recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Logo Søråshøgda barnekor
**Søråshøgda barnekor** er tilknyttet Skjold menighet i Bergen og Norges KFUK-KFUM. Barnekoret er det tallmessig største av de rundt 150 barnekorene innen KFUK-KFUM-bevegelsen.

Antall medlemmer ligger for tiden på rundt 110. Medlemsmassen kommer hovedsakelig fra områdene rundt Skjold, Apeltun og Søråshøgda skole, og består av barn i alderen 4 til 13 år.

Det var Torill Hansen Kongsbakk og Ellen E. Fasmer som tok initiativ til å starte koret i 1985. De første årene foregikk øvingene på Søråshøgda skole, men nå er de flyttet til Skjold kirke. For øvrig er Skjold kirke den mest brukte arenaen for korets opptredener. Her synger koret både under gudstjenester og i forbindelse med egne konserter og arrangementer.

Den røde genseren med korets logo er korets "varemerke". For hvert halvår får de som har vært med, utdelt en stjerne som sys på genseren.

Korets avdelinger
-----------------

Koret er inndelt i fire fargegrupper etter alder: Grønn, gul, blå og rød gruppe. 

* **Grønn gruppe**: 4 og 5 år
* **Gul gruppe**: 1. og 2. trinn
* **Blå gruppe**: 3. og 4. trinn
* **Rød gruppe**: 5. til 7. trinn

Med jevne mellomrom arrangeres "Barnemix", der koret får anledning til å holde konsert for foreldre og familie, foruten at de som vil, kan få opptre med sang, musikk, sketsjer og fortelling av vitser.

Konserter og opptredener
------------------------

Koret har sunget og opptrådt i mange kirker rundt omkring på Vestlandet, og har også stått på scenen i storstuer som Grieghallen og Troldsalen. Julekonserter med dramatisering av julebudskapet har vært holdt i mange kirker i bergensområdet. Påskespill med drama, dans og sang har også stått på programmet flere ganger. Sykehjem og omsorgssentre i Fana og Ytrebygda har ofte fått besøk av koret, noe de eldre alltid har satt stor pris på. Koret har også opptrådt på kjøpesentre i nærområdet. Koret har sunget flere ganger under kulturdagene i Fana og Ytrebygda.

Koret gir støtte til mange ulike ideelle organisasjoner og gode formål. Overskuddet fra korets arrangementer har gjennom årene skaffet tusenvis av kroner til hjelpetrengende. Eksempler på dette er aksjonen "Ved til eldre i Korskirken (Bergen) menighet", støtte til kreftsyke barn, SOS-barnebyer og Ma'Ma Children's Center i Manila.

Kassett- og CD-utgivelser
-------------------------

1987 - Her er vi (Kassett)

1992 - Mange barn på samme jord (Kassett)

1995 - Musicalen Sakkeus (Kassett)

1999 - Kom, la oss samles (CD)

2004 - Jorden vi bor på (CD)

2010 - 25-års sang-glede (CD)

2013 - Jul med Søråshøgda barnekor (CD)

Repertoar
---------

Søråshøgda barnekor har et repertoar som spenner over alt fra kristne sanger til tradisjonelle barnesanger og folkeviser. Den viktigste siden ved koret er nok barnearbeidet. Det musikalske aspektet kommer i annen rekke, selv om man også bestreber seg på å få koret til å klinge så godt som mulig.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* nettsted Søråshøgda barnekor
***Noctophus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende
--------

Små (1-2 millimeter), mørke, blanke, rødbrune biller, fint hårete. Denen slekten utmerker seg med ganske slank kroppsform. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er litt tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er nokså stort, kantete, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten, med en tydelig midtfure. Et godt kjennetegn på slekten er at pronotum har markerte, rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten. De dekker hele bakkroppen. Lårene er noe kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis
-------

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Noen lever også i hule trær.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i det sørøstlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten har ofte vært plassert i slekten *Euconnus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
				+ Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
					- Stammen Glandulariini
						* Slekten ***Noctophus*** Casey, 1897
							+ *Noctophus schmitti* Casey, 1897

Referanser
----------

1. ↑  Casey, T.L. 1897. Coleopterological notices. VII. *Annals of the New York Academy of Sciences* 9: 286–684.

Eksterne lenker
---------------

* *Noctophus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Pseudocladotoma*** er en slekt av kamfølerbiller.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange biller, oversiden hårete, matt brunlig. De fleste av artene har kamformede antenner, "tennene" på kammen er noe klubbeformede. **Hodet** er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Hos hannene har vanligvis hvert ledd en leddet sideutvekst (hos andre biller er det vanligvis ikke noe ledd mellom antenneleddet og utveksten). **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent trekantet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket. **Dekkvingene** har ofte et påfallende fargemønster. **Larvene** er sylindriske og hårete. De artene som lever i vann har ofte ulike slags åndetilpasninger (analgjeller, nakkroppen trukket ut til ånderør).

Levevis
-------

De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien **kamfølerbiller**, **Ptilodactylidae** Laporte de Castelnau, 1836
				+ Underfamilien Cladotominae
					- Slekten ***Pseudocladotoma*** Pic, 1918
						* *Pseudocladotoma maculata* Pic, 1918
						* *Pseudocladotoma piceiceps* (Pic, 1930)
						* *Pseudocladotoma rufonatatus* (Pic, 1931)
						* *Pseudocladotoma vitaticollis* (Pic, 1930)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pseudocladotoma* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Santo Tomás-universitetet** (**University of Santo Tomas**, ***UST***), opprettet 28. april 1611, er Asias og Filippinenes eldste eksisterende universitet, og et av de største katolske universiteter i verden. Universitetsområdet omfatter 220 000 m² og ligger sentralt i Manila, samt avdeling i Negombo på Sri Lanka.

Det har 64 192 studenter fra inn- og utland (2006). 

Universitetet ble opprettet av den spanske erkebiskop av Manila som et presteseminar, og oppkalt etter den hellige Thomas Aquinas. Dominikanerne ble gitt ansvaret for institusjonen. Det vokste raskt og gir nå undervisning og akademiske grader innen jus, medisin og en rekke andre fag. 

Universitetets fullstendige navn inkluderer også «pavelig og kongelig universitet». Dette er titler det har fått fra pavene og fra den spanske kong Karl III. 

UST har utdannet en stor del av den filippinske elite opp gjennom tidene. 

Under den annen verdenskrig omgjorde japanerne universitetsområdet til konsentrasjonsleir for sivilister, utlendinger og krigsfanger, Santo Tomás interneringsleir. Blant fangene var mannskapet fra det norske lasteskipet MS «Ravnaas» fra Arendal. Skipet ble bombet av japanske fly da det passerte Filipinene på vei fra India til USA.

Eksterne lenker
---------------

* University of Santo Tomas

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Skiltvakt fra Hans Majestet Kongens Garde på post ved et skilderhus utenfor Slottet i Oslo. Skilderhuset er dekorert med i Norges riksvåpen med den norske løve, som også inngår i kongevåpenet, har stripete topp og innlagt telefon. Foto: 2007 
Et **skilderhus** er et lite, militært vakthus med ståplass til én vakt. Et skilderhus er ofte søyleformet og har åpen dør.

Skilderhus står gjerne ved porter og inngangspartier til militærleire, kaserneområder, kommandokvarter, våpendepoter og fengsler, eller utenfor slott og borger der monarker og fyrster holder til. Tidligere kunne det også være skilderhus utenfor rådhus og regjeringsbygninger. Skilderhuset brukes som leskur for skiltvakter, som ofte er kledt i stram uniform, og er akkurat passe stort til at en soldat på vakt kan stå oppreist i det når det er regn og uvær.[]

Skilderhus er vanligvis laget av tre, men faste skilderhus i stein har blitt satt opp som beskyttelse mot sideskudd utenfor porter. Mange skilderhus, blant annet i Tyskland, har vært malt stripete og i kraftige farger.[]

Ordet *skilderhus* kommer fra det tyske *Schilderhaus* der *schildern* betyr «å stå på vakt (med skjold)». *Skildehus* har i dansk også blitt brukt om vakthytte for sporvekslere ved jernbanen. Der har ordet dessuten vært et nedsettende kallenavn for en lang og klossete person. På svensk kalles skilderhus *skyllerkur*, på engelsk *sentry box*.[]

* Högvakten utenfor Stockholms slott 2006. Skiltvaktene bærer tradisjonell pigghjelm.*Högvakten* utenfor Stockholms slott 2006. Skiltvaktene bærer tradisjonell pigghjelm.
* Skiltvakt ved tradisjonelt stripete skilderhus utenfor Slottet i Praha i Tsjekkia 2005.Skiltvakt ved tradisjonelt stripete skilderhus utenfor Slottet i Praha i Tsjekkia 2005.
* Æresvakt foran skilderhus i moderne utforming ved den ukjente soldats grav utenfor Kreml-palasset i Moskva i Russland 2006Æresvakt foran skilderhus i moderne utforming ved den ukjente soldats grav utenfor Kreml-palasset i Moskva i Russland 2006
* Politimann ved White House Police Force i skilderhus ved Det hvite hus i Washington, D.C.Politimann ved White House Police Force i skilderhus ved Det hvite hus i Washington, D.C.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Skilderhus i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sentry boxes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**von** (av tysk: av/fra) eller **van** (av nederlandsk og plattysk: av/fra) er en del av flere slekters navn. Ordene von eller van kan angi 

* et sted der en stamfar kom fra
* at slekten hadde en eiendom med det navnet som følger etter von/van.

Navn med *von* kan i tillegg også angi

* at slekten fikk dette navnetillegget da den ble adlet, eller anerkjent som adel
* at en stamfar var offiser i den dansk-norske eller visse andre staters hær

Selv om dette navnetillegget, «predikatet», i utgangspunktet ikke hadde noe med adel å gjøre og kunne brukes av hvem som helst, ble det etter hvert i flere land typisk for det landeiende adelskapet. Tillegget *von* ble fra 1600-tallet søkt brukt som adelsdistinksjon i flere stater, bl.a. i alle de skandinaviske landene, og i mange stater i dagens Tyskland og sentral- og Øst-Europa. Predikatet *von* kunne da ha status som et privilegium, og var følgelig beskyttet. Idag godtar mange folkeregistre ikke nyregistreringer av navn med *von*.

I Nederland og deler av Nord-Tyskland (for eksempel slekten *von Duisburg*) forekommer *von* og *van* også i mange borgerlige navn, og fordi navn med *van* er helt alminnelige i Nederland, har *van* aldri vært brukt som adelsdistinksjon. For de fleste tyske og for skandinaviske ører høres imidlertid *van* også elegant ut på grunn av den stillingen det beslektede *von* har (noe som var grunnen til for eksempel arkitekten Ludwig Mies van der Rohe tok seg dette navnet).

I Skandinavia ble det på 1700-tallet vanlig å gi nyadlede slekter det franske predikatet *de* og senere det skandinaviske *af* (av) istedenfor *von*. I en svensk sammenheng vil *von* typisk implisere enten at slekten ble adlet på 1600-tallet (f.eks. *von Wachenfeldt*), eller at den stammer fra Tyskland (inkludert svenske besittelser, for eksempel Svensk Pommern) eller Baltikum og i noen tilfeller Danmark; i Danmark-Norge ble det også vanlig å gi *af*, og dessuten forekom blandingsformer. Da slekten Morgenstierne ble adlet fikk den navnet von Munthe af Morgenstierne. Medlemmer av slekten Løvenskiold kan også ses å ha brukt *von* selv om et slikt tillegg ikke er tatt med i adelsbrevet. Utover på 1800-tallet sluttet de fleste norske slekter å bruke *von* foran navnet. På 1900-tallet tok et par norske slekter på nytt i bruk *von*.
Skillebekk trikkeholdeplass.
**Skillebekk** er et delområde (SSB) i Bydel Frogner i Oslo. Delområdet består av fire grunnkretser (roder) og dekker et areal på 0,37 km².

Avgrensning
-----------

Delområdet Skillebekk omfatter strøket Skillebekk og noen Frogner-kvartaler videre nordover, helt opp til Frognerveien. Nasjonalbiblioteket, Hydrobygget (og -parken), Observatoriet og Frogner bydelshus ligger innenfor delområdets grenser. Grensen går i nordkanten av sporområdet langs Drammensbanen ved Frognerstranda, og følger deretter Leiv Eirikssons gate, Drammensveien, Gabels gate, Frognerveien, Henrik Ibsens gate, Parkveien og Munkedamsveien.

Grunnkretser
------------

SSB har publisert data for areal av grunnkretser i Statistikkbanken, og viser grunnkretsenes grenser på sine kart.

Solli plass med Ind-Eks-huset
**Skillebekk rode 1** har et areal på 0,06 km² og omfatter kvartalene sør for Drammensveien i den vestre enden av Skillebekk. Grensen følger Leiv Eirikssons gate, Drammensveien, Munkedamsveien, gangveien øst for Framnesveien og Drammensbanen. Grunnkretsen består for det meste av boliger i eldre bygårder, men også en del forretninger og kafeer, særlig langs Drammensveien.

**Skillebekk rode 2** har et areal på 0,11 km² og er avgrenset i sør og sørøst av Drammensveien, i vest av Gabels gate og i nord og nordøst av Bygdøy allé. Hydroparken, med Hydrobygget, ligger i grunnkretsen, i tillegg til en rekke ambassader. Bygårdene i området består for det meste av boliger, men man finner også flere forretninger og restauranter spesielt langs Bygdøy allé.

**Skillebekk rode 3** har et areal på 0,04 km² og består av fem kvartaler mellom Bygdøy allé og Frognerveien. Grensen følger de to nevnte gatene fra der de møtes ved Solli plass til Gabels gate, som avgrenser grunnkretsen i vest. Det er en rekke forretninger, restauranter, barer og kafeer i grunnkretsen.

Observatoriet
**Skillebekk rode 4** har et areal på 0,16 km² og omfatter den østre delen av Skillebekk. Grensen følger gangveien øst for Framnesveien, Munkedamsveien, Niels Juels gate, Drammensveien, Henrik Ibsens gate, Parkveien, Munkedamsveien igjen og Drammensbanen. Av kjente bygninger og institusjoner kan man nevne Ind-Eks-huset, Nasjonalbiblioteket, Observatoriet, Oslo Handelsgymnasium og Frogner bydelshus. Også parkene Olaf Bulls plass og Tinker'n ligger innenfor grunnkretsens grenser.

Befolkning
----------

Olaf bulls plass på Skillebekk
Befolkningsutvikling i delområdet og grunnkretsene (tall fra SSB).

|   | 2000 | 2005 | 2010 | 2015 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rode 1 | 1162 | 1214 | 1278 | 1491 | 1570 |
| Rode 2 | 830 | 855 | 880 | 926 | 1046 |
| Rode 3 | 712 | 725 | 850 | 1028 | 1161 |
| Rode 4 | 1306 | 1415 | 1471 | 1579 | 1702 |
| Totalt i delområdet: | 4010 | 4209 | 4479 | 5024 | 5479 |

Referanser
----------

1. ↑  SSB: Klassifikasjon av delområder og grunnkretser
2. ↑  Kart fra SSB
3. ↑  SSB: Klassifikasjon av delområder og grunnkretser
4. ↑  SSB: Grunnkretsenes areal av land og ferskvatn
5. ↑  Kart fra SSB
6. ↑  SSB: Grunnkretsenes areal av land og ferskvatn
7. ↑  Kart fra SSB
8. ↑  SSB: Befolkning i grunnkretser
Wikipedia på **samogitisk**

**Žemaitiske** eller **samogitiske dialekter** tales av rundt 500 000 personer i hovedsak i Vest-Litauen i landskapet som heter Žemaitija. Blant de fleste talere av normert litauisk, det vil si aukštaitisk, regnes žemaitisk som en litauisk dialektgruppe på lik linje med den aukštaitiske dialektgruppen. Likevel er enkelte žemaitiske underdialekter, særlig fra Telšiai fylke, vanskelig forståelige for folk lenger østfra i Litauen.  

  

Navnet *Žemaitija*, som betyr *Lavlandet*, ble skrevet som Samogitia på latin. Dette navnet brukes ennå på engelsk, fransk og delvis på tysk. Derfor kan man av og til se betegnelsen *samogitisk* bli brukt i ulik litteratur om de žemaitiske dialektene.

Underdialekter
--------------

De žemaitiske dialektene av litauisk er inndelt i én vestlig variant, to nordlige og to sørlige varianter (Zinkevičius og Girdenis, 1965).
██ Vest-žemaitisk rundt Klaipėda og Šilutė. 

Nord-žemaitisk :
██ Dialektene rundt Kretinga og Palanga.

██ Dialektene rundt Telšiai.

Sør-žemaitisk :
██ Dialektene rundt Varniai.

██ Dialektene rundt Tauragė og Raseiniai.

Žemaitisk deles inn i tre underdialekter :

* Vestlig : Omkring Klaipėda og Šilutė (såkalte «donininkų»-talere).
* To nordlige varianter : Omkring Telšiai, Kretinga og Palanga (såkalte «dounininkų»-talere).
* To sørlige varianter : Omkring Varniai, Tauragė og Raseiniai (såkalte "dūnininkų"-talere).

Alfabet
-------

Bokstaven lang e skrevet slik finnes bare på žemaitisk. Alfabetet er benyttet siden førkrigstiden.
Det žemaitiske alfabetet har 32 bokstaver. Det følger det samme skriftsystemet som i litauisk, men har til gjengjeld en rekke bokstaver hentet fra det latviske alfabetet og med disse forskjellene :

* Det finnes ingen nasale vokaler (bokstaver med ogonekene: ą, ę, į, ų)
* I tillegg er det tre lange vokaler, skrevet med makroner over: ā, ō, ē (som i latvisk)
* Lang **i** i žemaitisk er skrevet med en makron over: ī (i motsetning til på litauisk der den skrives som y).
* Den korte vokalen ė skrives som o med tilde over (õ). Egentlig skal den skrives som ė med makron over: Ė̅ og ė̅. [1]
* Det finnes i tillegg to diftonger i žemaitisk som skrives som digrafer: ou og ėi. (Disse sammensatte bokstavene finnes også i det litauiske alfabetet.)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **A a** | [ā] | **Ā ā** | [ėlguojė ā] | **B b** | [bė] | **C c** | [cė] | **Č č** | [čė] | **D d** | [dė] | **E e** | [ē] | **Ē ē** | [ėlguojė ē] |
| **Ė ė** | [ė̅] | **Ė̅ ė̅** | [ėlguojė ė̅] | **F f** | [ėf] | **G g** | [gė, gie] | **H h** | [hā] | **I i** | [ī] | **Ī ī** | [ėlguojė ī] | **J j** | [jot] |
| **K k** | [kā] | **L l** | [ėl] | **M m** | [ėm] | **N n** | [ėn] | **O o** | [ō] | **Ō ō** | [ėlguojė ō] | **P p** | [pė] | **R r** | [ėr] |
| **S s** | [ės] | **Š š** | [ėš] | **T t** | [tė] | **U u** | [ū] | **Ū ū** | [ėlguojė ū] | **V v** | [vė] | **Z z** | [zė, zet] | **Ž ž** | [žė, žet]. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
*For stedet i Nittedal med samme navn, se Skillebekk (Nittedal)*
*For gaten i strøket med samme navn, se Skillebekk (Oslo)*

**Skillebekk** er et strøk i indre by i Oslo, bydel Frogner. Det består av boliger, for en stor del leiegårder fra slutten av 1800-tallet (murbyen) og noe næringsvirksomhet.

Beliggenhet
-----------

Kart over Skillebekk, med de omtrentlige grensene markert i rødt.(Kartet i full oppløsning)
Kartet viser strøkets gater og uoffisielle «grenser». Skillebekk grenser mot Ruseløkka i øst, Frogner med Gimle i nord, Skarpsno i vest, og Filipstad og Frognerstranda i sør.

Drammensveien går gjennom strøket, som ligger mellom Solli plass og Skarpsno.

Historie
--------

Strøket har navn etter *Skillebekken*, som fikk dette navnet fordi den dannet *skillet* (grensen) mellom Bymarken og Frogner hovedgård i Aker inntil byutvidelsen i 1878. Opprinnelig het den *Styggedalsbekken*. Bekken ble lagt i rør i 1885, og Niels Juels gate ble anlagt i bekkefaret. Husmannsplassen *Skillebekk* under gården Frogner er nevnt i en grenseoppgang i 1733. I slutten av 1700-årene var plassen blitt en forpaktningsløkke under Frogner, men ble frasolgt gården i 1811. Løkken fikk i 1833 en hovedbygning tegnet av arkitekt Christian H. Grosch, som ble revet da strøket ble fortettet med ny bebyggelse i 1930-årene. Vestre del av strøket er dominert av leiegårdsbebyggelse fra 1880-årene, med enkelte innslag av villabebyggelse. Sør for Drammensveien mot Solli plass fikk området Hjortnes modernistisk blokkbebyggelse i 1930-årene.

Skillebekk er omhandlet i romanen *Beatles* av Lars Saabye Christensen.

Parker og plasser
-----------------

Kjernen i strøket er plassen med Olaf Bulls plass, som til 2018 het Skillebekkparken, der Drammensveien og Munkedamsveien møtes. Strøkets andre park er Framneshaven (Tinker'n), som ligger på høyden mot Filipstad og Frognerkilen.

Se også
-------

* Ruseløkka/Skillebekk Beboerforening

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |
Våpenskjoldet til St. Halvard
**St. Johanneslogen St. Halvard** er en frimurerlosje i Den Norske Frimurerorden (St. Johannesloge nr. 10) som ble opprettet i Hamar den 28. november 1908.

Dens historie startet med broderforeningen **St. Halvard til den flammende Stjerne** som ble grunnlagt den 12. januar 1891, underlagt St. Johanneslogen Olaf Kyrre til det gyldne Kjæde. Den 27. april 1894 ble den en selvstendig St. Johannesloge med samme navn.

Logen var en av de humanitære St. Johannesloger som oppstod i kjølvannet av en organisasjonsmessig splittelse i det norske frimureriet. Logens konstitusjons-patent ble opprinnelig tidelt av storlogen Zur Sonne i Bayreuth, uavhengig av Den Norske Frimurerorden.

Den 28. november 1908 ble logen **St. Halvard til den flammende Stjerne** slått sammen med *Oplandenes broderforening* (stiftet 1893) til den nåværende **St. Johanneslogen St. Halvard**

I 1960 ble logen innlemmet i Den Norske Frimurerorden som St. Johannesloge nr. 10.

Logen har fått lov til å arbeide i henhold til ritualer som er noe avvikende fra ritualene i de fleste andre St. Johannes logene.

Ordførende Mestere 1908–
------------------------

| # | Navn | Levetid | Innsatt | Avgikk |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | BanksjefGabriel Andreas Stoud Platou | 1858–1911 | 28. november 1908 | 6. juni 1911 |
| 2 | Fylkeslege Vollert Hille | 1863–1934 | 4. november 1911 | 26. januar 1932 |
| 3 | Prost Nils Christian Erichsen | –1957 | 26. januar 1932 | 17. oktober 1950 |
| 4 | OverlegeNils Kristoffer Bøckman | 1884–1960 | 17. oktober 1950 | 3. mai 1960 |
| 5 | Gårdbruker Anders Findsen | 1893–1977 | 3. mai 1960 | 16. september 1969 |
| 6 | Lektor Haakon Dessen | 1905–1998 | 16. september 1969 | 5. mai 1976 |
| 7 | Gårdbruker Vincens Johan Steen Stoltenberg | 1913–1989 | 5. mai 1976 | 4. april 1989 |
| 8 | Arkitekt Trond Høye | 1922– | 4. april 1989 | 14. februar 1995 |
| 9 | Lektor Kyrre Haugan | 1940– | 14. februar 1995 | 1. mars 2003 |
| 10 | Adjunkt Henning Børresen | 1944– |  |  |

Litteratur
----------

* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Hotel Westin Excelsior på Via Veneto
Den amerikanske ambassade på Via Veneto
**Via Vittorio Veneto**, somkortere kalles **Via Veneto**, er en gate i Roma som fører fra Piazza Barberini til Porta Pinciana. Den er oppkalt etter slaget ved Vittorio Veneto.

Gaten ble bygget i 1880-årene under en veldig boom i eiendomsmarkedet etter at Roma var blitt annektert av det nye kongeriket Italia. 

I 1950- og 1960-prene ble Via Veneto internasjonalt kjent som et sentrum for *la Dolce Vita* («det søte liv»), som til sine barer og restauranter tiltrakk seg hollywoodstjerner og Jet-Set-personligheter som Audrey Hepburn, Anita Ekberg, Anna Magnani, Gary Cooper, Orson Welles, Tennessee Williams, Jean Cocteau og Coco Chanel. Filmen La Dolce Vita av Federico Fellini fra 1960 foreviget denne hyperaaktive livsstil, lysene og jevne og trede strøm av tutende biler på Via Veneto. Her er noen av Romas mest kjente kafeer og femstjerners hoteller, som Café de Paris, Harry’s Bar, Regina Hotel Baglioni ogs Westin Excelsior.

Omtrent halvveis i gaten ligger Palazzo Margherita som er den amerikanske ambassade i Roma.

Litteratur
----------

* Eugenio Scalfari: *La sera andavamo in Via Veneto. Storia di un gruppo dal „Mondo" alla „Repubblica".* 2. Auflage. Mondadori, Mailand 1986.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Via Vittorio Veneto (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
Fengselet i 2015
**Statsfængslet i Vridsløselille** er et fengsel i Albertslund på Københavns vestegn, innviet i 1859 og drevet av Kriminalforsorgen.

Fengselet benyttes til fullbyrdelse av fengselsstraff og gjennomførelse av varetektsfengsling og har i alt 241 plasser. Man mottar kun menn over 23 år fra hele Sjælland som skal anbringes i lukket fengsel. Der er således ikke noen kvinnelige innsatte.

Historie
--------

I 1859 ble Forbedringshuset på Vridsløselille Mark tatt i bruk etter det såkalte «Philadelphia-systemet». Dette innebar en total isolasjon av fangene døgnet rundt, med det formål at de skulle ha tid og mulighet til å angre sine synder og forlike seg med Gud.

All tid ble dermed tilbrakt i fengselscellen – både arbeids- og fritid. Hvis fangen så skulle ferdes utenfor cellen, skulle han bære en maske som beskyttet ham mot å bli gjenkjent av de andre fangene. Denne masketvangen ble opprettholdt frem til 1924, hvoretter det ble frivillig om man ville bære maske eller ei.

Enhver samtale og kontakt fangene imellom var forbudt. Således ble fangene i skolen og i kirken plassert i små båser, hvorfra de kunne se lærerne eller presten, men ikke hverandre.

Isolasjonsprinsippet ble bevart et godt stykke inn i 1900-tallet.

Rømninger
---------

Den mest spektakulære rømningen fra Vridsløselille fant sted den 27. august 1995, da en hjullaster braste inn i ringmuren om fengselet og laget et 13 meter stort hull. Bak rømningen sto Lars Hitchinson Hansen og noen hjelpere, og det lyktes i alt 13 fanger å rømme.

Olsen-banden
------------

Egon Olsens vej i Albertslund kommune.
Blant alminnelige mennesker er fengselet blitt særdeles velkjent gjennom Erik Ballings film om Olsen-banden. Således starter og slutter de fleste av filmene foran fengselets hovedinngang.

Da skuespilleren bak seriens hovedperson, Ove Sprogøe, døde i september 2004, begynte man å snakke om hvorvidt den daværende delen av Fængselsvej mellom Roskildevej og fengselet skulle omdøpes til Egon Olsens vej. Etter noe debatt frem og tilbake ble navneendringen vedtatt av Albertslund kommune. Den dagen da Ove Sprogøe ville fylt 85 år (21. desember 2004), ble veien foran Vridsløselille omdøpt fra Fængselsvej til Egon Olsens vej.

Referanser
----------

1. ↑  «Tidligere fangeoprør» (PDF). Fængselsforbundet. mars 2004. s. 9. Besøkt 2. mars 2010.
2. ↑  «Flugtkongen igen bag tremmer». Danmarks Radio. 10. februar 2009. Besøkt 2. mars 2010.
3. ↑  «Fængselsvej opkaldes efter Egon Olsen» *Politiken*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Statsfængslet i Vridsløselille – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tag på opdagelse i Statsfængslet i Vridsløselille

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Titus Bülche** (født 1639 i Flensburg, død 9. august 1689 i København), var en dansk-norsk embedsmann. Sønn av livlege for Christian IV, senere borgermester i København Peter Bülche (1605-71) og Margrethe Thombs (død 1663). Gift med Anne Marie Lausdatter Mariager (død 2. mars 1695 i København), datter av borgermester i Christianssand Laurids Christensen (død 1669).

Karriere: Sorø akademi, studiereise i utlandet. Kommissær og generalinspektør i Norge 1662-65/72, borgermester i København 1665. Medlem av Statskollegiet og Høyesterett. Justisråd 1684.

Titus Bülche er i ettertiden mest kjent for Titus Bülches manntall 1663-6, en samlebetegnelse på flere serier av manntall opptatt i Norge i løpet av 1660-årene. Manntallene er de eldste i sitt slag i verden, og kom i stand på Bülches initiativ etter at han i 1662 var blitt kommissær for kirkene i Norge.

I denne stillingen foretok han høsten 1662 en inspeksjonsreise i Norge. Hovedformålet var å skaffe seg oversikt over prestenes og kirkenes økonomi; men Bülche var i tillegg opptatt av befolkningen, og på eget initiativ registrerte han alle menn over tolv år i Drangedal, og om de var bønder, bondesønner, husmenn eller drenger. Basert på disse opplysningene satte 
han i 1663 opp et manntall, som regnes som Norges eldste.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 145[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hege Brit Randsborg, Riksarkivet: «Itt vist og rigtigt Mandtal», *Arkivmagasinet* (s. 27), nr 2/2009

Kilder
------

* Weidling, Tor (2000). *Eneveldets menn i Norge*. Riksarkivaren. s. 145. ISBN 8254800650.
* Titus Bülches manntall 1663-1666, digitalarkivet.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Geni
 |
Karol Scheiblers palass
**Karol Scheiblers palass** (polsk *Pałac Karola Scheiblera*) ligger ved Seiersplassen (det tidligere Vanntorget) i Łódź. Det er en av tre palassresidenser i det urbanistiske komplekset Księży Młyn.

Palasset ble opprinnelig reist som en beskjeden, enetasjes bygning i 1856, og var fra den tid av fabrikantens faste bosted. På 1860-tallet ble en ny etasje påbygd etter tegninger av Karol Jan Mertsching, og bygningen fikk da en mer representativ karakter. Palasset var den første fabrikantresidensen av denne typen i Łódź.

Palasset innvendig
Etter Scheiblers død ble det i årene 1884–1887 ombygd i neorenessansestil etter tegninger av Edward Lilpop fra Warszawa, noe som gav palasset dets nåværende utseende. Bygningen fikk blant annet et asymmetrisk plassert tårn, noe som viser innflytelse fra toskansk arkitektur. Ved hageelevasjonen ble det bygd en risalitt med terrasse.

Det stilrike palassindret står i kontrast til den noe beskjedne palassbygningen, skjønt det er ikke like overdådig utsmykket som i Izrael Poznańskis palass. Scheiblers palass skulle først og fremst tjene som bosted, og representative saler finnes derfor kun i første etasje. De er prydet med rikt utsmykkede kaminer og peiser, mens veggene er dekt med vevet stoff, paneler og keramiske plater. I en av salene finnes også vakker mosaikk fra det venetianske verkstedet til Antonio Salviatti. Takene er derimot dekorert med allegoriske malerier. Det svært rike inventaret kommer fra Berlin, Paris og Dresden. 

Palasset huser i dag Kinematografimuseet (*Muzeum Kinematografii*) som viser Łódź’ rike filmhistorie.

Eksterne lenker
---------------

* Kinematografimuseets hjemmeside
Neverland Ranch sett fra luften
***Leaving Neverland*** er en britisk-amerikansk dokumentarfilm fra 2019 produsert og regissert av Dan Reed. Dokumentaren omhandler seksuelle overgrep som musikeren Michael Jackson beskyldes for å ha utført overfor Wade Robson (f. 1982) og James Safechuck (f. 1978). Begge hadde nær kontakt med Jackson da de var barn og i perioder bodde de også på hans enorme ranch, Neverland. Begge har tidligere avvist at det hadde foregått noe overgrep og Wade vitnet til Jacksons fordel da han ble etterforsket for slike påstander i 2004–2005. I denne dokumentaren hevder de imidlertid at Jackson utsatte dem for seksuelle overgrep flere ganger. 

Filmen fikk verdensomspennende oppmerksomhet da den kom, men ble samtidig møtt med kritikk for å være ensidig og at dens fokus nesten utelukkende var på Robson og Safechucks historier. Jackson-familien bestred påstandene som kom frem i filmen og truet med å gå til sak mot produsentene.

Filmen er på nesten fire timer og var en samproduksjon mellom britiske Channel 4 og amerikanske HBO. Den hadde premiere på Sundance filmfestival, men hadde TV-premiere i de fleste andre land.

NRK
---

*Leaving Neverland* ble sendt på NRK2 over to kvelder den 10. og 11. mars 2019. Første del ble sett av 100 000 og hadde en seerandel på 20 prosent.

NRK hadde opprinnelig nedlagt forbud mot at radiokanalene deres skulle spille musikk av Jackson i et par uker etter at dokumentaren ble sendt, men etter store protester ble denne beslutningen omgjort.

Referanser
----------

1. ↑  Stelter, Brian. «'Leaving Neverland' sparks a re-examination of Michael Jackson's legacy». *CNN*. Besøkt 9. mars 2019.
2. ↑  Solberg, Trine (28. januar 2019). «Ny Jackson-dokumentar sjokkerer». *Nettavisen* **(norsk)**. Besøkt 11. mars 2019.
3. ↑  «Leaving Neverland». *NRK P3* **(norsk)**. Besøkt 11. mars 2019.
4. ↑  Solberg, Trine (9. mars 2019). «Advokat om NRKs sending av Jackson-dokumentar: - Skammelig og rettsstridig». *Nettavisen* **(norsk)**. Besøkt 11. mars 2019.
5. ↑  Vissgren, Julie (5. mars 2019). «Jackson-familien bestrider pedofili-påstandene i «Leaving Neverland»:- Vi kjenner broren vår». *NRK*. Besøkt 11. mars 2019.
6. ↑  NTB. «Over 100.000 så Jackson-dokumentar på NRK». *Aftenposten*. Besøkt 11. mars 2019.
7. ↑  Lea, Mathilde (5. mars 2019). «NRK snur: Fjerner ikke Michael Jackson likevel». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 11. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Leaving Neverland* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Leaving Neverland* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Leaving Neverland* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Leaving Neverland* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Leaving Neverland* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Leaving Neverland* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Karo Pharma AS** er et norsk legemiddelfirma med hovedkontor i Oslo. Bedriften sysselsetter rundt 25 personer i forskning og utvikling, markedsføring, salg, administrasjon og økonomi.

Historikk
---------

Weiders Farmasøytiske ⅍ ble grunnlagt i 1940 av cand.pharm. Olaf Weider. Formålet var «fabrikasjon og forhandling av apotekvarer, næringspreparater og andre artikler, samt agenturvirksomhet».

I august 2014 ble Weifa AS kjøpt av Aqualis, og notert på Oslo børs under navnet Weifa ASA. Juni 2015 splittet Weifa selskapet i to, og solgte ut B2B-forretningsområdet sammen med produksjonsanleggene i Kragerø til Vistin Pharma AS. 

Weifa er Norges tolvte største legemiddelleverandør etter omsetting (2013). Produktene omfatter merkevarer som Paracet, Ibux, Paralgin Forte, Pyrisept, Nazaren og Tussin. I tillegg markedsfører Weifa produkter som Weifa-Kalsium, Weifa-C Nypeekstrakt og c-vitaminer, kosttilskuddserien Complete og varmesalven Tiger Balsam. 

Ca. en tredjedel av Weifas salg er eksport til utlandet.

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Om Wefia». Weifa. Arkivert fra originalen 13. oktober 2015. Besøkt 11. februar 2015.
3. ↑  «Weifas historie». Weifa. Arkivert fra originalen 11. februar 2015. Besøkt 11. februar 2015.
4. ↑  «Tall og fakta 2014» (PDF). Legemiddelindustrien. Arkivert fra originalen (PDF) 29. juli 2014. Besøkt 11. februar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Velimeşe** er en by i provinsen Tekirdağ i Tyrkia.

Geografi og befolkning
----------------------

Byen ligger i Thrakia i den europeiske delen av Tyrkia, nord for Çorlu-elven, en liten sideelv til elven Ergene og motorveien Otoyol 3, som forbinder İstanbul og Kapıkule ved den bulgarske grensen. 

Befolkningen i byen var i 2011 målt til 7 893.

Historie
--------

I det 19. århundre var det en offentlig gård som ble brukt til militærtrening der byen nå ligger. Navnet på gården var *Velipaşa*, en referanse til en pasja i det osmanske riket. Etter den russisk-tyrkiske krig (1877-1878) bosatte tyrkiske flyktninger fra Bulgaria og Serbia seg på gården, og bosetningen fikk navnet Velimeşe. 

I begynnelsen av det 20. århundre ble stedet okkupert to ganger. I 1912 ble det okkupert av Bulgaria under den første Balkankrigen, men under den andre Balkankrigen ble byen gitt tilbake til Tyrkia. Mellom 1920 og 1922, etter den første verdenskrig, var byen okkupert av Hellas. Den 15. oktober 1922 ble Velimeşe overført til Tyrkia igjen. 

I 1974 fikk stedet bystatus.

Økonomi
-------

Velimeşe er en voksende by. Korn, solsikker og brødkorn er hovedeksportene, men mesteparten av byens beboere jobber i fabrikker som ligger rundt byen.

Referanser
----------

1. ↑  Statistical Institute Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Mayor's page (tr)  Arkivert 4. november 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Psykedeliske stoffer** er en gruppe psykoaktive stoffer som inneholder blant annet LSD, psilocybin fra fleinsopp, meskalin fra Peyote-kaktusen, 2C-B, LSA og DMT. De fleste av de psykedeliske stoffene er enten tryptaminer eller fenetylaminer (unntakene er ketamin, virkestoffene i Salvia Divinorum, enkelte arter blant nattskygge-plantene og noen andre mindre psykedeliske planter), men på tross av kjemiske variasjoner er rusopplevelsene ganske like, selv om dosering og varighet varierer fra stoff til stoff.

Virkningsmekanisme
------------------

Det er fortsatt uklart akkurat hvordan psykedeliske stoffer fungerer, men det er påvist at de bindes til serotonin-reseptorer, og gjennom det skaper rusreaksjonen i brukeren.

Eksterne lenker
---------------

* PiHKAL er et omfattende oppslagsverk om psykedeliske fenetylaminer
* TiHKAL er et omfattende oppslagsverk om psykedeliske tryptaminer

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Tito (til høyre) under andre verdenskrig.

| Artikkelen inngår i serien om
**Kommunisme** |
| --- |
|  |
|  |
| **Retninger** |
| marxisme · leninisme · venstrekommunisme · rådskommunisme · trotskisme · stalinisme · anarkokommunisme · maoisme · eurokommunisme |
| **Nøkkelbegrep** |
| «fra enhver etter evne, til enhver etter behov» · dialektisk materialisme · historisk materialisme · klassekamp · overskuddsverdi · proletariatets diktatur · arbeiderselvstyre |
| **Marxist-leninistiske sosialiststater** |
| Cuba · Jugoslavia · Kina · Laos · Nord-Korea · Sovjetunionen · Vietnam · *flere* |
| **I Norge** |
| NKP · AKP · Mot Dag |
| **Personer** |
| Marx · Engels · Lenin · Trotskij · Luxemburg · Stalin · Mao · Che Guevara · *flere* |

**Titoisme** er en kommunistisk ideologi etter den jugoslaviske statslederen Josip Broz Tito. Den blir hovedsakelig brukt for å beskrive den form for kommunisme som han skapte i Jugoslavia etter de avviste Kominformens 1948 resolusjon. Etter dette brøt Jugoslavia alle bånd med Sovjetunionen. Jugoslavia var den eneste østeuropeiske nasjonen som stod utenfor Warszawapakten fra starten av. De erklærte seg «sosialistiske, men uavhengig».

Titoisme skilte seg ut fra de andre kommunistiske retningene ved å desentralisere økonomien og gav dessuten arbeiderrådene i bedrifter reell innflytelse. 

Ordet «titoisme» ble først tatt i bruk av Moskva med en negativ og nedsettende betydning i perioden med spenning mellom de to statene. Ordet ble og blir derfor sjelden brukt i det tidligere Jugoslavia.

I Norge ble begrepet hyppig brukt mot mindretallet i forbindelse med Furubotn-oppgjøret i 1949–50.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Karol Wilhelm Scheibler** (født 1. september 1820 i Montjoie (i dag Monschau) ved Aachen, død 13. april 1881 i Łódź) var den største fabrikanten i Łódź.

Karol Scheiblers palass i Łódź
Scheiblers fabrikk i Łódź

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Scheibler kom fra en evangelisk-augsburgsk tysk familie. Faren hans eide en tøyfabrikk i Tyskland. Karol lærte seg yrket i England og praktiserte senere i Belgia, Frankrike, Skottland og Nederland. 

### Karriere

I 1848 reiste han til Polen, og ble direktør i et bomullsspinneri hos sin onkel Fryderyk Schlösser i Ozorków. 

Hans selvstendige fabrikantkarriere skjøt fart etter bryllupet med Anna Werner i 1854. Hennes far eide tøyfabrikker i Zgierz og Ozorków samt en sukkerfabrikk i Leśmierz. Annas medgift var dobbelt så stor som Scheiblers formue. Den samlede summen, støttet opp av en rekke lån, gav ham muligheten til å åpne sin første fabrikk i 1855 – et fullstendig mekanisert spinneri. På kort tid omgjorde han bygningene sine til det mest moderne tekstilfirmaet i Łódź.

Med Karol Scheiblers virksomhet begynte en helt ny epoke i Łódź’ historie, og sikret byen ledelse innenfor tekstilindustrien i Europa. Han skapte et enormt industriimperium, bestående av komplekset ved Wodny Rynek («Vanntorget», i dag Seiersplassen), Księży Młyn og bebyggelsen langs Wincenty Tymienieckis gate helt frem til Piotrkowska-gaten.

Scheiblers fabrikk i Łódź fortsatte å blomstre og Schreibler kjøpte en rekke mindre møller i distriktene Źarki og Księży Młyn. Etter at en brann ødela fabrikken i Księży Młyn i 1874, gjenoppbygde Scheibler den med 88.000 spindler og bygde sitt eget «rike» i Księży Młyn med hus for 321 familier, en brannstasjon, skoler, forretninger og ent sykehus.

Karol Scheibler var dermed også filantrop. Både han selv, og etter sin død også hans kone Anna Werner, sønnen Karol Wilhelm samt datteren og svigersønnen Matylda og Edward Herbst, la ut store summer til veldedighet og støttet finansielt byggingen av skoler, sykehus og kirker.

Scheibler ble gravlagt på Den gamle kirkegård i Łódź i Scheiblers kapell.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internetowy Polski Słownik Biograficzny, Internetowy Polski Słownik Biograficzny ID karol-wilhelm-scheibler-1, oppført som Karol Wilhelm Scheibler[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 123168996, besøkt 12. august 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Sejm-Wielki.pl profil-ID psb.28375.1[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
En **velforening** er en sammenslutning av beboere innenfor et avgrenset boområde, for eksempel et byggefelt eller en grend, som har gått sammen for i fellesskap å skape et bedre og sikrere bo- og nærmiljø i sitt område. Det er en forening som ikke er basert på særinteresser, men ser området som en helhet og tar opp de utfordringer nærmiljøet står overfor. Foreningen skal ha vedtekter og et styre, en demokratisk oppbygging, holde generalforsamling /årsmøte og valg på tillitspersoner.

Norge
-----

Velforeningers historie strekker seg tilbake til stiftelsen av «Det nyttige Selskap» i Bergen i 1776. Rundt 1814 ble de kalt sogneselskaper. Oppgaver og funksjoner har endret seg gjennom tidene. Opprinnelsen til dagens utgave stammer trolig fra slutten av forrige århundre. Velforeninger hadde ikke minst ansvar for etablering av vei, vann og kloakk på 1920- og 30- tallet før dette ble kommunale oppgaver. Det skjedde en stor vekst i antall nye velforeninger på 1970-tallet, med særlig sterk økning på 1980-tallet. I dag har en del av de kommunale oppgaver blir ført tilbake til velforeninger - for eksempel belysning, brøyting og vedlikehold av veier.

Norske velforeninger ble i 1974 organisert i Norges Velforbund. Etter en konflikt internt i organisasjonen ble den begjært konkurs den 3. mars 2010. I 2010 be det dannet to konkurrerende foreninger for norske vel, Velforbundet og Vellenes Fellesorganisasjon. I 2016 ble Velforbundet og Vellenes Fellesorganisasjon slått sammen og alle medlemmene gikk nå over til det som er Norges eneste paraplyorganisasjon for velforeninger, Vellenes Fellesorganisasjon.

### Kjennetegn

En velforening er befolkningens talerør og har et mangfold av oppgaver som kun begrenses av vellets eget initiativ. Dette spenner fra små dugnader, anlegg av turveier, lekeplasser til mer omfattende og store aktiviteter. Velforeninger er også en viktig lokal høringsinstans for kommunen i saker som berører velområdet - ikke minst i forbindelse med kommuneplanene og plan- og bygningsloven.

Eksempler på oppgaver er:

* Dugnadsarbeid i forbindelse med vedlikehold og for å holde det rent og trivelig i nærmiljøet
* Arbeide med trafikksikkerhet, et trygt bomiljø - nabohjelp, samt frivillig brannvern og annen beredskap
* Opprettelse, ansvar for, samt vedlikehold av lekeplasser og nærmiljøanlegg.
* Drift av samfunnshus/grendehus, barnehage og ungdomsklubb
* Arrangør av sosiale sammenkomster som 17. mai, St. Hans, juletretenning, juletrefest, juleverksted, ungdoms-diskotek, pensjonisttreff og ture
* En sterk pådriver i kampen om å bevare viktige lokale institusjoner som skole, postkontor og nærmiljøforretninger
* Uttalelser til kommunen og andre om fremlagte planer og forslag
* Rydding av lekeområder, turveier og stier
* Søke kommunen eller andre om støtte til tiltak til friluftsliv i nærområdet

Referanser
----------

1. ↑  Norges Velforbund: *Slik er en Velforening* Arkivert 5. mars 2014 hos Wayback Machine.
2. 1 2 3  Vellenes Fellesorganisasjon
3. ↑  Dagens Næringsliv 5. mars 2010: *Hele Norges dugnadsorganisasjon er konkurs*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Titus Malachi Bramble** (født 21. juli 1981 i Ipswich) er en engelsk fotballspiller. Han er forsvarsspiller og står for øyeblikket uten kontrakt. Tidligere har han spilt for Ipswich Town, Colchester United (hvor han var på lån), Newcastle United og Wigan Athletic.

Selv om han ofte spilte for Englands U21-landslag, har han enda til gode å spille for a-landslaget. Grunnen til dette er at han har konsentrasjonsvansker, og gjør en del enkle feil på grunn av det. Gjennom sine foreldre er han kvalifisert til spill for Montserrat. Hans bror Tesfaye Bramble har spilt over 200 kamper i den engelske ligaen.

Den 8. mai 2006 scoret Titus et fabelaktig volleymål mot Chelsea i en 1-0-seier, og dette sikret Newcastle en plass i Intertotocupen.

Den 10. august 2006 scoret Titus enda et viktig mål for Newcastle. Dette kom i UEFA-cupens andre kvalifiseringsrunde mot latviske FK Ventspils. Dette målet sendte Newcastle videre i UEFA-cupen.

Den 16. mai 2007 annonserte den nye Newcastle-manageren Sam Allardyce at han ikke ønsket å fornye kontrakten med Bramble, og han ble sluppet fra klubben. Det var flere interesserte klubber, men det var Wigan som trakk det lengste strået. Bramble signerte en treårs-kontrakt med klubben 4. juni 2007.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 3130, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.sporting-heroes.net[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.transfermarkt.co.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Titus Bramble – LÉquipe Rediger på Wikidata

* (en) Titus Bramble – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Titus Bramble – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Titus Bramble – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Titus Bramble – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Titus Bramble – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Titus Bramble – as.com Rediger på Wikidata