Yemanjá, en sentral kvinnelig gudeskikkelse innen Umbanda; opphavet ligger i vestafrikansk jorubareligion.
**Umbanda** er en brasiliansk religion som oppsto tidlig på 1900-tallet i Rio de Janeiro og andre sørøstbrasilianske byer. Religionen er synkretistisk, med de mest forskjellige og gjerne motstridende trosforestillinger med elementer fra kardeciansk spiritisme, afro-brasilianske tradisjoner, katolisisme, kabbalisme, esoterikk, hinduisme og annet.[]

Umbanda har en del likhetstrekk med, men skiller seg likevel fra andre afro-brasilianske religioner som macumba, candomblé, batuque, quimbanda, xambá, egungun, ifá, irmandade, confraria, xangô do Nordeste og tambor de Mina.

Sentralt står fremmaning av åndevesener og samtalen med disse åndene.[] Språket er forbindelsesleddet mellom den materielle og den immaterielle verden. Fremtredende medier går i transe slik at et åndevesen skal kunne få manifestert seg i deres kropp.

Umbande avgrenser seg både spiritismen av kardekiansk type og fra candomblé. Men den lar seg tildels prege av elementer fra folkekatolisisme, kabbalisme og hinduisme eventuelt buddhisme.[]

Såkalte (kvinnelige) *caboclas* og (mannlige) *caboclos*, som anses som åndevesener fra den brasilianske urbefolkning, og *pretas velhas* og *pretos velhos*, åndevesener fra afrikanske slaver fra Brasils kolonitid, er sentrale skikkelser i den umbandistiske ånde- og gudeverden.[] Dessuten har man åndevesener kalt *baianos*, en etnisk gruppe fra det nordøstre Brasil, og barneånder (*crianças*), åndevesener av matroser (*marinheiros*) og av kveggjetere (*boiadeiros*), og grupper av *pombagiras* og *exus*, som begge er åndegrupper som assosieres med djevelen.[] De umbandistiske åndene er forestillinger eller symbolske «bilder» av stereotyper i det brasilianske samfunn, som *indianerne*, *bahianerne* og *svarte slaver fra kolonitiden*.[]

Umbanda består i autonome *tendas* eller *terreiros* (kulthus), knyttet til en lokal ledende karismatisk personlighet (*mãe-* eller *pai-de-santo*). Strukturen er ikke sentralistisk, men snarere føderativ (i *federações*) eller preget av demokratisk mangfold.[] Det er plass til en kardeisk orientert gruppering innen umbanda: «Ordem Iniciática do Cruzeiro Divino». 

Unbanda oppstod i et middelklassemiljø preget av kardeciansk spiritisme, og en samling nær Rio de Janeiro i 1908 står sentralt.[] Bevegelsen fikk snart et fotfeste i flere samfunnslag. Særlig i tiden under diktatoren Getúlio Vargas (1930–1945) fikk umbandabevegelsen en veldig spredning.[] Den utbredte seg over hele landet og har derigjennom tatt lokale preg fra stedlige afro-indianske religiøse tradisjoner.[] En avgrensning fra kardesismen, som den utsprang fra, definerer ikke umbanda seg med dogmer eller skrifter som retningsgivende for sine tilhengere.[]

Fra den basis som ble lagt i Vargas-perioden vokste den til en bevegelse som i 1950- til 1970-årene kanskje kan ha berørt 30 millioner av landets den gang 120 millioner innbyggere.[] Etter denne gullalderen har det gått tilbake. En undersøkelse i 2000 kom til at knapt en halv million brasilianere betraktet seg selv som tilhengere av umbanda.[] Dette var en nedgang på ca. 20 prosent i forhold til en tidligere undersøkelse.[] Men det er viktig å være klar over at mange, kanskje de fleste, av dem som av og til søker til ubandaens *terreiros* for rådgivning eller helbredelse, ikke betrakter seg selv som umbandistas.[]

En av de etymologiske betydninger av ordet *umbanda* finner man i de angolanske språkene kimbundu og umbundu – det betegner den regionens afrikanske tradisjonelle medisin.[] I den brasilianske form konsentrere dette legendeaspektet seg om psykoterapeutisk ledsagelse.[] I denne magisk orienterte form for religion beskjeftiger man seg meget med helbredelsesprosesser og problemløsninger av emosjonell og sosial art, som for eksempel knyttet til ekteskap og arbeidsløshet.[]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |