recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Asser** (født ca. 1055, død 1137) var Nordens første erkebiskop.

Han omtales første gang i anledning av sin innvielse til biskop i Lund 18. november 1089.[] Han var sønn av den jyske stormannen Svend Thrugotsen (*Sven Thrugunnu sun*).

Fra slutten av år 1102, da Erik I Ejegod forlot landet for å dra på pilegrimsreise til det hellige land, og inntil kong Niels besteg tronen i 1104, styrte Asser som riksforstander landet sammen med Eriks eldste sønn Harald. Etter at pave Paschalis II hadde opprettet et selvstendig erkebispesete for de nordiske landene ca. år 1100, og Lund var blitt utpekt til det fremtidige erkesete for Norden, ble Asser i 1104 innviet som Nordens første erkebiskop av en pavelig legat, kardinal Alberik.

Det nyopprettede erkestiftet omfattet 14 stift.[]

Asser støttet Erik Emune i den borgerkrigen som oppstod etter mordet på Knud Lavard i 1131, og stod på hans side i det avgjørende slag ved Fodevig. I den forbindelse var han nær ved å miste erkebispedømmet til Hamburg-Bremen, som støttet Eriks motpart, kong Niels.

Referanser
----------

1. ↑   Catholic-Hierarchy.org, katolsk hierarki ID thorki, besøkt 24. november 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Dansk Biografisk Leksikon

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Catholic-Hierarchy **·** Nationalencyklopedin **·** Geni
 |
«GUI» omdirigeres hit. For andre betydninger, se Gui.
Skjermbilde av det grafiske brukergrensesnittet til systemet XFCE 4.10-1.
**Grafisk brukergrensesnitt** (*GUI*, forkortelse for engelske *graphical user interface*, uttales «gooey») er et brukergrensesnitt for dataprogrammer som gjør det mulig for brukeren til å samhandle med datamaskinen via anordninger som tastatur, datamus, datapenn og lignende. Grafisk brukergrensesnitt er det motsatte av tekstbaserte grensesnitt på en datamaskin som har shell-applikasjoner som krever at kommandoer tastes inn. Grafisk brukergrensesnitt ble introdusert som en reaksjon på den bratte vanskelighetsgraden det var å beherske kommandobasert datamaskin. Isteden kan brukeren ved hjelp av en mus klikke på forskjellige knapper, tekstbokser og informasjonsfelt for å få gjort ting.

Det første grafiske brukergrensesnittet ble utviklet av forskerne ved Xerox PARC og finansiert av kopimaskinselskapet Xerox. Apple og senere Microsoft plukket opp ideen.

Man kan se på et grafisk brukergrensesnitt som en kobling mellom brukeren og programmet som kjører. Det viser brukeren valg- og navigasjonsmuligheter ved hjelp av ikoner, vinduer og lignende hjelpemidler, samtidig som det er et transparent bindeledd til det underliggende operativsystemet. De fleste operativsystemene idag som Windows og macOS støtter slike grafiske løsninger. Det samme gjelder Linux- UNIX-baserte systemer, som vanligvis benytter vindussystemet X som grunnlag for KDE, GNOME eller Motif (CDE). I de senere år har Wayland begynt å erstatte X-vindussystemet. 

Ofte kan brukergrensesnittet også betjenes med hurtigtaster. En rekke slike av dem er standardisert.

Referanser
----------

1. ↑  *Longman Pronunciation Dictionary*, 3. utg. 2008, Pearson Education Ltd. Harlow, s. 357
2. ↑  Computerhope.com
3. ↑  «Technet.com». Arkivert fra originalen 7. april 2010. Besøkt 2. april 2016.

Se også
-------

* Vindusbehandler
* Mac OS
* Microsoft Windows
* Vindussystemet X
* Linux

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Sondre Foyn Gullvåg** (født 1981) er en poet bosatt på Store Torungen fyr på øya Store Torungen utenfor Arendal.

Torungen fyr.
Han kommer opprinnelig fra Asker, og er oldebarn av forfatteren og dikteren Olav Gullvåg. Han ble diagnostisert med ADHD som elleve-åring, og bruk av rohypnol fikk han etterhvert til å bli rusmiddelavhengig. Han ble sendt til Arendal i 1998 for å være på ungdomsinstitusjonen M/S Torungen. I Arendal møtte han den tidligere rederen, politikeren og institusjonslederen Knut Mørland.

Av forskjellige grunner bosatte de to seg flere år senere på øya Store Torungen for å drifte fyrstasjonen og drive turistvirksomhet for Stiftelsen Torungen fyr, i samarbeid med Aust-Agder Turistforening. Mørland fordi han sliter med skader etter en bergningsulykke i 2003, og Gullvåg fordi han tidligere hadde skadelig bruk av rusmidler, og ønsker å slippe unna et samfunn med rus og fristelser.

Gullvåg begynte å skrive poesi som terapi etter oppfordring fra Mørland, og har gitt ut to diktsamlinger i bokform. Han er fast spaltist i avisen Arendals Tidende hvor han leverer sine dikt. Historien om de to på fyret er blitt til dokumentarfilmen *Fyret* av Novemberfilm, laget for NRK.

Bibliografi
-----------

* 2008: *Holdepunktet Torungen fyr* (diktsamling)
* 2010: *Lyriske Fyrverkerier* (diktsamling)

Eksterne lenker
---------------

* Fedrelandsvennen – «Fyrpoeten» på Store Torungen (lydbilder)
* Seilas – Herrene på fyret
* Novemberfilm – Fyrtårnet[*død lenke*]
* VMagasinet – NYTT LIV: Fyrpoet[*død lenke*]
* *Lyriske Fyrverkerier* (bok)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS
 |
**Jon Kjell Gjønnes** (født 26. januar 1931, død 6. april 2021), var professor i fysikk ved Universitetet i Oslo (UiO). 

Han vokste opp i Brevik i Telemark og tok cand.real.-graden ved UiO i 1957 og doktorgraden (dr.philos.) i 1967. Han var i to år ved Sentralinstituttet for industriell forskning (nå en del av Sintef). Etter et stipendiatopphold i Australia og ved UiO ble han førsteamanuensis i 1965 og professor fra 1982.

Han var meget aktiv innen sine fagfelt elektrondiffraksjon / elektroinmikroskopi og krystallografi. Gjønnes spilte en sentral rolle ved opprettelsen av elektronmikroskop-laboratoriet ved Fysisk institutt (UiO) som han ledet fra 1968 til 1988. Han skrev også en rekke vitenskapelige artikler og var gjesteprofessor ved Tohoku universitetet i Sendai, Japan og ved Arizona State University i USA. Han var bestyrer ved Fysisk institutt ved UiO og spilte en viktig rolle i utbyggingen av materialvitenskapen ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet og ved opprettelse av forskningsgruppen Strukturfysikk og Senter for materialforskning. 

*The international Union of Crystallography* (IUCr) opprettet en egen pris som ble oppkalt etter professor Gjønnes, *The Gjønnes Medal*. Gjønnes selv ble tildel prisen i 2008 for sitt bidrag til elektrondiffraksjon og krystallografi. Prisen ble overrakt på den internasjonale krystallografikonferansen i Osaka i Japan i 2008. Prisen deles ut hvert tredje år til en forsker for livslang innsats for elektronkrystallografi.

Gjønnes hadde også flere politiske verv, blant annet som kommunestyrerepresentant for Arbeiderpartiet i Bærum og som politisk rådgiver i Kommunaldepartementet.

Referanser
----------

1. ↑   BIBSYS, oppført som Jon K. Gjønnes, NORAF-ID 90284824[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Vidar Hansen, Christian J. Simensen og Johan Taftø: *En samfunnsengasjert fysiker* - Minneord i Aftenposten 22. april 2021
3. ↑  Tone Tellevik Dahl, Helge Stoltenberg og Ragnhild Sjoner Syrstad: *Til minne om Jon Gjønnes* - Sagene Avis 19. april 2021
4. ↑  IUCr - International Union of Crystallography
5. ↑  Arne Olsen: *Pris og medalje til Jon Gjønnes* - Fra fysikkens verden nr.4/08

Eksterne lenker
---------------

* Jon Gjønnes - Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** NKC
 |
**Heggedal og omegn historielag** er et historielag for Heggedal i Asker kommune, stiftet i 2009. Laget er medlem av Landslaget for lokalhistorie.

Historielaget har siden 2010 gitt ut årboka *Tændstikka*, oppkalt etter Christiania Tændstikfabrik (1875–1895). Medlemmer av historielaget bidrar regelmessig med artikler med lokalhistoriske temaer i Heggedalsposten. Historielaget har også gitt ut en bok om bygdas tradisjonsrike skolekorps, Heggedal og Blakstad skolekorps.

Historielaget har vært engasjert i mange saker knyttet til lokalmiljøet i og rundt Heggedal. Laget har blant annet bidratt med dokumentasjon og oppmerking av gamle veifar, og til å bevare kulturminner knyttet til Heggedals fortid som industristed – som Kistefoss kraftverk.

Referanser
----------

1. ↑  *Tændstikka*. Asker: Heggedal og omegn historielag. 2010.
2. ↑  Dag Henning Sæther (2016). *Heggedal og Blakstad skolekorps 60 år – 1956–2016*. Asker: Heggedal og omegn historielag.
3. ↑  «Åpnet det tredje historiske veifaret». *Budstikka*. 29. mai 2018. Besøkt 27. februar 2024.
4. ↑  «Se hva som dukket opp ved Kistefossen i Heggedal». *Budstikka*. 18. oktober 2015. Besøkt 27. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Heggedal og omegn historielags nettsted
* Heggedal og omegn historielag på lokalhistoriewiki.no
* Heggedal og omegn historielag på kommunens oversikt over lag og foreninger
* Budstikkas samleside for artikler om Heggedal og omegn historielag
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Stiftelsen Kaare Berg**.

**Foreldreløs:** Ingen andre sider på Wikipedia lenker til denne siden. For å knytte den til en sammenheng og gjøre det mulig å manøvrere enkelt gjennom Wikipedia bør det lages lenker til den fra relevante artikler. (Liste over foreldreløse sider).

**Stiftelsen Kaare Berg** er en norsk stiftelse, som deler ut midler for å tilgodese allmennyttige formål og eller kulturelle formål. Stiftelsen ble etablert i 1991 av Inger og Kaare Berg. Daglig leder er Dag Sten. Stiftelsen eier (100%) eiendomsselskapet Skb Eiendom AS.

Referanser
----------

1. ↑  «Vi støtter frivillige organisasjoner - Stiftelsen Kaare Berg». *Stiftelsen Kaare Berg*. Besøkt 13. april 2022.
2. ↑  «Skb Eiendom AS - 920160417 - Oslo - Se Regnskap, Roller og mer». *www.proff.no*. Besøkt 13. april 2022.
3. ↑  «Stiftelsen Kaare Berg - 863670292 - Oslo - Se Regnskap, Roller og mer». *www.proff.no*. Besøkt 13. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Stiftelsen Kaare Berg
* SKB Eiendom AS
**Viktor Anatoljevitsj But** (rus. Виктор Анатольевич Бут; født 13. januar 1967), også kjent under tilnavnet **Dødens kjøpmann**, er en russisk antatt storhandler av våpen. 

But hevder at han tjenestegjorde i den sovjetiske hæren som oversetter, med rang som løytnant. But skal angivelig ha tjent en betydelig sum penger gjennom sine mange selskaper som hovedsakelig var rettet mot Afrika og Midtøsten på 1990-tallet og begynnelsen av 2000-tallet. But har solgt partier med våpen til mange ulike borgerkriger og krigsområder i Afrika med sitt private fraktselskap. 

Etter den allierte invasjonen av Afghanistan i 2001, dukket But opp i Moskva. 

Han ble arrestert i Bangkok, Thailand i 2008 og ble utlevert til USA i 2010 der han skulle stilles for retten etter å ha blitt anklaget for å smugle våpen til Revolutionary Armed Forces of Colombia (FARC) til bruk mot amerikanske styrker. Den 2. november 2011 ble But dømt av en føderal domstol på Manhattan for å ha gitt våpen og bistand til en terroristorganisasjon. But satt fengslet i høysikkerhetsfengselet United States Penitentiary Marion i Illinois, USA, og ble løslatt i en fangeutveksling med den amerikanske basketballspilleren Brittney Griner i desember 2022.

Tilnavnet «Dødens kjøpmann» (engelsk: «merchant of death») ble for første gang brukt av den daværende britiske utenriksminister Peter Hain, og deretter i en bok om Buts påståtte handlinger utgitt i 2007.

Det blir hevdet[*av hvem?*] at filmen *Lord of War* fra 2005 er basert på historien om Viktor But.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Russisk raseri mot utlevering av «Dødens kjøpmann»». *www.vg.no*. Besøkt 8. desember 2022.
2. ↑  «Amerikansk OL-gullvinner: Frigitt fra russisk fangenskap». *www.vg.no*. Besøkt 8. desember 2022.
3. ↑  «Sender «Dødens kjøpmann» til USA», NRK, 20. august 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Nadezjda Jakolevna Mandelsjtam** (1899-1980) var en russisk dikter som var gift med dikteren Osip Mandelsjtam.

Hun ble født Nadezjda Jakolevna Khasina i Saratov i en jødisk middelklassefamilie og tilbrakte en del av sin barndom og ungdom i Kyiv. Etter avsluttet gymnasium studerte hun kunst.

I 1921 ble hun gift med Osip Mandelsjtam og paret bodde de følgende årene i Ukraina, Petrograd, Moskva og Georgia. Osip ble arrestert i 1934 for sitt satiriske Stalin-epigram, og paret gikk i eksil i Tsjerdyn i Perm-regionen og senere i Voronezj.

Etter Osips andre arrestasjon og hans død i transittleiren «Vtoraja Retjka» i nærheten av Vladivostok i 1938 levde hun et nomadeaktigt liv hvor hun unngikk arrestasjon ved hyppige adresseendringer og midlertidige jobber. I minst et tilfelle, i Kalinin, kom det hemmelige politiet NKVD til hennes bosted dagen etter hun hadde forlatt det.

Som et av sine mål livet sitt satte hun seg for å bevare og utgi sin manns poetiske arv. Det lyktes henne i å bevare det meste av det i hukommelsen, siden hun ikke stolte på å ha verkene nedskrevet på papir.

Ved Josef Stalins død gjorde hun ferdig sin disputas i 1956 og fikk senere lov til å vende tilbake til Moskva i 1958.

I sine erindringer, *Hope against Hope* og *Hope Abandoned*, som først ble utgitt i Vesten, gir hun en episk analyse av sitt liv og kritiserer den moralske og kulturelle fornedrelse som fant sted i Sovjetunionen i 1920-årene og senere.

I 1979 ga hun sine arkiv til Princeton University. Hun døde i Moskva i 1980 i en alder av 81 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Writers of St. Petersburg. XX century[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Find a Grave, Find a Grave-ID 9078741, besøkt 30. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   datos.bne.es, BNE-identifikator XX1013686, besøkt 30. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 133837, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Munzinger Personen, oppført som Nadeschda Mandelstam, Munzinger IBA 00000016423, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
8. 1 2  Beth Holmgren, *Women's Works in Stalin's Time: On Lidiia Chukovskaia and Nadezhda Mandelstam*, Bloomington, IN: Indiana University Press, 1993, p. 115, accessed 8 Nov 2010
**Sverre Lodgaard** (født 6. april 1945) er norsk statsviter som har hatt flere ledende stillinger innen statlige og ikke-statlige organisasjoner. Han var direktør for Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) fra 1997 til 2007. 

Sverre Lodgaard tok magistergrad i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1971. Han var deretter i flere år tilknyttet Institutt for fredsforskning (PRIO) som forsker og til Universitetet i Oslo som stipendiat. I årene 1980-86 ledet han *European Security and Disarmament Studies* ved SIPRI i Stockholm. Deretter var han direktør ved PRIO 1986–1992, direktør for FNs nedrustningsinstitutt UNIDIR i Genève 1992-1996 og direktør for NUPI 1997-2007. Han fortsatte deretter i en stilling som forsker ved samme institutt. 

Lodgaard har hatt flere ledende verv. I FN var han medlem av generalsekretærens rådgivende styre for sikkerhet og nedrustning (1992–1999). I Norge har han ledet Arbeiderpartiets internasjonale utvalg (1999–2005), vært varamedlem i Den Norske Nobelkomite (2003–2014), president i Polyteknisk forening (2010–2013), og styreformann i Oslosenteret for fred og menneskerettigheter (2015-2018).

Lodgaard har deltatt i en rekke aktualitetsprogrammer på tv og radio. Han har freds-, utenriks- og sikkerhetspolitikk som sitt spesialområde, men har også vært opptatt av U-landsproblematikk. Han har utgitt flere bøker og artikler om rustningskontroll og nedrustning, sikkerhetspolitikk og om Midtøsten-konflikten.

Lodgaard har vært gift med Ingrid Eide.

Referanser
----------

1. ↑   blogs.prio.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Aftenposten aften – 13 med magistergraden fra Oslo Universitet (30.6.1971, s.7)
4. ↑  «Raymond Johansen tiltrer styret og Sverre Lodgaard blir ny styreleder». *www.oslocenter.no*. 8. januar 2015. Arkivert fra originalen 23. april 2019. Besøkt 6. februar 2019.
5. ↑  Aftenposten morgen – Akademisk drakamp om EF og den tredje verden (2.5.1992, s.3)
6. ↑  Midtbøen, Arnfinn H. (2010). «Portrett: Ingrid Eide» (PDF). *Sosiolognytt* (4): 15–21.

Eksterne lenker
---------------

* Intervju med Sverre Lodgaard i forbindelse med PRIOs 60-årsjubileum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Roar Hjelmeset** (født 1977) er en norsk tidligere langrennsløper, nå langrennstrener. Fra mai 2016 til mai 2018 var han trener for Norges landslag i langrenn for kvinner. Han er siden ansatt som trener ved Hovden skigymnas.

Bakgrunn
--------

Hjelmeset er oppvokst på gården Hjelmeset som del av Skifamilien Hjelmeset. Han er yngst av fire søsken, der hans eldre bror, langrennsløperen Odd-Bjørn, er den mest meritterte. Kusinen, Bodil Hjelmeset, som vokste opp på nabogården like ved Sandane lufthavn, er en av Norges 10. beste spydkastere gjennom tidene (per 2013), og har fem sølvmedaljer fra NM. 

Fra 1993 til 1996 gikk Roar Hjelmeset på idrettsfag ved Firda videregående skole. Han er bosatt på Hovden i Setesdal.

Idrettskarriere
---------------

Roar Hjelmeset har deltatt i ett renn i verdenscupen i langrenn. Det var i klassisk sprint i Drammen 11. mars 2003 hvor han ble nr. 42. hans beste resultat fra NM er 23.-plass på sprinten 6. april 2002 på Vang. Han har også deltatt på Fjellhug/Vereide Hyen ILs stafettlag i NM flere ganger. Etter 2005-sesongen la han opp og ble trener for Hovden skigymnas.

Trenerkarriere
--------------

Roar Hjelmeset gikk i 2008 fra sin trenerrolle ved Hovden skigymnasble til å bli trener for det norske juniorlandslaget i langrenn. Fra sommeren 2011 ble han trener for det norske landslaget i kvinnesprint.

I mai 2016 ble han landslagstrener for det norske kvinnelandslaget i langrenn, etter at Egil Kristiansen trakk seg fra denne stillingen i april.

Se også
-------

* Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser
----------

1. ↑  ABC nyheter - *Roar Hjelmeset ferdig som landslagstrener*, besøkt 17. mai 2017.
2. ↑  Nettavisen (7. mai 2008):*Hjelmeset blir landslagstrener* Arkivert 29. august 2008 hos Wayback Machine. hentet 22. juli 2010
3. ↑  VG Nett (12. mai 2011): *- Nystad blir ny landslagstrener i langrenn*, hentet 12. mai 2011
4. ↑  ABC nyheter - *Roar Hjelmeset er ny kvinnelandslagstrener i langrenn*, besøkt 1. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roar Hjelmeset – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Beata «Beda» Wilhelmina Collett** (født Kihlbom 27. mai 1837 i Mariestad i Sverige, død 24. juli 1922 i Kristiania) var en norsk-svensk forfatter, journalist og filantrop.

Familie
-------

Beda Collett var datter av kjøpmann Nils Elias Kihlbom og Beata Holmin. Hun ble første gang gift med provinsiallege Carl Henrik Sandelin (d. 1871), og fikk i dette ekteskapet datteren Ellen Beata Elisabeth Sandelin (1862-1907), som hadde legepraksis i Stockholm. Hun ble annen gang gift 26. januar 1879 med postmester og fogd William Collett (1840-1915) av slekten Collett.

Liv og virke
------------

Beda Collett arbeidet i yngre dager med journalistikk, først i svenske, og senere i norske aviser. Hun utga også fortellinger og småskrifter.

Fra 1890-årene engasjerte Collett seg i de samfunnsmessige anliggender i Larvik. Hun var i mange år leder for Larviks sanitetsforening, og beskjeftiget seg med de lokale sanitetsforholdene, og især tuberkulosesaken. Hun var ildsjelen bak Tuberkulosehjemmet i byen, et hjem som ble innviet på Colletts 79-årsdag, 27. mai 1917.

20. oktober 1915 ble hun ved amtmann Abraham Berge i Jarlsberg og Larviks amt overrakt Kongens fortjenstmedalje i gull. Samme år hadde hun etter sin ektemanns død flyttet til Kristiania, hvor hun ble boende sine siste leveår.

Bibliografi
-----------

* 1883: *En svensk Bedømmelse af Johan Sverdrup som Taler og Statsmand* (etter Göteborgs Handels och Sjöfartstidning, oversatt og utgitt av Ernst Sverdrup, Kristiania
* 1883: *Ikke En blandt Hundre (Idéen efter Frantz Hoffmann)*, Grøndahl, Kristiania
* 1887: *Absolut Sikkerhed – en Fortælling*

Utmerkelser
-----------

* 1915: Kongens fortjenstmedalje i gull

Referanser
----------

1. ↑  *Aftenposten 1922.07.24*. Norge, Oslo. 1922. s. 5.
2. ↑  *Jarlsberg og Larviks Amtstidende 1922.07.26*. Norge, Vestfold‚ Larvik. 1922. s. 2.

Kilder
------

* Collett, Alf (1915). *Familien Collett og Christianialiv i gamle dage*. Cappelen. s. 429-430.
* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 53-54. ISBN 8257900109.
*For punkbandet fra Stavanger, se Haggis (band).*
Haggis med «neeps and tatties»
Ukokt haggis
**Haggis** (fra skotsk *hag*, norsk: *hakke opp*) er en tradisjonell matrett som er laget av innmat av får, blandet med løk, havregryn og krydder og kokt i en dyremage. Den kommer i pølseform, det vil si maten er stappet inn i et pølseskinn, men ved servering skjæres skinnet opp og retten fortæres som en kjøttmos. Haggis serveres vanligvis med «neeps and tatties» (kålrotstappe og potetmos).

Haggis anses vanligvis for å være en skotsk nasjonalrett, men det finnes ingen historiske bevis som slår fast at retten er eksklusivt skotsk. Én teori er at norske vikinger tok med seg retten til Skottland på 800-tallet.

Den første kjente oppskriften for en matrett med navn «haggis» dukker opp i kokeboka *Liber Cure Cocorum* fra rundt 1430 i Lancashire, Nordvest-England. Omtrent samtidig dukker retten opp i en annen engelsk kokebok, da under navnet «Hagws of a schepe».

Haggis markedsføres ofte under navnet *highland breakfast*, en tung, skotsk frokost bestående av blant annet blodpølse, stekt egg og flesk.

Referanser
----------

1. ↑  «haggis – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 25. april 2017.
2. ↑  «Skotsk haggis kan være norsk vikingmat». *Aftenposten*. Besøkt 25. april 2017.
3. ↑  «Two fifteenth-century cookery-books : Harleian MS. 279 (ab 1430), & Harl. MS. 4016 (ab. 1450), with extracts from Ashmole MS. 1439, Laud MS. 553, & Douce MS. 55 / edited by Thomas Austin». *quod.lib.umich.edu*. Besøkt 25. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Haggis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Address to a Haggis» av den skotske nasjonaldikteren Robert Burns
* Haggisjakt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
**Hirsholm** er en dansk øy, som er en del av den lille øygruppen Hirsholmene, som ligger i den nordlige delen av Kattegat, ca. 6 km nordøst for Frederikshavn. 

Hirsholm er den eneste av Hirsholmenes 8 øyer som er bebodd. Den er 15 ha (0,15 km²) stor, og der bor kun ca. 6 beboere på øya (per 2006).

På 1800-tallet bodde det mer enn 100 personer på øya, men i dag er de aller fleste boligene ferieboliger. Øya administreres av skog- og naturoppsynet, og den inngår som en del av naturreservatet Hirsholmen, som omfatter åtte øyer og et havområde på 2 400 ha (24 km²). Reservatet er hjemsted for en av Europas største hettemåkekolonier.

Det er fergeforbindelse til Frederikshavn, med ca. tre ukentlige avganger med postbåten.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hirsholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hirsholm Fyrtårn – fra *fyrtaarne.dk*
* Hirsholmene Naturreservat
* Ferger til Hirsholmene – fra *Frederikshavn Havn*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Falster** er Danmarks sydligste øy. Falsters østligste punkt i Korselitse Storskov heter Hestehoved. Øyas sørligste punkt, Gedser Odde er også Danmarks og Skandinavias sørligste punkt.

Den er på 514 km² og har 42 582 innbyggere (januar 2019). Over 40 % av innbyggerne bor i Nykøbing Falster. Ofte sees øyene Lolland og Falster på som en enhet, ettersom de ligger tett inntil hverandre og bare er skilt fra hverandre ved det smale Guldborgsund. Også øyene Bogø og Møn ligger tett ved Falster. Alle tilhører de Region Sjælland. Etter en kommunalreform den 1. januar 2007 ble de inntil da fire kommunene på Falster slått sammen med to kommuner på det østlige Lolland til nye Guldborgsund kommune. 

Falster hadde bosetting allerede i steinalderen, og det er funnet monumenter og bostedsrester ved Radbjerg og Skelby. 

Falster kan også være et etternavn.

Referanser
----------

1. ↑  Tabell BEF4 Folketall pr. 1. januar fordelt på øyer] Danmarks Statistik: Statistikbanken, besøkt 24. januar 2019

Eksterne lenker
---------------

* (en) Falster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Laurent Birfuoré Dabiré** (født 17. september 1965 i Dissin i Øvre Volta) er en burkinsk geistlig og katolsk biskop av Dori.

Liv og virke
------------

???Prest===
Etter å ha studert filosofi og teologi i hjemlandet, ble Laurent Birfuoré Dabiré presteviet for bispedømmet Diébougou den 29. desember 1995.[1]

Etter ordinasjonen underviste han først ved *St. Tarzisius gutteseminar* i Diébougou. Fra 1998 til 2005 studerte han i Roma og tok doktorgraden i sivilrett og kirkerett ved Lateranuniversitetet. Etter at han kom tilbake til sitt hjemlige bispedømme, var han *officialis* og kansellist i bispedømmekurien. I 2006 ble han også ansatt ved den kirkelige domstolen for kirkeprovinsen under metropolitanerkebispedømmet Bobo-Dioulasso. Fra 2011 har han også vært professor i jus ved de nystiftede universitetene i Bamako i Mali.[1]

=Biskop av Dori
---------------

Den 31. januar 2013 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Dori i [[Burkina Faso[[, hans hjemland.[1] Erkebiskopen av Koupéla, Séraphin François Rouamba, ordinerte ham til biskop den 4. mai samme år; medkonsekratorer var Raphaël Kusiélé Dabiré, biskop av Diébougou, og Joachim Ouédraogo, biskop av Koudougou.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Drikking** er det å innta væske gjennom munnen, så godt som alltid inneholder væsken stort sett vann. I flere sammenhenger brukes ordet også som en eufemisme for det å drikke alkoholholdige drikker, gjerne i stort konsum. Tilsvarende brukes ordet *tørst* om folk som har en trang til å innta mye alkoholholdig drikke (se alkoholisme).

Et daglig inntak av 1–2 liter vann er nødvendig for kroppens normale fysiologiske funksjon. Mangel på vann vil til syvende og sist forårsake død ved hypernatremi og dehydrering. Følelsen som forårsakes av kroppens dehydrering, kalles *tørste*. Den beste måten for kroppen å ta inn vann på er ikke ved å drikke store mengder eller raskt, men å ta hyppige slurker med vann. Det er også mulig å få vannforgiftning, som er en fortynning av saltkonsentrasjonen i kroppen, som har rammet mennesker som har drukket store mengder vann på kort tid. Dette har først og fremst rammet idrettsfolk og militære etter store fysiske anstrengelser, samt mennesker som er påvirket av MDMA.

Mange av verdens sykdommer er forårsaket at mangel på rent drikkevann.

Følelsen av tørste reguleres av hypothalamus, og den reagerer på små endringer i kroppens elektrolytiske nivåer. Polydipsi er inntak av unødig mye vann, og er et tegn på forskjellige sykdommer (diabetes mellitus, diabetes insipidus, spesielt i forbindelse med polyuri).

Se også
-------

* Drikkekultur

Eksterne lenker
---------------

* (en) Drinking – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BBC Things
 |
**Hommersand mølle**, også kjent som *Hommersaags Møllebrug*, var en betydningsfull møllebedrift som ble etablert i Hommersåkvågen av stavangermannen Christian Becker Svendsen på slutten av 1870-årene.

Historie
--------

Christian Becker Svendsen, en av de mest fremtredende handelsmennene i Stavanger på den tiden, etablerte Hommersand mølle i 1878 etter å ha kjøpt et gårdsbruk i Hommersåkvågen i 1875. Han sikret seg vannrettighetene oppover Frøylandsånå, konstruerte demninger ved Frøylandsvatnet og Hommersåk, og områder som tidligere var dyrket, ble oversvømmet, og er i dag kjent som parkperlen Stemmen.

Møllebedriften startet med malting av korn og produksjon av mel til befolkningen. Imidlertid opplevde grunnleggeren økonomiske utfordringer og gikk konkurs i 1882, anklaget for uærlig forretningspraksis, inkludert rykter om å ha «blandet sand i melet». Møllen ble overtatt av ansatte som videreførte driften.

I 1904 ble møllebruket kjøpt opp og omgjort til en gjødsel- og sildoljefabrikk. Den nye produksjonen involverte behandling av fiskeavfall fra Stavangers hermetikkfabrikker for å produsere sildeolje, sildemel til dyrefôr, beinmel som gjødsel, og lim laget av fiskebein. Denne omstillingen førte imidlertid også til miljøproblemer, inkludert luktproblemer, og i 1910 brant fabrikken ned. Den ble gjenoppbygd som en murbygning, men limproduksjonen ble avsluttet.

I 1922 overtok Stavangerfirmaet T. Skretting anlegget, og møllen begynte å male mais til husdyrfôr. Produksjonen utvidet seg senere til å omfatte kraftfôr, og anlegget sysselsatte 30-40 personer. Etter hvert ble en ny, moderne fabrikk etablert i Hillevåg, og produksjonen ble flyttet dit. I 1975 lanserte Skretting sitt første tørrfôr for laks i sjø, en viktig milepæl i oppdrettshistorien.

I 1970 kjøpte Sandtransport eiendommen og alle rettigheter, med planer om å etablere en betongfabrikk. Produksjonen startet i 1971, med utleie av lagerplass til ulike formål, inkludert lagring av korn og laksefôr. I 1988 ble fabrikken utvidet av Rygg Maskin, og i slutten av 1993 ble avdelingen solgt til Berge M. Bertelsen. Dette markerte et skifte i eierskapet, og Berge M. Bertelsen utvidet området med byggingen av Bryggen Senter og boligblokker.

Hommersand mølle har vært en sentral del av bygda Hommersåk historie i over 100 år, og dens utvikling har formet bygdens karakter og utvikling gjennom tidene.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Todnem, Brit Sissel (2009). *Industri og næringsliv i Riska*. Riska historie- og museumslag og Commentum.
**Buggane** var i mansk mytologi og folkeminne store troll, særegne for øya Man i Irskesjøen. De var etter sigende dekket med svart hår, med klor, hoggtenner og en stor, rød munn. Ettersom det var kjent at de gravde seg ned under jorda ble det sagt at de lignet på store moldvarper, skjønt de var intelligent og tidvis snakket til folk.

En buggane hadde alltid et særskilt hjem i gamle ruiner, skog og fosser for den kunne forbli uforstyrret. De var også magiske vesener, og det var kjent at de ikke kunne krysse vann eller stå på hellig grunn. De ble tidvis tilkalt av alver for straffe folk som hadde fornærmet dem.

Den mest kjente fortellingen med en buggane er den som skal ha revet taket av kirken St. Trinian’s på Man og en annen fortelling beskrev hvordan en kvinne bare med nød og neppe unnslapp fra en buggane som var sent av alvene for å straffe henne for å bake etter solnedgang.

Variasjoner
-----------

Som med mange andre vesener fra middelalderen er det mer enn en beskrivelse av en buggane.

En annen variant av denne nissen var at den var en form for vannånd, en som bodde i fosser og elver på Man. De kunne også endre form, som regler i form av en hest eller ku, men kunne også ta form som et menneske. En buggane forkledd som et menneske kunne lett bli gjenkjent ved at de ofte hadde lange tenner, negler og hår. 

Navnet *buggane* har en likhet med de engelske *boggart* og *bogeyman*, skotske og nordengelske *bogle* som representerer lignende overtroiske vesener.

Se også
-------

* Troll
* Overnaturlige vesener

Eksterne lenker
---------------

* The Buggane of St. Trinian's, Manx Fairy Tales, 1911
* Bilder av Buggane, Google Images
**Stenersenmuseet** er et kunstmuseum i Oslo. Museet er fra 22. oktober 2021 en del av Munchmuseets nybygg i Bjørvika.

Stenersenmuseet åpnet 3. juni 1994 i lokaler ved Oslo konserthus i Vika for å gjøre plass for tre store kunstsamlinger Oslo kommune hadde mottatt som gaver:

* Amaldus Nielsens malerisamling
* Ravensbergs malerisamling
* Rolf Stenersens kunstsamling – *Aker-samlingen*

Stenersenmuseet viste både utstillinger med verk fra samlingen og temporære utstillinger av norsk og internasjonal samtidskunst. Avgangsutstillingen ved Statens kunstakademi ble også flere ganger vist her. 

Driften i Vika ble avsluttet i desember 2015. Stenersensamlingen ble videreført gjennom Munchmuseets kunstprogram *Munchmuseet i bevegelse* frem mot åpningen av det nye museet i Bjørvika i 2021, den huser både Stenersen-samlingen og Munchmuseets samling. Fire årlige utstillinger i Kunsthall Oslo satte samlingen i nye sammenhenger frem til flyttingen til det nye museet.

Referanser
----------

1. ↑  Forventninger og jubel da Munch endelig åpnet dørene. *Aftenposten*. Besøkt 22. oktober 2021.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |
*for den norske høyesterettsadvokaten med samme navn se Axel Heiberg (1875–1952)*

**Axel Heiberg** (født 16. mars 1848 i Christiania, død 4. september 1932) var norsk finansmann, konsul, mesén og foreningsgrunnlegger.

Han var av slekten Heiberg (oldefar til tidligere Oslo-ordføreren Fabian Stang), gift med Ragnhild Meyer (1849–1937) som var datter av rikmannen Thorvald Meyer (1818–1909). Etter examen artium 1867 jobbet han i USA og i Hongkong, før han fra 1870 til 1872 var norsk-svensk konsul i Shanghai. I 1872 var han tilbake i Norge. Han finansierte etableringen av Ringnes Bryggeri (1876). Sammen med skipsreder Thomas Fearnley og bryggerieierne Amund og Ellef Ringnes finansierte han Fridtjof Nansen og Otto Sverdrups ekspedisjoner til Grønland, ved å bli reder og medeier i skuta «Fram» (se Nansens Fram-ekspedisjon). For det siste fikk sponsorene hver sin øy oppkalt etter seg. Heiberg har gitt navn til Axel Heibergs land i Canada. Også Axel Heiberg-breen i Antarktis og Axel Heiberg-øyene utenfor kysten av Sibir bærer hans navn. Heiberg ble var kommandør av St. Olavs Orden, og ble i 1897 innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi. Han mottok Borgerdådsmedaljen i gull i 1923.

Gravminne på Vår Frelsers gravlund (æreslunden), Oslo
Heiberg hadde på 1880-tallet bygd opp Strand gård i Lyngdal i Flesberg, fremdeles i familiens eie i 2022. I 1898 tok Axel Heiberg del i stiftelsen av Det norske Skogselskap, der han var formann og daglig leder inntil 1923. I 1948 ble Heiberg avbildet på et frimerke i samband med Skogselskapets 50-årsjubileum.

I 1878 deltok han i stiftelsen av Christiania Roklub (sammen med tre andre), og noe senere «Konsul Axel Heibergs og Fabrikkeier Hans B. Fasmers fond» (i 1915 overført til Nansenfondet). Det Norske Pengelotteri ble også etablert av ham. De to statuene av Henrik Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson ved Nationaltheatret er finansiert av Heiberg.

Litteratur
----------

* W.C. Brøgger, «Axel Heiberg in memoriam» i *Nordisk Tidskrift för Vetenskap, Konst och Industri*, 1932.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no, besøkt 22. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 18. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Susan Barr, Axel Heiberg i Norsk biografisk leksikon
4. ↑  Vinger, Sigurd (1992). *Flesberg-boka: bustad og ætt*. [Flesberg]: Flesberg kommune. s. 447. ISBN 8299184630.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Mette Haugholt** (født 1966) er en norsk lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet. Etter kommunestyrevalget i 2015 ble hun valgt som første og siste kvinnelige ordfører i tidligere Sauherad kommune i Telemark. Sauherad kommune slo seg sammen med Bø kommune til Midt-Telemark kommune den 1. januar 2020.

Ved kommunestyrevalget i 2015 fikk Arbeiderpartiet 32,0 prosent av stemmene som var en økning på 2,9 prosent i forhold til valget i 2011. Arbeiderpartiet har hatt ordføreren i Sauherad siden 1999.

Mette Haugholt bor på gården Stenningen på Holtsås og driver med skogs- og gårdsdrift, sauer og grasproduksjon. Før hun ble ordfører arbeidet hun også deltid ved NAV Sauherad.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mette Haugholt Sauherads første kvinnelige ordfører - Telen, 14. september 2015, besøkt 31. juli 2016
3. ↑  Mette Haugholt blir ordfører Arkivert 14. september 2016 hos Wayback Machine. - Varden, 17. september 2015, besøkt 31. juli 2016
4. ↑  Vår ordførerkandidat Mette Haugholt Arkivert 19. september 2016 hos Wayback Machine.- Sauherad Arbeiderparti 26. juni 2016, besøkt 31. juli 2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hans Sundsvalen** | **Sauherads ordfører**(2015–2019) | Etterfølger:**Ingen / Kommunen opphørte 31. desember 2019** |
**Sørli** er ei bygd og en tidligere selvstendig kommune i Trøndelag fylke, i dag en del av Lierne kommune. Sørli består av ca. 22 grender: Aunet, Aspneset, Ulland, Totland, Devika, Gåsbakk, Mebygda, Straumsmoen, Jule, Skåle, Østborg, Stuggunesset, Bakken, Linesset, Sundvika, Skogmoen, Inderdalen, Gjertsåsen, Berglia og Tangen. Nyborg og Arvaslia er ikke lengre bebodd. 

Lierne ble delt i Sørli og Nordli kommuner 1. juli 1915. Lierne var i sin tur skilt ut fra Snåsa kommune 1. januar 1874. 
Da Sørli ble etablert som egen kommune hadde den 739 innbyggere. 1. januar 1964 ble Sørli og Nordli kommuner slått sammen og dannet på nytt Lierne kommune. Sørli hadde ved sammenslåingen 898 innbyggere.

Bygda ligger ved fylkesvei 765, sørøst for kommunesenteret Nordli. Sørli skole er en 1-10-skole med 100 elever (pr 2016).

Bedrifter
---------

Lierne lefsebakeri lå i Sørli, og gründeren John Helge Inderdals nye bedrift Drømmebakeriet lå også her. I mai 2017 ble konkursboet kjøpt opp av Baxt og drives nå som Baxt Lierne, med ca 50 ansatte, og er en viktig arbeidsplass i Sørli.

Blåfjell AS driver innlandsoppdrett av røye, og håndterer alt fra innsett av egg til slakting.

Liskifer AS har brudd og foredling av skiferprodukter.

Sørli Skog AS er et skogs firma

Referanser
----------

1. ↑  Emil Gåsbak (1958). «Sørli». *Norges bebyggelse : Nordlige seksjon Herredsbindet for Nord-Trøndelag Midtre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 572.
2. ↑  Dag Juvkam *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* Statistisk sentralbyrå, 1999. (Rapport 99/13). ISBN 82-537-4684-9
3. ↑  Sørli skole Arkivert 17. mars 2016 hos Wayback Machine.; lierne.no
4. ↑  «Ny lefsesuksess i Lierne». *Bakeri.net*. 12. desember 2017. Besøkt 31. juli 2021.
5. ↑  Olsen, Stian (2. januar 2020). «Utfordringene i kø for røyeoppdretter: - Det har ført til noen alvorlige feil». *iLaks*. Besøkt 31. juli 2021.
6. ↑  «Liskifer AS». *www.liskifer.no*. Besøkt 31. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Farm Aid** startet som en veldedighetskonsert 22. september 1985, i Champaign, Illinois, holdt for å skaffe penger til bønder i USA. Konserten ble organisert av Willie Nelson, John Mellencamp og Neil Young, inspirert av Bob Dylans kommentar på Live Aid tidligere det året. (Dylan sa: «*I hope that some of the money...maybe they can just take a little bit of it, maybe...one or two million, maybe...and use it, say, to pay the mortgages on some of the farms and, the farmers here, owe to the banks...*».) Nelson og Mellencamp førte så bønder for Kongressen for å fortelle om situasjonen for familiedrevne gårder i USA. Som følge av dette vedtok Kongressen Jordbrukskredittloven av 1987 (Agricultural Credit Act of 1987) for å hjelpe og hindre gårdsbruk fra å gå konkurs. 

De sto på "hat "listen til President Nixon, Det var over 100 personer/ organisasjonen som Var Der. Kilde Nrk

I dag er Farm Aid en organisasjon som arbeider for å øke oppmerksomheten for hvor viktig det er å ha familiedrevne gårder. Hvert år arrangeres det en konsert med country musikk, blues og rock med et utall stjerner. I styret sitter Nelson, Mellencamp, Neil Young, og Dave Matthews. Youngs taler om miljøet er et høydepunkt i de årlige konsertene.
**Fløien stasjon** på Fløyen i Bergen er endestasjonen på Fløibanen, på sørsiden av Fløyfjellet, beliggende 320 moh. Området rundt stasjonen er et utsiktspunkt over Bergen, fjellene rundt og fjorden. Uformelt brukes betegnelsene *Fløien*, *Fløyen* og *Fløyfjellet* om hverandre.

Navnet Fløien kan komme av fløystangen, en vindfløy som ble reist på *gamle Fløien* for å gi signal om vindretningen når skip skulle legge ut fra Vågen i Bergen.

Fløibanen
---------

Fløibanen
Fotografi av Bergen by tatt fra Fløyfjellet kveldstid 2010.
Øvre fløibanestasjon, sett fra Strandkaien

Utdypende artikkel: Fløibanen

Fløyen er endestasjon for den 850 meter lange elektriske kabelbanen. De to vognene som trekkes mellom stasjonen på Vetrlidsallmenningen i Bergen sentrum og Fløyen, har ytterligere tre mellomstasjoner i *Proms gate*, *Fjellveien* og *Skansemyren* og ble åpnet i 1918.

I stasjonsbygningen på Fløyen ligger *Fløien kiosk* som selger souvenirer og postkort, i tillegg til småsnacks. Utkikksplatået ligger til høyre ved utgangen fra stasjonen. Like overfor stasjonen ligger Fløien Folkerestaurant. I området er det lekeplass/klatreplass, og en natursti ligger i skogen like ved med *trollskog* med en rekke figurer og en større natur-klatrepark.


|  |
| --- |
| Tegnforklaring |
|  |
|  |  | Fløyen  | 320 moh. |
|  |  |  |
|  |  | Stopp uten av-/påstigning (for motgående stopp ved Promsgate) |
|  |  | Skansemyren  | 181 moh. |
|  |  |  |
|  |  |  |
|  |  |  |
|  |  | Fjellveien  | 114 moh. |
|  |  | Promsgate  | 59 moh. |
|  |  |  |
|  |  | Sentrum (Vetrlidsallmenningen)  | 18 moh. |

Fløyfjellet
-----------

Utdypende artikkel: Fløyfjellet (Bergen)

I tillegg til Fløibanen kan Fløyen og Fløyfjellet også nås via flere veier. Fra Fjellveien kan man gå via Tippetue eller Fløysvingene, i tillegg kan man også komme til Fløyen via Byfjellene (*Kamveien*) fra Skansemyren eller via Knattenveien (*Søre Kamvei*) ved Starefossen. 

På Fløyfjellet er det gode og skiltede turveier og turstier til blant annet Skomakerdiket og Skomakerstuen som er en varmestue med kafe og toaletter, Brushytten på Midtfjellet, Blåmanen, Rundemanen eller til Sandviksfjellet.

Eksterne lenker
---------------

* Webkamera på Fløyen Arkivert 22. april 2007 hos Wayback Machine.
* Kart over Fløyfjellet

  


| * v
* d
* r
Fløyen |
| --- |
| 
* Fløyfjellet
* Midtfjellet
* Fløibanen
* Fløien stasjon
* Fløien Folkerestaurant
* Brushytten

 |
*For Nikolas V, pave fra 1447 til 1455, se Nikolas V*

Pave Nikolas V kroner Ludvig IV.
**Nikolas V** (født **Pietro Rainalducci** ca. 1275, død 16. oktober 1333) var italiensk motpave fra 12. mai 1328 til 25. juli 1330, mens pave Johannes XXII satt i Avignon. Han var den siste motpaven innsatt av den tysk-romerske keiseren.

Biografi
--------

Rainalducci ble født i Corvaro, et gammelt befestet sted nær byen Rieti i Lazio. Etter å ha skilt seg fra sin kone i 1310 sluttet han seg til Fransiskanerordenen, og ble berømt som predikant.[]

Han ble utpekt til pave, gjennom innflytelsen til den ekskommuniserte keiseren Ludvig IV av Bayern, av en samling prester og legmenn, og ble innsatt i Peterskirken i Roma 12. mai 1328 av biskopen i Venezia. 

Etter å ha vært fire måneder i Roma, trakk han og Ludvig IV seg tilbake til Viterbo og deretter til Pisa, der han ble voktet av den keiserlige presten. Den 4. februar 1329 ledet Nikolas V en bisarr seremoni i domkirken i Pisa, der en strådukke av Johannes XXII ble fordømt, avsatt og overlevert til de verdslige myndighetene.[] Nikolas V ble ekskommunisert av Johannes XXII i april 1329, og måtte søke tilflukt hos greve Boniface av Donoratico nær Piombino. Etter å ha fått løfte om nåde, ga han en syndsbekjennelse først til erkebiskopen av Pisa og så til Johannes XXII i Avignon 25. august 1330. Paven ga ham absolusjon.

Han tilbragte resten av sitt liv i husarrest i pavepalasset i Avignon.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Nicholas-V-antipope, besøkt 31. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 100955223, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   Dizionario Biografico degli Italiani, oppført som NICCOLÒ V, antipapa, Dizionario biografico degli italiani antipapa-niccolo-v, utgitt 2013, besøkt 31. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3   Catholic-Hierarchy.org, katolsk hierarki ID rinaldu, besøkt 19. januar 2022[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Helmut Feld: *Franziskaner.* Eugen Ulmer, Stuttgart 2008, ISBN 978-3-8001-2889-1, S. 94.
* (de) Ansgar Frenken: «Nikolaus V. Gegenpapst» i *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bind 6, Herzberg 1993, ISBN 3-88309-044-1, sp. 871–872.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-03}}* etter påstanden. *2024-03*

**Trygve Sletten** (født 1993) er en norsk styrkeløfter som representerer Brumunddal Atletklubb.

Han vant NM-gull i 83 kg utstyrsfritt og kongepokalen i styrkeløft i 2021.[]

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | Utstyrsfritt 83 kg | 2021 |
| Gull | Utstyrsfritt 93 kg | 2023 |
| Sølv | Utstyrsfritt 83 kg | 2022 |

Medaljer i internasjonale mesterskap
------------------------------------

Trygve Sletten vant Europeisk mesterskap i 2024 i Kroatia.[]

Referanser
----------

1. ↑  NM styrkeløft utstyrsfritt 2021
2. ↑  NM styrkeløft utstyrsfritt 2023

Eksterne lenker
---------------

* (no) Trygve Sletten – Norges Styrkeløftforbund