recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
KRAV er en merkeordning fra den svenske organisasjonen *KRAV ekonomisk förening*.

Foreningen utvikler regler for økologisk oppdrett og dyrehold, foredling og tjenester, samt regler for sertifisering av disse. KRAV er en økonomisk forening hvor store aktører på næringsmiddelmarkedet, såsom LRF, Arla, Coop, Ica, Lantmännen m.fl. men også Astma- och Allergiförbundet, samt Svenska Naturskyddsföreningen, er medlemmer. KRAV har til oppdrag å få til økt økologisk oppdrett, dyrehold, bærekraftig fiskeri og foredling gjennom å utvikle regler, kontroll og merking av økologiske produkter. Til samme formål skal KRAV bedrive en aktiv informasjonsvirksomhet. 

KRAV-merket på et produkt angir at det er fremstilt i samsvar med KRAVs regler. Reglene for KRAV-merket produksjon oppfyller EUs forordning for økologisk produksjon for de områder forordningen dekker. KRAV-merkede produkter kan derfor også markedsføres som økologiske. KRAVs regler granskes av Swedac hva gjelder sertifiserbarhet i henhold til ISO/IEC 17065:2012.

Historikk
---------

KRAV ble dannet i 1985. Det startet som den ideelle foreningen *Kontrollföreningen för Alternativ Odling* med fire medlemsorganisasjoner. Regelverket besto da av en A4-tekst og gjaldt kun vekstdyrking. I 1987 ble den første versjonen av kravene for dyrehold klar. I 1993 delegerte Jordbruksverket visse kontrolloppgaver til KRAV; foreningen hadde delvis myndighetslignende beføyelser frem til og med 2006. I 1994 ble KRAV det første sertifiseringsorgan som ble akkreditert av International Federation of Organic Agriculture Movements (IFOAM). I 1997 ble de første reglene for vannbruk publisert. I 2004 ble de første reglene for fiske publisert.

I 2006 ble virksomheten delt opp i moderforeningen *KRAV ekonomisk förening* og datterforetaket *Aranea Certifiering AB*, som fikk ansvaret for sertifiseringsvirksomheten og de myndighetslignende oppgavene. Ved slutten av 2009 ble Aranea Certifiering solgt til Kiwa. I 2010 ble det for første gang introdusert regler som var spesifikt rettet mot klimapåvirkningen fra produksjonen. I 2019 har den økonomiske foreningen 27 medlemsorganisationer.. Regelverket er oppdelt i 20 kapitler hvorav fire er generelle, og resten gjelder for spesifikke typer produksjon eller virksomhet.

Referanser
----------

1. ↑  Registreringsnummer i Svensk Varumärkesdatabas: ordvarumärket: 512976, figurvarumärket: 410467. Tillgång till Svensk Varumärkesdatabas sker genom PRV:s webb.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. mars 2016. Besøkt 29. desember 2019.
3. ↑  Rådets förordning (EG) nr 834/2007.

Eksterne lenker
---------------

* Krav
* Kiwa
* Ifoam
**Klubi Sportiv Kastrioti Krujë**, også kjent som kun **KS Kastrioti** er en albansk fotballklubb fra byen Krujë i distriktet med samme navn vest i Albania. Klubben ble grunnlagt i 1926 og lagets draktfarger er helrøde med svarte detaljer, mens bortedraktene er hvite med røde detaljer. Kastrioti spiller for øyeblikket i landets øverste divisjon Kategoria Superiore, og spiller sine hjemmekamper på Stadiumi Kastrioti. Nåværende trener er Shaban Dollaku.

Klubben har aldri vunnet hverken det albanske seriemesterskapet eller den albanske fotballcupen Kupa e Shqipërisë. De rykket opp til Kategoria Superiore for første gang i 1990/1991-sesongen, og har siden vekslet tilværelse mellom øverste divisjon og Kategoria e Parë (andre nivå). Klubben har per dags dato ikke deltatt i europeisk mesterskapssammenheng.

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Albanias flagg Asion Daja
* Albanias flagg Shpëtim Moçka
* Albanias flagg Erion Xhafa

Referanser
----------

1. ↑  UEFA.com – Albania, Teams – KS Kastrioti (Besøkt 19. november 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens profil hos Soccerway.com

| * v
* d
* r
Kategoria Superiore 2023–2024 |
| --- |
|  | 
* Dinamo
* Egnatia
* Erzeni
* Kukësi
* Laçi
* Partizani
* Skënderbeu
* Teuta
* Tirana
* Vllaznia

 | Albanias flagg |
**János Németh** (født 12. juni 1906 i Budapest, død 5. mars 1988 i Madrid i Spania) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 

Németh ble olympisk mester i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fem nasjoner som stilte lag, men det brasilianske laget ble diskvalifisert. Ungarn vant alle sine tre kamper, 6-2 over Tyskland, 7-0 over USA og hele 17-0 mot Japan. De andre spillerne på det ungarske laget var Ferenc Keserű, Sándor Ivády, György Bródy, Márton Homonnay, József Vértesy, Olivér Halassy, István Barta, Alajos Keserű og Miklós Sárkány. Németh spilte tre kamper. 

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin spilte han på ungarske laget som vant gull i vannpolo foran Tyskland. Németh spilte alle seks kampene.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i vannpolo, (Ungarn)
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i vannpolo, (Ungarn)

Referanser
----------

1. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) János Németh – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) János Németh – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) János Németh – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) János Németh – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) János Németh – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) János Németh – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) János Németh – Swimming Hall of Fame Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Klubi Sportiv Besa Kavajë**, også kjent som kun  **Besa Kavajë**, er en albansk fotballklubb fra byen Kavajë i distriktet med samme navn vest i Albania. Klubben ble grunnlagt i 1925. Lagets draktfarger er gule med svarte detaljer og svart underdel, mens bortedraktene er svarte med gule detaljer og gul underdel. Besa Kavajë spiller for øyeblikket i landets øverste divisjon Kategoria Superiore, og spiller sine hjemmekamper på Stadiumi Besa. Nåværende trener er Ilir Daja.

Klubben har aldri vunnet det albanske seriemesterskapet, men har vunnet det albanske cupmesterskapet Kupa e Shqipërisë ved to anledninger, senest i 2009/2010-sesongen. Klubben vant også den albanske supercupen Superkupa Shqiptare i 2010. Klubben har deltatt i europeisk sammenheng ved flere anledninger, for første gang med Cupvinnercupen i 1972/1973-sesongen. De har også deltatt i UEFA Intertoto Cup (2008/2009) og UEFA-cupen & Europaligaen (2007/2008 og 2010/2011), men uten å kvalifisere seg videre til turneringens sluttspill.

Meritter
--------

* Kupa e Shqipërisë (2): 2006/2007, 2009/2010
* Superkupa Shqiptare (1): 2010

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Albanias flagg Skerdilaid Curri
* Albanias flagg Edmond Kapllani
* Albanias flagg Altin Rraklli

Referanser
----------

1. ↑  UEFA.com – Albania, Teams – KS Besa (Besøkt 20. november 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens profil hos Soccerway.com
**Viliam Ostrožlík** (født 8. februar 1969 i Surany i Slovakia) er en slovakisk økonom, som var visesentralbanksjef i Slovakias nasjonalbank fra 2007 til 2012.

Han er utdannet ved Slovak Technical University, med spesialisering innen økonomi og ledelse i 1992. I 2000 tok han i tillegg en MBA ved University of Pittsburgh. 

Hans arbeidskarriere startet i 1992, i VUB Bank. Her jobbet han fram til 2002, hvorav årene 1998 til 2000 som generaldirektør i regnskapsavdelingen, og årene 2000 til 2002 til avdelingsdirektør i samme avdeling. I 2003 gikk han til Banka Slovakia, som endret navn til Privatbanka i 2005. Her jobbet han fram til 2007, og var generaldirektør og styreformann. 

Den 31. januar 2007 ble han utnevnt til styremedlem i Slovakias sentralbank, og han begynte i stillingen 1. mars. Fra juli 2007 til juli 2012 var han visesentralbanksjef. Ján Tóth overtok stillingen som visesentralbanksjef etter ham.

Han er gift og har et barn.

Referanser
----------

1. ↑  Central Banking - *New deputy governor for National Bank of Slovakia*, besøkt 21. januar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Slovakias nasjonalbank – *Viliam Ostrozlik*
**Klubi Sportiv Flamurtari Vlorë**, også kjent som kun  **Flamurtari Vlorë**, er en albansk fotballklubb fra byen Vlorë i distriktet med samme navn sørvest i Albania. Klubben ble grunnlagt i 1923. Lagets draktfarger er svarte med røde vertikale striper detaljer og svart underdel, mens bortedraktene er hvite med røde og svarte detaljer. Flamurtari Vlorë spiller for øyeblikket i landets øverste divisjon Kategoria Superiore, og spiller sine hjemmekamper på Stadiumi Flamurtari. Nåværende trener er Julian Rubio.

Klubben har vunnet det albanske seriemesterskapet ved én anledning, som var i 1990/1991-sesongen. De har også endt på andreplass ved flere anledninger. Flamurtari Vlorë har også vunnet det albanske cupmesterskapet Kupa e Shqipërisë ved tre anledninger, senest i 2008/2009-sesongen. Klubben vant også den albanske supercupen Superkupa Shqiptare to ganger, i 1990 og i 1991.

Klubben har deltatt i europeisk sammenheng ved flere anledninger, for første gang med Cupvinnercupen i 1985/1986-sesongen. De har også deltatt i Mesterligaen (1991/1992) og både UEFA-cupen & Europaligaen (1986/1987, 1987/1988, 2009/2010, 2011/2012 og 2012/2013). Med unntak av UEFA-cupen i 1987/1988, hvor klubben spilte seg frem til tredje runde mot den spanske storklubben FC Barcelona, har ikke Flamurtari Vlorë lyktes med å kvalifisere seg videre til sluttspill i noen av turneringene.

Meritter
--------

* Kategoria Superiore (1): 1990/1991
* Kupa e Shqipërisë (3): 1984/1985, 1987/1988, 2008/2009
* Superkupa Shqiptare (2): 1990, 1991

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Albanias flagg Loro Boriçi
* Albanias flagg Alban Bushi
* Albanias flagg Geri Çipi
* Albanias flagg Migen Memelli
* Albanias flagg Gjergji Muzaka
* Albanias flagg Odise Roshi
* Albanias flagg Ervin Skela
* Albanias flagg Franc Veliu

Referanser
----------

1. ↑  UEFA.com – Albania, Teams – KS Flamurtari (Besøkt 20. november 2012)
2. ↑  UEFA.com – KS Flamurtari, UEFA-cupen 1987/88 (Besøkt 20. november 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens offisielle nettsider Arkivert 5. juli 2008 hos Wayback Machine.
**Jämtkraft Arena** er et fotballstadion i Östersund bygd på et gammelt militærområde.
Arenaen består av to fotballbaner i kunstgress, med tribuner langs hovedbanens langsider. Begge banene har belysning. Arenaen ble innviet 14. juli 2007.

Arenaens publikumsrekord er på 8 369 tilskuere og ble satt under cupfinalen 13. april 2017 da Östersunds FK vant 4–1 mot IFK Norrköping.[]

Sommeren 2017 ble tribune nord og sør bygd ut med sitteplasser for å møte UEFA's krav til spill i UEFA Europa League. Kapasiteten etter siste utbygging er på 8 143 sitteplasser og er klassifisert som en kategori 4 arena av UEFAs stadionrangering.

Det finnes en vip-restaurant med utsikt over banen og kontor, garderober, presserom og flere moderne fasiliteter.

Referanser
----------

1. ↑  «Evenemangsarena: Jämtkraft Arena». *www.ostersund.se* **(svensk)**. Arkivert fra originalen 11. april 2019. Besøkt 11. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jämtkraft Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Mineryddere
**Miner** er eksplosiver som utløses av en tredjepart, som et menneske, et kjøretøy eller et fartøy uten at den som har plassert minen må foreta seg noe. Miner skiller seg dermed fra de fleste andre kategorier av militære våpen der brukeren av våpenet foretar en bevisst vurdering av situasjonen før våpenet tas i bruk.

Landminer
---------

Anti-tank mine
Landminer kan være antipersonellmine, stridsvognmine, eller sektormine. Personellminer ble totalforbudt i 1997 på grunn av de skadene som sivile ble utsatt for. Koalisjonen av frivillige organisasjoner som jobbet for dette forbudet (ICBL), mottok i 1997 Nobels fredspris for arbeidet. Personellminer er aktive i flere tiår etter de er utplassert, og eksperter har registrert 473 000 nålevende ofre for landminer. 156 stater har sluttet seg til forbudet mot personellminer. 

Det finnes ikke noe tilsvarende forbud mot kjøretøyminer selv om også disse utgjør en trussel mot sivile lenge etter at krigshandlingene er over. De siste årene har sett en økning i bruken av improviserte eksplosive innretninger (Improvised Explosive Devices – IED), særlig i Afghanistan og Irak. Varianter av slike som er laget for å utløses uforvarende av personer, regnes som personellminer, og er forbudt etter internasjonal lov.

Sjøminer
--------

Åpnet sjømine
Sjøminer kan kategoriseres ut fra hva som utløser dem. Den eldste typen er berøringsmine (hornmine) som ble ankret opp like under havoverflaten. I dag finnes miner som blir utløst av lyd (akustiske miner), endring i magnetfelt, eller trykkforandringer. Fordi hvert fartøy sender ut sin spesielle lyd eller magnetfelt (akustisk eller magnetisk signatur), kan en ved hjelp av elektronikk programmere en mine til å gjenkjenne et bestemt fartøy eller fartøystype.

Sjøminer blir brukt til å blokkere eller stenge av havner og kystlinjer ved å sperre veien for skip eller undervannsbåter.

Se også
-------

* Minekonvensjonen
* Minerydding

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
***Papuopsis*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen stumpbiller (Histeridae).

Utseende
--------

En liten, bred, svært blank, brun stumpbille. Hodet er firkantet, det innerste leddet på hver antenne stikker ut som et "horn" over hvert fasettøye. Kjevene er ikke særlige store. Pronotum er avrundet femkantet, trukket noe ut bak. Dekkvingene er nokså jevnbrede, svært blanke uten synlig punktering, på siden med en skarp, buet lengderibbe. Fremst på denne sitter en knøl som er tett kledt med ullaktige, skarpt gule hår.

Levevis
-------

Denne grupen er etter alt å dømme såkalte inkviliner, som lever i reirene til sosiale insekter, som oftest maur. På grunn av det skjulte leveviset er det ikke så mye man vet om dem, de fleste artene blir sjelden funnet. Denne arten er bare kjent fra ett enkelt eksemplar som ble fanget i en flygefelle, så man vet ingenting spesifikt og biologien dens.

Utbredelse
----------

Slekten er endemisk for Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
			* Familien **stumpbiller**, **Histeridae** Gyllenhal, 1808
				+ Underfamilien **Chlamydopsinae** Bickhardt, 1914
					- Slekten ***Papuopsis*** Caterino & Degallier, 2007
						* *Papuopsis andersoni* Caterino & Degallier, 2007

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 12. november 2020. Besøkt 12. november 2020.

Kilder
------

* Caterino, M.S. 2007. *Kanakopsis* på Tree of life
* *Papuopsis* på GBIF

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Papuopsis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Papuopsis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Papuopsis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Papuana japenensis*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, halvblank, brunsvart hornbille. Hannen har et ganske kort horn i pannen, pronotum er skrått avbrutt med en bratt, kraftig punktert forside. Dekkvingene har tydelige punktrader. Hunnen har også horn og uthuling på pronotum, men det er mindre framtredende.

Levevis
-------

Larvene lever i jorda der de spiser råtnende plantemateriale. De voksne billene kan gjøre en del skade, særlig på taro, men også på andre rotfrukter som søtpoteter, ved at de ganger ganger i røttene. I tillegg til selve gnagskadene forårsaker der dermed også betydelige råteskader. Dette er et stort problem siden taro er en svært viktig avling i de aktuelle områdene.

Utbredelse
----------

Arten lever på Ny-Guinea, Bismarckarkipelet og Japen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Papuana* Arrow, 1911
							+ ***Papuana japenensis*** Arrow, 1941

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Papuana japenensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Papuana japenensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Papuana japenensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Se Studentparlamentet ved UiT for dagens studentdemokratiet.

**Studentstyret – NSU Tromsø (SST)** var øverste organ i studentdemokratiet ved Universitetet i Tromsø fra 1.august 1995 frem til 1. august 2009. Studentstyret besto av studentrepresentanter valgt fra fakultetene, fra listevalg med hele universitetet som valgkrets, samt en representant for Tromsøs internasjonale studentunion ISU-Tromsø og en representant fra den samiske studentorganisasjonen SSSR. Før Studentstyret hadde en Studentrådet som var satt sammen av representanter fra fakultetene – perioden 1981 – 93 og med et flertall av politisk valgte i perioden 1993 – 1995. En uravstemning våren 1995 avgjorde at en skulle opprette et felles Studentstyre med flertall fra fakultetene. 

Studentstyret NSU-Tromsø var medlem av Norsk Studentunion (NSU) og Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond (SAIH).

Studentstyret ble 1. august 2009 lagt ned og erstattet av Studentparlamentet i Tromsø

Mellom studentstyremøtene var det et arbeidsutvalg (AU) på 4 personer som tok seg av dag til dag driften av studentdemokratiet. De fire besto av leder, studieansvarlig, internasjonalt ansvarlig og velferdsansvarlig. En av fagpersonene er også nestleder, en annen likestillingsansvarlig. Leder og nestleder jobbet fulltid, de andre deltid. De fikk støtte av en organisasjonssekretær på fulltid.

Tidligere ledere
----------------

| Tidsrom | Leder |
| --- | --- |
| 2008-2009 | Andreas Willersrud |
| 2007-2008 | Øyvind Mikalsen |
| 2006-2007 | Øyvind Johnsen |
| 2005-2006 | Frode Henriksen |
| 2005 jan-mai | Anja Uglem |
| 2004 | Vegard Stokland |
| 2003 mai-des | Vegard Stokland |
| 2003 jan-mai | Fredrik Kvensjø |
| 2002-2003 | Tor Arne Morskogen |
| 2001 jun-des | Hilde Karin Ofte |
| 2001 jan-mai | Mads Larssen |
| 2000 | Ellen Øseth |
| 1999 | Line Kjelstrup |
| 1998 | Torgeir K. Fylkesnes |
| 1997 | Eidi-Ann Hansen |
| 1996 jun-des | Sigmund Holstad |
| 1995-96 | Kristian Wengen |
| 1995 juni - okt | Stieg Erik Falk |
| 1994-95 | Andreas Bakke |
| 1993-94 | Kjetil Kvalsvik |
| 1992-93 | Geir Jarle Voldmo |
| 1991-92 |
| 1991 | Arnt Sommerlund |
| 1990 | Øystein Berglund |
| 1989-90 | Tommy Wessel Nordeng |
| 1988 | Ørjan Holstad |
| 1987-88 | Trond Dokken |
| 1986-87 | Elin Gundersen |

Eksterne lenker
---------------

* Organisasjonens hjemmesider

Portal: Tromsø
*Må ikke forveksles med studium*
En **studie** er en vitenskapelig undersøkelse eller mindre avhandling. Ordet kan også brukes om et forarbeid eller utkast til et kunstverk.

Ordet må ikke bli forvekslet med et studium, det å studere, altså å granske noe eller utdanne seg ved et universitet eller en høyskole.

Vitenskapelig studie
--------------------

En studie er i første rekke selve den vitenskapelige undersøkelsen, uavhengig av hvordan den senere eventuelt blir offentliggjort og formidlet. I utvidet betydning kan begrepet også brukes om de vitenskapelige publikasjonene som bygger på forskningen, eksempelvis en vitenskapelig artikkel eller et annet arbeid. Det er vanlig å publisere resultatene fra en studie i form av for eksempel en eller flere forskningsartikler i vitenskapelige tidsskrifter, eller i bokform. I de fleste vitenskapelige tidsskrifter gjennomgår artikler fagfellevurdering før publisering.

Se også
-------

* Randomisert kontrollert studie
* Longitudinell studie
* Case study

Referanser
----------

1. 1 2  Oppslagsordet «studie» i *Bokmålsordboka* og *Nynorskordboka*
**Toleransens paradoks** betegner det sosialfilosofiske paradokset at et overmål av toleranse kan resultere i toleransens avskaffelse. Karl Popper beskrev paradokset slik:

> Dersom vi er uinnskrenket tolerante, selv mot dem som er intolerante, dersom vi ikke er beredt til å forsvare et tolerant samfunn mot de intolerantes angrep, så vil de tolerante bli tilintetgjort, og toleransen med dem.
> 
> 
> 

Et demokratisk og åpent samfunn er således alltid sårbart for nedbrytning «innenfra» – dvs. fra personer som er villig til å bruke frihetene som et tolerant samfunn gir (f.eks. ytringsfrihet), for å bekjempe nettopp disse frihetene. Et vanlig svar til denne trusselen er at selv et tolerant samfunn bør ha en tålegrense, ved at det ikke godtar ytringer som tar sikte på å avskaffe toleransens fundament. Popper konkluderte f.eks.: «Vi bør derfor i toleransens navn forbeholde oss retten til ikke å tolerere de intolerante.» John Rawls kom til en lignende slutning.

Kilder
------

* K.R. Popper (1945). *The Open Society and its Enemies*. London: Routledge.  [Sitater er fra kap. 7, note 4]
* J. Rawls (1971). *A Theory of Justice*. Cambridge: Belknap.
*Se også Risk for brettspillet*
**RISK** (**Regulering av inngangsverdi med skattlagt kapital**) var en metode i det norske skattesystemet for å unngå at næringsinntekter blir dobbeltbeskattet.

Selskaper betaler skatt av overskuddet hvert år. Et overskudd som selskapet ikke betaler ut som aksjeutbytte (tilbakeholdt skattlagt kapital) vil føre til at selskapet får høyere verdi og dermed høyere aksjekurs. Ved kjøp og salg av aksjer må man betale skatt av et eventuelt overskudd. Hvis en aksje går opp i verdi på grunn av opplagret overskudd i bedriften, vil dette overskuddet bli dobbeltbeskattet fordi både bedriften (gjennom skatt på overskuddet) og aksjeeieren (gjennom skatt på verdistigningen) må skatte av dette.

For å unngå dette fastsettes et *RISK-beløp* hvert år av skattemyndighetene, som kan legges til kostprisen til en aksje når verdistigningen til aksjeeieren skal beregnes. Dermed vil den skattemessige verdistigningen bli så mye mindre at dobbeltbeskatning unngås.

Hvis et selskap betaler ut mye utbytte blir RISK-beløpet mindre og kan også bli negativt.

RISK ble innført da det ble vedtatt at det ikke skulle beregnes skatt på lovlig utbetalt utbytte fra og med 1992. Ordningen ble avviklet i 2005, og siste RISK-beløp ble beregnet 1. januar 2006, når det igjen ble innført en viss beskatning av utbytte.

Se også
-------

* Aksjonærmodellen
* Skjermingsfradrag

Eksterne lenker
---------------
***Toleransediktet*** i Sverige i 1781 var et edikt om konfesjonell toleranse som ble utferdiget under kong Gustav IIIs regjering, den 24. januar 1781. Bidragende til ediktets tilkomst var blant annet Anders Chydenius.

Historikk
---------

Fremmende kristne trosbekjennere, som innflyttende eller tidligere inflyttede, skulle ifølge *1781 års s. k. toleransedikt* få fri og utvunget religionsutøvelse og medborgerlige, skjønt ikke fulle politiske, rettigheter. Siden Uppsala möte hadde lutherdommen vært den eneste tillatte religionen i riket. Forutenm opplysningens idéer om frihet fantes det økonomiske incitamenter, slik at utenlandske spesialister kunne arbeide i Sverige med verdifullu bidrag. 

Deres barn skulle kunne oppfostres i foreldrernes religion. Dette var et skritt på veien mot full religionsfrihet og ble erstattet først i 1850-årene av dissenterlagarna.

Toleranseediktet ble fulgt i 1782 av det såkalte Judereglementet som regulerte jøders rettigheter i Sverige.

Lignande reformer ble foretatt på annet hold i opplysningstidens Europa, som Toleransepatentet i 1781 i Josef IIs Østerrike, og var en grunntanke i USAs forfatning som ble utformet 1776–1787. Declaration of Indulgence av 1672 og Toleranseakten av 1689 i England hadde imidlertid annen bakgrunn.

Imidlertid gjenstod konventikelplakatet fra 1726 for de opphavelige svensker, som helt begrenset deres frihet til annen trosutøvelse enn Svenska kyrkans, hvis stilling var lovregulert som statskirke.

Først i 1951 ble det tillatt å tre ut av Svenska kyrkan uten å tilhøre noen frikirke, hvorved også ateisme ble tillatt som «trostilhørighet».

Litteratur
----------

* Nordisk familjebok, 1904–1926.
**Gjennomfaret** (1A–29, 2–40B) er en vei på Berg i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går parallelt med Kaj Munks vei forbi Berg stasjon på Sognsvannsbanen. Forbindelse med resten av veinettet har den via nordenden av John Colletts allé. Sistnevnte går under Sognsvannsbanen og sørover, og det er gangveiforbindelse over Kaj Munks vei i nord.

Navnet ble vedtatt i 1939.Veien har hvitmalte funksjonalistiske rekkehus tegnet og planlagt av Thorleif Jensen i 1930-årene og oppført like før og etter den andre verdenskrig. Bebyggelsen er tildelt Sundts premie og Houens fonds diplom.

Gjennomfaret, 1950 Foto: Scheffer Dahl, Peter

Referanser
----------

1. ↑  Jf. Norsk kunstnerleksikon

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gjennomfaret Gamlehagen». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 202. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* Oslo kommunes bydelsoversikt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
To RJ-45-plugger
**RJ-45** er en standard for endestykker på nettverkskabler. Blant annet kategori-5, og -6-kabler har RJ-45-plugger i endene. 
Disse har åtte kontaktpunkter.

Mange nye telefonbokser/hjemmesentraler benytter RJ-11 for telefonibiten, mens mange apparater har den brede pluggen som er RJ-45.

For å koble en telefon med RJ-45 i en mottaker som tar imot RJ-11 trengs en overgang eller spesiell kabel. 

Telefonkabler kan ha både RJ-11- og RJ-45-plugg. RJ-11-plugger er noe smalere enn RJ-45, og de har to eller fire kontaktpunkter. Telefonkabler med RJ-45-plugg benyttes vanligvis for ISDN og da har de vanligvis fire kontaktpunkter.

Tilkobling
----------

RJ-45-pluggene kobles til 8-leders kabel der fire par ledere er tvunnet med forskjellig antall tvinninger pr. lengde for de fire trådparene. Det første paret har posisjonene 4 og 5 og brukes ofte til telefon. Trådpar nummer to bruker posisjonene 3 og 6. Trådpar nummer tre bruker posisjonene 1 og 2. Trådpar nummer fire bruker posisjon 7 og 8. Polaritet på trådparene er også viktig for funksjon. Et trådpar er to isolerte ledere som er tvunnet sammen. 

Eldre installasjoner for fasttelefon kan ha andre tilkoblinger, da det i introduksjonsperioden (1980-tallet) ikke var faste standarder. Tilkobling av pc med nettverkskabel i telekontakt kan i enkelte tilfeller skade nettverkskort på PC eller annet datautstyr.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cables with T568A or T568B using modular connector 8P8C ("RJ-45") – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* NextGenTel om pluggene
***Gjennom nøkkelhullet*** er en norsk TV-quiz med Knut Borge som gikk på TVNorge fra 1997 til 1998. Hans-Olav Thyvold hadde rollen som hans medhjelper. Programmet ble sendt på søndagskveldene.

Her skulle tre kjendiser gjette identiteten til en annen norsk kjendis. Via en TV-skjerm i studio geleidet Thyvold dem rundt i hjemmet hos vedkommende og de skulle ut ifra disse opplysningene gjette hvem som bodde der. Thyvold fant frem til flere karakteristiske gjenstander som kunne knyttes opp til denne personen. Når vedkommendes identitet ble avslørt dukket han/hun opp i studio til en samtale med programlederen.

Programmet hadde et moderat seertall og lå vanligvis på mellom 140 000 og 200 000.

Det var basert på det britiske *Through the Keyhole*, som gikk fra 1987 til 2008.

Referanser
----------

1. ↑  VG (26.05.1998)
2. ↑  VG (12.05.1998)
3. ↑  Aftenposten aften – TV-Norge utfordrer TV3 som filmkanal (12. august 1998, s.40)
4. ↑  Aftenposten søndag – Borge besøker kjendiser (7. september 1997, s.70)
Presten Volkmar og Emicho av Leiningen under angrepet på Mosonmagyaróvár i Ungarn.
**Emicho av Leiningen** (må ikke forveksles med biskop Emicho av Leiningen) var greve i Rhinland sent i det 1000-tallet og leder for det «tyske korstog» i 1096. 

Den opprinnelige tanken med det første korstog som ble forkynt av pave Urban II ved konsilet i Clermont i november 1095, hadde allerede vendt seg til en mye annerledes folkebevegelse ledet av Peter Eremitten. Peters forkynnelse av korstoget spredte seg mye raskere enn den offisielle versjonen i Urbans kall. Peters versjon som antagelig involverte Jesu hjemkomst, hadde innflytelse på Emicho som spredte sin egen fortelling om at Kristus hadde vist seg for ham. Kristus hadde angivelig lovet å krone ham til keiser, og ville hjelpe ham med å omvende jødene i Europa, dersom Emicho ville slutte seg til korstoget.

Dette gjorde han, og i første halvdel av 1096 samlet han en hær som ankom Speyer i mai. Emicho, eller hans tilhengere i separate grupper, dro også til Worms, Mainz, Köln, Trier og Metz hvor de med tvang konverterte de jødiske samfunnene og massakrerte de som nektet. 800 jøder ble drept bare i Worms. 

Emicho var tydeligvis motivert av grådighet, siden han trengte penger til å finansiere hæren sin, og de jødiske samfunnene var kjent for å være rike. Det ser også ut til at han følte at jødene var like store fiender av Kristus som muslimer i Syria, men jødene var mer kjent for ham og nærmere hjemmet. Jødene i byene langs Rhinen forsøkte først å betale Emicho for å få ham til å dra bort, men selv om han tok imot pengene deres, tvangsdøpte eller drepte han dem. Som en av korsfarerne forklarte en jødisk rabbi: «Dere er barna av de som drepte gjenstanden for vår frelse og hengte ham på et tre; og han selv har sagt: *Det vil komme en dag da mine barn vil komme og hevne mitt blod*.»  Det ble sagt at i noen samfunn skal mødre ha drept sine egne barn for å unngå den uunngåelige slakten. Biskopene i byene forsøkte ofte å beskytte sine jødiske undersåtter, men lyktes ikke alltid.

Emichos hær trakk til seg mange merkelige tilhengere, inkludert en gruppe som tilbad en and de trodde var fylt av den hellige ånd. Hæren fortsatte ned langs Rhinen til de nådde Donau som de fulgte til Ungarn. Her gikk de tom for penger og mat og begynte å plyndre de ungarske landområdene. Store deler av hæren ble drept av ungarerne. Resten delte seg opp for å slutte seg til andre korsfarerhærer, og Emicho dro tilbake til sin familie, hvor han ble refset for ikke å ha fullført sitt løfte om å erobre Jerusalem.

Referanser
----------

1. ↑  Madden, Thomas F. *The New Concise History of the Crusades*. Rowman & Littlefield: New York, 2006.

Litteratur
----------

* Ingo Toussaint, *Die Grafen von Leiningen*, Jan Thorbecke Verlag, Sigmaringen 1982. ISBN 3-7995-7017-9

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
Fanny Brice spilte inn låten 1921.
**«Mon Homme»** er en fransk poplåt komponert av Maurice Yvain med tekst av Albert Willemetz og Jacques Charles. Sangen er også kjent under sin engelske oversettelse **«My Man»**, oversatt av Channing Pollack.

Historie
--------

Barbra Streisand sang den på studioalbumet *My Name Is Barbra* og senere i filmen *Funny Girl*.
Sangen ble opprinnelig skrevet i Frankrike og ble en hitlåt for Mistinguett i 1916. Den ble gjort populær i den engelskspråklige verden da sangartisten Fanny Brice spilte den inn i 1921. Det ble en svært suksessfull innspilling som ble innlemmet i Grammy Hall of Fame Award i 1999.

Balladeversjonen som Brice spile inn ble modifisert av Billie Holiday, som la til elementer av jazz og blues. Holidays versjon ble også populær, selv om sangen fortsatt ble assosiert med Brice. Sangen ble stadig covret av andre artister, selv om ingen andre fikk like mye suksess med den som Brice og Holiday. Edith Piaf spilte den inn i 1940-årene, og det er den mest kjente tolkningen av låten i originalspråket.

Peggy Lee spilte den inn for studioalbumet *I Like Men!* i 1959 med et minimalistisk arrangement hvor trommene spiller en sentral rolle.

I 1965 ble «My Man» spilt inn av Barbra Streisand på albumet hennes *My Name Is Barbra*. Hun spilte den inn på nytt for filmmusikalen *Funny Girl*, som var basert på scenemusikalen *Funny Girl*. Hun spilte Fanny Brice i filmen og fikk god kritikk for sin tolkning av låten i filmens sluttscene. Streisand vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolleskildringen i 1969.

Diana Ross fremførte låten på sin siste konsert som en «Supreme» i The Frontier Hotel i Las Vegas i Nevada 14. januar 1970. Opptredenen ble spilt inn og senere utgitt på konsertalbumet *Farewell* i 1970. Ross brukte Holidays jazz/blues-versjon i stedet for versjonene til Brice og Streisand. I 1972 spilte hun den inn igjen for filmen *Lady Sings the Blues,* hvor hun hadde rollen som Billie Holiday. Musikkalbumet til filmen ble en stor suksess, og Ross' rolleskildring i filmen fikk god kritikk. Hun ble nominert til en Golden Globe og en Oscar for arbeidet. Ross' andre versjon fulgte også Holidays jazz/blues-tolkning.

Whitney Houston fremførte låten under Billboard Music Awards i 1991 med et nytt jazz/pop-arrangement.

Etta James spilte inn låten for albumet *Blue Gardenia* i 2001.

Lea Michele har sunget låten i TV-serien *Glee* i episoden «Funeral». Hun hadde tidligere fremført låten under MusiCares i 2011 til ære for Barbra Streisand, som hadde blitt utnevnt til Person of the Year. Regina Spektor covret sangen for TV-serien *Boardwalk Empire* i 2011.

Referanser
----------

1. ↑  «Funny Girl». Det amerikanske filminstituttet. Besøkt 15. januar 2017.
2. ↑  «The 41st Academy Awards (1969) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS). Besøkt 27. august 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mon Homme* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
**Terje Grøstad** (født 16. desember 1925 i Drammen, død 10. juli 2011 i Flatdal) var en norsk grafiker fra Seljord i Telemark.

Faren var bokhandler, og Terje Grøstad vokste opp i Drammen. Familien bosatte seg i Oslo i 1945. Samme år ble Grøstad elev ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole under Karl Høgberg. Fra 1946 til 1947 var han elev ved Bjarne Engebrets Malerskole. Fra 1947 til 1950 var han elev av professor Per Krohg ved Statens kunstakademi.

I 1950 giftet han seg med Synnøve Svartdal og de bosatte seg i Flatdal. Grøstad har også hatt atelier på Aunevik i Lyngdal. Kunsten hans er i første rekke knyttet til landskapet i Telemark og ved Lista, men han er også kjent som kirkekunstner, både med grafikk og glassmaleri.

Terje Grøstad har hatt en rekke separatutstillinger og deltatt i mange kollektivutstillinger. Han har illustrert bøker og laget utsmykkinger til kirker over hele landet. Han er blant annet representert i Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Stockholm Nationalmuseum og Oregon State University.

I 2007 utgav Grøstad sammen med Eyvind Skeie og bokdesigneren Klaus Erik Krogh bokverket *Vann av klippen*, en illustrert tekstsamling med rundt 400 bønner og meditasjoner av Skeie. Han mottok Telemark fylkeskommunes kulturpris 2001 sammen med Erlend Grøstad.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12429451q[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Archive of Fine Arts, oppført som Terje Gröstad, abART person-ID 74095[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Terje\_Grøstad, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 92cb7c07-8ab7-4719-acce-bfd0b615baa5, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12429451q, data.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Arvid Møller: *Terje Grøstad Tresnitt 1950-1995* Grøndahl og Dreyers Forlag 1995 ISBN 82-504-2225-2
* Varden.no, 11.7.2011[*død lenke*] «Bildekunstneren Terje Grøstad er død»

Eksterne lenker
---------------

* Nettgalleri

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
***Minuttvalsen***, *Vals i Dess- dur, opus 64, no. 1*, (mest kjent som «Minuttvalsen»), er en vals skrevet for solopiano av komponisten Chopin.

Tempi som ble angitt av komponisten er *molto vivace*. Chopin skrev stykket i 1847, og utgav det i Leipzig samme året, som den første av opus 64. *Trois Valses*, dedikert til hans forlovede Delfina Potocka. Siden den andre valsen er skrevet i Ciss-moll, er denne skrevet i den enharmoniske parallelltonearten (Dess-dur).

Til tross for navnet varer stykket mellom et og et halvt minutt, til to minutter; det er fordi Chopins utgiver, som fant på navnet, ville at «minutt» skulle vise at den er «liten», eller «kort». Selv om mange ser på stykket som storartet, er det hverken stort, eller langt. Camille Bourniquel, en av Chopins biografer, forteller leseren at Chopin med denne valsen ville avbilde en hund som jakter på sin egen hale, noe som godt kan stemme, for Chopin kalte stykket opprinnelig *Petit Chien*, som betyr «Liten hund».

Noter
-----

* Study Guide, Recordings and Sheet Music fra Chopin Music
* Minute Waltz-noter kan fås fra Musopen.com
* Quatre Mains, fri versjon for pianoduett (firhendig)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
|  |
| --- |
| Kinas historieKinas historie **Tidstavle over kinesisk historie** |
| **Sanhuangwudi-perioden (mytologisk)** |
| **Xià-dynastiet** |
| **Shāng-dynastiet** |
| Det vestlige Zhōu-dynasti | **Zhōu** |
| Vår- og høstannalenes tid | Det østlige Zhōu |
| De stridende staters tid |
| **Qín-dynastiet** |
| Vestlige Hàn-dynasti | **Hàn** |
| Xīn |
| Det østlige Hàn-dynasti |
| **De tre rikers tid**  |
| Vestlige Jìn | **Jìn** |
| **16-kongerikene** | Østlige Jìn |
| **Nord- og Sør-dynastienes tid** |
| **Suí-dynastiet** |
| **Táng-dynastiet**(avbrutt av Andre Zhōu) |
| **Liáo** | De fem dynastier og ti kongedømmer |
| Sòng-dynastiet | **Sòng** |
| **Jīn** | **Vest Xià** | Sørlige Sòng |
| **Yuán-dynastiet** |
| **Míng-dynastiet** |
| **Qīng-dynastiet**  |
| **Republikken Kina**  |
| **Folkerepublikken Kina**1949-19761976-19891989-20022002- | **Republikken Kina** (Táiwān) |
| * Tidstavle over kinesisk historie
* Kinas historie
* Kinas militærhistorie
 |

**Minyue** (kinesisk: 闽越, pinyin: *Mǐnyuè*) var et oldtidskongedømme som lå i det som nå er provinsen Fujian sørøst i Kina. Det var samtidig med slutten av Vår- og høstannalenes tid, med Qin-dynastiet og med den aller første del av Han-dynastiet. Innbyggerne tilhørte flere etniske grupper, blant annet baiyue. Staten eksisterte fra 334 til 110 f.Kr.. Ifølge historiekilden *Shiji* ble riket grunnlagt av medlemmer av staten Yues kongeslekt som hadde flyktet etter at deres egen stat var blitt beseiret av statene Chu og Qi i 334 f.Kr. 

Store deler av Minyue ble erobret av Han-dynastiet mot slutten av det annet århundre før Kristus. Men ettersom det var et fjellrike som var godt avsondret fra andre områder maktet ikke Han-riket å etablere sitt velde der med særlig styrke. 

Chengcun, en gammel stenby inne i Fujians dypeste fjellheim, Wuyifjellene, skal ha vært Minyue-statens hovedstad. Graver der vitner om samme begravelsesskikker som i den tidligere Yue-staten; derfor er denne byen også av moderne forskere alment akseptert som minyue-hovedstaden. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Fridtjof Heyerdahl** (født 4. juni 1879 i Kristiania, død 27. september 1970) var en norsk elektroingeniør og direktør. Han var president for Norges Røde Kors under annen verdenskrig. Fornavnet blir også skrevet Fritjof.

Familie og bakgrunn
-------------------

Fridtjof Heyerdahl var sønn av sivilingeniør og agent Halvor Emil Heyerdahl og hustru Constance Alma Hedrich (datter av Heinrich-Carl Hedrich), og nevø av komponisten Anders Heyerdahl. Han ble gift 1906 med Borghild Strugstad, datter av forsvarsminister og generalmajor Oscar Sigvard Julius Strugstad.

*Se ellers Heyerdahl for mer om farsslekta*

Liv og virke
------------

Heyerdahl fikk Examen Artium i 1898, og diplomeksamen fra Technische Hochschule i Darmstadt i 1903. I årene 1903–06 var han ansatt i ingeniørfirmaet Heyerdahl & Co. og fra 1906 var han overingeniør hos N/A Siemens-Schuckert. Fra 1914 var han direktør samme sted. Etterhvert ble bedriften hetende Norsk Siemens A/S.

Heyerdahl var formann både i Bærumsbanens direksjon, og i direksjonen hos Kristiania Elektriske Sporvei. Han var også dommer i Arbeidsretten.

I krigsårene 1940-45 var Fridtjof Heyerdahl president i Norges Røde Kors. Med sin mangeårige kontakt med tysk industri nøt han stor tillit hos tyske myndigheter. Organisasjonen opplevde en enorm økning i medlemsmassen i tiden under Heyerdahls ledelse. Han arbeidet tett med det tyske Røde Kors, men hadde et mer anstrengt forhold til NS og Innenriksdepartementet. Fridtjof Heyerdahl ble æresmedlem i Røde Kors i 1949.

Kilder
------

* Artikkel hos NorgesLexi
* Hvem er hvem, 1934, utg av Hj. Steenstrup, H. Aschehoug & Co. Oslo
* Norske ingeniører og arkitekter: Kort oversigt over Den norske ingeniørforenings og Norske arkitekters landsforbunds historie, samt biografiske oplysninger om de to organisationers nulevende medlemmer med portrætter / redigert av Eiliv Fougner – 1916, Kristiania, Abel

| * v
* d
* r
Presidenter for Norges Røde Kors |
| --- |
| Frederik Stang **·** Christian Selmer **·** Johan Fredrik Thaulow **·** Ernst Motzfeldt **·** Andreas Martin Seip **·** Wilhelm Olssøn **·** Hans Jørgen Darre-Jenssen **·** Hieronymus Heyerdahl **·** Torolf Prytz **·** Jens Meinich **·** Fridtjof Heyerdahl **·** Nikolai Nissen Paus **·** Erling Steen **·** Ulf Styren **·** Torstein Dale **·** Hans Høegh **·** Bjørn Egge **·** Bjørn Bruland **·** Astrid Nøklebye Heiberg **·** Thorvald Stoltenberg **·** Sven Mollekleiv **·** Robert Mood |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
***Miocyphon*** er en utdødd slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.

Utseende
--------

Levevis
-------

De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. Hårbillene er ganske vanlige i tempererte områder, mindre vanlige i tropene.

Utbredelse i tid og rom
-----------------------

Arten er beskrevet fra fossiler fra Eocen (37-34 millioner år før nåtid) fra lokaliteten Florissant, Colorado.

Systematisk innedling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
			* Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
				+ Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
					- Slekten †***Miocyphon*** Wickham, 1914
						* †*Miocyphon punctulatus* Wickham, 1914

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 26. oktober 2020. Besøkt 26. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 26. oktober 2020. Besøkt 26. oktober 2020.

Kilder
------

* Lawrence, J.F. Hastings, A.M. Dallwitz, M.J. Paine, T.A. Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera).

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Miocyphon* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Miocyphon* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Miocyphon* hos Fossilworks Rediger på Wikidata
Orfeus' hode, ca 460 f.Kr..
**De orfiske rapsodiene** er en tekst fra antikkens Hellas, som bare er kjent i sitater fra senere forfattere, og som ikke er lett å datere. I det bysantinske forfatterleksikonet Suda omtales verket ved tittelen *Den hellige beretningen i 24 rapsodier*, men forfatterskapet er uvisst, muligens kan det være en ellers ukjent Theognetos fra Thessalia.

Teksten er en teogoni, det vil si en fortelling om gudenes opprinnelse og verdens skapelse. Selv om ettertiden kjenner de greske gudene og deres fødsel og liv fra den versjonen som har overlevd gjennom Hesiods *Theogonien*, fantes det i antikken flere ulike versjoner av gudenes livshistorie. Orfismen hadde sin egen versjon i denne, hvor den ellers ukjente guden Fanes opptrer, og hvor gudene ellers har andre navn, andre egenskaper eller andre relasjoner til hverandre. Det er usikkert om det fantes flere orfiske teogonier, men flere antikke filosofer kommenterte tekster med orfismens verdens- og gudsbilder: Eudemos (ca 300 f.Kr.), Hieronymos (mellom 300 og 200 f.Kr.) og Cicero (ca år 100).

Referanser
----------

1. ↑  Hovedkilde er Arve Omtvedt Berntzens innledning til teksten i *Orfeus*, 2009.

Utgaver
-------

* *Orfeus og tekster fra den orfiske tradisjon*. Utvalg og innledende essay ved Arve Omtvedt Berntzen; oversatt av Arve Omtvedt Berntzen mfl. Bokklubben, 2009. XL, 447 s. (Verdens hellige skrifter; 55). ISBN 978-82-525-7124-0
* Alberto Bernabé (Hrsg.): *Poetae epici Graeci. Testimonia et fragmenta*. 2. Teil: *Orphicorum et Orphicis similium testimonia et fragmenta*, Band 1, Saur, München 2004, ISBN 3-598-71707-5
**Wèi Yán** (hanzi: 魏延; født i Yiyang, i dag i Tongbai i Henan, død 234), stilnavn **Wéncháng**  (文長), var en kinesisk general for riket Shu Han aktiv i slutten av Han-dynastiet og begynnelsen av de tre rikers tid i Kinas historie. Han ble en av krigsherren Liu Beis soldater da sistnevnte flyktet til Jingzhou for å søke beskyttelse hos den lokale krigsherren Sun Quan i 208. I 211 hadde Wèi blitt forfremmet til general under Liu Beis erobring av Yizhou (deler av dagens Sichuan og Chongqing). Hans talent og suksess i kamper hjelp ham med å bli en av Beis fremste generaler i løpet av bare en kort periode. Siden ble Wèi utnevnt til administrator av Hanzhong og regional områdekommandant i 219. 

Ifølge Chen Shous *Sanguo Zhi* var Yán en veldig arrogant mann, og andre pleide å unngå ham. Andre trodde at han var en aggressiv person som var uforenlig med Shu Han-kansleren Zhuge Liangs strategier og metoder. Videre førte Yáns personlighet til at Yang Yi, en av Shu Han viktige embedsmenn, foraktet og fryktet ham, og de to klarte bare såvidt å unngå å kjempe mot hverandre. Til slutt mistet Wèi Yán sitt liv og sin familie i denne personlige konflikten. 

I *Beretningen om de tre kongedømmer* av Luo Guanzhong blir historien om Wèi Yán noe forandret. Zhuge Liang var her overbevist om at Yán ville gjøre opprør, noe han også gjorde etter Zhuges død i nordekspedisjonene, men Zhuge hadde lagd en hemmelig plan for å hindre dette opprøret før han døde, og Ma Dai, som først hadde støttet Wèis opprør, drepte Wèi ifølge Zhuges plan.