recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Muhammad an-Nasir** (arabisk: الناصر لدين الله محمد بن المنصور, *an-Nāṣir li-dīn Allah Muḥammad ibn al-Manṣūr*, død 25. desember 1213 i Rabat i det som nå er Marokko) var den fjerde av almohadenes kalifer (regjeringstid 1199–1213). Blant de kristne på Den iberiske halvøy ble han kalt **Miramamolín**, noe som var en gjengivelse av hans arabiske tittel *amir al-mu'minin* («de troendes fyrste»).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Muhammad an-Nasirs mor var en kristen konkubine. Han hadde rødt hår og blå øyne.

### Kalif

Muhammad an-Nasir var som etterfølger etter Yaʿqūb al-Mansūr (1160–1199) en heller svak og usikker hersker. Til å begynne med rådet det egentlig for det meste fred og ro i al-Andalus.

Derimot var det vedvarende stridigheter mot Banu Ghanija (en stammegruppe) under Yahya i Ifriqiya. Denne gruppe klarte for en tid å erobre til og med Tunis (1203). Imidlertid klarte de ikke å holde på sine posisjoner - stattholderen Abu Muhammad Abd al-Wahid (sønn av Abu Hafs Umar) tilføyet Banu Ghanija et tilintetgjørende nederlag i 1209 i Tripolitania ved Dsjabal Nafusa. Dessuten var allerede i 1203 de baleariske øyer blitt bragt til underkastelse.

Imidlertid fortsatte Yahya sin kamp. Han ble i 1223 på nytt nedkjempet. Han trakk seg tilbake til Sidsjilmasa, og det var først i 1237 at han falt i kamp mot almohadene.

Disse pågående stridighetene førte til at hafsidenes stattholdere i Ifriqiya fikk stadig mer makt.

Slaget ved Las Navas de Tolosa
Henimot år 1210 inngikk de også i et forbund med de kristne riker nord i Spania som etter tilskyndelse fra pave Innocens III ville føre korstog mot almohadene. De forente kristne styrker klarte den 16. juli 1212 å tilgøye almohadene et tilintetgjørende nederlag i slaget ved Las Navas de Tolosa. Etter dette nederlaget klarte muslimene i Andalusia aldri å helt komme seg fra; også de almohadiske makthavere i denne delen av Europa ble alvorlig rystet.

Muhammad an-Nasir døde i desember 1213. Han etterfølger ble den mindreårige Yusuf II al-Mustansir (hvis mor var den kristne slavinne Qamar), og med ham begynte almohadeveldets undergang for alvor.

Litteratur
----------

* Ulrich Haarmann: *Geschichte der Arabischen Welt.* C.H. Beck, München 2001, ISBN 3-406-38113-8.
* Stephan und Nandy Ronart: *Lexikon der Arabischen Welt.* Artemis Verlag, Düsseldorf 1972, ISBN 3-7608-0138-2.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Muhammad al-Nasir, pantheon.world, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Q26828936[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Cay Rademacher: *Der Kampf um Spanien.* I: *Als Spanien die Welt beherrschte.* Zeitschriftrenreihe *GEO EPOCHE*, Gruner + Jahr, 2008 ISBN 978-3-570-19782-0.
4. ↑  Yusuf II al-Mustansir Billah

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Muhammad bin Qasim** (født 31. desember 695 i Taif (dagens Saudi-Arabia). død 18. juli 715) var en syrisk general som, i en alder av 17 år, begynte erobringen av Sind og Punjab som i dag er en del av Pakistan. Han var et medlem av Thaqeef-stammen, som fortsatt er bosatt i og rundt hans fødeby Taif.

Qasims erobring av Sind og Punjab la grunnlaget for det islamske styresett på det indiske subkontinentet. Muslimenes interesse for denne regionen kom fra deres ønske om å kontrollere handelsrutene nedover Indus-dalen og frem til havnene i Sind, som var et viktig ledd i den gamle silkeveien. Muslimene hadde tidligere uten hell forsøkt å få kontroll over denne ruten, via Khyber-passet, fra Turki-Shahis av Gandhara. Men ved å ta over Sind, Gandharas sørlige nabo, ble muslimene i stand til å åpne en annen front mot Gandhara, en bragd som de hadde forsøkt mange ganger før de endelig klarte det.

Referanser
----------

1. ↑  V.S. Naipaul (1981). *Blant de troende*. Gyldendal. s. 180-181. ISBN 8257401498.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Spøkelsesfesten** (tradisjonell kinesisk: 盂蘭節; pinyin: *yulanjié*, eller alternativt forenklet kinesisk: 鬼节; tradisjonelt: 鬼節; pinyin: *guǐjié*) er en kinesisk fest som inntreffer den femtende natten i den sjuende måneden (også kalt *spøkelsesmåneden*) i den kinesiske kalender (som er en lunisolarkalender). Det innebærer at den faller i august. 

Etter kinesisk folkelig tradisjon er spøkelsesmåneden den måned da himmelens og helvetes porter åpnes og sjelene slippes fri i en måned. Folk brenner papirpenger og setter mat på altere, som en veldedighet overfor de døde som de selv ikke er i slekt med.

Festen har sine røtter dels i den buddhistiske Ullambana-sutraen og dels i taoistiske tradisjoner. For kinesiske buddhister er den en av årets viktigste fester.

Referanser
----------

1. ↑  «Culture insider - China's ghost festival». China Daily. 8. august 2014. Besøkt 1. november 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**FACE Stockholm Makeup School** er en privatskole som ligger i Norges to største byer, Oslo og Bergen.

Skolen startet i Bergen i 2002 av June Therese Karlsen, og har siden da blitt drevet i hennes regi. I starten holdt skolen til i Finnegårdsgaten som ligger sentralt i Bergen for så noen år senere å flytte til de nåværende lokalene i Strandgaten, også kalt Gågaten blant lokalbefolkningen. Der deler skolen lokaler med makeupbutikken med samme navn, FACE Stockholm.

Under utdanningen lærer elevene seg det grunnleggende innen makeup, hår- og klesstyling, teatersminke, film/TV-sminke osv. Ved skoleslutt mottar man et vitnemål som bevis på fullført utdanning.

FACE Stockholm Makeup School var den første makeupskolen i Norge som ble godkjent som fagskole, og er også godkjent for støtte fra Statens lånekasse for utdanning.

I tillegg til den 1-årige utdanningen driver FACE Stockholm Makeup School kveldskurs hvor kursdeltakerne lærer seg grunnteknikker innen makeup.

Eksterne lenker
---------------

* FACE Stockholm Makeup School
**Øygardsåsen** er med sine 68 moh. høyeste punkt på Flosterøya som ligger øst i Arendal kommune.

Stedet ble kjøpt av den svenske kongen Oscar II i 1895. Oscar II ønsket toppen som strategisk utkikkspost for å verne seg mot evt fiender.
Etter unionsoppløsningen falt eierskapet av Øygardsåsen til den norske stat.
Vaktposten på Øygardsåsen var en nøytralitetspost under 1. verdenskrig og frem mot 2. verdenskrig. Vaktposten ble betjent av 3 mann i denne perioden. 

Bare en uke etter at Tyskland invaderte Norge ble det tysk virksomhet på Øygardsåsen. De tyske soldatene kom fra Luftwaffe og omdøpte Øygardsåsen til *FluWA KRS 8 Narestø*. Det vil si at Øygardsåsen ble vaktpost nr. 8 i rekka fra Kristiansand og østover.

Det var totalt 8 soldater; 4 tyskere og 4 østerrikere som skulle drifte denne «luftwachen». I en periode bodde soldatene på gamle Brårvik skole mens de utvidet og forbedret Øygardsåsen som observasjonspost. Soldatene flyttet opp på Øygardsåsen seks måneder etter sin ankomst til Flosterøya. Vaktposten var operativ i alle krigsårene.

Øygardsåsen er blitt et yndet utfartsmål for turgåere. Her kan man se rester etter løpeganger, dekningsrom og skyttergraver. Vakthytta er også inntakt og veldig godt ivaretatt av lokale krefter som ønsker å bevare stedet.

Referanser
----------

1. ↑  «Flosta skole : Rydd et kulturminne». *www.flosta.no*. Besøkt 14. desember 2017.
**István Somodi** (født 22. august 1885, Cluj-Napoca, død 8. juni 1963, Cluj-Napoca) var en ungarsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Somodi, hvis far var advokat, studerte ved det Reformerte teologiske gymnasium i Cluj, før han flyttet til Budapest, der treningsmulighetene var bedre. I Budapest trente han sammen med Lajos Gönczy, og de deltok begge i Ekstralekene i Aten i 1906. Han vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under Sommer-OL 1908 i London. Han kom på delt andreplass i høydehopp med et hopp på 1,88 m samme høyde som Georges André fra Frankrike og britiske Cornelius Leahy. Amerikanske Harry Porter ble olympisk mester med 1,905 m som var ny olympisk rekord.

Etter det, trappet han ned sin idrettskarriere for å konsentrere seg om studiene. Han vant en medalje til i en stevning i Dresden, men la han opp etter kort tid. Han tok doktorgrad i rettsvitenskap, og ble advokat i sin hjemby. I 1914 ble han innkalt til den østerriksk-ungarske hær for å delta i Første verdenskrig. I 1940 ble han statsadvokat i Cluj. Etter at Transilvania ble en del av Romania den 1. desember 1918, holdt han flere verv, blant dem ble han president av Universitetes Idrettsklubb i Cluj. Etter at kommunistene tok makten i Romania etter Andre verdenskrig, ble han ansett som en folkefiende, og han ble fratatt pensjonen. Han måtte selge sin olympiske medalje for å kunne overleve.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i friidrett, høydehopp Ungarns flagg Ungarn

Referanser
----------

1. ↑  Epure, Adrian (6. februar 2016). «Fabuloasa istorie a Jocurilor Olimpice. Primul român medaliat a murit în mizerie. Comuniştii l-au considerat „duşman al poporului" şi i-au tăiat pensia». *Adevarul.ro* **(rumensk)**. Besøkt 20. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) István Somodi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) István Somodi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) István Somodi – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) István Somodi – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |
Satellittfoto av vannkraftanlegget.
Kart som viser anleggets beliggenhet i Pakistan.
**Tarbela-demningen** (urdu: *تربیلا بند*, pashto: *Tora Bela*) er en stor demning i elva Indus i Pakistan. Den ligger omtrent 50 km nordvest for hovedstaden Islamabad, i Haripur-distriktet. Byggingen av anlegget begynte i 1968, og kraftverket ble ferdigstilt i 1976. Utbyggingen av Tarbela-demningen var en del av det såkalte Indus Basin Project, et samarbeidsprosjekt mellom India og Pakistan om vannressursene som hadde sin kilde i Himalayafjellene. Vannkraftverket dekker store deler av Pakistans elektrisitetsbehov. I tillegg beskytter demningen mot at elva går over sine bredder, noe som vil skape store ødeleggelser i området. Demningen er 143 meter høy og har en lengde på 2 743 meter. Vannkraftverket i Tarbela er det største i Pakistan, og har en installert maksimal elektrisk effekt på om lag 3 478 MW. 

Anleggets reservoar dekker et område på 250 km², noe som gjør det til verdens største jordfylte reservoar.[] Vannmengden er ca. 13,69 km³ og nedslagsfeltet er på ca. 168 000 km². Siden Induselva har smeltevann fra Himalaya som sin kilde, frakter Indus store mengder sedimenter. Den beregnede mengden sedimenter som fraktes i løpet av ett år, er 430 millioner tonn. Dette betyr at reservoaret over tid vil bli fylt opp av fraktede sedimenter. Til å begynne med ble det sagt at vannkraftanlegget kunne operere i ca. 50 år, noe som ville bety at reservoaret måtte stenges i 2030-årene. Men mengden sedimenter har vært betraktelig mindre enn først antatt, og «brukstiden» har økt til ca. 85 år eller 2060-årene.

Referanser
----------

1. ↑   www.wapda.gov.pk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lorrai, C and Pasche, N. *Tarbela Dam-Case Study* Swiss Federal Institute of Technology Zurich: april 2007

Eksterne lenker
---------------

* Tarbela-demningen på waterinfo.net
* Tarbela-demningen på waterinfo.net (PDF)

| * v
* d
* r
Demninger i Indus |
| --- |
|  Nimoo Bazgo  Diamer Bhasha (en planlagt) **·** Dasu (en planlagt) **·** Tarbela **·** Ghazi Barotha **·** Kalabagh (en planlagt) **·** Jinnah **·** Chashma **·** Taunsa **·** Guddu **·** Sukkur **·** Kotri |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Inntrøndelag arbeiderparti** var et partilag av Arbeiderpartiet fra 1907 til 1974.

Arbeiderpartiet hadde opprettet sitt fylkeslag i Nord-Trøndelag i 1903. Ved innføringen av den nye valgordningen i 1906, ble Nord-Trøndelag delt inn i fire valgkretser, Stjørdalen, Verdalen, Snåsa og Namdalen. Med bakgrunn i denne valgordningen ble Namdal Arbeiderparti skilt ut som egen organisasjon i 1907 eller 1908, direkte tilknyttet Det norske Arbeiderparti.

Inntrøndelag kretsparti var størst av de to, og besto av det meste av Nord-Trøndelag med unntak av Namsos og Ytre Namdal. Bygdene i Øvre Namdalen tilhørte Snåsa, som var en del av Inntrøndelag. Kretspartiet ble splittet i 1921, men ble samlet igjen i 1927.

Partilaget sto som utgiver av avisen *Folkets Rett* på Levanger fra 1913 til 1927; avisen skiftet navn fra *Inntrøndelag Socialdemokrat* i 1924; og som medutgiver av *Arbeideravisa* i Trondheim fra 1924.

I 1946 møttes de to kretspartiene for å organisere samarbeidet i fylket. I 1951 ble et samarbeidsutvalg konstituert. Fra nyttår i 1974 ledet Samarbeidsnemnda arbeidet i både Namdal og Inntrøndelag Arbeiderpartier. De to kretspartiene ble slått sammen til Nord-Trøndelag Arbeiderparti i møtet på Steinkjer 2.-3.3.1974.

Referanser
----------

1. 1 2  Hansen, Guttorm (1920-2009) (1953). *Arbeiderbevegelsen i Nord-Trøndelag 50 år: kort historikk*. Namsos. s. 43 og 62.
2. ↑  Øisang, Ole (1937). *Det norske arbeiderparti, arbeiderbevegelsen i Trøndelag: en oversikt*. Trondhjem: Arbeider-avisen. s. 11.
3. ↑  Kirkvaag, Kristian Dons (1935). *Arbeiderpressen i Norge: kort historikk*. Oslo. s. 15.
4. ↑  Gullvåg, Eigil (1974). *Arbeider-Avisa gjennom 50 år: 1924-1974*. Trondheim: [Arbeider-Avisa].
**Taraz** er med sine 327 000 innbyggere Kasakhstans femte største by. Byen ligger på grensen til Kirgisistan og er kjent for sin kjemiske industri, spesielt produksjon av fosfor og gjødsel, ved anlegg som drives av Eurochem og KazPhosphate Ltd, samt sin vodkaproduksjon. 

I byen finner man også et historisk museum som blant annet viser Taraz' historie som by langs silkeveien. På 1000-tallet var Taraz hovedstaden i den islamske staten Karakhan. Djenghis Khan erobret på 1200-tallet byen og la den i ruiner. 600 år senere gjenoppstod byen som et fort i Kokand Khanatet. Byen ble igjen erobret i 1864, denne gangen av russerne.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Taraz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Inntektseffekten** er i konsumentteori endringen i konsumsammensetning ved en prisendring på et gode som skyldes at en prisendring vil føre til endringer i konsumentens kjøpekraft (alt annet like). En prisendring på et gode fører også alt annet like til at det relative prisforholdet mellom dette godet og andre goder endres. Effekten som endringen i prisforhold har på konsumsammensetningen, kalles substitusjonseffekten.

Går prisen på et gode ned, viser inntektseffekten til at konsumenten nå er rikere enn før, alt annet like, for konsumenten kan nå konsumere mer av begge goder. Det motsatte er tilfelle om prisen på et gode går opp – konsumenten er nå fattigere enn tidligere fordi den ikke kan konsumere like mye av begge goder som før.

Hvis prisen på et gode går ned, viser substitusjonseffekten til den endringen i konsum som skyldes at dette godet nå blir billigere relativt til andre goder; går prisen opp, er substitusjonseffekten endringen i konsum som skyldes at godet nå er relativt dyrere enn andre goder sammenlignet med tidligere. Gitt at godene følger loven om etterspørsel (er alminnelige goder), trekker derfor substitusjonseffekten i retning av at det konsumeres mer av det godet som er blitt relativt billigere (alt annet like).

Se også
-------

* Substitusjonseffekt
* Inntekt-konsum-kurve

Referanser
----------

1. 1 2 3  McConnell, Brue og Flynn (2009), s. 47.

Litteratur
----------

* McConnell, Campbell R.; Brue, Stanley L.; Flynn, Sean M. (2009). *Economics: Principles, Problems, and Policies* (18. utgave). New York: McGraw-Hill. ISBN 9780697797537.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Tysk politikk| VåpenVåpen |
| * President

---

* Parlament
	+ Forbundsdagen
	+ Forbundsrådet
* Forbundsforsamlingen

---

* Regjering
* Kansler
* Føderale ministre

---

* Forfatningsdomstol

---

* Delstater
* Distrikter

---

* Valg
* Politiske partier:

* SPD
* CDU/CSU
* Bündnis 90/Die Grünen
* Die Linke
* FDP
* AfD
* Piratpartiet
* NPD
* DVU
* REP

 |
| * v
* d
* r
 |

Kristina Schröder født 1977, ble i 2009 utnevnt som forbundsminister for familie, seniorer, kvinner og ungdom, i Angela Merkels andre regjeringI Tyskland leder en **Forbundsminister** et Forbundsministerium (departement) innenfor rammen av Forbundskanslerens retningslinjer. Forbundsministrene danner sammen med Forbundskansleren Tysklands regjering.

Utnevning
---------

Forbundsministrene blir utnevnt av Tysklands president etter forslag fra kansleren. Ministrene blir ved tiltredelse tatt i ed i Forbundsdagen på den tyske grunnloven, Grundgesetz. De kan være medlemmer av Forbundsdagen, men det er intet vilkår. De kan i sin tjenestetid ikke utøve noe annet yrke. Ministrenes tjenestetid avsluttes etter forslag fra kansleren og ved kanslerens egen fratreden.

Godtgjørelse
------------

En forbundsminister har en godtgjørelse på ca 15 000 euro per måned (2011) og oppnår pensjon etter fire års tjenestetid, herunder som statssekretær eller statsminister.

Tittel
------

På 1990-tallet fikk daværende familie- og kvinneminister Ursula Lehr gjennomslag for at hunkjønnsformen *Ministerin* skulle anvendes som tittel, når innehaveren av embetet var en kvinne. Inntil da ble bare hankjønnsformen *Minister* brukt selv om minstrene var kvinner og Grundgesetz garanterte likestilling mellom kjønnene.

Elisabeth Schwarzhaupt var den første kvinne som forbundsminister i Tyskland etter den andre verdenskrigen.

Se også
-------

* Liste over Tysklands føderale ministre
* Tysklands politiske system

Referanser
----------

1. ↑  Grundgesetz Art 5

Portal: Tyskland
**Lysakerkretsen** var et norsk kultur- og kunstnermiljø rundt 1900 knyttet til personer som holdt til på Lysaker i Bærum kommune vest for Oslo. 

Miljøet hadde sitt utspring fra Fleskumsommeren 1886 da kunstnere møttes på Fleskum gård ved Dælivannet, og som en avlegger etter avdøde Maren Sars' litterære salong. Dit flyttet blant andre malerne Gerhard Munthe og Erik Werenskiold, som ble miljøets lederskikkelse, samt Fridtjof Nansen og Eva Nansen. Kjernen i Lysakerkretsen bestod delvis av de samme kunstnerne som tidligere hadde vært sentrale Fleskummalere.

Mange av de som regnes til denne gruppa, var malere. Foruten Werenskiold og Munthe var Eilif Petersen, Harriet Backer og Kitty Kielland en del av miljøet, og begrepet Lysakerkretsen brukes særlig innen norsk kunsthistorie. Kretsen omfattet dessuten flere tonengivende forfattere og vitenskapsfolk, deriblant språkmannen Moltke Moe, forfatteren Nordahl Rolfsen, kunsthistorikeren Andreas Aubert, professorene Ernst og Ossian Sars, sangeren Thorvald Lammers (hans kone Mally Lammers) og redaktør Ola Thommessen. Også kunstnerekteparene Tilla og Otto Valstad og  Arne og Hulda Garborg, samt forfatterne Rasmus Løland, Kristoffer Uppdal, Oskar Braaten og Johan Bojer fra den såkalte Kunstnerdalen (Asker) tilhørte Lysakerkretsen kunsthistorisk, men politisk og i målstriden sto Lysaker- og Askerkretsen ofte i motsetning til hverandre. 

Lysakerkretsen var særlig opptatt av å styrke Norge som nasjon, bygge samfunnet og fremme tradisjonell norsk kultur. Malerne var modernister, og bildene hadde nasjonale elementer. 

Lysakerkretsen og deres nasjonale og pedagogiske prosjekt møtte kritikk blant annet fra maleren Christian Krohg, lederen for den eldre Kristiania-bohemen. Også Edvard Munch representerte en motsetning med sine ekspressive malerier med psykologiske motiver.

Referanser
----------

1. ↑  Fulsås, Narve (1999). *Historie og nasjon : Ernst Sars og striden om norsk kultur*. Universitetsforlaget. s. 231. «Rundt hundreårsskiftet oppstod dessutan Lysaker-kretsen som ein avleggjar av sarsekrinsen.»
2. ↑  Stenseth, Bodil (2000). *En norsk elite : Nasjonsbyggerne på Lysaker 1890–1940*. Aschehoug. s. 19. «Lysakerkretsen var en avlegger av sarsekretsen.»
3. ↑  Kristoffersen, Eirik (2017). *Kampen om folkeminnesamlingen*. Oslo: Scandinavian Academic Press. ISBN 978-82-304-0202-4 Sjekk `|isbn=`-verdien: checksum (hjelp).
4. ↑  Kristoffersen, Eirik (2019). *"Med språk skal landet bygges" i Mer hus enn aker?*. Oslo: Novus forlag. ISBN 978-82-8390-022-4.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lysakerkretsen i Store norske leksikon
* «Munch og Lysakerkretsen», programomtale fra NRK
Frankrikes atomvåpen utgjør det tredje største kjernefysiske våpen-arsenalet i verden, etter Russland og USA. Det franske kjernefysiske arsenalet går ofte under fellesbetegnelsen **Force de frappe**. Frem til 1999 besto arsenalet av både land-, luft- og sjøbaserte våpen. I de senere årene har den landbaserte komponenten blitt avviklet.

Tradisjonelt har de franske atomvåpenene vært ment til å bare brukes ved et eventuelt angrep på Frankrike. Selv om Frankrike er medlem av NATO er Force de frappe et selvstendig atomvåpenbyrå som ikke blir styrt av NATO. Ideen om at Frankrike skal ha atomvåpen går ut på at det skal avskrekke militært sterkere fiender til å angripe Frankrike. Denne strategien har i Frankrike gått under navnet fraråding og avskrekking. Dette ble uttrykt av den franske generalen Pierre Marie Gallois som sa: "Det franske atomvåpenet har evnen til å ødelegge 10 russiske storbyer, men Frankrike er ikke verdt nok for russerne mot 10 storbyer".

Den første franske atomvåpen testen ble detonert i Algerie i 1960. I 1964 fikk Frankrike for første gang et få tall operasjonelle atomvåpen som var klar til bruk. I 1968 gjennomførte Frankrike sin første test av det mye kraftigere atomvåpenet  Hydrogenbomben over det sørlige stillehavet.

Frankrikes atomprøvesprengninger av atomvåpen har fått stor oppmerksomhet i løpet av årene, spesielt etter senkingen av Greenpeace skipet «Rainbow Warrior», som ble utført av franske agenter i 1985.

Bare den franske presidenten har myndighet til avgjøre om de skal ta i bruk atomvåpen. Presidenten blir derfor ofte fulgte av en offiser, bærende på en bag med nødvendig utstyr for å kunne gjennomføre en utskytning av atomvåpen.

Se også
-------

* Kjernefysiske våpen
* Liste over prøvesprengninger
* Atommakt

Eksterne lenker
---------------
**Stresa-konferansen** var en EF-konferanse i den lille Italienske byen Stresa hvor man i 1958 diskuterte EUs felles landbrukspolitikk, ofte kalt CAP (Common Agricultural Policy). Mellom 3. og 12. juli 1958 ble det holdt konferanse her for å diskutere Roma-traktatens etablering av den felles landbrukspolitikken og hvordan man kunne nå disse målsetningene. Blant møtedeltakerne var jordbruksministere, ledere i jordbruket og eksperter fra de seks medlemslandene. Nederlenderen Sicco Mansholt, som var visepresident for Europakommisjonen og ansvarlig for CAP, ledet konferansen. Blant resultatene fra denne konferansen var blant annet avgjørelsen om å støtte jordbruket gjennom en ordning med garanterte priser.

* Stresa ved Lago Maggiore, hvor konferansen ble holdt.Stresa ved Lago Maggiore, hvor konferansen ble holdt.
* Sicco Mansholt (1974) ledet Stresa-konferansen.Sicco Mansholt (1974) ledet Stresa-konferansen.

Referanser
----------

1. ↑  «Ansprache von Walter Hallstein auf der Landwirtschaftskonferenz der Mitgliedstaaten der EWG (Stresa, 3. Juli 1958)». *CVCE.EU by UNI.LU* **(tysk)**. 9. april 2012. Besøkt 3. februar 2019.
2. ↑  Lemmer, Friedrich (22. november 2012). «Gemeinsamer Agrarmarkt keine Utopie mehr». *Die Zeit* **(tysk)**. ISSN 0044-2070. Besøkt 3. februar 2019.
3. ↑  «Die Konferenz von Stresa (3. bis 12. Juli 1958)». *CVCE.EU by UNI.LU* **(tysk)**. 14. juni 2012. Besøkt 3. februar 2019.

Portal: Den europeiske union
***Powers of Ten*** er en kort dokumentarfilm fra 1977, skrevet og regissert av Ray Eames og hennes ektemann, Charles Eames. Filmen setter fokus på universets skala i tierfaktor (se også logaritme og dimensjoner). Filmen er en moderne presentasjon av boka *Cosmic View* fra 1957 av Kees Boeke, og har senere inspirert til nyere bokversjoner. Alle presentasjonene, både i filmer og bøker, følger Boekes originalkonsept hvor det blir lagt farger på sort/hvit-tegninger produsert av Boeke.

Filmen starter med fokus på et teppe hvor en mann og en kvinne har piknik. Visningen er en meter i bredde. Synspunktet, akkompagnert av Philip Morrisons dramatiske stemme, zoomes sakte ut slik at visningen blir 10 meter i bredde og avslører at pikniken er i en park. Zoomingen utover fortsetter til neste trinn på 100 meters bredde, og videre til en kilometer (10³ m). For hvert trinn ganges bredden med 10, og hastigheten på utzoomingen dermed tilsvarende. Det blir avslørt at parken ligger langs sjøkanten av Chicago. Slik fortsetter det inntil hele universet, slik det den gang var kjent, kan ses. Filmen viser så en rask zooming inn igjen og fortsetter å zoome inn på mannens hånd ned til en dypde på 10-18 meter.

I 1998 bestemte Library of Congress at filmen *Powers of Ten* skulle bevares i «The United States National Film Registry» på bakgrunn av kulturhistorisk og estetisk betydning.

Relaterte verk og referanser innen populærkultur
------------------------------------------------

Det finnes også en bok fra 1982 av samme tittel, skrevet av by Philip Morrison og Phylis Morrison. Den inneholder en serie bilder som beveger seg fra universets ytterpunkt ned til underatomisk størrelse.

Under Twisted Logic Tour i 2005 og 2006, brukte popgruppa Coldplay *Powers of Ten* som bakgrunnsvideo mens de fremførte sangen *The Scientist*. 

Mot slutten av filmen *Men in Black* er det en sekvens i *Powers of Ten*-stil som tar publikum med ut fra jorden til enden av universet, som igjen zoomes ut av pupillen på en av hovedkarakterenes øye.

Artisten Shawn Lane har gitt ut et album kalt "Powers of Ten".

Filmen vises årlig på en orienteringsforelesning ved «Columbia University Science Honors Program».

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* (en) *Powers of Ten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Powers of Ten* på AllMovie Rediger på Wikidata
* En nettside med en læreprogram basert på *The Powers of Ten* *NB: Krever Java*
* xkcd etterlinging, "Powers of One"
* *Powers of 10* på *The Universe-Solved!*s nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Eksempel på strengesveiv
En **strengesveiv** er et hjelpemiddel for å bytte strenger på strengeinstrumenter som gitar, banjo, ukulele og så videre. Ved strengeskifte skal hver stemmeskrue vris svært mange ganger, fordi de inneholder tannhjulsmekanikk som gjør at akslingen strengen er festet i gjør en betraktelg mindre vridning enn knotten man vrir. Konstruksjonen med tannhjul er nødvendig siden det er ørsmå forskjeller i strengens spenning som forandrer tonen. En strengesveiv vil så lette arbeidet med det høye antall runder stemmeskruene skal vris.

Strengesveiv benyttes ikke ved stemming.

Regnestykke
-----------

Dersom stemmeskruene har et forholdstall (*ratio*) á 18:1, betyr det at knotten på stemmeskruene må vris 18 hele ganger for at akslingen strengen festes i skal gå rundt 1 hel gang. Håndleddet og stemmeskruene tillater bare en halv vridning av knotten før man må bytte grep, og én hel runde blir derfor 2 vridninger (18x2=36). En streng skal så rundt akslingen 3-4 ganger (36x4=144), og dette skal kanskje gjentas for 6 strenger (144x6=864).

Antallet bevegelser á 864 må dobles hvis man skal ta et strengesett både av og på, altså 1 728 vridninger. En strengesveiv kan da være hendig.

Både manuelle og elektriske strengesveiver er tilgjengelig.

Referanser
----------

1. ↑  «How to string a guitar». *instructables.com*. Besøkt 29. november 2015.
2. ↑  «Review: Ernie Ball Power Peg Winder». *guitarworld.com*. Besøkt 30. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Learn How to use a String Winder - Basic Example *youtube.com*
***Super Princess Peach*** er et videospill utviklet av TOSE og utgitt av Nintendo til Nintendo DS. Spillet skiller seg ut fra mengden med Mario-spill ved å snu på de tradisjonelle rollene; denne gangen skal Prinsesse Peach redde Mario og kompani fra Bowser. *Super Princess Peach* har det som forventes av et sidescrollende Mario-spill, til tross for hovedfigurens unike egenskaper og spillets feminine touch.

Spillmekanismer
---------------

Prinsessen kontrolleres på samme måte som Mario styres i et tradisjonelt sidescrollende plattformspill. Godt hjulpet av sin utbrettbare følgesvenn, paraplyen Perry, må Peach fullføre en mengde baner. Prinsessen kan få unike egenskaper ved å endre humøret. Hvis spilleren trykker på hjerteformede ikoner som uttrykker spesielle følelser (glede, sinne, sinnsro og sorg), endrer prinsessen humøret brått og kan takle visse situasjoner for å avansere i spillet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Super Princess Peach* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Super Princess Peach* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Super Princess Peach* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Super Princess Peach* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Super Princess Peach* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Super Mario*-spill |
| --- |
| Konsoll | 
* *Super Mario Bros.*
* *The Lost Levels*
* *Bros. 2*
* *Bros. 3*
* *World*
* *World 2: Yoshi's Island*
* *64*
* *Sunshine*
* *Galaxy*
* *New Super Mario Bros. Wii*
* *Galaxy 2*
* *New Super Mario Bros. U*
* *3D World*
* *Maker*
* *Odyssey*
* *Maker 2*

 |  |
| Håndholdt | 
* *Land*
* *Land 2*
* *New Super Mario Bros.*
* *3D Land*
* *New Super Mario Bros. 2*
* *Run*

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |

Portal: Videospill
**Stiftelsen Det norske Skogfrøverk** (i dagligtale **Skogfrøverket**) er en stiftelse som ble opprettet i 1996 etter at staten ved Landbruksdepartementet solgte Skogfrøverket til Det norske Skogselskap. Skogfrøverket ligger ved Martodden i Hamar og har ansvar for hele skogbrukets frøforsyning.

Selve virksomheten ble etablert først i 1895 under navet Hamar Klænganstalt, som senere ble utvidet og modernisert i 1937 samtidig som navnet ble endret til Hamar Statskleng. Bygget på Tommelstads grunn i Ringgata i Hamar brant flere ganger og for siste gang i 1946. Byggingen av det nye Statens Skogfrøverk på Martodden ble fullført i 1953 og ble et av de største og mest moderne klenganlegg i verden.

Skogfrøverket har i dag ansvar for hele skogbrukets frøforsyning samt arbeidsoppgaver som konglesanking, frøproduksjon, frøavl, skogplanteforedling, frøbehandling, frøtesting, samt salg av frø til planteskoler og skogeiere.

Referanser
----------

1. ↑  Historikk
2. ↑  Organisasjonsinfo
3. ↑  Kulturnett Hordaland – Hedemarken, Skogfrøverket på Hamar[*død lenke*] (Besøkt 31. oktober 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**China Mobile Limited** kinesisk: 中国移动通信, pinyin: *Zhōngguó Yídòng Tōngxìn*) er verdens største mobiloperatør målt i kundetall, og den ledende mobiltilbyderen i Folkerepublikken Kina[]. Utover Kina er selskapet bare til stede i Pakistan i noe større omfang. Likevel har selskapet mer enn 500 millioner kunder. Selskapet er helstatlig, men det er børsnotert både på NYSE og på børsen i Hongkong. Selskapet er det største kinesiske selskap børsnotert i utlandet, og det største teleselskapet i Asia.[] 70% av aksjene eies av staten, mens 30% av aksjene er på ulike private hender.

Hovedkvarteret ligger i Hongkong, hvor China Mobile ble startet i 1999, to år etter at Kina overtok den tidligere britiske kolonien, og offisielt grunnlagt (inkorporert) i april 2000. Det ble skilt ut av China Telecom i 1999, og fra 2003 inngikk selskapet i et innenriks duopol sammen med China Unicom, som fortsatt driver mobilnett i Kina. 2G-nettet bygger på GSM, bygd ut av blant annet Ericsson, mens 3G-nettet bygger på CDMA-2000 og standarden TD-SCDMA (også kalt *UMTS-TDD*) fra 2009.

Allerede i 2007 hadde selskapets mobilnett 97% befolkningsdekning i Kina. På dette tidspunktet var halvparten av kundene bosatt på landsbygda eller småbyer, og et stort flertall av brukerne bruke såkalte «value-added services» (tjenester utover tale). Selskapet tilbyr ulike data- og bredbåndstjenester, blant annet landbruksinformasjon med markeds- og prisinformasjon.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. ↑  China Mobile Arkivert 22. august 2009 hos Wayback Machine. – Business Review, 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (zh-Hant) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) China Mobile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* China Mobile – «Company profile».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
Reklame for Det norske myrselskap i tidsskriftet *Naturen*, 1908.
**Det norske myrselskap** ble stiftet 11. desember 1902 og hadde som formål *«tilgodegjørelse av landets myrer»*. 

På begynnelsen av 1900-tallet opplevde Norge en periode med dårlige arbeidsvilkår og lave lønninger. Det var økonomiske kriser i jordbruket, og industrien var dårlig utbygd og kunne ikke ta imot den økende befolkningsveksten. Myrene var en ressurs, både til oppdyrking og til bruk til tekniske formål. Arbeidsoppgavene i Det norske myrselskap endret seg gjennom de ulike epokene. De første 30 åra stod produksjon av brenntorv og torvstrø, samt myrdyrking i fokus. Senere dreide arbeidet seg mer om jordvern og registrering av landskapstyper, og i perioden 1952-72 var det stor aktivitet omkring fôrproduksjon og fellesbeite.

I 1972 gikk Det norske myrselskap og Selskapet Ny Jord (stiftet i 1908) sammen til Det norske jord- og myrselskap (DNJM). Da ble utvikling på bureisingsfeltene en viktig oppgave. I samsvar med vedtak i Stortinget overtok selskapet Statens jordundersøkelse ved NLH i 1986 og bygde ut sin egen virksomhet, Landbrukets analysesenter, med moderne apparater og utstyr. I 1989 fusjonerte DNJM og GEFO (Institutt for georessurser og forurensningsforskning) til Jordforsk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**China Huadian Corporation** (kinesisk: 中国华电集团公司) er et helstatlig eid energi-konsern i Beijing, Folkerepublikken Kina. Det ble grunnlagt i 2002 i forbindelse med restruktureringen av kinesisk kraftindustri dette året. Selskapet driver termiske og vannkraftbaserte kraftstasjoner i det nordlige Kina, og har dessuten eierposter i mindre vannkraftselskaper i midtre Kina inklusive Sichuan. Selskapet har om lag 83 000 ansatte.

På slutten av 2007 kontrollerte selskapet en kapasitet på 63 020 MW, og produserte 258,2 TWh elektrisk kraft. Hele 26 av anleggene er store med en effekt på mer enn 1 000 MW hver. I eksisterende planer er det et mål å nå 80 000 MW og 400 TWh i løpet av 2010.

CHC har 23 heleide selskaper, 40 majoritetseide, og er minoritetspartner i ytterligere 23 selskaper, alle innenfor energiforsyning. 

CHC eier også 12% av Forskningsinstituttet for varmekraft (Kina).

Eksterne lenker
---------------

* CHD - om selskapet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
***Teologisk tidsskrift*** er et norsk fagtidsskrift som utgis av Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo, Det teologiske menighetsfakultet og Universitetsforlaget. Teologisk tidsskrift ble grunnlagt i 2012, gjennom en sammenslåing av *Norsk Teologisk Tidsskrift* (1900–2011) og *Tidsskrift for Teologi og Kirke* (1930–2011). Den nåværende skrivemåten ble innført 2017; før dette ble navnet skrevet "Teologisk Tidsskrift" (med stor T i tråd med eldre sedvane). Fra og med 2017 utkommer tidsskriftet kun på nett, og da med åpen tilgang. De fem årgangene som utkom før overgangen til ren nettpublisering, rommet til sammen 2277 trykte sider, fordelt på artikler og bokessay (fagfellevurderte genrer) samt debattinnlegg, nekrologer og bokanmeldelser.

Redaktører fra 2012 var Peder Gravem (MF) og Tarald Rasmussen (TF), fra 2013 Reidar Hvalvik (MF) og Tarald Rasmussen (TF) og fra 2015 Hallgeir Elstad (TF) og Reidar Hvalvik (MF). I redaksjonen sitter i tillegg til de to redaktørene en redaksjonssekretær og en bokmeldingsansvarlig.

Målgruppe er teologer, prester og lærere og lektorer i kristendomskunnskap, samt studenter. Tidsskriftet er klassifisert som forskningstidsskrift på nivå 1. Tidsskriftet vil bidra til bruken av norsk som forskningsspråk og trykker engelske artikler kun i spesielle tilfeller. Bidrag på de andre skandinaviske språkene godtas imidlertid på lik linje med norske.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN
 |
***Super Mario 3D World*** (スーパーマリオ3Dワールド, ****Super Mario 3D World****) er et plattformspill utviklet av Nintendo EAD Tokyo og utgitt av Nintendo på Wii U. Det ble utgitt i november 2013, og er det 6. originale tredimensjonale plattformspillet i *Super Mario*-serien. Spillet ble gjenutgitt i 2021 på Nintendo Switch

Spillestil
----------

*Super Mario 3D World* har liknende spillmekanikker som *Super Mario 3D Land* på Nintendo 3DS, som kombinerer navigasjon i tredimensjonale miljø med nivåoppbygningen fra de todimensjonale *Super Mario*-spillene. Spillet tillater opp til fire spillere på skjermen samtidig. I *3D World* kan spillerne i begynnelsen velge mellom og kontrollere fire ulike karakterer med ulike egenskaper. Figurene er prinsesse Peach, Toad, Mario og Luigi, de samme som i *Super Mario Bros. 2*. Rosalina fra *Super Mario Galaxy* kan låses opp senere i spillet. Toad kan løpe raskere enn de andre, men kan ikke hoppe like høyt og faller raskere ned. Peach kan sveve en kort periode gjennom lufta etter et hopp, men løper ikke like raskt. Luigi hopper høyest, men bruker lengre tid på å bremse. Mario har gjennomsnittlig hoppehøyde og løpefart.

*3D World* introduserer flere nye hjelpemidler til *Super Mario*-serien, blant annet et kattekostyme som lar karakterene klatre på overflater, et kirsebær som skaper en klone av karakteren og en kanon som lar karakteren skyte prosjektiler.

*Super Mario 3D World + Bowser's Fury*
--------------------------------------

Referanser
----------

1. ↑  «Iwata Asks». *iwataasks.nintendo.com*. Besøkt 27. august 2016.
2. ↑  Otero, Jose (19. november 2013). «Super Mario 3D World Review». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 27. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Super Mario 3D World* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* på Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* hos VGMdb Rediger på Wikidata

* (en) *Super Mario 3D World* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Super Mario*-spill |
| --- |
| Konsoll | 
* *Super Mario Bros.*
* *The Lost Levels*
* *Bros. 2*
* *Bros. 3*
* *World*
* *World 2: Yoshi's Island*
* *64*
* *Sunshine*
* *Galaxy*
* *New Super Mario Bros. Wii*
* *Galaxy 2*
* *New Super Mario Bros. U*
* *3D World*
* *Maker*
* *Odyssey*
* *Maker 2*

 |  |
| Håndholdt | 
* *Land*
* *Land 2*
* *New Super Mario Bros.*
* *3D Land*
* *New Super Mario Bros. 2*
* *Run*

 |

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
«**(H)Ode til Bob**» er en sang med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 12. oktober 1981 på musikkalbumet *Den 5te.* Sangen ble innspilt 24. -27. august 1981 i Roger Arnhoff studio i Oslo. Lava var musikere.

Sangen ligner i spredte sekvenser på «Just Like a Woman» med Bob Dylan, og den ble først utgitt på dobbelt-albumet Blonde On Blonde i 1966. Tom Mathisen parodierer Dylans sangstemme og hans glissando stemmebruk. Jahn Teigen bidrar med to tøysete falsett-korstemmer i refrengene. Akustisk gitar, tamburin og munnspill ble brukt i kompet. Ideen til teksten ble til etter at Herodes Falsk og Tom Mathisen leste et VG-oppslag om Bob Dylan sommeren 1981.

> Mobb Dylan! Hvorfor høres Bob Dylan ut som en utslitt kaffetrakter når han prøver å synge?
> 
> 
> Kommentar til «(H)Ode til Bob» på albumomslaget.
> 
> 

«(H)Ode til Bob» ble også utgitt i juni 1999 på *The Prima Vera Show* (bonus-CD).

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  Mail fra Herodes Falsk til Prima Vera-fan i 2001
Dahai Wang spilte hele sin karriere for klubben. Han begynte å spille i Hosa 1997/1998. I sesongen 2009/2010 var han kaptein på China Dragon. Han gjorde sin siste sesong som spiller for China Dragon sesongen 2011/2012.
**China Dragon** (kinesisk: 中国 龙队) er et profesjonelt ishockeylag basert i Shanghai, Kina, som spiller i Asia League Ice Hockey. Klubben ble dannet gjennom en sammenslåing av to andre klubber i 2007, "Harbin" og "Qiqihar", som begge ble dannet i 1954 og spilte i den kinesiske ishockeyligaen. Lagets hjemmekamper ble spilt i løpet av sesongen 2014/2015 og vekslet mellom stedene Shanghai, Qiqihar og Harbin, og ble spilt i løpet av sesongen 2015/2016 og vekslet mellom Shanghai, Qiqihar og Beijing. I sesongen 2017/2018 deltok ikke laget i ALIH.

Referanser
----------

1. ↑  «Spelarstatstik Dahai Wang, eliteprospects». Besøkt 24. juli 2014.
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**«(Let Me Be Your) Teddy Bear»** er en populær amerikansk sang med Elvis Presley. Den er skrevet av Kal Mann og Bernie Lowe og ble publisert i 1957.

Sangen ble spilt inn av Presley i Paramount Sound Stage, Hollywood, 16. januar 1957. Den ble utgitt på RCA 47-7000 (single) og RCA 20-7000 (78-plate) 11. juni 1957. Paramount-produsent var Walter Scharf.

B-siden var «Loving You»

Norske versjoner
----------------

H. Kullerud, Bjørn Borkenhagen, Benny Borg, Martinsen og Tande-P har skrevet norske tekster. Kulleruds versjon bærer tittelen «Min teddybjørn». Borkenhagens versjon heter «Min hund og jeg». Borgs versjon heter «Ditt leketøy». Martinsens versjon heter «Gutta fra Lisleby», Tande-Ps versjon heter «Bamsefar».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 197? | «Min teddybjørn» | *Abra-ka-dabra* | Anne Mette Torp | H. Kullerud | LP | Talent |
| 1975 | «Min hund og jeg» | *12 «freske» låter og en 11-åring* | Arne Fagerholt | Bjørn Borkenhagen | LP | Nett 540 |
| 1980 | «Ditt leketøy» | *Benny Borg synger Elvis* | Benny Borg | Benny Borg | LP | Troll TMLP 511 |
| 1982 | «Gutta fra Lisleby» |  | Cliftones | Øystein V. Martinsen | Single | NBC 821 |
| 1999 | «Bamsefar» | *Fridtjofs helaften* | Øivind Blunck | Tande-P | CD | Tylden & Co. GTACD 8065 |

På film
-------

Den ble fremført av Presley i spillefilmen *Loving You* (1957).

I popkulturen
-------------

En modifisert versjon har ofte blitt anvendt i reklamen til Teddy Graham.

Også, i de tidlige årene til TV-serien Under samme tak, fremførte ofte de tre voksne rollefigurene sangen som vuggesang for Michelle Tanner (Én av disse tre rollefigurene, Michelles onkel Jesse Katsopolis, var en hardbarket Elvis-fan).

Disney inkluderte en musikkvideo i *DTV Romancin*, utelukkende med klipp med bjørnefigurene fra selskapets animerte filmer, innbefattet en introduksjon av Bompibjørnene.

Listeplasseringer
-----------------

«(Let Me Be Your) Teddy Bear» lå som en nummer én-hit på den amerikanske Billboard Hot 100-listen sommeren 1957 og var den tredje av de fire han hadde det året. Sangen ble også en nummer én-hit på den amerikanske Billboard R&B Best Sellers-listen og ble hans fjerde nummer én på den listen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sessions 1950's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 10. desember 2018.
2. ↑  Elvis Discography 1957
3. ↑  Benny Borg: *Benny Borg synger Elvis* (Troll TMLP 511, LP, 1980)
4. ↑  Øivind Blunck: *Fridtjofs helaften* (Tylden & Co. GTACD 8065, CD, 1999)
5. ↑  Loving You – Soundtracks fra internet Movie Database
6. ↑  You Tube - Full House teddy bear
7. ↑  You Tube - DTV Romancin' Part 3 of 5
8. ↑  Whitburn, Joel (2004): *Top R&B/Hip-Hop Singles 1944-2004*. Side 467
Typisk tradisjonell kobberfarget og «prikket» skjesluk.
«NoName», moderne sildeformet håndprodusert svensk sluk laget av polyuretan rundt en kjerne av bly, påført farge og glitter, samt ti lag klarlakk.
En **sluk** er et kunstig fiskeagn som i hovedsak blir fisket ved hjelp av stang og snelle, eller trukket etter en båt. Den er som oftest laget av metall, men etter hvert også av forskjellige komposittmaterialer. Sluken er normalt utstyrt med en eller flere treblekroker, og slukens gange i vannet skal immitere en syk eller skadet mindre fisk, noe som virker tiltrekkende eller irriterende på rovfisk.

Fiskesluker komponeres i dag i et utall størrelser, farger og former, men kan fortsatt i hovedsak deles i to hovedformer; *skjesluker* som stanses ut av tynne metallplater og *sildesluker* som er støpt i former, eller formet av tykkere metalldeler. Det finnes en mengde varianter mellom og utenfor disse to hovedformene, bl.a. wobbler- og spinner-lignende utgaver.

Valg av sluk (og presentasjon av denne for fisken) bestemmes i hovedsak av fiskerens erfaringer og hva slags fisk man ønsker å fange, samt strøm- og bunnforhold på fiskeplassen. Tradisjoner og mer eller mindre «vitenskapelige» spekulasjoner rundt vær, vannfarge, vanntemperatur, årstid osv. kan også innvirke på slukvalget.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Slaget ved Gisors** den 27. september 1198 var en forpostfektning som ble utkjempet i Courcelles-lès-Gisors i Oise i Picardie, som en del av den pågående krigen mellom Rikard I av England og Filip II August av Frankrike som varte fra 1194 og fram til den engelske kongen døde i april 1199. 

Den tidligere konflikten startet på nytt etter en fredsavtale mellom de to kongene, akkurat lenge nok til innhøstingen kunne bli gjort, i henhold til krønikeforfatteren Roger av Hoveden. Begge kongene invaderte og herjet i den andre områder, påførte store lidelser for den lokale befolkningen og fikk øynene stukket ut på de som ble tatt til fange.

Rikard avanserte gjennom fransk territorium ved å erobre flere festninger, den mest betydningsfull var Courcelles-festningen (hvor en fryktinngytende og unik ovalt slottstårn fortsatt står) og borgen i Burris. Den franske kongen forsøkte å erobre tilbake Courcelles da han marsjerte fra Mante med 300 riddere og en samling av fotsoldater og borgere. De to styrkene møttes etter at den franske hæren, som var overlegen i antall, endret retning og marsjerte mot Gisors.

Til tross for overmakten ble franskmennene beseiret og engelskmennene tok mange framstående riddere til fange, foruten også hester. Franskmennene flyktet fra jordet ved å krysse en bro ved byen Gisors som brøt sammen under vekten av dem, «og kongen av Frankrike, har vi hørt si, måtte drikke fra elven». Rikard ga rapport til biskopen av Durham at den franske kongen kjempet for sitt liv og at hans soldater måtte dra ham opp av vannet. Den uinntakelige festningen ved Gisors forble uansett på franske hender.

Dette slaget ble fulgt av enda en midlertidig fredsavtale ved Vernon.

Etter sigende skal Rikard før Gidors ha tatt som parole for dagen å skille venn fra fiende, «Dieu et mon droit» – *«Min Gud og min rett»*, noe som var en benektelse av hans tidligere troskapsed til Frankrikes konge, ved at han skyldte sitt kongedømme, — og Normandie, Aquitaine and Anjou — til Gud og hans egen rett alene.

Eksterne lenker
---------------

* Henry T. Riley, *The Annals of Roger of Hoveden* (London, 1853) Arkivert 11. desember 2004 hos Wayback Machine.. Roger siterer i lengde fra en rapport som kong Rikard sendte til biskopen av Durham
* Bilde fra slaget i British Library
* Xenophon Group: «War of Bouvines»: Konteksten fra dette slaget var oppkjøringen til det avgjørende slaget ved Bouvines (1214)