recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«Piker, vin & sang»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 1. desember 1978 på musikkalbumet *Brakara*. Sangen ble innspilt 31. juli – 3. august 1978 i Roger Arnhoff studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var musikere. *Brakara* ble relansert på CD i august 2001.

Originaltittelen er «Party, Dolls and Wine» og ble skrevet av Joe Barnhill. Dean Martin ga ut sin versjon på musikkalbumet *Dino* i 1972. «Party, Dolls and Wine» var også tittelkuttet på musikkalbumet som Red Steagall ga ut samme år som Martins versjon. Sangtittelen er veldig dekkende for tekstens innhold. Prima Veras tekst er nærmest direkte oversatt. Tom Mathisen synger.

Prima Vera tøyser også med korinnslaget i verset etter første refreng. I stedet for den ordinære "aaaa"-vokalen som ligger som et «krydder» bak vokalisten, blir det her til at Mathisen og Jahn Teigen følger alfabetet. I første setning synger de lange "aaaa". Deretter bruker de like lange B, C og D i hver sin setning før de tar en kjapp "e-f-g-h-i-j-k-l-m-n-o-p-q".

> Dette er ikke annet enn en oversettelse av en kjent og lystig sang fra utlandet. Tradisjonen tro er den som de fleste norske oversettelser meget dårlig. Egentlig er mye av innholdet borte! Vel,...egentlig mesteparten.....Ok,...vi innrømmer det.....alt sammen! Gå videre til neste spor.
> 
> 
> Kommentar til «Piker, vin og sang» som fulgte med i et hefte til *Brakara*.
> 
> 

Piker, vin & sang er også tittelen på en 10 episoders TV-serie med Tom Mathisen & Herodes Falsk som ble sendt på TV3 høsten 1998. Prima Veras coverlåt ble brukt som vignett. Falsk/Mathisen gjorde avtale med TV3 om å lage flere episoder, så de startet opp skrivearbeidet. Tidlig i 1999 ombestemte TV3 seg, men Falsk/Mathisen fikk allikevel betaling.

Andre utgivelser
----------------

* *Best of Ebba* – (utgitt 15. januar 1981)
* *Absolute Prima Vera* – (utgitt januar 1994)
* *The Prima Vera Show* – (utgitt juni 1999 – Konsertversjon 1 fra mars 1983 hvor Mathisen og Teigen synger over et playback)
* *Prima Vera (a)live* – (konsertfilm utgitt oktober 2001 – Konsertversjon 2 fra høsten 2000.)
* *Det beste fra Prima Vera* – (utgitt 20. juni 2016)

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  VG 28. august 2001
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. august 2009. Besøkt 29. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Piker, vin & sang* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
**Na Ah-Reum** (født 24. mars 1990) er en sørkoreansk syklist, som konkurrerer i landeveissykling og banesykling. Hun ble asiamester i landeveissykling (tempo) i 2012, og kom på 13.-plass i landeveisrittet i sommer-OL 2012.

Meritter
--------

2012
13.-plass - landeveisrittet ved sommer-OL 2012 (London)
Gull - Asiamesterskapet i sykling, landeveissykling, tempo (Kuala Lumpur)
Sølv - Tour of Zhoushan Island (Zhousan, Kina)
2011
Rittseier - Verdenscupen i banesykling, poengritt (Astana, Kasakhstan 4.–6. november 2011)
Bronse - enkeltritt - Verdenscupen i banesykling, scratch (Cali, Colombia 1.–3. desember 2011)
2010
7.-plass - VM i banesykling, scratch (København)
12.-plass - VM i banesykling, forfølgelsesritt individuelt (København)
2008
Gull, Asiamesterskapet i landeveissykling, tempo, junior (Japan)
Gull, Asiamesterskapet i landeveissykling, fellesstart, junior (Japan)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Na Ah-reum – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Na Ah-reum – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Na Ah-reum – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Na Ah-reum – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Na Ah-reum – Cycling Archives Rediger på Wikidata
* London 2012 - Ah Reum Na
Abeille Bourbon i Brest
Kommandobroen på Abeille Bourbon
 **«Abeille Bourbon»**  er et kystvaktskip i den franske marinen, som ble satt i drift våren 2005. Skipet erstatter skipet «Abeille Flandre», som ble satt i drift i 1979.

Skroget og overbygget ble bygd i Polen; fremdriftsmaskineriet ble installert ved Kleven Maritim i Florø, og skipet ble så ferdigstillet ved Myklebust verft i Gursken i Sande kommune. Skipet er designet av Kongsberg Maritime AS - Ship Design (tidligere Rolls-Royce, og før det Ulstein Trading / Ulstein Ship Technology) og er beslektet med KV «Harstad»s design. Kystvaktskipet er spesielt utstyrt for sleping, oljevern og generelle kystvaktoppgaver.

Les Abeilles International, et slepebåtselskap i Bourbon-gruppa, har kontrahert «Abeille Bourbon» og søsterskipet «Abeille Liberté» som ble levert kort etter Bourbons overlevering. Les Abeilles Inernational har kontrakt med den franske marinen om standby-tjenester langs den franske kysten. Skipet ble døpt i Brest 13. april 2005 med den tidligere presidentfruen Bernadotte Chirac som gudmor. Hovedbasen befinner seg også i Brest.

Nøkkeldata
----------

* Formgiver: ingeniør og skipsformgiver Sigmund Borgundvåg
* Lengde: 80 m
* Bredde: 16,5 m
* Mannskap: 14 i tillegg til 8 passasjerplasser
* Motorer: 4 MAK tyskproduserte motorer, 21 740 hestekrefter hver og Cummins hjelpemotorer
* Toppfart: 19,5 knop
* Ytelse: 4 500 m² i timen

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMO 9308687 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) «Abeille Bourbon» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* Skipsdesign Rolls-Royce Marine
* Ouessant.org – Abeille Bourbon
* Nøkkeldata NetMarine – Abeille Bourbon
Cape Baulds beliggenhet på NewfoundlandCape BauldCape BauldCape Baulds beliggenhet på Newfoundland
**Cape Bauld** er et nes nord på Quirpon Island, på den nordøstligste spissen av Great Northern Peninsula på øya Newfoundland i den canadiske provinsen Newfoundland og Labrador.

Cape Bauld ligger helt øst i Belle Isle-stredet.

En fyrlykt av tre ble bygget på kappet i 1884. I 1908 ble det erstattet av et fyrtårn i jern. Det nåværende fyrtårnet ble bygget i perioden 1960–1961. Fyrvokterboligen er fra 1920.

Cape Bauld er blant stedene som er nevnt som landgangssted for den genovesiske oppdageren Giovanni Caboto den 24. juni 1497.

Referanser
----------

1. ↑  «Cape Bauld, NF». *www.c-and-e-museum.org*. Besøkt 22. desember 2016.
2. ↑  «Cape Bauld Light Tower». *Canada's Historic Places*. Parks Canada. Arkivert fra originalen 7. mars 2016. Besøkt 23. juli 2016.
3. ↑  «Quirpon Island Lightkeeper's Residence». *Canada's Historic Places*. Parks Canada. Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 23. juli 2016.
4. ↑  «Cabot, John». *Dictionary of Canadian Biography*. Besøkt 22. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av fyret


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Cape Geology på kartet over AntarktisCape GeologyCape GeologyCape Geology på kartet over Antarktis
Grantite House i 1989
**Cape Geology** er en grusdekt odde i Antarktis, beliggende i Granite Harbour innerst i Rosshavet. Odden markerer den vestlige utstrekningen av Botany Bay. Cape Geology ble kartlagt og navngitt under Terra Nova-ekspedisjonen 1910–13 av Griffith Taylor og hans geologi-gruppe. De etablerte en leir her og bygde en steinhytte, «Granite House», som fungerte som feltkjøkken. Den var bygget opp på tre sider av granittblokker, mens taket ble tettet av selskinn trukket over en slede. Ruinene av steinhytta ble i 1995 oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis og inneholder korroderte rester av hermetikkbokser og et selskinn. Restene av sleden som holdt taket oppe ligger 50 meter fra ruinene.

Stedet ligger innenfor verneområdet ASPA 154.

Referanser
----------

1. ↑  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 5247
2. ↑  Historic Sites & Monuments in Antarctica. International Polar Heritage Committee
3. ↑  ASPA No. 154. Botany Bay, Cape Geology, Victoria Land Arkivert 23. august 2007 hos Wayback Machine. Det antarktiske traktatsekretariat

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sveits’ flagg Sveits |
|  i alpint: |
| Junior-VM i alpint Junior-VM i alpint |
| Bronse | 2016 Sotsji |  Storslalåm |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Gull | 2016 Lillehammer | Storslalåm |
| Sølv | 2016 Lillehammer | Kombinasjon |

**Mélanie Meillard** (født 23. september 1998 i Hérémence) er en sveitsisk alpinist som representerer SC Hérémencia. Hun ble sveitsisk juniormester i storslalåm i 2015, og gull i storslalåm fra Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer og bronse i storslalåm fra junior-VM i alpint 2016 som fremste internasjonale meritter.

Idrettskarriere
---------------

2014/15
Meillard deltok ved Europacupen i alpint 2014/15, der hun fikk en 8.-plass i slalåm i Bad Wiessee i februar 2015 som beste enkeltresultat. Ved European Youth Olympic Festival 2015 i Liechtenstein kom hun på 3.-plass i storslalåm, bak Romane Geraci og Laura Pirovano. Hun deltok også i slalåm, der hun kom på 5.-plass.

Ved det sveitsiske juniormesterskapet i februar vant hun storslalåm, og kom på 5.-plass i slalåm. Hun deltok også ved junior-VM i alpint 2015 i Hafjell, der hun fikk 6.-plass i super-G som beste plassering. Hun kom for øvrig på 14.-plass i slalåm, 19.-plass i kombinasjonen og 23.-plass i storslalåm.

Ved det sveitsiske mesterskapet i mars kom hun på 6.-plass i slalåm, 8.-plass i storslalåm og 9.-plass i super-G.

2015/16
Hun deltok igjen ved Europacupen i alpint 2015/156, der hun fikk 5.-plass i storslalåm 28. januar som beste enkeltresultat. Hun deltok i Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk to medaljer - her vant hun storslalåm, og kom på 2.-plass i kombinasjonen, bak sveitsiske Aline Danioth. Hun endte på 4.-plass i super-G, men fullførte ikke slalåmen.

Den 2. mars 2016 kom hun på 3.-plass i storslalåm ved junior-VM i alpint 2016.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mélanie Meillard – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mélanie Meillard – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Mélanie Meillard – ski-db.com Rediger på Wikidata
* (fr) Offisiell hjemmeside
* (en) Profil hos ungdoms-OL 2016 (arkivert)
**Natasha Watley** (født 27. november 1981 i Canoga Park i California), amerikansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Watley ble olympisk mester i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det amerikanske laget som vant softballturneringen foran Australia og Japan. USA vant finalen mot Australia med 5-1 og ble olympiske mestere for tredje gangen på rad.

Fire år senere, under sommer-OL 2008 i Beijing, vant hun en sølvmedalje med det amerikanske softballdamelaget. USA tapte finalen mot Japan med 1-3. Det var første gangen som USA ikke ble olympiske mestere i softball og det var den fjerde og siste gangen som softball var med som olympisk sport.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i softball USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   www.collegiatewomensportsawards.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Natasha Watley – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Natasha Watley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Sthereini** er en gruppe av snutebiller (Curculionidae) som lever på busker og trær. De er små, korte og høyr hvelvede, og kroppen er dekket av skjell i ulike farger, noen av disse er som oftest oppstående og hårlignende og gir billene et "bustete" utseende. Snuten er lang, men den holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Navnet *Cryptorhynchus* betyr "skjult snute".

Utseende
--------

Små (gjerne 2 – 6 mm), korte, høyt hvelvede biller, gjerne brunlige og matte med mønster dannet av lyse skjell. De mangler fasettøyne og er blinde. Kroppen er vanligvis helt dekket av skjell, noen av dem gjerne oppstående og hårlignende. **Hodet** er temmelig lite, fasettøynene er forholdsvis store og flate. Snuten er middels lang og tynn og holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene som ender i en kopplignende grop på mellombrystet (*mesosternum*). Antennene er festet rundt midten av snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, men tydelig smalere enn dekkvingene. Sidene er avrundede. Det har ofte markerte knøler på sidene. **Dekkvingene** er ovale hos de fleste, men parallellsidige hos noen av de større artene. De har mer eller mindre markerte skuldre og ofte rekker av oppstående skjell. **Beina** er kraftige og forholdsvis lange, lårene er vanligvis utannede, men kan ha en tann på undersiden. Leggene (*tibiae*) ender i en krok (*uncus*). Føttene er nokså korte og kan foldes tilbake mot leggen.

Levevis
-------

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Øst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **tresnutebiller, Cryptorhynchinae** Schönherr, 1825
						* Stammen **Sthereini** Hatch, 1971
							+ Slekten *Darumazo* Morimoto & Miyakawa, 1985 - én art
							+ Slekten *Lobosoma* Zimmerman, 1964 - 3 arter
							+ Slekten *Protacalles* Voss, 1957 - én art
							+ Slekten *Protacallinus* Morimoto, 1962 - én art
							+ Slekten *Sthereus* Motschulsky, 1845 - 5 arter

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Kilder
------

* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker
---------------

* *Sthereini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Cygwin** er en samling av fri programvare som består et bibliotek som implementerer POSIX for Microsoft Windows, samt flere verktøy og programmer. Dette gir et Unix-lignende miljø med blant annet kompilatoren GCC og unix-skallet Bash i Windows. Cygwin gjør det lettere å porte programmer fra Linux og andre Unix-lignende systemer til Windows. Cygwin-biblioteket er utviklet av Red Hat.

Cygwin/X
--------

Cygwin/X er et prosjekt som porter vindussystemet X til Cygwin, som gjør det mulig å kjøre programmer med et GUI under Cygwin. Dette har ført til blant annet KDE-Cygwin. GNOME er også porter til Cygwin/X.

Lisensiering
------------

Cygwin er lisensiert under GPL-lisensen, men Red Hat tillater også at biblioteket linkes med programmer som er utgitt under andre OSI-godkjente lisenser. De som vil lage proprietær programvare som benytter seg av cygwin-biblioteket må kjøpe en lisens for dette fra Red Hat.

Referanser
----------

1. ↑  "cygwin 3.4.6-1"; forfatternavn: Corinna Vinschen; utgivelsesdato: 14. februar 2023; besøksdato: 19. februar 2023.
2. ↑  .
3. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cygwin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*
**Cimeliidae** er en liten familie av fargerike sommerfugler som bare forekommer i Sør-Europa ved Middelhavet. De kan ligne på målere (Geometridae), men er trolig ikke i nær slekt med disse. Deres systematiske plassering innen gruppen storsommerfugler er usikker. Familien var tidligere kjent som Axiidae, men dette navnet har også blitt brukt på en familie av krepsdyr, og for å unngå forvirring måtte sommerfuglgruppen skifte navn, da dette navnet var det yngste ( Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine.).

Utseende
--------

Middelsstore til ganske store, slanke sommerfugler, minner mye om målere (Geometridae). **Kroppen** er nokså slank, hodet middels stort. **Antennene** er fjærformede og ca. 1/3 så lange som forvingene. **Forvingene** er røde, gule eller brunlige med gule og/eller metalliske flekker og/eller tverrbånd. De er brede og trekantede med middels lange hårfrynser (lange til storsommerfugler å være) langs ytterkanten. **Bakvingene** er avrundede, ensfargede eller mørkere langs ytterkanten, bleke, brunlige eller røde. Et unikt anatomisk trekk er at de har et lommeaktig organ knyttet til spirakelen (åndehullet) på sjuende bakkroppsledd. Funksjonen til dette er ukjent, men det kan være en lydreseptor. **Larvene** er slanke, nakne og grønne og kan minne om larvene til ringsommerfugler (Satyrinae).

Levevis
-------

Larvene lever på planter i slekten vortemelk (*Euphorbia*). De voksne sommerfuglene flyr om dagen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Gruppen Apoditrysia
									* Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
										+ Overfamilien Cimelioidea (=Axioidea) - bare én familie
											- Familien **Cimeliidae** Chrétien, 1916 (=Axiidae Rebel, 1919)
												* Slekten *Axia* Hübner, 1821
													+ *Axia margarita* (Hübner, 1813)
													+ *Axia napoleona* Schawenda, 1926
													+ *Axia nesiola* Reisser, 1962
													+ *Axia olga* (Staudinger, 1899)
													+ *Axia vaulogeri* Staudinger, 1892
												* Slekten *Epicimelia* Korb, 1900
													+ *Epicimelia theresiae* Korb, 1900

Det finnes en god del synonyme navn innen denne familien.

Kilder
------

* Yen,S.-H. & Minet, J. (2007) Cimelioidea: a new superfamily name for the gold moths (Lepidoptera, Glossata). *Zoological Studies* 46 (3): 262-271 (med fargeplansje over de fleste artene)  Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cimeliidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cimeliidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cimeliidae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cimeliidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cimeliidae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cimeliidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
*Succinea putris*
*Succinea putris*
**Vanlig ravsnegl**, **storravsnegl** eller bare **ravsnegl**, (*Succinea putris*) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene. Den er utbredt i hele Norge.

Utseende
--------

Skallhøyde er 17-24 millimeter og det har 4 vridninger. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet er blekt gult, med mørkere spiss. Det er uvanlig tynt og åpningen (munningen) er stor. Det er avlangt og har få vridninger.

Kroppen er lys grå og ganske kort i forhold til skallet. Tentaklene er mørke, nesten svarte, og fra basis av hver tentakel fortsetter en mørk linje bakover kroppen.

Levevis
-------

Vanlig ravsnegl lever på land i nærheten av vassdrag og innsjøer. De finnes i vegetasjonen eller krypende på mudderbunn.

Vanlig ravsnegl er tvekjønnet noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig. De kjønnsmodne parer seg to ganger i året, i mai og i august. Ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg.

Vanlig ravsnegl lever normalt i 3-4 år.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vanlig ravsnegl* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig ravsnegl* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig ravsnegl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Vanlig ravsnegl* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Vanlig ravsnegl* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig ravsnegl* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig ravsnegl* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig ravsnegl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Succinea putris* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Succinea putris* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Cylindera germanica*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere (Cicindelinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse
----------

*Cylindera germanica* finnes lengre sør i Europa der klimaet er varmere, den finnes ikke i Norge.

Utseende
--------

Den er omtrent 10-13 millimeter lang. Den har en matallisk grønn farge med noen diffuse rustrøde flekker på oversiden. Munnskjoldet (clypus) og kjevene er lyse.

Levevis
-------

*Cylindera germanica* finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cylindera germanica* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Cylindera germanica* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Cylindera germanica* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindera germanica* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindera germanica* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cylindera germanica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindera germanica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cylindera germanica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Fauna Europaea - *Cylindera germanica*
* Tree of Life – Sandjegere (Cicindelinae, Carabidae) engelskspråklig
* Cicindela online
* Norsk entomologisk forening
**Pijjut** eller *piyyut* eller *piyut* (flertall *pijjutim* eller *pijutim*, hebraisk: פּיּוּטִים / פיוטים, פּיּוּטִ / פיוט; fra gresk: ποιητής, *poiétḗs*, «poet») er et jødisk liturgisk dikt, vanligvis i den hensikt å bli sunget, messet eller lest opp under gudstjenester. Pijjut har blitt skrevet siden tempeltiden. De fleste pijjutim er skrevet på hebraisk eller arameisk, og de fleste følger et lyrisk skjema, som eksempelvis en akrostisk rekke i henhold til det hebraiske alfabetet eller navnet på forfatteren kryptisk stavet ut.

Mange pijjutim er godt kjente av de som er gudstjenestene i synagogen. Eksempelvis kan de best kjente være *Adon Olam* («Verdens herre»), tidvis (men ganske sikkert ikke riktig) tilskrevet Solomon ibn Gabirol i 1000-tallets Spania. Dets poetiske form består av en gjentatt rytmisk og taktfast mønster av kort-lang-lang-land, og er så elsket at denne religiøse poesien ofte er sunget ved avslutningen av mange gudstjenester i synagogen, etter rituelle kveldslesninger av *Shema* (den jødiske trosbekjennelsen), og i løpet av morgenritualene hvor tefillin (bønneremmer) settes på. Et annen svært elsket pijjut er *Yigdal* («må han upphøyes»), hvilket er basert på De tretten trosprinsippene som ble utviklet av Maimonides.

Opprinnelig synes det som om betegnelsen pijjut henspilte på enhver form for hellig poesi, men bruken utviklet seg til å betegne kun hymner. Pijjutim ble vanligvis komponert av en talentfull rabbiner og avhengig av hvor godt mottatt en pijjut var av menigheten, bestemte om det tålte tidens prøve. Komponistene av ulike pijjutim benyttet vanligvis akrostiske former i diktet for å gi antydninger til sine navn. Forfatteren av en pijjut er kjent som en *paytan* eller *payyetan* (flertall *paytanim*).

To forskere i dag som studerer pijjutim er Shulamit Elizur og Joseph Yahalom, begge ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem

Referanser
----------

1. ↑  «Piyyut», *Jewish Virtual Library*
2. ↑   «Adon Olam Past-Present-Future», a song about the prayer and its significance
3. ↑   «Adon 'Olam», *Jewish Encyclopedia*
4. ↑   Apple, Raymond: «Who wrote Yigdal?», *Oztorah.com*

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted for pijjut, lydopptak med korresponderende lyrikk på hebraisk
* Senter for jødisk musikk og poesi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Foto: Francisco Welter Schultes 
**Vanlig damsnegl** (*Radix peregra*) er et bløtdyr og tilhører familiegruppen damsnegler som er en del av gruppen vannlungesnegler (Basommatophora). Den er en av de vanligste norske sneglene i ferskvann.

Utseende
--------

Skallet er høyrevridd. Skallhøyde er 20-25 millimeter og det har 5 vridninger. Skallet er lyst med mørkere flekker, men fasong og farge kan variere en del. Åpningen i skallet er vid (stor), noe som gjør at skallet dekker nesten hele sneglen. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger.

Kroppen er gjennomskinnelig grå brun.

Skallet har litt av samme form som hos blæresnegler. Damsnegler har flate og brede tentakler. Hos blæresnegler er de tynne og runde. Men det er vanskelig å skille mellom artene og noen arter kan bare skilles på indre anatomiske forskjeller.

Levevis
-------

Den lever i ferskvann og er relativt tolerant for surt og kalkfattig vann. Den finnes i tjern og dammer, med frodig vegetasjon. De finnes på grunt vann, ofte i eller like over vannkanten. Det er ikke uvanlig at den kryper litt ut av vannet og opp i vegetasjonen eller på mudderet langs vannkanten. Men den er aldri å finne langt fra vannet og alltid på steder med fuktighet.

Vanlig damsnegl er nyttig da den bidrar til å holde vannet rent. Den lever av alger og plantemateriale.

Vanlig damsnegl er tvekjønnet, for å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig. De legger egg i lange eggkapsler omgitt av gelé og festet til steiner og planter.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* bløtdyr (Mollusca)
	+ snegler (Gastropoda)
		- lungesnegler (Pulmonata)
			* vannlungesnegler (Basommatophora)
				+ overfamilie Lymnaeoidea
					- familie damsnegler (Lymnaeidae)
						* Vanlig damsnegl (*Radix peregra* (O.F. Müller, 1774) )  
						Synonymer:   
						*Radix labiata* (Rossmässler, 1835)   
						*Lymnaea peregra*   
						*Lymnaea pereger*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vanlig damsnegl* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig damsnegl* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig damsnegl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Vanlig damsnegl* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig damsnegl* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Vanlig damsnegl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Radix peregra* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Peregriana peregra* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Christopher Scolese** er direktør for Goddard Space Flight Center i den amerikanske romfartsorganisasjonen National Aeronautics and Space Administration (NASA).

Christopher Scolese jobbet i industrien og hadde forskjellige posisjoner i regjeringen før han ble utnevnt til en stilling ved Goddard Space Flight Center i 1987. Senere ble han ansatt ved General Research Corporation of McLean i Virginia, der han arbeidet som rådgiver og analytiker. Han hjulpet med i utviklingen av forskjellige instrumenter for den amerikanske marinen og for Naval Sea Systems Command (NAVSEA) der han hjalp til unden byggingen av en ny type reaktor.

I løpet av hans liv har Scolese mottatt mange priser og utmerkelser, for eksempel Distinguished Service Medal for hans mange arbeider for NASA. Scolese var også medlem av Institute of Electrical and Electronic Engineers og American Institute of Aeronautics. Han var fungerende direktør i NASA fra 21. januar 2009, etter avgangen til Michael D. Griffin, frem til han 16. juli 2009 ble etterfulgt av Charles F. Bolden.

Referanser
----------

1. ↑   searchpub.nssc.nasa.gov[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos NASA
* NASA press release on Scolese replacing Geveden as AA

| * v
* d
* r
NASAs administratorer |
| --- |
| 
* T. Keith Glennan (1958)
* James E. Webb (1961)
* Thomas O. Paine (1969)
* James C. Fletcher (1971)
* Robert A. Frosch (1977)
* James M. Beggs (1981)
* James C. Fletcher (1986)
* Richard H. Truly (1989)
* Daniel S. Goldin (1992)
* Sean O’Keefe (2001)
* Michael Griffin (2005)
* Charles F. Bolden, Jr. (2009)

 |
| Fungerende Administratorer
* Hugh L. Dryden (1961)
* Thomas O. Paine (1968-69)
* George Low (1970-71)
* Alan M. Lovelace (1977 og 1981)
* William Robert Graham (1985-86)
* Dale D. Myers (1989)
* Richard H. Truly (1989)
* Daniel Mulville (2001)
* Frederick D. Gregory (2005)
* Christopher Scolese (2009)
 |
**Christopher Ondaatje** (født 22. februar 1933 på Sri Lanka) er en srilankisk-født kanadisk-britisk aksjemegler, eventyrer og forretningsmann. Ondaatje var deltaker på bobsleigh-laget for Canada i 1964 under Vinter-OL i Innsbruck, Østerrike. Ondaatje er den eldre broren til den kjente forfatteren Michael Ondaatje.

Ondaatje er også en fremtredende filantrop, og har donert mye penger til flere forskjellige veledige organisasjoner. I 2000 donerte Ondaatje to millioner britiske pund til det britiske Labour Party. Ondaatje forlot næringslivet i Toronto i 1995, og flyttet fra Canada til Storbritannia, og begynte en karriere som filantrop og eventyrer. Han reiste mye gjennom India og Afrika, og han publiserte flere bøker om sine mange opplevelser. Ondaatje ble utnevnt til Knight Bachelor av den britiske dronningen i 2003 for sitt mangeårige filantropiske arbeid. Han ble også tildelt Order of the British Empire i 2000, og han har blitt tildelt Canadas høyeste sivile utmerkelse Order of Canada. Ondaatje ble valgt til æresmedlem av Royal Society of Literature i 2003.

Referanser
----------

1. ↑  «Sports-reference.com – Canada Bobsleigh at the 1964 Innsbruck Winter Games». Arkivert fra originalen 4. november 2012. Besøkt 3. oktober 2013.
2. ↑  Telegraph.co.uk – Sir Christopher Ondaatje: 'I have always identified with predators'
3. ↑  Telegraph.co.uk – Labour reveals more £2m donors

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christopher Ondaatje – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Christopher Ondaatje – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** CiNii **·** BBC Things
 |
**Hiller X-18** var et propelldrevet V/STOL eksperimentfly bygget av Hiller Aircraft Corporation på oppdrag fra USAs flyvåpen USAF.

Historie
--------

I 1957 tegnet USAF kontrakt med Hiller Helicopters om å bygge en prototype, og utarbeide et testprogram for et V/STOL transportfly. Kontrakten var på 4 millioner USD, og spesifiserte et vribart vinge-konsept med to motorer, toppfart på 640 km/t i horisontal flukt, og lastekapasitet på 4 tonn.

Det eneste eksemplaret ble ferdigstilt i 1958, og gjennomgikk grundige tester på bakken før det fløy første gang 20. november 1959. Det gjennomførte 20 testflyvninger, men på den siste flyvningen oppsto problemer med pitch-kontrollen på den en motoren. Dette gjorde at X-18 fikk flyforbud, og ble i stedet montert på en sokkel for videre testing. Det fløy aldri igjen, og etter et havari som følge av at sokkelen sviktet, ble testprogrammet avsluttet. Det antas at flyet ble skrapet på Edwards Air Force Base kort tid etter.

Formål
------

X-18-programmet skulle vurdere om flyvning med et stort V/STOL-fly med vribare vinger var praktisk gjennomførbart. Hovedformålet var å undersøke viktige problemer med det vribare vinge-konseptet og å fastslå kritereier for en mulig viderutvikling av lignende fly. Data fra X-18 ble brukt under design og utvikling av Vought XC-142 eksperimentelle transportfly tidlig på 60-tallet.

Design
------

X-18 var ikke bygget helt fra grunnen av, men benyttet deler fra andre protoype-fly. Flykroppen var fra et Chase YC-122C transportfly-prototype. Motorene var to 5 850 hk Allison turboprop T40A-14s, hver med to kontraroterende 3-blads propeller. I tillegg hadde flyet en hekkmontert Westinghouse J34-WE turbojetmotor med skyvekraft 1 530 kg. Denne sørget for nødvendig balansekontroll (pitch-kontroll) av flyet under sveving. De to propellmotorene som ble brukt var overskudd fra marinens kansellerte VTOL-jager program (Lockheed XFV-1 og Convair XFY-1).

Spesifikasjoner
---------------

Hiller X-18 med de vribare vingene i forskjellige posisjoner
**Dimensjoner**

* **Mannskap:** 2-3
* **Lengde:** 19,2 meter
* **Vingespenn:** 14,6 meter
* **Høyde:** 7,5 meter
* **Vekt (tom):** 12 150 kg
* **Maksimal startvekt:** 14 970 kg
* **Motorer:**
	+ 1 stk. Westinghouse J34 turbojet for pitch-kontroll, 15,2 kN skyvekraft
	+ 2 stk. Allison T40-A-14 turboprop , 5,850 hk (4,300 kW) hver

**Ytelse**

* **Oppnådd toppfart:** 407 km/t
* **Høyeste flyvning:** 10 800 meter (35 300 fot)

Kilder
------

* NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 25) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015

| * v
* d
* r
USAs X-fly (eksperiment-fly) |
| --- |
| 
* X-1
* X-2
* X-3
* X-4
* X-5
* X-6
* X-7
* X-8
* X-9
* X-10
* X-11
* X-12
* X-13
* X-14
* X-15
* X-16
* X-17
* X-18
* X-19
* X-20
* X-21
* X-22
* X-23
* X-24
* X-25
* X-26
* X-27
* X-28
* X-29
* X-30
* X-31
* X-32
* X-33
* X-34
* X-35
* X-36
* X-37
* X-38
* *X-39*
* X-40
* X-41
* X-42
* X-43
* X-44
* X-45
* X-46
* X-47
* X-48
* X-49
* X-50
* X-51
* *X-52*
* X-53
* X-54
* X-55
* X-56
* X-57
* *X-58*
* X-59
* X-60
* X-61
* X-62
* *X-63*
* *X-64*
* X-65
* X-66

 |
**Terje Rangnes** født i 1966 er en norsk regissør og manusforfatter, kjent for Fjortis, Folk flest bor i Kina (2002), Redd barna (2003), Snekker Andersen og Julenissen (2016) og Snekker Andersen og Julenissen: Den vesle bygda som glømte at det var jul (2019). 

Rangnes hadde manus og regi i Midt i smørøyet og Smørøyet serien *Egil & Barbara* (1998–1999) En serie på 28 episoder som handlet om forelskelse. Hver episode var på 4 minutter. Hovedrollene ble spilt av Sigurd Sollien (Egil) og Mari Tefre (Barbara).

Referanser
----------

1. ↑   www.imdb.com, besøkt 31. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «NRK - Fjortis». *www.nrk.no*. Besøkt 3. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Terje Rangnes på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Terje Rangnes i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Terje Rangnes på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Terje Rangnes på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Terje Rangnes hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Teodora Kalusine Komnene** (gresk: Θεοδώρα Κομνηνή; født ca 1145 i Konstantinopel i Det bysantinske rike, død etter 1183) var en dronning av Jerusalem, gift med kong Balduin III av Jerusalem.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hun var datter av den bysantinske prinsen Isaac Komnenos og Eirene Synadene og sønnedatter av keiser Johannes II Komnenos. 

### Balduin IIIs hustru, dronning av Jerusalem

Ekteskapet med Balduin ble arrangert i 1157 på initiativ fra korsfarerkongedømmet Jerusalem som en allianse mot den syriske sultan Nur ed-Din, atabegen av Aleppo. Teodora beskrives som en skjønnhet og fikk en stor medgift av Bysants og Akko som enkeforlening av Jerusalem ved bryllupet i 1158. Balduin skal ha vært en tro og hengiven ektemann, og ekteskapet beskrives som lykkelig men barnløst. Kong Balduin døde allerede den 10. februar 1163.

### Enke

Som syttenårig enke fikk hun i 1163 Akko som len i henhold til løftet. 

I 1166 kom hennes slektning prins Andronikos på besøk. Teodora og Andronikos innledet et forhold og rømte til Nur ed-Din i Beirut, der de fikk to barn,  Eudoxia, msom giftet seg med Alexis Komnene, sebastokrat og uekte sønn av Manuel I, og Alexis (død 1170).

Andronikos ble bannlyst for incest, og Teodora tapte Akko som len. 

Paret bosatte seg senere i Anatolia, der Andronikos ble borgherre i Paflagonia. Teodora og barna ble noen år senere tatt til fange av keiser Manuel I Komnenos, som førte dem til Konstantinopel som lokkebit for Andronikos. Andronikos vendte da også tilbake til Konstantinopel i 1180, underkastet seg Manuel. 

I 1183 grep Andronikos makten i Bysants og kronte seg til monark. Det finnes ingen tegn på at Teodora gjenopptok sitt forhold til ham. 

Hun overtalte Andronikos å betale løsepenge for hennes nevø Isaac, som senere gikk til opprør og tok kontrollen over Kypros. Hennes datter giftet seg på denne tid med Alexios, sønn til keiser Manuel og hans maitresse Teodora Vatatazina. Det er blitt formodet at Teodora og hennes datters svigermor deltok i en konspirasjon mot Andronikos, men det finnes ingen bevis for dette. 

Fra hennes siste tid er intet kjent for ettertiden.

Litteratur
----------

* Mary Noyes Colvin (utg.): *Godeffroy of Boloyne, or, The siege and conqueste of Jerusalem, by William, Archbishop of Tyre.* Translated from the French by William Caxton, and printed by him in 1481; edited from the copy in the British Museum (London 1893).
* Steven Runciman: *Geschichte der Kreuzzüge.* s. 654ff.
* Andreas Thiele: *Erzählende genealogische Stammtafeln zur europäischen Geschichte.* Band III, Europäische Kaiser-, Königs- und Fürstenhäuser Ergänzungsband (Frankfurt 1994), Taf. 202 ff.
* J.-L. Van Dieten (utg.), Nicetas Choniates: *Historia.* Corpus Fontium Historiae Byzantinae 11 (Berlin/New York 1975).

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p823.htm#i8223, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Foundation for Medieval Genealogy
**Christopher S. Hale** (født 1942 i Michigan, død 15. juli 2019) var en kanadisk professor i skandinaviske studier.

Hale avla i 1972 doktorgraden ved University of Chicago i USA med avhandlingen *Place names in the parish of Andebu, County Vestfold, Norway*. Han virket senere ved Department of Modern Languages and Cultural Studies ved University of Alberta, der han var leder for programmet i skandinaviske studier.

I sitt akademiske virke arbeidet Hale med norsk språk og skandinavisk filologi, litteratur og kultur. Hales arbeider spente fra norsk og islandsk navnegranskning over skandinavisk innvandring til Canada og til Aksel Sandemoses forfatterskap. Hale oversatte også Sandemose til engelsk.

Kong Harald av Norge utnevnte i 2008 Hale til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av kunnskap om norsk språk og kultur i Canada».

Referanser
----------

1. ↑  Natalie Van Deusen. «Chris Hale Remembered». Association for the Advancement of Scandinavian Studies in Canada. Besøkt 14. november 2019.
2. ↑  «Christopher Hale» Arkivert 15. mai 2013 hos Wayback Machine. Department of Modern Languages and Cultural Studies, University of Alberta.
3. 1 2  «Professor Christopher Hale named Officer of the Royal Norwegian Order of Merit» Arkivert 13. april 2013 hos Wayback Machine. *AASSC News Bulletin*, nr. 54, april 2008, s. 3.
4. ↑  «Christopher S. Hale», kongehuset.no, 10. januar 2008.
**Terje Sagvolden** (født 12. februar 1945, død 12. januar 2011) var en norsk psykolog. 

Han ble dr. philos. i 1979, og fra 1993 var han professor ved Det medisinske fakultet, Universitetet i Oslo, professor i bistilling ved Universitetet i Tromsø og *adjunct professor* ved UMBC University of Maryland Baltimore County. Sagvolden var særlig kjent for sin forskning på ADHD. Han samarbeidet særlig med den amerikanske forskeren A. Charles Catania i bruk av operant atferdsanalyse, også kalt atferdsvitenskapenes 'elektronmikroskop' på grunn av sin sensitivitet, i forskning på ADHD og ADHD-lignende atferd hos mennesker og dyr. 

Sagvolden var også sterkt opptatt av formidling og hjelp til forskere i utviklingsland. Fra 2005 til sin død var han sjefredaktør for det internett-baserte fagtidsskriftet Behavioral and Brain Functions som utgis av BioMed Central.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Terje Sagvolden i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Sagvoldens viktigste internasjonale publikasjoner
* Intervju med Sagvolden i Forskning.no
* Tidsskriftet Behavioral and Brain Functions
* Aviskronikk: *Fakta om ADHD*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Shimun XXIII (XXI) Eshuyow** (*Simon Jesaja*; født 28. februar 1908 i Qudshanis i dagens Tyrkia, død 6. november 1975 i San Jose i USA) var katolikos-patriarken av Østens kirke og den 119. biskopen av Selevkia-Ktesifon. Ifølge den tradisjonelle nummereringen var han Shimun *XXI*, men han endret tellemåten ved å tilføye to tvilsomme forgjengere (en patriark på 1500-tallet samt *Simon [I]* Peter som angivelig første biskop av Selevkia-Ktesifon), slik at han offisielt ble omtalt som Shimun *XXIII*.

Mar Shimun XXIII var nevøen til sine to forgjengere Shimun XXI og XXII (ifølge den nye nummereringen). Etter sin yngste onkels død i 1920 ble han som 12-åring utnevnt til katolikos-patriark i en flytkningleir i Baquba i Irak, og var dermed sitt folks åndelige og politiske overhode. Til å begynne med fungerte metropolittene av Rustaqa (Khnanisho X) og Malabar (Abimalek Timotheus) som åndelige stedfortredere, og hans far og tante som politiske stedfortredere.

Etter studier i England returnerte han i 1927 til Irak og begynte å jobbe for en territoriell løsning for de kristne assyrerne. Forhandlingene med Folkeforbundet førte imidlertid ikke frem, og da det britiske mesopotamiamandatet løp ut i 1932, ble assyrerne igjen utsatt for blodige forfølgelser. Shimun XXIII ble i 1933 arrestert og utvist til Kypros. I 1940 utvandret han til USA og bodde først i Chicago, fra 1954 i San Francisco.

Da Shimun XXIII i 1964 innførte den julianske kalender og andre reformer, førte dette til motstand blant deler av de troende i Irak og India, som blant annet også var skuffet over at katolikos-patriarken ikke flyttet tilbake til Irak. Motstanden ble fremfor alt målbåret av kirkens metropolitt av Malabar, Thoma Darmo, som grunnla Østens gamle kirke. Han lot seg utrope til dens leder, altså som Shimuns motkatolikos, i 1968 og ble i 1970 etterfulgt av Addai II.

Mot kirkens tradisjoner giftet Shimun XXIII seg i 1973. De andre biskopene innkalte til et bispemøte i 1975 for å avgjøre om katolikos-patriarken skulle avsettes. To uker for møtet ble Shimun skutt og drept av en trosfelle.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Shimun XXII** | **Katolikos-patriark av Østens kirke**(1920–1975) | Etterfølger:**Dinkha IV** |
**Terje Svabø** (født 4. oktober 1952) er en norsk journalist.

Karriere
--------

Svabø har jobbet i *Aftenposten*, *VG* og i NRKs *Dagsrevyen*, hvor han var programleder for debattprogrammene *Debatt 21* og *Til debatt*. I 2000 sluttet han i NRK og begynte som seniorrådgiver i reklamebyrået Dinamo. Han har også vært daglig leder for Civita 2003–2006, nyhetsanker i TV 2 Nyhetskanalen 2006–2009 og frilansjournalist i Wien 2009–2012. Han driver Svabø & Aanonsen AS sammen med Dagfinn Aanonsen. Svabø har også vært politiker for Høyre, og var viseformann i Unge Høyre 1977–1979.

Familie
-------

Han er gift med diplomat og journalist Astrid Versto, som blant annet har arbeidet i NRK i mange år, og senere som informasjonssjef i Det kongelige hoff. Hun var fra 2008 minsterråd ved den norske ambassaden i Wien i Østerrike, og ble i statsråd 13. mars 2015 utnevnt til ambassadør i Kroatia.

Svabø er fetter av journalist Synnøve Svabø.

Bibliografi
-----------

* 2011: *Å redde liv*. ISBN 978-82-8169-082-0.
* 2002: *Tampa*. ISBN 978-82-8071-005-5.

Referanser
----------

1. ↑  «Offisielt fra statsråd 13. mars 2015». *Regjeringen.no* **(norsk)**. 13. mars 2015. Besøkt 30. mai 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Andreas** «**Andy**» **Mayer** (født 13. september 1972 i Burgau) er en tysk fotballspiller og -trener, som blant annet har spilt for Stabæk og Rosenborg.

Mayer kom til norsk fotball på lån fra FC St. Pauli sommeren 1995, og imponerte tidlig for Stabæk. I hjemmedebuten mot Rosenborg scoret han 1-0-målet, og bidro til at det nedrykkstruede Bærumslaget slo serielederen. Etter 1995-sesongen var han aktuell for flere klubber i England, men valgte å fortsette i Stabæk med en toårskontrakt.

Sommeren 1997 var Mayers kontrakt med Stabæk i ferd med å gå ut, og etter å ha vurdert flere muligheter endte han med å gå til Rosenborg. Trondheims-klubben kunne ha fått Mayer «på Bosman» for bare 300 000 kr etter sesongen, men valgte å legge 1,5 millioner kroner på bordet for å få ham allerede i juli. I Rosenborg slet han med å få plass første sesongen, men fikk en åpning da den sentrale midtbanespilleren Bent Skammelsrud dro til Tyskland før 1998-sesongen. Mayer brakk imidlertid kragebeinet og gikk lenge skadet, og da Skammelsrud kom tilbake til RBK var Mayer bare fjerde- eller femtevalg på trøndernes sentrale midtbane. I januar 1999 ble han solgt til skotske Aberdeen for en overgangssum på to millioner kroner.

Han gikk tilbake til Tyskland i 2001, og spilte for KSV Hessen Kassel i Oberliga Hessen (nivå 3). Etter to sesonger for sin gamle klubb St. Pauli 2003–2005​ spilte Mayer for klubber i lavere divisjoner, etterhvert også som spillende trener.

Referanser
----------

1. ↑  «Redningsmannen i skuddet». *Aftenposten*, 11. september 1995.
2. ↑  «Mayer fortsetter i Stabæk». *Aftenposten*, 13. november 1995.
3. ↑  «Betaler 1,2 mill for Mayer». *VG*, 8, juli 1997.
4. ↑  «BENT fram umulig, Andreas?». *Dagbladet*, 25. februar 1998.
5. ↑  «Mayers bratte nedtur». *Aftenposten*, 8. oktober 1998.
6. ↑  «Andreas Mayer (26) er solgt». *VG*, 23. januar 1999.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Mayer – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Andreas Mayer – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (de) Andreas Mayer – fussballdaten.de Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Norsk Shetland Sheepdog Klubb** (NSSK) er en spesialklubb for hunderasen shetland sheepdog i Norge. Klubben samarbeider med Norsk Kennel Klub (NKK).

Historie
--------

NSSK ble stiftet 6. mars 1964 etter initiativ fra de tre sheltie-eierne Ingeborg Totland, Anne-Marie Bjørnsrud og Kåre Ruben Berg. Før dette var rasen en del av Norsk Collieklubb. Totland, Bjørsrud og Berg sendte ut invitasjon til over hundre sheltie-eiere, hvorav 49 ga et positivt tilbakesvar.

Stiftelsesmøtet ble gjennomført på *Gildevangen kafé* i Oslo, der det blant annet ble bestemt at medlemskontingenten skulle være 25 kroner til å begynne med. Samtidig ble det bestemt at klubben skulle utgi et eget medlemsblad fire ganger årlig. Spesialklubbens lovverk ble godtkjent av NKK 1. april samme året. Totland fungerte som klubbens første leder.

Formål
------

Klubbens formål er å fremme utvikling av rasen shetland sheepdog, arbeide for å bevare rasen ut fra rasebeskrivelse og bruksegenskaper, samt å bidra til å fremme utviklingen av fysisk og psykisk sunne og sosialt veltilpassede individer.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Shetland Sheepdog Klubbs hjemmeside
**Norsk Svartkruttunion** (**NSU**) er et norsk sportsforbund for skyttere som driver med svartkruttskyting, og er internasjonalt tilsluttet Muzzle Loading Association International Committee (MLAIC) og Muzzle Loading Association Scandinavian Committee (MLASC).

Skytereglene på organiserte stevner er fastsatt av MLAIC, men NSU har også egne nasjonale klasser laget for mye benyttede militære og sivile svartkruttvåpen i Norge fra midten til slutten av 1800 tallet. Patronvåpen kan benyttes, men patronene må være ladet med svartkrutt. NSU har også egne nasjonale programmer for feltskyting og metallsilhuett med svartkruttvåpen.[]

Se også
-------

* Liste over skytterorganisasjoner
* Norges Skytterforbund

### Andre skytterforbund i Norge

* Det frivillige Skyttervesen
* Dynamisk Sportsskyting Norge
* Norges Benkeskytterforbund
* Norges Jeger- og Fiskerforbund
* Norges Metallsilhuettforbund
* Norges Skiskytterforbund
* Norwegian Field Target & Airgun Club
* PRS Norge
* Scandinavian Western Shooters

Referanser
----------

1. ↑  Hvem er vi? | Norsk Svartkruttunion

Eksterne lenker
---------------

* NM svartkruttskyting 2017 - YouTube Video som viser svartkruttskyting med rifle og pistol