recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klaffetrompet. *Reid Concert Hall Museum of Instruments* i Edinburgh
Klaffetrompet
**Klaffetrompet** er et messingblåseinstrument utstyrt med klaffer, omtrent som saksofon, klarinett og lignende.

Klaffetrompet et overgangsinstrument mellom naturtrompet og moderne ventiltrompet. De første forsøkene med å sette klaffer på trompeter stammer fra tidlig på 1700-tallet, men tekniske problemer og endret klangfarge førte til at disse versjonene ikke slo an. Mot slutten av århundret konstruerte trompetisten Anton Weidinger (1766–1852) fra Wien en klaffetrompet som kunne spille kromatisk, og som dermed åpnet for nye uttrykksmuligheter. Omkostningen var en svakere og mindre gjennomtrengende tone – klangen ble gjerne sammenlignet med obo og klarinett.

Joseph Haydn og Johann Nepomuk Hummel skrev hver sin kjente konsert for klaffetrompet. Weidinger brukte klaffetrompet fram mot rundt 1845, men instrumentet forsvant fort ut av bruk da den nye ventiltrompeten kom. Klaffetrompeten ble likevel brukt i østerriksk og italiensk militærmusikk en god stund etter at ventiltrompeten var blitt nær enerådende.

Rundt 50 originale klaffetrompeter oppbevares i ulike muséer.

Klaffehorn er et beslektet instrument med videre mensur. Den fagott-formede ofikleiden er klaffetrompetens bass-variant.

Litteratur
----------

* Edward Tarr: *Die Trompete. Ihre Geschichte von der Antike bis zur Gegenwart*. 2. opplag. Schott, Mainz/London/New York/Tokio 1984, ISBN 978-3-7957-2353-8.
* John Henry van der Meer: *Musikinstrumente von der Antike bis zur Gegenwart*. Prestel, München 1983, ISBN 978-3-7913-0656-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Bhowani Junction** er en roman fra 1952 skrevet av John Masters, og senere filmatisert i 1956.

Handlingen foregår under avviklingen av det britiske kolonistyret i India, og er kjent for sin portrettering av det angloindiske samfunn i India, som var nært forbundet med det indiske jernbane-systemet.

Handling
--------

Boken er satt i 1946 og 1947, kort tid før India fikk sin uavhengighet fra Stobritannia. Victoria er en Angloindisk kvinne, datter av en jernbane-ansatt. Patrick Taylor, også en anglo-indier, anser seg selv som kjæresten hennes. Men følelsene hennes overfor ham er mer ambivalente. Når Victoria forsøker å forsvare seg fra en britisk hæroffiser som forsøker å voldta henne, dreper Victoria ham.

Victoria blir overtalt til ikke å rapportere om hendelsen, blant annet av en sikh ved navn Ranjit, som håper å gifte seg med henne og - hvis familie og venner hjelper Victoria med å unngå å bli tatt for mordet. Victoria bestemmer seg for å forlove seg med Ranjit, i forsøk på å bli bedre assimilert i det indiske samfunnet – ettersom britisk styre tydeligvis er på vei ut av India.

Kort tid senere møter Victoria en annen britisk offiser, Rodney Savage (sjef for en Gurkha-bataljon) som tilhører en britisk familie som i flere generasjoner har tjenestegjort i India. Victoria misliker opprinnelig Savage, og anser ham som alt for hard og grusom. Men hun blir til slutt både hans kjæreste, og hans uoffisielle adjutant i de siste hektiske dagene av britisk kontroll over India. Men etter hvert innser Victoria at hun aldri kan virkelig unnslippe hennes eget opphav.
**Klagenemnda for industrielle rettigheter** er et norsk statlig, domstolslignende forvaltningsorgan som ble opprettet 1. januar 2013. Det er administrativt underlagt Nærings- og fiskeridepartementet.

Klagenemnda behandler klager over vedtak fattet av Patentstyret etter patentloven, foretaksnavneloven, designloven, varemerkeloven, edelmetalloven og planteforedlerloven. Avgjørelsene skal som hovedregel tas av utvalg på tre medlemmer, men kan i visse tilfeller tas av utvalg på fem medlemmer eller av nemndas leder alene.

Klagenemnda har en leder og nestleder, samt et sekretariat som har ansvar for den administrative driften av nemnda. Lederen og nestlederen ansettes som tjenestemenn og må oppfylle kravene til dommere. I statsråd 7. desember 2012 ble Lill Anita Grimstad beskikket som leder, og Elisabeth Ohm beskikket som nestleder. De andre nemndsmedlemmene blir oppnevnt av departementet for inntil fem år.

Referanser
----------

1. 1 2  Lov om Patentstyret og Klagenemnda for industrielle rettar
2. ↑  Ny lov om Patentstyret og Klagenemnda for industrielle rettigheter
3. ↑  Offisielt frå statsrådet 7. desember 2012

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Etater underlagt Nærings- og fiskeridepartementet |
| --- |
| 
* Brønnøysundregistrene
* Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard
* Fiskeridirektoratet
* Fjordfiskenemnda
* Garantiinstituttet for eksportkreditt
* Havforskningsinstituttet
* Justervesenet
* Klagenemnda for industrielle rettigheter
* Kystverket
* Norges geologiske undersøkelse
* Norsk akkreditering
* Norsk romsenter
* Patentstyret
* Sjøfartsdirektoratet

 |
**Walter Wadsworth** (født 7. oktober 1890 i Bootle i Liverpool, død 12. oktober 1951) var en engelsk fotballspiller, mest kjent fra sin tid i Liverpool FC.

Wadsworth startet sin karriere i amatørklubbene *Lingdale* og *Ormskirk* før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson 23. april 1912. De første tre årene tilbragte han som amatørspiller i klubben. Debuten hans kom 20. mars 1915 i bortekampen mot Middlesbrough, i en kamp Liverpool tapte 3-0. På grunn av 1. verdenskrig scoret han ikke sitt første ligamål før 28. august 1920 i hjemmekampen på Anfield mot Manchester City, i en kamp Liverpool vant 4-2. I denne sesongen var Wadsworth den eneste Liverpool-spilleren som var involvert i samtlige kamper de røde spilte i.

Han var med på seirene i ligaen i sesongene 1921/1922 og 1922/1923. Han spilte fast for de røde helt til sesongen 1924/1925, da han mistet plassen sin på laget til David Pratt.

14. mai 1926 skiftet han klubb til Bristol City. Han spilte også for *Flint Town* (amatørklubb), *New Brighton* og *Oswestry Town* (amatørklubb), før han la støvlene på hylla.

Han døde i 1951, 61 år gammel.

Statistikk
----------

### Kamper for Liverpool

* **1915-1919:** Kamper under 1. verdenskrig – mål: **112 kamper – 8 mål.**
* **1912-1926:** Ligakamper – mål: **217 kamper – 7 mål.**
* **1912-1926:** Totalt kamper – mål: **241 kamper – 8 mål.**

* Kampene under 1. verdenskrig regnes ikke som offisielle kamper.

### Medaljer

* **1921/1922:** Ligavinner 1. Divisjon.
* **1922/1923:** Ligavinner 1. Divisjon.

Se også
-------

* Statistikk om Liverpool FC.

Referanser
----------

1. ↑   www.tradingcarddb.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Profil på LFChistory.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Klaas Lodewyck** (født 24. mars 1988 i Roeselare) er en belgisk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell i 2009 for Topsport Vlaanderen-Mercator, og har siden syklet for Omega Pharma-Lotto og BMC Racing Team.

Meritter
--------

2008
3.-plass, Omloop van het Waasland
2009
10.-plass Omloop van het Waasland
9.-plass Châteauroux Classic
9.-plass, Grand Prix de Fourmies
2010
4.-plass, Omloop van het Waasland
5.-plass, Nokere Koerse
3.-plass, Cholet-Pays de Loire
5.-plass, Profronde van Fryslan
8.-plass, Antwerpse Havenpijl
4.-plass, Paris–Tours
2011
5.-plass, Trofeo Mallorca
4.-plass, Trofeo Cala Millor
8.-plass, Trofeo Magaluf
10.-plass sammenlagt, Driedaagse van West-Vlaanderen
2012
 Mest offensice rytter, Tour of Oman

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Klaas Lodewyck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Klaas Lodewyck – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Klaas Lodewyck – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Klaas Lodewyck – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Klaas Lodewyck – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Klaas Lodewyck – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Klaas Lodewyck – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Bhopal** var en delstat i India fra 1949 og til den ble en del av Madhya Pradesh i 1956. Byen Bhopal var hovedstad. Delstaten hadde ved folketellingen i 1951 en befolkning på 836 474 og et areal på 17 814 km².

Delstaten ble til da fyrstestaten Bhopal gikk inn i unionen India den 1. juni 1949. Etter Indias grunnlov av 1950 utgjorde Bhopal en delstat i klasse C. Delstaten sto direkte under sentralregjeringen, som utpekte en delstatsadministrator, inntil en folkevalgt forsamling og en delstatsregjering var valgt.

Ved valget til delstatsforsamlingen i 1951 ble Kongresspartiet største parti med 52 % av stemmene og 25 av 30 mandater. Akhil Bharatiya Hindu Mahasabha fikk 14 % og ett mandat, mens uavhengige kandidater til sammen vant fire mandater på bakgrunn av 22,9 % av stemmene. Shankar Dayal Sharma var delstatens førsteminister fra 1952 til 1956.

Som følge av States Reorganisation Act ble Bhopal i 1956, sammen med Madhya Bharat og Vindhya Pradesh, innlemmet i delstaten Madhya Pradesh. Delstatens territorium er i dag en del av distriktene Bhopal, Raisen og Sehore.

Referanser
----------

1. ↑  R. A. Gopalaswami: *Census of India, 1951. Volume I. India. Part II – A – Demographic Tables* Arkivert 10. desember 2013 hos Wayback Machine. New Delhi. Government of India Press, 1955, s. 5.
2. ↑  *Constitution of India, First Schedule*, Delhi: Metropolitan Book Company Ltd. 1950, s. 319.
3. ↑  *Statistical Report on General Election, 1951. To the Legislative Assembly of Bhopal*, New Delhi: Election Commission of India, s. 5.
4. ↑  «Shankar Dayal Sharma», Glorious India.
**Henriette Margrethe von Lente** (født 13. juli 1676 i Lübeck, død 22. august 1703) var en dansk-tysk adelsdame.

Hun var datter av hertugdømmenes kansler Johan Hugo von Lente (1640–1719) og hustru Margaretha Bornefeld (1657–1716). Den 20. september 1694 giftet hun seg med justisråd, senere kammer- og geheimeråd Frederik Christian Adeler. Samme år kjøpte de Dragsholm og ombygget det til den nåværende barokkbygning. Slottet ble i familiens eie frem til 1932. Parets initialer og årstall i form av murankre ses øverst i østfløyens innvendige murverk.

Barn
----

Paret fikk flere barn, deriblant:

1. Christian Lente-Adeler (1699–1757)
2. Frederik Adeler (1700–1766), stiftsamtmann
3. Theodor Lente-Adeler (1702–1767)
4. Charlotte Amalie von Adeler (1703–1724)

Henriette Magrethe von Lente og hennes ektemann ble begge gravlagt i Vor Frue i København.

Referanser
----------

1. ↑  *Frederik Christian Adeler*, denstoredanske.dk. Besøkt 12. november 2016
2. ↑  *Eyewitness Travel Guide: Denmark*, DK Eyewitness Travel, 2015, s. 154
3. ↑  «*Dragsholm Slot*, dragsholm-slot.dk. Besøkt 12. november 2016». Arkivert fra originalen 12. november 2016. Besøkt 12. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |

Portal: Danmark
Walter de Grays våpenskjold som biskop av Worcester
**Walter de Gray** (død 1. mai 1255 i Fulham i England) var en engelsk statsmann og erkebiskop av York under kong Johan uten lands regjering, og under hans sønn, kong Henrik III.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av John de Gray den eldre fra Eaton i Norfolk, og nevø av John de Gray den yngre som var biskop av Norwich. 

Etter utdannelse ved University of Oxford hadde han en rask karriere i både kirke og stat. Dette skyldtes at han ble en av Johan av Englands favoritter.[]

### Rikskansler, biskop

Han ble rikskansler i 1205 og biskop av Lichfield i 1210. Dette bispesetet fikk han ikke beholde lenge, men i 1214 ble han biskop av Worcester. Samme år frasa han seg embetet som rikskansler. 

Han var med i kongens følge under signeringen av Magna Carta i juni 1215, og kort tid etter dette forlot han England som sendebud for kongen. 

### Erkebiskop

Under hans fravær ble han utnevnt til erkebiskop av York av Johan og pave Innocens III. Som erkebiskop var han svært opptatt av å hevde sin myndighet i Skottland, og å sto imot Canterbury.[] Han bygde sørtranseptet i York Minster, og kjøpte en landsby, nå kjent som Bishopthorpe, som fortsatt er erkebiskopens residens. I London bygde han etter 1240 York Place, som senere ble kjernen i Palace of Westminster. Han ble regnet av sine samtidige som en havesyk men patriotisk mann.[]

Mens Henrik III var mindreårig tok de Gray en ledende rolle, og den unge kongen så med stor velvilje på ham.[] Han ble blant annet brukt som ambassadør til andre lands herskere, og da kongen reiste til Frankrike i 1242 ble de Gray igjen som riksverge. 

Senere var de Gray mer negativ til Henrik III, og i en periode holdt han seg unna offentlige affærer.[] I 1255 besøkte han London for å delta under et parlamentsmøte, og han døde i Fulham den 1. mai det året.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hubert Walter** | **Rikskansler**(1205–1214) | Etterfølger:**Richard Marsh** |
| Forgjenger:**Mauger** | **Biskop av Worcester**(1214–ca. 1216) | Etterfølger:**Silvester de Evesham** |
| Forgjenger:**Geoffrey Plantagenet** | **Erkebiskop av York**(1216–1255) | Etterfølger:**Sewal de Bovil** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Henriette Emilie Finne** (født 1966) er en norsk kunstmaler, født og oppvokst i Oslo.

Finne har sin kunstneriske utdannelse fra Institutt for farge (den tidligere malelinjen) på Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo (i dag Kunsthøyskolen i Oslo), der hun tok hovedfag. Her var hun blant annet elev av kunstnerne Hilmar Fredriksen og Steinar Elstrøm.

Kunstnerisk utrykk
------------------

Finne sitt kunstneriske uttrykk består av maleriske motsetninger og kontraster i ett og samme bilde. Her fremstilles møtet mellom abstrakte og ekspresjonistiske virkemidler med antydninger av klassiske tradisjoner. Maleriene kan beskrives som rike på farger, teksturer, figurer, mønstre og energi som er både inkorporert og balansert med et overordnet tema.

Utstillinger og innkjøp
-----------------------

Finne har hatt nærmere 90 utstillinger, der 30 av dem er separatutstillinger, på blant annet Gulden kunstverk i Drammen, Galleri Allmenningen i Bergen, og Galleri Semmingsen i Oslo. Finnes kunst er blitt kjøpt inn av selskaper som Fred. Olsen Cruise Lines og Norsk Tipping Kunstforening.

Seperatutsillinger i utvalg
---------------------------

* 2018: Galleri Allmenningen. Bergen
* 2018: Gulden Kunstverk. Drammen. Hokksund
* 2016: Galleri EKG. Hamar
* 2015: Galleri Allmenningen. Bergen
* 2015: Hole Artcenter. Tyrifjorden. Ringeriket
* 2014: Gulden Kunstverk. Hokksund
* 2013: Rådhusgalleriet. Oslo
* 2013: Engø Gårdhotell. Arr. Galleri Semmingsen. Tjøme
* 2012: Galleri Allmenningen. Bergen
* 2010: Galleri Henrik Gerner. Moss
* 2010: Galleri Allmenningen. Bergen
* 2008: Galleri Allmenningen. Bergen
* 2007: Galleri Skårer. Lørenskog
* 2006: Galleri Semmingsen. Oslo

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2

Eksterne lenker
---------------

* 
*
**Dženifera Ģērmane** (født 24. mars 2003) er en latvisk alpinist som representerer klubben Schild Skiracing Team.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2019/20

Germane deltok i sitt første FIS-renn i november 2019, i slalåm i Pass Thurn i Østerrike, der hun kom på tredjeplass. Den 1. desember vant hun sitt første FIS-renn, da hun vant et slalåmrenn i Sölden. Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der deltok hun i storslalåm og slalåm, men kjørte ut i andre omgang i begge disipliner.

Hun deltok i det meksikanske mesterskapet i alpint 2020, som ble arrangert i Italia, og kom der på andreplass i slalåmrennet. Hun deltok også i det litauiske mesterskapet i alpint, som ble arrangert i Seefeld i Østerrike, og kjørte der inn til fjerdeplass i storslalåm, og i det nederlandske mesterskapet, som ble arrangert i Maria Alm i Østerrike, der hun kjørte inn til 19.-plass i storslalåm.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Vist.it - *Dzenifera Germane* Arkivert 24. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 24. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Dzenifera Germane* Arkivert 24. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 24. mars 2020.
4. ↑  FIS - *Results - Dzenifera Germane*, besøkt 24. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dzenifera Germane – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dzenifera Germane – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Dzenifera Germane – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 24. mars 2020 hos Wayback Machine.
**Klagenemnda for håndverkertjenester på fast eiendom** (kortnavn **Håndverkerklagenemnda**) var en norsk klagenemnd lansert 3. oktober 2008 som et samarbeid mellom Forbrukerrådet og ni bransjeorganisasjoner i Næringslivets Hovedorganisasjon. Den ble avviklet 31. desember 2011.

Nemnden behandlet alle former for tvist mellom forbrukere og håndverkere, herunder dårlig utført håndverksarbeid, fortolkning av avtaler og uenighet om pris og tidsbruk. Klagen skal behandles innen tre måneder etter at den er mottatt av nemnden. Behandling i nemnden var gratis for forbrukeren.

Medlemsorganisasjoner
---------------------

Nemnden behandlet bare tvister mellom forbrukere og medlemmer fra følgende bransjeorganisasjoner:

* Boligprodusentenes Forening
* Byggmesterforbundet
* Entreprenørforeningen – Bygg og Anlegg
* Foreningen for EL og IT Bedriftene
* Maler- og byggtapetsermestrenes Landsforbund
* Norsk Anleggsgartner Mesterlag
* Norske Murmestres Landsforening
* Norske Rørleggerbedrifters Landsforening
* Ventilasjons- og Blikkenslagerbedriftenes Landsforbund

Nemnda avviklet
---------------

Bakgrunnen for at et enstemmig styre foreslo at nemnda skulle avvikles, var at Forbrukerrådet kom til at de ikke så det hensiktsmessig å opprettholde nemnda siden sakene som kunne behandles i nemnda også kunne behandles i Forbrukerrådet/Forbrukertvistutvalget (FTU).

Forbrukerrådet mente det var uoversiktlig for forbrukerne å ha to parallelle klageløp for håndverkertjenester på fast eiendom, og at det bidro til en mer uoversiktlig klageprosess for forbrukeren. Forbrukeren ville etter rådets mening være bedre tjent med ett klagepunkt uavhengig av håndverkerens eventuelle organisasjonstilknytning. Muligheten for dobbeltbehandling bidro også til økt ressursbruk for Forbrukerrådet i klagesaksbehandlingen.

Bransjeorganisasjonenes styremedlemmer, som med unntak av Forbrukerrådets egeninnsats finansierte nemndas drift, ønsket å fortsette virksomheten, men tok Forbrukerrådets avgjørelse til etterretning. 

Klagenemnda for håndverkertjenester opphørte per 31. desember 2011. Saker som ble meldt inn etter 15. oktober 2011 ble ikke behandlet, men henvist til Forbrukertvistutvalget.

Eksterne lenker
---------------

* Klagenemnda for håndverkertjenester på fast eiendom
| **Militære operasjoner under Libanon-krigen 2006** |
| --- |
| Zar’it-Shtula-raidet - Opération Baliste - Slaget om Marun ar-Ras - Slaget om Bint Jbeil - Angrepet mot Qana - Slaget om Ayta ash Shab - Baalbek-operasjonen - Tyr-raidet - Slaget om Marjayoun - Operasjon Endre kurs 11 - Slaget om Wadi Saluki |

***Opération Baliste*** er kodenavnet på Frankrikes militære evakuering av sine innbyggere fra Libanon under den andre Libanon-krigen i 2006.

Deltakerne i operasjonen
------------------------

Det franske skipet Mistral.
Xavier Magne i 2004, som da bar graden *capitaine de vaisseau*.
*Opération Baliste* bestod av 1,700 deltakere under ledelse av Xavier Magne. Operasjonen var delt i tre deler:

* En lufttransporterings-gruppe, bestående av ett Transall C-160-fly og tre Eurocopter AS532 Cougar-helikoptre.
* En kampstyrke bestående av motorisert infanteri, den franske luftfarttjenesten og lettere væpnede tropper.
* En ambibiegruppe bestående av amfibieskipene Mistral og Siroco, og frigattene Jean Bart og Jean de Vienne. Denne gruppen hadde kapasiterer til å behandle skadede, og hadde tilgang på kamphelikoptre, transporthelikoptre og landingsfartøy.

Evakueringen
------------

Den 18. august 2006 hadde 14 500 mennesker blitt evakuert, inkludert 11 300 franske statsborgere.

Den 20. august seilte TCD Foudre og fregatten Cassard fra Toulon i Frankrike for å slutte seg til operasjonen. Skipene hadde med seg over 100 ingeniørtjeneste-kjøretøy til UNIFIL-styrken som ble utplassert i Sør-Libanon.

3. oktober fløy et israelsk kampfly nær den franske fregatten Courbet, som utløste en diplomatisk disputt mellom de to landene. Israel beklaget hendelsen etter offisielle protester fra den franske regjeringa.

Referanser
----------

1. ↑  lemonde[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Det franske forsvarsdepartementet
* (Fransk) L'opération BALISTE
* (Fransk) corlobe.tk
**Walter Werginz** (født 18. februar 1913, død 21. mars 1944) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Werginz vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Werginz var angrepsspiller og spilte alle fire kampene i OL-turneringen og scoret to mål.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i fotball Østerrikes flagg Østerrike

Eksterne lenker
---------------

* (en) Walter Werginz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Walter Werginz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Walter Werginz – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Walter Werginz – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Walter Werginz – Transfermarkt Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**D’Arcy Wretzky** (født **Darcy Elizabeth Wretzky** 1. mai 1968 i South Haven i Michigan i USA) er en amerikansk musiker og et av originalmedlemmene i bandet The Smashing Pumpkins. 

Bandet ble dannet i 1988 av Billy Corgan og James Iha. Corgan og Wretzky møttes på en lokal rockeklubb hvor Corgan la merke til hennes kommentarer om bandene de hørte den kvelden. Dette førte til en diskusjon mellom de to, hvor Corgan fikk vite at D'Arcy spilte bassgitar. Siden han var imponert over hennes innstilling rekrutterte han henne til å spille med bandet på deres første opptredener og demoinnspillinger.

D’Arcy deltok på The Smashing Pumpkins’ studioalbum *Gish*, *Siamese Dream*, *Mellon Collie and the Infinite Sadness* og *Adore*. Hun forlot bandet i 1999 for å satse på en skuespillerkarriere. Hun spilte bass på de fleste sporene av bandets siste studioalbum *MACHINA/The Machines of God*, som ble utgitt etter at hun sluttet. På den etterfølgende avskjedsturnéen ble hun erstattet med tidligere Hole-medlem Melissa Auf der Maur.

En periode var hun gift med Kerry Brown, trommeslager i Catherine.

Referanser
----------

1. ↑  «Smashing Pumpkins Bassist D'Arcy Wretzky Jailed». *Rolling Stone*. Arkivert fra originalen 21. november 2016. Besøkt 21. november 2016.
2. ↑  Ltd, Australian News Channel Pty. «Smashing Pumpkins reunion possible». Arkivert fra originalen 21. november 2016. Besøkt 21. november 2016.
3. ↑  LLC, SPIN Media (1. juni 1996). *SPIN* **(engelsk)**. SPIN Media LLC.

Eksterne lenker
---------------

* (en) D'arcy Wretzky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) D'Arcy Wretzky på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) D'Arcy Wretzky hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) D'Arcy Wretzky på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) D'Arcy Wretzky på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) D'Arcy Wretzky på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) D'Arcy Wretzky på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**OrCa - (undervannsdrone)** (engelsk: XLUUV - Extra-Large Unmanned Underwater Vehicle) er et autonomt undervannsfartøy (AUV) som er under utvikling av Boeing og Huntington Ingalls Industries (HII) for den amerikanske marinen.

Orca dateres tilbake til september 2017, da marinen utstedte kontrakter verdt rundt 40 millioner hver US$ til Boeing, som hadde inngått samarbeid tidligere på 
året med HII for å bygge ubemannede ubåter, og Lockheed Martin for å utvikle konkurrerende design for et ekstra stort ubemannet undersjøisk kjøretøy (XLUUV)  i stand til autonom drift på oppdrag opptil flere måneder i varighet. I februar 2019 tildelte Marinen Boeing/HII-konsortiet en kontrakt på $ 43 millioner 
for å starte arbeidet med å bygge fire av sine XLUUVs, hvis design ville være basert på Boeings tidligere AUV Echo Voyager. Den påfølgende måneden la marinen til et femte kjøretøy til ordren, og den totale verdien av kontrakten nådde 274,4 millioner dollar. 
Orca-leveransene var planlagt ferdigstilt innen utgangen av 2022.

Den grunnleggende Orca-designen blir en lengde på 16 meter med Echo Voyager, men Orca vil innlemme en mer modulær konstruksjon, først og fremst for en ekstra nyttelastmodul på opptil 10 meter og en kapasitet på 8 tonn for en total lengde på 26 meter. Marinen kravspesifiserte Orca-plattformens kapasitet til:

* evne til overvåking - både nedsenket og i overflatestilling
* elektronisk krigføring og
* minesveiping.

Fartøyet vil bli drevet av et hybriddiesel-/litium-ion-batterisystem, som driver Orca med batteri mens det er nedsenket og lader batteriene med dieselgeneratorer i overflatestilling. 
Maksimal hastighet skal være 15 km/t, selv om den typiske servicehastigheten er ca. 5,6 km/t, noe som gir Orca en rekkevidde på opptil 10 500 km med en utholdenhet på flere måneder.

Referanser
----------

1. ↑  «Navy Awards Phase I Of Orca XLUUV To Lockheed Martin And Boeing». Defense Daily. 29. september 2017. Besøkt 20. oktober 2020.
2. ↑  «Orca XLUUV». Naval Technology. Besøkt 20. oktober 2020.
3. ↑  «Boeing wins $43 million contract for autonomous submarines». Workboat. 21. februar 2019. Besøkt 17. oktober 2020.
4. ↑  «The Navy is starting to put up real money for robot submarines». *Los Angeles Times*. 19. april 2019. Besøkt 20. oktober 2020.
5. ↑
6. ↑
7. ↑
**Cruising** beskriver en aktivitet der enkeltindivider går eller kjører omkring på søken etter en partner for sex, som oftest rask og anonym.

Selve begrepet er i bruk på mange språk med samme betydning, men mens det i noen land kan beskrive såvel heterofile såvel som homofile, vil det vanligvis beskrive menn som har sex med menn, og det oppsto som sjargong innen homofile miljøer.

Begrepet er blitt opptatt av nettstedet www.qruiser.com, et svensk LHBT-forum som en spøkefull referanse, og forumet fungerer som et sosialt møtested innen Skandinavia mer enn kun å fokusere på sex-treff. Nettstedet har også mange heteroseksuelle medlemmer.

Cruising i Norge
----------------

I de større byene er det ofte flere kjente områder der menn og gutter oppsøker likesinnede for såkalte sex-treff, som ofte foregår kjapt og anonymt. Det har også vært praktisert utlegging av kondomer, for eksempel i falske fuglekasser, av homoorganisasjoner for å forebygge overføring av smittsomme sykdommer i forbindelse med ubeskyttet sex.

Referanser
----------

1. ↑  ««Homsesex i hele byen»». *Dagsavisen*. 7. juli 2005. Arkivert fra originalen 5. mars 2007. Besøkt 12. oktober 2006.

Eksterne lenker
---------------

* Homofile cruising- og sjekkesteder – oversikt over kjente cruisingområder på Østlandet.
* Blikk -Politikere for cruising
* Aftenposten – Homsene plaget ingen
* VG - Naturiststrandnaboer klager til politiet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***The Girl at Home*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Marshall Neilan.

Handling
--------

Jean Padgate, en velstående ung kvinne, er forelsket i Jimmie Dexter - som fremdeles bor sammen med moren sin. Mrs. Dexter er i ferd med å sende sønnen sin til college, når hun mister den lille inntekten hun hadde - så Jean får Mrs. Dexter til å godta å ta imot penger fra Padgate-familien, og Jimmie får dermed muligheten til å skaffe seg en høyere utdannelse. Der møter han snart Diana Parish, en ung kabaret-sangerinne, og etter å ha blitt forelsket i henne skriver han ut en sjekk på 25 dollar til henne.

Diana legger imidlertid en ekstra null til dette beløpet, men sjekken går imidlertid ikke gjennom på grunn av utilstrekkelige midler på kontoen. Men Mrs. Dexter og Jean informerer Jimmie om at han har sløst bort Jeans penger. Jimmie blir rasende fordi han mener at han fremdeles blir behandlet som et barn, og han lover å deretter klare seg på egen hånd.

Skuespillere
------------

* Vivian Martin som Jean Hilton.
* Jack Pickford som Jimmie Dexter.
* James Neill som Squire Padgate.
* Olga Grey som Diana Parish.
* Edythe Chapman som Mary Dexter.
* William Elmer som detektiv Hagen.

Referanser
----------

1. ↑  THE GIRL AT HOME

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Girl at Home* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Girl at Home* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Girl at Home* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Elkem Bremanger**, tidligere **Bremanger Smelteverk**, er et smelteverk i Svelgen, kommunesenteret i Bremanger. Verket er fra 1972 drevet av Elkem.

Historie
--------

Verket ble startet som et jernverk, og har siden starten i 1928 vært regnet som en hjørnesteinsbedrift i Svelgen. De som startet jernverket var skipsreder Wilhelm Jebsen, Bergens Privatbank og dr. ingeniør Jørgen H. Andersen. Christiania Spigerverk var også inne som aksjonær fra starten av.

Jernverket var også i drift under andre verdenskrig, og ble av tyskerne ansett som strategisk viktig.

Christiania Spigerverk investerte i 1970 110 millioner i Bremanger Smelteverk ved installeringen av verdens største smelteovn, helt styrt av «databehandlingsmaskinen» *Nordata*.

Bremanger Smelteverk ble en del av Elkem da Christiania Spigerverk fusjonerte med Elkem-konsernet i 1972. I dag heter smelteverket Elkem Bremanger. Hovedproduktene er ferrosilisium og silisium-metall. Kraftproduksjonen ble solgt ut da Orkla eide Elkem i 2009. I dag er Elkem eid av kinesiske Bluestar.

Referanser
----------

1. 1 2  Bremanger Smelteverk - hjørnesteinen i kommunesenteret
2. ↑  Tyske festningar
3. ↑  *Bergens Tidende* 16. mai 1970
4. ↑  «Elkem - Orkla selger deler av kraftvirksomheten». *Elkem* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 23. desember 2016. Besøkt 22. desember 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Det **optiske vinduet** er et uttrykk for den delen av det elektromagnetiske spekteret som kan passere gjennom et visst materie – innen astronomien refereres vanligvis en planets, oftest jordens, atmosfære, mens det innen medisin ofte refereres til kroppens vev. Det kalles for optisk fordi det handler om det for menneskeøyet synlige lyset, med bølgelengder mellom 400 og 700 nanometer).

Astronomisk optisk vindu
------------------------

Største delen av den elektromagnetiske energien fra solen og andre utenomjordiske kilder når aldri jordoverflaten, men absorberers av atmosfæren. Det finnes også et tilsvarende radiovindu for frekvenser i radiospekteret.

Medisinsk optisk vindu
----------------------

Det optiske vinduet for levende kroppsvev er ca. mellom bølgelengdene 650 og 1 200 nanometer. Ved kortere bølgelengder absorberes strålingen av hemoglobinet i blodet, mens vann absorberer de kortere bølgelengdene i det infrarøde området.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Mesembrina meridiana*** er en stor mørk flue, tilhører møkkfluene (Muscidae), en artsrik familie av fluer. Den er nyttig, fordi den bidrar til nedbrytingen av organisk materiale i naturen.

Utseende
--------

Det er flere ytre kjennetegn som skiller familiegruppen møkkfluer fra andre nærstående fluer. For en generell beskrivelse se hovedsiden om møkkfluer.

*Mesembrina meridiana* er en stor svart farget flue. Kroppen er nesten glinsende. Vingene er gul-orange ved vingeroten. Kroppen er mellom 11 og 13 millimeter.

Larvene er av den vanlig fluetype (maggot), radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. De er mer eller mindre kjegleformede med hodet i den spisse enden. De har ingen form for bein, men på grensen mellom hvert ledd sitter en liten forhøyning som bærer korte pigger som hjelper dem å feste seg til underlaget.

Levevis
-------

*Mesembrina meridiana* er ganske vanlig. Den flyr fra mai til oktober, men er nok vanligst om høsten. Ofte sitter den på trestammer, husvegger eller på bakken og «soler» seg. Eller den spiser nektar og pollen på blomster eller på overmodne bær.

Den er saprofager i larvestadiene, og nyttig da de bidrar til nedbrytingen. Eggene legges i ku- eller hestemøkk, hvor også larvene utvikles.

*Mesembrina meridiana* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der fluens indre og ytre organer endres. Helt mot slutten av puppestadiet blåser fluen opp en «ballong», bak spalteåpning kalt frontalsuturen. Dette er nødvendig eller i alle fall til god hjelp, for å komme seg ut av puppehylsteret. Utviklingstiden eller generasjonstiden er avhengig av temeraturen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* tovinger Diptera
	+ høyere fluer, **Cyclorrhapha**
		- Schizophora
			* Calyptrata
				+ Muscoidea
					- Møkkfluer, Muscidae
						* delgruppe Muscinae
							+ stamme Muscini
								- slekt *Mesembrina* Meigen
									* ***Mesembrina meridiana***

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mesembrina meridiana* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mesembrina meridiana* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Mesembrina meridiana* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Mesembrina meridiana* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Mesembrina meridiana* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Mesembrina meridiana* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mesembrina meridiana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Mesembrina meridiana* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
*Se også 3753 Cruithne – en asteroide i omløp rundt solen*
**Cruithin** eller **Cruithne** var et delvis mytisk og delvis historisk folk som levde på Irland i løpet av jernalderen, men også i henhold til irske referanser et samtidig gælisk ord for tidlige bosettere på De britiske øyer og spesielt for det folk som blir referert til i romerske historier, og avledende om folk som piktere.

Det goideliske (Q-keltiske) navnet *Cruithne* er avledet fra *Priteni* (også *Pritani*) fra hvor det navnet *Pretannike* er benyttet som et begrep for De britiske øyer. Pytheas fra Massalia en gang rundt 325 f.Kr. seilte rundt De britiske øyer (og således fastslo at det var en øy) nedtegnet at det lokale navnet for De britiske øyer på gresk er *Prettanike*, noe den greske historikeren Diodorus Siculus senere skrev som *Pretannia*, i latinsk form *Britannia*. Dette støtter teorier om at kystbefolkningen av Cornwall, hvor Pytheas gikk i land og studerte tinnproduksjonen, kan ha kalt seg selv for *Pretani* eller *Priteni*, noe som *kan* betydd et «malt» eller kanskje «tatovert» folk. Det er ikke utenkelig at de enkelte stammer malte seg i bestemte symboler eller farger for å identifisere seg, noe Julius Cæsar bekrefter i hans *De Bello Gallico* (*Gallerkrigen*) om gallere. *Pretani* kan ha vært et begrep som romerne senere latiniserte som *Picti* (piktere) som en generell betegnelse på barbariske stammer i nord. Siculus er for øvrig sitert på å referere til De britiske øyer som «Øyene til Pretani».

Den irske historikeren Thomas Francis O'Rahilly har i sin noe omdiskuterte historiske modell for den keltiske invasjon (eller innvandring) av De britiske øyer spekulert at disse *Priteni* var den første keltiske gruppen som bosatte som på De britiske øyer, og identifiserer dem med pikterne i Skottland. Disse *Priteni* bosatte etter sigende i Britannia og Irland mellom år 700 og 500 f.Kr. O'Rahillys argument er at piktere faktisk er keltere, men det er ikke generelt akseptert blant historikere som faktisk. Diodorus skriver at «de av Pretani som bosatte seg i landet ble kalt for Iris», jfr. Irland. Om Priteni kan bli betraktet som keltere i en lingvistisk mening avhenger av om piktisk språk skal betraktes som keltisk, men det er fortsatt omdiskutert.

Den første referanser til navnet *piktere* (*Picti*) er funnet i et latinsk dokument datert år 297.

Blant de cruithneiske stammer som har overlevd på Irland var *Loíges* og *Fothairt* i Leinster. Navnet på den første av disse stammene, modernisert som Laois, har blitt gjenopplevet og gitt til en av fylkene (grevskap) i Leinster, tidligere kjent som *Queen's County* (*Dronningens fylke*). Det tidligere navnet var hverken lenger korrekt eller nasjonalt tilfredsstillende.

Referanser
----------

1. ↑  O'Rahilly, T. F. (1946): *Early Irish History and Mythology*. Dublin: Dublin Institute for Advanced Studies.
2. ↑  Wainwright, F.T. (red.): *The Problem of the Picts* (1955). ISBN 0-906664-07-1.

Portal: Historie
**Edwin McMasters Stanton** (født 19. desember 1814 i Steubenville, Ohio, død 20. desember 1869 i Wasington D.C.) var en amerikansk jurist og politiker. Han var attorney general fra 1860 til 1861, krigsminister fra 1862 til 1868, og ble i 1869 utnevnt til assisterende dommer i USAs høyesterett.

Liv og virke
------------

Edwin sluttet på skolen som tenåring etter sin fars død, gikk ut i arbeidslivet mens han studerte ved siden. Han studerte jus og fikk advokatbevilling i 1836. Stanton arbeidet som aktor fra 1837 til 1839, og startet deretter eget advokatfirma. I 1847 flyttet han til Pittsburgh og var fra 1849 til 1856 advokat for staten Pennsylvania. Etter at hans første hustru døde i 1844 giftet han seg på nytt i 1856. Han var attourney general for USA fra 1860 til 1861 og ble krigsminister fra 20. januar 1862 til 18. mai 1868.

I sin tid som krigsminister overtalte Stanton kongressen til å ta kontroll over jernbaner og telegrafen. Han overtalte også presidenten til å løslate politiske fanger fra militær varetekt og til å overføre særskilte fengsler fra statens til krigsdepartementets område. Han etablerte et kontor for afroamerikanske soldater.

I august 1867 avslo Stanton en anmodning fra president Andrew Johnson om å gå av som krigsminister. Dette førte til at han ble suspendert av Johnson. Senatet gjeninnsatte Stanton i stillingen i januar 1868. Dette førte til at president Johnson ble stilt for riksrett av Representantenes hus. I Senatet ble Johnson frifunnet, med en stemmes overvekt.

Stanton gikk av som krigsminister i mai 1868 og gjenopptok sin advokatpraksis. Han ble nominert av president Grant som stedfortredende dommer i USAs høyesterett. Nominasjonen ble bekreftet av Senatet i desember 1869, men Stanton døde før han kunne tre inn i stillingen.

* Edwin Stantons fødested.Edwin Stantons fødested.
* Stantons motiv på frimerke i 1871.Stantons motiv på frimerke i 1871.
* Stanton på 1-dollar-seddel.Stanton på 1-dollar-seddel.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Edwin-M-Stanton, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, oppført som Edwin McMasters Stanton, Find a Grave 973, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6959grd, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Geni.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3 4  «Edwin McMasters Stanton». *history.army.mil*. Besøkt 15. desember 2019.
7. ↑  «List of Individuals Impeached by the House of Representatives». History, Art & Archives, U.S. House of Representatives. Besøkt 15. desember 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
***The Girl from Nowhere*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av George Archainbaud.

Handling
--------

Mavis Cole trosser bestefaren sin når hun velger å stikke av sammen med Herbert Whitman, en mann med høyere sosial klasse - men er av dårlig karakter. Herbert planter snart et stjålet kjede på Mavis, og forsøker å få henne arrestert når han selv blir mistenkt for å være en tyv. Mavis søker tilflukt i en hytte sammen med unge Jimmy Ryder, og hun påstår å være hans kone.

Jimmy godtar å være med på denne planen, og gifter seg med henne. I mellomtiden planlegger Herbert å stjele en verdifull juvel fra Dorothy Grosscup, og igjen legge skylden på Mavis.

Skuespillere
------------

* Elaine Hammerstein som Mavis Cole
* William B. Davidson som Jimmy Ryder
* Huntley Gordon som Herbert Whitman
* Louise Prussing som Dorothy Grosscup
* Colin Campbell som Samuel Grosscup
* Al Stewart som Steve La Marche
* Warren Cook som Cole
* Vera Conroy som Grace Parker

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 21. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Girl from Nowhere* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Girl from Nowhere* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Edwin Paul Swatek** (født 7. januar 1885 i Chicago, Illinois, død 2. januar 1966 i Oxnard, Ventura i California) var en amerikansk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Swatek vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske vannpololaget *Chicago Athletic Association* som tapte finalen til *New York Athletic Club*. Det var kun tre lag, alle amerikanske som deltok i vannpoloturnering. *New York Athletic Club* som vant vannpoloturneringen, vant «semifinalen» mot *Missouri Athletic Club* 5-0 og siden finalen *Chicago Athletic Association* med 6-0. Det ble kun spilt to kamper i turneringen.

Swatek deltok også i svømmekonkurransen, blant annet på 100 yards rygg.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1904 USAs flagg St. Louis - Sølv i vannpolo USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edwin Swatek – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Edwin Swatek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Edwin Swatek – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Fra Meseta Central i september
**Meseta Central** er en høyslette sentralt i Spania som utgjør om lag halvparten av landets areal. Den har en utstrekning på om lag 210 000 km², og en gjennomsnittlig høyde på 700 meter over havet. 

Høysletten avgrenses i nord av de cantabriske fjellene og i øst en serie fjellkjeder mens den mot Portugal i vest går relativt slakt ned mot havnivå. Meseta Central deles i en nordlig og en sørlig del ved fjellkjedene Sierra de Gata og Sierra de Guadarrama, slik at den nordlige delen utgjøres av den autonome regionen Castilla y León og den sørlige delen av regionene Extremadura, Madrid og den sørlige delen av Castilla-La Mancha (i hovedsak området La Mancha. Mens den vestlige delen er preget av krystallinske bergarter og dårlig jordsmonn, er den østlige delen preget av kalkstein og utgjør et viktig jordbruksområde i Spania.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GeoNames
 |
***The Glorious Lady*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George Irving.

Handling
--------

Under en årlig feiring, hvor bønder og aristokrater blander seg, blir hertugen av Loame - en deltaker i et hesteveddeløp - kastet fra hesten sin. Hun blir snart reddet av Ivis Benson. Begge blir skadet, og de forelsker seg snart i hverandre - til stor forferdelse for moren hans - og for Lady Eileen, som moren hans hadde ønsket at Loame skulle gifte seg med.

Hertugen og Ivis gifter seg, men moren hans - sammen med Lady Eileen - får Eileens bror, Dr. Neuman, til å fortelle hertugen at Ivis på grunn av skadene hun pådro seg under hesteveddeløpet ikke vil være i stand til å gravid. Hun kan derfor ikke føde hertuge noen arvinger, men sannheten kommer snart frem - og Ivis føder sønnen hans kort tid senere.

Skuesoillere
------------

* Olive Thomas som Ivis Benson
* Matt Moore som hertugen av Loame
* Evelyn Brent som Lady Eileen
* Robert Taber som Dr. Neuman
* Huntley Gordon som Lord Chettington
* Marie Burke som Dowager Duchess
* Mrs. Henry Clive som Hilda Neuman
* Mona Kingsley som Babette

Referanser
----------

1. ↑  THE GLORIOUS LADY
2. ↑  Michelle Vogel. *Olive Thomas: The Life and Death of a Silent Film Beauty*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Glorious Lady* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Glorious Lady* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Glorious Lady* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Detalj fra trappen i lystslottet *Petit Trianon* i Versailles, oppført 1762-68
Krohnstedet (1785) har en klassisk inngangsportal med riflete pilastre og gavl med tympanonfelt
Interiør på Frydenlund (Bergen), 1799.
Bokskap av Robert Adam (1776)
Mesterhuset ved Stoltz' reperbane fra 1807-08
Inngangsdør i louis seize-stil, Lille Øvregaten 7, Bergen
Kolonnade med joniske søyler ved Thomas Erichsens Minde
**Louis-seize-stil** betegner den stilen som kommer til uttrykk i arkitektur, interiørkunst og møbeldesign gjennom siste delen av 1700-tallet. I Norge finner man stilen representert i tiden 1770 til 1810. Den oppsto i Frankrike etter midten av 1700-tallet, fikk sin største utbredelsen i kong Ludvig XVIs regjeringstid, 1774–92, og fikk i ettertid navn etter ham. 

Louis-seize-stilen avløste rokokkoen og ble utviklet under påvirkning av de arkeologiske utgravningene i Pompeii, som gjorde antikkens formverden bedre kjent. Stilen kan betraktes som en del av klassisismen og kjennetegnes av rette linjer, symmetri og utstrakt bruk av former og ornamenter fra antikken. Louis-seize-stilens bruk av pastellfarger var forøvrig nært beslektet med fargeholdningen i rokokkoen. Den lettere Louis-seize-stilen ble avløst av den tyngre og strengere empiren.

Sentrale bidragsytere var Johann Winckelmann i Tyskland, skotten Robert Adam i Storbritannia og Caspar F. Harsdorff ved det Kongelige Danske Kunstakademi. I Sverige er stilen kjent under navnet *gustaviansk stil*, etter kong Gustav 3. hvor stilen fikk en utforming i nær kontakt med den franske.

Stilkjennetegn
--------------

I Norge kjennetegnes bygninger i denne stilen av hel- eller halvvalmet tak med svai, søylemotiv i fasaden og midtark. Gesimsen ble ofte utsmykket med tannsnitt og eggstav. Vinduene hadde småruter, og på Vest- og Sørlandet var de ofte utført som engelske skyvevinduer. Inngangsportalene ble gjerne uformet med klassiske søyler under en trekantet eller buet gavl. Et typisk kjennetegn på stilen er riflet listverk og dørspeil. Dørspeilene var gjerne ovale eller rombeformete. I ornamentikken finner man motiv som urner, medaljonger, girlander og sløyfer.

Eksempel på louis-seize-arkitektur i Norge
------------------------------------------

* Stiftsgården i Trondheim (1774–78)
* Stend hovedgård, Bergen, (etter 1782)
* Krohnstedet, Bergen (etter 1785)
* Sør-Fron kirke (1786-1792)
* Bergskrivergården, Røros (1793)
* Thomas Erichsens Minde, Askøy (1793–95)
* Lyststedet Måseskjæret, Bergen, (1795)
* Gamlebyen kirke, Oslo (1796)
* Brødretomten, Bergen (1797)
* Frydenlund (Bergen) (1797–99)
* Ledaal, Stavanger (1799-1803)
* Saxegården, Oslo (ca. 1800)
* Eidsvollsbygningen (1800)
* Sokndal kirke (1803)
* Mesterhuset ved Stoltz' reperbane, Bergen (1807–08)
* Sophies minde (Bergen), (1810)

Se også
-------

* Klassisistisk arkitektur

Kilder
------

* Bygg og bevar
* SNL
* Historiske hus
* Stilhistorie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |



Portal: Arkitektur