recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Alfa Romeo Tonale** (2023–) er en femdørs liten SUV familiebil fra italienske Alfa Romeo.

Den ble lansert som konseptbil på Salon international de l’automobile de Genève i 2019. Grunnet pandemi og chipkrise ble den ikke klar for salg før i 2023. Tonale er Alfa's tredje modell ved siden av sedanen Alfa Romeo Giulia og den litt større SUV-en Alfa Romeo Stelvio. Navnet kommer av fjellpasset Tonale i De rätiske Alper.

Tonale er den første hybridbil fra Alfa Romeo og kan fås med selvlåsende differensial og firehjulstrekk (modellen **Q4**). Den kan også fås med ren bensin- eller dieselmotor i noen land. De to utstyrsvariantene i Norge var i 2023 **Ti** som står for *Turismo internazionale* og passer for de som vil på ferie, og **Veloce** som er rettet mot raskere kjøring. Prisene i Norge i 2023 var for firehulstrekkeren like under 700 000 kroner.

Nytt i Tonale er også at kjøredata vanskelig kan forfalskes da de lagres som Non-fungible token.

Referanser
----------

1. ↑  Dette ifølge den norske importøren sine websider om Tonale, sist lest den 26. juni 2023.
2. ↑  Faktadata er hentet fra Endelig en ny Alfa Romeo-modell fra bransjebladet bil24.no, sist lest den 26. juni 2023.
**Alfa Romeo GTA** er en sportscoupé fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, som ble produsert mellom 1965 og 1971.

I 1962 ble etterfølgeren til den populære Giulietta-serien introdusert. Modellen var kalt Alfa Romeo Giulia, intern modellkode 105. Coupémodellen var designet av Bertone, og fikk først navnet *Giulia Sprint GT*. Dette ble endret til *GTJ* og *GTV* sent på 1960-tallet.

Alfa Romeo var svært aktive innen motorsport. Autodelta, Alfa Romeos motorsportavdeling, utviklet en bil ment for konkurransebruk som var svært lik gatemodellen. Disse bilene fikk navnet GTA i stedet for GT, hvor «A» stod for «Allegerita», italiensk for lettvekt. GTA ble lansert i 1965 med en 1,6 liters motor, og ble senere også levert i en utgave med 1,3 liters motor. GTA-modellene ble solgt som gateversjon, «Stradale», eller som racingversjon, «Corsa».

GTA hadde karosseri i aluminium, lettmetallfelger, vinduer i plast, andre dørhåndtak og et lettere interiør. Motoren hadde et nytt toppstykke med to tennplugger i hver sylinder, større forgassere og en rekke andre små endringer. Bilen ble bygget i totalt 500 eksemplarer.

GTA 1300 Junior (1968-1972)
---------------------------

Alfa Romeo 1300 GTA Junior
**GTA 1300 Junior** var utstyrt med en 1,3 liters motor basert på 1,6 literen, men med kortere slaglengde. GTA Junior i «Stradale»-utgave manglet mange av lettvektsmodifikasjonene i 1600 GTA, blant annet plastvinduer, lettmetallfelger og motorkomponenter i magnesium. Modellen ble produsert i 450 eksemplarer.

GTAm (1970-1971)
----------------

**GTAm** leverte inntil 240 hestekrefter fra en 2,0 liters motor. Modellen var utviklet fra GTV 1750, som hadde en 1,8 liters motor (1 750 cm³) som ble boret opp til 1 985 cm³.

GTA-SA (1967-1968
-----------------

**Giuilia 1600 GTA-SA** («Sovralimentato») var en svært sjelden utgave kun bygget i ti eksemplarer. Bilen var utstyrt med en 1,6 liters (1 570 cm³) motor med doble kompressorer, og kunne yte opp til 250 hestekrefter.

Referanser
----------

* *Alfa Romeo Alleggerita Giulia Sprint GTA*, Tony Adriaensens, ISBN 90-801197-1-7
* *Alfa Romeo Giulia Coupe GT and GTA*, John Tipler, ISBN 1-903706-47-5

Eksterne lenker
---------------

* Alfa-Romeo-uk.com
**Triangelbakkefly** (*Xestia triangulum*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 36 – 46 mm), gråbrunt nattfly. **Forvingen** har to kavdratiske, svarte flekker som noen ganger er forbundet bakerst, en innenfor ringmerket og en mellom ringmerket og nyremerket. Disse merkene er lyskantede. Mellommlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er lyse, ikke bølgete. Det er en svart flekk nær vingespissen og også en utydelig, svart flekk ved roten. **Bakvingen** er lyst gråbrun. Larven er naken, trinn, brun med et rosaaktig skjær, med en svart flekk på ryggsiden av det bakerste kroppsleddet.

Levevis
-------

Den lever mest i skog. Larvene lever på ulike busker og urter, blant andre bringebær. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august. De kommer gjerne til lys, og besøker blomster.

Utbredelse
----------

Den finnes over det meste av Europa og videre østover til det sentrale Sibir. I Norge er den utbredt nord til Møre og Romsdal.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Xestia triangulum* på UK moths:
* Utbredelsesdata:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *triangelbakkefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *triangelbakkefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *triangelbakkefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *triangelbakkefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *triangelbakkefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *triangelbakkefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xestia triangulum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Xestia triangulum* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Xestia triangulum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
I fylogenetikken kan **alderen** til en gruppe bety forskjellige ting:

1. tiden som har gått siden gruppens siste felles stamart har levd;
2. tiden som har gått siden den første arten med gruppens «typiske egenskaper» har levd;
3. tiden som har gått siden den siste arten som er nærmere beslektet med gruppens arter enn med andre arter, har levd.

Den andre betydningen får mindre og mindre betydning, i og med at det er en vilkårlig (og uvitenskapelig) avgjørelse hva som skal regnes som «typisk» for gruppen.
I Wikipedias informasjonsbokser om organismegrupper er gruppens alder angitt ifølge den første betydningen.

Forskjellen mellom de tre betydningene kan illustreres med pattedyr som eksempel:
For 300 millioner år siden levde stamarten til amniondyrene.
Denne arten delte seg i to arter, hvorav den ene ga opphav til pattedyrene, mens den andre ga opphav til broøgler, fugler, krokodiller, skilpadder og skjellkrypdyr.
Dette er derfor pattedyrenes alder ifølge definisjon 3.  

Det sekundære kjeveleddet har ofte blitt brukt for å «definere» pattedyr.
Dette oppstod i en art som levde i begynnelsen av jura.
Ifølge definisjon 2 er altså pattedyr 200 millioner år gamle.  

Det gikk imidlertid ytterligere 100 millioner år før den *siste felles stamarten* for de *nålevende* pattedyrene, dvs. eksempelvis for nebbdyret og oss, levde.
De andre stamartene i mellomtiden har ikke etterlatt seg levende etterkommere (men tallrike fossiler).
Derfor er pattedyr ifølge definisjon 1 kun drøye 100 millioner år gamle.
**Alfa Romeo 166** (1999–2007) var en sedan familiebil fra italienske Alfa Romeo. Den etterfulgte Alfa Romeo 164 og ble bygd på samme plattform som Lancia Kappa som ble bygd 1994–2000.

166 var tegnet fabrikkens eget *Centro Stile* ledet av Walter de Silva (født 1951) som sluttet i 1999 og også stod for "lillebror" Alfa Romeo 156. 166 kom med 4-sylindret bensinmotor på 2 liter (155 hk) og V6-ere på 2.5 liter (190 hk) og 3 liter (226 hk). Diesel kunne også fås. Den kom kun som fire-dørs fem-seters sedan.

Fra 2003 var fronten noe endret og en 3.2-liters V6 (240 hk) kom med. Produksjonen tok slutt i juni 2007 etter om lag 100 000 eksemplarer. Utstyret ble solgt til Kina.

* 
* 
* ny front i 2003 ny front i 2003

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Alfa Romeo 166*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Kjell Magne Aalbergsjø, *Alfa 166: Velges med hjertet* i bladet Bil/bilnorge.no den 10. november 1998.
**Kunnskapssenter for laks og vannmiljø (KLV)** er en stiftelse som har til formål å bidra til økt kunnskap om laksebestandene. 

KLV åpnet i juni 2007 og hadde per september 2011 to fast ansatte. Stiftelsen er samlokalisert med Høgskolen i Nord-Trøndelag (HiNT) campus Namsos og har hele villaksens utbredelsesområde som interessefelt.

KLVs mandat er å «bidra til økte kunnskaper om de ville laksestammer, derunder om de optimale levevilkår, for at denne kunnskap skal gi grunnlag for en bærekraftig forvaltning og en bærekraftig kommersiell utnyttelse av villaks-stammene.» Sentrale lakseinteresser som oppdrettsnæring, sportsfiske, fiskerettighetshavere og forskning er representert i stiftelsens styre. 

Stiftelsens fagråd består av representanter fra ulike forsknings- og kompetansemiljø. Fagrådets oppgave er å definere aktuelle forskningsprosjekter og til å foreslå forskere/forskningsmiljøer til å gjennomføre prosjektene.

Kunnskapsserien for laks og vannmiljø
-------------------------------------

Senteret gir ut bøker i serien *Kunnskapsserien for laks og vannmiljø*.

* 2006: *Kunnskapsstatus for Laks og Vannmiljø i Namsenvassdraget*
* 2007: *Interaksjoner mellom lakseoppdrett og villaks: Oppdatering av kunnskapen etter NOU 1999:9*
* 2010: *Effekter av vassdragsregulering på villaks*

Eksterne lenker
---------------

* Nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Jacqueline Kennedy
**Hansker** er klesplagg til å ha på hendene, de kommer i par og har en lomme/rom til hver av fingrene. Forskjellen mellom hansker og vanter er ikke helt klar, men vanter er ofte laget i et tynnere stoff eller er strikket. Forskjellen mellom hansker, vanter og votter er at votter kun har egen lomme/rom til tommelen, og de andre fire fingrene har en felles lomme/rom. 

Man benytter hansker for å varme eller beskytte hendene, eller kun til pynt.

Hansker som beskyttelse
-----------------------

Hansker fins av ulike slag og brukes mest til beskyttelse mot kulde. Materialer kan være ull, bomull, skinn, pels, tekstiler og i våre dager også forskjellige kunststoffer.

Beskyttelseshansker er ofte av lær. Hansker til ridning og motorsykler er langskaftede og skal også beskytte underarmen. Egne vaterte hansketyper brukes i flere idretter, særlig for å stoppe en hard ball eller puck. Til riddertidens rustninger brukte man vanligvis jernhansker, enten av ringbrynje eller lærhansker dekket med leddete jernplater.

Hansker til formelt bruk
------------------------

Menn kan til visse anledninger bruke hansker, gjerne sammen med livkjole eller andre særlig formelle antrekk. Slike hansker skal være små og kortskaftede, gjerne i et tynt og fint stoff. Vanligvis skal hanskene være sorte, men til galla (kjole og hvitt eller gallauniform) skal herrehansker være hvite. 

Kvinner kan bruke lange hansker i sateng, særlig sammen med ballkjole eller selskapskjole. Slike hansker kan være i mange forskjellige farger eller i samme farge som kjolen.

* Lammeskinns hanskerLammeskinns hansker
* Kjøre hanskerKjøre hansker
* SkinnhanskerSkinnhansker
* Golf hanskeGolf hanske
* Arbeids hanskerArbeids hansker
* Motorsag hanskerMotorsag hansker
* Motorsykkel hanskerMotorsykkel hansker
* Medisinske hanskerMedisinske hansker
* Engangshansker av LatexEngangshansker av Latex
* Broderte hansker, 17-århundreBroderte hansker, 17-århundre
* Michael Jackson hanskeMichael Jackson hanske

Se også
-------

* Votter

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gloves – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Glove – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «DigitaltMuseum: Søk: 'hansker'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Tri sestry*** (originaltittel: *Три сестры*) er en russisk film fra 1994, regissert av Sergej Solovjov.

Handling
--------

I en liten russisk by ved århundre-skiftet bor tre søstre (Olga, Irina og Masha) og broren deres Andrei. Men de drømmer at de en dag kan komme tilbake til deres tidligere hjem i Moskva. Men foreløpig lever de i ubehag og misnøye. Soldater fra den lokale militære posten gir dem litt selskap, men ingenting kan være nok til å erstatte Moskva.

Andrei gifter seg med en provinsiell ung kvinne, Natasha, og de begynner etter hvert å finne seg til rette i en tilværelse med mye mindre mening enn Andrei opprinnelig hadde håpet. Men dette livet kan ikke vare.

Skuespillere
------------

* Olga Beljajeva som Olga
* Ksenija Katjalina som Irina
* Jelena Korikova som Masja
* Sergej Agapitov som Andrej
* Galina Djomina

Referanser
----------

1. ↑  Премьера фильма Сергея Соловьева
2. ↑  Три сестры (1994)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tri sestry* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Tri sestry* på AllMovie Rediger på Wikidata
Aplittganger i kinzigitt
Aplitt
**Aplitt** er en helt lys og veldig finkornet granittisk gangbergart, sammensatt av
kalifeltspat og kvarts.

Bruk
----

Aplitt brukes til ulike industrielle formål. Spesielt utmerker aplitt seg som styrkeelement i betongindustrien. Aplitt er et naturlig pozzolan, et tilslagsmateriale som utvikler styrke ved blanding med sement eller lesket kalk og vann. Aplitt kan erstatte mer enn 80 prosent av sementinnholdet i betong. Siden aplitt ikke blir brent, blir det ikke frigjort karbondioksid ved fremstillingen, slik som ved sementproduksjon. Bruk av aplitt i betongen kan slik bidra til å redusere klimagassutslippene.

Forekomst
---------

I Finnvolldalen i Namsskogan er det store forekomster av aplitt; men omfanget er ikke fullstendig kartlagt. Lokalt er det tro på at bryting av aplitt vil være et viktig næringsvei fremover.

Tilsvarende forekomster skal bare finnes et par andre steder i verden, deriblant i Toscana i Italia.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Superbetong mot CO2». *Tu.no* **(norsk)**. Teknisk ukeblad. 14. november 2007. Arkivert fra originalen 25. mai 2019. Besøkt 25. mai 2019. «StatoilHydro ønsker å benytte aplittbetongen som brønnsement. Den vil løse en rekke problemer som tradisjonell sement byr på. De viktigste er at den ikke krymper under herding og tåler høye temperaturer. I vanlig brønnsement må det tilsettes silikamel når temperaturen passerer 110 grader, det er kostbart.»
2. ↑  SELLÆG72 50 15 54arne.selleg@adresseavisen.noarne.selleg@adresseavisen.no, ARNE (17. desember 2007). «Storindustri på aplitt». *adressa.no*. Arkivert fra originalen 21. juli 2012. Besøkt 25. mai 2019. «Når driften kommer i gang, vil det få meget stor betydning for hele Indre Namdal og Namsos. Ikke minst hvis Namsos blir valgt som utskipingshavn.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Heinrich Pesch** (født 17. september 1854 i Köln, død 1. april 1926 i Valkenburg) var en tysk jesuitt og filosof. Han var redaktør (Schriftleiter) av det som på det tidspunkt het Stimmen aus Maria Laach. Pesch regnes som grunnleggeren av solidaritetsprinsippet i den katolske sosiallære. 

Fra 1892 til 1900 var pater Pesch spiritual ved presteseminaret i Mainz, og det var der han forfattet sitt første verk *Liberalismus, Sozialismus u. christl. Gesellschaftsauffassung*. Fra Rudolf Meyers forelesninger ble Pesch kjent med Karl Marx' og Johann Karl Rodbertus' teorier. Etter fornyede økonomistudier med Gustav von Schmoller og Adolph Wagner i Berlin (1900-1902) flyttet Pesch til Luxembourg og arbeidet der på sitt hovedverk *Lehrbuch der Nationalökonomie*.

Pesch avviste både den individualistiske og den sosialistiske samfunnsanskuelse. Han gikk inn for en gjensidig moralsk forening og forpliktelse mellom enkeltperson og samfunn. Etter hans oppfatning kunne man ikke nå velstand for folket *(Volkswohlstand)* uten et eksisterende sosialt arbeidssystem *(Soziales Arbeitssystem)*. Samfunnet han gikk inn for, bygget på det han selv betegnet som solidaritet *(Solidarismus)*. Jesuittene påberoper Pesch som grunnleggeren av solidaritetstanken i den katolske sosiallære. Pesch legger stor vekt på solidariteten. Pesch ser det arbeidende menneske som samfunnslivets subjekt og mål. Han motsatte seg statliggjøring av selskapene, idet fryktet at individenes ansvarsfølelse dermed skulle svekkes. 

Heinrich Pesch solidaritet ble av Gustav Gundlach (1892–1963) satt ut i livet i kirkens sosiallære og av Oswald von Nell-Breuning (1890–1991) i næringslivsetikk og sosialpolitikk.

Verker
------

* *Lehrbuch der Nationalökonomie*, 5 Bde. Freiburg 1905–1923
* *Liberalismus, Sozialismus u. christl. Gesellschaftsauffassung*, 2 Bde. Freiburg 1893–1900
* *Die sociale Befähigung der Kirche*, 2. verm. Aufl. Berlin 1899

Referanser
----------

1. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id pesch-heinrich, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Biographie, Deutsche. «Pesch, Heinrich - Deutsche Biographie». *www.deutsche-biographie.de* **(tysk)**. Besøkt 4. februar 2018.
3. ↑  «Geschichte». *heinrich-pesch-haus.de* **(tysk)**. Besøkt 4. februar 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |

Portal: Tyskland
**Alfa Romeo 8C Competizione** er en sportsbil fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, først vist på Frankfurt Motor Show i 2003.

Navnet "8C" er antall sylindre, og ble også brukt i 30-tallets Alfa Romeo 8C med Vittorio Janos rekke-åtter, mens «Competizione» er en henvisning til Alfa Romeo 6C 2500 Competizione som deltok i Mille Miglia 1950.

**8C** (2007–10, 500 eks.) kom med V8-motor på 4,7 liter og rundt 450 hk, basert på Ferraris *F136*-motor og understell som også satt i og den ganske likense Ferrari California. Konsernet Fiat eide Alfa Romeo og Ferrari og Maserati, så det gjaldt å utnytte mulighetene til å kombinere for å spare penger. 8C var tegnet av tyske Wolfgang Egger (født 1963) ved fabrikkens eget tegnekontor *Centro Stile* i Milano, men (som den etterfølgende Alfa Romeo 4C) bygget ved Maseratis fabrikk i Modena lenger sør. **Spider** (2008–11, 500 eks.) var tegnet av *Carrozzeria Marazzi* og hadde tøytak. Spesialutgaven **Touring Disco Volante** ble bygget på en 8C av milanesiske Carrozzeria Touring, mens Bertone i 2008 laget BAT 11 basert på 8C.

8C ble den første nye Alfa solgt i USA siden de trakk seg derfra i 1995. Det ble solgt minst ett (1) eksemplar i Norge.

* 
* 
* spiderspider
* Disco VolanteDisco Volante
* BAT 11BAT 11

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Alfa Romeo 8C Competizione***  eller  ***Touring Superleggera Disco Volante 2012*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Alfa Romeo, *The Alfa Romeo 8C Competizione*, pressemelding datert 2. desember 2003.
2. ↑  Nick Gibbs, *Manmade in Modena* fra Automotive Manufacturing Solutions den 31. juli 2014.
3. ↑  Brede Lie Reime, *Det finnes én i Norge, og den koster 2,5 millioner - brukt* i Dagbladet den 27. juli 2012.
**Alfa Romeo 6C** (1925–54) er biler fra italienske Alfa Romeo. 

Navnet "6C" henviser til en rekkemotor med seks sylindre. Karosseriene ble laget av blant andre Zagato, Carrozzeria Touring og Pininfarina. 

**6C 1500** (1927–29, 1 058 eks.) var basert på Alfa Romeo P2 og ble utviklet av Vittorio Jano (1891–1965) for å erstatte modellene RL og RM. Etter den første serien (4 og 6-setere, 560 eks.) kom serie 2 med "Normale" samt diverse "Sports" som vant blant annet Mille Miglia.

**6C 1750** (1929–33) hadde motor på 1 752 cm³. Sports-utgavene vant en rekke løp, men 1750 GT og GTC ("C" for kompressor) ble også en av de første bilmodeller med betegnelsen **GT** (Gran Turismo). En 1750 Supercharged Gran Sport Spiderio fra 1931 ble i 2007 oppdaget på en fransk låve og ifølge Romerikes Blad auksjonert for 3 millioner dollar.

**6C 1900** (1933, 197 eks.) hadde 1 917 cm³ motor på 68 hk, den siste avarten av den første modell. Utover spesialbyggene kom den som 4-dørs sedan som de bygget selv.

* 6C 1500 Sport Zagato, 1928 6C 1500 Sport Zagato, 1928
* 6C 1750, 1931 6C 1750, 1931
* 6C 1900, 1933 6C 1900, 1933

**6C 2300** (1934–37) var også bygd av Vittorio Jano som et mindre kostbart alternativ til Alfa Romeo 8C. Motoren var 2 309 cm³ og (med B-typen fra 1935) bygd på et nytt chassis. I 1995 ble Benito Mussolini's 2300 B Sports Spider paradebil fra 1935 auksjonert for 2,2 millioner kroner.

**6C 2500** (1938–52) hadde 2 443 cm³ motor. **Coloniale** (1938–41, 152 eks.) var en kraftigere bygd utgave for bruk i de italienske kolonier, men også i bruk under den andre verdenskrig. **Freccia d'Oro** (1946–51, 680 eks.) betød "gullpilen" og var den første Alfa i etterkrigstiden, forøvrig sprengt i Gudfaren 1.

**6C 3000** (1948–54) hadde 3-liters motor og laget i noen få racing-eksemplar. 

For familiebiler ble 6C-serien i 1950 etterfulgt av Alfa Romeo 1900.

* 6C 2300 (ex-Mussolini), 1935 6C 2300 (ex-Mussolini), 1935
* 6C 2500 (ex-Mussolini), 1939 6C 2500 (ex-Mussolini), 1939
* 6C 2500, 1950 6C 2500, 1950

Referanser
----------

1. ↑  «Fjellpass du må kjøre». *Autofil*. 25. juni 2014.
2. ↑  «Funnet i låven – verdt 20 millioner». *www.rb.no*. 22. januar 2014. Besøkt 2. november 2016.
3. ↑  «2,2 for Mussolini's sportsbil». *Aftenposten*. 13. mai 1995.
4. ↑  *6C 2500 Coloniale* fra den danske Alfaklubb den 1. oktober 2004. Sist lest den 2. november 2016.
**Alice Springs** er en by i Nordterritoriet i Australia. Byen hadde 24 753 innbyggere i 2016. Alice Springs er den neste største byen i Nordterritoriet, etter territoriehovedstaden Darwin.

Alice Springs ligger 576 moh, og er nær det geografiske senter av Australia. Den er like fullt en av Australias mest isolerte byer, avtstandsmessig betraktet, med ca. 1500 km til Darwin i nord, og Adelaide i sør. 

Grunnlaget for byen kom med etableringen av en transkontinental telegraflinje mellom Adelaide og Darwin, da man måtte ha en repeteringsstasjon mellom de to kystene. Lokaliteten ble valgt på grunn av at det var like langt til begge byene, samt at man fant en permanent vannkilde i den ellers tørre Todd River. Telegraflinjen var ferdig i 1872. Byen fikk sitt navn etter Alice Todd - konen til postsjefen i Sør-Australia, Charles Todd som også gav navn til elven. Bosettingen var imidlertid kjent som Stuart frem til 1933.

Først da det ble oppdaget gullforekomster 100 kilometer fra Alice Springs i 1887 ble det til at større bosetninger kom til området.

Kommunikasjon
-------------

Toget The Ghan ved Alice Spring jernbanestasjon
Siden 1929 har Alice Springs hatt jernbaneforbindelse sørover, og i 2004 ble jernbanelinjen forlenget nordover til Darwin. Passasjertoget The Ghan har ukentlige avganger til Darwin og Adelaide hele året.

Referanser
----------

1. 1 2  «2016 Census QuickStats». Australian Beureau of Statistics. 2016. Arkivert fra originalen 24. februar 2019. Besøkt 24. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en-AU) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Alice Springs, Northern Territory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Alice Springs – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Panoramabilde over Alice SpringsPanoramabilde over Alice Springs

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Incendie de la Plaine du Cap. - Massacre des Blancs par les Noirs. FRANCE MILITAIRE. - Martinet del. - Masson Sculp - 33
**Haiti-massakren i 1804** var en etnisk rensing utført mot den hvite franske befolkningen i Haiti på ordre fra dens daværende hersker Jean-Jacques Dessalines. Massakren, som dekket hele Haitis territorium, ble utført mellom februar og 22. april 1804.

Bakgrunn
--------

Etter det franske nederlaget og evakueringen av den franske hæren fra øya, hadde Jean-Jacques Dessalines tatt makten på Haiti. Under overtakelsen ble de gjenværende hvite forsikret om at de var trygge. Dessalines kom imidlertid med tidlige uttalelser som tydet på en fiendtlig holdning til de gjenværende hvite franske innbyggerne. Uttalelser som: «Det er fortsatt franskmenn på øya, og dere oppfatter dere som frie», var et varsel om en forestående hevnaksjon. I november 1803, tre dager etter Rochambeaus nederlag, fikk Dessalines henrettet de 800 franske krigsfangene, soldater som hadde vært for syke til å bli evakuert med den franske hæren.

Massakren
---------

Etter Haitis uavhengighetserklæring 1. januar 1804 beordret Dessalines at de gjenværende hvite mennene på øya skulle drepes. Øyenvitneberetninger fra den haitiske opprøret forteller om bruk av macheter eller andre «stille våpen», fordi skytevåpen laget lyder og dermed kunne advare folk og gi dem tid til å rømme.

En av de mest beryktede morderne under massakren var Jean Zombi fra Port-au-Prince, som pleide å stoppe hvite menn på gaten, kle dem nakne og deretter drepe dem med en kniv på trappene til presidentpalasset, noe som også sjokkerte Dessalines.

I februar og mars 1804 reiste Dessalines mellom øyas byer for å overvåke oppfyllelsen av ordrene hans om massehenrettelser av øyas hvite menn. Ifølge samtidige øyenvitner oppfordret han ikke bare svarte, men også fargede menn til å delta i henrettelsene, for å sikre at skylden ikke bare lå på de svarte.

Kvinner og barn ble ikke drept med det første, men Dessalines insisterte senere på at de også skulle inkluderes. Det var en del motstand blant de svarte soldatene mot å drepe kvinnene og barna også. I slutten av april 1804 var alle hvite mennesker på øya, uavhengig av alder og kjønn, blitt drept. Bare tre kategorier av innfødte hvite hadde blitt ekskludert fra massakren: de polske leiesoldatene som deserterte fra Napoleons hær; den lille kolonien med tyskere som var invitert til et område på den nordvestlige delen av øya; og en liten gruppe leger og andre fagpersoner.
Vannutskiller på eldre Volvo båtmotor. Drivstoffet fra tanken kommer inn i overkant (1), forurensing filtreres vekk og vann synker ned i koppen (2) før ren diesel går videre (3) til motoren. I lokket på vannutskilleren sees lufteskrue, der luft i systemet kan slippes ut.
En **vannutskiller** er en innretning for å skille ut vann fra annen væske. Ved bruk av forbrenningsmotorer nyttes vannutskillere for å hindre at vann kommer inn i motoren sammen med drivstoffet.

I prinsippet er en vannutskiller en enkel beholder, der væske forurenset av vann ledes inn i beholderen øverst på en side, og væske uten vann ledes ut av beholderen øverst på motsatt side. Så lenge vannet er tyngre enn væsken vil vannpartiklene synke i beholderen, og vannet skilles ut på bunnen.

Vannutskillere finnes i mange ulike versjoner, alt fra enkle «kopper» plassert på drivstoffslanger til kompliserte innretninger kombinert med avanserte filtre. Ved å kombinere vannutskillere med filtre oppnår man to fordeler: Dels hindrer man partikkelforurensing. Dels hindrer man at vannet virvles opp i drivstoffet igjen når motorer, biler, båter etc. beveger seg.

En vannutskiller vil ofte være utstyrt med tappekran, slik at man kan tappe ut vann når det er nødvendig. Ofte vil vannutskillerne være laget av gjennomsiktig materiale, slik at man visuelt kan inspisere og sjekke om det er vann i utskilleren. Skillet vann/drivstoff vil oftest være så markant at det er lett synlig.

Det benyttes ofte mer enn én vannutskiller; for eksempel vannutskiller både på motoren, på brennstofftilførselen og på drivstofftanken.

På båtmotorer er vannutskilleren og vedlikeholdet (tømmingen) av vannutskilleren spesielt kritisk. I høy sjø vil vannet i en vannutskiller som settes i bevegelse lettere kunne virvles opp i drivstoffet, følge med inn i motoren og føre til motorstans. Og i høy sjø er motorhavari ofte ekstra alvorlig.
**Detektivfortelling** er en undergenre av kriminallitteraturen.

I dagligspråket brukes betegnelsen ofte om kriminallitteratur generelt. Mer spesifisert brukes den imidlertid bare om den typen kriminalfortellinger, der en forbrytelse etterforskes av en enkeltstående detektiv – det vil si tradisjonen etter Poe og Doyle. Som en underavdeling av detektivfortellingen kan man regne *mysteriet*, der forbrytelsen som etterforskes tilsynelatende er umulig (mord i lukket rom, etc.).

Disse genrene hadde sin storhetstid i Storbritannia mellom ca. 1910 og 1950, med forfattere som E.C. Bentley, G.K. Chesterton, Agatha Christie, Dorothy L. Sayers og John Dickson Carr / Carter Dickson.

Detektivfortellingen er typisk konsentrert om en genial privatdektiv eller amatøretterforsker, som etterforsker et mord i et lite miljø (oftest i overklassen). Antallet deltagere er begrenset, og de skal helst alle være mulige skyldige. Leseren skal presenteres for alle de spor som leder detektiven frem til løsningen på mysteriet.

Denne formen for kriminallitteratur har operert med en rekke skrevne og uskrevne regler, som til dels også har vært betraktet som kvalitetskriterier.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** NKC
 |
**Ashow** er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Warwick i grevskapet Warwickshire i England, rundt 4 km sørøst for Kenilworth. Den sørligste delen av landsbyen ligger ved elven Avon, og den når via veien B4115. Landsbyen har unngått den typiske ekspansjonen som de fleste britiske bosetninger fikk på 1900-tallet.

Ashow har rundt 51 hus og en liten kirke som er datert til tidlig på 1100-tallet og har en kirkegård. Landsbyen har ingen former for industri eller arbeid, men Ashow og nabogrenden Bericote, som har vært avbefolket siden 1540, hadde tidligere tre møller. Den tidligste referansen til Ashow finnes i *Domesday Book* fra 1086, der stedet kalles *Asceshot*.

I henhold til folketellingen i 2001 hadde sognet en befolkning på 104 innbyggere, noe som hadde økt til 108 ved tilsvarende folketelling i 2011.

Referanser
----------

1. ↑   «Parishes: Ashow», *British History*
2. ↑   «Ashow» Arkivert 1. september 2013 hos Wayback Machine. *Domesday Book*
3. ↑  ««Civil Parish population 2011»». Arkivert fra originalen 23. desember 2015. Besøkt 11. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ashow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ashow Village

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Réseau Art Nouveau Network** er et nettverk for europeiske byer som har store verneinteresser innen den kunsthistoriske stilen art nouveau. 

Nettverket ble stiftet i 1999 hvor initiativ og forpliktelser er nettverkets viktigste kjennetegn foruten å fremme en streng vitenskapelig tilnærming til arbeidet. Nettverkets mål er å holde fagmiljøet oppdatert og gjøre offentligheten oppmerksom på den kulturelle betydningen av og den europeiske dimensjonen av arven fra art nouveau. Bakgrunnen for at nettverket ble opprettet er bekymringen for at den betydningsfulle stilarten skal forsvinne fra bysbildet i konkurransen med ny bygg og byplanlegging. Utstillinger og utdannelse er blant de virkemidler som blir tatt i bruk.

Art nouveau er et fransk/belgisk navn på en stilart som oppstod på slutten av det nittende århundre (1890–1914). Navnet betyr «den nye kunsten». Denne stilarten kan man finne både i Europa og USA. I Tyskland og Østerrike bruker en betegnelsen *jugendstil*. I Spania kalles stilen for *modernista*, og preger for eksempel storbyen Barcelona. Den norske jugendstilen har mye til felles med den tysk-østerrikske og blant annet Ålesund er et av de fremste eksemplene på art nouveau i Norge, stundom kalt for «Ålesundjugenden».

Nettverket består i dag av ulike institusjoner fra følgende byer og regioner:

* Bad Nauheim
* Barcelona
* Brussel
* Budapest
* La Chaux-de-Fonds
* Havanna
* Helsingfors
* Glasgow
* Ljubljana
* Lombardia
* Łódź
* Nancy
* Palermo
* Reus
* Rīga
* Terrassa
* Tbilisi
* Varese
* Wien
* Ålesund

Eksterne lenker
---------------

* Réseau Art Nouveau Network

Portal: Kunst
**Detlef Okrent** (født 26. oktober 1909 i Rostock, død 24. januar 1983 i Leverkusen) var en tysk SS-offiser tilknyttet Waffen-SS. Han var involvert i granskningen av massakren i den franske byen Oradour under annen verdenskrig.

Annen verdenskrig
-----------------

Okrent ble medlem av NSDAP og SS i anne halvdel av 1930-tallet. (medlemsnummer 5.038.061 i NSDAP og SS-nummer 120.075). I 1944 nådde han graden SS-Sturmbannführer i Waffen-SS. Som SS-divisjonsdommer for 2. SS-divisjon «Das Reich» var Okrent gitt i oppdrag å undersøke massakren i Oradour, men innstilte granskningen uten å ha kommet til noe resultat. Etter krigen ble Okrent flere ganger avhørt som vitne, men noe anklage mot ham ble aldri tatt ut.

Sportsutøver
------------

Han hadde tidligere, som landhockeyspiller, deltatt i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Okrent vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 3-0, men tapte finalen til India med 1-8. Okrent spilte en kamp i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i landhockey (Tyskland)

Referanser
----------

1. ↑  Detlef Okrent auf www.dws-xip.pl
2. ↑  «Das Massaker von Oradour». Arkivert fra originalen 17. mars 2015. Besøkt 14. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Detlef Okrent – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Detlef Okrent – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Detlef Okrent – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Río Grande de Tárcoles nær Carara nasjonalpark
Spisskokodrille i Río Grande de Tárcoles
**Río Grande de Tárcoles** er ei elv i Costa Rica. Den har sin opprinnelse i de sørlige fjellsidene i Cordillera Central og renner sørvestover og ut i Nicoyagolfen. Elva er 111 kilometer lang, og nedbørfeltet dekker et areal på 2 121 km², noe som omfatter store deler av Gran Área Metropolitana.

Río Grande de Tárcoles utgjør den nordlige grensa til Carara nasjonalpark, som er en del av habitatet til spisskokodrilla. Elva er populær blant turister på grunn av de mange krokodillene, som kan ses blant annet fra ei bru langs riksvei 34. I elva er det også et stort antall kaimaner, basilisker og store iguaner.

Elva er ei av de mest forurensa i landet, ettersom den tar med seg mye avfall fra byene i Gran Área Metropolitana.

Referanser
----------

1. ↑  «Desechos del centro del país terminan en el golfo de Nicoya» Arkivert 26. mars 2013 hos Wayback Machine. *La Nación*, 30. januar 2011.

Eksterne lenker
---------------

* *Tárcoles River Basin. Costa Rica* av Maureen Ballestero, juli 2003


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Apistogramma*** er en slekt dvergciklider fra Sør-Amerika.
De finnes i tropiske områder i Amazonasvassdraget og Venezuela. 
*Apistogramma* betyr bokstavelig talt *ujevn sidelinje*, en referanse til et fellestrekk hos artene i denne gruppen.
Hos de fleste artene er det stor forskjell på kjønnene. Hannene er betydelig større og mer fargerike enn hunnene.

Lek
---

Yngelpleien er høyt utviklet, som hos de fleste ciklider. Alle *Apistogramma*-artene leker i huler, vanligvis under steiner eller i hull i sunkne trær. 

Noen arter danner polygame haremer, mens andre danner monogame par. 
I de fleste tilfeller er hunnen sterkt involvert i yngelpleie mens hannen forsvarer territoriet mot sultne inntrengere.

Føde
----

Alle *Apistogramma*-artene er mikropredatorer. De lever stort sett av insektlarver, yngel fra andre fisk, og virvelløse dyr.

Akvaristikk
-----------

Dette er populære akvariefisk, spesielt i selskapsakvarier eller beplantede akvarier. De foretrekker bløtt, surt vann. Mange arter er svært følsomme ovenfor endringer i vannverdier.
De holdes best i artsakvarier med godt dekke over (i form av planter og rekved). 
Selv om de er populære, anbefales ikke disse artene for nybegynnere.

Galleri
-------

* Gul dvergciklide (Apistogramma borellii)Gul dvergciklide   
(*Apistogramma borellii*)
* Apistogramma agassizii*Apistogramma agassizii*
* Apistogramma hongsloi*Apistogramma hongsloi*
* Kakadueciklide (Apistogramma cacatuoides)Kakadueciklide   
(*Apistogramma cacatuoides*)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Apistogramma* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Apistogramma* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Apistogramma* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Apistogramma* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Apistogramma* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Apistogramma* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Apistogramma* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**A/S Grong Gruber** var et privat gruveselskap opprettet i 1912 for å utnytte Joma-forekomsten av svovelkis. Forekomsten lå i Røyrvik i Trøndelag, og var en del av det større Grongfeltet. Man hadde i 1909 oppdaget drivverdige forekomster i Gjersvik, og opprettet under ledelse av ingeniør Johan Støre, kontorer i Namsos og i Gjersvik, samt ny vei fra Namdalen, over Steinfjellet til Gjersvik. Det nye selskapet, eid av Elkem med fransk deltakelse, fikk konsesjon i 1913. Driften ble igangsatt, men kollapset ved utbruddet av den første verdenskrig i 1914. En del bygninger, dokument og gjenstander fra denne epoken er tatt vare på av Røyrvik Bygdatun. "Grongloven av 1918" ga Staten enerett, og denne overtok straks eierskapet i 1918

Forekomsten var drivverdig også i Joma, 25 km lenger øst mot grensen til Sverige. I 1957 skiftet selskapet navn til A/S Joma Bergverk. I 1960-årene ble tanken om drift i Joma tatt opp, og i 1969 ble det opprettet et nytt privat selskap, Grong Gruber A/S, som overtok anlegg og rettigheter. Ved etableringen var det fire like store eiere: Elkem, Årdal og Sunndal Verk, Sydvaranger og Sulitjelma gruber A/S. A/S Joma Bergverk ble i den forbindelse avviklet.

I september 1972 startet den andre viktige epoken, med omtrent 100 ansatte, involvert med utvinning av en 16 tonn kobber- og sink-forekomst av svovelkis. Konsentratet ble fraktet med bil til jernbanen ved Brekkvasselv, eller til Namsos for utskiping til kjøpere i Norge og Tyskland.

Det finske Outokumpu overtok rundt 1980 og solgte til Norsulfid i 1988. Man tok en kort periode opp driften i Gjersvika (1992).
All grubedrift opphørte i 1998. Tilsammen ble det tatt ut 11,3 millioner tonn råmalm. Aktiviteten skapte alvorlig forurensning av Hudningsvatnet. I ettertid er det etablert industripark i Joma.

Ved nedleggelsen av gruvedriften i Joma, mistet over 100 personer jobben, og befolkningstallet i Røyrvik kommune falt drastisk på grunn av utflytting av arbeidsledige.

Referanser
----------

1. ↑  Ludvig Larssen og Niels Chr. Hald, *Grong Gruber A/S*, i Bergverk 1975.
2. ↑  Riksarkivet Arkivert 21. mars 2005 hos Wayback Machine. om A/S Joma

Eksterne lenker
---------------

* Tiltak mot forurensning fra Grong gruver[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Forvaltningsdatabasen
 |
**Petre Msjvenieradze** (georgisk: პეტრე მშვენიერაძე, russisk: Пётр Яковлевич Мшвениерадзе – Pjotr Jakovlevitsj Msjvenieradze; født 24. mars 1929 i Tbilisi i nåværende Georgia, død 3. juni 2003 i Moskva) var en sovjetisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.

Msjvenieradze vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det sovjetiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Msjvenieradze spilte sju kamper og scoret elleve mål i turneringen.

Også sønnen Giorgi Msjvenieradze var olympisk vannpolospiller.

OL-medaljer
-----------

* 1960 Italias flagg Roma - Sølv Sølv i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i vannpolo, Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Petre Msjvenieradze – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Petre Msjvenieradze – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Petre Msjvenieradze – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Petre Msjvenieradze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Petra Torske** (født 25. august 1895 i Ålen, død 5. april 1932 på Rørosherredenes sykehus i Røros) var en norsk lyriker.

Liv og virke
------------

Petra Torskes formelle utdannelse begrenset seg til noen få uker på folkeskolen. Ellers tilegnet hun seg kunnskap gjennom utstrakt lesning.

Sitt voksne liv var hun plaget av sykdom, og gjennomgikk mange operasjoner. Hun viet livet til diktning, og ble en populær skikkelse i Røros-traktene gjennom sin lyrikk. På eget forlag utga hun de tre diktsamlingene *Digte* (1920), *Toner* (1921) og *Fjeld-Ris* (1927). Den siste av dem regnes som den beste. Hennes dikt preges av et sterkt sosialt engasjement, og av en lengsel til naturen.

Hennes tre utgivelser ble nyutgitt i én samling i 1994. Hun var også kjent for sin gode sangstemme. Forfatteren Johan Falkberget kalte henne en «vestalinne med diadem om pannen». I en nekrolog kaltes hun «sangfuglen fra de store vidder».

Familie
-------

Petra Torske var datter av rallar og murerbas Halvor Olsen Torske (1848–1929) og hans annen hustru Margrete Olsdatter Morken (1859–1944). Faren ble av Johan Falkberget omtalt som «felespiller, polsdanser, sanger og jeger». Petra Torske forble ugift.

Bibliografi
-----------

* 1920: *Digte*
* 1921: *Toner*
* 1927: *Fjeld-Ris*
* 1994: *Digte ; Toner ; Fjeld-ris*, G. Eidet, Ålen

Referanser
----------

1. ↑  «Sangfuglen fra de store vidder». *Arbeidets Rett 1932.04.22*. Norge, Trøndelag, Røros. 1932. s. 4.

Kilder
------

* Torske, Petra (1994). *Digte ; Toner ; Fjeld-ris*. [Ålen]: [G. Eidet].

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Kjell Håvard Jensen** (født 1958) var ordfører i Hobøl kommune for Fremskrittspartiet fra 2007 til 2011.
Jensen ble i 2007 valgt av en flertallskoalisjon bestående av Fremskrittspartiet, Høyre, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti.
Han har vært aktiv politiker i FrP siden 2000 og har innehatt en rekke verv, både som lokalpolitiker i Hobøl kommune og som politiker i Østfold fylke.

Jensen ble i september 2015 varaordfører i Hobøl kommune og er også vararepresentant til Stortinget.

Han ble innvalgt i Indre Østfold kommune i 2019 og er gruppeleder for FrP i kommunen.

Jensen sitter også som politiker i Viken fylkesting og er medlem av rovviltnemda(region 4) fra 2020.

Referanser
----------

1. ↑  Maktfirer i Hobøl - Moss Avis 11 oktober 2007

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjell Håvard Jensen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Kjell Håvard Jensen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Åse Hammerhei** | **Hobøls ordfører**(2007–2011) | Etterfølger:**Håvard Osflaten** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Eberhard Günther Kern** (født 1899, død 1974) var en tysk filolog og lærer som bodde flere år i Norge. Han var aktiv i NSDAP.

Kern flyttet til Norge i 1923 og arbeidet som tysklærer. Han meldte seg inn i det tyske nazipartiet NSDAP etter Hitlers maktovertagelse i 1933, og ble leder for partiets Ortsgruppe i Oslo. Han ble avløst i 1937 etter svake resultater i å verve tyskere bosatt i Norge til politisk virksomhet.

Fra 1939 fungerte Kern som Hans Wilhelm Scheidts Oslo-kontakt. Kern introduserte Scheidt for Vidkun Quisling, fulgte ham på reiser, og bedrev etterretningsvirksomhet. Kerns virksomhet under andre verdenskrig var ikke nok til å få ham dømt i landssvikoppgjøret, men han ble likevel utvist til Tyskland i 1947.

Kern oversatte en rekke bøker mellom tysk og norsk, og stod blant annet for den tyske oversettelsen av Quislings *Russland og vi*. I 1941 utkom Kerns norske oversettelse av Hitlers *Mein Kampf*. Kerns *Mein Kampf*-oversettelse var på vei til å bli nyutgitt i Norge i 2002, men utgivelsen ble stoppet av barnebarnet Ketil Kern etter at forlaget ikke hadde klarert rettighetene til oversettelsen.

Referanser
----------

1. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 103343440X, besøkt 30. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Dahl, Hans Fredrik; Hjeltnes, Guri; Nøkleby, Berit; Ringdal, Nils Johan og Sørensen, Øystein, red. (1995). «Kern, Eberhard Günther». *Norsk krigsleksikon 1940-45*. Oslo: Cappelen. s. 210. ISBN 8202141389. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
3. ↑  «- Jeg har snudd nazi-arven til en personlig seier». Aftenposten. 26. februar 2013. Besøkt 5. april 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
Et **særlovselskap** er et selskap opprettet i henhold til særskilt lov.

Norge
-----

I Norge er særlovselskap, eller *Annet foretak ifølge særskilt lov* (SÆR), en selskapsform. Et særlovselskap skiller seg fra andre statlige aksjeselskap og statsforetak ved at hvert enkelt av selskapene er opprettet og drives med hjemmel i en egen lov, eller en lov som gjelder flere selskaper av lignende karakter. Dette omfatter blant annet helseforetak (HF), regionalt helseforetak (RHF), studentsamskipnader og enkelte folkehøgskoler.

Særlovselskapene er i hovedsak opprettet der hovedvirksomheten er et monopol eller brukes som et politisk instrument. Oppgavene varierer fra pengespillforvaltning, næringsvirksomhet, bankvirksomhet til disponering av budsjettpolitiske virkemidler.

Postbanken BA er et eksempel på et tidligere statlig særlovselskap som ikke var i en monopolsituasjon, men som bedrev tjenesteyting i et svært konkurranseutsatt marked. Postbanken har blitt innlemmet i DNB.

### Noen norske særlovselskaper

* Folketrygdfondet
* Innovasjon Norge
* Norsk Tipping AS
* NSB BA (omgjort til aksjeselskap)
* Posten Norge BA (omgjort til aksjeselskap)
* AS Vinmonopolet

### AS-betegnelsen

AS-betegnelsen i navnene til enkelte av særlovselskapene er historisk betinget. Vinmonopolet var ved etableringen i 1922 i privat eie. Fram til 1993 var Norsk Tipping AS eid i fellesskap av staten, Norges Idrettsforbund og Norges Fotballforbund.

Referanser
----------

1. ↑  «NOU 1999: 15 Hvor nært skal det være? — Tilknytningsformer for offentlige sykehus». *030005-020024* **(norsk)**. Sosial- og helsedepartementet. 12. mars 1999. Besøkt 9. desember 2020.
2. ↑  Finansdepartementet (13. april 2007). «Folketrygdfondet etableres som særlovselskap». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 9. desember 2020.
3. ↑  «Vinmonopolet si historie». Vinmonopolet. Arkivert fra originalen 6. mars 2021. Besøkt 9. desember 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NDL
 |