recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Her Escape*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av Joe De Grasse.

Handling
--------

Tom Walsh, hans datter, Pauline, og hans sønn, Pete, bor i en leiegård kjent for politiet for å være oppholdsstedet til flere kjeltringer. Tom og Pete tvinger Pauline til å delta på forskjellige ran for å tjene penger. I løpet av et slikt ran skal Pauline holde utkikk i tilfelle politiet dukker opp. Men hun kommer i snakk med noen fra Frelsesarmeen, som gir henne en brosjyre hun kan lese - noe som i stor grad påvirker livet hennes. I mellomtiden har Tom og Pete blitt skremt vekk fra huset de planla å rane. De oppdager at Pauline er borte fra området hvor de ba henne holde utgikk. Rasende over at hun har forsvunnet reiser de hjem, for å vente til hun dukker opp.

Når Pauline endelig kommer hjem, forteller hun faren sin om møtet med medlemmene fra Frelsesarmeen. Hun ber faren sin om å leve et ærlig liv, uten kriminalitet. Rasende over foredraget hennes jager Tom Walsh etter henne med en stor kniv, innstilt på å drepe henne. Pauline skynder seg ut av rommet, forfulgt av faren sin. Men Walsh snubler i en trapp i sitt berusede sinne, faller og dør snart av skadene. Når Pete kommer hjem finner han faren sin død. Pauline reiser sin vei kort tid senere, og skaffer seg jobb hos en velstående familie som forbereder seg på å reise vestover. Broren hennes oppdager imidlertid hvor hun arbeider, og når hun forlater byen følger han etter på det samme toget.

Pauline tror at hun har forlatt sitt tidligere liv, men en dag konfronterer broren henne. Hun nekter å reise sammen med ham, og ber ham om å la henne være i fred. Pete er i ferd med å dra henne med seg, når Paul Reeves - en velstående ung gruve-eier - slår Pete ned. Reeves introduserer seg for Pauline, og de blir snart venner. De ønsker snart å gifte seg med hverandre, men samtidig har Pete blitt leder for en kriminell gjeng. Når de leser i avisene om søsterens bryllup, planlegger Pete å rane hjemmet deres.

Skuespillere
------------

* Pauline Bush som Pauline Walsh
* William C. Dowlan som Paul
* Lon Chaney som Pete Walsh
* Richard Rosson
* Laura Oakley

Referanser
----------

1. ↑  Her Escape
2. ↑  David Thomson. *The New Biographical Dictionary of Film: Sixth Edition*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Her Escape* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Her Escape* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Bergen og Hordaland Skogselskap** ble stiftet som *Bergens Skogselskab* den 3. januar 1899 for å bidra til skogreisingen i Hordaland og Sogn og Fjordane. Dette formålet var utbredt i samtiden som viktig for ressurssituasjonen og økonomien i Norge. Initiativtaker var lagtingspresident John Theodor Lund, og med seg i den forberedende arbeidskomiteen hadde han overlege Klaus Hansen, bonde Guttorm Lid, skipsreder Christian Michelsen og kjøpmann Børre Giertsen. Ved etableringen av selskapet var kr. 20.000,- samlet inn som kapital og tiltaket mottok større pengegaver de første årene av sin virksomhet. I det første styret, valgt den 6. mars 1899, satt skipsreder Christian Michelsen, amtmann Hroar Olsen, overlege Klaus Hansen, skogforvalter Mohn og kjøpmann Børre Giertsen (formann).

Selskapet oppfordret alle kommuner i fylkene til å opprette lokale skoglag og leiet våren 1899 jord på Stend landbruksskole for frøsåing inntil Ekhaug Planteskole ble kjøpt til formålet samme år. I 1902 ble selskapet slått sammen med Nordre Bergenhus Skogplantningsselskap og i 1904 overtok det Voss Klængeanstalt og drev utplantningskurs. Anstalten ble utgangspunktet for Vestlandets forstlige forsøksstasjon i 1915. 

Loven om skogvern av 1932 krevde skogoppsyn for hvert fylke, som ble underlagt skogselskapet. 1959 ble skogselskapets planteskole og administrasjon flyttet til Ulvik, og skolen kalt Ulvik Skogplanteskule.

Våren 1900 anskaffet selskapet tilsammen 598 000 planter til utsetting. Frem til 1949 ble til sammen 66 millioner planter satt ut i regi av selskapet. Ulvik Skogplanteskule ble ved opprettelsen dimensjonert for å tilvirke inntil fire millioner planter til utsetting årlig.

Kilder
------

* *Bergen og Hordaland Skogselskap 75 år* i *Norsk Skogbruk* nr. 5, 1974, s. 16-17.
Diagram 1: Etter 1.d4 Sf6 2.c4 e5

**Budapesterforsvaret** (ECO-kodene A51 og A52) er en sjakkåpning som defineres av åpningstrekkene 

* 1.d4 Sf6
* 2.c4 e5 (diagram 1).

Med sitt andre trekk går svart straks til angrep mot det hvite sentrum, og ofrer en bonde for å gjøre dette. Som regel er dette et midlertidig offer fordi å tviholde på bonden binder opp de hvite brikkene. I stedet pleier hvit å fullføre utviklingen sin hurtig ved å la svart ta tilbake bonden.

Det eneste trekket som gir et seriøst håp om fordel for hvit er 3.dxe5 og svart må flytte springeren igjen. Vanligvis spilles 3...Sg4, men Fajarowiczvarianten 3...Se4, en ekte gambit, sees også noen ganger.

Etter 3...Sg4 er 4.Lf4 (det grådige 4.Dd4 d6 5.exd6 Lxd6 6.Sf3 (6.Dxg7?? er en tabbe på grunn av 6...Le5) 0-0 7.Lg5 er også mulig, men lite spilt) Sc5 5.Sf3 Lb4+ 6.Sbd2 (6.Sc3 De7 7.Dd5!? er mulig, svarts beste er gambiten 7...f6 8.exf6 Lxc3+ 9.bxc3 Sxf6, og svart kan angripe de svake c-bøndene) De7 7.a3 Sgxe5 8.Sxe5 (og ikke 8.axb4?? Sd3 matt) Sxe5 9.e3 Lxd2+ 10.Dxd2 med liten fordel til hvit.

Budapestergambit spilles sjeldent blant de sterkeste spillerne, men spilles av og til på amatørnivå.

Åpningsfelle
------------

 Diagram 2: Etter 3. d5 Lc5 4. Lg5 Se4 5. Lxd8 Lxf2#

Avslått Budapesterforsvar (ECO A51) innebærer en mulighet for svart til å sette den hvite kongen sjakkmatt i femte trekk hvis hvit ikke er våken og får avverget. Trekkene går slik:

* 3. d5 Lc5
* 4. Lg5 Se4
* 5. Lxd8 Lxf2# (diagram 2)

Se også matt i åpningen

Eksterne lenker
---------------

* Harding, Tim (December 1997). The Kibitzer: How Stands the "Faj"?. ChessCafe.com artikkel (Engelsk)
* Harding, Tim (November 2000). The Kibitzer: Playing the Budapest in Budapest (PDF fil). ChessCafe.com artikkel (Engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNE
 |
Fransk klatrer iført nikkers, en type praktiske knebukser til fritidsbruk. Foto: 2005 
**Nikkers**, også skrevet **knickers**, er en type knebukse som særlig brukes til sports- og fritidsaktiviteter. Typisk for nikkersen er at den ender sammensnørt under kneet med strikk, snøring eller spenne. Beina på nikkers er relativt vide og samlet nederst, slik at de ender i en slags poseform. Vidden er avhengig av klesmoten. Blir beina trange eller rette uten sammensnøring, som en kan se på malerier fra rokokkotidens adelsmiljøer eller i guttemoten på 1800- og tidlig på 1900-tallet, kalles buksemodellen gjerne knebukse. Nikkerser kan også betegne skibukser som rekker lenger ned på beina.

Historikk
---------

Milorg-fenrik Terje Rollem iført karakteristiske nikkers og selbustrømper overtar Akershus festning av Wehrmacht-major Josef Nichterlein 11. mai 1945, få dager etter frigjøringen etter krigen. Nichterlein er uniformert i ridebukser og skaftestøvler. Foto: Johannes Stage / Oslo Museum / digitaltmuseum.no 
Ordet nikkers er en forkortelse av det engelske *knickerbockers*, egentlig en betegnelse for etterkommere av nederlandske innvandrere i New York; Knickerbocker er et nederlandsk etternavn som tidlig på 1800-tallet skal ha blitt brukt som kallenavn for «gammeldags, nederlandskættet aristokrat med umoderne langpipe og knebukser» i New York. Nederlenderne kalte for øvrig buksene *buck hose*, «hoser av bukkeskinn», som ble slått sammen til *buxe* og vårt *bukse*.

Nikkers var vanlig i bruk for norske menn under andre verdenskrig og oppover mot 1960-årene, spesielt til sportslige vinteraktiviteter. Det var da vanlig med tykke knestrømper av ull som tilbehør. Dersom en skulle på skitur, hørte også skigamasjer med til utstyret. Blant unge på slutten av 1950-årene ble strekkbuksen, en type som minner om de franske pantalongene fra tidlig på 1800-tallet, favoritt i løypa etter at den slo gjennom som plagg for norske og utenlandske skihoppere og -løpere.

Eplenikkers er en type lange, poseformede nikkers som tidligere var populære fritidsplagg for aktive menn og kvinner. Disse ble blant annet brukt når en spilte golf, og da særlig på 1930-tallet.

Se også
-------

* Eplenikkers
* Knebukser
* Pantalonger
* Bloomers

Referanser
----------

1. ↑  Foto av knikkers i *Kropp & klær* (Norsk folkemuseum, 2000) side 52
2. ↑  Oppslagsordet 'nikkers' i *Bokmålsordboka*[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* «DigitaltMuseum: Søk: 'nikkers'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Festning Holland** omfatter den delen av Nederland som ble ansett som et strategisk kjerneområde mellom 1922 og 1940. Ved et eventuelt angrep måtte dette området kunne holde stand mot fiendtlige angrep i lengre tid, og ble dermed betraktet som landets siste forsvarslinje. Området som ble beskyttet av festning Holland sammenfaller grovt sett med det som nå (2008) kalles Randstad. Innenfor dette området befinner store deler av provinsene Noord- og Zuid-Holland og Utrecht seg, og byene Amsterdam, Leiden, Den Haag, Rotterdam, Dordrecht og Utrecht.

I forsvarslinjen var blant annet naturlige barrierer som elver og kanaler, Maas og Waal på sydflanken og Grebbelinjen i øst. I nord lå blant annet Stelling van Den Helder ved Den Oever og et anlegg ved Kornwerderzand.

Mot slutten av den annen verdenskrig hadde engelske og kanadiske tropper avskåret rundt 150 000 tyske soldater som befant seg innenfor «festning Hollands» grenser fra kontakt med de øvrige tyske troppene.

«Festningen»
------------

Festning Holland
Begrepet «Festning Holland» ble brukt uformelt som et samlenavn for Vest-Nederlands permanente forsvarsverker frem til 1922. Etter en reorganisering av landets forsvar ble da *commando Vesting Holland* opprettet, og begrepet også tatt i bruk offisielt.

Festningen var delt inn i fire kommandoområder, hver med ansvaret for en del av dets grense:

* *Nordfronten*: Wijk aan Zee-Edam i Noord-Holland, den nordlige delen av den tidligere Stelling van Amsterdam,
* *Østfronten*: Muiden-Utrecht-Gorinchem i provinsene Noord- og Zuid-Holland og Utrecht, den tidligere nye hollandske vannlinjen,
* *Sydfronten*: Biesbosch-Hellevoetsluis i Zuid-Holland,
* *Vestfronten*: Nordsjøkysten.

De eksisterende forsvarslinjene og stillingene, slik de ble bygget etter loven om festninger fra 1874, hadde under første verdenskrig vist seg å være så sårbare at de ikke ble ansett for å være egnet til å beskytte områdene som ble inundert (oversvømmet). Inundering var fremdeles en god forsvarsteknikk, men festningssystemet var taktisk sett foreldet.

Landet skulle nå forsvares av en feltarmé (ned.: *Veldleger*), som var en mobil hær bestående av reservister. Denne skulle være basert i «Festning Holland», og ha denne som operativ base. I 1926 ble nesten alle festningsverk utenfor «Festning Holland» lagt ned, et av unntakene var *Stelling van Den Helder*. De andre fortifikasjonene ble tatt i bruk som depoter eller kaserner.

Litteratur
----------

* Visser, H.R. og Wieringen, J.S. van (2002), *Kazematten in het Interbellum*, Utrecht: Stichting Menno van Coehoorn, ISBN 90 5881 065 8.

Portal: Andre verdenskrig
Bilde av Festningsprofilen med 90 grader hellende sandsteinsprofiler, som inngår i Festningen geotopvernområde. Til venstre litt over midten ses selve øya Festningen som stikker opp bak kanten av odden.
**Festningen**, tidligere også kjent som **Sandstenskammen**, er en liten holme 100-200 meter nord for Festningsodden ved innløpet til Grønfjorden i Nordenskiöld Land på Spitsbergen.

Holmen er nesten sirkelrund med en diameter på et par hundre meter. Den er godt synlig og har en karakteristisk profil i overgangen mellom Isfjorden og Grønfjorden. Festningen ligger i den nordøstlige ytterkanten av Festningen geotopvernområde.

Festningen lykt ble oppført i 1933 av Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser som en av tre fyrlykter som skulle gjøre navigasjonen til Longyearbyen og Barentsburg enklere. Lyktbygget ble oppført i tre på betongfundament med en høyde på 3,7 meter.

Området ved Festningen har verdifulle geologiske og kvartærgeologiske forekomster som utgjør selve øya samt en del av odden innenfor, hvor det er et 90 graders snudd sandsteinsprofil med en stratigrafisk profil som blant annet inneholder fossilerte avtrykk av dinosaurer.

Se også
-------

* Festningen geotopvernområde
* Isfjord fyr
* Vestpynten lykt

Referanser
----------

1. ↑  Anders K. Orvin, *Norges Svalbard- og Ishavs-undersøkelsers ekspedisjoner til Nordøst-Grønland i årene 1931-1933*. Oslo, 1934. Side 31.

Eksterne lenker
---------------

* Oppslag i Stadnamn på Svalbard hos Norsk polarinstitutt
* Kart over Festningen geotopverneområde

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk polarinstitutt
 |
**Festiviteten på Hamar** i Innlandet er en bygning som ble oppført i 1917 som byens kino og rådhus.

Historie
--------

Hamar Arbeiderblad 10-års jubileum i Festiviteten i 1935. Partiformann i Arbeiderpartiet Oscar Torp og statsråd Fredrik Monsen holdt festtalene. Det ble vist film om arbeiderbevegelsens fremmarsj der en del av opptakene ble gjort i Hamar Arbeiderblads lokaler.  Foto: Christian Grundseth 
Bygget er oppført i nyrenessansestil, og ble tegnet av arkitekten Paul Due. Øverste etasje er tegnet av Otto V. Juell.

Festiviteten ble oppført for å være byens nye kino, Festiviteten ble opprinnelig drevet av Hamar kommune som kinosal. Den første filmen som ble vist var Fabiola ved 2. juledag 1919, en stumfilm som ble akkompagnert med et 15 manns kino orkester. Festiviteten som også har etter hvert ble benyttet til polet og hovedsakelig rådhus. I en periode på 2000-tallet ble Festiviteten benyttet til skole under oppussing av Ajer ungdomsskole. 

Festiviteten Bar & Scene  Foto: Vegard Gran 
Høsten 2018 åpnet Festiviteten Bar & Scene 99 år etter den første kinofilmen og huser bar, konsertlokaler og restauranten .

Referanser
----------

1. ↑  Om oss
2. ↑  «En ny epoke starter for Festiviteten». Arkivert fra originalen 21. januar 2022. Besøkt 21. januar 2022.
3. ↑  «Pusset opp i gammel stil». Arkivert fra originalen 21. januar 2022. Besøkt 21. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Festiviteten Bar & Scene sin hjemmeside
**Grøttørbrua** eller **Grøtør bru** er en gang- og sykkelbro over Rauma ved Åndalsnes. Den var opprinnelig en veibro og før Rauma bru åpnet i 1963 ble broen brukt av trafikken mellom Åndalsnes og Veblungsnes. Vegen gjennom Romsdalen (dagens E136) hadde opprinnelig endepunkt på Veblungsnes og krysset elven over denne broen. Da endepunktet for Romsdalsvegen etter 1860 ble flyttet til Næs (Åndalsnes) ble det anlagt veg på østsiden av elven fra Grøttørbrua til Åndalsnes.

I 1875 ble broen oppført i tømmer, den var 109 meter lang og en mastebro på «trepæleåk». Den var da 3 m bred med en 12 meter lang møteplass. Ny trebro med 4 m kjørebredde ble reist i 1912.

* Trebroen fra 1875 (sett nedstrøms) foto Axel Lindahl 1890.Trebroen fra 1875 (sett nedstrøms) foto Axel Lindahl 1890.
* Broen sett oppstrøms mot Isterdalen (foto før 1962)Broen sett oppstrøms mot Isterdalen (foto før 1962)

Referanser
----------

1. ↑  «Alle må bidra». *Romsdals Budstikke*. 8. juni 2016. s. 12.

Kilder
------

* Torvik, Inge mfl: *Samfunn og ferdsel*. Molde: Møre og Romsdal fylkesbåtar, 2000, s. 363.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Oakwood University**  (fram til desember 2007 kalt **Oakwood College**) er et privat, Syvendedags-adventistisk universitet i Huntsville i delstaten Alabama, USA. Det ble opprettet i 1896 som *Oakwood Industrial School* – et historisk svart college, og ble college i 1944. *Oakwood* har hatt rett til å tildele bachelor-grader siden 1945, og mastergrader siden universitetsstatusen ble gitt i 2007.

fagdisiplinen er typisk *liberal arts*-inspirert, med kvalitativt gode studier for forberedelse til medisinstudium. Undervisningen har en gjennomgående adventistisk, kristen formålsparagraf.

Ved universitetet var det 1 771 studenter og 178 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 12 668 for studenter folkeregistrert i USA. Studiene gis opp til mastergradsnivå. Den faglige kvaliteten regnes for å være god og når ganske høyt opp i eksterne rangeringer.

Referanser
----------

1. 1 2 3   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Oakwood University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Oakwood University på Twitter Rediger på Wikidata

* Oakwood University på Facebook Rediger på Wikidata

* Oakwood University på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
**Oalsgata** (1–75, 2–76) er en gate i Sandnes som strekker seg fra Elveplassen i sentrum nordvestover til E39 nord på Stangeland.

Den har navnet sitt fra Oalsbekken, som stort sett har fulgt samme løp som dagens gatetrasé mellom Storgata og Stangeland Mølle. Vannet kom fra Oalskilden som lå ved krysset Syrinveien/Solaveien og ble brukt som drivkraft til en rekke møller på veien mot utløpet i Vågen der det endte i Gandsfjorden. Det ble også brukt til brannkummer, private vannverk og garverier. Oalskilden het opprinnelig Olavskilden og den antas å være oppkalt etter Olav den hellige.

Bortsett fra første kvartal fra Elveplassen, der gaten er klassifisert som 44Fylkesvei 44, og strekningen vest for Europavei 39 som er klassifisert som Riksvei 509 er gaten del av 509Fylkesvei 509. I vestre ende går den over i Sandnesveien som fortsetter via Stavanger lufthavn, Sola til Stavanger. Den er en av hovedårene inn til sentrum fra E39 og er en av de mest trafikkerte gatene i byen.

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
En tommelfingerregel er en enkel huskeregel. Denne karikaturen fra 1783 er tegnet av James Gillray og viser den engelske dommeren Sir Francis Buller som ifølge myten skal ha vært opphavet til uttrykket. Teksten lyder *Judge Thumb – or Patent Sticks for Family Correction – Warranted Lawful!*, det vil si «Dommer Tommel – eller standardkjepper for irettesettelse av familien – garantert lovlige!»
En **tommelfingerregel** er en enkel, omtrentlig regel som er lett å huske. Tommelfingerregler brukes blant annet når en skal anslå eller beregne noe raskt, for eksempel en noenlunde nøyaktig tallstørrelse i en teknisk eller praktisk sammenheng, eller som en grov huskeregel for et komplisert eller forvirrende forhold.

Eksempler
---------

Det finnes tommelfingerregler i alle fag og for de fleste situasjoner. En kjent variant er regelen for elektromagneter, som sier at hvis fingrene på høyre hånd peker i strømretningen i en strømspole viser tommelen retningen til elektromagnetens nordpol. En annen tommelfingerregel sier at en bestiller nye varer til butikken når varelageret er halvtomt, mens en i høysesonger bestiller når 25 % 
av varen er solgt, for å unngå å bli utsolgt.

Opphav
------

Uttrykket finnes i mange språk, på engelsk omtalt som *rule of thumb* og på tysk både som *Daumenregel* og *Faustregel*, det vil si «neveregel». Opprinnelsen er imidlertid uklar. En sannsynlig forklaring er at håndverkere tradisjonelt brukte sin egen tommelfinger for grovt å måle opp lengder og avstander. Ifølge en annen teori stammer uttrykket fra den gamle skikken å dyppe tommelen i et brygg eller en annen en væske for å anslå temperaturen. En utbredt myte forteller at uttrykket stammer fra en domsavisgelse gitt av den strenge britiske dommeren Sir Francis Buller i 1782. Han skal da ha bestemt at det var tillatt for en mann å slå kona med en kjepp som ikke var tykkere enn en tommelfinger. Historien er neppe sann.

Se også
-------

* Huskeregler
* Mnemoteknikk, hukommelsesteknikk
* Sunt bondevett
* Heuristikk, oppfinnelseskunst eller læren om metoder for å oppnå nye vitenskapelige resultater
**Noe Ganske Annet**, forkorta **NGA**, er et blanda sangkor, stifta i 1986, for studenter ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet i Ås.

Virksomhet
----------

Korets formålsparagraf slår fast at «... *sangkoret Noe Ganske Annet har som det sanne og høyeste mål å spre sangerglede til den som tilfeldigvis skulle være tilstede. Om mulig enda høyere er målet om sosialt samvær for korets stolte sangerhorde*...». Foreninga tar oppdrag i Ås- og Oslo-området og er ellers med på arrangementer både på universitetet og internt. Av årlige arrangementer inkluderes en julekonsert, en NGA-dag og to korhelger på vekslende universiteter i landet. Annethvert år har koret også en stor kabaret på nyåret. Opptak av nye medlemmer foregår hver høst og vinter. Medlemmene i koret er fordelt på stemmene bass, tenor, alt og sopran. Koret har øvinger på tirsdager. Grisefesten er foreningens øverste organ og styret er korets utøvende organ. Styret består av en leder, en dirigent og ytterligere tre styremedlemmer. Sangkoret er medlem av Norges korforbund.

Antrekk
-------

Da Noe Ganske Annet ble stifta i 1986 besto antrekket av hvite laboratoriumsfrakker. Noen få år senere ble disse farga røde. Allerede på 90-tallet var frakkene erstattet med grønne og blå vester og en svart såkalt «sopp» på hodet. Soppen har med tiden blitt borte, men den grønne og blå vesten er fortsatt det alminnelige antrekket for koret. Vesten blir brukt over en hvit skjorte sammen med svarte bukser. Som gallaantrekk ved høytidelige anledninger kler sangkoret seg som mafia. Mennene går da med svarte vester, hvite skjorter, svarte bukser, svarte sko, sløyfe eller slips og mafiahatt. Kvinnene gikk tidligere i røde kjoler, men bruker i dag svarte, lange kjoler med et gallabånd over venstre skulder. Sopraner har grønt bånd og alter har blått bånd.

Eksterne lenker
---------------

* Noe Ganske Annet
* Noe Ganske Annet
* You Tube
**Marbakke** (av norrønt *mǫl*, 'banke av småstein') er en bratt skråning i bunnen utenfor strandområdet ved sjø eller vann.
De største marbakkene forekommer derfor ofte i elvedelta, områder hvor elver renner ut og fører med seg mange sedimenter.

Marbakken som eiendomsgrense i Norge
------------------------------------

Marbakken - illustrasjon. Her ligger marbakken ikke så dypt (ca. 2m), men langt fra land (opptil 80m)
I en rekke høyesterettsdommer er marbakken fastslått som ytre eiendomsgrense for eiendommer med strandlinje (Se *f. eks. Rt. 1856 s. 682, Rt. 1889 s. 33, Rt. 1889 s. 633*.). Hva som anses som marbakke kan diskuteres, men som grunnregel er det tilstrekkelig at en relativ flat sjøbunn (*løsmasser*) skråner brattere nedover. I Rt.1889 s. 633 blir det fastslått at en helning på 1:5 må sies å være marbakke.

Når det gjelder hvor dypt en marbakke kan ligge, og hvor langt ut fra land den kan gå, er rettspraksis at den kan ligge ganske dypt (*10-11m – Rt. 1894 s.168*), og svært langt fra land (*Rt. 1889 s. 33*).

Kilder
------

* Norges Geologiske undersøkelser
* Store norske leksikon
* "Eiendomsrett og grenser i sjø" – Erik Neergaard, 1985. – 59 sider – ISBN 82-575-6038-3
President Barack Obama som gjest under en sending i 2012. Jay Leno er programleder
Presidentfrue Laura Bush under en sending i 2004. Programleder Jay Leno til høyre
John F. Kennedy (til høyre) under en sending i 1959. Jack Paar som programleder
***The Tonight Show*** er et amerikansk talkshow som har gått på NBC siden 1954. Programmet har siden 2014 blitt ledet av Jimmy Fallon og sender fra NBCs studio på Rockefeller Center i New York. Det har tidligere blitt sendt fra både Los Angeles, Chicago og Burbank.

Programmet ble skapt av Steve Allen, Dwight Hemion, William O. Harbach og Sylvester Weaver. Det hadde sin første sending den 27. september 1954, noe som (per 2015) gjør det til verdens lengstlevende talkshow. Programmet sendte under tittelen *Tonight* frem til 1962, da de begynte å sende under nåværende tittel. Programmet sendt i farger fra 1960 og i 16:9 HDTV fra 2002.

I Norge har programmet gått på flere kanaler.

Programlederhistorikk
---------------------

* Steve Allen (1954–1957)
* Jack Paar (1957–1962)
* Johnny Carson (1962–1992)
* Conan O'Brien (2009–2010)
* Jay Leno (1992–2009, 2010–2014)
* Jimmy Fallon (2014- )

Referanser
----------

1. ↑  Larry Dobrow. «10 Longest-Running TV Shows» **(engelsk)**. Womans's Day. Besøkt 4. mars 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The Tonight Show – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *The Tonight Show* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
|  |
| --- |
| Pavens våpenskjold |
| Den katolske kirkens hierarki |
| Pave

---

Patriark

---

Kardinal

---

Storerkebiskop

---

Primas

---

Metropolitt

---

Erkebiskop

---

Biskop

---

Generalsuperior

---

Biskop-prelat

---

Biskop-abbed

---

Militærordinarius

---

Personalprelat

---

Abbed

---

Apostolisk vikar

---

Apostolisk eksark

---

Apostolisk ordinarius

---

Apostolisk prefekt

---

Apostolisk administrator

---

Misjonsprest *sui iuris* |

Et **apostolisk vikariat** er i den katolske kirke et «bispedømme på prøve». Det er ledes av en apostolisk vikar, som vanligvis er en titulærbiskop, men som opptrer som pavens stedfortreder. Det blir dannet ved at et apostolisk prefektur blir opphøyet til vikariat, hvis antallet troende tilsier dette. Hvis det har vist seg å være levedyktig, kan et apostolisk vikariat i sin tur bli elevert til bispedømme.

Ordningen har sitt opphav i oldkirken. Blant annet fikk erkebiskopen av Arles ansvar for hele Gallia, mens erkebiskopen av Thessaloniki fikk ansvar for Illyria. Etter hvert tok man regelmessig i bruk ordningen for områder hvor kirken stod svakt slik at det ikke var grunnlag for opprettelse av et regulært bispedømme.

Norge hørte fra 1667 til 1868 til det apostoliske vikariat i nord. Fra 1931 til 1953 utgjorde Sør-Norge det apostoliske vikariat Oslo, som så ble elevert til Oslo katolske bispedømme. De nåværende stiftene Trondheim og Tromsø hadde status som apostoliske vikariater mellom 1953 resp. 1955 og 1979, hvorpå de ble opphøyet til territorialprelaturer.

På verdensbasis fins det (per 2009) 81 apostoliske vikariater i den katolske kirke.

Eksterne lenker
---------------

* Fullstendig liste over og informasjon om alle nåværende apostoliske vikariater (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Martina Helga Hallmen** (født Koch 20. mai 1959 i Frankfurt am Main), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.

Hallmen vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Hallmen spilte fem kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1984 USAs flagg Los Angeles - Sølv Sølv i landhockey, damer Vest-Tysklands flagg Vest-Tyskland

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Martina Koch, www.munzinger.de[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Martina Hallmen – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Martina Hallmen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Martina Hallmen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Martina Hallmen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Martina Hallmen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
Hovedkontoret ligger i Litteraturhuset i Oslo.
**Norsk Forfattersentrum** er en forening for skjønnlitterære og sakprosa forfattere i Norge. Foreningen formidler opplesningsoppdrag og forfatterbesøk på skoler, bibliotek, i foreninger og liknende samt arrangerer turneer, kunstnerseminarer og litterære festivaler.

Bakgrunn, medlemmer og aktiviteter
----------------------------------

Norsk Forfattersentrum ble etablert i 1968 etter initiativ av forfatterne Einar Økland, Bjørn Nilsen, Dag Solstad, Kjell Askildsen, Arnljot Eggen og Tor Obrestad.

Norsk Forfattersentrum er en medlemsorganisasjon for forfattere, et serviceorgan for litteraturinteresserte, og et kompetansesenter for forfatter- og litteraturformidling. Alle norske forfattere som har utgitt skjønnlitterære bøker, kan søke om medlemskap (forutsetter ikke medlemskap i noen av forfatterforeningene). 

Forfattersentrum formidler forfattere til alle typer arrangementer, og bidrar også som en forskutterings- og faktureringstjeneste for medlemmene sine. Norsk Forfattersentrum omfatter over 1300 forfattere og har hovedkontor i Litteraturhuset i Oslo sentrum, og avdelingskontor på Sørlandet i Kristiansand, på Vestlandet i Bergen, i Midt-Norge i Trondheim og Nord-Norge i Tromsø. 

Kontoret i Bergen arrangerer hvert år blant annet De litterære festspill med årets festspilldikter som blir valgt av arbeidsutvalget ved avdelingskontoret. Trondheim arrangerer hvert andre år litteraturfestivalen ÆÅ Trondheim litteraturfestival, og kontoret i Tromsø arrangerer årlig Nordnorsk bokdag som ambulerer mellom de tre nordligste fylkene, samt samarbeidsarrangementer som Ordkalotten. Oslokontoret står for arrangeringen av Forfatterforelsinga, som det i 2011 og 2015 ble utgitt en antologi fra. Omkring halvparten av oppdrag registrert gjennom Forfattersentrum er skoleoppdrag. Norsk Forfattersentrum fikk oppgaven å være nasjonal aktør for litteraturformidlingen i Den kulturelle skolesekken i mai 2009.

Hedersprisen Wergelands åre ble innstiftet av Norsk Forfattersentrum i 1997 på initiativ fra Arne Ruste.

Daglig leder for Norsk forfattersentrum har siden 2006 vært Ingvild Christine Herzog.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata
* (no) Norsk Forfattersentrum på Facebook Rediger på Wikidata
* (no) Litteraturbruket Arkivert 26. juni 2011 hos Wayback Machine.
* (no) Kultur- og kirkedepartementet om Norsk Forfattersentrum 2003

  


| * v
* d
* r
Norske forfatterforeninger |
| --- |
| Den norske Forfatterforening **·** Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening **·** Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere **·** Norske Dramatikeres Forbund **·** Norsk Forfattersentrum **·** Norsk PEN **·** Forfatterforbundet |
| Oversetterforeninger: Norsk Oversetterforening **·** Norsk fagoversetterforening **·** Norsk audiovisuell oversetterforening **·** Statsautoriserte translatørers forening |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |

Portal: Litteratur
**Norsk Flyteknikerorganisasjon** (**NFO**) er en partipolitisk nøytral fagforening for flyteknikere, personer med tilsvarende kompetanse eller rettighet til å utstede luftdyktighetsattest (CRS). NFO har egen hovedavtale med direkte forhandlingsrett mot Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO).

Fagforeningen organiserer idag flyteknikere som jobber med fly i Avincis, Norse Atlantic, KAMS og de tre største flyselskapene i Norge – SAS, Norwegian Air Shuttle og Widerøes Flyveselskap. Foreningen ble stiftet i 1938 under navnet Autoriserte Flymekanikeres Forening (AFF), og byttet navn til Norsk Flyteknikerorganisasjon i 1977. 

NFO er tilsluttet Aircraft Engineers International (AEI), den internasjonale flyteknikerorganisasjonen.

Referanser
----------

1. ↑   nfo.no, besøkt 29. november 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «NFO GJENNOM 50 ÅR» (PDF).

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Flytekniker Organisasjon
* Aircraft Engineers International

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Fontanesia phillyreoides*** er en plante i oljetrefamilien.

Den er en løvfellende busk eller av og til et lite tre som blir opptil åtte meter høyt. Bladene er motsatte, og de små, grønnhvite blomstene sitter i endestilte eller sidestilte klaser. Frukten er en nøtt med vinger.

Arten har en disjunkt utbredelse og deles i to underarter, som likevel er svært like. *Fontanesia phillyraeoides* subsp. *phillyraeoides* er utbredt på Sicilia og i Libanon, Syria og Tyrkia. *Fontanesia philliraeoides* subsp. *fortunei* finnes i de kinesiske provinsene Anhui, Hebei, Henan, Hubei, Jiangsu, Shaanxi, Shandong og Zhejiang.

I det østre middelhavsområdet vokser *Fontanesia* i løvfellende skog oppe i åsene sammen med blant annet frynseeik, fransklønn, blærebusk, parykkbusk, *Malus trilobata*, mannaask, middelhavseiner, europahumlebøk, svartfuru, ildtorn og balearbuksbom. I Kina finnes den langs bredden av bekker eller i skog i en høyde på 0–800 moh. 

Dette er den eneste arten i slekten *Fontanesia*, men noen botanikere oppfatter underartene som to selvstendige arter. Artsepitetet staves ofte *philliraeoides*.

Litteratur
----------

* «*Fontanesia philliraeoides* subsp. *fortunei*». *Flora of China*. Besøkt 14. februar 2015.
* «*Fontanesia*». *Flora Europaea*. Besøkt 14. februar 2015.
* «*Fontanesia*». Oleaceae information site. Besøkt 14. februar 2015.
* «East Mediterranean *Quercus cerris* Montane Woodland». Terrestial Biozones. Arkivert fra originalen 30. januar 2016. Besøkt 16. mars 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fontanesia phillyreoides* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Fontanesia phillyreoides* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Fontanesia phillyraeoides* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Fontanesia philliraeoides* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Norsk Fjellsportforum** (**NF**) ble startet i 1988 og er et samarbeidsorgan for frivillige og kommersielle arrangører innenfor fjellsport i Norge.

I Norge finnes det i motsetning til f.eks. i alpelandene ingen yrkesbeskyttelse for fjellførere. Det vil si at hvem som helst kan kalle seg fjellfører og ta betalt for å ta med mindre erfarne personer på tur. Norsk Fjellsportforum har utarbeidet en Nasjonal Standard for instruktører, førere og kursarrangører i fjellsport, og medlemmene har forpliktet seg til å følge denne standarden.

Medlemmer
---------

Medlemmer i Norsk Fjellsportforum er ikke personer, men fjellsportgrupper, klatregrupper, kursarrangører, føringsbedrifter og andre grupper med tilstrekkelig kompetanse innen fjellsport.

Det er tre nivåer av godkjenning som gis på bakgrunn av kvalifikasjonene til fjellsportaktøren:

* Det laveste nivået (nivå 0) gir godkjenning til å arrangere føringsturer og kurs for begynnere.
* Det midterste nivået (nivå 1) gir godkjenning til å utdanne instruktører.
* Det høyeste nivået (nivå 2) gir godkjenning til å utdanne fjellkursledere.

På Norsk Fjellsporforums nettsider finner man lister over aktører som er godkjent på de forskjellige nivåene.

Arbeidsområder
--------------

Forumets arbeidsområder er:

* Ulykkesforebygging og ulykkesregistrering for klatring og fjellsport
* Retningslinjer for kompetansekrav til veiledere på fjellsportarrangementer (kurs og føring)
* Retningslinjer for kompetansekrav til utdanning av veiledere innen fjellsport (først og fremst instruktørkurs)

De to sistnevnte punktene ivaretas gjennom Nasjonal Standard for instruktører, førere og kursarrangører i fjellsport.

Se også
-------

* Fjellsport
* Fjellfører
* Nasjonal Standard for instruktører, førere og kursarrangører i fjellsport

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Fjellsportforum
* Nasjonal Standard for instruktører, førere og kursarrangører i fjellsport 2018 (PDF)
* Nortind – Norske Tindevegledere
**Norsk Filmforbund** (**NFF**) er et fagforbund for personer som arbeider innen filmbransjen, tv-bransjen eller med videoproduksjon.

NFF har om lag 1200 medlemmer ved inngangen til 2019, og er dermed det største fagforbundet på sitt felt. Forbundsleder fra 2020 er Elisabeth O. Sjaastad.

NFF forvalter også opphavsrettigheter for film- og TV-arbeidere, og har opprettet Filmforbundets Organisasjon for Rettighetsforvaltning (forkortet F©R – uttales «fôr») som et egen organ for forvaltning av opphavsrettigheter.

Historikk
---------

NFF har røtter i *Norsk Filmteknikeres Forbund*, som ble dannet i 1946. I 1952 fikk forbundet sin nåværende organisasjonsform.

Gullklapperen
-------------

I 1996 mottok Filmforbundet hedersprisen Gullklapperen, som deles ut av Amandakomiteen. Tildelingen skjedde i anledning filmens 100-årsjubileum.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2 3 4  «Om Norsk filmforbund». *filmforbundet.no*. Arkivert fra originalen 19. januar 2019. Besøkt 19. januar 2019.
3. ↑  Redaksjonen (27. februar 2020). «Elisabeth O. Sjaastad er ny forbundsleder i Norsk filmforbund». *Rushprint*. Besøkt 29. februar 2020.
4. ↑  «Amandavinnere 1985-2018» (PDF). Filmfestivalen.no. Besøkt 19. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Norsk Filmforbund på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Norsk Filmforbund på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Norsk Flygerforbund** (**NF**), er en yrkesorganisasjon for hele bredden av norsk, sivil luftfart. Både trafikkflygere, dronepiloter, helikopterbesetninger, flyinstruktører, studenter, ambulansepiloter og ansatte innenfor fraktflyging og business jet er organisert gjennom Norsk Flygerforbund. Forbundets primære oppgave er å ivareta medlemmenes faglige, økonomiske og sosiale interesser. Dette gjøres gjennom å forhandle fram tariffavtaler og andre avtaler som sikrer enkeltmedlemmers rettigheter og vilkår. NF yter dessuten støtte under forhandlinger, tvister og konflikter.

Med over 1.500 medlemmer er det Norges største pilotkollektiv. Forbundet er en fortsettelse av Norske Ruteflygeres Forening (NRF) - stiftet 1948, hvor strukturen i organisasjonen ble fortsatt samtidig som de ulike flyselskapenes flygerforeninger i 1977 samlet seg under navnet Norsk Flygerforbund.

Det ledes av forbundsleder Aleksander Wasland, med Jo Bjørn Skatval som 1. nestleder. Forbundet spiller en viktig rolle både politisk og flysikkerhetsmessig. Politiske fageksperter i industriell komite jobber tett mot storting og regjering for å sette viktige saker på dagsorden. I tillegg skal de bistå med informasjon i forbindelse med tarifforhandlinger og være en ressursbank tilgjengelig for foreningene. Samtidig jobber flysikkerhetskomiteen som en viktig rådgiver og ekspert innenfor flysikkerhetsspørsmål. Komiteen er fagutvalg i alle flyoperative/flytekniske spørsmål.

Norsk Flygerforbund er ett av de 25 fagforbundene i LO. Forbundet er også medlem av European Cockpit Association (ECA) og det globale pilotkollektivet IFALPA som totalt har om lag 150.000 medlemmer.

I 2021 startet NF opp sin egen podcast - NF-Pådden for å vise fram arbeidet som gjøres i organisasjonen.

Referanser
----------

1. ↑   www.eurocockpit.be[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   frifagbevegelse.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   flyger.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Norsk Flygerforbund på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Norsk Flygerforbund på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Norsk Flygerforbund på Instagram Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Landsorganisasjonen i Norge |
| --- |
| Fagforbund | 
* Arbeiderbevegelsens Presseforbund
* Creo – forbundet for kunst og kultur
* EL og IT Forbundet
* Fagforbundet
* Fellesforbundet
* Fellesorganisasjonen
* Forbundet for Ledelse og Teknikk
* Forfatterforbundet
* Handel og Kontor i Norge
* Industri Energi
* Kabinansattes Forbund
* Norges offisers- og spesialistforbund
* Norsk Arbeidsmandsforbund
* Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund
* Norsk Flygerforbund
* Norsk Jernbaneforbund
* Norsk Lokomotivmannsforbund
* Norsk Manuellterapeutforening
* Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund
* Norsk Sjømannsforbund
* Norsk Sjøoffisersforbund
* Norsk Tjenestemannslag
* Norske Dramatikeres Forbund
* Norske Idrettsutøveres Sentralorganisasjon
* Skolenes Landsforbund

 |  |
| Kartell | 
* LO Stat

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Huaining** (kinesisk: 怀宁县; pinyin: *Huáiníng Xiàn*) er et fylke i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Anqing.

I 1999 hadde det en befolkning på 779 410 innbyggere.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Gaohe (高河镇), Shipai (石牌镇), Yueshan (月山镇), Hongpu (洪铺镇), Chaling (茶岭镇), Jingong (金拱镇), Sanqiao (三桥镇), Huangdun (黄墩镇), Jiangzhen (江镇镇), Xiaoshi (小市镇), (腊树镇), Huanglong (黄龙镇), Songling (公岭镇), Pingshan (平山镇), Mamiao (马庙镇)

**Kommuner:**

* Liangxiang (凉亭乡), Xiushan (秀山乡), Qinghe (清河乡), Leibu (雷埠乡), Shijing (石镜乡)

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper også gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** GeoNames
 |
***Atelius*** er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore (6-8 millimeter), slanke, røde til brunrøde rødvinger. Antennene er svarte, svært kraftige, litt lengre enn til nesten dobbelt så lange som kroppen, bredt sagtakkede. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er jevnbrede med tre opphøyde lengderibber, hvert ribbemellomrom med to rader av store, tverrbrede groper. Beina er mørke, ganske korte.

Levevis
-------

De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra Sri Lanka i vest til Vietnam i øst.

Systematisk oversikt med noen arter
-----------------------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
				+ Underfamilien Ateliinae Kleine, 1928
					- slekten ***Atelius*** Waterhouse, 1878
						* *Atelius acutecornis* Kazantsev, 1992
						* *Atelius brevicornis* Li, Pang & Bocak, 2018
						* *Atelius expansicornis* (Walker, 1858)
						* *Atelius kadoorieorum* Li, Pang & Bocak, 2018
						* *Atelius korotjaevi* Kazantsev, 1992
						* *Atelius wittmeri* Bocak, 1997
						* *Atelius zaitsevi* Kazantsev, 1992

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 26. oktober 2020. Besøkt 26. oktober 2020.
2. ↑  Yun Li, Hong Pang og Ladislav Bocak (2018) A Review of the Neotenic Genus *Atelius* Waterhouse, 1878 from China (Coleoptera: Lycidae). *Annales Zoologici* 68(2):351-356.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av *Atelius expansicornis*
* (en) *Atelius* hos NCBI Rediger på Wikidata
Huacachina
Huacachina
Hotel Mossone  Foto: Jklamo (2016) 
**Huacachina** er en oase om lag ti kilometer vest for byen Ica i Peru med en befolkning på om lag 200 personer. Den er et av landets mest ettertraktede turistmål. Folk kommer hit for å renne på brett i de høye sanddynene som omgir oasen, noen av dem er over 100 meter høye.

Oasen ligger i tilknytning til en liten innsjø midt i ørkenen. Folk fra Ica har brukt stedet for rekreasjon i lang tid, men rundt 1960 ble oasen et av Perus fremste turistmål. Noen grunneiere har prøvd å bore etter grunnvann i området, noe som førte til at vannet i innsjøen sank. For å opprettholde nivået har man derfor begynt å pumpe vann inn i oasen fra byen. 

På begynnelsen av 1900-tallet ble det bygget både hus og hoteller i Huacachina. Av hotellene fra den tiden eksisterer fortsatt Hotel Mossone, som ble bygget på 1920-tallet og var favorittstedet til president Augusto Leguía, og Hotel Salvatierro, som ble populært blant kunstnere. Maleren Sérvulo Gutiérrez har utsmykket flere av veggene i Hotel Salvatierro.

Baksiden av den peruanske 50 soles-seddelen prydes av et bilde av Huacachina.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon og bilder (tysk)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Rollkur** eller **hyperfleksjon** er en meget kontroversiell teknikk, brukt i dressurridning helt opp til OL-nivå. Teknikken går ut på å gjøre hesten mer føyelig ved at rytteren under ridning trekker og med makt vedvarende holder hestens mule bakover nesten helt inntil hestens hals. Denne overdrevent bøyde halsstillingen er unaturlig og påstås å være svært plagsom, kanskje smertefull. Hensikten er å derved gjøre det lettere å senere tvinge hesten til å holde idealpositur med loddrett hodestilling under konkurranse. Loddrett hodestilling er ikke i seg selv forbudt, men det er en betingelse at hesten ikke trues eller tvinges til dette igjennom smertefulle drag i bittet.[]

Det førte til mange protester og krav til det internasjonale hestesportsforbundet (FEI) om forbud mot bruk av rollkur da det ble lagt ut en video på YouTube der hesten tydeligvis blir unormalt blå på tunga imens den svenske rytteren Patrick Kittel åpenlyst bruker rollkur under oppvarmingen før en World-Cup-kvalifiseringsrunde i Odense i Danmark 2009.

Kontroversen består i at på den ene side argumenterer de som er positive til fortsatt bruk av rollkur at: «Dette er den metoden som virker effektivt og det er sånn man alltid har gjort det, så derfor er det ingen grunn til å forandre på noe». På den andre side mener motstanderne at: «Dette er dyreplageri som må stoppes for enhver pris».

Referanser
----------

1. ↑  Tracy McVeigh (3. januar 2010). «Olympics row over horse 'cruelty'». *The Observer* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 26. august 2012.

Se også
-------

* Dyrevelferdsloven

Eksterne lenker
---------------

* Youtube videoen («blåtunge»-rollkur-videoen) som satte i gang protester i 2009. (Besøksdato: 2012-08-26)
* FEI hjemmeside (Det internasjonale hestesportforbundet)
* «*FEI Investigating "blue tongue" rollkur video*» (artikkel på Engelsk) «*FEI undersøker "blåtunge"-rollkur-videoen*» fra horsetalk.co.nz (Besøksdato: 2012-08-26)
* www.dressagerevolution.com (på Engelsk) Nettsted som argumenterer for å bringe tilbake de klassiske idealene i dressurridning: «*Et flytende samspill mellom hest og rytter istedenfor nåtidens flittige bruk av tvang*». (Besøksdato 26. august 2012)