recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Våpen
**Bergen Sporvei AS** var et kommunalt eid trikke- og busselskap som ble stiftet i 1897. I begynnelsen hadde selskapet bare trikker, men gikk siden mer og mer over til bussdrift, og var etter nedleggelsen av Mindetrikken Nyttårsaften 1965, et rent busselskap. Linjene 2 (Engen-Natland) og 5 (Møhlenpris-Mulen) ble trafikkert av trolleybusser, det vil si de gikk på strøm som ble overført via kabelnett i luften, og stenger på taket av bussene.

Lokalisering
------------

De siste årene hadde selskapet hovedkontor og verksted på «Paddemyren» på Mannsverk. I tillegg til dette, hadde de avdelingskontor og verksted på Nygård på Laksevåg, hvor bussene på linje 13 Varden, linje 16 Lyngbø, linje 17 Gravdal og linje 19 Krohnegården var stasjonert. Dette var forøvrig tilholdssted for tidligere Laksevåg Kommunale Rutebilselskap (LKR), som kom inn i Sporveien i 1971.

Marked
------

Sporveiens busser var gule, og ble derfor også kalt «De gule bussene». Selskapet hadde enerett på persontrafikken innenfor de gamle kommunegrensene som gjaldt før kommunesammenslåingen i 1972, det vil si at de tilstøtende rutekonsesjonene ikke ga anledning til å avvikle trafikk innen BS sine grenser. I nord gikk grensen ved Eidsvågstunnelen og Lønborg. I vest gikk grensen ved Nygård på Laksevåg. Grensen i sør gikk ved Fredlundsveien, Wergeland og Birkelundstoppen, men selskapet kjørte likevel rute helt inn i Sædalen etter avtale med Bilruta Fana-Os-Milde L/L.

Samarbeid
---------

I 1998 inngikk Bergen Sporvei og Pan Trafikk en avtale om samkjøring på tvers av konsesjonsgrensene. Dette innebar gjennomgående busslinjer som avviklet trafikk på hele strekningen, og som knyttet bydelene sammen. Samkjøringsprosjektet var forløperen til fusjonen som senere ledet til Gaia Trafikk AS. I 2006 fusjonerte Gaia Trafikk med Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap og ble til Tide. Tide ønsket å konkurrere om driften av den nye Bybanen i Bergen.

Historiske traséer
------------------

### Sporveier rundt 1910

Utdypende artikkel: Trikken i Bergen

Vest – øst: Nøstetorget – Komediebakken – Teatergaten – Engen – Veiten – Torgallmenningen – Småstrandgaten – Domkirkegaten – Kong Oscars gate 

Sør – nord: Florida – Nygårdsgaten – Olav Kyrres gate – Småstrandgaten – Torget – Vetrlidsalmenningen – Øvregaten – Øvre Dreggsalmenningen – Sandbrogaten – Bradbenksbryggen

Sidelinje mot nord: Øvregaten – Nye Sandviksveien – Sandviksveien

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Bergens Elektriske Sporvei

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Bergen Tuba Quartet (BTQ)** er en tubakvartett som holder til i Bergen. BTQ hadde sin debut under en gallaforestilling på danseteateret Carte Blanche, 7. desember 2001. Kvartetten har siden den gang spesialisert seg på underholdningsmusikk, og kan vise til et enormt repertoar bestående av blant annet norske folketoner, viser, filmmusikk, orkestertranskripsjoner, marsjer, originalskrevne verk for tubakvartett, jazzsvisker, kirkemusikk og poplåter.

BTQ har hatt mange ulike oppdrag siden starten. I 2002 og 2003 hadde de sommerturneer på Sørlandet, de spilte konsert hos en Mitsubishi-forhandler i Sveits i 2002, og deltok på konserten «Gamle myter i messingdrakt» (musikk av Torstein Aagaard-Nilsen) i restauranten på Den Nationale Scene i 2004. BTQ har dessuten spilt festkonserter under både BrassWind-festivalen og Adventsklang, og kan høres på Eirik Gjerdeviks solo-CD *Eirik the Viking*. Kvartetten er sammensatt av Thor-Arne Pedersen (eufonium), Bent Erik Bråten Røed (eufonium), Eirik Gjerdevik (tuba) og Pål Magne Austnes (tuba).

Eksterne lenker
---------------

* Bergen Tuba Quartet[*død lenke*]
* Thor-Arne Pedersen
* Eirik Gjerdevik
* Pål Magne Austnes Arkivert 26. april 2007 hos Wayback Machine.
Bergen Nord Kammerkor er stiftet i 1985.
Dirigent Bjørn Berentsen har vært korets musikalskeleder siden koret ble startet.
Koret har ca 55 aktive sangere, koristene kommer fra Bergen og flere omliggende kommuner. Fra 1993 har koret gjort seg særlig bemerket for sine årlige julekonserter i Åsane kirke.

Koret har gitt ut fire album, herav tre med julemusikk: "Et lidet barn så lystelig" (1994), "Julestemning" (2002), "A child is born" (2009).
I 1997 ga koret ut albumet "Slørblå junikveld", en hyllest til komponisten og musikeren Per Haldor Indrehus.

Koret har gitt mange konserter i Bergen, og samarbeidet med en rekke av våre fremste musikere og sangere, her nevnes: Erik Bye, Karoline Krüger, Per H. Indrehus, Berit Opheim, Christine Guldbrandsen, Helge Jordal, Göran Fristorp, Marianne Juvik Sæbø, Veslemøy Fluge Berg, Wenche Gausdal, Lydia Hoen Tjore, Lisa Stokke, Sigrid Moldestad, Dag Arnesen, Olav Dale, Gunnar Bjelland, Sigurd Ulveseth, Frank Jakobsen, Ole Marius Sandberg, Pål Thowsen, Tove Kragset, Jan Kåre Hystad, Øyvind Lyslo, Helge Lilletvedt, Vidar Eldholm osv.
Grunnlovsjubileet i 2014 markeres med to konserter i samarbeid med Ragnhild Gudbrandsen (skuespiller ved Den Nationale Scene), og musikerne Dag Arnesen og Olav Dale. Koret har hatt tett samarbeid med korene SKRUK og Sunnivakoret med dirigent Per Oddvar Hildre.
Koret har medvirket ved en rekke TV-produksjoner både i NRK og i TV2: TV2s Åpningsshow fra Grieghallen, underholdningsserien Casablanca, Gunnars bakgård, Syng med oss, BTVs julekalender etc.

Bergen Nord Kammerkor har øvingslokaler på Åsane Folkehøgskole i Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Henles sløyfe i midten til venstre i diagrammet
**Henles sløyfe** er den delen av et nefron i nyrene som leder fra proximale tubulus til distale tubulus. Den har en nedadstigende og en oppadstigende gren. Henles hovedfunksjon er å skape en konsentrasjonsgradient i nyrenes marg. Navnet stammer fra dens oppdager F. G. J. Henle.

Funksjon
--------

Henles sløyfe består av to parallelle grener som går fra barken, ned i margen, og tilbake til barken. Væsken strømmer således i motsatt retning i de to delene av sløyfen. Den distale, oppadstigende delen av sløyfen har ionepumper som aktivt frakter ioner (NaCl og kalium) ut i den omliggende vevsvæsken. Det skapes således en høy konsentrasjon av ioner i margens vevsvæske som gradvis avtar ettersom væsken som transporteres oppover i sløyfen kvittes for ioner. (Denne delen av Henle er lite permeabel for vann). Den nedadstigende delen av Henle mangler den aktive pumpemekansimen, men er til gjengjeld svært gjennomtrengelig for vann. Den høye ionegradienten trekker derfor vann ut av nedadstigende tubulus ettersom væsken beveger seg mot margen. Vannet absorberes av nærliggende kar. Væsken i nedadstigende Henle blir således gradvis mer konsentrert, men når den svinger opp i oppadstigende Henle vil den igjen fortynnes, av de nevnte mekanismer. Resultatet er at vevsvæsken omkring Henles sløyfe får en økende konsentrasjon av ioner jo dypere inn i margen en kommer (motstrømsprinsipp). Denne osmotiske gradienten utøver sin funksjon på væsken som har passert helt til de terminale samlerør. I samlerørene, som ligger parallelt med Henles sløyfe, strømmer væsken i medullær retning. Dersom organismen trenger å spare vann, vil vannpermeabiliteten i samlerørene øke slik at vann kan bevege seg passivt (osmose) ut av samlerørene nedover den opparbeidede konsentrasjonsgradienten. Denne prosessen reabsorberer vann og skaper en konsentrert urin for ekskresjon.

Litteratur
----------

* Douglas C. Eaton, John Pooler (2004). *Vander's Renal Physiology* (6th edition utg.). McGraw-Hill Medical. ISBN 0-07-135728-9. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
* Lote, Christopher J. (2000). «The loop of Henle, distal tubing and collecting duct». *Principles of Renal Physiology*. Springer. s. 70. ISBN 9780792361787.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Hennes** (nordsamisk: *Henánášši*) er en av bygdene på Hinnøya i Hadsel kommune, Vesterålen, Nordland. Fellesbetegnelsen for disse bygdene som består av Kaljord, Hennes, Kvitnes, Kvantoelv og Fiskfjord er Innlandet, eller Hadsel Innland.

Folketall
---------

Det bor ca. 350 mennesker i området.[]

Om bygda
--------

Tidligere var jordbruk og sjøfart hovednæringer.

På Hennes er det god småbåthavn innenfor moloanlegg, og overnattingsmuligheter. Ny campingplass ble startet i 2009. Fra Hennes er det mulig å bestige fjellet Møysalen (1262 moh), og sommeren 2008 åpnet Møysalen Nasjonalparksenter ved småbåthavna. Letteste adkomst til Møysalen nasjonalpark er fra Hennes og Kaljord. Det er fiskemuligheter i Kaljordelva og Kaljordvannet samt sjøen omkring.

I havneområdet ligger det en dagligvarebutikk med postfunksjoner.

I bygda finnes også et sykehjem. Bygda har en barneskole med undervisning på 1.–7. klassetrinn.

Eksterne lenker
---------------

* Åpner dørene til Møysalen Nasjonalparksenter – Bladet Vesterålen[*død lenke*]
* turliv.no - informasjon og bilder fra båthavna på Hennes
**Henki Hauge Karlsen** (født 1957 i Moss, død 28. desember 1988 i Oslo) var en norsk bartender, kjent for å være den første person i Norge som fremstod i offentligheten med sin HIV-diagnose. Dette oppstod som en konsekvens av den rettslige prosess som Hauge Karlsen og hans advokat Tor Erling Staff førte til Høyesterett, etter at han hadde blitt oppsagt fra sitt arbeide som bartender ved Papillon restaurant i Fredrikstad etter at det ble kjent at han var HIV-smittet. Hauge Karlsen vant saken i Høyesterett i 1988, men arbeidsgiver krevde legeattest om at hans sykdom ikke var smittsom.  
 Noen måneder etter dommen døde Henki Hauge Karlsen. Tor Erling Staff, Stig Frøland og Helge Seip opprettet etter hans død *Henki Hauge Karlsen-fondet*, som ble administrert av Staff i flere år, inntil det blir slått sammen med allerede eksisterende fond for hiv-smittede og aidssyke.

Referanser
----------

1. ↑  NRK Tidsvitne episode 4 sesong 1.

Kilder
------

* www.hivnorge om Henkisaken[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Henna Raita** (født 24. januar 1975 i Lahtis) er en tidligere finsk alpinist. Hun kjørte nesten utelukkende renn i disiplinen slalåm, foruten enkelte renn i storslalåm.

Etter at hun hadde kjørt FIS-renn og enkelte juniorrenn i fem år, debuterte hun i januar 1995 i europacupen. 20. desember 1997 startet hun for første gang i verdenscupen, i slalåmrennet i Val-d’Isère. Hun tok sine første verdenscuppoeng 1. mars 1998, da hun ble nr. 27 i slalåmrennet i Saalbach-Hinterglemm. Etter to korsbåndskader måtte hun ta lengre pauser i sesongene 1996/97 og 1998/99, i disse periodene studerte hun kunst ved Universitetet i Lappland i Rovaniemi. I mellomsesongen 1997/98 vant hun slalåmdelen i europacupen med fire enkeltseire.

Fra sesongen 1999/2000 etablerte Raita seg i det midtre sjiktet i slalåm, og 20. februar oppnådde hun karrierens beste resultat, da hun ble nummer seks i Åre. I sesongen 2000/01 vant hun for andre gang slalåmdelen av europacupen. Under OL 2002 kom hun på åttendeplass i slalåm. Etter sesongen 2001/02 plukket Raita jevnlig poeng, uten plasseringer blant de 10 fremste. I mars 2006 la hun opp.

Meritter
--------

**OL**

* Salt Lake City 2002: 8.-plass i slalåm
* Torino 2006: 20.-plass i slalåm

**VM**

* St. Anton 2001: 11.-plass i slalåm
* St. Moritz 2003: 22.-plass i slalåm
* Santa Caterina 2005: 11.-plass i slalåm

**Junior-VM**

* Maribor 1992: 38.-plass i storslalåm, 43.-plass i super-G
* Monte Campione 1993: 37.-plass i storslalåm, 61.-plass i super-G
* Lake Placid 1994: 40.-plass i super-G

**Verdenscupen**

* 8 plasseringer blant de 10 beste

**Europacup**

* 1997/98: 1.-plass i slalåmcupen
* 1999/00: 3.-plass i slalåmcupen
* 2000/01: 4.-plass sammenlagt, 1.-plass i slalåmcupen
* 2004/05: 2.-plass i slalåmcupen
* 25 pallplasseringer, derav 12 seire (med unntak av en tredjeplass, samtlige i slalåm)

**Annet**

* 14 seire i FIS-renn
* 3 finske mestertitler (slalåm 2002 og 2006, storslalåm 2002)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henna Raita – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henna Raita – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Henna Raita – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Henna Raita – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Målstyring** (eng *Management by objectives*) er en teori om bedriftsledelse formulert av George Odiorne tidlig på femtitallet og popularisert av Peter Drucker på 1950-tallet og allment kjent i tiårene etter. Ifølge målstyring skal ledelsen fastsette et mål for virksomheten først, og så skal en bestemme passende virkemidler deretter. 

Målstyring består av tre trinn:

* Klargjøre organisasjonens mål og hvem som har ansvar for realiseringen av dem
* Kartlegging og tallfesting av om målene nås og faktorer som påvirker dette
* Bruk av kunnskap om oppnådde resultater i videre ledelse

Det motsatte prinsipp er regelstyring, som vil si at en først fastsetter er regel og så behandler saker i henhold til denne. Tilhengere av målstyring kritiserer regelstyring for kun å være opptatt av prosedyren og at reglene følges istedenfor å se konsekvensene.

Målstyring i offentlig sektor i Norge
-------------------------------------

Målstyring er forbundet med reformbølgen New Public Management, og har vært en sentral forvaltningspolitisk teknikk fra og med Brundtland-regjeringens fornyelsesprogram på 1980-tallet. I offentlig sektor ble målstyring innført som prinsipp i forvaltningen i 1987, da alle statlige organisasjoner ble pålagt å ha en virksomhetsplan fra 1990, med overordnede mål, spesifiserte mål, spesifisert ansvar for å innfri målene, mekanismer for rapportering av resultater, samt belønning og straff. Det er blitt stilt spørsmål ved resultatene, ettersom det førte til et ekstra lag med retorikk over et ellers uforandret system av byråkratisk regelstyring. 

Målstyring er et sentralt begrep i Reform 94, som er læreplanen for videregående skole fra 1994.

Se også
-------

* Balansert målstyring
* Mål (målsetting)

Referanser
----------

1. ↑  Østerud, Øyvind, red. (2007). *Statsvitenskapelig leksikon*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 178. ISBN 978-82-15-01197-4.
2. 1 2  Christensen, Tom; Egeberg, Morten; Larsen, Helge O.; Lægreid, Per; Roness, Paul G. (2010). *Forvaltning og politikk*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 73–74. ISBN 978-82-15-01620-7.
3. ↑  Christensen, Tom; Lægreid, Per; Roness, Paul G.; Røvik, Kjell Arne (2009). *Organisasjonsteori for offentlig sektor*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 110–111. ISBN 978-82-15-01454-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL
 |
**James Nyang Chiengjiek**  (født 1987 eller 1988 i Bentiu i Sudan) er en friidrettsutøver fra Sør-Sudan, som bor og trener i Kenya, og som er tatt ut til å delta på det olympiske flyktninglaget ved sommer-OL 2016.

Bakgrunn
--------

Hans far ble drept i 1999, under den andre borgerkrigen i Sudan. 13 år gammel rømte han til Kenya som flyktning for å unngå å bli barnesoldat. Han endte opp i flyktningleiren i Kakuma i 2002, og i desember 2014 fikk han offisielt status som flyktning.

Idrettskarriere
---------------

Han begynte med løping da han gikk på skole i Kenya, men trente ofte uten sko, og ble ofte skadet. I 2013 ble han tatt ut til å delta i *Tegla Loroupe Peace Foundation*, et program for flyktninger fra flyktningleiren i Kakuma, som drives av tidligere verdensrekordholder i maraton, Tegla Loroupe. 

Den 3. juni ble han tatt ut til å delta på det olympiske flyktninglaget ved sommer-OL 2016, og skal delta på 400 meter.

Referanser
----------

1. ↑  IOC - *Refugee Olympic Team*, besøkt 6. august 2016.
2. 1 2  UNHCR - *These 10 refugees will compete at the 2016 Olympics in Rio*, besøkt 6. august 2016.
3. ↑  IOC - *Refugee Olympic Team to Shine Spotlight On Worldwide Refugee Crisis*, besøkt 6. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) James Chiengjiek – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) James Chiengjiek – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) James Chiengjiek – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) James Chiengjiek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Chiengjiek – World Athletics Rediger på Wikidata
**James Burbage**, eller **Burbadge** (født 1531, død 1597) var en engelsk skuespiller, teater impresario, og den første som bygde teaterhus i London for engelske renessanseteater.

Burbage bygget teateret The Theatre, et bygg som er historisk ved å være det første permanente og dedikerte teater som ble bygget i England siden romertiden. Burbage synes også å ha vært opptatt av oppføringen av Curtain Theatre og senere også av Blackfriars Theatre som ble bygget i 1596 i nærheten av det gamle dominikanske klosteret.

Han var opplært som en «joiner» (*sammenføyer*, en form for trearbeider), men begynte som skuespiller og ble et medlem av teatertroppen Leicester's Men i 1572. Han synes å ha vært leder av troppen i 1574. To år senere slo han seg sammen med sin svoger, John Brayne (han var gift med Braynes søster Ellen) for å reise The Theatre. Brayne hadde også vært ansvarlig for et tidligere forsøk på å bygge et fast teaterbygg, The Red Lion i Mile End i 1567, men dette forsøket varte øyensynlig ikke det første året. Antagelsen at Burbages erfaring både som skuespiller og som trearbeider bidro til å gjøre det andre forsøket en suksess hvor det første feilet.

Burbage og hans familie bosatte seg i sognet St. Leonard i Shoreditch i 1576 med bolig i Halliwell Street eller Holywell Lane. Kirkeopptegnelser viser dåpen av en datter Alice i 1576 og gravleggelsen av en annen datter Joan i 1582. En tredje datter Helen ble gravlagt ved St. Anne's i Blackfriars i 1595.

James Burbages sønn Richard Burbage ble en av de mest feirede skuespillere i sin tid. Cuthbert Burbage, Richards eldre bror, fulgte i sin fars fotspor og ble teaterleder. Han var også med på å bygge det berømte The Globe.

James Burbage ble gravlagt i Shoreditch den 2. februar 1597. Hans enke Ellen ble også gravlagt der den 8. mai 1613.

Referanser
----------

1. ↑   minnetavle, «James Burbage», Open Plaques-identifikator (emne) 4983[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6934pcc, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Find a Grave, besøkt 29. august 2019[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Chambers, Bind. 2, side 306.

Litteratur
----------

* *Denne artikkelen inneholder materiale fra* Encyclopædia Britannica *Eleventh Edition**, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.*
* Chambers, E. K. *The Elizabethan Stage.* 4 Volumes, Oxford, Clarendon Press, 1923.
* Halliday, F. E. *A Shakespeare Companion 1564–1964.* Baltimore, Penguin, 1964.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**James Andrew Borland** (født 25. mars 1910 i Manchester i England, død 31. januar 1970 i Canada) var en britisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Familien emigrerte til Canada og Borland lærte seg å spille ishockey i Montréal. Han returnerte til England i 1933.

Borland ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det britiske laget som vant ishockeyturneringen foran Canada og USA. Storbritannia la grunnen til OL-gullet da de i sin semifinalegruppe beseiret Canada med 2-1. Resultat tok de med seg til finalerunden som besto av fire lag. Storbritannia slo Tsjekkoslovakia med 5-0 og de spilte uavgjort 0-0 i siste kampen mot USA og var dermed olympiske og verdensmestere i ishockey for første og eneste gang. Den femte olympiske turneringen i ishockey var også det tiende verdensmesterskapet og det tjueførste europamesterskapet i ishockey. Spillerne på det britiske laget var Borland, Alexander Archer, James Chappell, Edgar Brenchley, John Coward, Gordon Dailley, John Davey, Carl Erhardt, James Foster, John Kilpatrick, Archibald Stinchcombe og Robert Wyman. Borland spilte tre kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)

EM og VM-medaljer
-----------------

* VM 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)
* EM 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) James Borland – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) James Borland – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) James Borland – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) James Borland – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
*For andre personer med samme navn se: Leif Larsen (andre betydninger)*

**Leif Værum Larsen** (født 26. juli 1948, død 6. april 2009) var en norsk trombonist og politiker. 

Værum Larsen var elev ved Stavanger katedralskole.Han var i mange år solotrombonist i Stavanger Symfoniorkester. Han var engasjert i prosjektet for å bygge konserthuset i Stavanger. Larsen var også opptatt av å utvikle symfoniorkesteret fram mot åpningen av det nye huset. Han var i mange år tillitsvalgt for musikerne, og på vegne av de ansatte satt han i styret for Stavanger Symfoniorkester. Leif Værum Larsen var sønn Leif Larsen, som tidligere var ordfører i Stavanger. Leif Værum Larsen satt også selv i mange år i bystyret for Arbeiderpartiet.

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad Lokal & Kultur: "Forberedte seg med krigskommentar ...", 08. januar 2013 s.22.

Kilder
------

* Aftenbladet sin omtale av Leif Værum Larsen

Eksterne lenker
---------------

* (no) Leif Værum Larsen hos Sceneweb Rediger på Wikidata
**Leif (Leiba) Wolfberg** (født 10. oktober 1914 i Šiauliai i Litauen (da del av Russland), død 20. juli 1984 i Oslo) var en norsk fiolinist. Han var en de få norske jødene som overlevde konsentrasjonsleirene.

Etter krigen spilte han blant annet i Kringkastingsorkestret. Wolfberg hadde blant annet Giuseppe Tartinis «djevelsonate» i sitt repertoar, og Wolfbergs historie er omtalt i Ola Larsmos historiske essay *Djävulssonaten. Ur svenska hatets historia* (2007). Larsmo brukte Wolfbergs historie som eksempel på «Sveriges doble ansikt i flyktningspørsmålet under krigen».

Andre verdenskrig
-----------------

I 1942 forsøkte han å flykte til Sverige, men ble sendt tilbake til Norge av den svenske lensmannen. I boken *Jødar på flukt*, skriver Ragnar Ulstein at dette skjedde våren 1942, men beslutningen om utvisning fra Sverige er datert 14. april 1941.

Wolfberg ble 3. april 1942 arrestert da han dultet bort i en SS-soldat på gaten og senere samme år sendt til Kvænangen for å bygge snøskjermer. 26. november 1942 ble han deportert med MS «Monte Rosa» til Auschwitz-Birkenau. Der var han syk og svak, og sto i fare for å bli sendt i gasskammeret, men ble hjulpet på fote av Assor Hirsch fra Trondheim. Han ble senere plukket ut til orkesteret i Birkenau. Ved nyttår 1944–1945 ble han sammen med flere tusen sendt fra Birkenau til Sachsenhausen. Kartotekkortet hans ble endret, slik at han ble klassifisert som nordmann med fornavnet Leif, og ikke fødenavnet Leiba. Wolfberg kom da som en av få norske jøder med i De hvite bussene først til Neuengamme og deretter via Danmark til Sverige 28. april 1945.

Han avga forklaring til forhørsretten i Oslo i 1946 og anslo at det var 30–40 jøder av de rundt 200–250 fangene om bord på MS «Monte Rosa».

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse, *Aftenposten*, morgenutgaven 26. juli 1984, s. 15.
2. ↑  Ragnar Ulstein: *Jødar på flukt*. Samlaget, 1995.
3. ↑
4. ↑  Dagsavisen 25.11.2007
5. ↑  Klassekampen 1.09.2007
6. ↑  Ottosen, Kristian: I slik en natt - historien om deportasjonen av jøder fra Norge. Aschehoug, 1995
7. ↑  Bruland, Bjarte: Øyenvitner. Lysaker: Dinamo forlag, 2012.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**John Hopkins Noel** (født 6. februar 1888 i Nashville, død 4. november 1939 i Nashville, Tennessee) var en amerikansk skytter som konkurrerte under Sommer-OL 1924 i Paris.

Noelble olympisk mester i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen i trap med 363 poeng, tre poeng mer enn sølvmedaljevinnerne fra Canada. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det amerikanske laget var Frank Hughes som skjøt 92 poeng, Samuel Sharman (92), William Silkworth (90), Fred Etchen (89), Noel (87) og Clarence Platt (74).

OL-medaljer
-----------

* Gull 1924 Frankrikes flagg Paris – **Gull** i skyting, trap lagskyting USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 30. september 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Noel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Noel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**John Colley Nixon** (født ca 1750 i Ryde på Isle of Wight, død samme sted 1818) var en engelsk amatørtegner, mest kjent for karikaturer. 

Det er lite kjent om barndommen, men han vokste opp sammen med to brødre, James Nixon som var miniatyrmaler og pastor Robert Nixon som også var kunstnerisk begavet, og «æresutstiller» ved Royal Academy. Det var forøvrig Robert Nixon som oppdaget William Turners talent og via forbindelser skaffet ham plass på Royal Academy. Han giftet seg med Ann Russel og fikk minst to sønner. Den yngste, Francis Russel Nixon ble den første biskopen av Tasmania.

Hans begavelse var ikke begrenset til tegning og maling. Han var en suksessrik kjøpmann og flink amatørskuespiller. Hans visuelle hukommelse var bemerkelsesverdig og lot ham gjenskape scener og hendelser i karikatur. Det er disse som i dag er mest kjent, og kan finnes i samlinger som: Victoria and Albert Museum, og National Portrait Gallery, samt Courtauld-samlingen, Somerset House, London. Mellom 1781 og 1815 stilte han ut 39 landskapsmalerier som æresgjest ved Royal Academy.

Han døde i 1818 i samme område han antas å være født.

Referanser
----------

1. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   rkd.nl, besøkt 15. oktober 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Oxford Dictionary of National Biography[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Cortaulds kalender 2014 med engelske mesterverk
* [oxforddnb.com] Oxford DNB

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ULAN **·** KulturNav
 |
**Eukalyptuspåfuglspinner** (*Opodiphthera eucalypti* ) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store arten forekommer i alle australske delstater bortsett fra Tasmania, og er i tillegg innført til Nordøya i New Zealand.

 Larven

Utseende
--------

En stor (vingespenn 120 – 150 mm) spinner med gulbrune vinger. Både forvingen og bakvingen har en rød øyeflekk. Larven er lysgrønn med gule, kjegleformede utvekster som i spissen har en kvast av hår.

Levevis
-------

Larvene lever helst på eukalyptus, men de kan også finnes på ulike innførte treslag. Når larven er utvokst, spinner den seg inn i en mørkebrun kokong festet til en gren eller kvist.

Et viktig gjennombrudd
----------------------

Den første kontinuerlige cellekultur basert på celler fra insekter kom fra eukalyptuspåfuglspinneren. I 1962 lyktes det forskere fra forskningsinstituttet CSIRO å etablere en laboratoriekultur av celler fra denne spinneren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *eukalyptuspåfuglspinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *eukalyptuspåfuglspinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Opodiphthera eucalypti* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Opodiphthera eucalypti* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
LMS-lokomotivet «Duchess of Hamilton» i strømlinjeformet utførelse
**London, Midland and Scottish Railway (LMS)** var et britisk jernbaneselskap og transportselskap som ble opprettet den 1. januar 1923 under jernbaneloven av 1921 (*Railways Act*), som krevde at en 120 adskilte jernbaneselskaper ble gruppert til fire. London, Midland and Scottish Railway var det største av «de fire store» som ble dannet ved denne tvungne omstruktureringen av britiske jernbaner i 1923. De tre andre var Great Western Railway (GWR), London and North Eastern Railway (LNER), og Southern Railway (SR). LMS var det største av «de fire store» og den eneste som hadde jernbanelinjer i både Wales, Skottland, England og Nord-Irland.

Etter utbruddet av andre verdenskrig ble alle jernbaneselskaper underlagt statlig kontroll og drift. Etter krigen var jernbanenettet og materiellet nedslitt, og den britiske regjeringen besluttet å nasjonalisere jernbanen. I 1948 ble «de fire store» – deriblant LMS – overtatt av staten, og innlemmet i det statlige selskapet British Railways.

LMS ble dannet ved sammenslåing av mange mindre jernbaneselskaper. De viktigste var:

* Caledonian Railway med linjenett på 1 793 km
* Furness Railway med linjenett på 254 km
* Glasgow and South Western Railway med linjenett på 802 km
* Highland Railway med linjenett på 814 km
* London and North Western Railway med linjenett på 4 292,9 km
* Midland Railway med linjenett på 3 493 km
* North Staffordshire Railway med linjenett på 355 km

Se også
-------

* Jernbane i Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑  Whitehouse, Patrick; Thomas, David St John (2002): *LMS 150*, s. 204.
2. ↑  Whitehouse, Patrick; Thomas, David St John (2002): *LMS 150*, s. 15

Litteratur
----------

* Nash, G. C. (1946): *The LMS at War*. LMS.
* Whitehouse, Patrick; Thomas, David St John (2002): *LMS 150 : The London Midland & Scottish Railway A century and a half of progress*. Newton Abbot: David & Charles. ISBN 0-7153-1378-9

Kilder
------

* The LMS Society

Eksterne lenker
---------------

(en) London, Midland and Scottish Railway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Gamle treningsvideoer for LMSs mannskap, kunder og offentligheten, *YouTube*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Himmerland** er en halvøy i det østlige Nordjylland i Danmark sør for Limfjorden og nord for Mariager Fjord. Himmerland er delt mellom Mariagerfjord kommune, Vesthimmerlands kommune, Rebild kommune og Aalborg kommune.

Folk fra Himmerland kalles i moderne dansk for «himmerlændinge». Tidligere har de blitt kalt «himmerlændere» og før det «himmerboer» (eldre nydansk: *Hemmelboe* som er bevart i dialektformen: *himmelbo*)

Historisk sett svarer området til det gamle **Himmersyssel** og omfattet de tidligere herrendene: Fleskum, Gislum, Hellum,Hindsted, Hornum, Rinds, Slet og Års herred.

Himmerlendingene som kimbrere
-----------------------------

Navnene *Himmerland* og *Himmersyssel* er mest sannsynligvis av folkenavnet kimbrer.

I Ptolemaios verk *Geographia* (fra 100-tallet) plasserte *Kimbroi* i den nordligste delen av Jylland.

Referanser
----------

1. 1 2  «Himmerland / med søkefunksjonen» **(dansk)**. Autoriserede stednavne i Danmark. Arkivert fra originalen 17. juli 2018. Besøkt 17. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**RTÉ One** (irsk: *RTÉ a hAon*, norsk oversettelse: *RTÉ én*) er Irlands eldste og største tv-kanal, og flaggskipskanalen til landets allmennkringkaster Raidió Teilifís Éireann (RTÉ). Kanalen startet faste sendinger nyttårsaften 1961 under navnet *Telefís Éireann*.

Bakgrunn
--------

RTÉ One startet faste sendinger 31. desember 1961, da som Telefís Éireann. I 1966 skiftet den navn til RTÉ og i deretter til RTÉ 1 i 1978. Fra oppstarten og frem til 1978, da RTÉ2 ble lansert, var kanalen den eneste på Irland. Kanalen startet opp med fargesendinger i begynnelsen av 1970-årene.

RTÉ One finansieres delvis av en kringkastingsavgift på fjernsyn og av reklame- og sponsorinntekter. I 2016 fikk kanalen tilført 46,23 millioner euro fra kringkastingsavgiften. I tillegg kom rundt 95 millioner euro fra reklame og sponsing. Kanalen hadde et totalforbruk på 142,6 millioner euro i 2016.

RTÉ One når 98 prosent av Irlands befolkning og sender i HD-kvalitet på det digitale bakkenettet på Irland. Kanalen er også tilgjengelig over landets kabel-tv-nett og på internettportalen *RTÉ Live*.

Kanalen er en allmennkanal som henvender seg til et bredt publikum med nyheter, idrett, serier og underholdning. RTÉ One er landets største tv-kanal og hadde i 2016 en markedsandel på 24,2 prosent av det irske tv-markedet. I november 2017 hadde markedsandelen falt til 18,5 prosent, men RTÉ One var fremdeles landets største tv-kanal.

Referanser
----------

1. ↑  «RTÉ 1960s». *RTÉ Archives*. Besøkt 19. desember 2017.
2. ↑  «RTÉ 1970s». *RTÉ Archives*. Besøkt 19. desember 2017.
3. 1 2  «The RTÉ annual report 2016» (PDF). RTÉ. 2017. Besøkt 19. desember 2017.
4. ↑  «November Reach and Share figures – TAM Ireland». *www.tamireland.ie* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 31. desember 2017. Besøkt 19. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Thomas Fredrik Olsen** (født 15. oktober 1897 i Bærum, død 20. juni 1969) var en norsk skipsreder, kjent fra ledelsen i rederiet Fred. Olsen & Co..

Han var sønn av skipsreder Fred. Olsen, og utdannet fra Frogner skole og Clare College ved University of Cambridge. I 1920 gikk han inn i farens rederi, der han senere ble medinnehaver. Etter farens død drev han det i partnerskap med broen Rudolf Olsen. Rederiet seilte på alle verdenshav, men hadde spesielt fokus på Nordsjøfarten. Under andre verdenskrig mistet de 14 skip, og i gjenoppbyggingsfasen etter krigen gikk selskapet også inn på andre virksomheter, som luftfart, landtransport og reisebyråvirksomhet.

Thomas Olsen var også aktiv i andre deler av næringslivet. Han var medlem i Norges Rederforbunds hovedstyre i 28 år fra 1931, og var visepresident 1934–1936. Han var i 42 år medlem i Akers mekaniske verksteds representantskap, og var også i mange år medlem i representantskapet og styret i Den norske Creditbank.

Maleren Edvard Munch eide fra 1910 nabogården til Olsen-familiens hovedsete i Hvitsten. Gjennom vennskapet med Munch tilegnet Thomas Olsen og kona Henriette seg mange kjente malerier, blant annet et eksemplar av *Skrik*. Mot slutten av 1930-årene overtok også Olsen flere Munch-bilder gjennom kunsthandleren Harald Holst Halvorsen, som hadde reddet 14 bilder som var blitt stemplet som «Entartete Kunst» av nazistene i Tyskland. De totalt 34 Munch-bildene i Thomas Olsens eie førte i 2001 til rettssaker mellom de to sønnene Fred. Olsen og Petter Olsen (1948–), der sistnevnte til slutt vant retten til å arve samlingen.

Han var hedret med ridderkorset av første klasse av St. Olavs Orden, den belgiske Kroneordenen, og den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen.

Referanser
----------

1. 1 2   Dagens Næringsliv, side(r) 3, utgitt 21. juni 1969[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dagens Næringsliv, side(r) 3, type referanse nyhetsartikkel, utgitt 21. juni 1969[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Skipsreder Thomas Olsen død». *Norges Handels og Sjøfartstidende*, 21. juni 1969.
4. 1 2 3  «Thomas Olsen død». *Aftenposten*, 21. juni 1969.
5. ↑  Mode Steinkjer (24. februar 2012). «Olsen-bandens siste skrik». Dagsavisen. Besøkt 13. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Om Thomas Frederik Olsen, fra *Store norske leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister
 |
Canadas drakt under OL-1952
**Thomas Pollock** (født 1. august 1925, død 17. august 1994) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Pollock ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som vant turneringen foran USA og Sverige. Det var laget «Edmonton Mercurys» som representerte Canada under OL-turneringen.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant sju kamper og spilte uavgjort 3-3 mot USA. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, de tapte en kamp, 2-4 til Sverige.

Pollock ble verdensmester i ishockey i 1952, OL-turnering i Oslo var også det 19. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Pollock – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Pollock – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Pollock – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Pollock – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Triumph TR4A** ble bygd mellom 1965 og 1967 av Triumph Motor Company i Storbriania

TR4A var en forbedret TR4, med nytt chassis. Den var visuelt nesten identisk til TR4, men den hadde en litt annerledes grill, og parkeringslyset var flyttet opp på siden ved siden av blinklyset på en kromlist. Fabrikken håpet at den nye, mer moderne uavhengige bakfjæringen ville tiltrekke seg kunder, på grunn av økt komfort. På grunn av den nye dempingen sto det IRS (independent rear suspension) på baksiden på de 75% TR4A med uavhengig bakdemping.

Etter ønske fra selgere ble 25% av bilene bygd med avhengig bakdempere som liknet på den gamle TR4. TR4A var den første bilen til å tilby en alternativ bakaksel.

Den nye fjæringen viste seg å være en hit, både blant folk og i billøp, TR4A IRS tok første andre og tredjeplass i 12-timersløpet Serbing 1966.

I 1968 ble TR4A erstattet av TR5 med Lucas bensininnsprøytning og TR250 som var samme modellen, men som ble utstyrt med forgassere på grunn av Amerikas strenge krav til forurensing.

Spesifikasjoner
---------------

* Motor: 2 138 cm³, 4 sylinder, 86 mm boring, 92 mm slaglengde, 9:1 kompresjon, 104 hk (76 kW). Den lange slaglengden sto for mye av bilens dreiemoment.
* Kapasitet:

Bensintank: 53,4 L
Girkasse: 0,85 L (1,5 imp pt)
* Beste akselerasjon:

30 til 50 mph: 8 s
40 til 60 mph: 8 s
60 til 80 mph: 11 s
Indianske grupper på 1600-tallet
**Atakapa** er en nordamerikansk indianerstamme. Navnet er også blitt stavet *Attakapa*, *Attakapas* eller *Attacapa*. 

De levde i det sørøstre kulturområde i De forente stater, i en del av det område som idag utgjør USAs sørstater (*Southeastern Woodlands*) og levde historisk sett langs Mexicogolfen.

*En Attakapas*, av Alexandre De Batz, 1735
Atakapa kalte seg selv ***ishak***, som betyr «folket». Innen stammen, som bestod av to grupper etter hvor de bodde, identifiserte ishak seg enten som «soloppgangens folk» eller som «solnedgangens folk». Atakapa var det navnet som ble gitt dem av choctawene. Ordet betyr menneskeetere, ettersom ishak ble sagt å ha bedrevet rituell kannibalisme. 

Deres språk kalles også *atakapa.*

Stammen ble kraftig desimert av infeksjonssykdommer som europeerne førte med seg fra Europa. En del overlevde imidlertid, og det lever idag etterkommere av ishak i Louisiana og Texas.

Referanser
----------

1. ↑

Litteratur
----------

* Raymond D. Fogelson (utg.): *Handbook of North American Indians*, Vol.14 Southeast, Smithsonian Institution, Washington D.C. 2004 ISBN 0-16-072300-0

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***Bab the Fixer*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Sherwood MacDonald.

Handling
--------

Bab Porter er en ung jente som flytter vestover sammen med familien etter at faren John Porter, en aksjemegler, taper alle pengene sine på grunn av wn rekke dårlige investeringer. 10 år senere forelsker Bab seg i Richard Sterling, en tidligere kontorist. Men moren hennes godkjenner ikke dette forholdet, og ønsker at datteren hennes skal gifte seg med noen av høyere sosial klasse.

Etter at Porter-familien oppdager olje på ranchen deres, sender Babs mor henne tilbake østover for å gjennomføre resten av utdannelsen sin - og for å hjelpe henne med å finne seg en passende ektemann. Men når Bab kommer tilbake fra skolen, oppdager hun at moren og faren hennes har tatt ut separasjon.

Skuespillere
------------

* Jackie Saunders som Bab.
* Leslie T. Peacocke som John Porter.
* Mollie McConnell som Adelaide Porter.
* Ruth Lackaye som Mrs. Drexel.
* R. Henry Grey som LeRoy Scott.
* Arthur Shirley som Richard Sterling.
* Clara Kahler.

Referanser
----------

1. ↑  Bab the Fixer
2. ↑  BAB THE FIXER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bab the Fixer* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Bab the Fixer* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Bab the Fixer* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Bab the Fixer* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Bente Mikkelsen** (født 11. mars 1959) er en norsk lege og helseleder.

Biografi
--------

Mikkelsen er utdannet lege og er spesialist i fødselshjelp og kvinnesykdommer (1996) og har mastergrad i helseadministrasjon og ledelse ved Institutt for Helseledelse og Helseøkonomi, Universitetet i Oslo (2001 og 2015) samt utdanning i Executive Global Health Diplomacy, The Graduate Institute, Geneva (2014).

Hun jobbet som lege ved Sykehuset Østfold og Rikshospitalet, inntil hun i 2001 tiltrådte som viseadministrerende direktør i Helse Øst, hvor hun tok over som administrerende direktør januar 2006. Hun var administrerende direktør for Helse Sør-Øst fra 21. mai 2007 til 1. november 2012. I løpet av årene hun ledet helseregionen, startet en av de mest omfattende omorganiseringsprosesser i norsk helsevesen. Prosessen var politisk initiert.

Fra 2013 har hun vært ansatt i Verdens helseorganisasjon, WHO, der hun arbeider innen global helse,  ikke-smittsomme sykdommer, og leder sekretariatet for the Global Coordination Mechanism on noncommunicable diseases for å bringe medlemsland, FN-organisasjoner, akademi, sivilt samfunn og privat sektor sammen for å redusere  prematur dødelighet fra kreft, diabetes, hjerte-kar og lungesykdommer. Mikkelsen har innehatt flere tillitsverv. Hun har blant annet vært leder i Østfold Lægeforening (1994–1997), leder i Overlegeforeningen (2000) og sentralstyremedlem i Den norske legeforening (1998–2001). Hun har vært styreleder i en rekke sykehusstyrer og innehatt flere internasjonale tillitsverv. Hun har dessuten vært styreleder i  Den Norske Turistforening, avd. Oslo og omegn, og medlem av representantskap og valgkomite i KLP.

Bente Mikkelsen er opprinnelig fra Sarpsborg. Hun er gift og har tre barn.

Referanser
----------
**Blåbærfly** (*Papestra biren*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt over hele Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 35 – 40 mm), grått nattfly. Forvingen er grå, midtfeltet ofte noe mørkere enn resten. Nyre- og ringmerkene er svartkantede og tydelige, mellomlinjene som avgrenser midtfeltet ofte noe utydelige. Bak ringmerket er det en kort, svart lengdestrek som er gaffeldelt i begge ender (tappmerke), streken er ofte forkortet slik at det ser ut som en svart X. Bølgelinjen langs vingens ytterkant er smal og har ofte svarte pileflekker langs innerkanten. Bakvingen er lysgrå.

Levevis
-------

Arten finnes på heier og andre åpne områder. Larvene lever på ulike løvtrær og busker, blant andre bjørk, selje, viere, blåbær, tyttebær, blokkebær og pors. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys. Fargene gir god kamuflasje og de hviler gjerne ganske åpnet på trestammer, steiner o.l. om dagen.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt over hele Europa, og over hele Norge.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Papestra biren* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *blåbærfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *blåbærfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *blåbærfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *blåbærfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *blåbærfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *blåbærfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *blåbærfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Papestra biren* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Papestra biren* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Ad hoc-hypotese** er en hypotese som har som formål å redde en annen hypotese eller teori fra å bli falsifisert. Ad hoc-hypotesen forklarer data som ikke kan forklares eller motsier den opprinnelige teorien.

 Hvis noen tror på leprechauner kan de forklare mangelen på observasjoner med en *ad hoc*-hypotese, som at de er usynlige.
En ad hoc-hypotese vil normalt verken gjøre teorien enklere eller føre frem til nye forutsetninger, men konstruerer påstander som gjelder bare i dette ene særtilfellet for at teorien likevel skal stemme overens med observasjonene.

En ad hoc-hypotese kjennetegnes ved at

1. den er laget for å «redde» en hypotese eller teori man ønsker å holde fast ved. 

2. Det finnes ikke uavhengig grunn til å velge hypotesen. 

Ad hoc-hypoteser er ofte brukt for å forklare hvorfor pseudovitenskapelige fenomener må være overnaturlige  og ikke lar seg forklare med vanlig vitenskapelig metode.

### Oppbygging

* 1 - X antas å være sann.
* 2 - Y viser at X ikke er sann
* 3 - Y avvises med ad-hoc hypotese Z slik at X forblir sann.

En ad hoc-hypotese trenger ikke å være feil, og kan være utgangspunkt for reviderte hypoteser. Dersom formålet ikke lenger er å bortforklare eller tilpasse data for å opprettholde en annen teori er hypotesen ikke lenger en ad hoc-hypotese. Albert Einsteins kosmologiske konstant er et eksempel på en ad hoc-hypotese som skulle forene den generelle relativitetsteorien med et statisk univers. Idéen om et statisk univers var feil, men konstanten har dukket opp igjen i Lambda-CDM-modellen.

Selv om det ofte vil være best å revidere teorien, hender det at en ad hoc-hypotese viser seg å være den rette forklaringen.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 28. desember 2017. Besøkt 19. desember 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |