recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Henry J
**Henry J** var en bilmodell og eget bilmerke, produsert av den amerikanske bilprodusenten Kaiser-Frazer Corp mellom 1951 og 1954.

Henry J
-------

I løpet av de første årene etter andre verdenskrig hadde Kaiser-Frazer Corp. gjort suksess og bygde flere bra biler solgt så mange biler de klarte å bygge, men siden 1949 begynte salgstallene å dale. Styreformannen, Henry J. Kaisers løsning var å bygge en ny, liten og billig bil som alle amerikanere hadde råd til å kjøpe, men ettersom bedriften manglet egn kapital til å utvikle en ny modell, vendte den seg til de føderale myndighetene om et lån. Kaisers kompanjong, Joseph W. Frazer hadde sterke innvendninger mot hele prosjektet og da han ble nedstemt valgte han å trekke seg tillbake fra Kaiser-Frazer Corp.

Den nye bilen, oppkalt etter mr. Kaiser selv var et enkelt og konvensjonelt produkt. De fire- og sekssylindrede motorene ble kjøpt fra Willys-Overland. For å holde prisen nede var Henry J ytterst spartansk og manglet til og med luke for bagasjerommet, men mer komfortabel utrustning, inklusive bagasjeromsluke kunne kjøpes mot pristillegg. Den enkleste firesylindrede modellen kostet runt 200 dollar, billigere enn enn en Chevrolet men med sekssylindret motor og noe mer utrustning ble forskjellen snart utradert. Det første året ble det solgt cirka 82 000 biler, men siden markedet synes være mettet og salget sank drastisk opphørte byggingen i 1953, men et antall usolgte biler ble oppdatert og solgt som 1954 års modell.

Henry J's mekaniske komponenter ble også brukt i sportsbilen Kaiser-Darrin.

Allstate
--------

Allstate 1952
Den amerikanske varehuskjeden, Sears Roebuck hadde siden slutten på 1940-tallet ført diskusjoner om å selge biler fra Kaiser-Frazer Corp. under merkenavnet *Allstate* hos egne bilforhandlere i tilknytning til sine varehus. Den ukompliserte og letteste var Henry J var nettopp det som Sears søkte. Allstate skilte seg fra Henry J gjennom en annen front, tegnet av Alex Tremulis og noe mer påkostet innredning. De hadde til og med batteri og dekk av merket Allstate. Foruten salg ved varehusene ble bilen også solgt gjennom Sears Roebucks postordrekatalog. Etterspørselen var dog liten og i 1952 og 1953 ble det ikke solgt mer enn 2 363 biler.

Kilder
------

* *Encyclopedia of American Cars 1930-1980*, red. Richard M Langworth, 1984. ISBN 0-88176-203-2

Eksterne lenker
---------------

* Henry J-historik (en)
* howstuffworks.com (en)
**Robert Gonsalvo Major** (født 1766 i Belfast, død 1839 i Lillesand) var en irsk nasjonalist og borgerrettsforkjemper, som var tilknyttet separatistbevegelsen United Irishmen. Han bodde i Norge fra 1798.

Liv og virke
------------

Major ble dødsdømt da separatistbevegelsens opprør brøt sammen, og flyktet fra henrettelse i Belfast. Major ble gjemt i en sukkertønne og smuglet om bord i et frakteskip, og i mai 1798 ble tønnen satt på sjøen og Major fløt i land i Kristiansand havn. Han ble snart en ledende mann innen byens forretningsliv, og grunnla blant annet Kongsgård Garveri i 1804.

Han giftet seg i 1802 på ny i Kristiansand med Sophie Benedicte Weidemann, søsteren til juristen og eidsvollsmannen Lauritz Weidemann. Hun og Major fikk ni barn. Den sjuende var sønnen Herman Wedel Major, som ble en av norsk psykiatris fedre og tok initiativ til opprettelse av Kristiansand Dollhus som utviklet seg til Eg Sykehus – landets andre psykiatriske sykehus. Datteren Sophie Ottilia giftet seg med Heinrich Ernst Schirmer.

Etterhvert ble Major svært formuende, pleiet vennskap med Herman Wedel Jarlsberg, og kjøpte blant annet Ullern gård fra Peder Anker, Jarlsbergs svigerfar. Også Henrik Wergeland var en venn av familien, og startet på det medisinske studium samtidig med Majors sønn Herman Wedel. Men i 1832 utviklet det seg en strid med Weidemann-familien om retten til blant annet Ullern gård, og Robert Major ble skilt og gikk inn i personlige økonomiske nedgangstider.

Major begikk selvmord i 1839, og Henrik Wergeland skrev da diktet «Robert Major»:
  
  

*Hvor yndigt maa ei Irland være!*  

*Dets Skov er mørk, dets Høi hvor grøn!*  

*Hvor ligt Slavinden ei, hvis Ære*  

*er Skjønhed og en Helt til Søn.*  

---  

*Han vilde did med Magt — hvor syndigt!*  

*Med Magt han vilde did igjen.*  

*Men Irland, hvor er Irland yndigt*  

*og hvor barmhjertig Himmelen.*  

Også Wergelands dikt *Spanjolen* er tilegnet Robert Major.

Referanser
----------

1. ↑  Sagedal, Erling (1981). *Eg sykehus 100 år*. [Sykehuset]. s. 7.
2. ↑  Parmann, Øistein (1986). *Herman Major Schirmer og Tegneskolen*. Dreyer. s. 23. ISBN 8209102737.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Cesar Arnouk** (født 8. november 2000) er en libanesisk alpinist, som representerer Libanon under Vinter-OL 2022.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2016/17

Arnouk deltok i sitt første FIS-renn 12. januar 2017, der han kom på 17.-plass i et storslalåmrenn i Libanon. Han deltok i Junior-VM i alpint 2017 i Åre, og kom der på 70.-plass i storslalåm. Under det libanesiske mesterskapet i alpint 2017 ble han beste nasjonale utøver, selv om slovakiske Jan Jakubco vant selve rennet.

### Sesongen 2017/18

Han deltok igjen i Junior-VM i alpint 2018 i Davos, og kom der på 55.-plass i storslalåm. Han deltok i det montenegriske mesterskapet i alpint 2018, og kjørte der ned til 14.-plass i slalåmrennet. Han vant ett FIS-renn, i Mzaar Kfardebian i Libanon.

### Sesongen 2018/19

Under VM i alpint 2019 i Åre kom Arnouk på 93.-plass i storslalåm og 72.-plass i slalåm.

### Sesongen 2019/20

Han deltok i en del FIS-renn i Canada og Libanon denne sesongen, med en andreplass i storslalåm som beste resultat. Han deltok i slalåm og storslalåm under det libanesiske mesterskapet i alpint 2020, men kjørte ut i begge øvelsene.

### Sesongen 2020/21

Arnouk deltok i VM i alpint 2021, og kom der på 33.-plass i slalåm og 69.-plass i storslalåm. Han vant slalåm under det libanesiske mesterskapet i alpint, og kom på sjuendeplass i storslalåm.

### Sesongen 2021/22

Han representerer Libanon under Vinter-OL 2022.

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *Cesar Arnouk - Results - 2017*, besøkt 3. februar 2022.
2. ↑  FIS - *Cesar Arnouk - Results - 2018*, besøkt 3. februar 2022.
3. ↑  FIS - *Cesar Arnouk - Results - 2019*, besøkt 3. februar 2022.
4. ↑  FIS - *Cesar Arnouk - Results - 2020*, besøkt 3. februar 2022.
5. ↑  FIS - *Cesar Arnouk - Results - 2021*, besøkt 3. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cesar Arnouk – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Cesar Arnouk – FIS (alpint) Rediger på Wikidata
**Cesar de Brabander** (født 1857, død 1919) var en katolsk prest og kinamisjonær knyttet til misjonskongregasjonen Scheut-misjonærene.

De Brabander var en av de første Scheut-misjonærer som virket i Indre Mongolia.[] Fra 1882 til 1902 virket han i Hohhot, *«Hing-hwa-tsung»* og i Xiwanzi. Han kom i 1890 over kristne gravsteiner i området (fire timer nordøst for *«Hing-hwa-tsung»*), beskrev dem inngående, og innledet et forskningsarbeid knyttet til dem. Det var kors, og de hadde skrift av vestlig type. Han mente gravstøttene enten var over tusen år gamle eller fra Giovanni da Montecorvinos tid (Yuan-dynastiet), og at de var enten assyriske eller katolske.[] Han mente at bare enda grundigere undersøkelser ville avklare dette. Selv måtte han konsentrere seg om andre oppgaver da en stor hungersnød brøt ut, og de han i 1893 ble utnevnt til sjelesørger i Xiwanzi, kom han for langt unna funnstedet, som nå heter Shizhuziliang og er like ved dagens grense mellom Indre Mongolia og Hebei.

Verker
------

* «Midden-Mongolië – Brief van den E.H. De Brabander», i *Missiën in China en Congo* 26 (1891), s. 409-412
* «Mengelmaren – Onrust en China; Hongersnood in Kan-soe en Midden-Mongolië», i *Missiën in China en Congo* 34 (1891), s. 541-543
* «De hongersnood en Mongolië», i *Missiën in China en Congo* 46 (1892), s. 145-147

Litteratur
----------

* Tjalling H. F. Halbertsma: *Early Christian Remains of Inner Mongolia*, Leiden: Brill, 2008, s. 73-79
**Henry Kirk Greer** (født 11. oktober 1899 i North Adams i Massachusetts, død 20. juli 1978 i Dennis i Massachusetts) var en amerikansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Greer vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1932 i Los Angeles. Han var målvakt på det amerikanske laget som kom på tredje og siste i plass i landhockeyturneringen bak India og Japan. Det var kun tre lag som deltok og det ble spilt en enkeltserie i perioden 4. til 11. august. USA tapte begge kampene, 2-9 mot Japan og 1-24 til India. Greer spilte begge kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i landhockey (USA)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henry Greer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henry Greer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Henry Greer – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Aslaug Hannestad Jevanord** (1895–1987) var en norsk forfatterinne som skrev under pseudonymet **Anitra**. Willy Bakken omtaler henne i *Norsk biografisk leksikon* som «en av tidenes mest leste kvinnelige norske forfattere».

Liv
---

Hun var datter av skipsmegler Andreas Hannestad og Anna Marie Hervig, og vokste opp på Holmen i Fredrikstad. Hun hadde utdannelse som danselærer fra Paris. I 1914 ble hun gift med Thoralf Wilberg. Ekteparet fikk to barn og bodde en tid i Stockholm. Etter at det første ekteskapet var oppløst giftet hun seg på nytt med Jacob Roll. De var bosatt utenfor Hamar. Også dette ekteskapet ble oppløst.

I sitt tredje ekteskap, fra 1938, var hun gift med Hans Kristian Jevanord. Etter andre verdenskrig bodde hun i villaen «Trollbakken» i Ringsaker. Her var hun blant annet engasjert i arbeid for den lokale avdelingen av Røde Kors.

Forfatterskap
-------------

Som forfatter skrev Aslaug Jevanord under pseudonymet Anitra. Hun skrev fra 1924 petitartikler for *Aftenposten* om ungpiken Peggi. Denne artikkelserien ble senere utgitt som ungpikebøker på Nasjonalforlaget i fire bøker, fra 1943 til 1946. Hennes debutroman, *En rytter i alléen*, var en av dem. Fra 1948 utga hun bøkene sine på Ernst G. Mortensens forlag. 

Mange av bøkene var kjærlighetsdramaer om livet på hedmarksbygdene i 1930-årene. Mange av romanene hadde undertittelen «Slektsroman fra de brede bygder». Ifølge Willy Dahls forfatterleksikon regnes bøkene hennes «av mange kritikere som selve prototypen på romantiserende underholdningslitteratur». Hun skrev også noen erindringsromaner fra Fredrikstad-området. 

Romanene hennes utkom på nytt i pocket-utgave hos Ernst G. Mortensens forlag 1978–1980.

Utgivelser (utvalg)
-------------------

* *Ring om månen* (1943)
* *Skjebnekryss* (1944)
* *Bitter sødme* (1949)
* *Storgårdsliv* (1955)
* *Flammende høst* (1960)
* *Lys og skygge over Leikvin* (1965)
* *Brudekronen* (1970)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Aslaug\_Jevanord[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Willy B. (no) Aslaug Jevanord i Norsk biografisk leksikon
4. ↑  Dahl, Willy (1971). *Nytt norsk forfatterleksikon*. Oslo: Gyldendal. s. 126. ISBN 8205004773.
5. ↑  Willy B. (1994). *Vakre damer og blodig død*. Bladkompaniet. s. 93. ISBN 8250931912.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Kart over Busan-Geojeforbindelsen
**Busan-Geojeforbindelsen** er en 8,2 km lang bru- og tunnel-forbindelse mellom den sørkoreanske byen Busan og øya Geoje. Forbindelsen åpnet 13. desember 2010 og forkorter reiselengden mellom Geoje og Busan med 60 km. Forbindelsen har to kjørefelt i hver retning.

Bedre kommunikasjon til Geoje er forventet å gi øya en turisteffekt ved økt reiseaktivitet. Det er beregnet at besparelsen for den eksisterende transporten mellom stedene ligger rundt 300 millioner USD.

Brua er bygd gjennom et offentlig-privat samarbeid. Konsortiet *GK Fixed Link Corp* består av sju sørkoreanske entreprenører og har en 40 års kontrakt på å bygge og drifte forbindelsen. Hovedkontraktøren er Daewoo Engineering & Construction. Kostnaden for hele prosjektet ligger rundt 1,8 mrd. USD. Sørkoreanske vegmyndigheter har bidratt med 25 prosent av kostnaden, resten er finansiert av konsortiet, som igjen kan ta dette tilbake i form av bompenger.

Blant selskapene som er involvert i byggearbeidet er danske COWI A/S og Pihl and Son, britiske Halcrow Group, nederlandske Tunnel Engineering Consultants, Arcadis (USA) og Ben C. Gerwick (USA).

Vegforbindelsen forbinder Sør-Koreas største havneby med Geoje, som i første rekke er kjent for din turistindustri, samt som senter for internasjonal skipsbygging, med mange utenlandske ansatte på stedet. Forbindelsen reduserer kjøretiden mellom Busan og Geoje til 50 minutter fra en kjøretur på 2 timer og 10 minutter, eller reiseavstanden fra 140 km til 60 km. Byggearbeidene startet i desember 2004.

Forbindelsen går fra Geoje, derfra over tre mindre øyer (Jeo, Jungjuk og Daejuk) og over til Gadukøya.

Mellom Jungjuk og Jeo går det en skråkabelbro på tilsammen 1,87 km lengde, der hovedspennet er 475 meter, med 220 m sidespenn i hver ende. Seilingshøyden er 52 meter og brua har to 156 meter høye pyloner.

Mellom Geoje og Jeo går det en litt mindre, 1,65 km bruforbindelse, inkludert en skråkabelbro med tre pyloner. De to hovedspennene er på 230 meter med sidespenn på 106 meter. Pylonene er 102 meter høye, og seilingshøyden er 36 meter.

En undersjøisk senketunnel går mellom Daejuk og Gaduk. Denne er ved åpningen verdens dypeste med sine 48 meter under havoverflata. Den er 3,2 km lang og er dermed verdens nest lengste i sitt slag. Dette er Sør-Koreas første senketunnel.

Senketunnelen består av 180 meter lange seksjoner laget i en tørrdokk i Anjeon.

* 
* 
* 
* 
* 
* 

Busan-Geojeforbindelsen. Jeoøya i midten, retning Busan til høyre

Referanser
----------

1. ↑  Bridge Connecting Busan and Geoje Island Opens Chosun Ilbo, 14. desember 2010

Eksterne lenker
---------------

* Busan-Geojeforbindelsen i Structurae database
* GK Fixed Link Corp med profil av anlegget

Portal: Korea
**Aslaug Lovise Ellefsen** (1919–2005) var en norsk telegrafist som var aktiv i motstandbevegelsen under andre verdenskrig. Hun var sannsynligvis den eneste norske kvinne i tjeneste som telegrafist under krigen.

Sammen med ektemannen Olaf Ellefsen kom hun i kontakt med SIS-agenten Einar Johansen, som hjalp dem med å sette opp en illegal radiosender basert på Moen i Målselv. Senderen fikk kodenavnet «Venus», og var sentral i å skaffe britene værmeldinger til bruk i jakten på slagskipet «Tirpitz».

11. august 1944 ble ekteparet Ellefsen arrestert i et tysk raid mot boligen deres, der de drev radiosenderen. I tyske avhør nektet Aslaug Ellefsen kjennskap til de illegale radiosendingene, og etter tre uker i fengsel i Tromsø ble hun sendt til Oslo. Hun var på det daværende tidspunkt høygravid, og ble straks overflyttet fra Gestapo-hovedkvarteret på Victoria Terrasse til Ullevål sykehus. Etter nedkomsten skulle Ellefsen egentlig bli sendt til Grini, men uten videre forklaring ble hun løslatt den 17. januar 1945 og sendt hjem til moren i Ålesund.

Aslaug Ellefsen og ektemannen fikk Haakon VIIs Frihetskors og King's Medal for Courage in the Cause of Freedom for innsatsen under krigen.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Dødsårsakregisteret, «Person: Aslaug Lovise Ellefsen»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Sveri, Elisabeth (1991). *Kvinner i norsk motstandsbevegelse 1940-1945*. [Oslo]: Norges hjemmefrontmuseum. s. 20. ISBN 8291107017.
3. ↑  Christensen, Jan og Moland, Arnfinn (2011). *Myter om krigen i Norge 1940-1945*. Nova. ISBN 9788292390412. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
4. ↑  Krokan, Lillian (2000). *De gjorde sin plikt - og mer enn det!: telekvinnenes innsats under 2. verdenskrig*. [Oslo]: Norsk telemuseum. s. 132-134. ISBN 8291335214.
5. ↑  «Livsfarlig hemmelig tjeneste». aftenposten.no. 4. mai 1985. Besøkt 18. september 2016.
6. ↑  Sveri, Elisabeth (1998). *Vindu til fortiden*. [Oslo]: [Kvinners frivillige beredskap]. s. 41.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |
Østkantutstillingens bygning på Ankertorget i Oslo, bygget i 1926 av elever ved Fag- og forskolen. I dag brukes huset av Oslo kommunes Rusken-aksjon Foto: Helge Høifødt 
Soveværelse fra Østkantutstillingen sommeren 1931, bildet er sannsynligvis tatt av Nanna Broch. Fra Riksarkivet.
 Oppvaskutstilling arrangert av Folkehelseforeningen og Østkantutstillingen 1931. Fotograf: Nanna Broch (?)
**Østkantutstillingen** var en forening hvis primære formål var å gi råd til Oslos arbeiderklasse om hvordan de kunne innrede sine boliger praktisk, billig og pent. Initiativtaker var boliginspektrise Nanna Broch. Den første utstillingen ble avholdt i lånte lokaler i 1923. I 1928 åpnet Østkant-utstillingen i et eget lite hus på Ankertorget i Oslo. 

I løpet av 1930-årene organiserte Østkantutstillingen en rekke utstillinger om så ulike temaer som boliginnredning, brukskunst, malerkunst, hygiene, tuberkulose, drukkenskap og andre sosiale problemer, fra sistnevnte temaområde kan nevnes *Bolig og helse* (1932), *Flaskeberget* (1932) og *Vann til husmødrene* (1939). Utstillingene var først og fremst myntet på Oslos østkantbefolkning og medlemmene var brukskunstnere, arkitekter, skolefolk og sentrale folk fra arbeiderbevegelsen.

Foreningen ble oppløst i 1956, og senere er huset ved Ankerbrua benyttet til barnehage.

Litteratur
----------

* Bing, Morten 2001: *Østkanthjemmene og Østkantutstillingen*. Norsk Folkemuseum, Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Østkantutstillingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Østkantutstillingen om bolig og helse*, Riksarkivet
* *Østkantutstillingen*. Oslo Byleksikon på nett. Besøkt 2. november 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
**Kathryn Kuhlman** (født 9. mai 1907 i Concordia, Missouri, død 20. februar 1976) var en amerikansk healer, predikant og evangelist.

Hun ble født på ny i en alder av 14 år da hun ble medlem av Metodistkirken i Concordia, og hun begynte å forkynne i en alder av seksten år.[] Kuhlman reiste mye over store deler av i USA og i mange andre land mellom 1940 og 1970. Hun hadde et ukentlig TV-program på 1960-og 1970-tallet som ble sendt på nasjonal TV. I 1970 flyttet hun til Los Angeles og gjennomføre helbredelser for tusenvis av mennesker hver dag.[]

I juli 1975 ble hun diagnostisert med hjerteproblemer. Hun hadde et tilbakefall i november, mens hun bodde i Los Angeles. Som et resultat hadde hun åpen hjertekirurgi i Tulsa i Oklahoma, der hun døde i februar 1976, da hun var 69 år gammel. Kathryn Kuhlman ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California. En plakett i hennes ære ble hengt opp i parken i hennes fødeby Concordia en by som ligger sentralt i Missouri på Interstate Highway 70.

Referanser
----------

1. 1 2   FemBio-Datenbank, FemBio-ID 16536, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 8694, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kathryn Kuhlman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL
 |
**Una nasjonalpark** (bosnisk: *Nacionalni park Una*) ble etablert i 2008 omkring det øvre elveløpet til Una, med sideelvene Unac og Krka i Bosnia-Hercegovina. Det er Bosnia-Hercegovinas største og nyligst etablerte nasjonalpark.

Utstrekning
-----------

Nasjonalparkens areal er 198 km², og strekker seg fra kilden til elva Krka i sørvest til dennes samløp med Una. På den sørøstlige siden begynner parken der Unac flyter inn i juvet noen kilometer nedstrøms fra byen Drvar, og følger denne til samløpet med Una i Martin Brod. Nord for Martin Brod ligger parken i et belte på begge bredder av Una; på venstre bredd helt til statsgrensen mot Kroatia. Nordlige grense for parken er omtrentlig ved den lille byen Ripač, som ligger noen få kilometer oppstrøms for Bihać.

Vannfallene
-----------

Det er Unas vannfall og stryk som stort sett trekker besøkende til parken. De mest kjente vannfallene ligger i Martin Brod, i tillegg til det største vannfallet Štrbački buk lenger nedstrøms. Det er lagt til rette for rafting, fiske, sykling, vandreturer og camping.

Flora og fauna
--------------

Una nasjonalpark har et rikt biologisk mangfold, med 30 fiskearter, 130 fuglearter, samt andre dyrearter som gaupe, rødrev, ulv, brunbjørn og gemse.

Historie
--------

Parkens område har en rik kulturhistorie med flere arkeologiske steder, noen av dem fra førhistorisk tid. Kjente steder er det romerske fortet Milančeva Kula, Rmanj kloster i Martin Brod og middelalderborgen Ostrovica over tettstedet Kulen Vakuf.

Referanser
----------

1. ↑  Una nasjonalpark *Nacionalni park Una*

Eksterne lenker
---------------

* (en) National park Una – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
|  |
| --- |
| Pavens våpenskjold |
| Den katolske kirkens hierarki |
| Pave

---

Patriark

---

Kardinal

---

Storerkebiskop

---

Primas

---

Metropolitt

---

Erkebiskop

---

Biskop

---

Generalsuperior

---

Biskop-prelat

---

Biskop-abbed

---

Militærordinarius

---

Personalprelat

---

Abbed

---

Apostolisk vikar

---

Apostolisk eksark

---

Apostolisk ordinarius

---

Apostolisk prefekt

---

Apostolisk administrator

---

Misjonsprest *sui iuris* |

Et **apostolisk prefektur** er en organisasjonsstruktur i den katolske kirke. Den brukes i misjonsområder og dannes fra misjoner *sui iuris*, hvis antallet troende tilsier dette. Et apostolisk prefektur kan i sin tur bli elevert til apostolisk vikariat.

Et apostolisk prefektur blir ledet av en *apostolisk prefekt*, som vanligvis er en prest som ikke er blitt bispeviet, skjønt det av og til har forekommet at vedkommende er blitt utnevnt til titulærbiskop.

Apostoliske prefekturer hører hjemme i den katolske kirkes latinske delkirke. Før 1896 fantes de også innen østkirkene, men den nomenklaturen ble da avskaffet av pave Leo XIII.

Norge var fra 1869 til 1892 et apostolisk prefektur, hvorpå Sør-Norge ble opphøyet til Det apostoliske vikariat Oslo. De nåværende stiftene Trondheim og Tromsø hadde status som apostoliske prefekturer mellom 1944 og 1953 resp. 1955. 1856-1869 fantes det et apostolisk prefektur, Nordpolmisjonen, som en tid hadde hovedkvarter i Alta.

På verdensbasis har den katolske kirke (per 2010) 39 apostoliske prefekturer, hvorav de fleste (29, alle vakante) er i Folkerepublikken Kina – et land der Vatikanet ikke har kunnet foreta offisielle territorielle moderniseringer siden 1949.

Eksterne lenker
---------------

* Fullstendig liste over og informasjon om alle nåværende apostoliske prefekturer (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
En av apotekteknikerens oppgaver er veiledning av kunder. Fra Land apotek på Dokka  Foto: Nina Aldin Thune 
**Apotektekniker** eller **farmasitekniker** er en person utdannet i den videregående skolen. Yrkeskompetansen får man ved å fullføre vg3 apotekteknikk, og gir grunnlag for autorisasjon som helsepersonell i henhold til helsepersonelloven.

Historie
--------

Utdanningen ble etablert på 1950-tallet da det ble nedsatt en komité med 3 medlemmer for å utrede yrkesopplæringen for apotekteknikere. Resultatet av arbeidet ble et brevkurs som ble revidert og utvidet i 1970 i samarbeid med Norsk Korrespondanseskole.

Den første undervisning på en skole ble satt igang høsten 1964 ved Oslo elementærtekniske skole. Det ble innredet et eget apoteklokale ved skolen som var tegnet av Norges Apotekerforenings inventaravdeling.

Den teoretiske undervisningen varte ett år, og deretter gjennomgikk elevene ett års praktisk opplæring i apotek.

Høsten 1966 fikk de som var ansatt i apotek tilbud om et to-årig deltidsskoletilbud.

Apotekteknikerlinjer ble startet ved Tromsø yrkesskole i 1969, og etter hvert fikk Bergen (Åsane), Gjøvik, Halden, Stavanger og Trondheim apotektekinkerlinjer.

I 1974 ved *Lov om videregående opplæring* ble det vedtatt av Stortinget at utdanningen skulle bli en del av den videregående skolen, og dette ble satt i kraft i 1976. Utdanningen ble først plassert i gruppen håndverks- og industrifag, men ble senere flyttet til sosial- og helsefag. Utdanningen har grunnkurs og to videregående kurs.

Fagforeningen Farmasiforbundet organiserer de fleste av landets rundt 4000 apotekteknikere, som den største yrkesgruppen i apotek.

Om yrket
--------

En apotektekniker skal være en profesjonell kundebehandler. Apotekteknikere har en viktig oppgave i å ekspedere legemidler, veilede om trygg og riktig legemiddelbruk, og om behandling og forebygging av lidelser. Apotekteknikere deltar dessuten i laboratoriearbeid og har ofte ansvar for varehåndtering, regnskap, informasjons- og kommunikasjonsteknologi og markedsføring. Apotekteknikere er helsepersonell og for å praktisere i yrket i Norge kreves autorisasjon fra Statens autorisasjonskontor for helsepersonell.

Se også
-------

* Farmasi
* Farmasøyt
* Reseptar

Litteratur
----------

Klevstrand, Rolf: «Farmasøytisk utdannelse i Norge» i *Apotekfarmasi gjennom 100 år* Oslo 1981 ISBN 82-990739-0-1

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av apotektekniker
* apotektekniker.no – Farmasiforbundets nettsted om utdanningen og yrket
* Farmasiforbundet
* Apotekforeningen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |
***Unbroken*** er Demi Lovatos tredje studioalbum, og det ble utgitt 20. september 2011. Demi Lovato begynte med låtskriving og innspilling av dette albumet så tidlig som i juli 2010. Sent i 2010 stoppet arbeidet med albumet opp på grunn av Demi Lovatos rehabilitering for spiseforstyrrelser og emosjonelle vansker. Produksjonen fortsatte i april 2011. Demi Lovato har beskrevet albumet som mer voksent, med inspirasjon fra både Rihanna og Keri Hilson.

Sporliste
---------

1. «All Night Long» - sammen Timbaland og Missy Elliot
2. «Who's That Boy» - sammen med Dev
3. «My Only Shorty» - sammen med Iyaz
4. «Together» - sammen med Jason Derülo
5. «Lightweight»
6. «Unbroken»
7. «Fix A Heart»
8. «Hold Up»
9. «Mistake»
10. «Give Your Heart A Break»
11. «Skyscraper»
12. «In Real Life»
13. «My Love Is Like A Star»
14. «For The Love Of A Daughter»
15. «Skyscraper (Wizz Dumb Remix)»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Unbroken* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Unbroken* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Unbroken* på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Deler av styringsmekanismen, her i et oppsett med dobbel triangelarmsfjæring.
Bilens **styring** overfører sjåførens bevegelser til styrehjulene. Nesten alle biler i dag styres på forhjulene. Lastebiler med fire aksler styres som regel. Tidlige biler ble styrt med styrepinne, men i dag er ratt enerådende. Flere bilprodusenter, blant annet Saab, har i senere år eksperimentert med joystick, men dette har ikke kommet i produksjon. Joystick er i bruk som spesialtilpassing i biler for sjåfører med bevegelseshemming.

I tillegg til å endre kjøretøyets retning har styringen også flere oppgaver. Den ene er å ivareta førerens komfort, ved å ikke overføre alle ujevnheter i veibanen «opp i hendene», men allikevel formidle hva som skjer på underlaget. Styringen skal også være forutsigbar, og tilpasset bilens bruksområde. For å ivareta sikkerheten til «folk flest» så er de fleste gatebiler i dag satt opp til å understyre, det vil si at bilen har en naturlig tendens til å gjøre en sving med større radius enn hva forhjulenes vinkel skulle tilsi.

Fra rattet går det en rattaksel ned til en styresnekke eller tannstagstyring. Rattstammen på moderne biler er som regel laget for å vippe oppover ved frontkollisjon for å unngå å spidde føreren. Fra 1. januar 1971 ble også deformerbare rattstammer påbudt som sikkerhetstiltak i Norge. Moderne biler har også som regel regulerbar rattstilling. Rattstammen går gjennom flere ledd.

Servostyring hjelper føreren ved å minske kraften som behøves på forhjulene. Som regel er mekanismen hydraulisk, men i senere år har flere biler fått elektrisk servostyring. Eksempler er Toyota Yaris og Volkswagen Golf.

Noen standarddimensjoner i styregeometrien er *camber*, *caster*, *spissing*, *Ackermannvinkel* og *bump-/roll-steer*.

Firehjulsstyring
----------------

Biler som har brukt firehjulsstyring (på fire hjul totalt på bilen) inkluderer GMC Sierra (2002), Honda Prelude (1988), Mazda 626 (1988), Mitsubishi GTO og Nissan Skyline GT-R.

Se også
-------

* Tørrstyring
* Styrespindel
* Kuleledd (mekanikk)

Kilder
------

* *Alt om bilen*, Det Beste A/S, 1974, ISBN 82-7010-036-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Styringsvitenskap** er et begrep som brukes om akademiske fag som dominerer i et lands statsadministrasjon, særlig den høyere, sentrale statsadministrasjonen, og som har stor innflytelse over et lands politikk. 

I europeisk middelalder var det teologiutdannede som utgjorde det universitetsutdannede forvaltningsapparatet under konger og stormenn. Med fremveksten av den moderne forvaltningsstaten i tidlig moderne tid ble jus den viktigste styringsvitenskapen i de fleste europeiske land; de fleste embetsmenn og andre høye statstjenestemenn var utdannet jurister. Etter andre verdenskrig er samfunnsvitenskapene kommet til, blant dem fag som samfunnsøkonomi (tidligere kalt sosialøkonomi) og spesialiserte, sterkt styringsorienterte fag som offentlig administrasjon, samfunnsplanlegging med mere. I norsk historie er det vanlig å si at juristene dominerte frem til midten av 1900-tallet, og at sosialøkonomi på mange måter inntok rollen som den fremste styringsvitenskapen i etterkrigstiden. Fra 1970-tallet blir også sosiologien regnet som en styringsvitenskap.[1]

I de siste årtiene har jussen igjen styrket sin tradisjonelle rolle som styringsvitenskap i Norge og mange andre land, noe som henger sammen med såkalt rettsliggjøring, det vil si at stadig flere spørsmål får en rettslig karakter og i stor grad avgjøres av jurister. Noe av årsaken til dette er økt makt til overnasjonale organer, slik som EU-byråkrati og domstoler. Spørsmål som tidligere kunne avgjøres nokså fritt av politikere på nasjonalt nivå har nå ofte en rettslig side. EU-direktiver regulerer f.eks. stadig flere saksfelt, og mange typer saker kan bringes inn for europeiske domstoler.

Referanser
----------

1. ↑  Slagstad, Rune (2009): «Styringsvitenskap – ånden som går» i: *Nytt Norsk Tidsskrift* 03-04/2009
**Tetrahydrogestrinon**, eller **THG** er et anabolt steroid. Det er også kalt et designerdop, fordi det ble spesielt utviklet for at det ikke skulle være mulig å oppdage bruk av stoffet med datidens dopingkontroller.

Stoffet ble først kjent da en sprøyte med stoffet ble sendt anonymt til USADA sommeren 2003. Senere har det kommet fram at den anonyme tipseren var sprinttreneren Trevor Graham. Det ble igangsatt full etterforsskning, og man fant at stoffet ble ulovlig produsert av det amerikanske Bay Area Laboratory Co-operative, eller BALCO). 

Videre fant man at friidrettstreneren Greg Anderson hadde distribuert stoffet til flere av sine utøvere. De mest profilerte utøverne som kom i søkelyset var sprinterne Dwain Chambers, Tim Montgomery og Marion Jones og kulestøteren C.J. Hunter. Det ble også funnet spor som knyttet stoffet til flere navngitte baseball-spillere, fotball-laget Oakland Raiders og det amerikanske OL-laget i judo. Av disse var det bare Tim Montgomery og Dwain Chambers som ble dømt for bruk av THG, og utestengt fra idretten i to år.



| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
**Gaute Solås** (født 8. juni 1973 på Lillehammer) er en norsk musiker (saksofon), komponist, gründer og forretningsutvikler, utdannet i New York med virke i USA (1995-2005, 2011- ) og i Norge (2005–2011).

I perioden 1995-1999 studerte Solås komposisjon ved The Eastman School of Music, samt The Steinhardt School ved New York University.[]

I perioden 1998-2005 etablerte han SOLAAS LLC i New York City, et tidlig konsultasjonshus for IP-telefoni, som senere ble fusjonert med Advanced Digital Networks (grunnlagt av IntelliSpace gründer Marc Josephson), senere omdannet til Packetalk LLC. Packetalk spesialiserer seg idag på leveranse av digitale kommunikasjonssystemer til føderale tjenestebyrå i USA. Solås trakk seg ut som partner i Packetalk vinteren 2005 da han returnerte til Norge. Solås fungerte deretter som orkestersjef og senere direktør for Det Norske Blåseensemble, med base i Halden, fra 2005-2011. Solås har vunnet en rekke priser og utmerkelser som komponist og musiker, og ble i 1998 tildelt "The Jack Kreiselman Award" for musikk komposisjon ved The Steinhardt School, NYU.

Eksterne lenker
---------------

* Utfyllende omtale fra Norsk Musikkinformasjon
**Styret** i et aksjeselskap eller allmennaksjeselskap er et lovpålagt selskapsorgan som skal forvalte selskapet. Styret for aksjeselskap kan bestå av kun én person, mens allmennaksjeselskap skal ha et styre bestående av minst tre styremedlemmer, eller minst fem medlemmer hvis selskapet har bedriftsforsamling. Styreleder velges av styret selv hvis ikke det er valgt en av generalforsamlingen.

I vedtektene skal allmennaksjeselskap angi antallet styremedlemmer, eller eventuelt fastsette en nedre eller øvre grense for antall medlemmer.

Styrevalg
---------

Styret velges i utgangspunktet av generalforsamlingen. For selskaper med flere enn 30 ansatte, og som ikke har bedriftsforsamling, kan flertallet blant de ansatte kreve at ett styremedlem og en observatør (med tilhørende varamedlemmer) velges av og blant de ansatte. Har selskapet mer enn 50 ansatte uten bedriftsforsamling kan flertallet av de ansatte kreve at inntil en tredel og minst to av styremedlemmene (med varamedlemmer) er valgt av og blant de ansatte. Overgår antall ansatte 200 stykker uten bedriftsforsamling kan de velge ett styremedlem eller to observatører i tillegg til rettigheten de har med over 50 ansatte.

Referanser
----------

1. 1 2  Jf. aksjeloven/allmennaksjeloven § 6-1
2. ↑  Jf. aksjeloven/allmennaksjeloven § 6-12
3. ↑  Jf. allmennaksjeloven § 2-2
4. ↑  Jf. aksjeloven/allmennaksjeloven § 6-3
5. 1 2 3  Jf. aksjeloven/allmennaksjeloven § 6-4
**Dataminne** eller **hukommelse** betegner i forbindelse med datamaskiner den mekanisme som benyttes for å lagre datamaskinens program og de data som programmet opererer på. I moderne tid (etter rundt 1975) brukes ordet *minne* som regel om halvlederkomponenter som RAM, og ordet *datalager* om masselager av mer permanent art, slik som harddisker, optiske lagringsmedia og andre teknologier som er tregere, men har høyere kapasitet. Dataminne er en vital del av en datamaskin, og sammen med en prosessor utgjør det den grunnleggende Von Neumann-arkitekturen i bruk siden 1940-årene.

Minnet i en digital datamaskin lagrer ikke informasjonen direkte i et format som forstås av mennesker. Den blir først gjort om til tall, og tallene gjøres om til *totallssystemet* (binært), altså et tallsystem som bare bruker sifferene *0* og *1*. Denne minste enheten kalles for *bit*, og åtte bits utgjør vanligvis en *byte*. Sammen med prefikser som kilo og mega brukes dette til å måle størrelsen på minnet.

Når man velger hva slags minne som skal benyttes til en arbeidsoppgave, så spiller hastighet og kapasitet en rolle i tillegg til prisen. For å holde prisen nede vil minnet som brukes ofte, som for eksempel det såkalte cacheminnet i en prosessor, være av en type som er svært rask, men som koster mye pr. lagringsenhet. Resten av halvlederminnet prosessoren har tilgjengelig, vil være av en relativt rask type med mer kapasitet for en gitt pris, da dette ikke brukes så ofte. Den største delen av datalageret vil være tregt minne med stor kapasitet, slik som harddisker og båndspillere, og dette brukes til informasjon som ikke trenger å hentes opp så ofte.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Gaute Eiriksson** (ca. 1340–1412) var norsk fehirde, sysselmann, ridder og riksråd. Som en av den eldre Galte-familiens overhoder og en av landets fremste stormenn og godseiere i siste halvdel av det 14. århundret, spilte Gaute en sentral rolle innenfor skandinavisk politikk. Han var sysselmann i Oslo 1366, fra 1367 sysselmann på Hurum, i 1369 riksråd og sendebud til Hansestederne, i 1381 fehirde på Tønsberg og fra 1386 sysselmann i Skien til han døde. På begynnelsen av 1400-tallet hadde han også Nordmøre i forlening. Han var blant de norske representantene ved unionsmøtet i Kalmar 1397, og ble der slått til ridder under kong Eriks (*Bogislav Vratislavsson*) kroningsfest. Som sysselmman i Skien ser han ut til å ha hatt en særlig tilknytning til Gimsøy kloster, hvor han ble gravlagt i 1412.

Som sønnesønn av Sigurd Gautsson Galte (som i 1340-årene var fehirde i Tønsberg og siden i Bergen) hadde Gaute gods både i Norge og Sverige. Gaute førte en oppspringende galte i gull på blå bakgrunn som våpenmerke (kjent fra skjoldmerke på et drikkehorn fra 1300-tallet i Nationalmuseet i København). Han var første gang gift med en datterdatter av den hellige Birgitta og for andre gang med en datter av væpneren og riksråden Otte Rømer. Gaute Eiriksson etterlot seg ikke barn. Godset Greip Ivarsson Galte (ca. 1355-1400) hadde pantsatt til Gaute Eiriksson i 1399 ble ved Gautes død i 1412 gitt til niesen Sigrid Gunnarsdatter Kane sin ektemann, ridder og riksråd Svale Jonsson Smør (ca. 1380-1442), ved at den mer odelsberettigede Elin Ivarsdatter Galte tillot dette skiftet. 

Gaute Eiriksson var gift to ganger: 

1. Ingrid Knutsdatter, barn av den svenske ridderen Knut Àlgotsson og Merete Ulvsdatter (1319-1371)
2. Margrete Rømersdatter, datter av riksråd Otte Rømer. Hun ble begravet med sin ektemann på Gimsøy kloster

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Gaute\_Eiriksson[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Opsahl, Erik (25. februar 2020). «Gaute Eiriksson». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 26. april 2022.
3. ↑  «Galtung» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*: 149. 1916.
4. ↑  Kirkeby, Birger (1995). *Hallvard Gråtopp frå Lindheim skipreide og hendingane i 1430-åra*. no#: Sauherad historielag. s. 43. ISBN 8299341205.
5. ↑  Reynolds, Hans (1917). *Gimsøy kloster ved Skien*. Norigs forlag. s. 18.
6. ↑  «Dokumentasjonsprosjektet». *Diplomatarium Norvegicum*. UiO. u.d. Besøkt 30. desember 2022. «Greip Ivarssön, Sysselmand paa Færö, kundgjör, at han af sin Frænde Hr. Gaute Eirikssön har kjöbt et Skib for 200 Mark og 24 Pakker færöisk Vadmel, som han med förste Skib fra Færö skal betale, og pantsætter derfor sine Eiendomme i Hatteberg i Skaale Sogn og i Hausar i Kinserviks Sogn. Fremdeles overdrager han Hr. Gaute sin Ret til Gaardene Aga, Jaastad og Kæraland. Paa en særskilt Seddel erkjender han af Hr. Gaute at have modtaget et Anker og en Kabel.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Margit Nagy-Sándor** (født 29. mai 1921 i Debrecen, død 15. januar 2001) var en ungarsk turner som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.

Nagy-Sándor vant en olympisk sølvmedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det ungarske damelaget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia. De andre på laget var Erzsébet Balázs, Anna Fehér, Erzsébet Gulyás-Köteles, Irén Karcsis-Daruházi, Mária Kövi, Olga Tass og Edit Perényi.

Tolv år tidligere, Sommer-OL 1936 i Berlin, vant hun en bronsemedalje i turn med det ungarske laget.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i turn, lagkamp damer Ungarns flagg Ungarn
* 1936 Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i turn, lagkamp damer Ungarns flagg Ungarn

Eksterne lenker
---------------

* (en) Margit Sándorné Nagy – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Margit Sándorné Nagy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Margit Sándorné Nagy – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Datadeduplisering** er innenfor informatikken navnet på en spesialisert datakompresjonsteknikk som eliminerer duplikate kopier av repeterende data. Beslektede og tildels synonyme benevnelser er intelligent (data)kompresjon og enkeltinstanslagring. Teknikken brukes for å forbedre utnyttelsen av lagringsmedia og kan også anvendes på dataoverføring i et datanett for å redusere antall byte som må sendes. Under deduplisering blir unike mengder med data, eller byte-mønstre, identifisert og lagret i en prosess av analyse. Etterhvert som analysen fortsetter, blir andre datamengder sammenlignet med den lagrede kopi og når en match inntreffer, blir den redundante datamengden erstattet med en liten referanse som peker mot den lagrede datamengden. Ettersom samme datamengde kan inntreffe dusinvis, hundrevis eller tusenvis av ganger, kan den lagrede eller overførte datamengde reduseres betraktelig.[1]

Referanser
----------

1. ↑  "Understanding Data Deduplication" Druva, 2009. Besøkt 2013-2-13
En beskrivelse av MediaWikis databasemodell.
En **databasemodell** eller et **databaseskjema** (eng. *database schema*) er betegnelsen som brukes på definisjonen som beskriver definisjonen av en relasjonsdatabase. Modellen beskrives i et data definisjonsspråk (eng. *data definition language* forkortet DDL) som beskriver tabeller, felter, relasjoner, tabelloversikter, indekser, pakker. prosedyrer, funksjoner, køer, utløsere (triggere), typer, sekvenser, materialiserte tabelloversikter, synonymer, databaselenker, brukerinformasjon, med mer.

Modellen lagres i en dataordbok. Selv om modellen er definert i tekstform som DDL, brukes betegnelsen også om den grafiske beskrivelsen av en database. 

IBM DB2 bruker betegnelsen skjema (*schema*) om nivået over tabeller, som noen andre databaser kaller bruker (bruker som eier tabellene).

Se også
-------

* E/R-modell

| * v
* d
* r
Databasemodeller |
| --- |
| Vanlige modeller | 
* Flat
* Hierarkisk
* Dimensjonell
* Nettverk
* Relasjon
* Entitetrelasjon
	+ Forbedret
* Graf
* Objektorientert
* Entitet-attributt-verdi

 |
| Andre modeller | 
* Korrelasjon
* Multidimensjonal
* Tabell
* Semantisk
* Stjernemodell
* XML-database

 |
| Implementasjoner | 
* Flatfil
* Kolonneorientert
* Dokumentorientert
* Objektrelasjonell
* Deduktiv
* Temporal
* XML-datalager
* Nøkkelverdi
* Triplett

 |
En **datafil**, oftest bare kalt **fil**, er en oppføring i et filsystem. Ordet er en fornorskning av det engelske ordet *file* som betyr *arkiv*. Null eller flere *filnavn* kan referere til en fil i filsystemet. I tillegg til *vanlige filer*, som representerer data, kan filsystemer ha andre typer filer, for eksempel Mapper. Dataene representeres som en endimensjonal byte-sekvens, men noen filsystemer støtter flere datastrømmer (for eksempel NTFS). I tillegg vil filsystemer typisk assosiere forskjellige metadata til en fil, for eksempel rettigheter, tidspunkt for opprettelse, sist endret og sist brukt, sikkerhetskontekst, til og med vilkårlige brukerdefinerte metadata. Filsystemets metadata er altså ikke det samme som eventuelle metadata som måtte ligge i innholdet av en fil.

Lesing og skriving
------------------

Et dataprogram kan blant annet lese, skrive, opprette og slette datafiler ved bruk av funksjonskall til operativsystemet (såkalte systemkall). En hensikt med operativsystemer er nettopp å koordinere brukerprogrammenes tilgang til filer.

Formater
--------

Hvordan innholdet av en fil skal tolkes er opptil det enkelte programmet, men mange filformater, særlig bilde-, lyd- og videofiler, inneholder detaljer om hvordan dette skal gjøres. Det er vanlig at ulike filformater har en gjenkjennelig signatur (engelsk: *magic number*) i nærheten av starten. De fleste filformater vil kunne gjenkjennes på de første 16 bytene. Eksempler på filer som ikke nødvendigvis inneholder en slik signatur er mp3-filer og forskjellige former for tekstfiler. Av konvensjon er det vanlig å indikere filtypen med et filnavnsuffiks, noe som er nyttig for grafiske brukergrensesnitt for å avgjøre hvilket program fila skal åpnes i når man åpner den. En mer kategorisk og beskrivende angivelse er MIME-typen, som brukes på internett.

Typer
-----

Noen hovedtyper filer:

1. *Datafil:* Dette er de fleste filene slik vi kjenner dem og inneholder data. Datafiler kan igjen være av to typer:
	1. *Kjørbar fil/programfil:* Disse er i utgangspunktet er nødt til å kjøre i et spesielt miljø eks. Windowsmiljø. Eller .jar filer som må kjøre i et Javamiljø. Disse kan være i maskinkode, eller mer scriptbasert (lesbare)
	2. *Innholdsfil:* Datafiler for lagring av data. Disse dataene kan en få tilgang på gjennom et program. Gjennom programmet kan en vanligvis lese, endre og lagre filen. Hvilket program som skal brukes til den enkelte filtypen baseres i windows-verden seg som sagt på filens etternavn, filendelsen.
2. *Mappe:* Disse kan inneholde andre filer.
3. *Lenke:* Disse "peker" til en annen fil. Operatvisystemet passer på at filen ikke peker til seg selv.

Se også
-------

* Skjulte filer og skjulte mapper

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** NKC
 |
**Serbias nasjonalmuseum** (serbisk Народни музеј/Narodni muzej) på Trg republike i Beograd, ble grunnlagt i 1844. Museet inneholder mer enn 400 000 arkeologiske gjenstander og kunstgjenstander. Det ble gjenåpnet 28. juni 2018 etter å ha vært stengt for publikum i 15 år.

Museet rommer gjenstander fra paleolitikum til kunst fra 1900-tallet. I hovedbygningen finnes en stor samling fresker med verker fra serbisk middelalder og bysantinsk kunst. Et mindre museum i Beograd som også tilhører nasjonalmuseet, er viet språkreformatoren Vuk Stefanović Karadžić og Serbias første kulturminister Dositej Obradović. Utenfor Beograd finnes under museets forvaltning, arkeologiske utgravninger i Lepenski Vir og Djerdap.

Sentralt i museets samling av utenlandsk kunst, er en gave fra den slovakiske maleren Berthold Lippay i 1891. Gaven omfattet 70 verker av venetianske kunstnere. Samlingen er senere utvidet med verker av italienske, franske, flamske, nederlandske, russiske og østerrikske kunstnere. Museets malerisamling omfatter verker av blant andre Degas, Renoir, Matisse og Picasso.

Etter å ha vært stengt siden 2003 begynte det restaureringsarbeider i museet i 2015, og disse ble sluttført i 2018.

Galleri
-------

* Tizian: Dronning Christine av Danmark (1556).Tizian: Dronning Christine av Danmark (1556).
* Peter Paul Rubens: Diana presenterer en fangst til Pan.Peter Paul Rubens: Diana presenterer en fangst til Pan.
* Hieronymus Bosch: Beograd.Hieronymus Bosch: *Beograd*.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Wien, Clemens Verenkotte - ARD Studio. «Serbisches Nationalmuseum wiedereröffnet - ARD Wien». *www.ard-wien.de* **(tysk)**. Besøkt 12. juli 2018.
2. 1 2  «| Народни музеј». *www.narodnimuzej.rs* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (sr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Museum of Serbia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |