recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anders Kjellberg Nilsson** (født 15. september 1983) er en norsk fiolinist og 1. konsertmester i Kungliga Hovkapellet i Stockholm. Han er sønn av ballettdanserinnen Ellen Kjellberg og fiolinisten Stig Nilsson (1946). 

Han er utdannet ved Barratt Due musikkinstitutt, Hochschule für Musik *Hanns Eisler* i Berlin og Edsbergs Musikinstitut i Stockholm. Hans lærere har vært Alf Richard Kraggerud, Stephan Barratt-Due, Ulf Wallin, Pavel Vernikov og Detlef Hahn. Solistdebuten var med Bergen Filharmoniske Orkester i 2002. Han har siden vært solist med alle de profesjonelle norske symfoniorkestrene. Han mottok solistdiplom ved Norges musikkhøgskole der han på eksamenskonserten fremførte Edward Elgars Fiolinkonsert med Kringkastingsorkestret (2008). Dette ga fullt av solistoppdrag med Oslo Filharmoniske Orkester, turer med Rikskonsertene og mangt annet. Han startet den finsk-norske Arctia Pianotrio, vinnere av Trondheim International Chamber Music Competition. Som pedagog har han instuert flere av landets kammerband og ledet TrondheimSolistene flere ganger, bla på deres Grammy-nominerte plate *Divertimenti* (2008).

Med sin far har han ledet Hardanger Musikkfest (2008-2014) og sammen har de gitt ut platen *Solo+* (2006).

Han var 1. konsertmester i Kringastingsorkesteret 2014-2016.

I 2017 giftet han seg med den svenske sopranen Elin Rombo.

Premier
-------

* Festspillene i Bergen 2007 berget ham en plass i Rikskonsertenes lanseringsprogram INTRO-klassisk for 2008-09.
* Prinsesse Astrids musikkpris 2008

Referanser
----------

1. ↑  arctia pianotrio[*død lenke*]
2. ↑  rikskonsertenes side og bilde[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Stefan Schumacher** (født 21. juli 1981 i Ostfildern-Ruit i Tyskland) er en tysk proff-syklist. Hans styrke er spurter og aller mest tempo.

Han ble profesjonell i 2002 med Team Telekom.

Under Rheinland-Pfalz-Rundfahrt 2005 testet han positivt for doping, men kom tilbake til profflivet da det viste seg at medisinen ble tatt på grunn av pollenallergi og ikke var forbudt da. 

Resultatene i 2005 førte til at Gerolsteiner skrev kontrakt med Schumacher før 2006-sesongen.

Stefan Schumacher tok sølv i VM i Stuttgart 2007 etter Paolo Bettini og Aleksandr Kolobnev. Seks dager etter løpet ble han tatt for fyllekjøring. Det ble også funnet spor av amfetamin i blodet. Siden dette var utenfor konkurranse, og testen ble tatt av politiet, ble det ikke regnet som en positiv dopingprøve. I forkant av mesterskapet hadde Schumacher problemer med unormale blodverdier og fortalte da at han hadde diaré.

I juli 2008 vant Schumacher den første tempoetappen, 4. etappe, i Tour de France. Han overtok ledelsen i sammendraget og fikk kjøre i gul trøye på de to neste etappene. Etter at Tour de France var over viste det seg at Schumacher hadde testet positivt på EPO.

Meritter
--------

2006
3. og 18. etappe Giro d'Italia
Eneco Tour of Benelux
sammenlagt
prologen
Polen rundt
sammenlagt
6. og 7. etappe
Andreplass på 4. etappe i Tyskland rundt
2007
Amstel Gold Race
5. etappe Tirreno-Adriatico (Tempo)
2008
4. etappe i Tour de France 2008
2011
2 etappeseire, Vuelta a Asturias
2 etappeseire, Azerbaijan International Cycling Tour
2012
Sammenlagt og 2 etappeseire, Tour of China II
Sammenlagt og etappeseier, Tour de Serbie
2.-plass sammenlagt, Tour of China I
3.-plass sammenlagt, Tour de San Luis
2013
3.-plass sammenlagt og etappeseier, Tour d'Algérie
3.-plass sammenlagt, Tour of Estonia
Etappeseier, Sibiu Cycling Tour
2014
3. etappe (ITT), Szlakiem Grodòw Piastowskich

Referanser
----------

1. ↑  Traces of amphetamine found in Schumacher's blood, Latest Cycling News, January 8, 2008, cyclingnews.com
2. ↑  «Schumacher tests positive for EPO». VeloNews. 6. oktober 2008. Besøkt 2. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Stefan Schumacher – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – CycleBase Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stefan Schumacher – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
«Colorado» har flere betydninger.
*For den mer kjente elva Colorado, som går gjennom Grand Canyon, se Colorado (elv)*

**Colorado** er ei elv i delstaten Texas i USA. Den er 1 387 km lang, og er med det USAs 18. lengste elv og også den lengste elva med både kilde og munning i delstaten Texas.

Elva renner sørøstover fra Vest-Texas (med begynnelse i Dawson County) via delstatshovedstaden Austin, og videre ut i Matagordabukta og Mexicogolfen. Mellom ytterpunktene flyter den blant annet gjennom Ballinger, Marble Falls, Austin, Bastrop, Smithville, La Grange, Columbus, Wharton og Bay City. 

Det er elleve kunstige demninger langs elveløpet, og nær utløpet brukes vann for å kjøle ned atomreaktorer. Etter den amerikanske borgerkrigen har ikke Colorado hatt noen betydning for samferdsel.

Colorado har gjennom tidene hatt flere andre navn. Indianerne har kalt den både Kanahatino (av caddoene) og Pashohono. I 1684 kalte oppdagerne Juan Domínguez de Mendoza og Nicolás López elva for *San Clemente*. I 1687 kalte den franske oppdageren René Robert Cavalier, Sieur de La Salle elva for *La Sablonnière*. Det nåværende navnet, «Colorado», er spansk for rødfarget, dette til tross for at vannet er klart. Navnet ble antakelig gitt av Alonso De León, egentlig tiltenkt en annen elv, Brazos, og senere forvirring førte til at navnet ble gitt til den nåværende elva Colorado.

Referanser
----------

1. ↑  Kammerer, J.C.: *Largest Rivers in the United States*, United States Geological Survey 1987

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colorado River (Texas) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Colorado River (Texas) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kart over elva Colorado i Texas
* Handbook of Texas Artikkel om Coloradoelven i Texas (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Jessica Steffens** (født 7. april 1987) er en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London.

Steffens ble olympisk mester i vannpolo under OL-2012 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant vannpoloturneringen for damer. USA vant kvartfinalen over Italia med 9-6, og i semifinalen vant de over Australia med 11-9. Finalen mot Spania endte 8-5 til USA. Hun er storesøster til Maggie Steffens som også var med på laget.

Hun var også med på det amerikanske vannpololaget som vant gull i Panamerikanske leker 2011 i Guadalajara i Mexico.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2012 Storbritannias flagg London - **Gull** i vannpolo, damer USAs flagg USA
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i vannpolo, damer USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jessica Steffens – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jessica Steffens – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jessica Steffens – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jessica Steffens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jessica Steffens – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Jessica Steffens – FINA Rediger på Wikidata
***Lyderia*** er et gratis online musikkspill på nett for barn og unge.

Spillet er laget og drives av Rikskonsertene. Lyderia er utviklet i samarbeid med digitalbyrået Creuna. Det foregår på norsk og er tilgjengelig via nettleser, samt som app for iOS- og Android-baserte enheter. Spillet skal gi inspirasjon og opplæring i musikk ved hjelp av koder, oppgaver og quizer, videoer og konkurranser. Spillet er delt opp i oppdrag av forskjellig vanskelighetsgrad, flere av disse blir gjennomført under veiledning fra norske artister som Ivar Bjørnson fra Enslaved, Don Martin fra Gatas Parlament, Ravi, Samsaya, Amina Sewali og Marie Klåpbakken. Spillet ble lansert 23. september 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Bor det en låtskriver i deg?». *Osloskolen*. Arkivert fra originalen 26. januar 2016.
2. ↑  «Don Martin vil ha DIN hjelp til å skrive låta om Norge». *Clique*. Arkivert fra originalen 28. januar 2016. Besøkt 26. februar 2016.
3. ↑  «Rikskonsertene lærer barn og bli sangstjerner». *TV2*.
4. ↑  «"Bare-deg-band" med Amina Sewali». *youtube*.
5. ↑  ««Cover» med Marie Klåpbakken». *youtube*.
6. ↑  «Lyderia er lansert for Rikskonsertene». *Kreativt Forum*. Besøkt 6. mars 2016.
7. ↑  «Om Lyderia». *Lyderia* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 27. april 2019. Besøkt 27. april 2019.

Portal: Videospill
**Religiøs skeptisisme** er en form for skeptisisme som er knyttet til religion, men som ikke må forveksles med ateisme. Religiøse skeptikere tviler på og stiller spørsmål ved religiøse autoriteter og er i seg selv ikke nødvendigvis motstandere av religion. Isteden er de skeptiske i begrenset grad av særskilte og enkelte aspekter av religion, eller skeptiske i stor utstrekning av alle eller det meste av religiøse trosforestillinger. En del er deister, tror på en gud, men avviser etablerte religioner. 

Den greske filosofen Sokrates (død 399 f.Kr.) var en av de første religiøse skeptikere som er dokumentert; han satte spørsmålstegn ved berettigelsen til trosforestillingene på de ulike gudene i sin samtid. Han var også en uttalt motstander av sofisme.

Thomas Jefferson (1743–1826), USAs tredje president i tiden 1801–1809, skrev i 1819 boken *The Life and Morals of Jesus of Nazareth*, gjerne omtalt som *Jefferson-bibelen*. Han var deist og i navnet tilknyttet den anglikanske kirke, men hadde sterke sympatier for unitarismen, en gren av kristendommen som la vekt på fornuftsbasert og dogmefri tro. Jefferson trodde ikke på de overnaturlige innslagene i *Bibelen* og var sterk motstander av det finnes tre guder, treenighetslæren. Jefferson skrev derfor sin egen utgave av *Det nye testamente* hvor han fjernet alt som var overnaturlig og mente han av den grunn fikk en Bibel som var i langt større grad i samsvar med Jesus' opprinnelige lære og budskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Thomas Jefferson» Arkivert 10. august 2011 hos Wayback Machine.. *Dictionary of Unitarian & Universalist Biography*. Unitarian Universalist History and Heritage Society
2. ↑  Dawkins, Richard (2006): *The God Delusion*, Bantam Books, norsk utgave *Gud – en vrangforestilling* (2007): 2: «Gudshypotesen: Polyteisme», Monstro Bok, ISBN 978-82-92769-02-7, s. 55.
**Steffen Sutorius** (født 15. mars 1970) er en norsk siviløkonom. I 2016 ble han utnevnt til direktør for Direktoratet for forvaltning og IKT (DIFI) med tiltredelse 1. mai 2016. Ved opprettelsen av Digitaliseringsdirektoratet 1. januar 2020 ble han direktør for det nye direktoratet hvor han ble leder til høsten 2022.

Bakgrunn
--------

Sutorius studerte økonomi ved Høgskolen i Agder og ble siviløkonom fra Norges handelshøyskole i 1997. Fra 1998 til 2012 jobbet han i Statens pensjonskasse, og deretter i prosjektledelsekonsulentselskapet Metier. I Statens pensjonskasse arbeidet han i IKT- og moderniseringsprosjektet «Perform» i forbindelse med innføringen av Pensjonsreformen, et prosjekt som ble vurdert å ha høy måloppnåelse.

Referanser
----------

1. ↑  regjeringen.no Steffen Sutorius ny Difi-direktør 19.02.2016
2. ↑  Sutorius' CV på LinkedIn
3. ↑  Stat og styring Konsulenttopp blir Difi- direktør 19.02.2016
4. ↑  digi.no Denne søknaden gjorde ham til IT-direktoratets nye toppsjef Arkivert 24. februar 2016 hos Wayback Machine. 23.02.2016
5. ↑  Menon & Vivento Evaluering av PERFORM-prosjektet Menon-publikasjon nr. 37/2015 (pdf 64 s)
**Erwin Franzkowiak** (født 29. november 1894, død 19. mars 1980) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Franzkowiak vant en olympisk bronsemedalje i landhockey i OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turneringen som ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Tyskland ble nummer to sin gruppe og møtte Belgia som ble nummer to i den andre gruppen. Bronsefinalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, vant Tyskland med 3-0. Franzkowiak spilte én kamp som back i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i landhockey Tysklands flagg Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erwin Franzkowiak – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erwin Franzkowiak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Erwin Franzkowiak – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**William Barclay «Bat» Masterson** (født **Bartholomew Masterson** 26. november 1853, død 25. oktober 1921) var en gambler, U.S. Army Scout, bøffeljeger, sheriff, U.S. Marshal og journalist kjent fra det ville vesten.

Biografi
--------

Hans far ble født i Canada av en irsk familie og han var det andre barnet i en familie på fem brødre og to søstre. I slutten av tenårene, forlot han og de to brødrene Ed og James, familiens gård for å bli bisonjegere. Masterson tok del i slaget ved Adobe Walls i Texas, der han drepte indianere fra Comanchestammen. Hans første skuddveksling fant sted i 1876 i Texas da han ble angrepet av en annen mann, angivelig på grunn av en jente. Den andre mannen døde senere av skuddskadene, og Masterson ble skutt i bekkenet, men overlevde. Historien om at han måtte bruke stokk resten av livet ble foreviget av en TV-serie om hans liv.

Masterson tjenestegjorde som stedfortredende sheriff sammen med Wyatt Earp, før han ble valgt til sheriff i Ford County i Kansas. Som sheriff fikk han anerkjennelse for å fange fire banditter. I 1883 var han med i en ublodig konflikt som senere ble kjent som Dodge City-krigen. Masterson giftet seg med skuespiller Emma Walters, den 21. november 1891, som han hadde møtte i Denver. Masterson jobbet også som forfatter, redaktør og spaltist. Hans karriere som forfatter startet i 1883 og endte da han døde 67 år gammel i oktober 1921, i New York City. Han kollapset ved skrivebordet sitt av et hjerteinfarkt etter å ha skrevet sin siste spalte for New York Morning Telegraph.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 683, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6125s5g, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bat Masterson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Bat Masterson hos American National Biography Rediger på Wikidata
* (en) Bartholomew Masterson
* (en) Findagrave
* (en) Bat Masterson biography
* (en) Photo of Bat Masterson and Wyatt Earp

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Bsider*** er en samling dramatikk av Johan Harstad, utgitt i 2008. 

Boken består av fire skuespill, som med unntak av det mer klassiske skuespillet Washingtin fokuserer på monologen fremfor dialogen. Brødmannens memoarer del 1: Akapulco inneholder 21 dagbokslignende monologer av forskjellig lengde, Grader av hvitt består utelukkende av fire monologer fra den kvinnelige hovedpersonen, mens monologene i Krasnoyarsk veksler mellom tre karakterer som aldri snakker direkte til hverandre. Dette stykket inneholder også tolv kortprosatekster, i tillegg til at de tre monologbaserte stykkene også er mulig å lese som tilnærmet vanlig prosa.

Oppsetninger
------------

* *Krasnoyarsk*, eksamensforestilling på Det Norske Teater, desember 2008. Urpremiere på CaféTeatret i København, januar 2010.
* *Washingtin*, Urpremiere på Trøndelag Teater, april 2007.
* *Grader av hvitt*, urfremført i Stavanger Konserthus, januar 2007.
* *Brødmannens memoarer del 1: Akapulco*, prøveforestilling på Atelier Nord, august 2007.


1. ↑  ; *Store norske leksikon*.
***Alfred Kvakk*** er en nederlandsk TV-serie som ble sendt i begynnelsen av 1990-årene.

Handling
--------

Alfred J. Kvakk ble født som sønn av Johan Sebastian Kvakk og Anna Kvakk. En tid etter fødselen mistet Alfred begge foreldrene sine, samt alle brødrene og søstrene sine, etter at de ble truffet av en bil. Muldvarpen Henk, en nær venn av Kvakk-familien, oppdrar deretter den lille foreldreløse anden. Alfred opplever en rekke eventyr. I motsetning til mange andre tegneserier rettet mot barn, har Alfred J. Kvakk flere mer voksne - og ofte mørke - temaer. Dette handler blant annet om forskjellige sosiale og politiske spørsmål, deriblant makt-misbruk.

Men TV-serien løfter også frem andre viktige verdier, som vennskap eller solidaritet. Tegneserien er også kjent for de politiske temaene den berører. I tegneserien kjemper Alfred mot en fascistisk diktator, tar imot immigranter fra et land under apartheid, redder hvaler mot jegere, og overvåker overgangen av hjemlandet sitt fra et absolutt monarki til et konstitusjonelt monarki med en demokratisk valgt president. Slike temaer er ikke særlig vanlige i en tegneserie hovedsakelig rettet mot barn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Alfred Kvakk* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Alfred Kvakk* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Alfred Kvakk* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Antigua**, også kjent som *Waladli* eller *Wadadli* av den innfødte befolkningen, er en øy i Karibia og ligger 40 km sør for Barbuda. Den er en av Leewardøyene i De karibiske øyer og er hovedøya i øylandet Antigua og Barbuda. Øylandet ble en uavhengig stat innenfor Samveldet av nasjoner den 1. november 1981.

Antigua betyr «eldgammelt» på spansk etter et ikon i katedralen i Sevilla, *Santa Maria de la Antigua* — «Sankt Maria av den gamle katedral». Navnet Waladli kommer fra den opprinnelige, innfødte befolkningen og betyr omtrentlig «vårt eget». Øyas omkrets er rundt regnet 87 km og dens areal er 281 km². I henhold til folketellingen i 2011 var det 80 161 innbyggere på øya. Dens økonomi er hovedsakelig avhengig av turisme, og har et jordbruk som i stor grad er begrenset til å dekke øyas eget marked.

Over 31 000 mennesker bor i hovedstaden St. John's som er beliggende i nordvest og har en dyp havn som gjør det mulig for store turistskip å legge til kai. Andre større bosetninger er byene All Saints (3 412 innbyggere) og Liberta (2 239 innbyggere), i henhold til tall fra folketellingen i 2001.

Den naturlige havnen som heter English Harbour på sørøstkysten er kjent for å gi ly for voldsomme stormer. Det har en restaurert britisk maritim kolonistasjon kalt «Nelson's Dockyard» etter kaptein Horatio Nelson. I dag er English Harbour og dens nabolandby, Falmouth, internasjonalt kjent som reisemål for seilskip og yachter der de kan ankre opp og ta inn forsyninger. I Antiguas seileruke på slutten av april og begynnelsen av mai hvert år, arrangeres en regatta hvor mange seilskip deltar.

Referanser
----------

1. ↑  «Antigua & Barbuda Independence Festival», *Antiguanice*
2. ↑  Kessler, Herbert L. & Nirenberg, David (2012): *Judaism and Christian Art: Aesthetic Anxieties from the Catacombs to Colonialism*, University of Pennsylvania Press, s. 270
3. ↑  Murphy, Reg: «Common Myths», *Archaeology Antigua*. Waladli versus Wadadli.
4. ↑  CIA: The World Factbook Arkivert 20. september 2017 hos Wayback Machine.

Litteratur
----------

* Rogozinski, Jan (2000): *A Brief History of the Caribbean from the Arawak and the Carib to the Present*, Penguin Putnam, Inc
* Morse, Jedidiah (1797): «Antigua» i: *The American Gazetteer*, Boston, Massachusetts: At the presses of S. Hall, and Thomas & Andrews

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antigua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

 Antigua hos Wikivoyage

* Government of Antigua and Barbuda
* Kart over Antigua
* Kitesurfing in Antigua
* Antigua Barbuda Department of Tourism
* Antigua i Open Directory Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Alfred Waldemar Garmann Larsen** (født 24. november 1863 i Oslo, død 10. september 1950 samme sted) var en norsk forretningsmann og seiler.

Larsen var vin- og brennevinshandler, og overtok i 1884 farens firma for import og salg av vin og brennevin. Larsen gjorde firmaet til et av Norges ledende, og i forbudstiden gikk han over til å drive med agenturer og sigarettfabrikasjon. I 1902 lot han bygge praktvillaen i Drammensveien 88c.

Larsen ble olympisk mester i OL 1912 i Stockholm med den norske båten «Magda IX» som vant 12-metersklassen. Mannskapet besto av Larsen, Nils Bertelsen, Johan Anker, Eilert Falch-Lund, Halfdan Hansen, Arnfinn Heje, Magnus Konow, Petter Larsen, Christian Staib og Carl Thaulow. Det var tre båter i 12-metersklassen, en svensk, en finsk og en norsk. «Magda IX» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Den svenske båten «Erna Signe» kom på andreplass og den finske «Heatherbell» tok bronse etter å ha kommet sist i begge seilasene.

Han er far til seileren Petter Larsen, som også vant OL-gull som mannskap på «Magda IX» i 1912. Datteren Astrid Larsen (1892–1918) var gift med kjemikeren Erling Finne.

Alfred Larsen ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden 1912 og var innehaver av den portugisiske Conceição de Vila Vicosa-orden.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i seiling, klasse 12 meter

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Alfred\_Larsen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Alfred Waldemar Garmann Larsen, Norsk biografisk leksikon ID Alfred\_Larsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  
Boye, Else. «Alfred Larsen». Norsk biografisk leksikon. Besøkt 16. januar 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alfred Larsen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Larsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alfred Larsen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* Bilde av Alfred Waldemar Larsen ca. 1880, Oslo Museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Antigua Guatemala** (vanligvis bare **Antigua** eller **La Antigua**) er en by i Guatemalas sentrale fjellområde, kjent for sine godt bevarte bygninger i spansk barokkstil, og spektakulære kirkeruiner. Byen, som i dag er en verdensarv, er hovedbyen i kommunen med samme navn. Den er også hovedstad i departementet Sacatepéquez.

Befolkning
----------

Befolkningen nådde en topp på 1770-tallet, da den hadde bortimot 60 000 innbyggere. Deretter sank folketallet kraftig. Til tross for kraftig vekst på slutten av 1900-tallet er dagens folkemengde bare ca. halvparten, i folketellingen i 2000 hadde byen om lag 31 800 innbyggere.

Historie
--------

*Antigua Guatemala* betyr «Guatemalas gamle by». Den ble grunnlagt 10. mars 1543 og var opprinnelig Spanias koloniale hovedstad i Sentral-Amerika. Conquistadorene gav byen navnet *La Muy Noble y Muy Leal Ciudad de Santiago de los Caballeros de Guatemala* («den meget noble og meget lojale byen Santiago av Guatemalas riddere»), for å ære skytshelgenen Santiago.

I 1773 ble byen rammet av to kraftige jordskjelv, og store deler av byen ble ødelagt. Den spanske kronen beordret gjenoppbygging av byen på en sikrere plass, dette ble til det som i dag er Guatemala by, dagens hovedstad. I 1776 ble innbyggerne beordret til å flytte til den nye byen, noe også de fleste gjorde.

Antigua i dag
-------------

I dag er Antigua først og fremst kjent for feiringen av den hellige uken før påske.

Byen har også mange språkskoler, og Antigua har blitt et av de mest populære stedene i Latin-Amerika for å studere spansk.

Vulkaner
--------

Volcan de Agua (Vannvulkanen)
Tre store vulkaner dominerer landskapet omkring byen.

Sør for byen ligger den største, den 3766 meter høye Volcán de Agua (Vannvulkanen). Det har fått navn etter krateret på toppen, som tidligere var fylt med vann. Like etter at spanjolene hadde erobret Guatemala, ble den første hovedstaden grunnlagt et stykke opp på fjellet, men den ble ødelagt av oversvømmelse og ras da et jordskjelv gjorde at vannet fra krateret rant ut. Byen ble derfor flyttet ned til dalen der dagens Antigua Guatemala ligger. Den opprinnelige plassen er i dag kjent som «Ciudad Vieja» («Den gamle byen»).

Vest for byen ligger to topper, Acatenango, en inaktiv vulkan som er 3976 meter høy, og Volcán de Fuego (Ildvulkanen), som måler 3763 meter. «Fuego» er kjent for å være nesten konstant aktiv, men på et lavt nivå. Det strømmer daglig røyk ut fra toppen, men større utbrudd er sjeldne.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antigua Guatemala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Antigua Guatemala – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* UNESCO World Heritage Centre – Antigua Guatemala
* Popstjernen Ricardo Arjona fra Antigua – Weblog

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Neil MacLeod** (født 12. oktober 1953) er en tidligere engelsk fotballspiller som spilte i SK Brann fra 1975-83. MacLeod var en av SK Branns mest sentrale spillere på 1970- og 1980-tallet. Han spilte 206 kamper og scoret 28 mål. Med Brann vant han Cupfinalen i 1976 og 1982. Som Branns kaptein scoret han det avgjørende 3-2 målet mot Molde i Cupfinalen i 1982, hvorpå han ble den første utenlandske kaptein i å motta kongepokalen.

Han ble i 2003 av Bergens Tidende utpekt til tidenes beste SK Brann-utlending og er i dag bosatt utenfor Southampton, der han i sin tid trente som ungdom med Southampton FC. Deretter var han tre sesonger i Rouen frem til han fylte 20, da han gikk til Narvik og en halv sesong i Fotballklubben Mjølner (1974). Det var Bill Elliott som etter en treningskamp brakte MacLeod til Brann. Etter oppholdet i Brann var han spillende trener i Solid, Åsane, Dale idrettslag og Bjarg IL. I 2000 flyttet han tilbake til England.

Faren var politi, stasjonert i Tanzania hvor MacLeod vokste opp, men flyttet til West Meon i 1965.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 491107[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Knut Langeland, *Cupheltens gode landsbyliv* i Bergens Tidende (2.11.2004)
**Bambara** er et mandespråk i niger-kongofamilien som snakkes av rundt 2,8 millioner mennesker i de vestafrikanske landa Mali, Elfenbenskysten og Burkina Faso. Bambara tilhører mandinggruppa av mandespråka, som snakkes av totalt 30 millioner mennesker i Vest-Afrika.

Bambara er morsmålet til bambarafolket, men fungerer også som *lingua franca* i Mali (det er beregna at nærmere 80 % av Malis befolkning har bambara som første- eller andrespråk). Bambara er et SOV-språk (ordstillinga er subjekt–objekt–verbal) og et tonespråk og har to tonemer.

Språket skrives vanligvis med det latinske alfabetet, men av og til også med det arabiske alfabetet eller n'ko. N'ko er et alfabet som ble laga av det guineansk-maliske forfatteren Solomana Kante i 1949 for å gi mandespråka sitt eget skriftspråk.

Referanser
----------

1. ↑  Bambara hos Ethnologue

Eksterne lenker
---------------

* Bambara - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
**Consignor** er et skandinavisk privat aksjeselskap som utvikler dataprogram/programvare for transportadministrasjon (TA) og elektronisk datautveksling (electronic data interchange / EDI). Selskapet ble grunnlagt som EDI-Soft av Peter Tang Thomsen i 1997 med en idé om å utvikle og markedsføre transportørrelaterte EDI-løsninger. 

Selskapets hovedkontor er i Norge, mens den daglige driften skjer i datterselskaper i Norge, Sverige, Danmark, Finland og Romania. Consignors primære markeder er i Skandinavia hvor salg og kundeservice utføres av datterselskapene. Datterselskapet i Romania driver kun med produktutvikling og programmering. Selskapets førstegenerasjons TA-programvare heter Winedi. EDI-Soft lanserte i 2008 en ny generasjon TA-programvare og produktfamilie som heter Consignor. I 2010 lanserte EDI-Soft også en nettbasert løsning av Consignor som har fått navnet Ticket. EDI-Soft endret i 2016 navn til Consignor.

Consignor har totalt 150 ansatte og omsatte i 2016 for over 15 millioner EUR.

Eksterne lenker
---------------

* Consignor Norge AS
* Consignor Danmark A/S
* Consignor Sverige AB
* Consignor Finland Oy
* Consignor UK Ltd.[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |

1. ↑  .
Bambusteppet i 1959. Teppet er markert med tykk svart strek.
**Bambusteppet** er en betegnelse som var mest utbredt i 1950-årene og 1960-årene, som en parallell til jernteppet i Europa. Betegnelsen dekket grensen mellom Kina og dets allierte på den ene siden og ikke-kommunistiske asiatiske land på den andre. Betegnelsen er ofte blitt anvendt om grensen mellom Nord- og Sør-Korea samt om grensen mellom de kommunistiske og de mest vestlig orienterte land i Asia.

Betegnelsen *bambusteppet* ble imidlertid mindre benyttet enn den tilsvarende europeiske betegnelsen *jernteppet*, noe som har sammenheng med at mens den europeiske situasjonen var opprettholdt nærmest statisk gjennom omkring 40 år, skiftet bambusteppets grense jevnlig i takt med allianseforskytninger samt i forbindelse med splittelsen innenfor den russisk-kinesiske alliansen.

De forbedrede relasjonene mellom særlig Kina og den vestlige verden – ikke minst forholdet til USA – resulterte i at betegnelsen ikke lenger er så relevant som tidligere, med unntak av grensen mellom Nord- og Sør-Korea.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Neil Jones** (født 25. mars 1948 i Llanbradach i Wales, død 8. juni 2018) var en britisk musiker.

Jones var grunnleggende medlem av popbandet Amen Corner, da disse startet i Cardiff i 1966. Han spilte i bandet til 1970, da han fulgte Andy Fairweather Low til dens nye band Fair Weather.

Etter at han sluttet som musiker, arbeidet han som fotograf, blant annet for *New Musical Express* og *Melody Maker*. Etter noen år i London, returnerte han sammen med familien til Wales i 1975, og arbeidet som offisiell fotograf av Cardiff bystyre.

Jones, som var svoger av Andy Fairweather Low, døde av kreft.

Referanser
----------

1. ↑   www.bbc.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Tributes paid to Amen Corner guitarist». *BBC News* **(engelsk)**. 12. juni 2018. Besøkt 14. juni 2018.
3. ↑  «Amen Corner guitarist Neil Jones dead aged 70 - (If Paradise Is) Half as Nice musician dies surrounded by bandmates and family». *The Sun* **(engelsk)**. 13. juni 2018. Besøkt 14. juni 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Tremissis fra Konstantinopel, preget under keiser Zenons andre styre (476-491).
Frankisk gull-tremissis med kristent kors, myntet i Dorestad (Nederland), 7. århundre.
**Tremissis** eller **tremis**, (Greek: τριμίσιον, *trimision*), var en liten romersk gullmynt som ble benyttet i senantikken. Tremissis betyr «en tredjedel» og verdien på mynten var fastsatt til en tredjedels solidus; en gullmynt som veide ca. 4,5 gram. Navnet er analogt med myntenheten semissis som tilsvarte en halv solidus.

Mynten ble introdusert av keiser Teodosius den store i 380-årene. Den veide 8 siliqua, ekvivalent til 1,52 gram.

De romerske tremisser ble regelmessig myntet i Østromerriket fram til regjeringstiden til keiser Leo III (regjerte 717-741), men etter dette bare sjeldent og sannsynligvis bare for seremoniell bruk. Etter keiser Basileios I (regjerte 867-886) ble den ikke produsert, men den fortsatte å sirkulere i noen grad.

Utenfor Romerriket ble den myntet av angelsakserne, burgunderne, frankerne, friserne, langobardene, østgoterne, sveberne og vestgoterne fra det 5. til det 8. århundre.

I frankiske kilder kalles tremissis ofte «triens» som også betyr en tredjedel. Dette refererte opprinnelig til en tredjedel av mynten as. Historikeren og biskopen Gregorius av Tours kaller mynten «trians» eller «treans». I gammelhøytysk er formen «dremise» funnet. På fransk er også formen «tiers» eller «tiers de sou» (tredjedel av solidus) brukt.

Referanser
----------

1. ↑  Kazhdan 1991 *Tremissis*, bd. 3, s. 2113
2. ↑  Bjork 2010 *Thrymsas*
3. ↑  Grierson og Blackburn 1986 s. 102

Kilder
------

* Alexander Kazhdan (1991). *The Oxford Dictionary of Byzantium*. Oxford University Press.
* Robert E. Bjork (2010). *The Oxford Dictionary of the Middle Ages*. Oxford University Press.
* Philip Grierson og Mark Blackburn (1986). *Medieval European Coinage: Volume 1, The Early Middle Ages (5th–10th Centuries)*. Cambridge University Press.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tremissis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Albert Bogen** (født 8. april 1882, død 14. juli 1961) var en østerriksk fekter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Bogen vant en olympisk sølvmedalje i fekting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn. Det var elleve lag som deltok og i finalerunden som besto av fire lag vant Østerrike to kamper og tapte en, mot gullmedaljevinnerne Ungarn. Deltakerne på det østerrikske sabellaget var Albert Bogen, Rudolf Cvetko, Friedrich Golling, Otto Herschmann, Andreas Suttner, Reinhold Trampler og Richard Verderber.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i fekting, sabel lag Østerrike Østerrike

Referanser
----------

1. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   epa.oszk.hu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Albert Bogen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Albert Bogen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Albert Bogen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Volvo PV 544
**Volvo PV 544** er en bilmodell lansert av den svenske produsenten Volvo i 1958. Den ligner på PV 444, men er en mer moderne og nyere utgave. I løpet av 1956 og 1957 ble designarbeidet på PV 544 sluttført. Volvo PV 544 kom i 1958, som en videreutvikling av PV 444.

Den heldekkende og større frontruta ga bedre utsikt på samme måte som den utvidede bakruta. Interiøret var mer påkostet enn med 444. Dashbordets overflate var polstret (av hensyn til sikkerheten). 
Bredden på baksetet var økt takket være at armlenet nå var felt inn i karosseriet. Dermed var det mer behagelig å sitte tre passasjerer i baksetet. Utseendemessig var 544 en nokså gammeldags bil, men folk likte bilen som den var. Den hadde flere amerikanske trekk i eksteriøret.
Fra 1958 til 1961 hadde 544 en B16 (1,6 l, 60 hk). I 1961 kom B18-motoren (1,8 l). Den hadde større slagvolum og var videreutviklet i forhold til B16. B18 hadde i utgangspunkt 75 hk, men kom også med doble SU-forgassere (Sport-utgave) med 90 hk (95 hk i 1965).

Gjennom produksjonsperioden (1958–1965) var det diverse småendringer på 544, slik som; felger, dekkdimensjon, blinklys foran, ryggelys, støtfangere, grill, emblem/merker, utvalget av farger etc. 

* Produksjonsår: 1958–65
* Antall produsert: 243 996
* Hjulavstand: 260 cm
* Sporvidde (foran/bak): 128/130 cm
* Sylindervolum: 1 583-1 778 cm³
* Motoreffekt: 60–95 hk
* Antall gir: 3-4

  


|  |
| --- |
| **Volvos** modeller, fra 1927 til 1969. — neste » |
| **Klasse** | 1920-tallet | 1930-tallet | 1940-tallet | 1950-tallet | 1960-tallet |
| 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| Småbil | ÖV4/PV4 |  |  | PV444 | PV544 |  |
| Kombi |  |  |  |  | PV445 | P210 |
| Mellomklasse |  | PV651 | PV653 | PV658 |  |  |  | Amazon |
|  |  | PV51 | PV53 |  |  |  |
| Storbil |  |  | PV36 |  |  | PV60 |  |  | 140 |
|  |  |  |  |  | 164 |
| Sportsbil |  |  |  |  | P1900 |  | P1800 |
| Taxi |  | TR671 | TR675 | TR700 | PV800 | PV820 | PV830 |  |  |
Bransfield Island på kartet over AntarktishalvøyaBransfield IslandBransfield IslandBransfield Island på kartet over Antarktishalvøya
Bransfield Island
**Bransfield Island** er en øy som er nesten 5 nautiske mil lang og som ligger 3 nautiske mil sørvest for D'Urville Island utenfor nordøstenden av Antarktishalvøya. Den fikk navnet «Point Bransfield» i 1842, etter Edward Bransfield i Royal Navy, et medlem av en britisk ekspedisjon under ledelse av James Clark Ross. Under en kartlegging i 1947 av Falklands Islands Dependencies Survey ble det oppdaget at den var en egen øy.

Dette er én av flere øyer i Antarktis rundt halvøya kjent som Graham Land, som ligger nærmere Sør-Amerika enn andre deler av kontinentet.

Referanser
----------

1. ↑  «Bransfield Island». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey. Besøkt 11. april 2017.
2. ↑  ESA Science & Technology: Graham Land

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Albert Brock-Utne** (født 4. juni 1906 i Kristiania, død 22. oktober 1991 i USA) var en norsk religionsviter.

Liv
---

Albert Brock-Utne var sønn av sakfører Albert Brock-Utne (1872–1925) og Dagmar Gasmann-Hansen.

Han studerte religionsvitenskap under professor Wilhelm Schencke og ble cand. theol. fra Universitetet i Oslo i 1932. Han studerte dessuten sosiologi under Bronisław Malinowski i London. Fra 1934 til 1939 var han universitetsstipendiat i religionshistorie. Fra 1940 til 1942 var han foreleser i religionshistorie etter professor Schenckes avgang. I 1943 flyktet han til Sverige på grunn av antinazistisk virksomhet, og deltok i arbeidet for norske flyktninger.

Etter krigen håpet Brock-Utne å bli Schenckes etterfølger som professor, men da professoratet gikk til Georg Johan Sverdrup, reiste han til Los Angeles i California for å bli forretningsmann og finansiere sin videre forskning. Hans senere liv er ikke beskrevet i litteraturen.

Brock-Utnes vitenskapelige interesse gjaldt særlig primitive religioner. Hans *Studiet av primitive folk* kan regnes som den første norske læreboken i antropologi.

Bibliografi
-----------

* *Der Gottesgarten*. Oslo: Dybwad, 1936
* *Studiet av primitive folk*. Oslo: Norli, 1939

Referanser
----------

1. ↑   Aftenposten, side(r) 21, utgitt 23. mai 1992[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dødsannonse, *Aftenposten*, 23. mai 1992, s. 21. Det opplyses i dødsannonsen at urnen ble nedsatt i Oslo 21. mai 1992.
3. ↑  Litteraturen sier ikke noe om Brock-Utnes senere liv etter at han utvandret til USA, men denne nettsiden hevder at han døde i 1992 i Oslo.

Kilder
------

* Jon Lid: *Studentene fra 1927*. Oslo, 1952
* Arne Martin Klausen: *Antropologiens historie*. Oslo: Gyldendal, 1990

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Albert Brock-Utne i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Bransfieldstredet** er omtrent 100 km bredt og strekker seg 300 km fra sørvest til nordøst mellom Sør-Shetlandsøyene og Den antarktiske halvøy. Det ble navnsatt omkring 1825 av James Weddell etter Edward Bransfield som kartla Sør-Shetlandsøyene i 1820. Argentina kaller stredet **Mar de la Flota**.

Et område på 1021 kvadratkilometer av den vestlige delen av Bransfieldstredet, utenfor Low Island, er beskyttet som spesielt verneområde i Antarktis (ASPA nr. 152). Dette er ett av bare to kjente steder i nærheten av USAs forskningsstasjon Palmer Station der det er mulig å gjennomføre bunntråling for bentiske studier.

23. november 2007 traff det liberiaregistrerte cruiseskipet (ombygd forskningsskip) MS «Explorer» et isfjell og sank i Bransfieldstredet utenfor King George Island. Alle de 154 passasjerene ble plukket opp av hurtigruteskipet MS «Nordnorge» som var et par timer unna.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet 23. november 2007

Eksterne lenker
---------------

* Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No 152 Antarktistraktatens sekretariat

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Albert Cleage jr** (født 1911 i Indianapolis, død 20. februar 2000) var en kristen predikant fra USA, som i 1953 dannet det afroamerikanske kirkesamfunnet *Central Congregational Church* i Detroit. Han samarbeidet med, og ble inspirert av Martin Luther King, Malcolm X og organisasjonen Nation of Islam i utviklingen av svart nasjonalisme, og utover 1960-tallet utviklet han en stadig mer radikal kristendomsforståelse. «Jesus ble sett som en svart revolusjonær, frelser og frigjører [som] var blitt stjålet av den hvite kristendommen, det var på tide å ta ham tilbake og bruke ham i kampen for afrikansk-amerikanernes sosiale og politiske rettigheter.»

Han etablerte *Black Christian National Movement* i 1967. Organisasjonen skiftet navn til *The Shrine of the Black Madonna* senere samme år, etter at han hadde innviet en altertavle med en svart Madonna og et svart Jesusbarn. I 1970 skiftet den navn til *Pan African Orthodox Christian Church*.

Cleage stilte til valg som guvernør i Michigan i 1964. På slutten av sitt liv skiftet han navn til *Jaramogi Abebe Agyeman*, som på swahili betyr «frigjører, hellig mann, nasjonens frelser».

Forfatterskap
-------------

* «The Death of Fear» I *The Negro Digest*. "Focus on Detroit" edition. Nov 1967. Vol. 17, No. 1. Johnson Publishing Company.
* *The Black Messiah .* New York: Sheed and Ward, 1968. (Reprint: Africa World Press, 1989.)
* *Myths about Malcolm X: Two Views* (with George Breitman). University of California: Merit Publishers, 1968.
* *Black Christian Nationalism: New Directions for the Black Church* New York: W. Morrow, 1972

Tekster på norsk
----------------

* Noen av hans prekener fra boken «Black Messiah» fra 1968 er utgitt på norsk i antologien *Svart Messias*, 2011.

Referanser
----------

1. ↑   Indiana Authors and their Books, 1967-1980[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   BlackPast.org, oppført som Albert Cleage, Jr. BlackPast.org ID african-american-history/cleage-albert-jr-jaramogi-abebe-agyeman-1911-2000, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6jt1dcb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Sitat og vurderinger fra Marius Liens innledning til *Svart Messias*, 2011

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**EUs rammeprogrammer for forskning og teknologisk utvikling**, også kalt rammeprogrammer eller forkortet FP (*Frame Program*) er EU-finansierte forskningsprogrammer for å støtte og oppfordre til forskning i Europa, eller mer spesifikt det europeiske forskningsområdet (European Research Area – ERA). 

Arbeidet med å lede europeisk forskningspolitikk og gjennomføring av europeiske forskningsprogrammer er i første omgang et juridisk og politisk forpliktelse som følge av Amsterdamtraktaten. Denne traktaten har et eget kapittel om forskning og teknologisk utvikling (RTD – Research and Technological Development).

Liste over rammeprogrammer
--------------------------

* 1. rammeprogram 1984–1987
* 2. rammeprogram 1987–1991
* 3. rammeprogram 1991–1994
* 4. rammeprogram 1994–1998
* 5. rammeprogram 1998–2002
* 6. rammeprogram 2002–2006
* 7. rammeprogram 2007–2013
* Horisont 2020 - det 8. rammeprogrammet for 2014–2020
* Horisont Europa. Rammeprogrammet for 2021–2027

Eksterne lenker
---------------

* Cordis
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
| Langrenn |
| De olympiske ringer Olympiske vinterleker |
| Bronse | 2018 Pyeongchang | 4 × 10 km stafett |
| Bronse | 2022 Beijing | Stafett |
| Langrenn U23-VM på ski |
| Sølv | Kasakhstans flagg 2015 Almaty |  30 km skiathlon |
| Langrenn Franske mesterskapet på ski |
| Gull |  2014  |  Sprint |

**Clément Parisse** (født 6. juli 1993 i Évry) er en fransk langrennsløper. Han ble fransk mester på sprint i 2014.

Karriere
--------

Som junior deltok han ved European Youth Olympic Festival 2011, der han fikk 6.-plass på 10 km klassisk som beste resultat. Han kom for øvrig på 21.-plass på 7,5 km fri stil og 51.-plass på sprinten, der han ble slått ut i kvalifiseringen. Han deltok også i et renn i Alpen Cup dette året. Han deltok ved junior-VM på ski i 2012, der han kom på 5.-plass på stafetten sammen med det franske laget. Individuelt kom han på 42.-plass på 10 km klassisk, og 56.-plass på 10+10 km skiathlon. Året etter deltok han ved junior-VM på ski 2013 i Liberec, der Frankrike kom på 4.-plass på stafetten. Denne gangen kom han på 12.-plass på 10 km fri stil og 9.-plass på skiathlon.

Ved Alpen Cup 2013/14 fikk han en 1.-plass og en 2.-plass som beste enkeltresultater. I januar 2014 deltok han ved U23-VM på ski 2014 i Val di Fiemme, der han kom på 25.-plass på 15 km klassisk. Finske Iivo Niskanen vant dette rennet. Ved det franske mesterskapet i langrenn 2014 vant han sprinten, og kom på 6.-plass på 15 km fri stil. I februar 2015 deltok han ved U23-VM på langrenn, der han fikk sølv på 15+15 km skiathlon. Han deltok også på 15 km fri stil, der han kom på 9.-plass. Han deltok også ved Ski-VM 2015 i Falun, der han kom på 24.-plass på 15+15 km skiathlon.

Parisse var med på Frankrikes lag som tok bronse på stafett under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.

Etter de olympiske vinterlekene i 2018 ble han utnevnt til ridder av Den nasjonale fortjenstorden.

Under VM 2019 i Seefeld gikk Parisse på Frankrikes lag som tok bronse på 4 x 10 km stafett. De øvrige på Frankrikes lag var Adrien Backscheider, Maurice Manificat og Richard Jouve.

Under VM 2021 i Oberstdorf gikk Parisse tredje etappe på Frankrikes lag som tok bronse på 4 x 10 km stafett. De øvrige på Frankrikes lag var Hugo Lapalus, Maurice Manificat og Jules Lapierre.

Referanser
----------

1. ↑   NOR PRER1809095D[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
3. ↑  «Décret du 10 avril 2018 portant promotion et nomination». *Journal officiel de la République française* (0084). 11. april 2018. Besøkt 2. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Clément Parisse – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Clément Parisse – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Clément Parisse – Olympedia Rediger på Wikidata

* (fr) Clément Parisse – Frankrikes olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Clément Parisse – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata