**Giovanni Valentini** (1582/1583 – 1649) var en italiensk organist og komponist.

Liv
---

Valentini studerte sannsynligvis hos Giovanni Gabrieli. I 1604 ble Valentini medlem av kong Sigismund III av Polens hoffkapell, senere ved erkehertugens hoff i Graz, der han er oppført som *«neu angenombner camerorganist aus Poln»*. Da erkehertugen ble kronet til Ferdinand II av Det tysk-romerske rike i 1619, fulgte Valentini med til Wien. I 1629 ble han forfremmet til kapellmester ved keiserens hoffkapell og fortsatte i samme post under etterfølgeren Ferdinand III. I tillegg til å komponere egne verk hørte det til Valentinis oppgaver å støtte og korrigere keiserens komposisjonsforsøk.

Verk
----

Valentinis *oeuvre* består for det meste av vokalmusikk: madrigaler, messer, motetter og kirkekonserter. Mange av verkene er innovative og viser at Valentini ikke gikk av veien for utstrakt eksperimentering. Samlingen *Musiche a doi voci* fra 1621 er det kanskje mest kjente eksempelet; ikke bare inneholder den noen av de tidligste eksemplene på dramatiserte dialoger, men også hele passasjer i 5/4-takt («Con guardo altero») og flere takter i 9/8 og 7/8 («Vanne, o cara amorosa»).

Av verk i stor skala kan *Messa, Magnificat et Jubilate Deo* fra 1621 nevnes. Samlingen består av tre verk for sju kor – flere stemmer enn noe tidlligere publisert musikkverk – og er et tidlig eksempel på utskrevne trompetstemmer. De resterende messene til Valentini viser samme trekk som andre komponisters verk i samme genre: noen konservative *concertato*-arrangementer og flerkorige parodimesser. Verk i mindre format, som motetter og salmer, er mer musikalsk interessante. De fleste er skrevet i en moderne *stile concertato* med virtuose instrumentalstemmer; noen er preget av utstrakt bruk av kromatisme. Motetten *In te Domine speravi* er en av de siste komposisjonene som ble skrevet spesielt for tenorgambevarianten viola bastarda. Samlingen *Sacri concerti* (1625) er blant de første kirkemusikalske verk med opphav nord for Alpene som i utstrakt grad tar i bruk *stile recitativo*.

Blant Valentinis viktigste verdslige verk hører *Secondo libro di madrigali* (1616) og *Musiche a doi voci* (1621), de første publiserte madrigalsamlingene som kombinerer sang og instrumental. Instrumentstemmene har ulike roller i de forskjellige stykkene, fra en ren ornamental funksjon til full integrasjon i stykkets polyfone tekstur. I *Musiche concertate* (1619) brukes sistnevnte tilnærming i stor grad. Duettene og dialogene i *Musiche a doi voci* minner om duettene i Monteverdis *Settimo libro de madrigali* (1619).

Instrumentalverk som *sonatas* og *canzonas* viser harmonske eksperimenter i tråd med Valentinis motetter. Kammermusikksamlingen *Musica di camera* (1621) inneholder stykker bygd over ostinate skjemaer, som *passamezzo,* *romanesca* og *ruggiero*. De fem- og seksstemmers *canzonas* for klaviaturinstrumenter består av uvanlig mange stemmer for sin tid. Selv om harmonikken nok er dristigere i Valentinis canzonas enn i Frobergers firestemmige *canzonas* og *capriccios*, er kontrapunktikken mindre kompleks.

Verkliste
---------

### Publiserte verk

* *Canzoni, libro primo*, Venezia 1609
* *Motetti* (1611, tapt)
* *Secondo libro de madrigali*, Venezia 1616
* *Missae concertatae*, Venezia 1617
* *Salmi...*, Venezia 1618
* *Musiche concertate*, Venezia 1619
* *Musica da camera*, Venezia 1621
* *Missae quatuor*, Venezia 1621
* *Messa, Magnificat et Jubilate Deo*, Wien 1621
* *Musiche*, Venezia 1622
* *Il quinto libro de madrigali*, Venezia 1625
* *Sacri concerti*, Venezia 1625

### Manuskript

* 3 messer
* 3 litanier
* 2 sonater

En mengde andre kirkemusikalske verk, det meste er tapt.

Litteratur
----------

* Helmut Federhofer: *Giovanni Valentini*. I Stanley Sadie (red.): *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, Macmillan, London 1980, bind 19, s. 495-496. ISBN 1-56159-174-2
* Steven Saunders: *Cross, Sword, and Lyre: Sacred Music at the Imperial Court of Ferdinand II of Habsburg (1619–1637).* Clarendon Press, Oxford 1995. ISBN 0-19-816312-6
* Silke Leopold, Gunther Morche, Joachim Steinheuer: *Giovanni Valentini – Kapellmeister am Kaiserhof*, 440 sider - Bärenreiter Verlag (desember, 2001). ISBN 3-7618-1569-7

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 119042541, besøkt 2. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gran Enciclopèdia de la Música, Gran Enciclopèdia de la Música ID 10934[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Musicalics, Musicalics komponist-ID 96225, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   www.musiklexikon.ac.at, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
8. ↑  Antimo Liberati (1617-1692), som var aktiv i Venezia på 1640-tallet, omtaler ham i et brev fra 1680-tallet som *«Giovanni Valentini Veneziano, della famosa Schola de' Gabrielli.»* Egon Kenton *Life and works of Giovanni Gabrieli* 1967 s.84.
9. ↑  Steward Carter, review of "STEVEN SAUNDERS, Cross, Sword, and Lyre: Sacred Music at the Imperial Court of Ferdinand II of Habsburg (1619-1637) (Oxford: Clarendon Press, 1995)," Journal of Seventeenth-Century Music, Volume 3, No. 1 (1997)  Arkivert 2. september 2006 hos Wayback Machine. par. 3.2.

Eksterne lenker
---------------

* *Giovanni Valentini: Kapellmeister am Wiener Kaiserhof*, essay av Silke Leopold
* (en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Valentini i International Music Score Library Project
* 

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Valentini på Mutopia-prosjektet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Österreichisches Musiklexikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |