| Slaget ved Alligator Bridge |
| --- |
| Konflikt: den amerikanske uavhengighetskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 30. juni 1778 |
| Sted | Nær dagens Callahan i Florida |
| Resultat | Britisk seier |

 |
| Stridende parter |
| USAs flagg USA | Storbritannias flagg Storbritannia |
| Kommandanter og ledere |
| USAs flagg Elijah Clarke | Storbritannias flagg Marc Prevost |
| Styrker |
| 300 | 800 |
| Tap |
| 9 | ukjent |

| Den amerikanske uavhengighetskrigen |
| --- |
| Boston – Canada – New York og New Jersey – Saratoga – Philadelphia – Vestfronten – Sullivan-ekspedisjonen – Sørfronten – Marine |

| Sørfronten |
| --- |
| Williamsburg – Great Bridge – Moore's Creek Bridge – Risbåtene – Alligator Bridge - Beaufort – Kettle Creek – Briar Creek – Stono Ferry – Savannah – Charleston – Waxhaw - Camden – Kings Mountain – Cowpens – Guilford Court House – Hobkirk's Hill – Eutaw Springs – Yorktown |

**Slaget ved Alligator Bridge** fant sted 30. juni 1778 og var den viktigste trefningen i oberst Elijah Clarkes tredje og siste felttog for å erobre East Florida under den amerikanske uavhengighetskrigen. I et katastrofalt slag møtte Clarkes 300 militsmenn fra Georgia en langt større styrke som bestod av britiske regulære soldater, lojalister og indianere. Hans nederlag gjorde at området var under solid britisk kontroll.

Bakgrunn
--------

Som med de foregående mislykkede forsøkene i regionen, nektet politikerne i sør å gi offiserene i den kontinentale armé full kommando over deres militser. Mens general Robert Howe ventet med rundt 400 regulære soldater ved Fort Tonyn i nord på at Georgias guvernør John Houstoun og generalen Andrew Williamson fra South Carolina skulle ankomme med sine militser, forfulgte Clarke en fiendtlig avdeling som nettopp var blitt drevet ut av en utpost vest for fortet. Han og hans menn ble stoppet ved Alligator Bridge, hvor major Marc Prevost raskt hadde etablert feltbefestninger.

Slaget
------

I befestningene sto 500 britiske soldater. Ytterligere 200 soldater var utenfor sammen med rundt 100 rangere. Clarke tok en avdeling med ryttere og angrep det han vurderte som et svakt punkt i den britiske linjen. Han forventet å bryte linjen og fylle på med resten av sine menn i bruddet. Men hestene hadde problemer med å komme seg gjennom buskene og tømmerstokkene som var satt opp som en hinderløype. Da de kom seg fri fra denne, nådde de en grøft som var laget for samme formål. Grøften var for bred til at hestene kunne hoppe over, og dette var øyeblikket britene valgte å begynne å skyte og rope. Clarke ble såret og nesten tatt til fange før han fikk beordret en tilbaketrekning. Noen sier han bestemte seg etter et motangrep fra britiske styrker som var plassert utenfor befestningene. Uansett hva grunnen var, trakk Clarke seg tilbake etter at ni menn var blitt drept i kampene. Han mistet flere i sult og sykdom som førte til at invasjonen i 1778 kollapset.

Det har lenge vært antatt at stedet broen lå på var i det sentrale Callahan der et merke markerte stedet, men noen historikere mener at det faktiske stedet for broen lå noe lenger øst.

Litteratur
----------

* Boatner, Mark M. *Landmarks of the American Revolution*, utgaven fra 1992.