recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2023-12}}* etter påstanden. *2019-03*

**Arne Brændeland** (født 23. januar 1950) er en vokalist, gitarist og tekstforfatter fra Tromsø. Brændeland debuterte med albumet *Nattsanger for en hjemløs* med backingbandet The Axis Of Love i 2010 før han i 2016 ga ut albumet *Den 7ende Dag*, men da under eget navn. Singelen «Bønn» fra plata er en duett med Ane Brun. Han har også gitt ut singlene «Et menneskevrak« med". (2011), «Sang fra krybben» (2015) og «Løse fugglers jul» (2019). I 2021 ga han ut singelen "Du er så snill", hvor Axis of love, medvirker.

Referanser
----------

1. ↑  Magne Johnsen (15. oktober 2010). «Moden debut». groove.no. Besøkt 29. mars 2019.
2. ↑  Helge Matland (3. februar 2017). «En gammel rocker kan ikke hvile». itromso.no. Besøkt 29. mars 2019.
3. ↑  Helge Skog (1. desember 2015). «Tromsø-musiker i duett med kjendisartist». Itromso.no. Besøkt 27. mars 2019.
«Gradski Stadion» omdirigeres hit. For stadion i Orašje, Bosnia-Hercegovina, se Gradski Stadion Orašje.

**Natsionalna arena «Filip II Makedonski»** (makedonsk: Национална арена "Филип II Македонски") er en idrettsarena i Skopje i Nord-Makedonia. Den brukes primært til fotball. Den er hjemmebanen til de to makedonske lagene FK Vardar og FK Rabotnički. Det makedonske landslaget i fotball spiller også sine hjemmebaner her.

Stadionet er lokalisert i byparken i Skopje. Det har en kapasitet på 30 000 tilskuere, hovedsakelig fordelt over hovedtribunene på sørsiden og nordsiden av banen. Gressmatta er kanadisk gress. Arkitekten som tegnet stadionet het Kliment Trpe Stefanov, og sørtribunen sto ferdig i 1947, mens nordtribunen sto ferdig i 2009.
I øyeblikket blir stadionets østtribune og vesttribune bygget ut slik at de skal passe til størrelsen på nord- og sørtribunen. Stadionet skal stå ferdig i 2011, og ha en kapasitet på 36 400.

Stadionet byttet i februar 2009 til sitt nåværende navn etter å tidligere ha hetet «Gradski Stadion».

Referanser
----------

1. ↑   GeoNames, besøkt 6. april 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Mina – *Macedonia's new Football Stadium in Skopje*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kjell Kleppe** (født 9. desember 1934, død 18. juni 1988) var en norsk biokjemiker og molekylærbiolog. Han var professor ved Biokjemisk institutt ved Universitetet i Bergen. Han var en av pionerene som bragte genteknologi inn i norsk forskning.

Kleppe studerte kjemi ved Universitetet i Oslo (1955-1958) studerte videre ved University of Nebraska, USA (1958-1963) og fikk sin doktorgrad innen enzymologi i 1963. I årene etter arbeidet han ved Department of Biochemistry, University of Cambridge, Storbritannia, og ved Norsk Hydros Institutt for Kreftforskning i Oslo. I 1966 kom han til Biokjemisk institutt (nå del av Institutt for biomedisin), Universitetet i Bergen, som amanuensis. Han ble dosent i 1970 og professor i 1976. Professor Kleppe var medlem av EMBO og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskap (Trondheim).

Kjell Kleppe tok, sammen med professor Curt Endresen, initiativ til opprettelse av Felleslaboratorium for bioteknologi (FLB) og han ble i 1985 laboratoriets første leder. FLB var landets første laboratorium for bio- og genteknologi. I denne perioden var også Kleppe en av initativtakerne til etableringen av Høyteknologisenteret i Bergen, som stod ferdig på Marineholmen i 1990. FLB ble i 1997 en del av det nye Molekylærbiologisk institutt.

Fra 1968-1970 var Kleppe post.doc. i Nobelprisvinneren Har Gobind Khorana sin forskningsgruppe ved University of Wisconsin, Madison, USA, og hadde siden flere opphold i gruppen også etter at Khorana flyttet til Massachusetts Institute of Technology, Cambridge, USA. Mens han var der, beskrev han allerede i 1971 prinsippet for polymerasekjedereaksjonen (polymerase chain reaction, PCR) i en artikkel han publiserte i 1968 sammen med Nobelprisvinneren.

PCR ble utviklet for alminnelig bruk i begynnelsen av 80-tallet av Kary B. Mullis som fikk Nobelprisen for oppfinnelsen i 1991 (etter Kleppes død). Selv om Mullis helt klart har stått for en betydelig del av utviklingen, har det har vært gjenstand for noe diskusjon at han tok æren for hele oppfinnelsen blant annet i sitt Nobelforedrag.

Referanser
----------

1. ↑  «Marineholmen». Arkivert fra originalen 11. mai 2015. Besøkt 31.5.2015.
2. ↑  «Historien før MBI». Besøkt 31.5.2015.
3. ↑  Kleppe et al.: Studies on polynucleotides. XCVI. Repair replications of short synthetic DNA's as catalyzed by DNA polymerases. 1971. Journal of Molecular biology.
4. ↑  Bladet Forskning: Nobelprisen som «glapp» Arkivert 12. juni 2015 hos Wayback Machine. Publisert 1993.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

  

Representanter for de argentinske Mødrene på Mai-plassen (*Las Madres de Plaza de Mayo*) møter landets president Néstor Kirchner februar 2005.
**Grasrotbevegelse** er en politisk eller kulturell aksjonsform som har sitt utspring i folket. Slike bevegelser kan også ha sine ideologer og talspersoner, og grasrotbevegelser kan gjerne gi støtte til ledere eller selv få en samlende person, men selve organisasjonsformen er likevel flat.

Aksjonsformen med flat struktur har sin styrke i at det ikke er så lett for autoritetene å kneble den, ettersom organisasjonen ikke kan rammes ved at en arresterer eller likviderer ledergruppen, slik myndighetene i enkelte tilfeller har lyktes i å ramme de hierarkisk oppbygde organisasjonene.

For at en *grasrotbevegelse* skal kunne vokse til en *massebevegelse* må den klare å samle store tilhengerskarer om gitte strategiske mål. Ofte opptrer slike bevegelser som protestaksjoner mot upopulære direktiver gitt av de styrende autoriteter. Slike bevegelser har eksempelvis vist enorm sprengkraft overfor antidemokratiske og militære juntastyrer og ulike former for totalitære regimer.

Det finnes flere eksempler på at den jevne kvinne og mann gjennom mobiliseringer på grunnplanet har oppnådd tilslutning og oppmerksomhet nok til å erobre reell makt, som igjen har ført til omvetninger innenfor de eksisterende styringssystemene. Det finnes imidlertid også eksempler på at makthaverne har klart å sprenge grasrotbevegelser ved å angripe demonstrasjonstog, -møter og arrangementer, og skape allmenn frykt for deltakelse før disse har rukket å bli en tilstrekkelig sterk samfunnsfaktor.

Kjente grasrotbevegelser
------------------------

* Foreldreaksjonen mot samnorsk i 1949-54 var den første større folkebevegelse i Norge.
* Hippiebevegelsen som oppsto i 1967 og varte til et lite stykke inn på 1970-tallet.
* Solidaritetsbevegelsen i Polen i 1980.
* Bestemødre mot atomvåpen, som startet sine plakatdemonstrasjoner utenfor Stortinget i 1983.
* Folkebevegelsen på Filippinene som førte til at diktator Ferdinand Marcos ble styrtet i 1986.
* Oransjerevolusjonen i Ukraina i 2004-05.

Se også
-------

* Massebevegelse
* Aksjonisme
* Flat struktur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Mourits Krognos** (død 24. november 1550) var en skånsk adelsmann, far til Oluf Mouritsen Krognos.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Oluf Stigsen Krognos til Krapperup og Bollerup (d. ca. 1505) og Anne Mouritsdatter Gyldenstierne. Han arvet stort jordegods fra sine rike foreldre blant annet Krapperup; Bollerup, del i Klogerup i Skåne samt Bregentved og Aagaard etter moren. Hertil la han selv Markie og Clausholm, sistnevnte gjennom ekteskap med Elline Gøye.

### Karriere

I 1525 var Mourits Krognos hoffsinne og nevnes som tilstedeværende ved forliket med Søren Norby ved beleiringen av Landskrone samme år. Under krigen hadde hans skånske besittelser lidd en del overlast, men han fikk dog erstatning i deler av den henrettede Niels Brahes beslaglagte jordegods. I 1526 ble han dessuten forlent med Lykaa som han i 1540 byttet med Skjoldenæs. 

I 1528 ble Mourits Krognos ridder, men fikk ikke sete i riksrådet. I 1548 deltok han i det store brudefølge som fulgte prinsesse Anne til Torgau. Han døde på Skjoldenæs den 24. november 1550, og ble begravet i St. Bendts kirke i Ringsted. På likstenen ses han avbildet sammen med moren og hustruen Elline. Sistnevnte ble siden gift med Vincents Juel (d. 1579).

Referanser
----------

1. 1 2  Thiset (1895). «Krognos, Mourits Olsen». *Dansk biografisk Lexikon, Bricka*. Gyldendalske Boghandels Forlag (F. Hegel & Søn). Besøkt 3. april 2017.
2. ↑  «Slægtstavler for Mourids Krognos og Eline Gøye». gravstenogepitafier.dk. Besøkt 3. april 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |

Portal: Danmark
**Det baltiske republikanske partiet** (russisk: *Балтийская республиканская партия*), forkortet **BRP**, er et politisk parti i Russland. Partiet ble grunnlagt den 1. desember 1993, i Kaliningrad oblast.

Lederne for partiet er Sergei Pasko og Rustam Vasiliev.

Partiet har ca. 100 medlemmer, men mange støtter også partiet uoffisielt.

Den viktigste politiske saken for partiet er å grunnlegge en autonom baltisk republikk i Kaliningrad-regionen, muligens totalt uavhengig av Russland. En slik republikk ville i så tilfelle bli utformet som et parlamentarisk demokrati med uavhengig jurisdiksjon. Byen Kaliningrad vil få tilbake sitt opprinnelige navn Königsberg, og andre byer i regionen vil også få tilbake sine opprinnelige, historiske navn.

Partiets ideologi er grunnleggende sosialliberal, men folk med andre politiske orienteringer godtas også, så lenge de ønsker økt autonomi for Kaliningrad.

Den 26. mars 2003 mistet BRP sin status som politisk parti, grunnet russiske lover som sier at offisielle politiske partier må ha et stort antall medlemmer i mange av Russlands regioner, noe som gjør forholdene vanskelige for regionale politiske partier.[]

Referanser
----------

1. ↑   arkiveringsdato 8. januar 2013, arkiv-URL www.webcitation.org, egrul.nalog.ru[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Russia-EU: Who will open this window on Europe?». *VoxEurop.eu*. Arkivert fra originalen 19. mai 2014. Besøkt 4. januar 2017.
3. ↑  Weir, Fred (25. juli 2002). «A Baltic province's story, in one man's life». *Christian Science Monitor*. ISSN 0882-7729. Besøkt 4. januar 2017.
4. ↑  «Kaliningrad Flies an Orange Flag - Kommersant Moscow». 12. oktober 2012. Arkivert fra originalen 12. oktober 2012. Besøkt 4. januar 2017.
5. ↑  «UNHCR | Refworld | Russia: The Baltic Republican Party in Kaliningrad; mandate, structure, membership and treatment of its members by the authorities; whether the party has ceased its operations and been renamed the Kaliningrad Public Movement-Respublika (2001-May 2005)». 18. oktober 2012. Arkivert fra originalen 18. oktober 2012. Besøkt 4. januar 2017.
6. ↑  «EVXpress - Welcome To East View». *dlib.eastview.com*. Besøkt 4. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.

**Boligbyggelaget Usbl** er et boligbyggelag med hovedkontor i Oslo. Boligbyggelaget ble stiftet 8. desember 1948 av unge mennesker som ville få fart på boligbyggingen etter andre verdenskrig. Boligbyggelaget het fram til 2005 Ungdommens Selvbyggerlag (USBL). Usbl har hovedkontor i Oslo og avdelingskontorer i Askim, Drammen, Hamar Holmestrand, Horten, Lier, Lillehammer, Lillestrøm, Nittedal, Sandefjord og Ski. Usbl har i dag over 115 000 medlemmer som har forkjøpsrett på over 90 000 boliger. Usbl forvalter over 60 000 boliger i 1 700 borettslag, sameier og andre selskap. Boligbyggelaget Usbl har 333 ansatte.

Boligbyggelaget Usbl er en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).

Historie
--------

Det første tomta Usbl kjøpte var Stig ved Årvoll. Her bygget de 66 treroms leiligheter i firemannsboliger over to etasjer. Mesteparten av arbeidet ble utført som dugnadsarbeid, og leilighetene ble tildelt arbeiderne på bakgrunn av arbeidsinnsatsen til den enkelte. 

I 2009 fusjonerte Nittedal Boligbyggelag, Horten Boligbyggelag, Lier Boligbyggelag og Holmestrand og Omegn Boligbyggelag med Usbl. I 2011 fusjonerte Usbl med Sandefjord Boligbyggelag og med Lillehammer og omegn Boligbyggelag. Høsten 2012 ble det vedtatt fusjon med Follo Boligbyggelag. 

Boligbyggelaget var med på å bygge opp Årvoll i Oslo fra starten av 1950-tallet

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Årsberetning 2021 (PDF)». USBL.
2. ↑  «Vår historie | Usbl». *www.usbl.no* **(norsk)**. Besøkt 16. februar 2022.
3. ↑  «Forretningsfører Innlandet | Usbl». *www.usbl.no* **(norsk)**. Besøkt 22. oktober 2021.
4. ↑  «Vår historie | Usbl». *usbl.no* **(norsk)**. Besøkt 24. juni 2020.
5. ↑  NBBL: Årsstatistikk 2009[*død lenke*]
6. ↑  NBBL: Årsstatistikk 2010[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Usbl - Boligbyggelag

* Usbl - Kontakt
* Usbl - Medlem, beboere i borettslag og sameie Arkivert 9. mai 2018 hos Wayback Machine.
* Usbl - Styret i borettslag og sameie Arkivert 9. mai 2018 hos Wayback Machine.
* Usbl - Utbygger, entreprenører

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Näsbyholms säteri** er en herregård i Härad sogn i Strängnäs kommune i Södermanlands län i Sverige, som historisk var en adelig setegård og stamhus.

Eiendommen ble dannet i 1640-årene av Bengt Uggla og tilhørte senere adelsslektene Hierta og Taube. I 1758 ble Näsbyholm omdannet til et stamhus eid av adelsslekten af Billbergh. I 1809 ble Näsbyholm overtatt av adelsslekten Nauckhoff, som eide gården til 1900-tallet. I dag eies Näsbyholms säteri av Greger Paus, sønn av godseier Herman Paus til Herresta og grevinne Tatiana Tolstoy; Herresta ligger også i Strängnäs kommune, drøyt 20 kilometer fra Näsbyholm, og eies av Greger Paus' nevø Fredric Paus. Greger Paus' farfar var grosserer i Oslo Carl Ludvig Paus, sønn av skipsreder i Skien Christopher Blom Paus.

Per 1924 omfattet Näsbyholm 6 mantal med et areal på 1 165 hektar (11 650 dekar), hvorav 305 hektar (3050 dekar) dyrket mark, og ble taksert til 250 000 kroner. I 1938 ble eiendommen taksert til 306 000 kroner, og det var 15 hester, 60 voksne kyr og 40 ungdyr på gården.

Hovedbygningen er fra 1820-årene med sidebygninger fra 1600-tallet og driftsbygninger oppført 1870. Eiendommen omfatter også flere andre bygninger, herunder et nyere ridehus. Eierne har i senere år fokusert på hestehold, herunder oppdrett av araberhest, ridning og arrangering av konkurranser. Kong Carl XVI Gustaf besøkte Näsbyholm i 2011.

Referanser
----------

1. ↑  «Näsbyholm», *Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige*, 5. bind, s.
295 (1859–1870)
2. ↑  «Näsbyholm», i Gunnar Carlquist (red.), *Svensk uppslagsbok*, bd. 20, s. 483, Malmö, Svensk Uppslagsbok AB, 1937
3. ↑  Näsbyholm, Härad
**Olaf Theodor Ranum** (født 24. juni 1914 i Trondheim, død 26. februar 2004) var en norsk musikkhandler, impresario og mesén, som i hele sitt liv spilte en betydelig rolle i Trondheims og Trøndelags musikkliv.

Ranum ble som ung ansatt i familiebedriften *Olaf T. Ranum A/S*, hvor han var disponent fra 1942 til 1981. Da han i 1981 pensjonerte seg, fortsatte han som impresario i *Ranum konsertbyrå*. 

Ranum var forretningsfører for Trondheim symfoniorkester i 15 år, var sekretær for de første Olavsdagene i Trondheim, formann i Norske Radiohandleres Landsforbund og Norges Musikkhandlerforbund, styremedlem ved Norges musikkhøgskole og Oslo Kammermusikkfestival.

Han ble slått til ridder av Polyhymnia i 1960 og ble ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1974. Han mottok også Trondheim kommunes kulturpris og Sør-Trøndelag fylkes kulturpris. 

Blant de musikere han aktivt og personlig hjalp frem, kan nevnes Arve Tellefsen, Elise Båtnes, hornisten Bjørn Fosdal (solohornist i Det Kongelige Kapel & Danmarks Radios symfoniorkester) og Brynjar Hoff. I tillegg var han mer varmhjertet og musikkinteressert enn en rigid forretningsmann, og det finnes et utall anekdoter om hans raushet for musikkens sak. Han var medlem av Den norske Frimurerorden.

Ringve Museum viste i 2000 utstillingen *«100 år i musikkens tjeneste». Olaf T. Ranums musikkhandel og konsertbyrå i to generasjoner og 100 år*.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** KulturNav
 |
**Erik Poppe** (født 3. april 1905 i Kristiania, død 4. november 1997) var en norsk medisinprofessor, spesialist i onkologi og røntgenterapi.

Biografi
--------

Erik Poppe ble født i Kristiania som sønn av sporveisdirektør Trygve Poppe og ble student i 1923, cand.med. i 1930 og dr.med. i 1942. Hans doktoravhandling var *Experimental Investigations of the Effects of Roentgen Rays in the Eye.*

Fra 1930 til 1932 hadde Erik Poppe utdanningsstilling ved Sauda sykehus, deretter var han to år ved Vestfold fylkessykehus i Tønsberg og tre år ved Bergens kommunale sykehus før han i 1938 ble reservelege ved Det norske radiumhospital og spesialist i medisinsk radiologi. Fra 1941 var han overlege ved røntgenavdelingen på Tromsø sykehus til han i 1947 kom til Rikshospitalets røntgen-radiumavdeling. I 1950 ble han overlege og dosent i røntgendiagnostikk ved Universitetet i Oslo. Fra 1954 var han så knyttet til Det Norske Radiumhospital som overlege og dosent i stråleterapi ved Universitetet i Oslo. I 1954 ble han professor i stråleterapi.

Verv
----

Fra 1945 til 1947 var Erik Poppe medlem av bystyret i Tromsø. Et år var han også formann i Tromsø krets av Norges Røde Kors. Fra 1951 til 1954 var han formann i Norsk forening for medisinsk radiologi, fra 1950 til 54 var han styremedlem i Det Norske Radiumhospital. Fra 1950 var han medlem i Den norske legeforenings kreftkomite. Fra 1954 var han medlem av forskningsutvalget i Landsforeningen mot kreft og fra 1956 styremedlem. Fra 1956 var han også medlem av Statens råd i strålehygieniske spørsmål.

Heder
-----

* Medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1972.
* Ridder av første klasse av St. Olavs Orden 1977
* Æresmedlem i Norsk onkologisk forening

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Erik Poppe (1905) i BIBSYS

Kilder
------

* Om Erik Poppe i Hvem er hvem 1973
* Jan Vincents Johannessen, Herman Høst: *Erik Poppe*. Nekrolog i Aftenposten 13. november 1997 side 19

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
***The Ragpicker's Dream*** (Skrotplukkerens Drøm) er det tredje soloalbumet fra Mark Knopfler siden oppløsningen av rockegruppa Dire Straits i 1995. Det kom ut på Warner Bros. Records/WEA den 1. oktober i 2002. Han har med seg bl.a. keyboardisten Guy Fletcher fra Dire Straits. Albumet er preget av at Knopfler spiller mer på elektrisk sologitar enn på sin særegne akustiske gitar som tidligere, men han har den med. Stilmessig er albumet en videreføring fra hans forrige plate Sailing to Philadelphia i 2000 med innslag av folkrock, blues og tradisjonell jazz med bl.a. swing. Som med det forrige albumet Sailing to Philadelphia ble den første sangen, også denne gangen en mektig folkrockelåt, her «Why Aye Man», en radiohit i Norge.

Sporliste
---------

Alle sangene er skrevet av Mark Knopfler. Total spilletid er 55:39.

1. «Why Aye Man» – 6:14
2. «Devil Baby» – 4:05
3. «Hill Farmer's Blues» – 3:45
4. «A Place Where We Used to Live» – 4:34
5. «Quality Shoe» – 3:56
6. «Fare Thee Well Northumberland» – 6:29
7. «Marbletown» – 3:33
8. «You Don't Know You're Born» – 5:21
9. «Coyote» – 5:56
10. «The Ragpicker's Dream» – 4:20
11. «Daddy's Gone to Knoxville» – 2:48
12. «Old Pigweed» – 4:34

Medverkende
-----------

* Mark Knopfler – gitar, vokal
* Richard Bennett – gitar og andre strengeinstrumenter
* Jim Cox – piano, orgel
* Guy Fletcher – keyboard, (koring på «You Don't Know You're Born»)
* Glenn Worf – bassgitar
* Chad Cromwell – trommer

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Ragpicker's Dream* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *The Ragpicker's Dream* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *The Ragpicker's Dream* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *The Ragpicker's Dream* på AllMusic Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Wilhelm Matthias Naeff** (født 19. februar 1802 i Altstätten, Sankt Gallen i Sveits, død 21. januar 1881 i Muri bei Bern) var en sveitsisk politiker. Han ble etter grunnleggelsen forbundsrepublikken i 1848, medlem av landets første regjering. I 1853 var han forbundsrådets president. 

Naeff var sønn av en innflytelsesrik kjøpmann og studerte juss i Heidelberg i Tyskland. Tilbake i Sveits ble han 1828 valgt inn i den kantonale regjeringen i Sankt Gallen. I 1848 ble Naeff valgt inn i forbundsrådet, der han satt som medlem i sammenhengende 27 år. Wilhelm Naeff mistet etterhvert politisk innflytelse, og han overlevde ulike gjenvalg kun med et svakt flertall. Den 31. desember 1875 trakk Naeff seg fra alle sine posisjoner. Han huskes blant annet for sin innsats for det sveitsiske postvesen.

Referanser
----------

1. ↑   www.facebook.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.thetreemaker.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   commons.wikimedia.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   commons.wikimedia.org[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Kaiser, Markus. «Naeff [Näff], Wilhelm Mathias». *HLS-DHS-DSS.CH* **(tysk)**. Besøkt 7. august 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** HDS
 |
Signalbehandling i forbindelse med telekommunikasjon.
**Signalbehandling** er et omfattende fagfelt hvor man analyserer og behandler alle tenkelige former for signal.  

  

Man skiller mellom analog signalbehandling og digital signalbehandling. Innen analog signalbehandling studerer man signal som har kontinuerlig variabel amplitude og som oftest også er kontinuerlige i tid, mens digitale signal er kvantiserte både i tid og amplitude. Det finnes en mellomgruppe, hvor amplituden er kontinuerlig variabel, men med kvantisert tidsakse, som for eksempel svitsjet kondensatorfiltre. 

Eksempelet i figuren omformer en mikrofon (transduser) lydbølgene til en elektrisk spenning som så blir omforma til en tidsdiskret sekvens av binærtal av en analog-til-digital-omformer, som blir videre omforma til en bitsekvens, som blir kodet og overført over en kommunikasjonskanal i form av en elektromagnetisk bølge. I mottaleren blir den elektromagnetiske bølgen forsterket og dekodet til en sekvens av binærtal, som så blir omforma til en elektrisk spenning i en digital til analog-omformar. Dette signalet blir så forsterket og benyttet for å drive en høytaler (transducer), som omformar inngangsspenningen til en lydbølge som når ørene til en eller flere personer.

Signalbehandling er en teknologi som inngår i mange sammenhenger, som telekommunikasjon, audioteknologi, radar, sonar, bilde- og videobehandling og så videre. Utstyr som mobiltelefoner, biler, fly og satelitter er fullpakka av ulike former for signalbehandling.

Referanser
----------

1. ↑  Sengupta, Nandini; Sahidullah, Md; Saha, Goutam (August 2016). «Lung sound classification using cepstral-based statistical features». *Computers in Biology and Medicine*. 75 (1): 118–129. PMID 27286184. doi:10.1016/j.compbiomed.2016.05.013.
2. ↑  Alan V. Oppenheim and Ronald W. Schafer (1989). *Discrete-Time Signal Processing*. Prentice Hall. s. 1. ISBN 0-13-216771-9.

Se også
-------

* Analog signalbehandling

* Digital signalbehandling
* Lydsignalhandsaming
* Talebehandling
* Biletehandsaming
* Videobehandling
* Systemidentifikasjon
* Estimering

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Olsborg**, *Olavsborg* eller *Olofsborg* var en festning på en bratt klippe ved Södra Bullaresjön i Bohuslän. Det er antatt at festningen var bygd på restene av en norsk bygdeborg. Etter sagaen skal befestningen ha blitt grunnlagt av Olav den hellige, men dette finnes det ingen kilder for.

Man vet at væpner Nils Ravaldsson bygde en borg på klippen under opprøret under Knut Alvsson mot Kong Hans. Etter Knut Alvssons død ble Nils Ravaldsson den norske lederen av stormannsopprøret, men under våpenhvilen 1504 angrep danskene ham på Olsborg, Nils flyktet og døde ikke lenge etter på en gård i Västergötland. Det var høvedsmannen på Bohus Otto Rud som ledet an angrepet på Olsborg, julenatten 1504.

Festningen ble reist på ny etter Sveriges inntakelse i Bohuslen under kaoeset som fulgte danskenes avsettning av Kristian II 1523. Nord Bohuslän styrtes årene 1523-1525 fra Olsborg av Lars Siggesson (Sparre) og Ture Jönsson (Tre Rosor). Befestningen forbedres spesielt i rundt 1526. Den Svenske styret av nord Bohuslän flyttes 1525 til Karlsborg sør for Hamburgsund. Ved Kristian II:s førsøk på at tilbake ta sitt rike, inntok Karlsborg og Olsborg av norsk styrke i desember 1531 og begge borgene ødeleges. Både Erik XIV:s forsøkte i 1564 i Johan III:s i 1569 og 1570 å gjennoppreise Olsborgs befestninger men mislykkest.

Ruiner av borgen var enda synnlige ved starten av 1900-tallet, og den svenske arkeologen Wilhelm Berg foretok utgravninger av borgen ved starten av 1900-tallet.

Se også
-------

* Norske middelalderborger

Litteratur
----------

* Brekke, Øystein Hellesøe; «Knut Alvssons krig, Ridderen som ville erobre Norge», Forlaget Vigmostad & Bjørke AS 2016

Eksterne lenker
---------------

* Wadbring historia om Olsborg
* Naverstad 218:1, Riksantikvarieämbetet.
* Olofsborg i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1914)
* Olofsborg i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
**Iparretarrak** (norsk: *ETAs folk fra nord*), **IK**, var en væpnet baskisk separatistorganisasjon aktiv i de fransk-baskiske områdene, Iparralde, fra 1973 til 2000.

Organisasjonen ga også ut magasinet Ildo.

Historie
--------

Iparretarrak oppsto i utkanten av organisasjonen Enbata på begynnelsen av 1970-tallet. Etter en generasjonskonflikt og uenigheter om strategi med de eldre medlemmene av Enbata, startet yngre medlemmer Iparretarrak. Enbata gikk inn for oppretelsen av et baskisk departement, mens IK ønsket større grad av autonomi, inspirert av den autonome regionen Baskerland i Spania. Organisasjonen var også særlig opptatt av det de anså som franske myndigheters ensidige satsing på turisme, mens andre næringer som fiske, landbruk og industri ble neglisjert.

Iparretarraks forhold til spanske ETA er omstridt og var lenge preget av konflikt mellom det to organisasjonene. IK drev i sine tidlige år støttearbeid for ETAs medlemmer i eksil i Iparralde. Fordi ETAs medlemmer kunne bo og leve forholdsvis åpent på fransk side, ønsket ikke ETA noen væpnet kamp i Iparralde. Det er liten tvil om at IKs aktivitet gjorde det vanskeligere for ETAs medlemmer i eksil på 1980-tallet.

I november 1992 ble den antatte lederen av IK, Filipe Bidart, og fem medtiltalte ført for retten for drapene på to politimenn 10 år tidligere. Bidarte ble dømt til fengsel på livstid. IK responderte med bombeangrep flere steder på fransk territorium.

I 1998 erklærte IK en ensidig våpenhvile som ble brutt da IK i 2000 angrep en politistasjon i Lecumberry og et turistmål i Baiona. Etter dette har ikke IK påtatt seg ansvaret for noen flere aksjoner, men andre grupper, som Irrintzi, har fortsatt med angrep mot turistmål.

I 2007 ble det siste fengslede IK-medlemmet, Filipe Bidart, løslatt etter 21 år i fengsel.

IK-medlemmer som døde
---------------------

* Txomin Olhagarai (1980)
* Ramuntxo Arruiz (1980)
* Didier Laffite (1984)
* Maddi Hegi (1987)
* Cristophe Isteke (1987)
* Jean Louis Larre, Popo, (savnet siden 1983)

Se også
-------

* ETA
* Enbata
* Grupos Antiterroristas de Liberación

Referanser
----------

1. ↑  Auñamendi Eusko Entziklopedia: Iparretarrak
2. ↑  «Euskomedia > California State University > Jacob, James E: The Future of Basque Nationalism in Iparralde» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 13. januar 2014. Besøkt 13. januar 2014.
3. ↑  The New York Times: Basque exiles live in fear
4. ↑  Refworld > Minorities at Risk Project, Chronology for Basques in France, 2004
5. ↑  Auñamendi Eusko Entziklopedia: Iparretarrak

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Tromsø ungdomsråd er ungdommens kommunale medvirkningsorgan i Tromsø kommune. Rådet spiller som broen mellom ungdommen og politikerne for å heve ungdommens stemme i den demokratiske prosessen. Dermed spiller det en nøkkelrolle i å gjøre Tromsø til en god by å vokse opp i.

Sammensetning
-------------

Ungdomsrådet i Tromsø består av 13 medlemmer, hvorav 11 er ordinære medlemmer og 2 er varamedlemmer. 9 av de ordinære medlemmene leder et ansvarsområde, mens de resterende 2 er valgt som intern leder og nestleder. Rådet har også en ansatt sekretær, som har ansvar for å opprettholde kontakt med kommunen.

Ungdomskonferanse og valg
-------------------------

Ungdomskonferansen er ungdomsrådets årlige begivenhet, organisert av og for ungdom. Over to dager holdes det politiske debatter og aktiviteter for å engasjere ungdom i demokratiske prosesser, samt spre bevissthet om viktige saker som angår unge. Hvert år inviteres alle skoler, ungdomsorganisasjoner og ungdomsklubber i Tromsø til konferansen for å sikre bred og jevn representasjon. I lys av dette velger ungdomskonferansen et nytt ungdomsråd for året fremover.

Alle som deltar på den årlige ungdomskonferansen kan stille til valg. Kandidatene blir innkalt til et intervju med en valgkomité bestående av leder for Tvibit, sekretær i ungdomsrådet og et avtroppende medlem. Valgkomiteen kommer deretter med en innstilling på et nytt ungdomsråd med hensyn til mangfold innen geografi, alder, kjønn, og flere representative faktorer. Etter innstillingen er presentert, åpnes det for en demokratisk benkeprosess med debatt for å sikre et rettferdig valg for alle.

Europeisk ungdomshovedstad i 2026
---------------------------------

I samarbeid med Tromsø ungdomsråd ble Tromsø kommune kåret til Europeisk ungdomshovedstad i 2026. Søknadsprosessen har vært et stort samarbeidsprosjekt mellom offentlige og private aktører i hele Nord-Norge og Arktis. Ungdomsråd, ungdomsorganisasjoner og frivillige ungdommer har vært sentrale i hele prosessen. Tromsø overbeviste juryen til European Youth Forum med sitt engasjement for å fremme unges aktive medborgerskap og styrke deres bidrag til samfunnsutviklingen.

Tromsø-delegasjonen var til stede under kunngjøringen i Lublin, Polen, som var den forrige vinneren av Europeisk ungdomshovedstad i 2025. Delegasjonen besto av ungdomsrådsrepresentanter Luna Drecker og Asen Nechev, sekretær for ungdomsrådet Martine Lødding, varaordfører Sigrid Bjørnhaug Hammer, Tvibit-representant Silje Olsen Engenes, samt Brynjar Saus og Vetle Bo Saga fra kommunen.

Tromsø var en av fem byer som var kandidat til å bli Europeisk ungdomshovedstad i 2026, sammen med byene Vila do Conde (Portugal), Málaga (Spania), Izmir (Tyrkia) og Sarajevo (Bosnia-Hercegovina).

Referanser
----------

1. ↑  «Tromsø ungdomsråd». *TVIBIT* **(norsk)**. Besøkt 24. september 2023.
2. ↑  «And the winner is: Tromsø European Youth Capital 2026 | European Youth Forum». *www.youthforum.org* **(engelsk)**. Besøkt 9. desember 2023.
3. ↑  «Tromsø blir ungdomshovedstad i 2026». *Tromsø kommune*. Besøkt 9. desember 2023.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Hunndalen sentrum. Foto: Øyvind Holmstad 
**Hunndalen** er et nærings- og boligområde i Gjøvik kommune (i Innlandet fylke). Området regnes i dag som en av Gjøviks bydeler og ligger ca. tre kilometer vest for Gjøvik bysentrum.

Historie
--------

Hunndalen som industristed er et av de eldste i Oppland. Selve nerven i Hunndalen var dengang Toten Cellulosefabrikk (nedlagt 1981). Bedriften O. Mustad & Søn AS (produsent av fiskekroker og jernvareutstyr) er fortsatt aktiv i området etter en rekke nedbemanninger. Mustads gamle industriområde har de siste årene blitt revitalisert med en rekke nye foretak – og fremstår i dag som Mustad Næringspark beliggende på grensen mellom Hunndalen bydel og Gjøvik sentrum. Den gamle og pittoreske mursteinsbebyggelsen langs Hunnselva huser pr. 2012 en rekke nye foretak, som for eksempel Telenor kundeservice og diverse lokale entreprenører.

Kirke
-----

Hunn menighet omfatter Hunndalen og store deler av Nordbyen. Menighetens kirkebygg ligger på grensen mellom de to bydelene, og samles i nye Hunn kirke med adresse Åsveien 35.

Skole, barnehage og fritid
--------------------------

I bydelen ligger to skoler, Blomhaug barneskole med nesten 400 elever og Vardal ungdomsskole. Hunndalen har også en rekke barnehager, blant annet Huskestua, Marka og Misjonshuset.

Fritidsklubben "Møteplassen" som er åpen på onsdager er populær blant bydelens unge innbyggere. 
Det er også en ballbinge på Vardal idrettsplass, noen fotballbaner og en lekeplass beliggende langs Hunnselva i det som nå kalles Elveparken.

Forretninger, firmaer i Hunndalen
---------------------------------

Bilbyen Hunndalen kalles tettstedet av de som skal se på bil. Tre store dagligvareforretninger finnes også i bydelen i tillegg til både Lekeland og nytt kjøpesenter i Kallerud Handelspark.

Kjente personer fra Hunndalen
-----------------------------

* Ole Evinrude, norsk-amerikansk oppfinner
* Ingvild Flugstad Østberg, langrennsløper
* Jan Erik Larssen, programleder i Broom, tidligere i Autofil
* Viggo Sandvik, tidligere vokalist i Vazelina Bilopphøggers
* Bent Tomtum, tidligere norgesmester i hopp.
* Håkon Paulsberg, visesanger
* Terje Dalby, programleder NRK.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Bjelland kirke
**Bjelland prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Mandal prosti. Det omfattet sogn i tidligere Marnardal, nå Lindesnes kommune i Vest-Agder fylke, og hovedkirken var Bjelland kirke.

Bjellands hovedsogn er nå en del av Lindesnes kirkelige fellesråd, som er underlagt Mandal prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Bjárland sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Bjelland prestegjeld antar å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Bjelland med Grindheim, Finsland og Åseral annekssogn.

Prestegjeldet er i 1620 oppført i Graagaas som *Bjælland Præstegjeld* under Lister Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Bjelland prestegjeld dannet grunnlaget for Bielland og Grindum formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 30. juli 1856 ble Aaseral utskilt som eget sognekall.

Ved kgl.res. av 24. oktober 1969 ble Bjelland prestegjeld nedlagt og delt. Hovedsognet Bjelland ble overført til Holum prestegjeld, Finsland sogn til Søgne prestegjeld og Grindheim sogn til Nord-Audnedal prestegjeld.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1912). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 127.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 62.
3. ↑  Lassen, P.B. (Paul Brodahl) (1883). *Beretning om Stiftsstaden Christianssand*. no: Grøntoft. s. 89-90.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Vest-Agder, arkivverket.no
**Thyge Brahe** (født 1. januar 1593 på Odensegaard i Odense, død 22. august 1640) var en dansk adelsmann og godseier, nevø av astronomen Tycho Brahe. 

Han var sønn av Axel Ottesen Brahe og dennes annen hustru Kirsten Eriksdatter Hardenberg (–1639). I 1611 var han immatrikulert i Orléans, i 1615 ble han hoffjunker men tok allerede tre år senere avskjed fra hoffet for den 6. september 1618 å gifte seg med den 17-årige Birgitte Brok, datter av dagboksforfatteren Eske Brok (1560–1625). Året etter ble han forlent med Skive Len som han i 1632 byttet med Tryggevælde. 

Som sin farbror, skal han ha vært interessert i vitenskap og astronomi, og medvirket inndirekte til utgivelsen av Ole Worms forklaring over den senere berømte runesten på Tryggevælde. Skjønt han hadde arvet betydelige godser som Tostrup og Gundestrup i Skåne etter farens slekt, Mattrup i Jylland og Eskebjærg og Vedtofte på Fyn etter moren samt Vemmetofte på Sjælland, unngikk han som mange av sine standsfeller i samtiden ikke økonomisk ruin. Han etterlot seg en gjeld på 360 000 kr. hvilket resulterte i et opptrinn fra arvingene ved bisettelsen i Sankt Knuds kirke i Odense.

Fru Birgitte døde 4. august 1639, ektemannen fulgte henne 22. august året etter.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, biografiskleksikon.lex.dk[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Thiset (1888). «Brahe, Tyge». *Dansk biografisk Lexikon, Bricka*. Gyldendalske Boghandels Forlag (F. Hegel & Søn). Besøkt 2. oktober 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |

Portal: Danmark
**«Half as Much»** er en amerikansk populærmusikkstandard med melodi og tekst av Curley Williams. Den ble skrevet i 1951. Sangen ble først spilt inn av countrysangeren Hank Williams and His Drifting Cowboys 11. august 1951 og utgitt av MGM Records med katalognummer 11202 (78-plate) og K11202 (single).

Rosemary Clooney: Vocal; Percy Faith: Leader; spilte inn sangen 23. august 1951. Den ble utgitt av Columbia Records med katalognummer 39710.

Senere har den blitt spilt inn på plate av Alma Cogan, Patsy Cline (1962), Ray Charles (1962), Eddy Arnold (1964), Sharon Redd (1968), Petula Clark (194), Emmylou Harris (1992), Cake (1998) samt Van Morrison (2004).

Alma Cogan with orchestra conducted by Frank Cordell spilte den inn i London 1. august 1952. Sangen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10338. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3241.

Semprini, piano with rhythm accompaniment spilte den inn som andre melodi i medleyen «Dancing to the piano (No. 18) – Part 1» sammen med «Here in My Heart» og «Isle of Innisfree». Medleyen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B 10394. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3277.

Norsk versjon
-------------

Erik Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Av og til». 

### Innspilling

* Jens Book-Jenssen, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A 8974 i 1953.

Referanser
----------

1. ↑  «Hank Williams Discography». Arkivert fra originalen 4. februar 2011. Besøkt 13. mai 2010.
2. ↑  Columbia Records in the 39500 to 39999 series
3. ↑  Alma Cogan Arkivert 23. februar 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  Se plateetiketten
**Forsvarets overkommando** (forkortet **FO**) var tidligere den samordnende kommandoen for militære styrker i Norge. Den ble lagt ned 1. august 2003, og erstattet med Forsvarsstaben.

Bakgrunn
--------

Forsvarets Overkommando ble opprinnelig opprettet under felttoget i Norge i 1940 ved kongelig resolusjon 18. mai 1940 med general Otto Ruge som forsvarssjef, men ble nedlagt allerede ved kapitulasjonen i Nord-Norge 10. juni 1940.

Ved ny kongelig resolusjon 6. februar 1942 ble Forsvarets Overkommando gjenopprettet. Sjefen for den øverste fagmilitære kommandomyndighet ble samtidig utnevnt til midlertidig forsvarssjef. General Wilhelm von Tangen Hansteen ble dermed forsvarssjef fra 1942 til 1. juli 1944, da kronprins Olav overtok med Hansteen som nestkommanderende. Operative oppgaver skulle behandles i Overkommandoen, mens administrative saker i alminnelighet skulle gå direkte fra Forsvarsdepartementet til den berørte våpengren og omvendt. Med visse modifikasjoner gjaldt denne arbeidsdelingen fram til frigjøringen i 1945.

Forsvarets Overkommando fikk som hovedoppgave å arbeide med alle viktige aspekter i forbindelse med gjenerobringen av Norge. Den skulle være et bindeledd mellom den militære motstandsbevegelsen hjemme og de allierte, først og fremst britene. Andre viktige oppgaver var etterretningstjenesten rettet mot Norge og tilrettelegging av norsk militær informasjonstjeneste i forbindelse med operativ virksomhet på norskekysten.

Forsvarets Overkommando ble igjen avviklet 1. august 1946, men gjenoppstod i 1970 og bestod frem til 2003 da Forsvarstaben ble opprettet.

Staber (etter 1970)
-------------------

Forsvarets overkommando etter 1970 bestod av følgende staber:

* Forsvarets overkommando/etterretningsstaben
* Forsvarets overkommando/forvaltningsstaben
* Forsvarets overkommando/informatikkstaben
* Forsvarets overkommando/operasjonsstaben
* Forsvarets overkommando/personellstaben
* Forsvarets overkommando/sanitetsstaben
* Forsvarets overkommando/sentralstaben
* Forsvarets overkommando/sikkerhetsstaben
* Forsvarets overkommando/økonomistaben
* Hærstaben/Generalinspektøren for Hæren
* Sjøforsvarsstaben/Generalinspektøren for Sjøforsvaret
* Luftforsvarsstaben/Generalinspektøren for Luftforsvaret
* Heimevernsstaben/Generalinspektøren for Heimevernet

Se også
-------

* Forsvarets Overkommandos 2. avdeling

Referanser
----------

1. ↑  «Samling av provisoriske anordninger, Kgl. res. M.V.. 1940--1945».

Litteratur
----------

* 

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Mesquite** er en by og en østlig forstad til Dallas i Texas. Det meste av byen ligger i Dallas County med en mindre del i øst liggende i Kaufman County. Ifølge folketellingen i USA 2010 var det 139 824 innbyggere i byen som gjør den til den 18. største byen i den amerikanske delstaten Texas.

Historie
--------

Byen ble grunnlagt den 14. mars 1878 på landområder langs jernbanetrasséen til Texas & Pacific line utenfor Dallas. Jernbanen som gikk fra Dallas til Shreveport i Louisiana, startet å stoppe ved det nyopprettede tettstedet kort tid deretter, og byen startet å vokse frem rundt jernbanen. Tettstedet fikk bystatus den 3. desember 1887.

Mesquite fremgang på slutten av 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet som et landbruksområde som dyrket bomull, høy, mais og sukker, samt ved å bruke jernbanen for å frakte varer. Byen fortsatt å hovedsakelig å være landbruksorientert inntil etter den andre verdenskrig når forstadsinnflyttingen også tok rot i Mesquite. Byens befolkning vokste raskt fra 1 696 i folketellingen 1950 til 27 526 i 1960 og 55 131 i 1970.

I 1958 ble Mesquite ProRodeo etablert, og i 1959 åpnet Big Town Mall som det første kjøpesenter med air condition i Amerikas forente stater. Kjøpesenteret ble revet sommeren 2006.

I løpet av 1970 var LBJ Freeway (I-635) bygget, som knyttet Mesquite til sine nabobyer Garland i nord og Balch Springs i sør. I 1971 ble også Town East Mall bygget. Kjøpesenteret ble brukt av regissøren Ron Howard for å filme deler av filmen *Cotton Candy* i 1978. Trefikken relater til kjøpesenteret gjorde at byen vokste. Innen folketellingen 1990 hadde byen vokst til 101 484 innbyggere, nesten en dobling av antall innbyggere i løpet av 20 år.

I 1986 åpnet Mesquite Arena sine dører som det nye hjemmet til Mesquite ProRodeo. Innen 1998 var det utvidet med fasiliteter som inkluderer konferansesenter, utstillingshall og hotellet Hampton Inn & Suites.

Inntil 2011 var byen en av få byer uten utsalg av øl og vin i det østlige Dallas County. Lovendringen hadde blitt vurdert flere ganger tidligere, men ble blokkert av sterk protest mot å tillate salg av slike varer. 2011 så loven godkjent slik at det var mulig å kjøpe øl og vin lokalt.

Referanser
----------

1. ↑  «Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 Demographic Profile Data (DP-1): Mesquite city (Texas)». U.S. Census Bureau, American Factfinder. Arkivert fra originalen 2. januar 2014. Besøkt 13. januar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mesquite, Texas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
«Sæbø» har flere betydninger.

Sentrumsbygg i Sæbø. Bygget til høyre var tidligere kommunehus i Hjørundfjord.
**Sæbø** er ei bygd i Ørsta kommune i Møre og Romsdal fylke. Stedet oppfyller ikke SSB sine kriterier for å bli kalt for tettsted. Bygda ligger ved der Bondalselva renner ut i fjorden. Navnet *Sæbø* kommer av sjø og bø (gård). 

Sæbø var administrasjonssentrum i den tidligere kommunen Hjørundfjord, som ble slått sammen med Ørsta i 1964. Det kan slås fast at Sæbø og spesielt gårdene ut mot selve Hjørundfjorden - som Flatneset aller lengst i nord, heller regner seg som en del av Hjørundfjorden enn av Ørsta den dag i dag. 

Sæbø skole har både barneskole- og ungdomsskoletrinn. Elever fra Bondalen, Norangsdalen, Store Standal og Trandal går på denne skolen. Skolen ble etablert i 1958.

I Sæbø ligger Hjørundfjord kirke med gravlund. Sæbø var administrasjonsenter i tidligere Hjørundfjord kommune.

Reiseliv
--------

Det ligger to campingplasser og hotell i Sæbø. Sæbø ligger i hjertet av Sunnmørsalpene og egner seg som en base for fjellturer, naturopplevelser og fjordturer. Fra fergekaia går det ferge over Hjørundfjorden til Lekneset ved Norangsfjorden.

Scarlett Johansson bodde på Sæbø i mai 2019, under innspillingen av Marvel-filmen *Black Widow*.

Referanser
----------

1. ↑  Stenberg, Marius André Jenssen (29. mai 2019). «Marvel-fan lurte seg inn på filmområdet». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 15. desember 2019. «Det er altså scener til den nye Marvel-filmen «Black Widow» med Scarlett Johansson i hovudrolla spelt inn på Sæbø i Ørsta på Sunnmøre. Også NRK har tatt bilete av den amerikanske filmstjerna medan ho spelar inn scener på den lokale Joker-butikken på staden.»

Eksterne lenker
---------------

* Hjørundfjordportalen
* Visit Hjørundfjorden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |