Sverige på 1100-tallet før innlemmelsen av Finland på 1200-tallet.
██ Geatere

██ Svensker

██ Gotlendere (*gutar*)

**Gøterne** eller **geaterne** (norrønt: *gautar* [ˈɡɑutɑr]; angelsaksisk: *geatas* [ˈjæɑtɑs]; svensk: *götar* [ˈjøːtar]) var et germansk folkeslag som bebodde områdene omkring Göta älv og det nåværende Götaland («Geaternes land») i det moderne Sverige. Navnet *gøter* fins fortsatt i de svenske landskapene Västergötland og Östergötland som utgjorde deres østlige og vestlige territorium, såvel som i mange andre toponymer. Tidligere kunne betegnelsen også løselig anvendes for alle (eller til og med alle nordboere) forfedre i oldtiden.

Historie
--------

### Eldste omtaler

De eldste kjente omtaler av gøtere opptrer hos den antikke greske astronomen og geografen Klaudios Ptolemaios som *goutai* (ca 150). På 500-tallet skrev Jordanes om *gautigoth* i det sørlige Sverige (østgotere fra Scandza), mens Prokopios refererte *gautoi*. Den norrøne sagalitteraturen kaller dem *gautar*. De angelsaksiske diktene *Beowulfkvadet* og *Widsith* omtaler dem som *gēatas*. Grunnet ordlikhet ble gøter og goter allerede i oldtiden forvekslet. Betegnelsen *gøte* kan i dag også brukes om en person fra Götaland i Sør-Sverige. Ordet har også gitt opphav til guttenavna Göte, Gaute og Asgaut.

### Etymologi

Gøter, angelsaksiske *geatas*, som den moderne engelske formen *geats*, fra urgermanske *\*gautaz*, flertall *\*gautōz* er beslektet, men ikke identisk med etymologien til stammenavnet gotere, avledet fra urgermanske *\*gutô*, flertall *\*gutaniz*, og begge er avledet (særlig da de to er preget av lydsprang) fra urgermanske ordet *\*geutaną*, i betydning «å helle». Det betyr i henhold til hovedsakelig akseptert etymologi «menn», en *heiti* (omskrivning) av menn i en stamme.

En mer særskilt teori er gøterne bodde ved den elv som de er oppkalt etter, dagens svenske *Göta älv* (norrønt: *Gautelfr*, norsk: *Gøtelv*) I Sverige ble *Göta älv* innført på 1600-tallet framfor eldre navn som *Götälven* og *Gautelfr*. Etymologien av *gøte* er som nevnt over avledet fra urgermanske *\*geutan* i betydningen «å helle», og dens utvide betydning er «flyte, strømme, foss». Det kan henspille på elven selv eller Trollhättefallene, foss- og strykstrekning i elven.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Den svenske kongen Karl Sverkersson, som regjerte 1161-1167, er den første man vet kalte seg «Svears og gøters konge» (*Rex sveorum et gothorum*) | Ifølge en tolkning av *Vestgøtaloven* fra 1200-tallet hadde svearne rett til å velge vestgøternes konge. | Fantasifull illustrasjon fra Olaus Magnus' *«De nordiske folkenes historie»* (1555) av «de hedenske skogsfolkene og deres naboer»: moskovitt med falsk mynt, svenske bevæpnet med våpen, same med bue og gøte med armbrøst. |

Se også
-------

* Svear (entall og flertall), svensk folkestamme som opprinnelig holdt til i Mälar-området
* Guter (*gotlendere*)
* Vestgøtaloven

Referanser
----------

1. ↑  Wessén, Elias (1969): *Fornvännen*, s 19,
2. ↑  «Göt», *Svenska Akademiens ordbok*.
3. ↑  Alexander, Michael (1995): *Beowulf*, omtaler en variant: *gēotas*
4. ↑  Swanton, Michael (1978): *Bewulf*, Manchester University Press, s. 208. Sitat: «Geatas: The Geats, a people living in what is now southern Sweden, to the south of the great lakes; several compound by-forms.»
5. ↑  Hellquist, Elof (1922): «göt» i: *Svensk etymologisk ordbok*
6. ↑  Se Indoeuropeisk lydsprang
7. ↑  Sammenlign det moderne svenske *gjuta*, moderne nederlandske *gieten*, moderne tyske *gießen*, gotiske *giutan*, norrøne *giota*, angelsaksiske *geotan* som alle er beslektet med latinske *fondere*, «å helle», og gammelgreske *cheo*, «jeg heller».
8. 1 2 3  «Götar», *Nordisk Familjebok* 1908
9. 1 2  Artiklene «Götaland» og «Gotland» i: *Svenskt ortnamnslexikon*, Språk- och folkminnesinstitutet, Uppsala 2003, s. 103 og 92
10. ↑  Artikkel «Klarälven», *Nationalencyklopedin*, som hevder at Klarälven ble kalt *Gautelfr* i nedtegnelser fra 1200-tallet.

Litteratur
----------

* Hagerman, Maja (1996): *Spåren av kungens män*. Stockholm.
* Harrison, Dick (2002): *Jarlens sekel. En berättelse om 1200-talets Sverige*. Stockholm.
* Lindström, Henrik og Fredrik (2006): *Svitjods undergång och Sveriges födelse*. Stockholm.
* Wahlberg, Mats, red (2003): *Svenskt ortnamnslexikon*. Uppsala: Institutet för språk och folkminnen. Libris 8998039. ISBN 91-7229-020-X

Eksterne lenker
---------------

* «The Geats»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |