**Anselm Eckart** (fullt navn *Anselm Anselm Franz Dominik von Eckart*; født 4. august 1721 i Mainz i Tyskland; død 29. juni 1809 i Polatsk) var en tysk katolsk prest tilhørende jesuittordenen, misjonær og naturforsker i Brasil.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Eckart stammet fra en innflytelsesrik familie av rettslærde som gjennom generasjoner var beskjeftiget ved det erkebiskoppelige hoffrettskammer i Mainz.[] Han bestemte seg for å bli jesuitt, og inntrådte i 1740 i hjembyen i dens overrhinske ordensprovins. 

### Prest, misjonær

Etter prestevielsen i 1751 ble han utsendt i 1752 via Genova og Lisboa som misjonær ved Rio Xingu, en av Amazonasflodens større sideelver dypt inne i Brasils regnskogsområder. Det var den gang lite sikker informasjon om det søramerikanske innlandets geografi; og elveforløpet her i misjonsområdene understilt det portugisiske patronatsystemet visste man lite.[]

Fra 1754 virket han også ved en misjonsstasjon ved Rio Madeira, og senere i Trocano.

### Fange i Portugal i 18 år

Etter 1759, da jesuittordenen i Brasil og Portugal var blitt oppløst som følge av startsminister Sebastião José de Carvalho e Melos kirkepolitikk, ble jesuittmisjonærene satt i fengsel. Pater Anselm Eckart satt fengslet i atten år i Lisboa før han til slutt ble løslatt i 1777.

### Etter fangenskapet

Fire år før løslatelsen hadde paven fitt etter for stormaktenes press og opphevet jesuittordenen. 

Ved hjemkomsten til Tyskland fikk han bosette seg i huset til sin storebror, den kurmainziske geheimråd og tollskriver av Bingen am Rhein Heinrich Christian Adam Eckart. Der nedtegnet han sine misjonariske og naturvitenskapelige erfaringer og innsikter. I sine skrifter beskrev han hverdagen som misjonær blant indianerne i Amazonas, om indianernes kår, og skildret sine og sine medbrødres ledelser i de underjordiske fangehullene under den lange tiden i fangenskap i Almeida og St. Julian. 

I 1792 flyktet han unna de franske revolusjonsstyrker og kom seg til Nürnberg. 

I år 1803 reiste Eckart til Russland, der jesuittordenen ikke var forbudt. Der ble pater Eckhart gjenintegrert i ordenen. Han virket en tid som novisemester i Dünaburg (Daugavpils i dagens Latvia), og ble senere forflyttet til ordenens kollegium lenger inne i Russland, i Polatsk. Han døde 29. juni 1809 i Polatsk, som i dag er del av Hviterussland.

Referanser
----------

1. ↑  (de) Josef Albert Otto SJ: «Eckart, Anselm Franz Dominik von.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, s. 283 f. (digitalisering).
2. ↑  Uwe Glüsenkamp: Das Schicksal der Jesuiten aus der Oberdeutschen und den beiden Rheinischen Provinzen nach ihrer Vertreibung aus den Missionsgebieten des portugiesischen und spanischen Patronats (1755-1809) sehepunkte 9 (2009), Nr. 2
3. ↑  Kurmainzischer Hof- und Staats-Kalender auf das Jahr 1790, St. Rochus Hospitals-Buchdruckerei, 1790, s. 16
4. ↑  Missionar Anselm Eckart dokumentierte im 18. Jahrhundert Pflanzen- und Tierwelt Buchveröffentlichung über Mainzer Jesuiten in Brasilien, Mainzer Bistumsnachrichten nr. 19, 21. mai 2014

Litteratur
----------

* Nelson Papavero, Antonio Porro (utg.): *Anselm Eckart SJ e o Estado do Grao-Pará e Maranhao Setecentista (1785)* (= Anselm Eckart SJ und die Staatsprovinz von Groß-Para und Maranhao im 18. Jahrhundert), Museo Goeldi, Belém, 2013, ISBN 978-85-61377-73-1
* Antonio Porro: *Uma crônica ignorada: Anselm Eckart e a Amazônia setecentista*, Universitetet i São Paulo, São Paulo, Brasil

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |