recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Knut Thommessen** (1911–1981) var en norsk diplomat.

Etter examen artium 1929 og cand.jur. 1934 ble han dommerfullmektig i 1936 og overrettssakfører i 1938, før han 1938 til 1939 var ved Norges legasjon i Warszawa. Etter utbruddet av den 2. verdenskrig ble han forflyttet til det norske konsulatet i Montréal hvor han var stasjonert fra 1939 til 1941. Deretter var han tre år i London og 1944–1945 ved det norske generalkonsulatet i New York City.

Tilbake i Oslo 1945 var han direktør for Skibsfartens Arbeidsgiverforening i et år. Deretter var han ambassadesekretær ved Norges ambassade i London 1946–1949, legasjonsråd ved den nyåpnede legasjonen i Bonn 1952–1955, ambassaderåd (nestsjef) ved Norges ambassade i London 1955–1958, generalkonsul i New York City 1958–1962, ambassadør til Brasil, stasjonert ved den nye Norges ambassade i Brasília 1962–1965, ambassadør ved Norges ambassade i Tokyo (sideakkreditert til Seoul 1966) 1965–1972 og ambassadør ved Norges ambassade i Helsingfors 1972–1975.

Knut Thommessen var sønn av medisinprofessor Hans Saenger (1880–1942) og Ellen Helle Constance Brun Thommessen Sandvik (1889–1952), og tok etternavnet Thommessen i 1926. Han var gift med Sonja Lie (1917–1975) som var datter til den norsk-amerikanske maleren Jonas Lie (1880–1940). Komponisten Olav Anton Thommessen (født 1946) er deres sønn.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsdato er hentet fra gravferdsetaten i Oslo.
2. ↑  Thommessen, Knut i Hvem er Hvem, 1973.
*For Noatun i norrøn mytologi, se Noatun (mytologi)*.

**Noatun** er et bureisingsbruk i Pasvikdalen i Sør-Varanger kommune. Gården ligger på et nes ved innløpet til Gjøkbukta fra Fjørvatnet i øvre løp av Pasvikelva. Noatun ble bygget i 1907 av den norske ornitologen Hans Thomas Lange Schaanning, som da flyttet dit fra øya Varlam/Vaarlamasaari på russisk side av grensen. Gården har siden 1993 ligget innenfor Pasvik naturreservat.

Noatun er et vernet kulturminne. Det er en nesten komplett nybyggergård fra begynnelsen av 1900-tallet. Rundt gårdstunet er det bolighus, løe, stabbur og badstue. Det er også andre uthus på gården og en «peisestue» rundt 200 meter unna ute på neset. Alle husene er tømret og også bygget med torv.

Hovedbygningen er et 1 1/2-etasjes hus med spontekket mansardtak, med senere påbygget veranda mot sør. Utvendig er huset kledd med liggende trepanel. Under kjøkkenet ligger en matkjeller med sementert gulv og hvitkalkede tømmervegger.

Referanser
----------

1. ↑  «Noatun, Gårdstun». *kulturminnesok.no*. |. Besøkt 9. mars 2024.

Litteratur
----------

* Steinar Wikan: *Noatun – en ødemarksgård i Øvre Pasvik*, Tiden, Oslo 1975, ISBN 8210011723
**Siv Helene Stangeland** (født i 1966) er en norsk arkitekt, født i Stavanger. Hun er en av partnerne i arkitektkontoret Helen & Hard.

Utdannelse
----------

Hun er utdannet ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO) og ETSAB Barcelona School of Architecture, og har en doktorgrad i arkitektur fra Aarhus Universitet. På AHO studerte Stangeland under Sverre Fehn og Christian Norberg-Schulz.

Karriere
--------

Sammen med Reinhard Kropf etablerte Stangeland i 1996 arkitektkontoret Helen & Hard.

Siv Helene Stangeland har siden etableringen av Helen & Hard i 1996, vært partner i arkitektkontoret. Stangeland har i sin arkitektur vært spesielt opptatt av trearkitektur og bærekraft, og Helen & Hard er et av de norske arkitektkontorene som har spesialisert seg på trearkitektur. I de første årene etter etableringen av arkitektkontoret jobbet Stangeland og Kropf med restaurering av gamle laftehus, og fikk slik spesialkompetanse på området. Selv beskriver arkitektduoen sin arkitektur som *relational design*.

Verk (utvalg)
-------------

* 2011: Vennesla bibliotek, Vennesla
* 2019: Vindmøllebakken bofellesskap, Stavanger
* 2019: Finansparken, Stavanger

Referanser
----------

1. ↑  «Vindmøllebakken». *Helen & Hard* **(engelsk)**. Besøkt 8. mars 2024.
2. ↑  «Finansparken i Bjergsted Stavanger». *Arkitektur* **(norsk)**. 2020. Besøkt 8. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Betsy Sundt** (1874–1940) var den første kvinnelige kontorsjef i Telegrafverket.

Sundt ble født i Kristiania 6. juli 1874. Hun vokste opp med to søstre, Eva og Eugenie. Eugenie døde 6. desember 1915. Hun tok sin avganseksamen ved Kristiania Handelsgymnasium 12. desember 1892 med karakteren «*Udmærket godt* 1.313», av totalt 75 elever som tok eksamen var hun den åttende beste. I 1893 tok Sundt telegrafkurset hos Telegrafverket i Trondheim og begynte samtidig som telegrafistinne. Etter 16 års tjeneste i Trondheim ble Sundt i 1909 flyttet til Oslo hvor hun ble ansatt i telegrafstyret og steg hurtig i gradene. I 1920 tok Sundt ved siden av arbeidet artium med «Særdeles tilfredsstillende» i alle skriftlige fag uten om norsk hvor hun fikk karakteren «Særdeles» i hovedkarakter. Sundt studerte så fransk og engelsk i tre år ved Universitetet i Oslo for å kunne ta filologisk embedseksamen. Etter at hun hadde tatt den høyere telegrafeksamen ble Sundt fullmektig av første klasse ved personalkontoret. I 1930 ble Sundt utnevnt av Handelsdepartementet ved Tore Olaus Engset til kontorsjef i Telegrafstyret. Hun arbeidet videre i Telegrafverket til hun falt for aldersgrensen i 1939. 18. mars 1940 døde Sundt av en hjertelidelse på Ullevål Sykehus etter å ha vært innlagt i en uke.

Referanser
----------

1. 1 2   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Kvinnelig kontorchef i telegrafstyret». *Østerdølen*: 4. 2. mars 1931.
5. ↑  «Morgenbladet 1915.12.06». Norge, Oslo. 1915-12-06.
6. ↑  «Dagbladet 1892.12.24». Norge, Oslo. 1892-12-24.
7. 1 2 3 4 5  «Nationen 1940.03.19». Norge, Oslo. 1940-03-19.
8. ↑  *Telegrafverkets historie 1855-1955*. no: John Grieg. 1955.
9. ↑  «Østerdølen 1931.03.02». Norge, Innlandet, Tynset. 1931-03-02.
10. ↑  «Dagens Næringsliv 2002.02.18». Norge, Oslo. 2002-02-18.
**ResearchGate** er et nettsamfunn som inneholder ressurser for samarbeid mellom forskere på tvers av forskningsområder.

Nettsiden inneholder applikasjoner slik som semantisk søkning, fildeling, publikasjons database, forum, metode diskusjoner, grupper osv. Medlemmene lager sin egen profil og har også mulighet til å lage sin egen blogg. Siden oppstart mai 2011 har Researchgate nå mer enn 1 400 000 medlemmer.

ResearchGate har utviklet en semantisk søkemaskin som utnytter interne ressurser og større eksterne data søkebaser innenfor forskning. Slik som PubMed, Citeseer, arXiv, NASA Library m.flere. 

Søkemaskinen ble utviklet for å analysere en større andel uttrykk enn de brukt i stander nøkkelordsøkere – den analyserer hele abstrakter – dette med en tanke på at flere uttrykk vil tillate mer presise resultat.

Den samme type av semantisk sammenligning er også brukt av hovedsiden
for hjelpe medlemmer med nettverksbygging. Gjennom å analysere
informasjonen tilgjengeligjort av bruker på hans eller hennes profil,
vil plattformen foreslå grupper, andre medlemmer og litteratur gjennom
lik eller sammenlignbare interesser og forskning, som bruker er interessert i. Det eksisterer nå mer enn 1 400 grupper på ResearchGate, gruppene kan være åpne eller lukkede, dette styrer man selv under privacy settings.

Medlemmer kan også skape egne grupper når de måtte ønske. Alle grupper har software der samarbeid er mulig, dette slik som fildeling og verktøy som gjør det mulig for bruker å samarbeide med kolleger om skriving og redigering av dokumenter. Andre instrumenter slik som
avtalebok, og verktøy for å gjennomføre undersøkelser er også tilgjengelig. Flere forskningsorganisasjoner og institusjoner bruker ResearchGate som en møteplass, dette for å lettere kunne samarbeide å kommunisere. Plattformen har også utviklet private undergrupper for
større organisasjoner, åpne kun for medlemmer av den gjeldende institusjonen.

ResearchGate har i tillegg et job board for forskere, der det
listes opp internasjonale jobber. Så ønsker man jobb i utlandet kan men filtrere etter; stilling, felt, land. Researchgate har utviklet en nettside der forskere kan laste opp å dele tidligere utgitte verk, med respekt for copyright avtaler. Verkene er blant de interne ressursene som er søkbare ved hjelp av den semantiske søkemaskinen.

Referanser
----------

1. ↑   www.bloomberg.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.researchgate.net[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  "Pioneers", Science Magazine, 30 May 2008, Print Edition
4. ↑  «Virtual network benefits researchers». Cordis News. 24. november 2008. Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 26. november 2009.
5. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. 1 2  «Professional Network ResearchGate Is A LinkedIn For Scientists». Techcrunch. 14. mai 2009. Besøkt 25. november 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Researchgate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* ResearchGate blogg
* ResearchGate Twitter-profil
**Crows Nest National Park** er en nasjonalpark i utkanten av Darling Downs i det sørlige Queensland, Australia. Den er delt inn i en rekke underdeler som ligger i både Crows Nest og Grapetree, 40 km vest for Esk i bioregionen South East Queensland. Først ble en nasjonalpark på 236 hektar etablert i 1967. Så ble parken utvida sørover langs fjellene Great Dividing Range og dekker nå 17,9 km².  Gjennomsnittlig høyde i terrenget er 503 meter. 

 Refleksjoner i et svømmehull i Crows Nest nasjonalpark, 2022
Geologien i området er dominert av kuppelformede granittfremspring. Vegetasjonen i parken er for det meste åpen eukalyptusskog. Arter som bøylefuru og sumpmahogni finnes langs bekkebredder. Hovedvassdraget i parken er Crows Nest Creek, som er en sideelv til Cressbrook Creek, som i seg selv er en sideelv til Brisbane River. Omtrent 4% av parken er elvevåtmarker.

Crows Nest nasjonalpark er kjent for sitt ulendte terreng, fossefall og en glitrende kløft kalt *Valley of* *Diamonds*. Denne dalen har fått navn etter mineralet feltspat, som glitrer i sollyset. Populære aktiviteter inkluderer å besøke utkikkspostene og observere markblomster og dyreliv, samt fugletitting. Totalt 10 sjeldne eller truede arter er kjent fra Crows Nest nasjonalpark. Noen av dem er på randen av utryddelse, som for eksempel *Petrogale penicillata*.

Fasiliteter
-----------

Parken har utkikksposter, turstier og fasiliteter for piknik og camping, som koster ekstra.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Crows Nest National Park». Department of Environment and Heritage Protection. Besøkt 7. januar 2015.
2. ↑  «Crows Nest National Park topographic map, elevation, relief». Besøkt 6. mars 2022.
3. ↑  «About | Crows Nest National Park». Queensland government, Department of Environment, Science and Innovation. Besøkt 6. mars 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Erik Stifjell** (f. 1976) er en norsk komponist og slagverker med musikerutdannelse fra Høgskolen i Tromsø og Nordjysk Musikkonservatorium, Aalborg. Komponistutdannelsen har han fra Vestjysk Musikkonservatorium, Esbjerg.

Ved siden av rene komposisjoner er han mye brukt som komponist for sceniske oppsetninger. Her nevnes i hovedsak hans arbeid med fri-teatergruppen 'Ferske Scener', Tromsø og deres oppsetning av Harold Pinters 'Ashes to Ashes', som høstet gode kritikker i Tromsø, Mo i Rana og Oslo, vinteren 2006. 

Som frilansmusiker har han spilt med flere symfoniorkestre i Norden, både som paukist og slagverker. I tillegg har han vært med i ulike impro- og støyprosjekter som f.eks. Pong Remix, Ur-Tur og Spontanfönk.

Stifjell har vært medlem av 'Northern light – fire art group', Musikalsk leder i 'Surtr – International Fire Art Symposium' og styreleder i 'Ny Musikk Tromsø'. I dag er han musikalsk ansvarlig i folkebevegelsen og kunstprosjektet Nordting, ledet av Amund Sjølie Sveen.

I 2006/2007 mottok Stifjell Troms fylkes kunstnerstipend. I 2004 ble han tildelt ung-kunst stipend med live-installasjonen 'Urbanic' under Festspillene i Nord-Norge.

Stifjell er stipendiat i komposisjon ved Musikkonservatoriet i Tromsø (2021–2025).

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Stifjell, Erik 1976-, besøkt 18. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «erikstifjell - home». *stifjell.com* **(engelsk)**. Besøkt 8. juli 2022.
3. ↑  «Om Nordting». *Nordting* **(norsk)**. Besøkt 27. mars 2024.
4. ↑  «Stifjell, Erik | UiT». *uit.no*. Besøkt 8. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Samuel Erik Michael Matras** (født 31. desember 1898 på Viðareiði, død 29. juni 1960 i Tórshavn) var en færøysk lærer og redaktør.

Han var sønn av kjøpmann og lagtingsmann Joen Michael Matras og hustru Anna Elisabeth Poulsen på Viðareiði. Blant hans søsken var filolog og forfatter Christian Matras.

Etter lærerseminaret i Haslev underviste han noen år i Herning, Hedehusene og Vammen i Danmark samt i Tórshavn på Færøyene. I 1925 ble han lærer ved Tórshavns kommunale folkeskole. Ved siden av dette var han instruktør i Tórshavns gymnastikkforening i en årrekke. Han nedla også et betydelig arbeid for handelsskolen, som ble etablert i 1936, etter å ha vært et kveldskurs siden 1926. Matras var formann i den nasjonale ungdomsforeningen Merkið og redaktør for Sjálvstýrisflokkurins partiorgan *Tingakrossur* 1940–1943.

Referanser
----------

1. ↑  «Kirkebok for Norðoya prestagjald» **(dansk)**. Tjóðskjalasavnið. Besøkt 27. desember 2019.
2. ↑  «Købmand J. M. Matras». *Dimmalætting* **(dansk)**: 2. 27. oktober 1937.
3. ↑  Petersen, Poul E. (30. november 1950). «S. E. Matras verið lærari við Havnar skúla í 25 ár». *Tingakrossur* **(færøysk)**: 1–2.
4. ↑  «S. E. Matras, fyrrv. lærari við Havnar skúla, deyður». *Dagblaðið* **(færøysk)**: 1. 1. juli 1960.

Portal: Færøyene
ID.4
**Volkswagen ID.4** (produsert 2020) er en elektrisk familiebil fra tyske Volkswagen.

Den er efter Volkswagen ID.3 den andre i fabrikkens ID-serie. «ID» betyr «Intelligent Design».

Bilen kjennetegnes av romslig bagasjerom, god benplass for passasjerer og lang rekkevidde. Den kan imidlertid ikke kjøre Bergen - Geilo vinterstid i ett strekk uten ladestopp.

I en interessant artikkel fra fabrikken lanseres den som det elektriske alternativ til Volkswagen Tiguan. Det antydes videre at den vil få verdenspremiere den 23. september 2020 med enten to- eller firehjulsdrift og en rekkevidde på inntil 500 kilometer. De første vil kun ha bakhjulsdrift, mens drift på alle fire vil komme.

ID.5
----

ID.5 litt ovenfra
Varianten **ID.5** ble lansert i 2023 som en coupe med mindre bagasjerom. Den kan ikke ta taklast, og får et lavere strømforbruk på grunn av mindre luftmotstand (0,26 mot 0.28). Den kunne fås som Pro eller Pero, eller GTX med firehjulsdrift og doble el-motorer.

Referanser
----------

1. ↑  First member of the ID. family is called ID.3 Arkivert 16. november 2020 hos Wayback Machine. fra volkswagenag.com, sist lest den 10. september 2019.
2. ↑  ID.4 Arkivert 19. september 2020 hos Wayback Machine. fra volkswagen.no.
3. ↑  ID.5 overrasket oss i lang test fra elbil24.no den 12. september 2022.
**NetWare** var et nettverksoperativsystem som ble introdusert av Novell i 1983. Siste versjon (6.5 SP8) ble lansert 6. mai 2009.

Det var et selvstendig operativsystem som likner litt på Linux og Unix. NetWare har fra starten av tilbudt tjenester som fildeling og skriverdeling, samt håndtering av brukeridentiteter og brukerrettigheter. Frem til midten av 1990-tallet var NetWare nærmest enerådende på dette markedet som det eneste nettverksystemet ved siden av UNIX for datamaskiner med x86-arkitektur. Systemet var basert på Novells egne nettverkprotokoll IPX/SPX, men etter hvert som TCP/IP ble stadig mer utbredt på grunn av internet fikk det konkurranse fra Microsoft Windows NT 4.0 og senere Windows 2000 og Windows Server 2003. 

I Norge er det størst utbredelse av NetWare i offentlige etater, på høgskoler og universiteter.[]

Siden NetWare 4.0 er Novell i ferd med å gjøre de fleste av sine tjenester plattformuavhengige. Etter at Novell kjøpte Linux-selskapet Suse Linux, satser Novell på Linux som serverplattform, og etter hvert kan alle Novells tjenester kjøres på Linux. Support av NetWare ble innstilt mars 2010.

Se også
-------

* Novell eDirectory

Referanser
----------

1. ↑  End of Support for NetWare

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Novell NetWare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
Stemmeseddel (mønster) fra 2023.
**Valget i Bremen 2023** ble avholdt 14. mai 2023. Det var det 21. valget til Bremens borgerskap, den tyske delstatens Bremens parlament. Parlamentet består av 84 representanter, hvorav 69 representanter fra valgkretsen Bremen by og 15 representanter fra valgkretsen Bremerhaven.

Valgsystem
----------

Velgerne har til hvert av valgene i Bremen fem stemmer til fordeling på parti- og personlistene. Velgeren kan bruke samtlige fem stemmer på den samme personkandidat. Et parti må oppnå fem prosent (sperregrense) for å bli representert i parlamentet.

Stemmerettsalderen ved delstatsvalget er 16 år, mens valgbarhetsalderen (minstealder for å bli valgt) er 18 år.

Parallelle kommunale valg og bydelsvalg
---------------------------------------

Samtidig med delstatsvalget velges også representanter til Bremen bys parlament (*Stadtbürgerschaft der Stadt Bremen*). Valget til byparlamentet er identisk med valget til delstatsparlamentet. Da valget til byparlamentet er et kommunalvalg teller imidlertid også stemmene til ikke-tyske borgere med, forutsatt at disse oppfyller EUs vilkår for å stemme ved slike valg.

Videre avholdes samtidig med delstatsvalget også kommunalvalget til byparlamentet (*Stadverordnetenversammlung*) i Bremerhaven.

I Byen Bremen foretas også direktevalg av en bydelsforsamling (*Beirat*) for hver av de 22 bydelene.

Valgresultat
------------

SPD fikk tilbake deler av den velgermassen de tapte ved valget i 2019. Den største fremgangen opplevde partiet Bürger in Wut (Borgere i raseri) som tjente på at AfD som følge av indre stridigheter ikke klarte å stille lister.

Delstatsregjeringen som besto av en koalisjon av SPD, Bündnis 90/Die Grünen og Die Linke bestemte seg 25. juni 2023 å fortsette samarbeidet i Andreas Bovenschultes andre regjering.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Wahlen im Land Bremen - Bremer Wahlen». *www.landeswahlleiter.bremen.de*. Besøkt 4. oktober 2023.
2. ↑  Krex, Alexander; dpa; AFP (25. juni 2023). «Bürgerschaft Bremen: Rot-grün-rotes Regierungsbündnis für Bremen steht». *Die Zeit* **(tysk)**. ISSN 0044-2070. Besøkt 9. mars 2024.

| * v
* d
* r
Valg i Tyskland 2023 |
| --- |
| Våpen | Delstatsvalg | Berlin • Bremen • Bayern • Hessen | Tysklands flagg |
Dragen Fåvne blir drept av Sigurd Fåvnesbane. Treskurd fra Hylestad-portalen ca. 1175.
**Fåvne** (norrønt *Fáfnir* eller *Faðmir*) er en voldsom drage eller slange fra norrøn mytologi. Fåvne var ifølge skaldekvadene *Fåvnesmål* og *Reginsmål* sønn av Sigmund som var sønn av Reidmar, bror av Regin og Oter. Fåvne voktet over en stor skatt, og ble til slutt drept av helten Sigurd Fåvnesbane som stakk den med sverdet Gram.

Fåvne var opprinnelig en dverg, men ble forvandlet til en drage av ringen Andvarenaut. Oter ble drept av Loke, og dvergene ville ta blodhevn og drepe Loke, Odin og Hønir. Odin kjøpslo med Reimar, og de ble forlikt om at æsene skulle kjøpe seg fri mot å fylle Oters skinn med gull. Loke stjal løsegullet fra dvergen Andvare. Før æsene forlot dvergene, advarte Loke om at det lå en gullring, Andvarenaut, blant gullet. Andvarenaut var forbannet, og forbannelsen rammet eieren. Reidmar brydde seg ikke om dette, men advarselen viste seg å være berettiget: Reidmar ble drept av Fåvne, og Regin ble drevet i eksil av ham.

Fåvne dro da til en hule for å gjemme gullet sitt. Der forvandlet ringen ham til en grisk drage, som voktet over gullet sitt til sin død. Fåvne ble deretter drept av Sigurd Fåvnesbane, fostersønn til Regin.

Historien om Fåvne er tema for operaen *Siegfried* i opera-syklusen *Der Ring des Nibelungen* av Richard Wagner.

Se også
-------

* Drage
* Dverg
* Norrøn mytologi
* Overnaturlige vesener

Referanser
----------

1. ↑  Hultkrantz, Åke (1992). *Hvem er hvem i norrøn mytologi*. [Oslo]: Arnkrone. s. 37. ISBN 8290007019.
2. ↑  *Edda*. [Stabekk]: Bokklubbens lyrikkvenner. 1988. s. 40–44. ISBN 8252507697.
3. ↑  *Edda*. [Stabekk]: Bokklubbens lyrikkvenner. 1988. s. 36–39. ISBN 8252507697.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fafnir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Anne Brændeland Hovde**, også kjent som **Anne Lingan**, (født 16. desember 1977) er en norsk sanger og komponist. 

Siden 2000 har hun levert låter til band både i Norge og internasjonalt, som den tysk/amerikanske gruppen Sweetbox, som bla.a gikk til 1. plass i Japan og top 10 i Europa. I 2003 slapp hun singelen Kicking You Out. Denne låta ble brukt som vignettmusikk til TVNorges realityserie Big Brother, og lå 8 uker på 1. plass på VG LISTA TOP 20. Singlen er med på hennes første og eneste album, Scared, og i forlengelse av utgivelsen var hun på turné og holdt konserter over hele landet. Anne trakk seg ut av rampelyset etter dette, og fortsatte som musiker og låtskriver til ulike artister og prosjekter. I 2011 ble hun nominert til Spellemannsprisen for beste barneplate, som låtskriver og musikalsk ansvarlig, med albumet Monstermos. Dette var et samarbeid med Gan Aschehoug, og forfatter Endre Lund Eriksens barneunivers Dunderly. Hun jobber nå som musikkpedagog, og er selvstendig næringsdrivende og komponist for Sony/ATV Music Publishing.

Diskografi
----------

### Singler

* *Sleeping Beauty* (2000)
* *The Real Thing* (2001)
* *Like A Ghost* (2002)
* *Kicking You Out* (2003) Nummer en i Norge på VG-lista

### Album

* *Scared* (2003)

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anne Lingan Brændeland på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Anne Lingan Brændeland på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Rockipedia Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
* Plateanmeldelse av Aftenbladet Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine. og Dagbladet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Det savnes tydeligere omtale som viser at Berg har leksikalsk interesse*

**Morten Berg** (født 1951) er en gründer og bedriftsleder fra Ørland. Han grunnla *Mascot Berg tekstil* i 1986, og sitter som hovedaksjonær og daglig leder i Mascot Høie.

Berg begynte i bransjen i 1981, med soveposeproduksjon hos *Alaska tekstil* i Trondheim. I 1986 startet han for seg selv på Brekstad. I 1998 overtok han konkurrenten Norsov på Dokka og i 1999 overtok han konkurrentene Høie og Nordiska Fjäder.

I tillegg til sengetøyforetaket er han også eier/medeier i *Libra kjøpesenter*, Brekstad og Ørland Kysthotell.

Referanser
----------

1. ↑   Fosna-Folket, utgitt 18. oktober 2016[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Dagens Næringsliv; 8.3.2004 og 10.7.2003
* Vigdis Hoff Hoøen. *Ørland Sparebank 1849-1999; ikke bare bank...*. Brekstad, 1999. ISBN 82-995069-0-5
*For mannsnavnet, se Regin (navn).*
Dvergen Regin avbildet av tegneren Arthur Rackham.
**Regin** er en dverg i norrøn mytologi, sønn av Hreidmar og fosterfar for Sigurd Fåvnesbane. Regin var vis og nevenyttig. Han bygde et hus av glitrende gull og edelsteiner til sin far. 

Regin og hans bror Fåvne drepte Hreidmar for det forbannede gullet han hadde mottatt fra gudene etter at de drepte hans andre sønn, Odder. Fåvne ble imidlertid forvandlet til en drage fordi han ønsket å beholde alt gullet (drager symboliserer ofte grådighet i europeisk folklore. Fåvne drev Regin bort fra gullet. Regin slo seg ned blant menneskene. Han lærte menneskene å så, slå, arbeide med metaller, seile, temme hester og andre husdyr, bygge hus, spinne, veve og sy.

Regin sendte Sigurd for å hente tilbake gullet. Han smidde et fantastisk sverd til Sigurd, men det knakk like etterpå. Sigurd fant sin fars sverd, Gram, og fikk Mimir til å reparere og forsterke det. Deretter drepte han Fåvne med det.

Sigurd fikk visdom av å slikke i seg dragens blod, ettersom Fåvne kunne snakke med fugler. 
Sigurd, som hadde fått vite av fuglene at Regin planla å drepe ham for å ta gullet, drepte sin stefar og tok gullet selv.

I en annen versjon av sagaen er det Regin som er dragen, og Mimir hans bror og fosterfar til Sigurd.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Ormepaddene** er en av tre nålevende ordner av amfibier, som kjennetegnes ved at de er helt uten bein. Deres utbredelsesområde omfatter tropiske områder av Afrika, det sørøstlige Asia og Amerika.

Lemmeløse amfibier
------------------

Ormepaddene var trolig de første av de nålevende amfibiene som skilte seg ut som egen gruppe. De er lemmeløse og har hverken spor av skulder- eller bekkenbelte. De har glatt skinn, selv om de mest primtive artene er utstyrt med skjell i huden av en type som man ellers kun finner hos fisk. Disse artene er således de eneste nålevende tetrapoder med fiskeskjell. De kan ved første øyekast ligne store marker. Skinnet er delt i ringer. Noen av dem kan skille ut gift gjennom skinnet, som i noen tilfelle kan være farlig også for mennesker. Mange oppholder seg mesteparten av tiden nede i bakken, mens noen hovedsakelig er vannlevende og oppholder seg nesten utelukkende i vann.

Anatomi
-------

Tegning av *Syphonops annulatus*
Noen arter er utstyrt med en kort hale, mens andre mangler hale helt og kloakkåpningen munner derfor ut helt bakerst på dyret.

Ormepaddene har dessuten utviklet en helt unik tentakkel som brukes til å oppfange duftstoffer. Enkelte deler av øyet er gått med til å utvikle nevnte tentakkelen.

Øynene er svært reduserte, og kan være dekket fullstendig av bein og er dermed ikke lenger synlige. Selv synsnerven kan mangle. Med unntak av balanseorganet er det indre øret svært dårlig utviklet, og de er kanskje døve. De har ganske skarpe tenner, som de bruker til å fange smådyr med. De spiser hovedsakelig mark, insekter og små vivelløse dyr. Noen av dem spiser andre ormepadder. De svelger dyrene hele.

Forplantning
------------

De har indre befruktning. Hannene har et paringsorgan som innføres i hunnene i to til tre timer. Noen av dem legger egg, mens andre føder levende unger. Hos noen passer moren på eggene og ungene en tid.

Husdyr
------

Ormepadder holdes som husdyr noen steder i verden. Noen av de vannlevende artene holdes i akvarium og blir ofte feilaktig omtalt som åler. På engelsk omtaler man noen av *Typhlonectes*-artene som *«rubber eels»*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ormepadder* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ormepadder* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Ormepadder* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Ormepadder* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Ormepadder* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ormepadder* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gymnophiona* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Gymnophiona* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Amphibians: Caecilian

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL **·** NKC
 |
**Fenodyree** er en mansk alv, en liten nisse, eller en form for ånd i folketroen som er særlig framtrenden i mansk folkeminne. Fenodyree benyttes stundom som et særskilt navn og tidvis som navn på en gruppe rare vesener. Alternative skrivemåter er *fendodyree*, *phynodderee*, *phynnodderee*, eller *Fynnoderee yn Foldyr Gasteyer*. Han er liten og hårete, særlig rundt leggene, omtrent som en liten satyr. Fenodyree blir faktisk benyttet for satyr i den manske versjonen av *Bibelen* for 1819 (*Jesajaboken* 34:14; en moderne engelsk versjon oversetter satyr som «wild goat», villgeit).

Fenodyree liker å jobbe mye og hardt fra morgen til kveld med jordbruksoppgaver som gjeting, slåtting, og tresking. Hans eneste betaling er mat og drikke og ville tjene bonden lojalt inntil bonden ga ham noe klær. I en versjon av fortellingen var klærne ikke bra nok og fenodyreen forsvant i sinne; i en annen fortelling mente han at klærne var usunne og forsvant, igjen i sinne. Fenodyree er sterke, men deres intelligens er ikke like sterk, og de er lette å fornærme.

Fenodyree har en tragisk undertone da dette vesenet var en gang tenkt som en flott og kjekk fyr som en uddereek, men ble omformet til en liten og stygg fyr for å oppbevarte ei menneskelig jente fra Glen Aldyn. En fortelling sier at han ble straffet for at han uteble et drikkelag blant sine egne.

*Glashtin* som er kjent sør på Man er antagelig identisk med fenodyree.

Referanser
----------

1. ↑  Chapter IV: Manx Folklore Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.

Litteratur
----------

* Evans-Wentz, W.Y. *The Fairy-Faith in Celtic Countries*. 1911
* MacKillop, James: *A Dictionary of Celtic Mythology*. Oxford University Press 2004
* Rhys, John:*Celtic Folklore: Welsh And Manx*. 1901.
Ghoul-er, demoner i arabisk folketro, i kamp med persisk kriger til hest. Illustrasjon til *Shahname*, Irans nasjonalepos fra omkring år 1000.
**Ghoul** er et vesen i arabisk folketro. De holder til på gravplasser hvor de plyndrer graver og spiser lik. Ordet ghoul er en engelsk omskriving av det arabiske ordet الغول (*ghūl*), som betyr «demon».

*Ghoul* er også navnet på en demon som lever i en ørken og kan ta form som et dyr, vanligvis en hyene. Dette vesenet tar uforsiktige ørkenvandrere i bakhold, dreper og spiser dem.

Ghoul i populærkulturen
-----------------------

Ghouler og ghoul-lignende skapninger har ofte bitt brukt i litteratur, film, spill og musikk. Man finner blant annet ghouler i bøkene om Harry Potter, i C.S. Lewis sine bøker om Narnia, filmen *The Ghoul* fra 1993 og i rollespillet Dungeons & Dragons.

Se også
-------

* Djinn
* Overnaturlige vesener

Referanser
----------

1. ↑  «ghoul». *The Oxford Dictionary of Phrase and Fable*. Oxford University Press. Besøkt 10. september 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Bredtvet kirke** er en arbeidskirke fra 1977 beliggende på Bredtvet i bydel Bjerke i Oslo. Kirken ligger på høydedraget med Bredtvet videregående skole og Bredtveit kvinnefengsel på hver sin side.

Sognet Bredtvet menighet ble opprettet i 1966. Menigheten fikk sin sognekirke først i 1977. Byggverket ble tegnet av arkitekt Carl Corwin og er av laminert tre kledd med tegl, og har 600 plasser. Kirken er i september 2012 av Oslo Bispedømmeråd vedtatt solgt eller utleid samtidig som Bredtvet menighet nedlegges og slås sammen med Rødtvedt, Romsås og Grorud menigheter fra 1. januar 2013.

8. april 2013 ble det undertegnet en leieavtale hvor Den katolske kirke i Norge leier kirken av Den norske kirke. Som et resultat av dette ble St. Johannes Apostel og Evangelist Menighet i Oslo katolske bispedømme opprettet 1. mai samme år.

*Bredtvet kirkes klokketårn*   
 Foto: C. Hill, 2007

Klokketårnet
------------

Klokketårnet står så tett på kirken at de ser ut til å være bygget sammen. Tårnet har vegger kledd i tegl mot nord og sør, mens det har åpne sider mot øst og vest. I tårner er det 12 klokker. Klokkestøperiet Olsen Nauen installerte kirkens klokkespill i 1977. Instrumentet består av 12 klokker som spilles ved hjelp av et elektrisk klaviatur. De to største klokkene benyttes også som kirkeklokker til ringing og kiming. Klokkespillet er jevnlig brukt, stort sett ved spill av salmer i forbindelse med høymessene søndager. Olsen Nauen monterte et tilsvarende klokkespill i Rødtvet kirke året etter.

Inventar
--------

Kirkens altertavle fremstiller «Liv og død» og er laget av Else Hagen. Prekestolen og døpefonten er i sten. Orgelet er fra Grönlunds orgelbyggeri. I september 2013 ble stolene i kirken skiftet ut med nye kirkebenker med kneleskamler.

Hans Nielsen Hauge
------------------

Kirken er plassert på tomten til Hans Nielsen Hauges gård. I kirkeparken bak kirken er det satt opp en steinstøtte (obelisk) med en minneplate med Hans Nielsen Hauges ansikt.

Kulturminne
-----------

Bredtvet kirke er et kulturminne og har nummer 83945 i Riksantikvarens kulturminnebase.

Referanser
----------

1. ↑  NYE KIRKEBENKER, menighetens nettsider, besøkt 3. september 2013

Eksterne lenker
---------------

* Kirkens egen nettside
* carillon.no om klokkespillet ved Bredtvet kirke
* Oslo byleksikon
* (no) «Bredtvet kirke». *Kirkesøk*. Den norske kirke.
* (no) «Bredtvet kirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

| * v
* d
* r
Kirker i Groruddalen prosti |
| --- |
| Ellingsrud **·** Fossum **·** Furuset **·** Grorud **·** Haugerud **·** Høybråten **·** Romsås **·** Rødtvet **·** Stovner **·** Tonsen **·** Østre Aker |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** KulturNav **·** GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Willa Eslick** (født **McCord Blake**; 1878, død 1961) var den første kvinnen til å representere Tennessee i USAs kongress og kone til Edward Everett Eslick.

Biografi
--------

Eslick ble født i Fayetteville i Tennessee til George Washington og Eliza McCord Blake. Hun gikk på privatskoler, inkludert Dick White College og Milton College i Fayetteville, samt Winthrop Model School og Peabody College i Nashville. Hun gikk også på Metropolitan College of Music og Synthetic School of Music i New York. Hun var medlem av demokratenes delstatskomité for Tennessee, og var den første kvinnen som ble valgt inn i kongressen for Tennessee. Hun giftet seg med Edward Everett Eslick den 6. juni 1906.

Karriere
--------

Eslick representerte demokratene i den 72. amerikansk kongress, hvor hun fylte setet som stod tomt etter hennes ektemann Edward Eslicks bortgang. Hun satt i kongressen fra 14. august 1932 til 3. mars 1933. Hun stilte ikke til gjenvalg ettersom hun ifølge delstatens lover ikke var kvalifisert til å bli nominert.

Død
---

Eslick døde 18. februar 1961 i Pulaski i Tennesse, 82 år og 163 dager gammel. Hun er gravlagt i Maplewood Cemetery. Hun var medlem av American Association of University Women, Daughters of the American Revolution, United Daughters of the Confederacy og Order of the Eastern Star.

Referanser
----------

1. ↑  «Willa McC. Blake Eslick». *Ancestry.com* **(engelsk)**. Besøkt 22. mars 2024.
2. ↑  «Willa McC. Blake Eslick» **(engelsk)**. Biographical Directory of the United States Congress. Besøkt 22. mars 2024.
3. ↑  «Willa McC. Blake Eslick» **(engelsk)**. Office of the Historian. Besøkt 22. mars 2024.
4. ↑  «Willa McC. Blake Eslick» **(engelsk)**. Govtrack US Congress. Besøkt 22. mars 2024.
5. ↑  «Willa McC. Blake Eslick». *The Political Graveyard* **(engelsk)**. Besøkt 22. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

«Biografi» **(engelsk)**. Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek. 

* Office of the Historian
* (en) Willa Blake Eslick hos Find a Grave

| Representantenes hus (USA) |
| --- |
| Forgjenger :**Edward E. Eslick** | **Medlem av Representantenes husfra Tennessee07 Tennessees 7. distrikt**1932–1933 | Etterfølger :**Gordon Browning** |

| * v
* d
* r
Tennessees delegasjon til den 71. amerikanske kongress |
| --- |
| Senatet | 
* Kenneth McKellar (D)
* Cordell Hull (D)

 |
| Representantenes hus | 
* Jo Byrns (D)
* Ewin L. Davis (D)
* J. Will Taylor (R)
* Gordon Browning (D)
* Samuel Davis McReynolds (D)
* *Edward Everett Eslick* (D)
* Jere Cooper (D)
* E.H. Crump (D)
* John Ridley Mitchell (D)
* Oscar Lovette (R)
* *Willa Blake Eslick* (D)

 |
**Odore Joseph Gendron** (født 13. september 1921 i Manchester i New Hampshire i USA; død 16. oktober 2020 samme sted) var en amerikansk prelat og katolsk biskop av Manchester.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Odore Joseph Gendron studerte ved *Charles Borromeo Seminary* i Sherbrooke i provinsen Quebec i Canada, og studerte filosofi og teologi fra 1942 til 1947 ved *Pauline Seminary* i Ottawa i Ontario. 

### Prest

Han ble ordinert til prest den 31. mai 1947 i hjembyen Manchester. Han jobbet i sjelesorg i Berlin, Lebanon og Nashua. Fra 1965 til 1967 var han sogneprest i Pittsfield og i Manchester til 1972. I 1974 ble han biskoppelig vikar for presteskapet.

### Biskop av Manchester

Pave Paul VI utnevnte ham til biskop av Manchester den 12. desember 1974. Den tidligere biskopen av Manchester, Ernest John Primeau bispeviet den 3. februar neste år; medkonsekratorer var Edward Cornelius O'Leary, biskop av Portland, og Timothy Joseph Harrington, hjelpebiskop i Worcester. Han grunnla *Magdalen College of the Liberal Arts* og *Thomas More College of Liberal Arts*. 

Den 12. juni 1990innvilget pave Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedssøknad.
Portrettfoto av Bjarne Brustad Foto: Gustav Borgen/Nasjonalbibliotekets arkiver 
**Bjarne Brustad** (født 4. mars 1895 i Oslo, død 20. mai 1978) var en norsk komponist og bratsjist. Brustad var først fiolinist og deretter solobratsjist i Oslo Filharmoniske Orkester i en årrekke fram til 1943 da han tok avskjed fra orkestret og helliget seg komposisjon og undervisning. Han var knyttet til Musikkonservatoriet i Oslo.

Han var sønn av Postfunksjonær Olaf Baden (1871–1943) og Mathilde Halvorsen (1871–1962). Etter å ha spilt fiolin fra 1902 fikk han som 12-åring begynne ved Musikkonservatoriet i Oslo i 1907 hos Gustav Fr. Lange (1861–1939). I 1912 dirigerte han Tivoli teaters orkester og i 1913 studerte han hos den danske Julius Thornberg (1883–1945) i Berlin som var konsertmester for Berlinfilharmonien. Han debuterte i 1914 som fiolinist i Kristiania men dro rett tilbake til Berlin for å lære hos ungareren Carl Flesch (1873–1944) der han ble til i 1918 da han ble konsertmester for Stavanger Symfoniorkester, hvorpå han 1919–1922 fikk spille fiolin i det nystartede Filharmonisk Selskaps Orkester i Oslo. 

Fra 1922 gikk han enda mer over til komposisjon og debuterte i 1924 som komponist med blant annet sin «Suite nr. 1 for orkester, Fiolinkonsert nr. 1, Atlantis» med seg selv bak taktstokken og Leif Halvorsen (1887–1959) bak fiolinen. Fra 1928 var han fast bratsjist i Filharmonisk Selskaps Orkester på solo helt til tyskeren og krigen kom. Ved musikkonservatoriet underviste han fra 1937, såvel som skrev lærebøker og selvbiografier. Etter krigen ville han helst skrive musikk og endte opp med i alt ni symfonier, fire fiolinkonserter, den til nå ikke oppførte operaen *Atlantis* fra 1945 og forskjellig kammermusikk og vokalmusikk. Fra 1951 fikk han kunstnerlønn.

Brustad ble i 1941 gift med keramikeren Elisabeth Scheel (1898–1980).

Litteratur
----------

* Ingrid Loe Dalaker 2011, *Nostalgi eller nyskaping. Nasjonale spor i norsk musikk. Brustad, Egge og Groven*
* Sørå, Jarle (1977). Bækkelund, Kjell, red. *Norske komponister*. Tiden. ISBN 8210015494.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Bjarne\_Brustad[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6x067gn, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. januar 2015[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Norsk kunstnerleksikon, nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Elef Nesheim, *Bjarne Brustad* i Store norske leksikon.
7. ↑  Slekten Sandberg av Sverre Sandberg, 1960.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ICCU **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Aero California (til tider forkortet AeroCal)** var et lavpris flyselskap med hovedkontor på La Paz, Baja California Sur, Mexico. Selskapet opererte et nettverk av innenlandsruter med sin hovedbase på Manuel Márquez de León internasjonale lufthavn.

Historie
--------

Aero-California, Convair CV-340 på Manuel Márquez de León internasjonale lufthavn i 1981.
Aero-California, McDonnell Douglas DC-9 i nærheten av Los Angeles internasjonale lufthavn i 2001.
Flyselskapet ble grunnlagt i La Paz, Mexico i 1960 med en flåte av Cessna og Beechcraft fly, først kjent som **Servicios Aéreos**. Tidlig på 1980-tallet hadde etterspørselen etter charterflygning vokst nok til at en større Douglas DC-3 kom inn flåten. I juni 1982 startet selskapet opp med ruteflygning, de første rutene var mellom La Paz, Tijuana og Hermosillo med flytypen Convair 340. I 1989 startet Aero-California ruteflyging internasjonalt med Los Angeles som det første reisemålet. I 1995 hadde flyflåten blitt oppgradert til bare å omfatte jetfly av diverse Douglas DC-9-maskiner.

Den 3. april 2006 ble alle flygningene til Aero-California satt på bakken av det meksikanske luftfartstilsynet, etter at Sekretariatet for kommunikasjon og transport mente at flyselskapets sikkerhetsstandarder ikke var tilfredsstillende. De fikk 90 dager til å løse problemene og var i stand til å gjenoppta flygningene 11. august 2006. Den 23. juli 2008 (en tid da rutenettverket besto av 17 innenlandske destinasjoner), ble flyselskapet igjen suspendert. Denne gang på grunn av påstått gjeld til *Mexican Air Taffic Control, (SENEAM).* Dette førte til streik av medarbeidere 5. august, som teknisk sett fortsetter i dag. Aero-Californias lisens er fortsatt gyldig den dag i dag.

Ulykker og hendelser
--------------------

* Aero California ble utsatt for en ulykke 29. januar 1986. En Douglas DC-3 fløy inn i en fjelltopp i nærheten av Las Lomitas under dårlige vær-og siktforhold. Flyet hadde vært på veg fra Villa Constitución flyplass til Los Mochis flyplass.
* Den 21. juli 2004 ble en Douglas DC-9 utsatt for vindskjær ved take-off fra Mexico by internasjonale lufthavn til Durango. Alle 52 passasjerer og fire besetningsmedlemmer overlevde ulykken.

Flåte
-----

Aero-California hadde følgende fly i løpet av sin eksistens:

* Beechcraft 18
* Convair 340
* Douglas DC-3
* Douglas DC-9-14
* Douglas DC-9-15
* McDonnell Douglas DC-9-32

Flyselskapet hadde alle sine *DC-9*-fly da det stanset driften.

Referanser
----------

1. ↑  "Directory: World Airlines."
2. ↑  «Directory: World Airlines». *Flight International*. 27. mars 2007. s. 46.
3. ↑  Hawley, Chris (30 July 2009), «Mexico's airline groundings spark protests», *USA Today.*, besøkt 10 October 2009
4. ↑  Aero California 1986 crash at the Aviation Safety Network
5. ↑  Aero California 2004 accident at the Aviation Safety Network

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Potetmel.
**Potetmel** lages av poteter som er knust til en masse. Massen blir skylt i vann. Vannet som benyttes i skylleprosessen blir så stående til potetstoffet faller til bunnen. Vannet helles bort og deretter blir potetstoffet tørket og blir da potetmel. Potetmel inneholder hovedsakelig stivelse, men også noe protein.

Potetmel brukes i matlaging til jevning av sauser og til andre matretter som har behov for et bindemiddel. Jødene bruker potetmel i den jødiske påsken som erstatning for stivelse i kornprodukter da de ikke har lov å spise det i høytiden.

Potetmel har en rekke gode egenskaper og flere konkrete nytteverdier i matlaging. Potetmel egner seg godt i sukkerbrød, da den absorberer og holder på fuktigheten i større grad enn hvetemel, og lager derfor en kake med en lettere tekstur.

Stivelsen i potetmelet gjør at sauser, kompotter og gryter tykner. Potetmelet gjør også pannekaker og vafler sprøere på grunn av potetstivelsen. 

Potetmel binder fuktighet. Potetmel består av mange små stivelseskorn, som har evnen til å svelle i vann. For at svellingen skal starte må stivelseskornene ødelegges, og varme eller mekanisk energi i kombinasjon med vann er den vanligste metoden.

Potetmel egner seg til både kaker, desserter, supper og paier. 

Potetmel kan også brukes som babypudder.

Potetmel er et helt glutenfritt produkt og er dermed trygt å servere glutenallergikere, også kalt cøliakere. Mange opplever at bakevarer uten gluten kan være vanskelige å få faste og fine, men stivelsen i potetmelet gjør jobben som bindemiddel.

Potetmel kan brukes til mer enn matlaging og dukker ofte opp i sammenheng med kjerringråd. Eksempler på dette er at potetmel blant annet skal hjelpe på støle muskler, og at potetmel kan ta knekken på både kviser og rødvinsflekker.

Referanser
----------

1. ↑  «Aldri mer sår babyhud». *HOFF Potetmel*. Besøkt 9. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Potetmel.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Deep Creek nasjonalpark**, tidligere **Deep Creek Conservation Park**, er en nasjonalpark i den australske delstaten Sør-Australia. Parken ligger på den sørlige kysten av Fleurieu-halvøya omtrent 11 kilometer øst for Cape Jervis.

Beskrivelse
-----------

Parken utgjør den største delen av gjenværende naturlig vegetasjon på Fleurieu-halvøya, og har et variert dyreliv som inkluderer mørke kjempekenguruer, kortsnutemaurpiggsvin og rundt 100 fuglearter.

Parken omfatter 18 kilometer med kystlinje, som blant annet inkluderer utsikt over Backstairs-passasjen til Kenguruøya. Turstiene (som er en del av den kjente Heysen-stien) gir tilgang til det meste av parken.

Camping
-------

Parken har fem campingområder med ulike fasiliteter.

Galleri
-------

* Approaching the cove at the mouth of Deep Creek.Vika ved munningen av Deep Creek.
* Looking south.Sørkysten.
* The creek mouth.Bekkemunningen.
* Blowhole Beach.Blowhole Beach.
* Blowhole Beach looking North East.Nordøst fra Blowhole Beach.

Referanser
----------

1. ↑  «Deep Creek National Park». Besøkt 19. desember 2021.
**Olav Randen** (født 25. april 1948 i Ål i Hallingdal) er en norsk skribent, forfatter, forlegger, geitebonde og samfunnsdebattant.

Randen er utdannet sosiolog med etnologi og folkeminnevitenskap i fagkretsen. Han ble mag.art. ved Universitetet i Oslo (1972). Siden har han arbeidet som forskingsstipendiat, vikarlærer og journalist. Fra 1982 har han vært småbruker og drevet med geit og sau på Ellingsgard i Ål.

I 1997 opprettet han Boksmia forlag, med kontor og boklager i låven på egen gård, – ifølge egenomtalen «Nord-Europas høgastliggjande forlag (850 moh)». Fram til 2007 hadde forlaget gitt ut 23 bøker, hvorav 16 på nynorsk. 

Selv har Randen skrevet bøker om språk, golf, bureising og landbruk. Med boka *Farvel til språkmangfaldet* (1997) var han den første som på norsk ga en bred oversikt over språksituasjonen i hele Europa.

Randen var i sin ungdom med i ml-bevegelsen, og medlem av AKP(m-l) frem til 1982. Han var leder i Noregs Mållag i perioden 1994–1997. Han er far til NRK-journalist Astrid Randen.

Bibliografi
-----------

* *Om avfolkinga av bygdenoreg*, opprinnelig foredrag i Studentersamfunnet i Bergen (1973)
* *Norsk i EU : ei gransking av kva følgjer ei norsk tilslutning til EØS og EU kan få for norsk skriftspråk og talemål*, Norges Mållag (1994) ISBN 82-73390-34-9
* *Farvel til språkmangfaldet*, Boksmia (1997) ISBN 82-91871-01-9
* *Golfballar kan ikkje etast*, Boksmia (1999) ISBN 82-91871-05-1
* *Brøyte seg rydning. Bureisingstid og bureisarliv*, Boksmia (2002) ISBN 82-91871-13-2
* *Kampen om maten* (redaktør, sammen med Aksel Nærstad), Boksmia (2004) ISBN 92-91871-16-7
* *I steinbu og snaufjell i øvre Hallingdal* (med foto av Bård Svardal), Boksmia (2006) ISBN 82-91871-20-5

Referanser
----------

1. ↑  «Ekte bondesommer», *Klassekampen* 22. november 2007

Kilder
------

* Ottar Grepstad: *Viljen til språk. Ei nynorsk kulturhistorie*. (2006)

Eksterne lenker
---------------

* Boksmia forlag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |