recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nils Braanaas** (født 1. februar 1925, død 3. januar 2012) var en norsk pedagog og sakprosaforfatter. Han var utdannet filolog og arbeidet som lærer og universitetslektor.

Braanaas vokste opp på Grefsen i Oslo, men hadde mye tilhørighet til Groruddalen og arbeidet som norsklærer på Linderud på 1960-tallet. Han fikk stor interesse for drama og etablerte *Veitvet barne- og ungdomstearter*. Han var med å etablere Landslaget Drama i Skolen og var redaktør for tidsskiftet *Teater i skolen*, som endret navn til *Drama i skolen* og senere *DRAMA - Nordisk dramapedagogisk tidsskrift*. 

Han var også lærer ved Forsøksgymnaset i Oslo, og tok hovedfag i norsk og ble lektor. I 1975 ble han ansatt som universitetslektor ved NTH i Trondheim. Han utarbeidet fagplaner for drama i lærerutdanningen og ble den første universitetslektor i dramapedagogikk ved NTH. Braanaas utgav flere antologier og fagbøker. Som pensjonist i slutten av 1980-årene flyttet han tilbake til Oslo, nå Furuset. Han var en aktiv pensjonist og fortsatte som redaktør og skribent for *Drama i skolen*. 

For sin innsats for dramafaget i skole og lærerutdanning ble han i 2003 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Bibliografi i utvalg
--------------------

* 2001: *Barn, ungdom og teater: fra antikken til det 19. århundre*, Tapir Akademisk Forlag, ISBN 9788251915991
* 2008: *Dramapedagogisk historie og teori*, Tapir Akademisk Forlag, ISBN 9788251922661

Referanser
----------

1. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer». Kongehuset. Besøkt 5. februar 2017.

Kilder
------

* Hjalmar Kielland (13. januar 2012). «*Dramalæreren som ble allemannseie*». *Akers Avis Groruddalen*: 18.  *Nekrolog i papirutgaven*

* «Nils Braanaas er gått bort». dramaiskolen.no. Besøkt 15. januar 2012. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Stefan Nemanja av Raška grunnla Huset Nemanjić.
**Huset Nemanjić** var en serbisk fyrstefamilie som utgikk av Huset Vukanović og kongedømmet Raška, men som skapte seg en egen dynastisk maktplattform som herskere av middelalderen Zeta – omtrent dagens Montenegro.

Grunnleggeren, kong Stefan I Nemanja Vukanović av Raška, brakte det serbiske kongedømmet til et midlertidig høydepunkt. Han grunnla ikke bare Huset Nemanjić, men ble også opphøyet til ortodoks helgen. Han var fra Ribnica (Podgorica), og tillot opprettelsen av et underlagt, men enhetlig fyrstedømme Zeta som omfattet omtrent samme territorium som dagens Montenegro. I 1219 ble Stefan Is sønn Đorđe Nemanjić utropt til konge av Duklja-Zeta. Siden Zeta-herskerne også språklig og kulturelt var serbere, kan vi nå snakke om et tvillingkongedømme med sterk serbisk kulturell identitet.[] I denne perioden skjedde det spesielt stor klosterbygging med kongelig støtte.

Dynastisk strid var derimot uløselig knyttet til høymiddelalderen, og under kong Stefan Uroš IV Dušan av Raška ble oppløsningstendensene i den serbiske staten så åpenbare, at Zeta etterhvert gled ut av nemanjićenes grep. Da Stefan Uroš IV Dušan døde i 1355 overtok en lokal, «montenegrinsk» høvdingefamilie – Huset Balšić – året etter å tilkjempe seg makten i Zeta under sin første konge Balša I.

Litteratur
----------

* Stanislaus Hafner (utg.): *Stefan Nemanja nach den Viten des hl. Sava und Stefans des Erstgekrönten.* (= Serbisches Mittelalter - Altserbische Herrscherbiographien I ; = Slavische Geschichtsschreiber. 2). Styria, Graz 1962, Mal:DNB.
* Stanislaus Hafner (utg.): *Danilo II. und sein Schüler: Die Königsbiographien.* (= Serbisches Mittelalter - Altserbische Herrscherbiographien II ; = Slavische Geschichtsschreiber. 9). Styria, Graz 1976, ISBN 3-222-10553-7.

### Allmen fremstilling

* Robert Weege: *Die Nemanjiden. Beginn, Grösse und Ende eines Staates*. Velhagen & Klasing 1939 (2 Bde.)
* Georg Ostrogorsky 1952: *Geschichte des Byzantinischen Staates*.

### Enkeltstudium

* Eva Haustein: *Der Nemanjidenstammbaum. Studien zur mittelalterlichen serbischen Herrscherikonographie*. Dissertasjon. Universität Bonn, 1984.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**Tania Mazarsky** (født 8. september 1976) er en israelsk politiker. Hun representerer partiet Yesh Atid i Knesset.

Biografi
--------

Etter å ha fullført skolegang i Bryansk i Sovjetunionen, innvandret Mazarsky til Israel i en alder av 17 år gjennom Young Aliyah-programmet. Hun tok deretter utdannelse ved Universitetet i Haifa.

Fra 2003 til 2012 jobbet Mazarsky som prosjektkoordinator og gruppeleder ved Institute for Jewish Zionist Education (MELITZ). Hun arbeidet også som koordinator for Jewish Agency for Israel. I flere år underviste Mazarsky i jødisk historie ved *Institute for Jewish Studies*.

Fra 2012 til 2018 var hun direktør for to medisinske sentre i Karmiel. Hun mottok utmerkelser for profesjonalitet og god ledelse innen samfunnshelsetjenesten. Som direktør for de medisinske sentrene presenterte Mazarsky det israelske helsesystemet for potensielle innvandrere i utlandet og løste samtidig en rekke sosiale problemer til fordel for de svakere befolkningsgruppene. Hun hjalp nye innvandrere med å finne arbeid i Israel, og etablerte og ledet grupper av frivillige som støtter Holocaust-overlevende og eldre mennesker i Karmiel.

I 2016 kåret avisen *Yedioth Ahronoth* Mazarsky til en av de 50 mest innflytelsesrike israelske offentlige aktivistene.

Hun ble nominert på 18. plass på Yesh Atid sin kandidatliste foran parlamentsvalget i 2021. Selv om partiet bare fikk 17 plasser, ble hun utnevnt som representant i Knesset 15. juni 2021 som erstatning for Yoel Razvozov, etter at han ble utnevnt til kabinettet og trakk seg fra Knesset i henhold til Den norske loven.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Knesset, main.knesset.gov.il[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Replacements Among Knesset Members Knesset
3. ↑  Gil Hoffman (14. juni 2021). «Anglos and deaf activist to enter Knesset under Israeli 'Norwegian Law'». *The Jerusalem Post*. Besøkt 16. juni 2021.
Kart over Nordøst-linjen
**Nord-Øst-linjen** (engelsk: **North East Line**, kinesisk: 东北地铁线) var den tredje undergrunnslinjen i Singapore. Pr. 2010 er den 20 km lang med 16 stasjoner og er drevet av SBS Transit. Linjen er farget lilla på undergrunnskartene.

Linjen var den første fullstendig underjordiske linjen i Singapore. Den var også den første som inkluderte kunst i utformingen av undergrunnsstasjonene.

Det er rundt to minutter mellom togene i rushtiden, fem minutter midt på dagen og seks minutter sent på kvelden og tidlig på morgenen.

Stasjoner
---------

|  |  |
| --- | --- |
| **Nr** | **Stasjon** |
| NE1 / CC29 | HarbourFront |
| NE3 / EW16 | Outram Park |
| NE4 / DT19 | Chinatown |
| NE5 | Clarke Quay |
| NE6 / NS24 / CC1 | Dhoby Ghaut |
| NE7 / DT12 | Little India |
| NE8 | Farrer Park |
| NE9 | Boon Keng |
| NE10 | Potong Pasir |
| NE11 | Woodleigh |
| NE12 / CC13 | Serangoon |
| NE13 | Kovan |
| NE14 | Hougang |
| NE15 | Buangkok |
| NE16 / STC | Sengkang |
| NE17 / PTC | Punggol |
**Ngungunhane**, **Mdungazwe Ngungunyane Nxumalo**, **N'gungunhana**, **Gungunhana** eller **Reinaldo Frederico Gungunhana** (født ca. 1850 i Gaza i Mosambik, død 23. desember 1906 i byen Angra do Heroísmo på Asorene) var den fremste kongen i Gaza-riket, i den sørlige delen av dagens Mosambik, og den siste monarken i dette dynastiet.

Ngungunhane ble kalt **Gazas løve**.[] Han regjerte over et 90 000 km² stort landområde med mer enn 1,5 million innbyggere.[] Da han ble innsatt som konge 34 år gammel i 1884, sammenfalt dette med et skjebnesvangert tidspunkt i Afrikas historie: Berlin-konferansen (15. november 1884—26. november 1885), der kolonimaktene bl.a. trakk opp grensene for koloniene og delte disse seg imellom – og gjennomførte denne koloniseringen omkring 1890-1900. 

Ngungunhanes regjeringsperiode varte fram til 28. desember 1895, da han etter lengre tids motstand mot å underkaste seg den portugisiske kolonimakten ble tatt til fange av portugisiske militære styrker. Portugiserne deporterte Ngungunhane til Asorene, der han døde 11 år senere, etter å ha konvertert til katolisismen. Ti år etter Mosambiks frigjøring fra kolonimakten Portugal, ble det i 1985 foretatt en overføring av levningene til Ngungunhane tilbake til Mosambik. Disse var nærmest umulig å identifisere med en rimelig grad av sikkerhet, slik at handlingen må anses som symbolsk.[]

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Gungunhana, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Gungunhana, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Vår frue** (etter latin *domina nostra*), ofte skrevet med store forbokstaver som **Vår Frue**, tidligere *vor frue* som på dansk, er et gammelt, norsk kallenavn på jomfru Maria, mora til Jesus ifølge fortellingene om «den hellige familien» i *Bibelen*.

Bakgrunn og bruk
----------------

### Opprinnelse

Tittelen «vår frue» ble opprinnelig tatt i bruk av den katolske kirken, der gudstjenestespråket var latin fram til 1960-tallet. Det er beholdt i engelsk oversettelse av den anglikanske kirken etter kirkesplittelsene på 1500-tallet. Uttrykket tilsvarer titlene «Vår herre» (*dominus noster*) om Gud og Jesus i rollen som herre, og «vår far» (*pater noster*) om Gud Fader («Fader vår» er også navn på «Herrens bønn»).

### På andre språk

Betegnelsen «vår frue» er en oversettelse av det atinske *domina nostra* (også skrevet *dominae nostrae*). På spansk er uttrykket oversatt til *nuestra señora*, på fransk *notre dame*, på tysk *unsere Frau* og på engelsk *our lady*. Selve ordet «frue» betydde på norrønt «herskerinne», en betydning som er beholdt i «vår frue». Siden har ordet blitt brukt om «gift husmor».

### Vår frue-kirker

Det er ei rekke kirker og annet som har fått navnet «Vår Frue». Det gjelder blant annet Vår Frue kirke i Trondheim, Porsgrunn og Tromsø, katedralen Notre-Dame i Paris og flere tyske kirker kalt *Frauenkirche*, katolske gudshus som er tilegna nettopp jomfru Maria. Også Frue kirke i Stavanger og Vor Frue kirke i København har samme navneopphav. Vor Frue Hospital på Hammersborg i Oslo ble som byens første katolske sykehus siden reformasjonen, vigsla til «Vår Frue av det hellige håp» i 1883. Vår Frue av Lourdes (11. februar), Vår Frue av Karmel (16. juli) og Vår Frue av snøen (vigselsfest 5. august for Santa Maria Maggiore) er navn på noen av mange festdager til jomfru Marias ære i den katolske kirkekalenderen. Vår Frue av tårene (*Madonna del Pianto*) og Vår Frue av Fátima (på portugisisk *Nossa Senhora de Fátima*, også kalt *Vår Frue av Rosenkransen*) er minnedager. Marimesse om høsten, Mariafesten 15. august til minne om Marias himmelfart, er også kjent som «vår frue dyre».

### Liknende betegnelser

Under kirkekonsilet i Efesos i år 431 fikk jomfru Maria tittelen «Guds mor» (*theotokhos*, egentlig «gudefødersken»), i tråd med læren om Jesus som både gud og menneske. I billedkunsten er Maria som oftest kalt bare «Madonna» (fra det italienske *ma donna*, «min frue»).

Se også
-------

* Jomfru Maria
* Vår Frue kirke
* Frue

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «frue» i *Ordbog over det danske Sprog* (historisk ordbok 1700–1950)
2. 1 2  Oppslagsordet »frue» i *Det Norske Akademis ordbok*
3. ↑  frue i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 4. mai 2020 fra
4. ↑  Dybdahl, Audun: Marimesse om høsten i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 4. mai 2020 fra
5. ↑  Oppslagsordet «madonna» i *Det Norske Akademis ordbok*

Eksterne lenker
---------------
**Ngorchen Konchog Lhundrub** (tibetansk: ལྷ་དབང་བྱང་ཆུབ, wylie: *lha dbang byang chub*, født 1497 i Sakya, død 1557) var en tibetansk buddhistisk munk, abbot, lærer og forfatter.

Han begynte sitt klosterliv 13 år gammel, da han begynte sine buddhistiske studier. Han ble opplært i sakya av sine lærere så vel som andre lærdommer om mahāyānasūtraer og tantra. Etter å ha deltatt i mange meditasjons retreater, utviklet han et Lamdrésynspunkt kalt ikke-differensieringen av verdens eksistens og frigjørelse. Han kunne innrette sitt daglige liv i henhold til sitt filosofiske livssyn. Ngorchen Konchog Lhundrub opprettholdt en streng vinaya-disiplin, og var vegetarianer.

28 år gammel ble han den 10. abbot av Ngor-klosteret, og var abbott i 24 år. I løpet av denne perioden videreformidlet han Lamdrélæren 35 ganger, så vel som å gi andre instruksjoner i mahāyānasūtraer og tantraer. Han var også en svært profilert forfatter.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 120869845, besøkt 12. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   datos.bne.es, oppført som Nor-chen Dkon-mchog-lhun-grub, BNE-identifikator XX5408180, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, oppført som Nor-chen Dkon-mchog-lhun-grub, BNF-ID 13532481g[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Ṅor-chen Dkon-mchog-lhun-grub, FAST-ID 174798, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  «Ngorchen Konchog Lhundrup». *Rangjung Yeshe Wiki - Dharma Dictionnary*. Besøkt 28. oktober 2013.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Formell grammatikk** (også kalt kun **grammatikk**) er i teoretisk informatikk en mengde formasjonsregler som definerer hvilke strenger fra alfabetet til et formelt språk som er syntaktisk gyldige (det vil si grammatikalske) i dette språket. En grammatikk beskriver kun plasseringa til og manipulasjonen av strengene i språket og ingenting annet. Egenskapene til formelle grammatikker studereres særlig av fagfeltet *formell språkteori*. Teorien tas i bruk i blant annet informatikk og lingvistikk.

En formell grammatikk består av en mengde regler for omskriving av strenger, med et bestemt startsymbol. Språket som beskrives, er den mengden strenger som kan genereres ved å starte med startsymbolet og ta i bruk disse reglene, uavhengig av rekkefølga på dem. En grammatikk ses derfor ofte på som en språkgenerator, men den kan også brukes som grunnlag for en gjenkjenner som bestemmer om en gitt streng er grammatikalsk (om den tilhører språket).

Noam Chomsky delte i 1956 inn formelle grammatikker i ulike typer. Disse typene plasseres i det som er kjent som Chomskyhierarkiet. Grunnlaget for inndelinga er formasjonsreglenes grad av kompleksitet, og dermed også hvor mange formelle språk de kan beskrive.

Eksterne lenker
---------------

* Den årlige konferansen i formel grammatikk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Ngor**-tradisjonen (tilhengere: *Ngorpa*) betegner en undertradisjon til Sakya-tradisjonen 
i tibetansk buddhisme. Sakya-tradisjonen som utviklet seg i 11. århundre er en av fire store lærtradisjoner (Nyingma, Sakya, Kagyu og Gelug), som oppstodd i Tibet.

Grunnleggelsen
--------------

 Hevajra-meditasjonsguddom
Ngor-tradisjonen ble grunnlagt av den første abbed fra Ngor, *Ngorchen Kunga Zangpo* (1382–1456). Han opprettet klosteret *Ngor Evam Chöden* i året 1429 i Tibet. Denne klosteret ble ved siden av klosteret Grå jord hovedsentrum for spredningen av Sakya-tradisjonen i Tibet. Mestrene fra *Ngor Evam Chöden* forfattet mange verker til alle vitenskapsområder som var kjent i denne tid i Tibet og videreførte den tantriske tradisjonen fra Sakya-linjen. *Hevajra*-tantraet og *Lamdre*-læren (Vei og frukt) har derfor stor betydning i tradisjonen.

Berømte lamaer
--------------

* Ngor (Dorje Chang) Kunga Zangpo (1382–1456), 1.abbed fra Ngor
* Muchen Könchög Gyaltsen (1388–1469), 2.abbed
* Goram Sonam Senge (1429–1489), 6.abbed
* Yongzin Könchog Phel (1455–1556), 7.abbed
* Lha Chog Senge (1468-?), 9. abbed
* Könchog Lhundrub (1497–1557), 10. abbed
* Sangye Senge (1504–1569), 11. abbed
* Namkhai Palzang (1535–1602), 13.abbed
* Palden Don Drub (1563–1663), 16.abbed
* Sangye Puntsog, 25.Abt
* Chökyi Gyaltsen, (18.Jh.), 49.abbed
* Ngawang Legdrub, (1811-?)
* Loter Wangpo, (1847–1914)
* Lama Dang Zanphen Nyingpo (1876–1952), 65.abbed

Den daværende overhodet i tradisjonen og abbed fra Ngor er *Luding Khen Rinpoche*. Lama *Phende Rinpoche* er en annen betydent mester fra Ngor-tradisjonen, som lærer i Europa ogsa.

Eksterne lenker
---------------

* Sakya-Ngor-tradisjon i Europa Arkivert 29. desember 2010 hos Wayback Machine.
Formell ladning i ozon og nitratanion.
I kjemi er **formell ladning**, ladningen som tildeles et atom i et molekyl, forutsatt at elektroner i alle kjemiske bindinger deles likt mellom atomer, uavhengig av relativ elektronegativitet. Når man bestemmer den beste Lewisstrukturen (eller den dominerende resonansstrukturen) for et molekyl, velges strukturen slik at den formelle ladningen på hvert av atomene er så nær null som mulig.

Den formelle ladningen til et hvilket som helst atom i et molekyl kan beregnes ved hjelp av følgende ligning:

{\displaystyle FC=V-N-{\frac {B}{2}}\ }
hvor V er antallet valenselektroner av det nøytrale atomet i grunntilstanden, N er antallet ikke bindende valenselektroner på dette atomet i molekylet og B er det totale antallet elektroner som er delt i bindinger med andre atomer i molekylet.

Brukskonvensjoner
-----------------

Tre forskjellige visninger av ladningene på triklor0(trifenylfosfin)palladium(1-). De to første følger den "organiske" konvensjonen, ved å vise formelle ladninger. I den andre strukturen er L-typen ligand avbildet med en koordinat- eller "dativ" -binding for å unngå ytterligere formelle ladninger. Den tredje strukturen følger derimot den "uorganiske" konvensjonen, og bare den totale ladningen er gitt.
I organisk kjemi konvensjoner er formell ladning en essensiell egenskap for en rett Lewis-Kekule struktur, og en struktur som utelater formelle ladninger som ikke er null, anses som feil, eller i det minste ufullstendig. I motsetning til dette blir ikke denne konvensjonen fulgt i uorganisk kjemi. Formelle ladninger trekkes i nærheten av atomet som bærer ladningen. 

På den annen side vil mange arbeidere i organometallisk kjemi og et flertall av arbeidere innen koordineringskjemi utelate formelle ladninger, med mindre de er nødvendige for å komme med et spesielt poeng. I stedet bruker de en lite hjørne (⌝ ) som er plassert oppe i høyre hjørne av molekylet. Slik som figuren viser.

Eksempler
---------

* Eksempel: CO2 er et nøytralt molekyl med totalt 16 valenselektroner. Det er ulike måter å tegne Lewisstrukturen
	+ Karbon har enkeltbånd til begge oksygenatomene (karbon = +2, hvert oksygen = -1, total formell ladning = 0)
	+ Karbon her enkeltbånd til ett oksygenatom, og dobbeltbånd til det andre (karbon = +1, oksygenenkel =0, oksygendobbel = +1, total formell ladning = 0=)
	+ Karbon har dobbeltbånd til begge oksygenatomene, (karbon = 0, hvert oksygen = 0, total formell ladning = 0)

Selv om alle tre strukturene ga oss en total ladning på null, er den endelige strukturen den overlegne fordi det i det hele tatt ikke er ladninger i molekylet.

Referanser
----------

1. ↑  Hardinger, Steve. «Formal Charges» (PDF). University of California, Los Angeles. Arkivert fra originalen (PDF) 12. mars 2016. Besøkt 19. mars 2021.
2. ↑  *Organic chemistry*. Oxford: Oxford University Press. 2001. s. 1311–1314. ISBN 0-19-850347-4. OCLC 43338068.
Ngong Ping 360
**Ngong Ping 360** er en taubane på øya Lantau i Hong Kong. 

Kart med taubane, stasjoner merket med grønne sirkler
Ngong Ping 360 forbinder Tung Chung, på nordkysten av Lantau med Ngong Ping-området i åsene ovenfor. Gondolbanen var laget for å øke turismen til området og stod ferdig i 2006.

Banen starter nede ved Hong Kong International Airport.

Ved toppen ligger Po Lin klosteret og Tian Tan Buddhaen, begge allerede betydelige turistattraksjoner før banen ble bygget. Før Ngong Ping 360 ble åpnet var den eneste tilgangen til disse turistattraksjonene med buss via en fjellvei.

Ved taubanens øvre stasjon ligger Ngong Ping Village, et område på 15 000 kvadratmeter som er laget for å opprettholde den tradisjonelle og kulturelle arven til Ngong Ping-området. Tradisjonell kinesisk arkitektur er et trekk ved Ngong Ping Village, som inneholder et utvalg av shopping, matopplevelser og en rekke viktige attraksjoner, inkludert Walking with Buddha, Monkey's Tale Theatre og Ngong Ping Tea House.

I 2009 ble tolv gondoler utstyrt med glassgulv, "Crystal Cabins", senere har flere gondoler også fått denne type gulv.

* Taubanen over bukta med nedre stasjon i bakgrunnenTaubanen over bukta med nedre stasjon i bakgrunnen
* 
* 
* Gondol med glassgulvGondol med glassgulv
* GlassgulvGlassgulv
* Verdens største sittende Buddha (2019)Verdens største sittende Buddha (2019)

Referanser
----------

1. 1 2  «NGONG PING 360 - HONG KONG EXTRAS3». *hongkongextras.com*. Besøkt 23. mars 2022.
2. ↑  «Fears rise at cable car for opening day - The Standard». *web.archive.org*. 4. juni 2011. Archived from the original on 4. juni 2011. Besøkt 23. mars 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  «Guide of Ngong Ping 360 Cable Car - How to Take, Tickets, Fast Pass, Insider Tips». *NextStopHongKong Travel Guide* **(engelsk)**. Besøkt 23. mars 2022.
4. ↑  «Home». *Ngong Ping Village* **(engelsk)**. Besøkt 23. mars 2022.
Oppgraving av de drepte i en av de massegravene i Spania etter Borger Krigen, utført av Foreningen for inndrivelse av historiske hukommelse ARMH, ledet av Emilio Silva Barrera.
**Emilio Silva Barrera** (født 9. november 1965 i Elizondo, Navarra) er en spansk journalist, en av grunnleggerne av ARMH, en gruppe som har brukt mange år på jakt etter de stedene der de begravet ofrene under den spanske borgerkrigen og det påfølgende diktatur.

Selv om han ville vie seg til poesi som ung, ble ham uteksaminert i sosiologi, og han viet mesteparten av sitt yrkesaktive liv til journalistikken. Han ble senere redaktør i "Fall den som måtte falle" i Manel Fuentes-perioden. 

I mars 2000, lokaliserte ham en massegrav i Priaranza del Bierzo i León, stedet der hans egen bestefar hadde blitt begravd, sammen med tolv andre menn. Alle disse var medlemmer av venstreorienterte organisasjoner og republikaner drept under borgerkrigen, av falangister den 16. oktober 1936.

I september 2000 publiserte han en artikkel i *La Crónica de León* under tittelen: "Min bestefar var også en av de forsvunnede" (original: "Mi abuelo también fue un desaparecido"). I artikkelen beklaget ham hvordan det spanske samfunnet hadde behandlet den kjente  Pinochet-saken, og hvordan det ikke ble gjort noe i forbindelse med leting etter de tusenvis av menn og kvinner, som hadde forsvunnet under den spanske borgerkrigen. 

Oppdagelsen av massegraven der de som i dag er kjent som "de tretten fra Priaranza" ga grunnlag for stiftelse av ARMH, hvor han er leder i dag, i samarbeid med Santiago Macías, Palma Granados og Jorge López. Organisasjonen har vært opptatt av å lete etter de massegravene med drepte republikanere. Undersøkelser av utallige massegraver har bidratt med data til familiemedlemmene som i flere tiår ikke har visst noe om deres kjære som forsvant.

Han har publisert boka "Francos Massegraver: republikanerne som diktatoren etterlot i veikantene" (original: "*Las Fosas de Franco": los republicanos que el dictador dejó en las cunetas"* ), på forlaget Temas de Hoy, i samarbeid med Santiago Macías.

Fra 2007 til 2014 fikk formannskapet i ARMH et politisk tillitsverv for Izquierda Unida i Rivas Vaciamadrid kommune.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 15038361f, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  "Este país me da muchos disgustos",*Público*, 27 de agosto de 2009
3. ↑  Mi abuelo también fue un desaparecido
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. mars 2016. Besøkt 14. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* **Asociación para la Recuperación de la Memoria Histórica**

Presse artikler av Emilio Silva
* Entrevista-chat con Emilio Silva en *El País*, 18 de julio de 2006.
* El final de la insignificancia, Público, 18 de julio de 2009
* La auténtica Transición, Público, 19 de noviembre de 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
Soldater i Yaqub Begs armé.
**Yaqub beg Muhammad Badaulet** (usbekisk: Муҳаммад Яқуб Бек; født 1820 i Tasjkent, død 30. mai 1877 i Pskent, Kashgaria), også kjent som **Yakub**, **Yakoob** eller **Ya`qūb Beg** (på engelsk), **Yakub-bek** (russisk eller ved det kinesiske navnet **Abugo** (hanzi: **阿古柏**), samt flere navnevarianter, var en usbekisk eventyrer som ble Kashgar-kongerikets hersker.

Biografi
--------

Yaqub Beg ble født i Pskent i Kokand-khanatet, i dag kjent som Piskent i Tasjkent-regionen i Usbekistan. Han steg raskt på rangstigen i tjeneste for Kokand-khanatet, og i 1847 kommanderte han fortet ved Ak-Mechet til det ble inntatt av den russiske hæren under general Vasilij Aleksejevitsj Perovskij i 1853. Etter fortet hadde blitt inntatt flyktet han til Bukhara-khanatet. 

I 1865 hadde Yaqub blitt øverstkommanderende for Kokands hær. Han inntok Kashgar og Yarkand fra kineserne ved å benytte anledningen til å angripe når Kina forøkte å slå ned det muslimske dunganopprøret. I 1867 hadde han fått kontrollen over mesteparten av Østturkestan, inkludert Khotan, Aksu og Kucha, og han gjorde seg selv til hersker over *Kashgaria* med Kashgar som hovedstad. 

Deretter kvittet han seg med sin tidligere mester, naqshbandi shaykh Buzurg Khan, Jahangir Khojas eneste overlenvende sønn, i 1867, og erklærte seg for amir. I et par år var han Kokand-khanens vasall, men han erklærte seg så selvstendig. 

Yaqub Beg styrkte under det store spillets klimaks, da de russiske, madsjuiske og britiske imperiene konkurrerte om kontrollen over Sentral-Asia. Kashgaria strakte seg fra hovedstaden Kashgar i Sørvest-Xinjiang til Ürümqi, Turfan og Hami i det sentrale og østlige XInjiang, og strakte seg dermed over ett tusen kilometer nordøstover, og inkluderte mesteparten av det som på den tiden var kjent som Østturkstan. 

Yaqub Beg var ikke spesielt populær blant sine undersåtter, og påtvang dem høye skatter og styrkte tyrannisk over dem. Det er ukjent hvordan Yaqub ble drept; noen mener han ble drept i kamper med kineserne, andre at han begikk selvmord eller hadde slag. Historikeren Musa Sayrami hevdet at han ble forgiftet 30. mai 1877 i Korla av den tidligere lokale herskeren (*hakimen*) Niyaz Hakim Bek, etter sistnevnte hadde sammensverget seg med kinesiske styrker i Dzungaria. En kilde hevder av graven hans ble rasert av kinesiske soldater i 1878. 

Kashgaria falt sammen kort tid etter Yaqubs død, og Kashgar ble gjenerobret av Qing-dynastiet og ble senere en den av Folkerepublikken Kina.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 13327151X, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator xx0257690, besøkt 8. mars 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6183cfd, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Rise of Modern China, Sixth Edition, side(r) 321, kapittel 13[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Abdallah ibn Jakut**, også kjent som **Yaqut al-Hamawi** (født i 1179, død i 1229) var en arabisk geograf.

Abdallah ibn Jakut ble født i Lilleasia av greske foreldre. Han kom som gutt i tjeneste hos en kjøpmann i Bagdad på abbasidekalifatets tid. Kjøpmannen oppfostret ham omsorgsfullt og sendte ham ut på lange forretningsreiser. Frigitt ved sin husbonds død i 1199 ble han bokholder, og viet seg også til forfatterskap. 

I 1213 begav han seg ut på reiser og forfattet i perioden 1218-24 et alfabetisk ordnet geografisk leksikon. Hans leksikon ble i Europa på trykk utgitt i seks bind av Ferdinand Wüstenfeld 1866-73.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Carlquist, Gunnar, red. (1933). *Svensk uppslagsbok. Bd 14*. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 282.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** BNE
 |
Ordenstegnet for *Det gylne skinns orden*.
**Det gylne skinns orden** (georgisk: *ოქროს საწმისის ორდენი*) er en georgisk orden. Utmerkelsen ble innstiftet 26. juni 1998 av Georgias nasjonalforsamling. Ordenen er oppkalt etter Jason, som ifølge mytologien ledet argonautene på reisen til Kolkhis på jakt etter Det gylne skinn. Etter tradisjonen lå Kolkhis i dagens Georgia. Også den langt eldre og opprinnelig burgundiske, nå spanske og habsburgske, Ordenen det gylne skinn er oppkalt etter samme mytologiske person. Den georgiske *Det gylne skinns orden* har en klasse. Den rangerer som nummer fire av landets ordener. Ordenen tildeles av Georgias president.

Insignier
---------

*Det gylne skinns orden* er utformet som et kors med sju armer. Korset er i gull. Mellom armene stikker taggene i en sjutagget stjerne fram. Midtmedaljongen er blå og bærer en avbildning av et gyllent skinn. Den er omgitt av en bord i sølv. Ordenstegnet er opphengt i et ledd bestående av et skjold holdt av to griffer, med i underkant et rødt bånd der mottoet «LABOR PRO GEORGIA» er innskrevet.

Tildeling
---------

*Det gylne skinns orden* tildeles i diplomatisk og protokollær sammenheng, først og fremst til andre lands statsoverhoder, men også andre for innsats for georgisk statsbygging, nasjonal sikkerhet og territoriell integritet, fremme av et fritt og demokratisk samfunn, mellomstatlige forbindelser, fremme av georgisk kunst, kultur og vitenskap. 

Blant mottagerne av *Det gylne skinns orden* er Estlands president Toomas Hendrik Ilves og dronning Elisabeth II av Storbritannia.

Litteratur
----------

* «Georgia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1148.

Eksterne lenker
---------------

* State Decorations, Communications Office of the President of Georgia.
I markedsføring er en **kupong** et form for verdipapir som kan byttes mot rabatt ved kjøp av et produkt eller gode ved kjøp. Vanligvis blir kuponger utstedt av produsenter av forbruksvarer eller forhandlere, som skal brukes i butikker som en del av kampanjer. Disse er ofte vidt distribuert via post, magasiner, aviser, internett, direkte fra forhandler, og mobile enheter som mobiltelefoner. Siden prisbevisste forbrukere med større sannsynlighet vil bruke tiden til å finne rabatter, fungerer kuponger som en form for prisdiskriminering, slik at forhandlere kan tilby en lavere pris bare til de forbrukere som ellers ville gå andre steder. I tillegg kan kuponger også være målrettet selektivt til regionale markeder der priskonkurransen er stor.

Historikk
---------

På begynnelsen av 1900-tallet begynte rabattkuponger for første gang å bli utbredt i USA. Firmaet C. W. Post begynte å gi ut kupongene for 1 cent frokostblandinger og etterhvert andre produkter. Dette er ikke første gang kuponger ble delt ut, men dette var første gang det ble gjort i stor skala.

I dag er det over 2 800 selskaper som deler ut rabattkoder i USA. I 2010 genererte kuponger inntekter på forbruksvarer tilsvarende 21 milliarder norske kroner (3,5 milliarder dollar) kun i USA. Bruken av kupongkoder har også eksplodert i Europa med veksten av e-handel hvor land som Tyskland, England og Frankrike dominerer.[]

Rabattkoder
-----------

Når det gjelder rabattkuponger på nettet, kalles dette for rabattkoder ettersom de ofte er koder som fylles inn i nettbutikker. Disse kan gi kunder rabatter, gratis frakt eller gaver med på kjøpet. Med rabattkoder får man lavere priser på produktet eller tjenesten man ønsker å kjøpe. Det er flere aktører på det norske markedet som tilbyr kostnadsfrie kupongkoder for netthandel, hvor blant annet flere nettaviser som TV2, VG og Costa del sol Avisen er ledende.

I Norge
-------

I 2009 åpnet norske myndigheter for at forhandlere kan gi ut rabattkuponger og rabattkoder uten at man først hadde kjøpt et produkt. Rabattkupongene gir rabatter i form av prosent, fri frakt, utbetaling første gang du handler eller gratis produkter. Bransjen har opplevd sterk vekst de seneste årene[hvilke?], mye grunnet den økte interessen i Black Friday og julehandelen. Veksten i netthandel endte på 49 milliarder kroner i 2022 mot 2021 og forventes å øke ytterligere i 2023.

Referanser
----------

1. ↑  «Differences per country in terms of coupon hunting». Besøkt 14. april 2023.
2. ↑  «Økt julehandel på nett». Besøkt 14. april 2023.
3. ↑  «Enorm vekst under Black Week». Besøkt 15. januar 2023.
4. ↑  «Høy netthandel, men mindre kjøp av elektronikk, klær og sko». Besøkt 14. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet Om lov om kontroll med markedsføring og avtalevilkår mv. (markedsføringsloven)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BBC Things
 |
Gammel plog - Rollag bygdetun
**Norsk etnologisk gransking (NEG)** ble stiftet i 1946, og er i dag en seksjon ved Norsk Folkemuseum. Det er et kulturhistorisk arkiv som driver innsamling og bearbeiding av folks egne opplysninger om hverdagsliv og fest, i fortid og nåtid, gjennom utsending av spørrelister. Spørrelistene har blitt sendt til faste meddelere, og andre der temaet tilsier det, og tallet på meddelere har variert fra 63 til 1100.

Historie
--------

Russ foran Slottet i Oslo 17. mai 2002.NEG sprang ut fra miljøer ved Norsk folkemuseum, med Marta Hoffman som drivende kraft, og etter inspirasjon og mønster fra tilsvarende institusjoner i andre nordiske land. 

Hoffmann ble ansatt som den første lederen for NEG, men gikk snart tilbake til stillingen sin som konservator ved Norsk Folkemuseum, og ble erstattet av Hilmar Stigum. I tillegg arbeidet Lily Weiser-Aall, Andreas Ropeid og Rigmor Frimannslund Holmsen i NEG den første tiden. I 1974 ble institusjonen fysisk flyttet til lokaler i Sjøfartsmuseet og samlokalisert med Institutt for folkelivsgransking ved Universitetet i Oslo, og i 1987 ble den en egen stiftelse.

De første spørrelistene tok for seg eldre tradisjon knyttet til materiell kultur – eksempler på temaer er *Ard og plog* og *Bordskikk til hverdags*. Meddelerne ble oppfordret til å fortelle både om egne erfaringer og om hvordan skikken var i deres miljø eller bygdelag - de skrev altså som representanter for et område. Med tida fikk spørrelistene et mer personlig preg, og de tok heller ikke bare tak i livet i eldre bondesamfunn, men også urbane og samtidige forhold. Eksempler er NEG-spørreliste 174 om russeklær fra 1997, eller undersøkelsen om minnemarkeringene etter 22.juli som ble foretatt i 2011.

De fleste spørrelistene har blitt sendt ut og besvart per papir og post, men fra 2012 har NEG også arbeidet med digitale spørreundersøkelser. Arkivet har også andre materialgrupper enn spørrelistesvarene, blant annet en stor dagboksamling, *En dag i Norge*, med ca. 17 000 dagbøker fra 26. april 1995.

2. desember 2014 ble spørrelistesvarene til Norsk etnologisk gransking innskrevet i Norges dokumentarv, som er en gren av det internasjonale UNESCO-programmet Memory of the World..

Referanser
----------

1. ↑  Grønstad 2013
2. ↑  Rosander 1989:5
3. ↑  NEGs hjemmeside, besøkt 8.12.2014

Litteratur
----------

* Grønstad, Line (2013): Norsk Etnologisk Gransking. I Anne Eriksen og Bjarne Rogan: *Etnologi og folkloristikk. En fagkritisk biografi om norsk kulturhistorie.* Oslo, Novus forlag
* Moestue, Anne m.fl. (1996): *Spørre og grave i 50 år. Norsk etnologisk granskings 50-års jubileum, 1996*. Oslo. ISBN 82-91161-12-7
* Rosander, Göran 1989: "Jakten på virkeligheten. NEG mot år 2000", i: *Norsk folkeminnesamling 75 år. Årsberetning Institutt for folkeminnevitenskap*

Eksterne lenker
---------------

* Norsk etnologisk granskings hjemmesider
* (no) Arkiv etter Norsk etnologisk gransking på Arkivportalen
* Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** KulturNav **·** Forvaltningsdatabasen
 |
***Blind Man's Luck*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av George Fitzmaurice.

Handling
--------

Mistenkt for smugling går Eileen Caverly om bord på Connecticut Limited, forfulgt av en detektiv som holder øye med henne. Med på det samme toget sitter også Bob Guerton, forvist fra farens husholdning etter å ha stjålet for å betale regningene sine. Bob blir akkompagnert av Helen Raymond, som han giftet seg med når han var alt for beruset. Helen, i avsky for ektemannens handlinger, betror seg til Eileen. Men når toget blir ødelagt og Helen drept, poserer Eileen som kona til Bob for å unngå detektiven som følger etter henne.

En skadet Bob blir brakt til sykehuset, akkompagnert av Eileen. Men moren hans besøker Bob, og tror også at Eileen er hans kone. Senere blir Cromwel Crow, Eileens tidligere verge og en smugler, løslatt fra fengselet. Crow besøker Eileen, og krever 5 000 dollar ellers kommer han til å avsløre hennes hemmeligheter. Men i den påfølgende konfrontasjonen blir Crow drept.

Skuespillere
------------

* Mollie King som Eileen Caverly.
* Earle Foxe som Boby Guerton.
* Riley Hatch som Mr. Hatch.
* Zeffie Tilbury som Mrs. Guerton.
* Helene Chadwick som Helen.
* Francis Byrne som Cromwel Crow.

Referanser
----------

1. ↑  BLIND MAN'S LUCK

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blind Man's Luck* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Blind Man's Luck* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Blind Man's Luck* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Roosevelt Graves** (født 9. desember 1909 i Meridian i Mississippi, død 30. desember 1962 i Summerland i Mississippi) var en amerikansk bluesgitarist og -sanger. Det finnes innspilt materiale av han fra 1920- og 1930-tallet.

På alle opptak som finnes med Blind Roosevelt Graves spiller han sammen med broren Uaroy Graves, som også var blind og som spilte tamburin. Av platekompaniet ble de omtalt som **Blind Roosevelt Graves and Brother**. De første opptaka ble gjort i 1929 for Paramount Records. Her finner en den første kjente innspillinga av den kjente «Guitar Boogie».

20. juli 1936 ble det arrangert en ny opptakssesjon med brødrene i Hattiesburg, Mississippi – angivelig på jernbanestasjonen. Her ble duoen forsterka med den lokale pianisten Cooney Vaughn, og trioen ble lansert som **The Mississippi Jook Band**. I alt spilte de på denne sesjonen inn fire låter for American Record Company – «Barbecue Bust», «Hittin' The Bottle Stomp», «Dangerous Woman» og «Skippy Whippy». Dette er det siste opptaket som ble gjort med Graves-brødrene, og de forsvant fra offentligheten. Roosevelt Graves antas å ha flytta til Gulfport en gang etter krigen. 

Det østerrikske plateselskapet Document Records har gjenutgitt Graves-brødrenes innspillinger på plata *Complete Recorded Works (1929–1936)* (DOCD 5105).

Spillestil
----------

I Rolling Stone Magazines *The Illustrated History of Rock and Roll* omtales opptaka som ble gjort med Mississippi Jook Band i 1936 som starten på rock'n roll: «*Their 'Barbecue Bust' and 'Dangerous Woman' featured fully formed rock & roll guitar riffs and a stomping rock & roll beat.*»

Uansett utgjør Vaughns frenetiske pianospill og Graves-brødrenes mangefasetterte rytmikk kombinert med Roosevelts dristige riff en ny form for blues som kan ha inspirert seinere bluesmusikere.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blind Roosevelt Graves på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Blind Roosevelt Graves på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Blind Roosevelt Graves på AllMusic Rediger på Wikidata
* allmusic.com[*død lenke*] - Biografi og detaljert bibliografi
* The Graves Brothers – The University of Southern Mississippi McCain Library and Archives

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Pink Pistols** er en våpenrettighetsorganisasjon for homoseksuelle i USA. Deres motto er «Armed Gays Don't Get Bashed» og «Pick on someone your own caliber». Det er 40 Pink Pistols grupper i USA med hovedsakelig homoseksuelle våpeneiere, selv om ingen det ikke er noe krav å være verken homoseksuell, eller å eie et våpen, for å bli medlem.

Organisasjonen har fått oppmerksomhet, og går for å være en atypisk organisasjon siden våpenrettigheter tradisjonelt har vært en sak som har stått sterkt i konservative høyreorienterte kretser, mens homorettigheter har vært forbundet med venstresiden. Enkelte kritikere mener Pink Pistols fokuserer for mye på våpendelen, og at det seksuelle kun er der for å få oppmerksomhet som en atypisk libertariansk gruppe.

Pink Pistols ble grunnlagt i juli 2000 av Douglas L. Krick, en programmerer og libertarianer fra Massachusetts.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Pink Pistols på Twitter Rediger på Wikidata

* Pink Pistols på Facebook Rediger på Wikidata

* Pink Pistols på Instagram Rediger på Wikidata
Fornybar energi| Vindmølle |
| Vindkraft
Vannkraft
Solkraft
Geotermisk energi
Bioenergi
Havenergi |
| * v
* d
* r
 |

Planta Solar 10, Sevilla, konsentrerer sollys fra ett område med mange speil til ett sentralt torn i midten, der energien samles opp.
**Termisk solkraft** (engelsk: Concentrated solar power, **CSP**) er ett solenergisystem som bruker linser eller speil for å konsentrere sollyset på ett stort område, eller termisk solenergi på en liten overflate. Elektrisk energi produseres når det konsentrerte lyset omvandles til varme som driver en varmekraftmaskin (oftest en dampturbin) som er tilkoplet til en elektrisk generator.

Termisk solkraft bør ikke forveksles med solceller. Konsentrering av sollyset til solceller, på lignende måte som termisk solkraft, kalles CPV (concentrated photovoltaics).

Termisk solkraft fungerer best i skyfrie miljøer, ettersom den produserte energien synker mer ved skygge enn ved bruk av enkle solceller. Termisk solkraft kan derimot ofte fortsette å produsere energi en stund etter sollyset har opphørttakket være innebygget termisk kapasitet.

Nåværende teknikk
-----------------

Termisk solkraft brukes for å produsere fornybar varme eller elektrisk energi (kalt termoelektrisk solenergi, oftest produsert med damp). System med termisk solkraft bruker optiske linser eller speil og ett system som følger solen og konsentrerer sollyset fra ett stort til ett lite område. Det konsentrerte lyset brukes siden som varmekilde for ett termoelektriskt kraftverk.

Det finnes fire vanlige teknikker for å konsentrere lyset, flate parabolskjermer eller «paraboltrau», paraboler, fresnelformede reflektorer og soltorn med absorbator. Hver av disse kan skape høye temperaturer og en motsvarende høy termodynamisk effektivitet, men effektiviteten varierer etter måten de følger og fokuserer sollyset. Takket være nye innovasjoner i teknologien blir termisk solkraft stadig mer kostnadseffektiv.

Referanser
----------

1. ↑  Types of solar thermal CSP plants(engelsk)
2. ↑  New innovations in solar thermal Arkivert 21. april 2009 hos Wayback Machine.(engelsk)

| * v
* d
* r
Kraftverk |
| --- |
| Fornybar energi | 
* **Vannkraft**
	+ *Magasin*
	+ *Elv*
	+ *Pumpe*
	+ *Tidevann*
	+ *Bølge*
* Geotermisk
* Havvarme
* Havstrøm
* Salt
* Sol
	+ *Solvarme*
	+ *Oppvind*
* Trykkluft
* Vind

 |
| Ikke-fornybar energi | 
* **Varmekraft**
	+ *Olje*
	+ *Gass*
	+ *Kull*
	+ *Biomasse*
	+ *Biogass*
	+ *Avfall*
* Kjernekraft

 |
| Etter teknologi | 
* Damp
* Gassturbin
* Kombinasjon
* Kraftvarme
* Mikrokraftverk
* Minikraftverk
* Småkraftverk

 |
| Lister | 
* Vannkraftverk
* Vannkraftverk i Norge
* Vindkraftverk i Norge
* Tidligere vannkraftverk i Norge
* Kjernekraftverk
* Varmekraftverk
* Olje- og gasskraftverk
* Kraftverk i Aserbajdsjan
* Kullkraftverk

 |
| Kategorier | 
* Kraftverk
* ...etter område
* Vannkraftverk
* Kjernekraftverk
* Varmekraftverk
* Oljekraftverk
* Gasskraftverk
* Kullkraftverk

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Guldbarre-stykker i lys og mørk utgave
**Guldbarre** er en sjokolade fra Toms.

Den klassiske Guldbarre er en sjokolade på 45 gram. Den ble lansert første gang I 1933, men ble ikke noen suksess og forsvant raskt fra markedet igjen.[] Først ved en ny lansering senere I 1930-årene slo den gjennom og har vært på markedet siden.[] I første omgang var der to varianter: fløte (lys) og bitter (mørk). Siden er et utall av ulike varianter introdusert på markedet. 

I 2006 fantes følgende varianter:

* Melk
* Mørk
* Melk og nøtter
* Knas
* Oransjeknas
* Hvit vanilje
* Karamell
* Sukkerfri (mørk)
* Max Havelaar/Fairtrade (ekstra mørk)

Den klassiske sjokoladen har eksistert i en rekke ulike størrelser, men er per 2010 blitt redusert til noen få størrelser: 10 gram, 45 gram samt 180 gram.[] I starten av 2000-årene ble det lansert en plate på 200 gram (180 gram i 2010) med de mest populære variantene:[]

* Melk
* Mørk
* Melk og nøtter
* Knas
* Oransjeknas
* Mandel (finnes kun som 200 gram)

I 2006 ble en ny type Guldbarre med fyll lansert. Den ligger i størrelse mellom sjokoladen på 45 gram og platen på 200 gram. Per 2010 ligger vekten på 90 gram.[]
Den finnes i fem varianter:

* Mintkrem
* Nougat
* Helnøtt
* Mørk helnøtt
* Skildplade (som mange feilaktig tror heter Skildpadde – da den inneholder kremen fra Toms Skildpadder[])
**Rootshorga** er et isfritt fjellparti i den søndre delen av H.U. Sverdrupfjella i Dronning Maud Land. Det ligger sør for Skarsnuten mellom Reecedalen og Skarsdalen og omfatter toppene Horgehest, Oppkuven og Gavlen. Høyeste punkt måler 2722 moh.

Området ble oppdaget og kartlagt av den tredje tyske antarktisekspedisjonen (1938–39) under ledelse av Alfred Ritscher. Fjellet ble ytterligere undersøkt og flyfotografert under Maudheimekspedisjonen 1949–52 og Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Basert på disse dataene utarbeidet norske kartografer kart over området og navnga det etter Maudheimekspedisjonens sjefsgeolog, kanadieren Ernest Frederick Roots.

Se også
-------

* Liste over fjell i Dronning Maud Land

Referanser
----------

1. 1 2 3  Rootshorga SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 12350
2. 1 2  Rootshorga *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
3. 1 2  Roots Heights SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 12350

  

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
*Via Nomentana* (rød), og Via Salaria (grønn)
Ponte Nomentano, en av broene på Via Nomentana, fotografert under oversvømmelsen i 2008.
**Via Nomentana** var en antikk romervei. Den førte nordøstover fra Roma til Nomentum (i dag Mentana). Strekningen er 23 kilometer lang; det tilsvarer 14 romerske mil. Det lå flere broer på denne veistrekningen; den største av dem var Ponte Nomentano.

Veien startet opprinnelig ved Porta Collina i den servianske bymur. Det var keiser Aurelianus som på 200-tallet e.Kr. fikk bygget Porta Nomentana i sin nye bymur, som senere ble kalt den aurelianske mur. Pave Pius IV besluttet å flytte den første delen av veistrekningen, og i den forbindelse fikk han bygget Porta Pia.

Denne veien ble aldri noen viktig ferdselsåre, og noen kilometer forbi Nomentum ble Via Nomentum og Via Salaria til én vei. I dag følger den moderne motorveien samme veiløp fra Roma til Nomentum (dagens Mentana), men på visse steder kan man fortsatt se rester av den antikke veiens brostensbelegning.

Historie
--------

Via Nomentana het opprinnelig *Via Ficulnensis*, etter landsbyen Ficulea som ligger 13 km utenfor Roma. Senere ble den forlenget til Nomentum.

Litteratur
----------

* Peter Connolly, Hazel Dodge: *Die antike Stadt. Ein Leben in Athen & Rom.* Könemann, Köln 1998, ISBN 3-8290-1104-0.
* *Via Nomentana.* I: Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: *A Topographical Dictionary of Ancient Rome.* Oxford University Press, London 1929, s. 565 (online).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Via Nomentana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |