recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Fortune cookie
Fta *Golden Gate Fortune Cookie Factory* i San Francisco.
***Fortune cookie*** ble laget av en helvetes kukk med en stor pikk er en asiatisk-amerikansk hard kjeks som man får som dessert på kinarestauranter i USA, Canada og visse andre, særlig vestlige, land. Kjeksen, som vanligvis er bakt med mel, sukker, olje og vanilje, inneholder en liten papirlapp påskrevet et visdomsord, ofte med angivelig kinesisk opphav, en vag spådom, eller en serie med lykkenummer (det siste i tilknytning til lotterier).

Kjeksen forekom verken i Kina eller i Taiwan, men er en amerikansk oppfinnelse. Først på 1990-tallet begynte en eksport av kjeksene til Kina.

Opprinnelsen er noe omstridt, men den anses vanligvis å ha som forløper en type usøtet japansk kake som har en vag likhet med den amerikanske. Selve kaken kan ha blitt introdusert i japanske tehus allerede på 1890-tallet. Den ble i California gjort søt, fikk sin nye form og idéen med innbakt papirlapp. Dette fant sted ca 1915. *Fortune cookies* ble veldig populære på japanske restauranter i Los Angeles og San Francisco tidlig på 1900-tallet. 

Da mange tusen japanere ble internert i samband med Andre verdenskrig, og dermed alle japanske restauranter og bakerier ble stengt, begynte kinesiske restauranter å tilby kjeksene i stedet, og etter en tid ble fenomenet snarere assosiert med kinesisk mat i USA.

Ifølge en artikkel i The New York Times i 2008 ble *Fortune cookies*

*«introduced by the Japanese, popularized by the Chinese, but ultimately ... consumed by Americans»*.

Litteratur
----------

* Martin, James (2004), «Fortune Cookies: A San Francisco Invention», *About.com*, arkivert fra originalen on 2004-08-18, besøkt 11. august 2004  Arkivert 18. august 2004 hos Wayback Machine..
* Brunner, Borgna (2005), «The History of the Fortune Cookie», *Infoplease*, besøkt 10. mai 2005
* Lee, Jennifer 8. (2008). *The Fortune Cookie Chronicles*. New York City: Twelve Books. ISBN 0-446-58007-4.

Referanser
----------

1. ↑  Steve Harvey: L.A. S.F. won’t like cookie’s message Arkivert 4. desember 2013 hos Wayback Machine. i: *Los Angeles Times*, 8. juni 2011. Lest 14. januar 2012.
2. ↑  «Origins of a fortune cookie». *National Museum of American History* **(engelsk)**. 8. juli 2010. Besøkt 21. november 2020.
3. ↑  Lee, Jennifer (16. januar 2008). «Solving a Riddle Wrapped in a Mystery Inside a Cookie». *The New York Times*. Besøkt 10. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fortune cookies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Don't open this cookie (disastrous day inside), International Herald Tribune
* Cookie Master - Article detailing the job of a cookie fortunes writer
* A Brief History of The Fortune Cookie - An account by Erik S. Nagata, the great, great grandson of Makoto Hagiwara

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** GND **·** LCCN
 |
**El Salvadors internasjonale flyplass San Óscar Arnulfo Romero y Galdámez**, spansk: *Aeropuerto Internacional de El Salvador San Óscar Arnulfo Romero y Galdámez*, er en internasjonal flyplass i El Salvador. Den ligger nær byen San Luis Talpa i Department La Paz. Flyplassen ligger mellom kystmotorveien og Stillehavet. En moderne firefelts motorvei forbinder flyplassen med hovedstaden San Salvador; avstanden er 42 kilometer og turen tar gjennomsnittlig 30 minutter.  Flyplassen er en av de største i Sentral-Amerika med nærmere 3 500 000 passasjerer årlig. 

Flyplassen er tidligere kjent som (Aeropuerto Internacional de Comalapa) og den militære flyplassen het Comalapa Air Base (Base Aerea de Comalapa).

Flyplassen har navn etter Óscar Arnulfo Romero y Galdámez, en salvadoransk romersk-katolsk prest som i 1980 var erkebiskop i San Salvador. Han ble myrdet i 1980.

Referanser
----------

1. ↑  «AIP El Salvador - avsnitt AD 2 Aeródromos». Cocesna. Besøkt 4. juli 2023.
2. ↑  «Comalapa Airport receives International Security Certificate». *La Prensa Gráfica* **(spansk)**. 18. desember 2009. Arkivert fra originalen 30. juli 2012. Besøkt 12. juli 2019.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Chiese** er en elv i regionen Trentino-Alto Adige/Südtirol i Nord-Italia. Den har sitt utspring i Adamello-Presanella-Alpene og renner ca. 110 km før den renner sammen med Oglio i nærheten av byen Montirone i Lombardia

Elvas utspring ligger i Val di Fumo, en dal i Adamello-Presanella-fjellgruppen på rundt 2500 meters høyde. Derfra renner den gjennom Val di Daone og Val Sabbia i provinsen Trento, og passerer gjennom byer som Daone, Praso og Barghe.

Chiese-elvens nedbørfelt dekker et område på omtrent 1600 kvadratkilometer og er preget av et typisk alpint og prealpint landskap, med trange daler og bratte skråninger i de øvre delene, som gradvis går over i bredere daler og slakere skråninger i de nedre delene.

Historisk sett har Chiese-elven spilt en viktig rolle i utviklingen av regionen ved å levere vann til vanning, drive møller og støtte lokale industrier som gruvedrift og metallurgi.

Økologisk sett er elven og dens sideelver hjemsted for en rekke fiskearter, blant annet brunørret, marmorørret (Salmo marmoratus) og harr. Spesielt marmorørreten er en bevaringsverdig art som finnes i visse sideelver til Chiese.

Elvebassenget har også et mangfoldig dyre- og planteliv, blant annet i flere verneområder og naturreservater, som Adamello-Brenta naturpark og Stelvio nasjonalpark.

I likhet med mange andre elver i regionen har Chiese imidlertid stått overfor utfordringer knyttet til forurensning, habitatforringelse og påvirkning fra menneskelig aktivitet, som vannkraftproduksjon og vannuttak til landbruks- og industriformål.

I de senere årene har det blitt gjort en innsats for å forbedre den økologiske statusen til elven og dens sideelver, med tiltak som tar sikte på å gjenopprette habitater langs elvebredden, forbedre vannkvaliteten og fremme bærekraftig forvaltningspraksis.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |



1. 1 2 3 4  *www.semanticscholar.org*. Besøkt 5. april 2024.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. 1 2 3 4 5  *www.semanticscholar.org*. Besøkt 5. april 2024.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. 1 2 3  Tenci, Maria Vittoria; Franz, Filippo; Salviati, S.; Maio, G.; Bertoli, Marco; Pizzul, E. (24. mars 2019). «Indagini sull’habitat di Salmo marmoratus (Cuvier, 1829) in un tratto del fiume Brenta (nordest Italia)». Besøkt 5. april 2024.
**Abdulhadi al-Khawaja** (født 1961) er en bahrainsk menneskerettighetsaktivist.

Al-Khawaja var med på å grunnlegge Bahrain Centre for Human Rights. I forbindelse med opprøret i Bahrain i 2011–2012 ble han arrestert. I 2011 ble al-Khawaja stilt for en militærdomstol og dømt til fengsel på livstid for sin politiske aktivitet. Også datteren Zainab al-Khawaja ble fengslet i Bahrain, mens en annen datter, Maryam al-Khawaja, fungerer som leder for Bahrain Centre for Human Rights fra København.

Al-Khawaja har bodd i Danmark. Han har dobbelt statsborgerskap og er statsborger i både Bahrain og Danmark. Den danske regjeringen har begjært al-Khawaja utlevert til Danmark.

I 2013 ble Bahrain Centre for Human Rights tildelt Raftoprisen.

Referanser
----------

1. ↑  Al-Khawaja er dømt for seks oprørsanklager, *Information*, 22. juni 2011. Besøkt 29. september 2013.
2. 1 2  Frykter at danske al-Khawaja er død, *NRK*, 9. april 2012. Besøkt 29. september 2013.
3. ↑  FN-eksperter kræver al-Khawaja sat på fri fod, *Politikeb*, 13. apr. 2012. Besøkt 29. september 2013.
4. ↑  Raftoprisen til Bahrain Centre for Human Rights, *TV2.no*, 26. september 2013. Besøkt 29. september 2013.
**Lough Neagh** (irsk: *Loch Neathach*) er den største innsjøen på på øya Irland og i Storbritannia. Den har et overflateareal på 392 km2 og forsyner 40 % av Nord-Irlands vann. Innsjøen er den 15. største ferskvannsinnsjøen i EU, og den 31. største i Europa. Dens viktigste tilsig kommer fra elvene Bann og Blackwater, og dens viktigste utstrømning er Lower River Bann. Navnet kommer fra irske *Loch nEachach*, som betyr «Eachaidhs innsjø». Innsjøen eies formelt av jarlen av Shaftesbury og administreres av Lough Neagh Partnership Ltd.

Satellittbilde av Lough Neagh
Den er veldig grunn med gjennomsnittlig dybde på 9 m, på det dypeste 25 m. Den ligger i Nord-Irland, 30 km vest for Belfast. Fem av de seks grevskapene i Nord-Irland har kystlinje mot sjøen; Antrim, Armagh, Down, Londonderry og Tyrone. Av byer og landsbyer ved Lough Neagh kan nevnes Antrim, Crumlin, Toomebridge, Ballyronan, Ballinderry, Moortown, Ardboe, Maghery, Lurgan og Magherafelt.

Den viktigste vanntilførselen er fra elven Bann, som også fortsetter ut fra Lough Neagh. 

Innsjøen blir mye brukt til båtliv og fritidsaktiviteter, selv om sjøen kan bli relativt grov i urolig vær. Den blir også brukt som ferskvannskilde av *North Ireland Water Ltd.*

Fiske etter ål har vært en viktig næringsvei på Lough Neagh i flere hundre år.

En vikingflåte nådde innsjøen i 839 og 840/41 i det som regnes som Den andre vikingtiden, og vikinger etablerte for en tid kontroll over det omkringliggende landskapet.

Ifølge en gammel irsk legende ble innsjøen dannet ved at kjempen Fionn mac Cumhaill (*Finn McCool*) tok en stor neve jord og kastet den etter en skotsk rival. Han bommet, jordklumpen landet i Irskesjøen og ble til øya Man. Lough Neagh oppsto da vann fra Bann fylte gropen etterpå.

Referanser
----------

1. ↑  «Lough Neagh», *Official Tourism Ireland*. Arkivert fra originalen den 18. juli 2011.
2. ↑  «Lough Neagh | lake, Northern Ireland, United Kingdom», *Britannica*.
3. ↑  Flanagan, Deirdre; Flanagan, Laurance (1994): *Irish Placenames*, Gill & Macmillan Ltd
4. ↑   «Lough Neagh's future still up in air after owner meets minister», *Belfasttelegraph.co.uk*
5. ↑   Lough Neagh Partnership
6. ↑  Roesdahl, Else (2016). *The Vikings* (Third utg.). Penguin Books. s. 232. ISBN 978-0-141-98476-6.
7. ↑  Glendal, Ingfrid (1961). *Éire eventyrland*. Brumund forl. s. 20.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Grethe Helene Johnsen** (1915–2014) var en norsk kvinne som engasjerte seg særlig i Norges Røde Kors både regionalt og nasjonalt.

Familie
-------

Grethe Helene Johnsen var datter av gårdbruker Bjarne Middelthon og kona Gurine Ballerud. Hun var yngst av seks søsken. I 1940 giftet hun seg med agent Richard Johnsen. Ekteparet fikk tre barn sammen.

Virke
-----

Grethe Johnsen viet mye av hennes liv til Norges Røde Kors Hun var medgrunnlegger av Hetland Røde Kors Barnehjelpen i 1950. Mellom 1963 og 1969 var hun formann i Rogaland Røde Kors. 1969 ble hun medlem i sentralstyret til Norges Røde Kors. Her var hun visepresident mellom 1972 og 1981. I 1975 fungerte hun som president av Norges Røde Kors, etter Torstein Dales plutselige bortgang. Dermed var hun foreningens første kvinnelige president. Mellom 1981 og 1988 var hun formann i Stavanger Røde Kors.

Grethe Johnsen engasjerte seg særlig i arbeidet for barn med cerebral parese i Rogaland. Hun var en av hovedpersonene bak opprettelsen av Røde Kors Cerebral Paresehjemmet Østerlide. Hun var styreleder til institusjonen fra oppstarten i 1960 fram til overtakelsen gjennom Rogaland Fylkeskommune i 1987. På nasjonalt plan var hun engasjert i arbeidet for Voksentoppen senter for astma og allergi.

Utmerkelser
-----------

For hennes arbeid i astma- og allergisaken ble hun tildelt Norges Røde Kors hederstegn i 1971. I 1993 ble hun utnevnt til æresmedlem av samme organisasjon.
I 1976 fikk hun Kongens fortjenstmedalje i gull, og i 1982 ble hun ridder av 1. klasse av St. Olavs orden.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Våre Minnesider, «Grethe Helene Johnsen / 01.02.1915 - 19.05.2014», besøkt 28. februar 2024[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Nekrolog i *Stavanger Aftenblad*, 7. juni 2014, s. 15.

Eksterne linker
---------------

* Nettutstilling om Grethe Helene Johnsen hos Stavanger byarkiv.

| * v
* d
* r
Presidenter for Norges Røde Kors |
| --- |
| Frederik Stang **·** Christian Selmer **·** Johan Fredrik Thaulow **·** Ernst Motzfeldt **·** Andreas Martin Seip **·** Wilhelm Olssøn **·** Hans Jørgen Darre-Jenssen **·** Hieronymus Heyerdahl **·** Torolf Prytz **·** Jens Meinich **·** Fridtjof Heyerdahl **·** Nikolai Nissen Paus **·** Erling Steen **·** Ulf Styren **·** Torstein Dale **·** Hans Høegh **·** Bjørn Egge **·** Bjørn Bruland **·** Astrid Nøklebye Heiberg **·** Thorvald Stoltenberg **·** Sven Mollekleiv **·** Robert Mood **·** Thor Inge Sveinsvoll **·** Siri Beate Hatlen |  |
**Pepsi** (også kalt **Pepsi-Cola**) er en amerikansk kullsyreholdig brus produsert av PepsiCo. Den er hovedkonkurrenten til Coca-Cola.

Pepsi ble utviklet i 1893 av farmasøyten Caleb Bradham i New Bern, Nord Carolina og ble først kalt *Brad's Drink*. Drikken ble opprinnelig laget for å kurere fordøyelsesbesvær, og Bradham byttet navnet til Pepsi Cola i 1898 basert på den medisinske betegnelsen dyspepsi. Den originale oppskriften inneholdt også sukker og vanilje med tanke på at denne drikken Men jeg Abdallah Jamal lover at jeg elsker coca cola så mye.

MVH Abdallah Naser Jamal

Pepsidrikker som selges i Norge
-------------------------------

* Pepsi – Cola med en andel søtstoff
* Pepsi Max – Pepsi uten sukker, men med mer koffein.
* Pepsi Max Lime – Pepsi Max med limesmak

Pepsi Max er en sukkerfri Cola produsert av PepsiCo som ble introdusert i Storbritannia og Italia i april 1993. Pepsi Max har ikke blitt solgt i USA fordi en av hovedingrediensene, Acesulfam K, ikke er godkjent av Food and Drug Administration.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pepsi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* pepsimax.no – Pepsi Max Norges offisielle nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Firuzeh Mahmoudi
**Firuzeh Mahmoudi** er en menneskerettighetsaktivist fra Iran. Hun bor i USA, hvor hun grunnla og er daglig leder for organisasjonen United4Iran for å hjelpe folk som har det vanskelig i hjemlandet Iran. I 2017 deltok hun på Oslo Freedom Forum med foredraget «United for Iran» hvor hun fortalte om arbeidet organisasjonen gjør.

Etter at protestene mot presidentvalget i Iran i 2009, hvor millioner av unge deltok, ble brutalt undertrykket, organiserte Mahmoudi støttearrangementer i 110 byer, det største arrangementet til støtte for Iran som har vært holdt. Dette førte til at organisasjonen United4Iran ble dannet, den har siden lagt vekt på å utvikle teknologi som kan hjelpe iranere i hjemlandet.

Før hun stiftet organisasjonen og ble daglig leder for den, jobbet Firuzeh Mahmoudi først som internasjonal koordinator innen miljø og helse og deretter som prosjektleder for et utviklingsprogram for FN som skulle redusere volumet og giftinnholdet i helseavfall i åtte fattige land i verden.

Kilder
------

* OM Firuzeh Mahmoudi hos Oslo Freedom Forum 2017
Vernon Hills illustrasjon av folkeballaden "The Great Silkie of Sule Skerry" fra boken Ballads Weird and Wonderful fra 1912 av Richard Chope
**«The Great Silkie of Sule Skerry»** er tittelen på en folkesang fra Orknøyene og Shetland.

Det er en gammel sang som første gang ble utgitt 1850-tallet og senere tatt med i Francis James Childs samling fra slutten av 1800-tallet som ballade nummer 113.

I versjonen på Orknøyene starter sangen med:

> In Norway land there lived a maid
> 
> 
> Hush bee loo lillie' this maid began
> 
> 
> I know not where my baby's father is
> 
> 
> 
> Whether by land or sea he does travel in
> 
> 

Sangen handler om en norsk kvinne som får et barn med en silkie fra en avsidesliggende liten øy utenfor Orknøyene, Sule Skerry, en silkie er en skapning som kan skifte mellom å være et menneske på land og en sel i havet. Han vil gifte seg med henne men hun vil ikke. Hun oppdro sønnen til han var syv år da kom faren tilbake med gullpenger til henne, han satte et gullkjede rundt sønnens hals slik at hun kunne kjenne han igjen om han kom tilbake til Norge. Han spår at hun vil gifte seg med en selfanger som vil skyte både ham og sønnen deres. En dag kommer selfangeren hjem og viser henne et gullkjede han har funnet rundt halsen på en ung sel han har skutt.

Det finnes også flere andre versjoner av sangen, noen har også andre navn som "The Grey Selkie of Sule Skerry", "The Grey Selchie of Sule Skerrie" og "The Play of Lady Odivere".

Mange artister har spilt inn forskjellige versjoner av sangen, her er et lite utvalg:

* Joan Baez spilte den inn som "Silkie" på hennes album fra 1961 *Joan Baez, Vol. 2*

* Judy Collins inkluderte sin versjon, "Great Selchie of Shule Skerry", på albumet *Golden Apples of the Sun* fra 1962
* Pete Seeger inkluderte den i "I Come and Stand at Every Door" på et konsertalbum fra 1964, *I Can See a New Day*
* The Byrds inkluderte Seeger-versjonen på deres tredje album i 1966, *Fifth Dimension*
* Maddy Prior har en versjon på album *Ravenchild* fra 1999
* Roger McGuinn spilte inn sangen med dens originale tekster i 2006 som en del av *The Folk Den Project* (4 cd boks)
* Steeleye Span spilte det inn som et skjult spor på albumet deres fra 2009 *Cogs, Wheels and Lovers*

Referanser
----------

1. ↑  Scotland, Society of Antiquaries of (1855). *Proceedings of the Society of Antiquaries of Scotland* **(engelsk)**. Society.
2. ↑  «Orkneyjar - The Great Selkie o' Suleskerry Version 2». *orkneyjar.com*. Besøkt 25. januar 2024.
**Verrandagan**, eller **Dagan** på folkemunne, er et årlig kulturarrangement i Malm, i tidligere Verran kommune, nå del av Steinkjer kommune i Trøndelag. Det arrangeres ca. siste helg i juni.

Da Verrandagan starta i 1980, het det opprinnelig «Malmdagan». Ideen ble lansert under et styremøte i Malm IL januar 1980. Tanken var å få til et stevne i bygda, for å få inn penger til Malm IL, som slet med dårlig økonomi. Forslaget ble vedtatt på samme møte, og sommeren 1980 var Malmdagan en realitet. Arrangementet gikk på håndballbanen ved Malm stadion. Allerede fra første år var det utstillings-/salgsboder, underholdning, aktiviteter for barn, restaurant og fester fredag og lørdag kveld. Selve arrangementet startet med et opptog fra Sanna til handballbanen. Korpsene i bygda ledet da opptoget.

Slik fortsatte det til og med 1989. Arrangementet hadde da pause i 3 år før det starta igjen i 1992 med navnet «Bygdadagan». I 1998 ble navnet igjen Malmdagan.

Selve prinsippet med Dagan var at Malm IL stod for arrangementet og søkte gratis hjelp utenfor om nødvendig. Dette fungerte ikke så godt, fordi Malm IL ble bare mindre og mindre, og folk ikke var villige til å stille opp gratis.

I 2000 ble Malmdagan en egen organisasjon, der alle lag og foreninger fikk tilbud om å hjelpe til. Når regnskapet var ferdig og overskudd forelå, skulle dette deles slik:

* 25 % skulle holdes igjen til neste års dager
* De øvrige 75 % skulle deles ut til lag og foreninger etter hvor mye hjelp de bidrog med.

Hjelpa de skaffet ble talt i antall vaktenheter, der hver vaktenhet var på 3 timer. Dette fungerte svært godt, og det ble lettere å skaffe arbeidshjelp. (I 2003 var det dobbelt så mange som meldte seg enn det som var nødvendig.)

I slutten av 2002 fatta komiteen i Malmdagan vedtak om å skifte navnet til Verrandagan. Dette ble gjort gjeldende fra 2003. 

Hovedkomiteen for Malmdagan bestod av 5 personer, alle fra Malm. Fra nå av består den av en komité sammensatt av folk fra alle kretser i kommunen, fordelt på geografien.

* 5 fra Malm
* 2 fra Follafoss
* 1 fra Verrastranda
* 1 fra Verrabotn

Grunnet flere uheldige hendelser ble det ikke mulig å arrangere Verrandagan i 2006, men Dagan arrangeres igjen, 22.-24. juni 2007. 
I 2008 ble dagan arrangert den første helga i august.
«Fotspråket», uhøytidelig postkort fra 1920-tallet som viser et angivelig romantisk «tegnspråk» via beinflørting, altså når et par flørter ved å la føttene berøre hverandre. Postkort: Nasjonalbibliotekets samling av «valentinskort» 
**Beinflørting** (fotflørting) er en velkjent form for kurtisering i form av rent kroppsspråklig fysisk berøring av motpartens bein. Som annen flørting er målet å uttrykke en seksuell eller romantisk interesse for den andre personen, og oppstår gjerne humoristisk og uskyldig, men kan tolkes som seriøs, reell interesse for fast følge. Beinflørting er et av mange redskap som kan prege, påvirke og utvikle en *direkte relasjon*.

Flørtingen, som også blir kalt «beina-under-bordet-leken», forekommer, som betegnelsen tilsier, ofte under et bord eller andre gjenstander som skjuler berøringen for andre.

Dersom berøringen oppstår som følge av et tilfeldig uhell, kan beinflørting gjerne føre til pinlige misforståelser mellom de involverte. Det kan for enkelte også virke støtende.

Referanser
----------

1. ↑  «Rytme, dynamikk, rom og relasjoner i barns egeninitierte estetiske uttrykk» (PDF). *Masteroppgave i barnehagepedagogikk, Høgskolen i Oslo*. 2006. Arkivert fra originalen (PDF) 1. mars 2016. Besøkt 30. januar 2012.
2. ↑  «Beinflørting!». *kollektiveopplevelser.blogspot.com*. 19. januar 2011. Arkivert fra originalen 9. juli 2012.
3. ↑  «Var det beinflørting?». *ung.no*. Arkivert fra originalen 29. oktober 2013.
4. ↑  Lundh, Francis (31. august 2007). «Tatt for beinflørting på herredo». *VG*. Besøkt 28. februar 2023. «Craig erkjente seg først skyldig i upassende oppførsel, men har siden benektet alle anklagene fra politimannen som gikk på toalettet på en flyplass samtidig som Craig.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Playing footsie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Diagram over de ulike pelagiske sonene i havet
**Pelagisk** (fra gresk *pelagikos*, «som hører til havet», til *pelagos*, «(åpent) hav») er et ord som brukes for det som hører til eller lever i frie vannmasser i havet eller i innsjøer, til forskjell fra ved kysten eller på havbunnen. Ordet benyttes for å beskrive planter og dyr som lever i tilknytning til de frie vannmassene i hav og innsjøer. Begrepet benyttes også om aktiviteter på åpent hav, for eksempel *pelagisk hvalfangst*.

Pelagiske delsoner
------------------

Den pelagiske sonen kan deles inn i flere delsoner.

* *Epipelagisk sone*: Omfatter overflaten og dyp ned mot 200 m. Lysmengde og temperatur endres raskt nedover i denne sonen, og skifter med årstidene. Det er bare her at det er nok lys for fotosyntese.
* *Mesopelagisk sone*: Omfatter dyp fra 200 m til cirka 1 000 m. Her er det lite eller intet lys, og temperaturen er stabil. Næringskjedene her er basert på næring som faller ned ovenfra. Mange arter vandrer opp i den epipelagiske sonen om natta. Bioluminescens er vanlig hos dyrene i denne sonen, og mange har øyne som er tilpasset svakt lys.
* *Bathypelagisk sone*: Omfatter dyp fra 1 000 m til cirka 4 000 m
* *Abyssopelagisk sone*: Omfatter dyp fra 4 000 m og ned til dyphavsslettene
* *Hadopelagisk sone*: Omfatter dyphavsgropene.

De bathypelagiske, abyssopelagiske og hadopelagiske sonene slås ofte sammen til en sone. Her er trykket svært høyt, temperaturen lav og tilgangen på næring liten.

Det motsatte av pelagisk er bentisk, altså knyttet til bunnen. Dyr som både lever på bunnen og beveger seg i de frie vannmassene kalles bentopelagiske. Pelagiske organismer deles i plankton, som driver med strømmen, og nekton, som kan bevege seg uavhengig av strømretningen.

Referanser
----------

1. 1 2  pelagisk, *NAOB*

Litteratur
----------

* Borgstrøm, Reidar & Hansen, Lars Petter, red. (2000): *Fisk i ferskvann*, Landbruksforlaget

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Belle Gibson** (født 1991) er en australsk blogger og promotør av alternativ behandling som er kjent for å ha løyet om egen kreftsykdom og gjennomført bedragerier ved hjelp av falske innsamlingsaksjoner.

Gibson er født i Launceston i Tasmania og flyttet i 2009 til Melbourne. I 2013 lanserte hun mobilappen *The Whole Pantry* som fikk stor utbredelse og ble stemt frem som den beste appen for mat og drikke. Året etter utga hun også en kokebok.

I 2014 begynte Gibson å fremsette påstander om at hun hadde en alvorlig kreftdiagnose og hadde gjennomgått hjertekirurgi, men at hun hadde bekjempet kreften ved å følge sin egen diett og gjennomgå alternativ behandling. Parallelt med dette begynte hun også å publisere konspirasjonsteorier om vaksiner.

I mars 2015 ble foreldrene til et kreftsykt barn oppmerksomme på at Gibson hadde organisert en innsamlingsaksjon til behandling av barnet, men at de ikke hadde mottatt noen av disse midlene. Måneden etter innrømmet Gibson at hennes egen sykdomshistorie var fabrikert, men la skylden på en vanskelig oppvekst.

I september 2017 ble Gibson dømt til å betale 410 000 australske dollar i bøter for å ha beriket seg selv på midler som ble samlet inn under påskudd å skulle gå til veldedige formål. Ettersom bøtene ikke ble betalt ble hennes bosted i 2020 og 2021 utsatt for razzia fra myndighetene for å beslaglegge verdier som kunne dekke inn bøtene.

Referanser
----------

1. ↑   www.bandt.com.au[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Suksessblogger får millionbot». *NRK*. 28. september 2017.
3. ↑  «Australsk suksessblogger løy om kreft». *Fri Tanke*. 23. april 2015.
4. ↑  «Prisvinnende helse-gründer innrømmer kreftløgn». *E24*. 23. april 2015.
5. ↑  «Wellness guru Belle Gibson ‘opposed vaccination, backed medical cannabis’». *Courier Mail*. 12. mars 2015.
6. ↑  Sullivan, Rebecca. «Belle Gibson: 'No, None of it is true'». *news.com.au*. News Limited.
7. ↑  «Belle Gibson's mum slams troubled childhood claims as 'a lot of rubbish'». 18. mai 2015.
8. ↑  «Løy om kreft - lurte en hel verden». *Dagbladet*. 19. juli 2021.
9. ↑  Percy, Karen (28. september 2017). «Fake wellness blogger Belle Gibson fined over cancer claims». Australian Broadcasting Commission.
10. ↑  Rizmal, Zalika (21. mai 2021). «Home of cancer fraudster Belle Gibson raided by Victoria's Sheriff's Office over unpaid fines». *abc.net.au*. Besøkt 21. juni 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Villa Aurelia** er en historisk residens i Art Nouveau-stil i landsbyen Lierna ved Comosjøen, med utsikt over neset til Bellagio, på grensen til Varenna.

Historikk
---------

Villa Aurelia kalles også Villa Besana på grunn av navnet til arkitekten, som tegnet den i 1921.

Det er flere internasjonale VIP-er som har prøvd å kjøpe Villa Aurelia i lang tid uten å lykkes, inkludert Sylvester Stallone og George Clooney.

De store historiske villaene ved Comosjøen er gjennomsyret av århundrer med historie og er bærere av verdifulle minner, som pryder det italienske landskapet. Alle villaene ved Comosjøen har vært vitne til viktige øyeblikk i nasjonalhistorien gjennom århundrene, og har mottatt store personligheter fra hele verden. I deres salonger blandet kulturelle, musikalske og politiske samtaler seg, og skapte unike og uforglemmelige atmosfærer. I dag er disse villaene autentiske perler fra fortiden, voktere av historier og legender som gir dem evig sjarm.

Beskrivelse
-----------

Villa Aurelia har et rektangulær plan, med fasaden vendt mot innsjøen. Interiøret i Villa di Lierna inneholder ulike jugendstil-elementer, smijern og kunstneriske glassmalerier.

### Park

Villaen er omgitt av en stor park og langs innsjøen er det to kaier.

Utsikt mot vest over Bellagio

Referanser
----------

1. ↑   (på it) *SIRBeC*, Wikidata Q111178821,
2. ↑  "Clooney compra casa a Lierna?", Lecco News
3. ↑  Clooney cerca casa nel lecchese, Un'altra villa nel mirino dell'attore, TG COM, Mediaset}

Eksterne lenker
---------------

* (en) Villa Aurelia (Lierna) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Olav Fjell** (født 28. juni 1951 i Bardu i Troms) var konsernsjef i Hurtigruten fra 2007 til 2012. Han var konsernsjef i Statoil fra 1999 til 2003.

Fjell er utdannet siviløkonom ved Norges Handelshøyskole i Bergen (1975), og har examen artium samt befalsskolen for infanteriet i Sør-Norge.

Han startet sin yrkeskarriere som økonom i Kongsberg Våpenfabrikk i 1975 og var administrerende direktør da han fratrådte i 1987. Deretter hadde han en sammenhengende ansettelsesperiode i Bergen Bank, DnB, og til slutt i Postbanken som administrerende direktør til han ble hentet til Statoil i 1999. Fjell fikk med seg en etterlønnsavtale på opp mot 40 millioner kroner, da han måtte gå fra stillingen som konsernsjef i Statoil.

Fra 2004 til 2006 var Fjell strategisk og finansiell rådgiver i First Securities. Deretter var han konsernsjef i Lindorff fram til september 2007.

Fjell har hatt flere styreverv. Blant annet var han styreformann i NSB fra 2000, men gav fra seg vervet samtidig som han måtte gå av som konsernsjef i Statoil i 2003. Han har vært styreleder i Eastern Drilling, Lindorff Group AB og er styremedlem i Statkraft. Pr 2010 er han styreleder i det Fredriksen-dominerte supplyrederiet Deep Sea Supply (DESS), notert på Oslo Børs. Fra 2012 til 2022 var han styreleder i matforskningsinstituttet Nofima.

Referanser
----------

1. ↑   Davos 2014 Participant List, uttrykt i referansen som 1951[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Boarding.no: Olav Fjell ny toppsjef i Hurtigruten ASA». Arkivert fra originalen 22. oktober 2007.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. oktober 2007. Besøkt 6. september 2008.
3. ↑  «Statoil: melding om fratredelse».

Eksterne lenker
---------------

* Dagens Næringsliv om Iran-skandalen: De ansattes hvite-bok
* imarkedet.no: Inkasso for Olav Fjell
* Dagbladet: Fjell kan bli fratatt 30 mill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
***Drømmen om den 7. himmel*** er en norsk TV-dokumentar som gikk på TV 2 i 2001. Dokumentaren handlet om Edvard Moseids tid som direktør i Kristiansand Dyrepark. Den gikk på TV 2 den 8. juni 2001 og ble produsert av Media Service AS. Den hadde en lengde på 50 minutter.

Programmet ble finansiert av TV 2 og næringssjefen i Kristiansand.

VGs TV-anmelder mente dokumentaren var for lite kritisk og at den unngikk å ta opp konfliktene som hadde vært ved dyreparken.

Handling
--------

Gjennom over 30 år har Edvard Moseid sittet ved direktørstolen i Dyreparken. Dokumentaren følger han gjennom sin siste 2-månders periode som direktør og reisen han har til Afrika etter. Her får vi høre historier fra Moseids over 30 år lange karriere som direktør, som for eksempel historien om Julius eller konflikten mellom daværende underholdningssjef Terje Formoe og Kristiansand Dyrepark. Men også hans nære og kjære forhold til sjimpansene.

Medvirkende
-----------

* Edvard Moseid
* Siv Moseid
* Jane Goodall
* Roy Bjerke
* Karl Ammann
* Secret Garden

**Bak kamera**

* Regi og manuskript - Jan-Robert Jore
* Kamera - Kjetil Dietrichson, Jan-Robert Jore
* Klipp - Lisa Ekberg
* Produsent - Roald Jørgensen
* Musikk - Secret Garden med: «Steps». «Moving» og «Home»
* Arkivfilm - Media Service AS, Karl Amann, NRK, Private opptak

Referanser
----------

1. ↑  «Til dyrene i Afrika». *Aftenposten*. 8.6.2001.
2. 1 2  «DE SPISER JULIUS!». *VG*. 9.6.2001. «Men som dokumentar om Dyreparken fungerte programmet dårlig. Her var det lite om de økonomiske skandalene eller om krangelen med Terje Formo og rettighetene til hans Kaptein Sabeltann. Historien fremstod som den reneste Kardemomme by-idyll, og programmet var for øvrig delvis finansiert av næringssjefen i Kristiansand.»

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
*Mozartkugeln* fra forskjellige produsenter
Den opprinnelige Mozartkule fra Fürst, legg merke til bilde av Mozart på staniolpapiret. I samsvar med en dom fra 2017 er Fürst det eneste selskapet som kan bruke sølvfolie med på blått trykk som innpakning.
Mozartkuler i forskjellige innpakninger fra Salzburg
En **mozartkule** (ty.: *Mozartkugel*) er en sjokoladekonfekt, opprinnelig tilberedt av konditoren Paul Fürst fra Salzburg i Østerrike i 1890. Den ble oppkalt etter Wolfgang Amadeus Mozart som var født i Salzburg. Sjokoladekonfektens opprinnelige navn var *Mozart bonbon*.

Den opprinnelige mozartkulen
----------------------------

I 1884 kom konditormester Paul Fürst til Salzburg, hvor han åpnet et konditori i Brodgasse nr. 13.

Navnet
------

I 1890 ble mozartkulene raskt kopiert av andre konditorer i byen. Det fortsatt eksisterende konditori *Holzermayer und Schatz* solgte rundt 1900 konfektkuler under navnet *Mozartkugeln.* Navnet som hengende fast.

Produsenter av Mozartkuler
--------------------------

Den gamle håndverksmessige produksjon skjer i flere konditorier i Salzburg, som Konditorei Dallmann i St. Gilgen ved Wolfgangssee som også produserer kuler håndlaget etter den opprinnelige oppskriften.

Det finnes en rekke industrielle produsenter av konfekten som ikke alle følger nøyaktig den opprinnelige oppskriften, men produserer forskjellige varianter. Selskapet Mirabell produserer grønne marsipankuler omgitt av både lys og mørk nougat. His andre produsenter er nougatkjernen på innsiden, og marsipanen utenpå varianter med både lys og mørk overtrekkssjokolade. 

De to ledende industrielle produsenter er Paul Reber GmbH og Co. KG fra Bad Reichenhall i Bayern i Tyskland og Mirabell i Grödig i Salzburg, som er et datterselskap av Kraft Foods. I Wien finnes produsentene *Hofbauer* (eiet av det sveitsiske selskapet Lindt & Sprüngli), samt Manner som produserer *Austria Mozartkugeln Victor Schmidt.*

Mozartkuler i kulturen
----------------------

I TV-programmet Absolutt norsk ble det delt ut Mozartkuler som ekstrapoeng for sjarm.

Referanser
----------

1. ↑  «Fürst gewinnt Rechtsstreit über Mozartkugel]» **(tysk)**. ORF. 15. desember 2017.
2. ↑  Artikel i Salzburger Fenster Arkivert 4. juli 2010 hos Wayback Machine.
3. ↑  arkiv.nrk.no

Eksterne lenker
---------------

* Konditori Fürst i Salzburg
* Mirabell-Mozartkuler
* Reber-Mozartkuler
* Mozartkulens historie[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Nordgulen** er en av flere fjordarmer i Gulen i Bremanger kommune i Vestland. Den er 8,5 kilometer lang, og går østover til Svelgen, kommunesenteret i Bremanger. Fjorden har innløp mellom Leirvikneset i vest og Kvieneset i øst. Gården Dyrstad ligger på nordsida av fjorden, mens Eikeland og Byrkjelia ligger på sørsiden. Bortsett fra disse er det ingen andre bosetninger ved fjorden inn mot kommunesenteret Svelgen.

Under krigen var det et alliert flyangrep mot tyske skip som lå ved smelteverket. Og i 1948 skal en av verdens største sildefangster ha vært fanget innerst i denne fjorden. Lokalkjente hevder at sildestenget var på 200.000 hektoliter, og at 78.000 av disse ble hentet opp fra sjøen. Båtene Antonett og Sollys fra Harstad skal ha vært av de som fikk glede av silda. Fiskerne stengte av hele fjordarmen, og hovet sild til langt utpå året etter det som blir fortalt.

Fv572 går på nordsida av fjorden, mens riksvei 614 går på sørsida.

Referanser
----------

1. ↑  Nordgulen på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Mosquitos Attack Shipping Off Norway». Besøkt 23. november 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Chattanooga** er en by i sørøstre Tennessee, mot grensen til Georgia. Byen er sete for Hamilton County. Chattanoogas bykjerne ligger på østsiden av Tennesseelven. Byen hadde ved folketellingen i 2000 et folketall på 170 880, noe som gjør byen til Tennessees fjerde største (etter Memphis, Nashville og Knoxville.) Med forsteder omfattet Chattanooga bebyggelsen («Metropolitan Statistical Area») 476 531 innbyggere i 2000.

Historie
--------

Tennesseelven var en viktig del av en fransk handelsrute på 1600-tallet. Strid mellom franskmennene og engelskmennene endte med at engelskmennene vant kontroll over handelsstedene langs elven i 1760. Byen het opprinnelig «Ross's Landing» etter John Ross. Navnet «Chattanooga» er fra 1838. I 1860, nær utbruddet av den amerikanske borgerkrig hadde byen et folketall på 2 000. Byen var et viktig jernbaneknutepunkt, og ble åsted for en rekke slag under krigen. De to første var angrep fra nordstatene på byen 7.-8. juni 1862 og 21. august-8. september 1863. Det store slaget ved Chattanooga ble utkjempet i oktober og november i 1863. Konfødersjonens tap av Chattanooga gjorde at Tennessee ble helt overtatt av unionsstyrker, og Chattanooga ble en base for fremstøtet i Georgia.

Etter borgerkrigen var Chattanooga et viktig transportknutepunkt og industrisenter. Industriell utbygging førte til alvorlig luftforurensning, og i 1969 ble Chattanooga utnevnt til USAs mest skitne by. Byen gikk gjennom revitaliseringsprosjekter på 1980- og 90-tallet.

Økonomi
-------

Chattanooga har idag en variert økonomi. Posisjonen til industriell produksjon har sunket og utgjør nå 16,5 % av arbeidsstyrken. Transport, handel, og energi har blitt viktigere for byen, og Tennessee Valley Authority har en avdeling basert i Chattanooga.

Byen er godt betjent av motorvei og jernbane (sistnevnte kun for godstrafikk.) Byen er også betjent av flyplassen Chattanooga Metropolitan Airport på østsiden av byen. Chattanooga Area Regional Transportation Authority står for kollektivtrafikken i byen.

Referanser
----------

1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  ; *folketellingen i USA 2020*; redaktør: Bureau of the Census; besøksdato: 1. januar 2022.
3. ↑  Tidslinje for Chattanooga
4. ↑  Chattanooga: Economy city-dat.com
5. ↑  Chattanooga Metropolitan Airport webside

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chattanooga, Tennessee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
Aidensfield Stores
Garagestation
Greengrass home
***Med hjartet på rette staden*** (orig: *Heartbeat*) er en britisk dramaserie som gikk på ITV fra 1992 til 2010. Handlingen i serien foregår i den fiktive småbyen Aidensfield i Yorkshire. Handlingen er lagt til 1960-årene, og er sentrert rundt livet på en liten politistasjon, en pub og et bilverksted/begravelsesbyrå. Musikk fra 60-årene er et vesentlig innslag i serien, både i handlingen og som lydspor.

I Norge ble serien sendt for første gang i 1997.

Serien har på det meste hatt seertall på 13,8 millioner i Storbritannia (2001). Også i Norge var den meget populær, og enkelte episoder har hatt over en million seere.

Om serien
---------

Bøkene i *Constable*-serien av Nicholas Rhea var utgangspunkt for serien.

Kjenningsmelodien «Heartbeat» ble skrevet og innspilt av Buddy Holly. Versjonen i TV-serien synges av Nick Berry, som også har en sentral rolle i serien, PC Nick Rowan, senere Sergeant.

Mange av naturscenene i serien er filmet i nasjonalparken North York Moors.

I Norge
-------

Den hadde premiere på NRK den 17. januar 1997 og ble den første tiden sendt på fredagskveldene. Den ble i løpet av sommeren flyttet til onsdagene. NRK sendte de tre første sesongene (30 episoder) dette året og tok deretter en lengre sendepause fram til 15. januar 2000. Fra da av ble den sendt kontinuerlig på lørdagskveldene. Siste episode av serien gikk 13. mars 2010.

Fra 2013 begynte NRK å sende den i reprise og den har blitt sendt både på dagtid og kveldstid.

Serien ble på NRK tekstet til nynorsk av Anne Margrethe Standal. Hun ble i 2006 tildelt Teksterprisen for blant annet denne serien. Også *Sjukehuset i Aidensfield* er tekstet av Standal.

Priser
------

* 1995 – ITV Årets program (TRIC Award) – **vant**
* 1998 – ITV Årets program
* 1998 – ITV Årets program – National Television Award – mest populære nykommer – Jason Durr – **nominert**
* 1999 – Beste prime time drama **vant**
* 2007 – Beste europeiske drama (stemt frem i NRKs Topp 10)
* 2008 – Beste britiske drama (nominert av ITV) **vant**

Sjukehuset i Aidensfield
------------------------

*Sjukehuset i Aidensfield* er en spin-off-serie av *Med hjartet på rette staden*. I begynnelsen hadde serien med flere fiktive personer fra *Med hjartet på rette staden*, men *Sjukehuset i Aidensfield* gikk senere fra dette.[] I Norge startet NRK å sende serien 3. mai 2008.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Kampanje - NRK-drama til himmels (8.9.2008)». Arkivert fra originalen 4. januar 2014. Besøkt 3. januar 2014.
2. ↑  Aftenposten - Rekordhelg for NRK (12.1.2009)
3. ↑  Aftenposten aften - Temaguiden i kveld (3.9.1997, s.59) «I kveld tar vi farvel med Nick, Kate og de andre innbyggerne i landsbyen Aidensfield i denne omgang»

Eksterne lenker
---------------

* Produsentens nettsider om «Med hjartet på rette staden» (engelsk)
* (en) *Med hjartet på rette staden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Med hjartet på rette staden* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (en) *Med hjartet på rette staden* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | BC3, individuelt |
|  VM i boccia |
| Gull | Lisboa 2010 | BC3, individuelt |
| Gull | Lisboa 2010 | BC3, lag |

**Jeong Ho-won** (født 1986) er en sørkoreansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC3, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese eller andre funksjonshemminger, som ikke greier å holde og kaste ballen selv, men må bruke bocciarenne.

Karriere
--------

Ved Asia & South Pacific Boccia Championships 2009 kom han på 1.-plass. Han vant også to gull ved VM i boccia 2010 (CPISRA Boccia World Championships). Individuelt vant han finalen 10-0 over José Macedo, og i parkonkurransen i klassen BC3 vant Sør-Korea også 10-0 over Portugal.

Ved Asian Para Games 2010 fikk han sølv i klassen BC3. Han slo Akarapol Punsnit 10-0 i semifinalen, men tapte 4-6 for sin landsmann Han-Soo Kim i finalen. 

I 2011 vant han gull i klassen BC3 ved CPISRA Boccia World Cup 2011, foran Ye-Jin Choi og Han-Soo Kim. Ved utgangen av 2011 var han rangert som nummer 1 i verden i sin klasse.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han én medalje; han fikk sølv individuelt i klassen BC3. Han vant på tie-break over José Macedo i semifinalen, men tapte 3-4 for Ye-Jin Choi i finalen. Han deltok også i parkonkurransen, der Sør-Korea ble slått av Belgia i bronsefinalen, og endte på 4.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2  CPISRA - *Boccia World Rank List 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 24. oktober 2012.
2. ↑  London2012.com - *Mixed Individual - BC3 - Semifinal 1* Arkivert 13. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 24. oktober 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 8. september 2014 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Ho-Won Jeong
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Corps de Garde
**Corps de Garde** eller **Kortegården**, ligger i Klostergaten 1, på et av de høyeste punktene på Nordneshalvøyen, 24 meter over havet.

En antar at dette var et av utsiktspunktene til Hieronymus Scholeus da han tegnet det kjente prospektet over Bergen i ca. 1575.

Klokkehaugen
------------

Stedet het tidligere Klokkehaugen, fordi det tidligere sto et hus her med en klokke som ringte til borgervakt. Borgervakten utførte brannvakt og polititjeneste.

Corps de Garde
--------------

Borgervæpningen i 1814
*Corps de garde* er fransk og betyr vaktkorps. Bygningen ble opprinnelig bygget som vaktstue for Borgervæpningen i 1794. En antar at Borgervæpningen er bakgrunnen for buekorpsene.

Brannvakttårn
-------------

Da Bergens faste brannkorps ble opprettet i 1863 fikk de benytte Corps de Garde og Hagerupgården. I 1868 ble bygningen base for Bergens første profesjonelle brannkorps. Bygningen ble ombygd og brannvakttårnet oppført under ledelse av ingeniør Cornelius Kooter årene 1886-87. Tårnet ble med tiden ansett som lite egnet og i 1904 opphørte bruken av bygget som brannvakt.

Pleiehjem og prestebolig
------------------------

Corps de Garde ble brukt av fattigstyret som pleiehjem for spedbarn i tiden 1913 til 1925. Siden 1926 har Corps de Garde vært prestebolig for sognepresten i Nykirken. Huset ble restaurert innvendig årene 1979-80 og i 2002.

Referanser
----------

1. ↑  Dette er et av de høyeste punktene på Nordneshalvøyen og ut fra det en ser på tegningen har bl.a. professor Per Jonas Nordhagen hevdet at dette stedet kan være et av utsiktspunktene som ble brukt da prospektet ble tegnet (Nordhagen 1992s.92). Se også: Spori tid Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  se: Bing, Kristian, Kvamme, Aasmund og Kvamme, Mons *Nordnæsboken, Nordnæs Buecorps og Bataillon 1858-1983*, Bergen 1983, ISBN 82-991007-0-4

Litteratur
----------

* Nordhagen, Per Jonas: *Bergen Guide & Handbook*, Bergensia-forlaget 1992, s. 92, ISBN 82-91104-01-8
* Wiesner, A.M. Bergens borgervæbning. I: Bergen 1814-1914, Bergen 1914.
* Artikkelen finnes i PDF-versjon på buekorpsene.com Arkivert 22. mars 2012 hos Wayback Machine. se:  Arkivert 13. juni 2006 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Corps de Garde

* Spor i tid
* Scholeusstikket
* Bergenskartet.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Constantin Pecqueur** (født 28. oktober 1801 i Arleux eller kanskje Douai i Frankrike, død 17. desember 1887 i Taverny) var en fransk sosialist.

Biografi
--------

Constantin Pecqueur var sterkt påvirket av Henri de Saint-Simon, men med en grundigere økonomisk utdannelse enn ham. Pecqueur stod for en sterkt religiøst farget sosialisme. Han anså moralsk fornyelse som en forutsetning for sosialismens gjennomførelse. Hans hovedarbeide er *Économie sociale des intérêts du commerce* (3 bind, 1839)

Sørlig mellom 1842 og 1844 publiserte Pecqueur innflytelsesrike skrifter som behandlet den historiske materialisme, og gikk inn for en statsdirigert kollektivistisk næringslivsform. Karl Marx hadde lest Pecqueur. Det er uklart i hvilen utstrekning disse skrifter influerte Marx' tenkning.

Pecqueur gikk dessuten inn for en form for europeisk enhet. I denne utgjorde en koordinert og felles økonomisk politikk bare ett aspekt av flere. Han anså det som vesentlig at pressen, utdannelsesvesenet og sosiale foreingeer skulle stilles i fredens tjeneste, og gikk også inn for internasjonale kongresser mellom statene på alle politiske områder.

Publikasjoner
-------------

* *L’Économie sociale : des intérêts du commerce, de l’agriculture, de l’industrie et de la civilisation en général, sous l’influence des applications de la vapeur*, Paris, Desessart, 1839, 2 volumes (réédition numérique : Thomson Gale, 2005)
* *Théorie nouvelle d’Économie sociale et politique ou Études sur l'organisation des sociétés*, Paris. Capelle Libraire-Éditeur, 1842

Litteratur
----------

* Marceau Pivert: *Les théories économiques et sociales de Constantin Pecqueur*, DES, université de Paris, vers 1920
* G. Lichtheim: *The Origins of Socialism.* London, 1969.
* A. Zouaoui, A.: *Socialisme et Internationalisme: Constantin Pecqueur.* Geneva, 1964.

Referanser
----------

1. ↑  Autres publications : voir catalogue SUDOC

Kilder
------

* *Svensk uppslagsbok*. Malmö 1937.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |