recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Gondoltur i tredje etasje. Bildet er fra det tilsvarende anlegget i Las Vegas, men det i Macao ser helt likt ut.
**The Venetian Macao** er det største kasinoet i Macao i Folkerepublikken Kina. Det var ved åpningen verdens nest største bygning, men ettersom det stadig bygges videre ligger det for øyeblikket (2007) ligger an til å ende opp som verdens største bygning. Det ligger på Cotai, et område som er blitt bebyggelig på grunn av landreklamasjon mellom de tidligere atskilte øyene Taipa og Coloane. Kasinoanlegget ble åpnet 28. august 2007, og vil når alt er ferdig ha en hotelldel med 3 000 suiter, 108 000 kvm møte- og konferansefasiliteter, 144 000 kvm butikkareal, 50 000 kvm for kasinodrift (i sum «stort nok til å kunne romme plass til 90 jumbojets»), og seteplass for 25 000 for konserter og annen underholdning. Selskapet Las Vegas Sands er eier.

Bygningens midte er på 40 etasjer og under tak er det arealer som inneholder/vil inneholde syv hoteller rundt omkring kasinodelen.

Den kanadiske sirkustruppen Cirque du Soleil planlegger å etablere seg med et residerende show i hovedhotellet våren 2008.

Navnet *Venetian* reflekteres blant annet i at det er en rekke gjenskapninger av kjente bygninger i Venezia i anlegget, og flere «venetianske» kanaler med gondoler ført av syngende gondolierer som fremkomstmidler – inne i kasinoet, i dets tredje etasje. Det har sitt motstykke i et tilsvarende men kun omtrent halvparten så stort anlegg i Las Vegas i USA.

Allerede ett år før åpningen av *The Venetian* gikk Macao forbi Las Vegas som verdens største kasinoby, målt i omsetning knyttet til kasinodriften.

Utblikk over Cotai mens byggingen av *The Venetian* pågikk.
Den amerikanske milliardæren Sheldon Adelson eier det meste av Las Vegas Sands. Han har uttalt at hans 2,4 milliarders *Venetian Macao Resort Hotel* på Cotai vil inngå i en hotellutbygning der som vil øke hotellromskapasiteten vesentlig. Adelson sa han ville åpne nye hoteller der under merkevarenavn som Four Seasons, Sheraton og St. Regis. Hans Las Vegas Sands (som til å begynne med bare drev kasinoet *Sands Macau* på Macaohalvøya) planlegger å investere 12 milliarder dollar og bygge 20 000 hotellrom på Cotai frem til 2010.

Referanser
----------

1. ↑  Official Las Vegas Sands, Corp. press release on Cirque du Soleil's Macao residency show in 2008
2. ↑  CNN.com, China opens world's largest casino

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The Venetian Macao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SkyscraperCenter
 |
***The Variation of Animals and Plants under Domestication*** («Domestiserte dyrs og planters variasjon») er en bok som Charles Darwin ga ut i 1868. Den utdypa noen av temaene i hans hovedverk *Artenes opprinnelse*, nemlig variasjon, kunstig seleksjon og arv.

Målet med boka var ikke bare å dokumentere forekomsten av variasjon, men også å vise at variasjon er en prosess (heller enn en «feil») og å forklare årsakene og mekanismene til variasjon. Videre var det viktig for Darwin å vise parallellene mellom domestisering eller avl (dvs. *kunstig* seleksjon) og *naturlig* seleksjon, fordi effekten av kunstig seleksjon illustrerer virkningen av evolusjon. Når det gjaldt arv, la Darwin frem sine hypoteser om arvemekanismer («pangenese»-teorien). Siden de sistnevnte har vist seg å være feil, har boka i etterkant ofte blitt oversett. Den inneholder likevel mange viktige innsikter og god empirisk forskning, spesielt Darwins resultater fra flere tiårs dueavl. Darwin dokumenterte også at seleksjon på en bestemt egenskap kan føre til utilsikta endringer i andre egenskaper, et fenomen som i dag er kjent som pleiotropi.

Boka ble gitt ut på John Murrays forlag og bestod av to bind på hhv. 411 og 486 sider. Den noe reviderte andreutgaven av 1875 hadde 473 + 495 sider.

Innhold
-------

I bind I gjennomgås de ulike domestiserte dyre- og plantegruppene med tanke på antall raser, deres sannsynlige ville stamform(er) og deres egenskaper. Kapitlene omhandler hunder, katter (kap. 1), hester, esler (kap. 2), griser, kveg, sauer, geiter (kap. 3), kaniner (kap. 4), duer (kap. 5/6), hønsefugler (kap. 7), andefugler, gåsefugler, kanariirisker, gullfisk, honningbie, silkespinner (kap. 8), korn, grønnsaker (kap. 9), frukt, prydtrær og blomster (kap. 10). Det siste kapitlet i bind I omhandler uvanlige reproduksjonsmåter.

Bind II er viet de generelle og teoretiske aspektene ved domestisering. Her diskuteres arv (kap. 12–14), atavismer (kap. 13), kjønnsavhengig arv (kap. 14), krysning, inn- vs. utavl (kap. 15–19), kunstig seleksjon (kap. 20), naturlig seleksjon hos domestiserte dyr og planter (kap. 21), årsakene til variasjon (kap. 22/23) og lovmessigheter ved variasjon (kap. 24–26). Kapittel 27 er en presentasjon av Darwins teori om pangenese, dvs. om arvelighetsmekanismene. Darwin betegna den som en «provisorisk hypotese», og ettertiden (dvs. den mendelske genetikken) har da også vist at han tok grundig feil på dette punktet. Verket avsluttes med et kapittel til generell diskusjon og syntese.

Eksterne lenker
---------------

* Fri fulltekstversjon av boka

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** OCLC
 |
***Goliathus albosignatus*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne arten lever i Sentral-Afrika.

Utseende
--------

Tross at den er den minste arten i slekten *Goliathus* er det en ganske stor bille, med en kroppslengde på 40-70 millimeter. Hannene har en gaffelformet fremspring i pannen og en lengdekjøl på hver side av hodet. Beina er svarte, nokså lange og kraftige, leggene (tibiae) litt utvidete, hos hunnen med et par skarpe pigger på yttersiden. På mellom- og bakbeina har leggen en tett hårbrem på innersiden. Kroppen er hvit, lysbrun eller lysgrå med tre par brede, svarte lengdestriper på pronotum og uregelmessige, svarte tverrbånd på dekkvingene.

Levevis
-------

Ikke mye er kjent om denne artens biologi. Voksne biller samles gjerne ved marula (*Sclerocarya birrea*, Anacardiaceae)-trær og eter råtnende frukt.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det sørøstlige Afrika, fra Tanzania i nord til det nordøstlige Sør-Afrika i sør.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Slekten goliatbiller, *Goliathus* Lamarck, 1801
						* *Goliathus albosignatus* Boheman, 1857

Kilder
------

* *Goliathus* – The African Goliath Beetles

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Goliathus albosignatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Goliathus albosignatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Goliathus albosignatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Goliathus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Goliathus albosignatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
En **skytopp** (eller toppen av en sky) er den øverste synlige delen av en sky. Den blir vanligvis uttrykt i meter over jordoverflata eller lufttrykket i skytoppen i hPa.

Målinger
--------

Skytopphøyden kan vi estimere fra bakken ved triangulering, men denne metoden kan bare brukes når man kan se hele isolerte skyer et stykke fra observatøren. Av instrument kan radar brukes til å måle høyden på skytoppen. 

En alternativ, men dyrere metode, er å bruke observasjoner fra luften, enten visuelt eller med instrument som skyhøydemålere. Denne teknikken er nyttig når man skal måle individuelle skyer og for å kontrollere hvor nøyaktig andre metoder er, men det blir svært vanskelig å kontinuerlig overvåke skyer over store områder. 

Skytopphøyden kan også måles fra satellitter, gjennom stereofotogrammetri (som bruker to bilder fra forskjellige vinkler) eller ved å omforme temperaturmålinger til å estimere høyden.

Påvirkning på vær og klima
--------------------------

I konvektive skyer er det vanligvis styrken på konveksjonen som avgjør hvor høy skyen kan bli. Dette kan igjen være avhengig av faktorer på overflaten, særlig transport av varme og vanndamp fra overflaten til atmosfæren. Skytopphøyden varierer ofte mye mer, og er mer ujevn enn det skybasen er. 

Stråling i atmosfæren er sterkt påverket av skyer. Skyalbedo er direkte avhengig av størrelsen og formen til skypartiklene, i tillegg til om partiklene er av flytende vann eller iskrystaller, og disse faktorene er igjen avhengig av skyhøyden. Vann absorberer og sender tilbake stråling. Derfor blir skytoppene avkjølt ved at infrarød stråling går ut i atmosfæren. Men jo høyere skytoppen er jo kaldere er partiklene i skyen, og dermed blir det sendt ut mindre infrarød stråling jo høyere skyen er.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden for satellitten MISR
* Måleinstrument
**Ephraim Foster Graham** (født 10. august 1888, død 23. desember 1962) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Graham vant en olympisk bronsemedalje under sommer-OL 1912 i Stockholm. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i feltritt, bak Sverige og Tyskland. Det amerikanske laget i feltritt var Ben Lear på hesten «Poppy», John Montgomery på «Deceive», Guy Henry på «Chiswell» og Graham på hesten «Connie». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på tolvteplass.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i hestesport, feltritt lag USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ephraim Graham – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ephraim Graham – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Ephraim Graham – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ephraim Graham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Vetenskapsrådet** er en svensk statlig myndighet som har i oppdrag fra regjeringen å støtte og fremme svensk grunnforskning innen alle vitenskapelige områder. Vetenskapsrådet fordeler den statlige støtten til grunnforskning, er regjeringens rådgiver i forskningspolitiske spørsmål, og informerer allmenheten om forskning.

Vetenskapsrådet ledes av en generaldirektør, fra 2013 professor Sven Stafström.

Swedish National Infrastructure for Computing
---------------------------------------------

Swedish National Infrastructure for Computing (SNIC) er et organ under Vetenskapsrådet som samordner datamaskinkapasiteter ved de svenske universitetene. SNIC tilbyr forskere superdatamaskinressurser som finnes tilgjengelig på universitetene.

Referanser
----------

1. ↑  Historikk Arkivert 6. desember 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  ; besøksdato: 10. august 2021.
3. ↑  Organisering av Vetenskapsrådet Arkivert 2013-12-06, hos Wayback Machine.
4. ↑  «Sven Stafström ny generaldirektör för Vetenskapsrådet». Arkivert fra originalen 14. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* SNICs nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
En modell av Aurora-programmets foreslåtte robotkjøretøy for utforskning av Mars som en del av ExoMars-prosjektet
**Aurora-programmet** er et romprogram fra ESA som ble opprettet i 2001. Den primære mål var å lage, og deretter gjennomføre, en langsiktig europeisk plan for utforsking av Solsystemet gjennom både bemannede og ubemannede romferder. Et sekundært mål er å lete etter liv på andre planeter enn Jorda.

Medlemsstatene forplikter seg til deltakelse i Aurora-programmet for perioder på fem år (den første var 2005-2009), hvoretter de kan endre hvilket nivå de ønsker å delta på, eller trekke seg helt ut.

I de første årene planla Aurora-programmet «Flagship»-prosjekter som ExoMars,, og «Arrow»-prosjekter for demonstrasjon av nøkkelteknologier, så som et fartøy/kapsel for retur gjennom jordatmosfæren og et fartøy som kunne bruke Mars' atmosfære til å bremse romfartøy som skulle inn i bane rundt planeten (kalt «aerocapture»).

I de siste årene har ESA i økende grad brukt navnet **Aurora Exploration Programme** («Aurora utforskningsprogram»), eller bare **Exploration Programme** («Utforskningsprogrammet»). Selv om bemannede romferder fortsatt er et av programmets langsiktige mål, med utvikling av grunnleggende teknologier på området, så har den største innsatsen vær konsentrert på utviklingen av ExoMars-prosjektet og forberedelser for en internasjonal romferd med sikte retur av prøver fra Mars, den såkalte Mars Sample Return Mission. På grunn av budsjettkutt og finansieringsproblemer på begge sider av Atlanterhavet så blir planene for robotisk utforskning av Mars nå (2010) i økende grad gjort i samarbeid med NASA.

På et møte i Plymouth 29–30. juni 2009 opprettet ESA og NASA Mars Exploration Joint Initiative (MEJI). Måsetningen for MEJI er planlegging av felles romferder til Mars i 2016, 2018 og 2020, som leder til retur av prøver fra Mars på 2020-tallet. Den tidligere hovedsatsingen til Aurora-programmet, ExoMars-prosjektet, er ikke eksplisitt en del av MEJI-samarbeidet og det er ikke trolig at det vil bli implementert slik det opprinnelig var forutsatt, men store deler av prosjektets vitenskapelige instrumenter vil sannsynligvis bli inkludert i MEJI-samarbeidet. Den italienske romfartsorganisasjonen ASI, som er blant de største finansielle bidragsyterne til Aurora-programmet, har imidlertid uttrykt skepsis vedrørende det foreslåtte MEJI-samarbeidet, spesielt dets mangel på uavhengig europeisk demonstrasjon av nøkkelferdigheter for framtidig utforskning av planeter.

Aurora-programmet har for tiden to planlagte romferder, begge i samarbeid med NASA. Disse har planlagt utskytingsdato i henholdsvis 2016 og 2018.

Referanser
----------

1. ↑  
«Aurora's origins». ESA.
2. ↑  «NEXT exploration mission - call for ideas». ESA. Arkivert fra originalen 15. oktober 2012. Besøkt 29. januar 2011.
3. ↑  Space News, ISSN 1046-6940, Volume 20, Issue 28, 13. juli 2009, s. 4
4. ↑  Space News, ISSN 1046-6940, Volume 20, Issue 30, 27. juli 2009, s. 6

Eksterne lenker
---------------

* Aurora Arkivert 11. april 2010 hos Wayback Machine. på ESAs nettsted
* Aurora Industry Day 2006 Arkivert 9. mars 2012 hos Wayback Machine.
* Brosjyre om Aurora-programmet
**Aurland Kommunale Rutebilar** var et rutebilselskap som hadde rutetrafikken i Aurland kommune i Sogn og Fjordane, med kontoradresse Aurland.

Aurland Kommunale Rutebilar ble etablert av Aurland kommune i 1933. Selskapet skulle overta rutetrafikken etter L/L Vangens Rutebilar.  

Etter krigen var det stor vekst i selskapet, men rutenettet var avgrenset av veinettet i kommunen. Det var korrespondanse med jernbanen mot Bergen og Oslo (Flåmsbana) og med båt- og ferjeruter på Sognefjorden over Aurland eller Flåm.

I 1967 åpnet fjellveien til Lærdal og det ble åpnet sommerrute til Flåm - Aurland - Lærdal. Tidlig på 1970-tallet ble det bygd vei mellom Aurland over fjellet mot Ål og Geilo. I 1974 fikk selskapet delt konsesjon sammen med Hallingdal Billag på ruter i sommersesongen mellom Geilo/ Ål og Aurland - Flåm.

1. mai 1987 ble det opprettet ekspressbussrute Bergen - Voss - Aurland - Ål - Oslo gjennom Hallingdalen (Geiteryggekspressen). Ruta var et samarbeid mellom Bergen-Hardanger-Voss Billag, Aurland Kommunale Rutebilar, Hallingdal Billag og NSB Krøderenrutene gikk første året i tidsrommet 1. mai - 30. september. Geiteryggekspressen gikk inn i Nor-Way Bussekspress. Den ble ikke noen stor suksess og ble nedlagt etter sommersesongen 1994.

Omfanget av selskapets virksomhet kan illustreres med rutebilstatistikk fra 1978. Da hadde selskapet 15 ansatte (heltid), og dessuten 10 busser, 5 lastebiler og en tilhenger. Selskapet hadde kontor- og verkstedanlegg i Aurland, og drev bensinstasjon fra samme anlegget.

Litteratur
----------

Peersen, H.(1985). På hjul mot framtida : bilrutekøyring i Sogn og Fjordane gjennom 75 år. Sogndal: Norges rutebileierforbund, Avd. Sogn og Fjordane.

Referanser
----------

1. ↑  Rutebiltidende nr. 5-1987.
2. ↑  NTBtekst 21.04.1987
3. ↑  Bergens Tidende 28. okt. 1994
4. ↑  50 år for fremgang: beretningsåret 1978-79 jubileumsberetning 1929-1979. (1979). Oslo: NRF.
**Yuè Jìn** (tradisjonell kinesisk: 樂進; forenklet kinesisk: 乐进, pinyin: *Yuè Jìn*; født Yangping (i dag Qingfeng, Henan), død 218), stilnavn **Wénqiān** (文谦) var en kinesisk general som tjente under krigsherren og Hàn-statsministeren Cao Cao før de tre rikers tid i Kinas historie. Han var særlig kjent for sin kortvoksthet og for sin villskap på slagmarken. Yuè Jìn deltok i de fleste av Cao Caos tidlige og middel-felttog, og hadde suksess i kamper mot Lü Bu, Liu Bei og rester av De gule turbaner-opprørerne og mot Yuan-klanen i Nord-Kina. Han ble særlig regnet som en dyktig leder for fortroppen, og hans mest berømte bedrift var hans rolle i forsvaret av Hefei mot framstøtet fra Sun Quans store hær i 208.

Chen Shou, forfatteren av *Sanguo Zhi*, regnet Yuè for å være en av Cao Weis "fem elitegeneraler" sammen med Zhang Liao, Xu Huang, Zhang He og Yu Jin, og regnet ham for å være Caos villeste general.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
De fire yuehaidialekter er market med bokstaven **Y** på kartet
**Yuehai** (kinesisk: 粵海方言) er hovedgrenen av Yue-kinesisk, talt i provinsen Guangdong, Hongkong, Macao og mange kinesiske oversjøiske miljøer. Detn tales av kanskje 13 millioner mennesker. Det er dette språket som vanligvis er det som kalles *kantonesisk*, skjønt dette uttrykket brukes både om hele det videre språket (*yue*) og snevrere om Guangfudialekten innen Yuehai (talemålene rundt Guangzhou og omliggende områder, også omfattende kystområdene med Hongkong og Macao, - eller bare den (indre) *guangzhoudialekten*.

Språkforskere kunne nok ha ønsket seg at uttrykket **kantonesisk** ble erstattet med mer presise begreper, men det er etter flere århundrers (upresis) bruk vanskelig og fåfengt å få gjennomdrevet dette kosekvent. I norsk wikipedia brukes *kantonesisk* om hele språket (*yue*).

Dialekter
---------

Yuehai kan deles inn i fire hoveddialekter, som hver sofor seg har sine underdialekter. Guangzhoudialekten er den såkalte *prestisje*formen.

* Guangfudialekt
	+ Guangzhoudialekt
	+ Hongkong-kantonesisk
	+ Macao-kantonesisk
	+ Xiguan-dialekt
	+ Wuzhou Yue-dialekt (Wuzhoudialekt)
	+ Tankadialekt
* Nan-Pan-Shun/Sanyi-dialekt (Samyap)
	+ Nanhaidialekt
	+ Jiujiangdialekt
	+ Xiqiaodialekt
	+ Panyudialekt
	+ Shundedialekt
* Zhongshandialekt
	+ Shiqidialekt
	+ Sanjiaodialekt
* Guan-Bao-dialekt
	+ Dongguandialekt
	+ Bao'an-dialekt (Waitau)

Referanser
----------

1. ↑  "Guangfu" (apparently = all of Yuehai) in Olson, *An Ethnohistorical Dictionary of China*
**Geir Michael Enberg Jesinsky** (født 1966) forfatter og utgiver av boken *Etablerer ABC*. Boken ble på 1990 tallet gitt ut i mer enn 300000 eksemplarer. 1990 og boken ble også utgitt i Sverige under navnet *Nyföretagar ABC* og i Danmark under navnet *Iværsetter ABCn*. Boken ble i Norge utgitt i mer enn 300000 eksemplarer i perioden 1990-2000. Den ble benyttet av såvel statlige, kommunale og private instanser som arbeidet mot grundervirksomhet. 

Jesinsky dag advokat i Advokatfirmaet Elden DA. Han tok sin utdannelse innen rettsvitenskap i perioden fra 2010 til 2015.

Han har også vært toppidrettsutøver og manager for toppidrettsutøvere. Han ble norsk mester i lagtempo for juniorer for Askim sykkelklubb i 1984 og deltok også samme året i både Nordisk mesterskap og VM for det norske landslaget. Han syklet som seniorrytter for Jostein Wilmanns norske lag Victoria sykkelklubb. Han ble også nr. 2 i Luxembourg rundt og vant bakketrøyen i 1984 samt oppnådde flere topplasseringer på enkeltetapper i internasjonale etapperitt. Etter en sterk 2,plass på etappe i etapperittet Niderzachen rundfahrt i 1987 endte han sin karriere som toppidrettssyklist ved en ulykke i Norgescupåpningen av sykkelsesongen i 1987 i Kristiansand, Han veltet stygt og knuste kneskålen i venstre kne fullstendig. 

Som manager har han arbeidet med de profesjonelle utøverne Morten Hagen (golf) som vant Nordic League i 2005, Morten Orveland (golf) som spilte i USA og Fredrik Wilmann (sykling) som syklet for det nederlanske laget Skil Shimano. 

Som advokat arbeider han hovedsakelig med tvisteløsning både som forsvarer i straffesaker og prosessfullmektig i sivile saker for Advokatfirmaet Elden DA.

Referanser
----------

1. ↑   Etablerer ABCn
2. ↑  «Frontmatter». *Naualia - Østfold*. DE GRUYTER. ISBN 9783110903515. Besøkt 3. november 2018.
3. ↑  «Geir Michael Enberg Jesinsky - Advokatfirmaet Elden DA». *www.elden.no*. Besøkt 2. november 2018.
**Geir Mosti** (født 6. juni 1956) er en norsk arbeider, fagforeningsmann og lokalpolitiker (Ap). Han var 2. nestleder i LO fra 2005 til 2007 og første nestleder fra 2007 til 2009. Han har også sittet i kommunestyret og formannskapet i Fauske. Mosti er opprinnelig snekker, maskinkjører, anleggsrørlegger og underbrannmester.

I 1974 ble han ansatt i brannvesenet i Fauske, gikk brannskolen og ble etter hvert underbrannmester. Her ble han tillitsvalgt på arbeidsplassen, i Fauske kommunale forening og etter hvert i Norsk Kommuneforbund i Nordland. 

I 1988 ble han tillitsvalgt på heltid, som hovedtillitsvalgt i Fauske kommune. Samtidig ble han valgt inn i kommunestyre og formannskap.

I 1993 ble han valgt til leder i Norsk Kommuneforbund i Nordland. Samme året ble han valgt til 
i ledelsen i forbundet sentralt.

På LO-kongressen i 2005 ble han valgt til 2. nestleder. Etter at Roar Flåthen overtok som leder, 17. april 2007, etter at Gerd-Liv Valla gikk av i mars fikk han vervet som nestleder i LO.

Mostis hovedansvarsområde i LO var organisasjon og medlemsrekruttering. Han var en sterk støttespiller for Gerd-Liv Valla, og deltok sammen med Valla under den famøse pressekonferansen i januar 2007 som sannhetsvitne for at Ingunn Yssens påstander ikke hadde «rot i virkeligheten».

I 2009 ble han valgt til nestleder i Fagforbundet.

Referanser
----------

1. ↑  Geir Mosti ny nestleder i Fagforbundet. *VG nett* (15. mai 2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Geir Mosti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Recreation Park** er et fotballstadion som befinner seg i Alloa, Clackmannanshire, Skottland. Det har vært hjemmebane for det skotske fotballigalaget Alloa Athletic FC siden 1895. Fra 1878 til 1883 spilte Alloa på West End Public Park. Fra 1883 til 1890 spilte de på Gaberston Park. Fra 1890 og fram til åpningen av Recreation Park i 1895 spilte Alloa på Bellevue Park.

Siden august 2007 har det vært kunstgress på stadion. Recreation Park er bare ett av fire stadioner i det skotske ligasystemet som har kunstgressdekke. De andre er Excelsior Stadium (Airdrie United FC), Links Park (Montrose FC) og Ochilview Park (Stenhousemuir FC).

Stadionanlegget er for store deler åpent, med ståtribuner uten tak bak hvert mål. På den ene langsiden befinner det seg en hovedtribune med et litt uvanlig utseende. Denne sittetribunen med tak løper langs halve lengden av banen. Sitteplassene er hevet over banenivået og det er mange støttepilarer for taket som forhindrer utsikten. På den motsatte langsiden er det en liten, midlertidig tribune med tak, som ble reist i 2008. The Hilton Road Side, som den kalles, inneholder 519 sitteplasser og benyttes for bortelagets supportere. Dessverre har også denne tribunen flere takstøtter som står foran tribunen. Utsikten fra begge tribunene er ytterligere forhindret av noen store flomlysmaster, som står noen meter fra gressmatten. På Clackmannan Road End på den ene kortsiden er det en liten ståtribune med tak, som i det minste gir hjemmesupporterne litt beskyttelse mot dårlig vær. Den motsatte kortsiden, The Railway End, er en liten ståtribune uten tak.

Tilskuerrekord
--------------

13 000 mot Dunfermline Athletic i en omkamp av tredje runde av den skotske FA-cupen 26. februar 1939.
Gjennomsnittlig tilskuerantall i Division Two i 2009-2010-sesongen var 658.

Referanser
----------

1. ↑  "New playing surface" Arkivert 21. september 2007 hos Wayback Machine. Alloa Athletic F.C. official website. Hentet den 22. juni 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Red*** er en amerikansk thriller fra 2008, med Brian Cox, Noel Fisher og Tom Sizemore i hovedrollene. Regi er ved norske Trygve Allister Diesen og Lucky McKee, manus ved *The Grudge*-forfatteren Stephen Susco (etter Jack Ketchums roman). Filmen var produsert av Trygve Allister Diesen og Norman Dreyfuss. Red hadde urpremiere under Sundance-festivalen i januar 2008, og norsk premiere under Filmfestivalen i Haugesund i august samme år

Skuespillere
------------

* Brian Cox som Avery Ludlow
* Kyle Gallner som Harold
* Noel Fisher som Danny
* Tom Sizemore som Michael McCormack
* Shiloh Fernandez som Pete Doust
* Robert Englund som Willie Doust
* Amanda Plummer som Mrs. Doust
* Ashley Laurence som Mrs. McCormack
* Kim Dickens som Carrie
* Richard Riehle som Sam Berry

Handling
--------

Avery Ludlow (Brian Cox) har en hund som heter Red, som han fikk i gave fra sin avdøde kone Mary til 50-årsdagen. En dag mann og hund sitter fredelig og fisker, blir Avery ranet av brødrene Danny (Noel Fisher) og Harold (Kyle Gallner) McCormack og deres venn Pete (Shiloh Fernandez). Når det går opp for guttene at Avery bare har 20 dollar på seg, skyter Danny hunden Red uten grunn.

Avery klarer å oppspore guttene, og tar saken opp med deres fedre, Michael McCormack (Tom Sizemore) og Mr. Doust (Robert Englund) – men uten at noen tar ham alvorlig. Når også den lokale sheriffen velger å ignorere hele hendelsen, vokser det gradvis frem en besettelse – han vil gi guttene en lærepenge.

Priser
------

* **Sitges - Catalonian International Film Festival 2008**
	+ Beste skuespiller

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Red* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Red* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Red* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Red* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Red* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Red* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Red* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Red* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Red* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Red* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
**Recklinghausen** er en by i Ruhrområdet i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland med rundt 120 000 innbyggere. Byen er administrasjonssenter i Landkreis Recklinghausen.

Historie
--------

Recklinghausen ble først nevnt i år 1017 som *Richoldinchuson*. Siden 1150 har byen vært sentrum i det såkalte *Vest Recklinghausen*, et forvaltings- og domstolsområde for hele regionen. Vest Recklinghausen hørte til kurfyrstedømmet Köln frem til 1802. I 1236 fikk Recklinghausen fullstendige byrettigheter. 

Mellom 1514 og 1706 ble det brent hekser i byen. Forfølgelsen av heksene hadde sitt høydepunkt i 1580-1581 og 1588-1589.

Etter at kurfyrstedømmet Köln ble avskaffet kom Recklinghausen til hertugdømmet Arenberg, i 1811 til storhertugdømmet Berg og i 1814 til den prøyssiske sivilstyresmakten mellom Weser og Rhinen. I 1815 ble byen en del av provinsen Westfalen i Preussen.

I 1949 ble Recklinghausen en storby, det vil si at byen fikk mer enn 100 000 innbyggere. I 1975 ble Recklinghausen sete i kreisen Recklinghausen.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Recklinghausen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Recklinghausen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**North Rail Express**, forkortet **NRE** og i Narvik også omtalt som «**Schenker-toget**», er ei direkte jernbanegodsrute mellom de to byene Narvik i Nordland og Oslo. Ruta ble startet opp i den 4. januar 2011, og blir drevet av selskapet DB Schenker. Transportruta har ei samla lengde på 1 950 kilometer, tar 26,5 timer, og fraktet om lag 25 000 containere i 2011.

NRE trafikkerer mellom Fagernesterminalen og Alnabruterminalen og går langs Ofotbanen, via Sverige, og videre langs Kongsvingerbanen med seks ukentlige tog i hver retning. I sørlig retning fraktes det i hovedsak fersk fisk og togene som går nordover frakter forbruksvarer, stykkgods og biler. Discovery har produsert en episode i serien *Mighty Trains* om NRE-toget..

Se også
-------

* Arctic Rail Express

Referanser
----------

1. ↑  Jernbaneverket 5. januar 2011, Nytt godstog Oslo-Narvik. Besøkt 10. juli 2014.
2. 1 2  Deutsche Bahn 1. februar 2012, DB Schenker North Rail Express on a clear course of success. Besøkt 10. juli 2014 (en)
3. ↑  Narvik havn KF anno 2014 Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 10. juli 2014. Side 18.
4. ↑  «Shows - List of Programs». *Discovery*. Besøkt 19. februar 2017. (en)
5. ↑  Mighty Trains - North Rail Express på YouTube
*North Platte kan også sikte til en by i Nebraska.*

**North Platte** (arapaho: *Bei'i'iiniicie*) er den største tilløpselv til floden Platte. Den er 1.094 km lang og starter i Colorado, renner nordover via Wyoming og renner sammen med South Platte og danner elven Platte i Nebraska. Avvanningsområdet er på 80.031 km². Utspringet er helt mot nord i Colorado, i Jackson County. Elven renner ut på prærien ved byen Casper i Natrona County i Wyoming og renner deretter mot sørøst og får følge av elven Laramie før den renner inn i Nebraska. Inne i Nebraska møter den South Platte River ved byen North Platte i Lincoln County.

På 1800-tallet førte flere nybyggerleder vestover langs North Platte River, blant andre Oregon Trail (1843–1869), California Trail (1843–1869), Mormon Trail (1847–1869) og et langt stykke på vei Bozeman Trail (1863–68). Disse opphørte etter at den transamerikanske jernbanen ferdistilt i 1869 ble ført langs en sørligere rute. 

I dag går Highway U.S. Route 26 langs elvens nedre strekning.

Bilder
------

* North Platte River ved CasperNorth Platte River ved Casper
* Motorveibro ved DouglasMotorveibro ved Douglas
* Oppdemmet innsjø i Glendo State Park, i bakgrunnen Laramie PeakOppdemmet innsjø i Glendo State Park, i bakgrunnen Laramie Peak

Referanser
----------

1. ↑  «English-Arapaho dictionary». Besøkt 23. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) North Platte River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GNIS
 |
**Sublette & Campbell** var et i Saint Louis basert amerikansk pelshandelsforetak som var i virksomhet fra 1832 til 1840.

Tilkomst
--------

Foretaket ble opprettet i 1832 av William Sublette og Robert Campbell for å ta opp konkurransen med American Fur Companys virksomhet ved de øvre delene av Missourifloden.[1] Innen selskapet ble opprettet hadde man ved William Ashleys formidling forsikret seg om tilstrekkelige kreditter fra de store handelsselskapene i New York.[2]

Handelsområde
-------------

Sublette & Campbell anla i 1832 Fort William ved North Platte River. Handelsfaktoriet ble imidlertid solgt allerede neste år til American Fur Company sammen med virksomheten ved den øvre Missourifloden og selskapet fortsatte som en bybasert oppkjøper av pelsverk og boligspekulant i Saint Louis til det ble oppløst i 1840.[1] [2]

Se også
-------

* Missouri Fur Company
* Rocky Mountain Fur Company

Litteratur
----------

* Gordon Morris Bakken: *The World of the American West* (New York: Routledge, 2011).

Referanser
----------

1. 1 2  Bakken 2011 sid 66.
2. 1 2  William L. Sublette Arkivert 23. juni 2015 hos Wayback Machine. 2015-01-09.
**Subjunksjoner** (av latin *sub* («under») og *iungere* («binde sammen») er en ordklasse bestående av ord som skyter en leddsetning inn under en annen setning. Ordklassen består av de tidligere underordnende konjunksjonene, infinitivsmerket *å* og det relative pronomenet *som*.

Alle leddsetninger må starte med en subjunksjon. De ulike subjunksjonene modifiserer hva leddsetningen faktisk betyr i sammenhengen.

Subjunksjonene *hvis*, *om* og *dersom*, lar leddsetningen bestemme om helsetningen er et faktum:

***Hvis** jeg er frisk i morgen,* møter jeg deg ved klubben.
Jeg stikker ***dersom** det er slik du skal være*!
Han ville fått det med seg ***om** han hadde vært der.*
*Fordi* og *siden* betyr at leddsetningen er årsaken til helsetningen:

***Siden** jeg ikke kan lese,* må mamma hjelpe meg med leksene.
Jeg angrep ham, ***fordi** han ikke ville høre!*
*Som* lar leddsetningen være informasjon om ett eller flere substantiv i helsetningen:

Helge, ***som** ikke ante noen ting,* løp rett uti.
*Når*, *idet* og *da* lar leddsetningen bestemme tidspunktet for helsetningen:

Jeg kjøper en is ***når** det er pause.*
***Da** han spaserte inn på tunet,* tråkket han i en diger sølepytt.
Jeg måper ***idet** jeg skjønner hvem det er.*
Subjunksjonene *å* og *at* er litt spesielle; de indikerer at leddsetningen "tilhører" helsetningens verbal:

Han begynte ***å** hikste ukontrollert med vidåpne øyne.*
Jeg mener bestemt ***at** jeg har sett den damen før!*
Noen ganger kan det være flere subjunksjoner i samme periode:

Pappa sier ***at** jeg skal gi nøklene til ham **hvis** jeg finner dem.*

| * v
* d
* r
Ordklasser i norsk språk |
| --- |
| Substantiv **·** Adjektiv **·** Pronomen **·** Determinativ **·** Verb **·** Adverb **·** Preposisjon **·** Konjunksjon **·** Subjunksjon **·** Interjeksjon |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Subotica** (serbisk: Суботица eller *Subotica* (uttale hjelp•info), ungarsk: **Szabadka**, kroatisk:: *Subotica*) er en by og kommune i den autonome provinsen Vojvodina nord i Serbia. Byen ligger bare 10 km fra grensa til Ungarn. 

Subotica hadde i 2002 en befolkning på 148 401 personer og er dermed den nest største byen i Vojvodina-regionen etter Novi Sad. I 1919 var byen nest største i Serbia, i dag er byen den femte største. Byen er også sentrum i Nord Bačka-distriktet.

Språk
-----

Serbisk er det mest brukte språket. Det ungarske språket brukes i tillegg av nesten en tredjedel av befolkningen daglig. Begge språkene brukes om hverandre på skilt

Kjente personer
---------------

* Dezső Kosztolányi, forfatter

Det gamle teateret før ødeleggelsen
Synagoge

Referanser
----------

1. ↑  «*The Use of Hungarian and Serbian in the City of Szabadka/Subotica: An Empirical Study*».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Forsiden til utgaven fra 1845
***Hassel-Nødder*** (full tittel: *Hassel-Nødder, med og uden Kjerne, dog til Tidsfordriv, plukkede af min henvisnede Livs-Busk*) er et selvbiografisk verk skrevet av Henrik Wergeland mens han lå på dødsleiet 1845.

Wergeland presenterer her en samling episoder fra sitt begivenhetsrike liv, for eksempel reisen til England og Frankrike.

Den første bok med xylografier utført i Norge
---------------------------------------------

*Hassel-Nødder* utkom posthumt med xylografiske illustrasjoner etter Adolph Tidemands og Johannes Flintoes tegninger. Andreas Aubert har gjort rede for måten Wergeland selv laget direktiver og forlegg for tegningene, og Erik Henning Edvardsen har fortalt hvordan det gikk til at han fikk høre om at xylografen Hans Peter Hansen var kommet til Christiania med et dansk teaterselskap. Wergeland sendte bud på Hansen og tok den lovnad av ham at han skulle bli i byen og lage tresnittene for boka. Gjennom dette arbeidet kom Hansen, ved også å få lært opp den første norske utøver av xylografikunsten, Haakon Adelsten Lunde, til å etablere xylografikunsten i Norge.

*Hassel-Nødder* ble senere illustrert av Chrix Dahl.

Utgivelser
----------

* *Hassel-Nødder, med og uden Kjerne, dog til Tidsfordriv, plukkede af min henvisnede Livs-Busk*. Christian Tønsbergs Forlag. Trykt hos W.C. Fabritius. Christiania 1845.
* *Hassel-Nødder, med og uden Kjerne, dog til Tidsfordriv, plukkede af min henvisnede Livs-Busk*. Illustrasjoner av Chrix Dahl. Fabritius & Sønners Forlag. Oslo 1936.
* *Hassel-Nødder, med og uden Kjerne, dog til Tidsfordriv, plukkede af min henvisnede Livs-Busk*. Cappelen Damm. Oslo 2008. Utgitt i samarbeid med Nasjonalbiblioteket

Sekundærlitteratur
------------------

* Andreas Aubert: Henrik Wergelands Tegninger fra Dødsleiet. *VG* No. 187. Lørdag den 5. juli 1902, s. 1.
* Erik Henning Edvardsen: *Gammelt nytt i våre tidligste ukeblader*. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 143. Oslo 1997, s. 11–12.

Eksterne lenker
---------------

* Utgaven fra 1845, 1936 og 1997 hos Nasjonalbiblioteket.

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Hassel-Nødder – originaltekst fra Wikikilden |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bitterhickory** (*Carya cordiformis*) er et løvfellende tre i valnøttfamilien. Den blir opptil 52 m høy og lever kort til å være en hickory, omtrent 200 år. Barken er brun eller grå, er glatt hos unge trær og blir siden ribbete. Bladene er finnete og 20–40 cm lange. Det er som regel 7 eller 9 tannete småblad.

Bitterhickory er antagelig den vanligste hickoryarten i Nord-Amerika. Den vokser helst på fuktig grunn langs elver, men kan også finnes på tørr eller næringsfattig jord. I nord vokser den sammen med sukkerlønn, svartlind, virginiahumlebøk, rødeik og andre eikearter, smørvalnøtt, svartlønn, amerikanesletre og rødask.

I litt høyereliggende strøk sentralt i utbredelsesområdet vokser den sammen med kvithickory, svinehickory, skihickory, tulipantre, sumptre, kvitask, rødask, lønn, alm, furu og kanadahemlokk. Her er det en rik undervegetasjon med arter som kornell, sassafras, syretre, tresøtmispel, amerikajudastre, amerikaagnbøk, virginiahumlebøk, virginiatrollhassel, sumak, korsved, vin, *Smilax*, klatrevillvin og giftsumak. 

I sumpene i Sørstatene vokser den sammen med hickory, rødask, kvitask, kviteik og andre eikearter, sumptre, *Asimina triloba*, amerikaagnbøk, blomsterkornell, piggaralia, amerikakristtorn og *Sabal minor*. I de sørlige furuskogene vokser den sammen med furu, eik, hickory og blomsterkornell. Den sparsomme undervegetasjonen i furuskogene omfatter hagtorn, *Callicarpa americana*, bærlyng, sumak og starr.

Utbredelsen strekker seg fra sørvestlige New Hampshire, Vermont, Maine og sørlige Québec, vestover til sørlige Ontario, sentrale Michigan og nordlige Minnesota, sørover til østlige Texas og østover til nordvestre Florida og Georgia.

Trevirket brukes til ved, grillkull og i møbelproduksjon. Nøttene inneholder mye tannin og er alt for bitre til at mennesker vil spise dem.

Litteratur
----------

* A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). *Trær i skog og hage*. Tiden. s. 197–198. ISBN 82-10-01282-7.
* «*Carya cordiformis*». Flora of North America. Besøkt 24. april 2015.
* H. Clay Smith. «Bitternut Hickory». *Silvics of North America*. Besøkt 24. april 2015.

Eksterne lenker
---------------

Frukt hos bitterhickory
* (en) *Bitterhickory* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bitterhickory* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bitterhickory* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bitterhickory* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Bitterhickory* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Bitterhickory* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Carya cordiformis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Carya cordiformis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Carya cordiformis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Taylor-rapporten** er en rapport som ble utarbeidet etter Hillsborough-tragedien i Sheffield i april 1989, der 96 Liverpool-supportere ble klemt i hjel på en ståtribune. Engelske myndigheter satte på dagsordenen særlig to krav til landets fotballstadioner etter denne ulykken. Det første var å fjerne alle ståtribuner fra stadioner som tilhørte klubber i de to øverste divisjonene. Det skulle bare være sitteplasser på tribunene. Det andre var at alle gjerder og skiller mellom tribunene og gressmatten skulle fjernes. På Hillsborough Stadium hadde det store problemet vært at supporterne ble stengt inne på den overfylte tribunen av høye nettinggjerder.

Taylor-rapporten fikk sitt navn fra lord Taylor av Gosforth (i England) som ledet den regjeringsoppnevnte kommisjonen som skulle finne løsninger på stadionproblemet. En foreløpig rapport ble offentliggjort i august 1989. I januar 1990 kom den endelige rapporten. Denne rapporten identifiserte årsakene til Hillsborough-tragedien og kom med løsningsforslag for å ivareta publikums sikkerhet ved store idrettsarrangementer i fremtiden.

Taylor-rapporten er synonym med anbefalingene der alle store stadioner måtte ombygges til bare sitteplasser, videre at alle tilskuere med billett skulle ha et reservert sete, og det stod som en motsetning til at det var lov med tribuneområder der noen kunne stå eller hele tribuneseksjoner bare bestod av ståplasser. The Football League i England og Skottland innførte så regler der alle klubbene i de øverste divisjonene (det gjelder de to øverste divisjonene i England) måtte gjennomføre de vedtatte stadionforandringene.

Noen klubber hadde startet med å oppgradere sine stadionanlegg før regelen ble vedtatt i 1990. For eksempel hadde fotballklubben St Johnstone i Perth, Skottland, allerede bygget et nytt fotballstadion i McDiarmid Park, der det bare var sitteplasser, som så stod klart til åpningskampen i 1989/1990-sesongen.

Rapporten slo ikke fast at ståplasser på tribunene var utrygge under alle forhold, men regjeringen i Storbritannia vedtok likevel at ståplasser ikke skulle være tillatt i det hele tatt. Regelen er ikke innført å gjelde for de laveste profesjonelle divisjonene, siden det der sjelden er snakk om fullsatte stadioner.

Andre anbefalinger fra Taylor-rapporten gjaldt hvilke gjenstander som skulle være tillatt på tribunene, slik som alkoholholdige drikkevarer, stolper og tribuneskiller, gjerder, billettskranker, billettpriser og andre stadiongjenstander.

Klubber som ble tvunget til å bygge om sine stadionanlegg, fikk betydelige støttebeløp fra britiske styresmakter fra 1991 av. Noen klubber fikk dispensasjon fra reglene med tidsfrist om ombyggingskrav. Siden 1998 har samtlige stadionanlegg i den øverste divisjonen i Skottland (Scottish Premier League) bare bestått av sitteplasser.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Hillsborough Stadium Disaster: Inquiry by The Rt Hon Lord Justice Taylor – Interim Report
Vats fjellkirke
**Vats** er en liten fjellbygd i Ål kommune i Buskerud. Bygden har adkomst fra fylkesvei 244 gjennom Votnedalen og Leveld. Vats hadde tidligere flere turistbedrifter. Noen av disse er ombygd til leiligheter,oppkjøpt til andre formål eller leid ut som firmahytte. Siden 60-tallet har bygden blitt ut med hytter, først spredt, og senere i hyttefelt ved Rødungen, Hesthovda, Bergsjøstølen og Skarslia.

Frem til midten av 2000-tallet var det en privat barneskole i bygda, men denne ble vedtatt nedlagt av kommunestyret i 2003 med 13 mot 12 stemmer. Grendeskolen hadde da 24 elever, som ble planlagt flyttet til skolen i nabobygda, Leveld skule, til store protester fra lokalbefolkningen.

Referanser
----------

1. ↑  Ål kommune – Områdevurdering Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑   Vats private skole gjenoppstod, men denne gangen bare i fem år. Bygningen kan i dag leies av 5 lokale investorer, helt eller delvis. nrk.no – Ål kommune bryter loven

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Weismannbarrieren** er en læresetning i genetikken som sier at nedarvede egenskaper går fra gener til kroppsceller men aldri motsatt vei. Mer presist kan en si at nedarvede egenskaper går fra kjønnscelle til somatisk celle.
Denne læresetningen er ofte forvekslet med sentrale dogme i molekylbiologi som er dens moderne form og som sier at informasjon går fra DNA → RNA → protein.

Teorien er svært viktig ved at den har implikasjoner for menneskelig genterapi. Hvis Weismannbarrieren er permeabel, så kan genetiske behandlinger av somatiske celler resultere i en arvelig endring av genomet, og muligens resultere i genteknologisk endring av menneskerasen i stedet for kun individer. Den har også implikasjoner for vår forståelse av evolusjon siden den impliserer at arter ikke er så genetisk forskjellige som tidligere antatt. Videre åpner den for visse Lamarckske konsepter som tidligere ikke hadde støttemekanismer.

Bruken av denne teorien kalles enkelte ganger **Weismannisme**.

Historikk
---------

Arbeidet til biologen August Weismann i det 19. århundre var et tidlig trinn i etableringen av genetikk som vitenskap. Prinsippet er omdiskutert og også revidert i det 20. århundre, men forskning av bl.a. Paul Kammerer og Trofim Lysenko har ikke klart å svekke prinsippet blant vitenskapsmenn.
**Willie Wilson** (født 8. juli 1947 i Cambridge, England) er sanger, bassist og trommeslager. Han er kjent for sitt arbeide med Jokers Wild, Syd Barrett og David Gilmour.

Wilson startet med å spille i Cambridge-bandet *«The Swinging Vibros»* da han var 16 år sammen med Nick Barraclough (gitar, bass og vokal), Brian Carling (vokal og gitar) og John Anderson (rytmegitar).

Rundt 1966 spilte Willie Wilson i Jokers Wild sammen med David Gilmour, og dro senere til bandet Quiver. Han har arbeidet som studiomusiker på de to soloutgivelsene *The Madcap Laughs* og *Barrett* (begge 1970) for Syd Barrett og han var delaktig på David Gilmours første soloutgivelse, *«David Gilmour»*, i 1978. 

Han er også kjent for å vært med i surrogatbandet til liveforestillingene av Pink Floyds *The Wall* i 1980, og for å ha bidratt med ekstra trommer på lydsporet til filmen Pink Floyd: The Wall.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Willie Wilson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Willie Wilson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Adolf Sørensen** (født 21.8.1904 i Antwerpen- død Arendal 1975) var en norsk zoolog. Han var sønn av skipshandler Emil Sørensen og Sofie Albrechtson.

Tidligere og utdannelse
-----------------------

Sørensen ble født i Belgia. Han var sønn av norske foreldre og familien flyttet senere til Norge, hvor de bosatte seg i Arendal. Adolf Sørensen tok eksamen artium 1923. Matematisk-naturvidenskapelig embedseksamen 1930. Hovedfag zoologi. Hovedfagsoppgave het: "Skjelldannelse hos torskefisk". Han jobbet som vitenskapelig assistent ved Flødevigen utklekningsanstalt i to år.

Bratvaag-ekspedisjon
--------------------

I 1930 deltok han som forsker på Bratvaag-ekspedisjonen til Franz Josef land med selfangeren MS Bratvaag for å drive fangst og forskning. Ekspedisjonen er mest kjent for at de kom over restene etter den svenske polarforskeren S.A. Andreès Nordpolekspedisjon på Kvitøya.

Lektor
------

I 1931 ble han ansatt som lektor ved Trondheim kommunale middelskole,senere Gerhard Schønings skole.
Sørensen flyttet tilbake til Arendal i 1935 hvor han arbeidet som lektor.

Arkiv
-----

En fotosamling etter Adolf Sørensen befinner seg ved KUBEN i Arendal.
Arkivet består av 53 glassdias i 6x6 med motiv fra Bratvaag ekspedisjon til Kvitøya og Franz Josefs Land i 1930.

Referanser
----------

1. 1 2   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 3. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bratvaag-ekspedisjonen oppdaget Kvitøyas hemmlighet, *Avtrykk.no*, 25.08.2020

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Adolf Sørensen på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda
 |