recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Peter Davison spilte Den femte Doktoren
**Den femte Doktoren** er den femte inkarnasjonen av Doktoren av den britiske TV-serien *Doctor Who*. Han ble spilt av Peter Davison.

Innenfor seriens univers er Doktoren en århundre-gammel Time Lord, et romvesen fra planeten Gallifrey, som reiser i tid og rom i sin TARDIS, ofte med følgesvenner. Når Doktoren blir kritisk skadet, kan han regenerere sin kropp, og få et nytt utseende og ny personlighet.

Etter at Tom Baker, den fjerde Doktoren, og BBC annonserte at han skulle forlate rollen, bestemte seriens produsenter at den neste Doktoren skulle spilles av en som viste noe av en fysisk kontrast til Baker og av en skuespiller som allerede var kjent for den britiske offentligheten. Peter Davison ble valgt på grunn av hans store rolle som Tristan Farnon i BBC serien *All Creatures Great and Small*, som hadde *Doctor Who*-produsenten John Nathan-Turner som en av sine produsenter.

Den femte Doktorens tid ble notabel for sin "tilbake til det basiske"-utforming, hvor "tullete" humor (og skrekk) ble holdt på et minimum, og mer vitenskapelige kontekster ble oppmuntret av produsenten, John Nathan-Turner. Til tider ble det vist en mørkere side av serien, blant annet ved visningen av Adrics, en av Doktorens følgesvenner, død. Denne epoken ble også merkbar på grunn av sin bruk av gamle fiender som The Master, Cybermen, Omega (en av Gallifreys grunnleggere), den sorte og den hvite vokteren og Silurians.

Referanser
----------

1. ↑  «Interview with Peter Davison (April 2009)». Arkivert fra originalen 12. oktober 2017. Besøkt 13. juni 2012.
**Marie-Clément Rodier** (født *Vital Rodier*, født 25. mai 1839 i Malvieille i kommunen St-Germain-l’Herm i Frankrike, død 20. november 1904 i Misserghin i det som i dag er Algerie) var en fransk katolsk legbror tilhørende karteuserne og senere spiritanerne som var misjonær i Algerie. 

Citrusfrukten *klementiner* er oppkalt etter ham.

Biografi
--------

Rundt århundreskiftet var hans klostersamfunn i ferd for å gå i oppløsning, og etter at pave Leo XIII i 1901 opphevet fellesskapet og anbefalte at de gikk inn i en annen orden, gikk han og de øvrige munkene i februar 1902 over til spiritanernes misjonskongregasjon.

Klementiner
Broder Clément drev også med fruktdyrking. Utviklingen av klementinen, som han hadde drevet frem over en ti års tid på fruktmarkene ved munkenes barnehjem i Misserghin nær byen Oran tilskrives ham. Han beskrev klementinen vitenskapelig i 1902. Den er en hybrid som ble utviklet fra pomeransen (Sevilla-appelsinen) og mandarinen. Navnet *klementin* er en oppkalling etter ham.

Om oppdagelsen var helt unik, er ikke sikkert. Men hans vitenskapelige beskrivelse av frukten er definitivt hans, og den første. 

Klementinen er omtrent identisk med en mandarinlignende frukt som er blitt dyrket i det sørlige Kina i lengre tid, i provinsene Guangdong og Guangxi. Pomeransen har likesom mandarinen bakgrunn fra samme område. 

Det var broder Cléments beskrivelse av hybriden som gjorde den kjent og etterhvert gjorde at den ble dyrket i store deler av de citrusdyrkende områder i verden. Grunnen er, foruten smaken som er nokså lik mandarinens, at den er meget lett å skrelle, og har ytterst få steiner.

Referanser
----------

1. 1 2   GeneaStar, oppført som Marie-Clément Rodier, GeneaStar person-ID rodierv[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «The Spiritan Connection to the Clementine Fruit». *www.duq.edu*. Besøkt 12. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Detaljert biografi Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. på fransk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Jonathan Espolin-Johnson**, født 1972, er en norsk skuespiller som er best kjent fra filmene "Varg Veum- I Mørket Er Alle Ulver Grå *(Cinemiso),* Deadwater*, tv-seriene* Third Watch *(NBC),* Det tredje øyet *(Rubicon, TV 2),* Hjem*,* Øyevitne *og* Kampen for tilværelsen *(NRK). Espolin-Johnson medvirket også i teateroppsetningen av* La den rette komme inn *på Rogaland Teater og* Bestevenner*.*

I 1996 flyttet Espolin-Johnson til New York for å ta skuespillerutdannelse, først på Lee Strasberg Theater Institute, deretter to år på Atlantic Theater Acting School. Fra 1999 til 2005 studerte han ved The Cherry Lane Theater i West Village i New York. Deretter flyttet han til Hollywood i Los Angeles, hvor han studerte ved The Beverly Hills Playhouse. Frem til 2007 studerte Johnson ved The Elephant Theater.

Johnson har spilt i fem spillefilmer, hatt gjesteroller i de amerikanske TV-seriene *Sex og Singelliv* og *Den tredje vakten*, spilt i over 20 kortfilmer samt femten teaterproduksjoner. I filmen *Deadwater* fra 2007 spilte Espolin Johnson løytnantskommandør Alberts.

Johnson er nå bosatt i Oslo og har medvirket i både tv og reklamer. Han fikk sin norske spillefilmdebut i 2008 i kinofilmen *Sammen* med Fridtjov Såheim. Han spiller også i kinofilmen *Bestevenner* fra 2009.

Johnson er barnebarn av programlederen i barne-TV «Onkel Lauritz».

Roller
------

| År | Filmtittel | Rolle | Kommentarer |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Kampen For Tilværelsen | NRK | Hare Krishna-Ulrik | TV-serie |
| 2013 | Det Tredje Øyet | Rubicon | Finn Kjærsem | TV-serie |
| 2013 | Øyevitne | NRK | Kroell | TV-serie |
| 2011 | Hjem | NRK | Landslagstrener | TV-serie |
| 2013 | Glassdukkene | Eira Film | Markussen | Film |
| 2012 | Detektiv Downs | Harald | Film |
| 2011 | *Varg Veum – I mørket er alle ulver grå* | Harald Ullven | Film |
| 2010 | *Folk flest* | Kronprinsens bodyguard | Film |
| 2009 | *Bestevenner* | Pappan til Julie og Lensmann | Film |
| 2009 | *Sammen* | Mann i baren | Film |
| 2008 | *Hotel Cæsar* | Alexander Leopold (amerikansk sjekkedoktor) | TV-serie |
| 2007 | *Deadwater* | Løytnantskommandør Alberts | Film |
| 2004 | *Den tredje vakten* | Våpenmann | TV-serie (1 episode) |
| 2004 | *Sex og Singelliv* | Paparazzi | TV-serie (1 episode) |
| 2002 | *Pop Life* | Lead/Scrape | Film |
| 2001 | *Fender Saves the World* | Kjæreste i reklame | Film |
| 2001 | *The Truce* | Tysk vakt | Film |

Referanser
----------

1. 1 2  Vibeke Johnsen (10. januar 2008). «Dette er norske Jonathan». Side2. Besøkt 10. januar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Jonathan Espolin Johnson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Jonathan Espolin Johnson hos Filmfront
**Carlos Mendieta y Montefur** (født 4. november 1873 i San Antonio de las Vueltas i Las Villas på Cuba, død 27. september 1960) var oberst i den cubanske hær, og ble innsatt som president av Fulgencio Batista etter at Carlos Hevía valgte å trekke seg fra presidentembetet. Batistas førstevalg etter Hevías avgang, var Carlos Manuel Márquez som trakk seg fra presidentembetet etter et par timer.

Til sammen fungerte Hevia og Márquez ikke lenger enn tre dager i embetet. Mendieta fra partiet *Unión Nacional* kom til å sitte atskillig lenger. Han fungerte som Cubas midlertidige eller provisoriske president i nesten 11 måneder – fra 18. januar 1934 til 11. desember 1935.

Medieta var en politisk leder i partiet *Unión Nacional*, og hadde vært en av de hovedmotstanderne til diktatoren Gerardo Machado. Som president måtte han nå prøve å håndtere og redusere kaoset – mord, opptøyer, streiker og regulære gateslagsmål – som hersket i store deler av landet etter Machados fall 12. august 1933. 

Enkeltpersoner og familier som var blitt utsatt for Machados hemmelige politi og dødskvadroner, drev nå jakt over hele landet på disse, og alle som hadde vært Machados tilhengere. I deler av landet var så godt som alt av politi og ordensmakt blitt fjernet, drept eller henrettet uten lov og dom. I tillegg kom det stadig mer tilspissede forholdet mellom statsmakten på den ene siden og fagbevegelse, radikale politiske grupper og studentorganisasjoner på den andre siden. Det tilspissede forholdet hadde i første rekke oppstått etter 14. januar 1934 da Batista – på sterk oppfordring fra USAs president Franklin D. Roosevelt – hadde avsatt den midlertidige presidenten Ramón Grau og erstattet han med Carlos Hevía. 

Den 11. desember 1935 ga Carlos Mendieta opp, og trakk seg fra presidentembetet. Batista henvendte seg til José Barnet y Vinageras som aksepterte tilbudet, og tiltrådte som Cubas 20. president og den 6. ikke-folkevalgte presidenten etter 1902.

Noter
-----

1. ↑  Derfor tas Manuel Márquez ikke med i den cubanske presidentrekken på norsk Wikipedia.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Carlos Hevía (provisorisk)** | **Cubas 21. president (provisorisk)**(1934–1935) | Etterfølger:**José Barnet y Vinageras (provisorisk)** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**National League System** består av de sju nivåene av det engelske ligasystemet som ligger under nivået i Premier League og English Football League. Den inneholder 91 liga-konkurranser og mer enn 1600 klubber ove hele England. Det kommer inn under jurisdiksjonen til The Football Association. The National League System har et hierarkisk format med opprykk og nedrykk mellom ligaene på de ulike nivåene. 

Nylig hadde systemet gjennomgått en omorganisering. Fase en ble satt i drift i sesongen 2004-2005. Ved begynnelsen av sesongen 2006-2007 ble fase to introdusert, og den ytterligere fase tre startet i sesongen 2007-08 med en igangsetting av et andre Trinn 4 i det nordlige England. 

På toppen av National League System-pyramiden er National League, som tidligere het Football Conference. Den øverste divisjonen i National League er den eneste divisjonen i systemet som er organisert på nasjonal basis snarere enn regional basis. Selv om konferanseligaen er det øverste nivået i fotball-pyramiden er det ikke det høyeste nivået i engelsk fotball. Premier League og The Football League består av de 92 beste klubbene i engelsk fotball og bare to lag fra konferansen er i stand til å oppnå opprykk til den laveste divisjonen i The Football League i hver sesong. 

Alle ligaene er knyttet sammen med prinsippet om opprykk og nedrykk. Klubber som er vellykket i ligaene kan stige høyere i pyramiden, mens de som er dårlige synker lenger ned i pyramiden. Alle klubber i NLS er kvalifisert til å konkurrere i FA-cupen, og i teorien er det mulig for en beskjeden lokal amatør-klubb å stige til toppen av den engelske fotball-ligaen og bli vinnere av Premier League. Selv om dette sjelden vil komme til å skje i praksis, er det absolutt muligheter for å bevege seg oppover i pyramiden. 

Antallet lag som blir forfremmet mellom ligaene og divisjonene varierer og tilbudet er som regel betinget av kriterier som blir satt av høyere liga, kriteriene gjelder spesielt om aktuelle anlegg og økonomi. Spesielt klubbene som håper å bli forfremmet fra Trinn 5-ligaene til trinn 4 må søke på forhånd for å bli vurdert etter om de oppfyller kravene på karakterskalaen. 

Over NLS er Premier League og English Football League. To lag fra National League kan forfremmes til EFL League Two på slutten av hver sesong. Denne strukturen var et resultat av endringer som er gjort etter 2005-2006 sesongen.
**Albert Gerard** «**Bert**» **Koenders** (født 28. mai 1958 i Arnhem) er en nederlandsk politiker for Partij van de Arbeid (PvdA ). Han var Nederlands utenriksminister fra 2014 til 2017.

Liv og virke
------------

Koenders er utdannet ved Vrije Universiteit Amsterdam og Universiteit van Amsterdam der han studerte statsvitenskap og samfunnsfag. Han har også mastergrad fra Johns Hopkins University etter studier i Bologna og Washington, D.C.

Koenders arbeidet fra 1983 til 1993 for flere av PvdAs parlamentsmedlemmer. Deretter arbeidet han for FN i Mosambik, Mexico og Sør-Afrika. Senere var han tjenestemann i Europakommisjonen.

I 1997 ble han valgt til underhuset, der han var representant til 2007. I årene 2000 til 2002 var han også gjesteprofessor i konflikthåndtering ved Paul H. Nitze School of Advanced International Studies i Bologna. Koenders var bistandsminister fra 2007 til 2010. Fra 2011 til 2013 var han spesialrepresentant for FNs generalsekretær og sjef for FN i Elfenbenskysten. Deretter var han fra juli 2013 til oktober 2014 undergeneralsekretær i FN og politisk leder for den fredsbevarende styrken MINUSMA i Mali.

Koenders ble 17. oktober 2014 utenriksminister i Mark Ruttes andre regjering.

Referanser
----------

1. ↑  «Koenders, Bert», Partij van de Arbeid. Lest 27. august 2017.
2. ↑  «Curriculum Vitae» Arkivert 28. august 2017 hos Wayback Machine. Nederlands regjering. Lest 27. august 2017.
3. ↑  KOENDERS, Albert Gerard Arkivert 12. august 2017 hos Wayback Machine. Réseau de recherche sur les opérations de paix. Lest 27. august 2017.
4. ↑  «Bert Koenders» Arkivert 28. august 2017 hos Wayback Machine. Nederlands regjering. Lest 27. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bert Koenders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Bilsby** er en landsby og verdslig sogn i distriktet East Lindsey i grevskapet Lincolnshire, England. Den ligger rett øst for Alford. Asserby og Thurlby er grender som er lokalisert innenfor sognet Bilsby. I henhold til folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet, inkludert Farlesthorpe, en befolkning på 487 innbyggere.

Det engelske etternavnet Billing er avledet fra Bilsby, og landsbyens navn *kan* være avledet eller navngitt etter den norrøne gudinnen Bil. Som man kan se av stedsnavn med endelsen *–by* var dette området befolket norrøn (hovedsakelig dansk) befolkning i tidlig middelalder.

Kirken i Bilsby er dedikert til Den hellige treenighet. Kirken er dekket med stukkatur, og har et steintårn med brystvern av murstein. Prekestolens forstavn er av stammen til et tre med trappetrinn kuttet ut fra hverandre. Kirkeregisteret er datert fra 1679. Kirken som har 300 seter ble totalt renovert i 1841–1844.

Jernbanestasjonen Mumby Road lå tidligere her. I 1871 hadde sognet ti hus satt av for fattigfamilier for liten leie. I 1897 ville Thurlby ha vært et viktig knutepunkt mellom jernbanene Sutton and Willoughby Railway (del av East Lincolnshire Railway) og en planlagt jernbanelinje fra en ny havn ved Sutton-on-Sea til en annen i Warrington som var ment å bli bygget av Lancashire, Derbyshire and East Coast Railway.

Referanser
----------

1. ↑   «Parish population 2011» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*
2. ↑  Streatfield, George Sidney (1884): *Lincolnshire and the Danes*, s. 68
3. ↑   «Bilsby», *LincolnshireGenWeb Project*
4. ↑  *Lancashire, Derbyshire and East Coast Railway*. Plans and sections. 1890. Lincolnshire Archive [LIND DEP PLANS 1/177.]

Litteratur
----------

* Streatfield, George Sidney (1884): *Lincolnshire and the Danes*. K. Paul, Trench & Co.

Eksterne lenker
---------------

(en) Bilsby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Bilsby, Holy Trinity Arkivert 3. september 2011 hos Wayback Machine. kirken i Bilsby

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Ordenstegn for storbånd av Dronningen av Sabas orden
Ordensstjerne
**Dronningen av Sabas orden** er en etiopisk orden innført i 1922 av keiserinne Zewditu I av Etiopia. Den ble utdelt som statsorden så lenge Etiopia var et monarki.

Bakgrunn og utvikling
---------------------

Dronningen av Sabas orden ble innstiftet i 1922 av keiserinne Zewditu I av Etiopia.[1] Den ble først tildelt i større omfang etter at keiser Haile Selassie kom på tronen i 1930. Ordenen var opprinnelig tiltenkt kvinner av fyrstehuset, men dette ble endret slik at Dronningen av Sabas orden ble tildelt statsoverhoder og deres ektefeller.[1]

Ordenen rangerte i keisertiden etter Salomos segls orden og Salomo-ordenen.[1] Etter at Etiopias statsform ble endret til republikk som følge av kuppet i 1974, ble de keiserlige ordener avskaffet som statlige utmerkelser og eksisterer deretter i det keiserlige hus i eksil.[1]

Inndeling
---------

Dronningen av Sabas orden er inndelt i fem trinn:[1]

* storbånd (også kalt storkors)
* storoffiser
* kommandør
* offiser
* ridder eller medlem

Insignier
---------

Ordenstegnet for Dronningen av Sabas orden består av en Davidsstjerne dannet av to sammenvevde triangler.[1][2] Stjernen er i gull og har kuler i spissene. Midt i stjernen finnes en byste av dronningen av Saba. Stjernen er opphengt i båndet i en keiserkrone. Ordenstegnet for øverste grad har stjernen dannet av triangler i grønt og lilla. 

Ordensstjernen har ordenstegnet satt på en bord med inskripsjon.[1][2]

Ordenen ble også tildelt med kjede.[1][2]

Ordensbåndet er fiolett med grønne kantstriper.[1]

Tildeling
---------

Det ble satt begrensninger på antallet innehavere av Dronningen av Sabas orden. Storbånd ble kun tildelt medlemmer av den keiserlige familie, utenlandske kongelige og statsoverhoder, og derutover fem medlemmer.[1] Storoffisersgraden var begrenset til 25 innehavere, kommandørgraden til 35, offisersgraden til 45 og riddergraden til 55 samtidige innehavere.[1]

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Sainty og Heydel-Mankoo 2006, s. 773–774.
2. 1 2 3  Werlich 1974, s. 125–126.

Kilder
------

* Sainty, Guy Stair og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006
* Werlich, Robert: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974
**Anders McDonald Sookermany** (født 1967) er forskningsoffiser ved Norges idrettshøgskole Forsvarets institutt (NIH/F). 

Sookermany har sin militære utdanning fra Luftforsvaret med stabsskole I som høyeste militære utdanningsnivå. Videre har han en doktorgrad i pedagogikk fra Universitetet i Oslo og et hovedfag i idrettfilosofi fra Norges idrettshøgskole.

Hans forskningsinteresser er knyttet til ferdighetslæring i postmoderne/moderne militære kontekster. Sookermany leder FoU-programmet «Læring under Risiko» (LUR). Målsettingen med programmet er å beskrive, forstå og forklare risikodimensjonen i soldaters militære ferdighetslæring (før,) under (og etter) deltakelse i militære operasjoner. På undervisningssiden har han temaansvar innenfor masteremnet «Vitenskapsteori og metodologi», i tillegg til at han for tiden (i samarbeid med krigsskolene) arbeider med utviklingen av et studieemne på bachelornivå om det å utvikle militære treningskulturer.

Utover dette har Sookermany deltatt i flere nasjonale og internasjonale fagkomiteer, råd, arbeidsgrupper med mer innenfor det bredere kompetanseområdet læring, trening, prestasjon og kultur. I dag er han blant annet medlem av det redaksjonelle styre for det internasjonale tidsskriftet *Armed Forces & Society*.

Sookermany er også initiativtaker og redaktør av skriftserien Moving Soldiers - Soldaten i bevegelse.

Bokutgivelser
-------------

* 2005: Anders McD Sookermany: *Fra vernepliktig rekrutt til ekspertsoldat - Ferdighetslæring i det nye Forsvaret*, (Oslo: Gan Forlag AS)
* 2008: Anders McD Sookermany og Jørgen W. Eriksen (redaktører): *Veglederen - Et festskrift til Nils Faarlund* (Oslo: Gan Aschehoug)
* 2007: Reidar Säfvenbom og Anders McD Sookermany (redaktører): *Kropp, Bevegelse og energi i den grunnleggende soldatutdanningen*, (Oslo: Universitetsforlaget)

Referanser
----------

1. 1 2  «Forsvarets Stabsskolen ansattprofil». Besøkt 9. november 2020.
2. ↑  «LuR-prosjektets hjemmeside». Besøkt 02.10.2016. [*død lenke*]
3. ↑  «LuR-prosjektet på ResearchGate». Besøkt 2. oktober 2016.
4. ↑  Kjell Dragnes (08.11.2005). «Fra Stomperud til Ola Elite». Aftenposten, Kommentar. Arkivert fra originalen 3. oktober 2016. Besøkt 02.10.2016.

Eksterne lenker
---------------

* Akademisk profilside på ResearchGate
* Akademisk profilside på Academia.Edu
Vannskillet i Nord-Amerika markert i rødt.
**Det nordamerikanske vannkille** er vannskillet i Nord-Amerika som skiller nedslagsfeltene som renner ut i Stillehavet fra de som renner ut i Atlanterhavet. Vannskillet blir hovedsakelig dannet av fjellkjeder.

Vannskillet begynner i nordvest ved Kap Prince of Wales ved Beringsundet og fortsetter østover gjennom Alaska og Yukon og dessuten sørover gjennom British Columbia. Den utgjør delvis grense mellom British Columbia og Alberta langs Rocky Mountains og følger fjellene gjennom det vestlige USA, og dessuten videre inn i Mexico.

Markering av vannskillet, Lovland pass 11 950 fot

Litteratur
----------

* Mark A. Gonzalez: *Continental Divides in North Dakota and North America (PDF; 127 kB)*. I: *North Dakota Geological Survey Newsletter*, Vol. 30, No. 1, 2003.
* Stephen Pern: *Zu Fuß durch Nordamerika – Entlang der großen Wasserscheide von New Mexico nach Kanada.* Verlag Frederking & Thaler 2001, ISBN 3-89405-046-2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Fideliini** er en gruppe solitære bier som tilhører gruppen buksamlerbier (Megachilinae). Disse rasktflygende biene finnes med ett unntak bare på den sørlige halvkulen.

Utseende
--------

Middelsstore, kraftige, hårete bier. De kan minne om honningbier. De er vanligvis kledt med ganske lange, lyse hår og virker derfor bleke på farge. Hunnene har ofte rader av lange hår på mellom- og bakbeina som kan minne om pollenkurvene hos andre bier, men disse brukes til graving, ikke til å frakte pollen.

Levevis
-------

Fideliini bygger reir som er forgrenede ganger i løs jord eller sand. Hver gren ender i et kammer som kan inneholde opptil tre larver.

Utbredelse
----------

Fideliini hører til på den sørlige halvkulen og er kjent fra det sørlige Afrika (slekten *Fidelia*) og fra Chile (slekten *Neofidelia*). Arten *Fidelia ulrikei* danner et unntak siden den lever så langt nord som Marokko.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
	+ Gruppen stilkvepser, Apocrita
		- Gruppen broddvepser, Aculeata
			* Overfamilien Apoidea
				+ Familien bier, Apidae (i vid forstand)
					- buksamlerbier, Megachilinae
						* Fideliini
							+ Slekten *Fidelia* Friese, 1899 – 12 arter, Afrika
							+ Slekten *Neofidelia* Moure & Michener, 1955 – to arter, Chile

Kilder
------

* Michener, C.D. (2000) The bees of the world. Megachilidae.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fideliini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Fideliini* hos NCBI Rediger på Wikidata
**Anders Neraal** (født 1959) er en norsk siviløkonom, finansanalytiker, journalist og kommentator. Han er i dag journalist og bokbransjeanalytiker for litteratur- og bokbransjenettstedet BOK365 og tidsskriftet Bok og samfunn.

Neraal har tidligere vært daglig leder i Natur og Ungdom (1978-1981), adm.dir. i International Formuesforvaltning (1986-1992), adm.dir. i norske TV4 AS (1992-1993), ukentlig økonomi- og børskommentator i NTB (1993-1996) og partner i Møller-familiens investeringsselskap Katalysator (1993-2001) – hvor han hadde en rekke styreverv innen kultur og media: som styreformann i Motlys, Musikkavisen Puls og Europafilm, og styremedlem i Rockefeller, TV-selskapet Metropol og internett-avisen Intrafish. 

Neraal er siviløkonom fra Simon Fraser University i Vancouver (1982-1986).[]

Siden 2001 har han vært bosatt i Åmotfors i Värmland, hvor han har drevet vertshuset, hotellet og kulturmøtestedet Vita Älgen sammen med sin ektefelle Helena Neraal. I samme periode har de to også drevet Vita Älgen Förlag AB.

Neraal har skrevet barneboka *Onkel* (Schibsted Forlagene, 2001, illustrert av Andreas Galtung), samt samarbeidet med sponsor-gründer Terje Bogen om sistnevntes selvbiografiske *Hvor var du* (Schibsted Forlagene, 2008). Han er også oversetter av bøker.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Neraal, Anders 1959-, besøkt 18. juni 2022[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Kim Il-sungs sosialistiske ungdomsforbund** (chosŏn'gŭl: 김일성사회주의청년동맹, hanja: 金日成社會主義靑年同盟) er en nordkoreansk nasjonalistisk ungdomsorganisasjon. Forbundet er Koreas arbeiderpartis ungdomsorganisasjon og er den største ungdomsorganisasjonen som sådan i landet. Forbundets erkærte prinsipprogramer er juche og songun. Begge bygger på koreansk nasjonalisme, med sterke innslag av stalinisme, og fremhever partiet og militærets enerådende stilling i samfunnet.

Forbundet ble grunnlagt av Kim Il-sung 17. januar 1946 som *Nord-Koreas demokratiske ungdomsforbund*, og forbundet ble ungdomsorganisasjon for Nord-Koreas arbeiderparti. I 1949 ble Koreas arbeiderparti dannet ved en sammenslåing av Nord-Koreas arbeiderparti og Sør-Koreas arbeiderparti, og forbundet skiftet navn til *Koreas demokratiske ungdomsforbund*. I mai 1964 skiftet det videre navn til *Koreas sosialistiske arbeiderungdomsforbund*, og til dets nåværende navn ved 50-årsjublieet i 1996.

Generalsekretær i forbundet per 2004 er Kim Kyong-ho.

Forbundet utgir én av landets tre viktige dagsaviser, *Chongnyon Jonwi*.

Forbundet er tilsluttet Verdenssambandet av Demokratisk Ungdom og stod som arrangør av den 13. verdensungdomsfestivalen i Pyongyang i 1989.

Referanser
----------

1. ↑  Chong-sik Lee (1982). «Evolution of the Korean Workers' Party and the Rise of Kim Chong-il». *Asian Survey* (5).
2. ↑  «10th Anniversary of Kim Il Sung’s Demise». *The People's Korea* **(engelsk)**. 17. juli 2004. Arkivert fra originalen 20. mai 2011.

Portal: Korea
**Arne Rygg** (født 1964 på Randaberg) er en norsk billedkunstner bosatt i Bergen. Han er utdannet ved Kunstskolen i Bergen og Kunsthøgskolen i Bergen, Avd. kunstakademiet og debuterte på Høstutstillingen i 1997. Rygg har engasjert seg fagpolitisk gjennom verv i blant annet Norske Billedkunstnere og Bildende kunstneres forening Hordaland. I 2000 var han med og tok initiativ til leilighetsgalleriet Døgnfluen, i 2006 var han med å starte Kunstjournalen B-post hvor han også har vært redaktør, i 2016 var han med å etablere Kunstgarasjen.

Rygg er medlem av Bergen Ateliergruppe, Norsk Billedhoggerforening og Norske Billedkunstnere.

Referanser
----------

1. ↑   DACS register, DACS ID (tidligere) 3374aba2-28ec-e711-8b59-000c29e811b2[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Døgnfluen, midlertidig leilighetsgalleri». *virkeligheten.no*. Besøkt 19. juli 2021.
3. ↑  «Om Kunstgarasjen». *Kunstgarasjen* **(norsk)**. Besøkt 19. juli 2021.
4. ↑  «ARNE RYGG – Bergen Ateliergruppe» **(engelsk)**. Besøkt 19. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Flag of the Week, Kunsthall Stavanger Arkivert 19. juli 2021 hos Wayback Machine.
**Brego** (2512-2570 i det tredje tideverv) var en fiktiv person i J.R.R. Tolkiens bøker. Han var den andre kongen i Rohan. Han var sønn av Éorl Unge.

Brego ble konge etter sin fars død i 2545 (T.T.). Han og drev fiendene, som drepte hans far, ut av Kollemoene, og forsvarte Rohans grenser mot både Dunlendinger og Austringer.

Han bygde den gyldene hallen, Meduseld, i året 2569 i byen Edoras, og gjorde så Edoras til Rohans hovedstad i stedet for Aldburg. Da hallen var ferdig holdt han et stort gilde, og i dette gildet svor Baldor, Bregos eldste sønn, at han skulle gå De dødes stier, men derfra vendte han aldri tilbake. Brego døde av sorg året etter.

Bregor ble etterfulgt av sin andre sønn, Aldor. Brego hadde også en tredje sønn, ved navne Éofor. Éofor var stamfar ril Éomund av Østfold, far til Éomer.

---

I Peter Jacksons film versjon av To tårn er **Brego** en hest, som sannsynligvis er oppkalt etter den tidligere kongen. Aragorn møter hesten som er blitt vill og skremt ved å ha vært med på for mye slag og krig, og han snakker til den på alvers vis. Hesten hadde tilhørt Eowyns fetter, Kong Théodens sønn, Théodred.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Éorl Unge** | **Konge av Rohan**(2545–2570 T.T.) | Etterfølger:**Aldor Gamle** |

Portal: Litteratur
Hallstahammar kommune på kart
Strömsholms slott ligger i kommunen
**Hallstahammar** er et tettsted i Västmanlands län i landskapet Västmanland i Sverige. Det er Hallstahammar kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 10 478 innbyggere. De nærmeste byene er Västerås, Köping og Eskilstuna.

Metallindustri var grunnlaget for samfunnet i Hallstahammar. Starten skjedde i 1628 da en smie ble etablert i Trångfors. Allerede i 1558 hadde kong Gustav Vasa bygget Strömsholm slott, som i dag er et interessant museum. Strömsholm kanal ble innviet i 1795 og gjorde godstransporten mye lettere, så transport og handel ble viktige aktiviteter i byen. I 1931 tok Hans von Kantzow patent på stållegeringen Kanthal (oppkalt etter ham selv i første ledd og Hallstahammar i andre) og etablerte bedriften Kanthal AB. Hallstahammar er i dag et tettsted med moderne og aktiv handel, men har bevart preget av industristed. 

Thore Skogman kom fra Hallstahammar.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 10. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hallstahammar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Hallstahammar kommune i Västmanlands län i Sverige |
| --- |
|  | Hallstahammar **·** Kolbäck **·** Strömsholm **·** Sörstafors |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
*For andre med samme navn se Arne Sandnes*

**Arne Sandnes** (født 27. september 1925, død 23. desember 2006) var en norsk offiser og politiker som representerte Høyre. 

Arne Sandnes ble født i Hetland kommune. Fra 1960 var han bosatt i Sandnes.
Han tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger.
Han tok sin befalsutdanning i Norge og England fra 1946 til 1947. Fra 1947 til 1949 tok han Krigsskolen. Han ble løytnant i 1949 og han ble kaptein i 1952. Fra 1960 til 1977 var han major, da han fikk avskjed i nåde.

Han startet sin politiske karriere i 1965 da han ble medlem av Sandnes bystyre. I 1971 ble han valgt til varaordfører. I perioden fra 1974 til 1975 var han ordfører. Fra 1975 til 1977 var han igjen varaordfører. I 1978 ble han igjen ordfører frem til 1981. I perioden 1982 til 1983 var han igjen varaordfører.
I 2005 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Heder
-----

* 2005 Kongens fortjenstmedalje i gull

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad: "Arne Sandnes ble ordfører i Sandnes", 14. desember 1973 s.14.

Kilder
------

* Stortinget.no: Sandnes, Arne ( 1925-2006 )

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arne Sandnes hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Arne Sandnes hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Fichtelberg** er et fjell i Oberwiesental, Erzgebirgskreis i Sachsen, nær grensa til Tsjekkia. Fjellet er ca. 1 215 meter over havet, og dermed det høyeste fjellet i Sachsen. Fichtelberg var det høyeste fjellet i DDR. Sammen med nabofjellet Klinovec på tsjekkisk side, utgjør Fichtelberg et sentralt vintersportssted i Erzgebirge/Krušnohoří.

Oberwiesental ble tilknyttet det tyske jernbanenettet i 1897, og deretter begynte planleggingen av en gondolbane fra byen og opp til toppen av Fichtelberg. Kabelanlegget ble åpnet i 1924, men i en ufullstendig utgave. Det første året kunne kabelvogna bare flytte seg 20 meter. Etter utbygginger i 1962 og 1986 er gondolbanen 1 175 meter lang og stiger 305 meter.

På toppen ligger Fichtelberghaus, som er en restaurant og et hotell, og et 31 meter høyt utsiktstårn. På klare dager kan man se til fjellene nord i Tsjekkia og til fjellene på grensa mellom Tsjekkia og Polen. Området rundt Fichtelberg og nabofjellet Klinovec er et populært vintersportsted og har mange skiheiser og løyper for langrenn.

Se også
-------

* Fichtelbergschanzen

Referanser
----------

1. ↑  «Geschichte des Fichtelberghauses in Text und Bild». *www.glorie.de*. Besøkt 18. august 2019.
2. ↑  «Fichtelbergschwebebahn». *web.archive.org*. 8. desember 2006. Archived from the original on 8. desember 2006. Besøkt 18. august 2019. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fichtelberg (Erzgebirge) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |

Portal: Tyskland
*For mannsnavnet, se Fidel (navn).*
Moderne rekonstruksjon av en fidel vist i et maleri av Hans Memling
Fidel-spiller. Bokillustrasjon i *Cantigas de Santa Maria* (rundt 1300)
**Fidel** eller **vielle** er et flatbunnet strykeinstrument som var en av de mest populære i Europas middelalder, og var instrumentet som ble brukt av trobadorer, trouvèrer og jongleurs.

De første referanser fra fidel stammer fra 1000-tallet og instrumentet var i vanlig bruk fra 1100-tallet til ut på 1400-tallet.

Instrumentet har likhetstrekk med fiolin, men med fem til sju strenger, mot fiolinens fire. Fidelens stemmeskruer vender fram- eller bakover, og ikke ut mot sidene som på fiolin.

Instrumentet ble stemt i kvint- eller kvartstemming, f.eks:

1. d-G-g-d'-d'
2. d-G-g-d'-g'
3. G-G-d-c'-c'

Fidel kan ha opphav i den bysantinske lira, et strykeinstrument nært beslektet med det arabiske strykeinstrumentet rabāb. Dagens strykeinstrumenter har utviklet seg fra fidel og rebec via 1400-tallets viola da braccio, som allerede var svært lik dagens fioliner.

Referanser
----------

1. ↑  «Fiddle», *Encyclopædia Britannica Online*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vielle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

«Vielle», *1911 Encyclopædia Britannica*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
Et **knallskudd** eller **kanonslag** er en liten sprengladning som brukes militært for å simulere større eksplosjoner under trening. Knallskuddet er ikke beregnet på å gjøre skade, så det er en begrenset ladning sprengstoff i det, og hylsen rundt er laget av et materiale som ikke skaper farlige splinter, f.eks. vokset papp. På tross av dette vil et knallskudd som eksploderer svært nære, for eksempel i hånden, kunne gi skader både på hørsel, syn og kroppsdeler.

Knallskudd kan også brukes sivilt, for eksempel til å skremme bort farlige dyr eller som varslingsmiddel for å få opp dykkere i en krise.

Sikkerhetsavstand
-----------------

For norske landmilitære styrker er sikkerhetsavstanden ved bruk av knallskudd angitt i Forsvarets sikkerhetsbestemmelser for landmilitær virksomhet (UD 2-1). Knallskudd (håndgranatsimulator) skal ikke kastes nærmere personell enn 10 m, og de skal ikke brukes i lukket rom hvor personell oppholder seg.

Referanser
----------

1. ↑  Forsvarets sikkerhetsbestemmelser for landmilitær virksomhet (UD 2–1), punkt 2.6.4.1 Arkivert 17. juli 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Fichtelgebirge** (tsjekkisk: *Smrčiny*) er en fjellkjede nordøst i Bayern i Tyskland, med en mindre del i Tsjekkia. Den strekker seg fra dalen til elven Main over den tsjekkiske grensen, der den fortsetter som Elstergebirge mot øst og Oberpfälzer Wald mot sør. 

Det høyeste fjellet er Schneeberg på 1 051 meter over havet. Elver som har sitt utspring i Fichtelgebirge er Hvite Main, Saale, Ohře og Fichtelnaab, som senere renner sammen med Waldnaab. Av byer ved foten av fjellene finner man Bayreuth og Hof.

Fjellene stiger bratt opp i vest, mens de heller sakte mot nord og sør. 

Fichtelgebirge trekker til seg mange turister både sommer og vinter, hovedsakelig for tur- og skigåing.

Referanser
----------

1. ↑  «Fichtel Hills | mountains, Europe». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Besøkt 24. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fichtelgebirge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hjemmesiden til «Fichtelgebirgsverein»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Kløvendal** (engelsk original: Rivendell) eller **Imladris** på Sindarin er et fiktivt sted fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Det er en av alvenes utposter i Midgard. Den blir av og til referert til som *det siste hjemlige hus øst for havet*, noe som spiller på Valinor, som er vest for havet. Kløvendal ble grunnlagt av halvalven Elrond i Midgards andre tideverv (mellom 4000 og 5000 år før hendelsene som er omtalt i *Ringenes herre*). Utenom Elrond selv er andre viktige alver som bodde der blant andre Arwen Úndomiel og Glorfindel.

Det Sindarinske navnet for Kløvendal (som er oversatt derfra) er **Imladris**, som betyr *kløvet dyp kløft/dal*.

Kløvendal ligger på kanten av en trang kløft hvor elva Bruinen renner gjennom (en av de viktigste inngangene til Kløvendal er via et vadested over Bruinen ikke langt unna), men var godt gjemt i sumpmarken og åsene ved foten av Hithaeglir eller Tåkefjellene.

Handling
--------

I boka *Hobbiten* (også av Tolkien), stopper hobbiten Bilbo Lommelun og følget med 13 dverger (blant dem Thorin Eikenskjold) i Kløvendal, og tar en pause i ferden til Ensomfjellet. Bilbo stopper også der på veien tilbake til Hobsyssel sammen med Gandalf Grå.

I *Ringenes herre* reiser hobbiten Frodo Lommelun og hans fire følgesvenner til Kløvendal med den ene ringen. Der møter de Bilbo, som trakk seg tilbake dit etter sin 111. fødselsdag for å bruke tiden sin til å tenke ut en måte å avslutte boken på *Fram og tilbake igjen*. Flere andre alver, dverger og menn hadde også ankommet Kløvendal i forskjellige ærend; men på Elronds rådsmøte lærte de at egentlig var alle deres ærender viklet sammen med hva som kom til å skje med den ene ringen. De måtte bestemme det der og da. Det endte med at hobbiten Frodo avgjorde hele saken ved å ta på seg oppgaven med å bære ringen til Dommedagsberget.

Annen bruk
----------

UiT Norges arktiske universitets spillklubb heter Imladris, oppkalt etter Kløvendals alviske navn.

Litteratur
----------

J.R.R. Tolkien (1973). *Krigen om ringen. 1 : De sorte rytterne*. Oslo: Tiden. ISBN 8210008188.   

J.R.R. Tolkien (1972). *Hobbiten, eller fram og tilbake igjen*. Oslo: Tiden. ISBN 8210007483.

Referanser
----------

1. ↑  Hobbiten
2. ↑  Ringenes herre bok 1
3. ↑

Portal: Litteratur
Norrtälje i forhold til Stockholm
**Hallstavik** er et tettsted ved Edeboviken i Norrtälje kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Stedet ligger midt i Roslagen, ved munningen av Skeboån. I 2010 hadde tettstedet 4 476 innbyggere.

Hallstavik ligger cirka 44 kilometer nordøst for Norrtälje og 60 kilometer øst for Uppsala. Stedet var lite frem til Hallsta pappersbruk ble etablert i 1915. Eierkonsernet Holmen Bruk ble i mellomkrigstiden utviklet til en betydelig produsent av avispapir og papir til magasiner i Sverige. For å transportere papiret ble det etablert en jernbane i 1977 til Hargshamn, men den er bare for godstrafikk og frakter papiret til havnen for eksport. 

Skuespilleren Peter Engman er fra Hallstavik. Stedet er også hjemsted for speedwayklubben Rospiggarna.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 3. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Hallstavik hos www.roslagen.se

| * v
* d
* r
Norrtälje kommune i Stockholms län i Sverige |
| --- |
|  | 
* Bergshamra
* Edsbro
* Finsta
* Grisslehamn
* Hallstavik
* Herräng
* Norrtälje
* Riala
* Rimbo
* Rånäs
* Skebobruk
* Svanberga
* Söderby-Karl
* Södersvik
* Älmsta
* Östhamra

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Breitscheidplatz
**Breitscheidplatz** er en plass i Berlin, som ble anlagt i 1889. Plassen ble opprinnelig kalt **Gutenbergplatz** etter trykkekunstens oppfinner, men skiftet i 1892 navn til **Auguste-Viktoria-Platz**  til ære for keiserinnen. 31. juli 1947 ble navnet på nytt skiftet for å hedre SPD-politikeren Rudolf Breitscheid som døde i konsentrasjonsleir 1944.

Historie
--------

Kort tid etter anleggelsen av plassen reiste keiser Wilhelm II Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche til ære for sin farfar, keiser Wilhelm I av Tyskland. Kirken er bygget i nyromantisk stil. Allerede før første verdenskrig hadde plassen utviklet seg som et viktig kulturelt og kommersielt område. 

Etter første verdenskrig var Auguste-Viktoria-Platz en viktig møteplass for intellektuelle og kunstnere, spesielt var Romanisches Kafé populær.

Plassen fikk store skader under andre verdenskrig, og Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche ble lagt i ruiner. Etter delingen av Tyskland ble Auguste-Viktoria-Platz liggende i sentrum i Vest-Berlin, og ettersom den provisoriske hovedstaden lå i Bonn, fikk plassen stor symbolsk verdi. Plassen ble omdøpt i 1947 og Gedächtniskirche bevart som ruin, som en sterk påminnelse om krigens redsler. Kirken fikk sitt moderne tilbygg i 1965 under ledelse av arkitekten Egon Eiermann, og fungerer den dag i dag som et viktig minnesmerke.

Plassen fikk på 50-tallet Bikini Haus-komplekset, og senere, i 1965, Europa-Center, på den tiden en av de mest moderne kjøpesentre i Europa. Begge var viktige i symbolmarkeringen av vestens frihet og vellykkethet. Etter murens fall mistet plassen sin symbolverdi (og sine subsidier). I dag virker plassen noe umoderne, men er fortsatt et populært turistmål med Gedächtniskirche som trekkplaster. Det er de siste årene lagt en rekke planer for utvikling og renovering av plassen.

I dag ligger Breitscheidplatz med Gedächtniskirche i sentrum i Charlottenburg, på sørenden av Tiergarten og Zoologischer Garten Berlin, mellom Kurfürstendamm og Budapester Straße. Plassen ligger rett ved Bahnhof Zoo, bygget i 1882, som i dag er den viktigste S- og U-Bahn-stasjonen i sentrum vest, men som siden åpningen av Berlin Hauptbahnhof i 2006 har mistet sin posisjon som den viktigste jernbanestasjonen i Berlin.

Den 19. desember 2016 skjedde et terrorangrep på Breitscheidplatz, da en semitrailer raste inn i folkemengden på julemarkedet, drepte tolv mennesker og skadet nesten femti.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  gmbh, kaupert media. «Breitscheidplatz in Berlin - KAUPERTS». *berlin.kauperts.de*. Besøkt 19. desember 2016.
3. ↑  «Neun Tote, 50 Verletzte: Lastwagen rast in Berliner Weihnachtsmarkt». *Frankfurter Allgemeine Zeitung*. 19. desember 2016. ISSN 0174-4909. Besøkt 19. desember 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

Portal: Tyskland
**Den vitenskapelige komité for antarktisforskning** (SCAR) er en komité under Det internasjonale vitenskapsråd som ble opprettet i 1958 i forbindelse med Det internasjonale geofysiske året. SCARs arbeidsområde er initiering, utvikling og koordinering av vitenskapelig forskning i Antarktis. Den faglige virksomheten i SCAR håndteres av faste vitenskapelige grupper, og SCAR gir råd til de konsultative møtene under Antarktistraktaten samt andre organisasjoner angående forskning og bevaring som påvirker forvaltningen av Antarktis og Sørishavet.

Delegatmøter i SCAR holdes annethvert år for å håndtere administrative spørsmål. Et styre valgt fra delegatene er ansvarlig for den daglige administrasjonen av SCAR gjennom sekretariatet ved Scott Polar Research Institute i Cambridge, England.

I forkant av delegatmøtene arrangerer SCAR en større åpen konferanse for å rette oppmerksomheten mot antarktisspørsmål, samt møter i de vitenskapelige gruppene for sluttbehandling av forskningsprogrammene for eventuell godkjenning av delegatene.

I 2002 mottok SCAR Fyrsten av Asturias' pris for internasjonalt samarbeid.

Referanser
----------

1. ↑  Fundación Príncipe de Asturias Arkivert 29. august 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Scientific Committee on Antarctic Research – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Per Harling** (født 20. juni 1948 i Bromma ved Stockholm) er en svensk prest, forfatter, komponist og salmedikter. Harling har framfor alt arbeidet sentralt i Svenska kyrkan med gudstjenesteutvikling i flere perioder. Han var programleder for en serie TV-programmer: «På psalmens vingar», på slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet samt for et titall dokumentarprogrammer på svensk TV-2-dokumentärprogram på begynnelsen av 2000-talet. Disse programmene gikk under fellesvignetten «Hela världen sjunger». Han hadde andakter i svensk radio i perioden 1999-2001.

Harling har redigert sangboken *Hela världen sjunger* med kristne sanger fra hele verden. Han var fra 1986 til 88 sekretær for arbeidsgruppen som arbeidet fram boken *Psalmer i 90-talet*, et tillegg til salmeboken som går under navnet *1986 års psalmbok*. Han er forfatter av flere bøker, blant annet *Ett ögonblick i sänder – Lina Sandell och hennes sånger* (Libris, 2003) og *Våra älskade psalmer* (Libris 2007).

Han er representert i *1986 års psalmbok* med ti originaltekster («Vila i din väntan», «Kom nu, helig Ande», «När du ser en droppe glittra», «Nu öppnar vi våra hjärtan», «Må din väg gå dig till mötes», «Han är inte här», «Vi ger dig denna nya dag», «Håll om mig», «Gud, i dina händer», «Vi är inte här förgäves»), melodier til tre verk («Han gick in i din kamp på jorden», «Brödet är ett, brutet för alla» og «Innan natten kommer») i tillegg til tekst og melodi til ti verk («Så länge solen värmer jorden», «Du är helig, du är hel», «I en värld full av kosmiska under», «Herre, låt mig få vila i Dig», «Morgon och afton», «Gud, när livet trasas sönder», «Jordens bön», «För livets skull», «Ge kyrkan kraft att höras» og «Du lilla barn»). I salmeboktillegget *Psalmer i 2000-talet* er han kreditert tilsammen 17 salmer som tekstforfatter, oversetter og komponist.

Flere notehefter med Harlings sanger har blitt utgitt. De seneste utgivne er *Allt hör ihop – 50 sånger för gudstjänst och andakt* (Libris 2007) og *I varje pulsslag andas himlen – 48 sånger för gudstjänst och andakt* (LINX Music/Libris 2002).

Harling er også representert med sine sanger og salmer i flere salme- og sangbøker rundt om i verden som i USA, Australia, New Zealand, Tyskland, Frankrike, Norge, Danmark, Finland, Taiwan og Russland. I Norge er han representert i *Salmer 1997* med salmen «Du er hellig, du er hel» og med to salmer i *Norsk salmebok 2013*.

Fra september 2007 til 2012 var Harling kyrkoherde i Svenska kyrkan i Sveits.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sveriges befolkning 2000, oppført som Harling, Per Gunnar, besøkt 5. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.svenskakyrkan.se, besøkt 5. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos hymnary.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** Hymnary
 |