recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jordan 191** var den første Formel 1-bilen bygget av Jordan Grand Prix, og den deltok i Formel 1-sesongen 1991.

Fem førere kjørte bilen i det seksten løp lange mesterskapet. Andrea de Cesaris var den eneste som kjørte hele sesongen, selv om han ikke klarte pre-kvalifiseringen til sesongens åpningsløp i Phoenix. Det var også de Cesaris som oppnådde Jordans beste resultat for sesongen med fjerdeplass i både Montreal og Mexico. Bertrand Gachot fikk sitt beste resultat, en femteplass i Montreal – bare to sekunder bak de Cesaris i mål. Gachots sesong tok slutt da han sprayet en drosjesjåfør i London med CS-gass, noe han fikk to måneder i fengsel for. Selv da han ble sluppet ut av fengsel, fikk han ikke tilbake setet i Jordan. 

I de siste seks løpene kjørte tre andre førere i stedet for Gachot; Alessandro Zanardi, Roberto Moreno og en 22 år gammel tysker med navn Michael Schumacher. Schumacher var kjørte kun et løp for Jordan. Det var Belgias Grand Prix 1991, hvor han kvalifiserte seg på en sterk syvendeplass, som var Jordans beste kvalifiseringsresultat til da, og han utkvalifiserte de Cesaris som kom på ellevte. Men gleden ble brått slutt for Schumacher da han trillet til siden av banen på den første runden med clutch-problemer. Etter dette løpet ble det krangel mellom Benetton og Jordan, som endte med at Schumacher signerte for Benetton. Moreno, som kjørte for Benetton, gikk til Jordan og fikk kjøre to løp, før Zanardi fikk kjøre de tre siste løpene.

I sin første sesong som konstruktør oppnådde Jordan 13 poeng og en imponerende femteplass i mesterskapet, foran kjente navn som Tyrrell, Lotus og Brabham.

Bertrand Gachot kjører 191 i Jordans første F1 løp, USAs Grand Prix 1991.

Formel 1 resultater
-------------------

(Forklaring) (resultater i **uthevet skrift** indikere pole position)(resultater i *kursiv* indikerer raskeste runde)

| Sesong | Team | Motor | Dekk | Førere | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Poeng | WCC |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Jordan | Ford V8 | **G**
 |  | USA | BRA | SMR | MON | CAN | MEX | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | AUS | **13** | **5.-plass** |
| Belgias flagg Bertrand Gachot | 10 | 13 | Ret | 8 | 5 | Ret | Ret | 6 | 6 | *9* |  |  |  |  |  |  |
| Tysklands flagg Michael Schumacher |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Ret |  |  |  |  |  |
| Brasils flagg Roberto Moreno |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Ret | 10 |  |  |  |
| Italias flagg Zanardi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 9 | Ret | 9 |
| Italias flagg Andrea de Cesaris | DNPQ | Ret | Ret | Ret | 4 | 4 | 6 | Ret | 5 | 7 | 13 | 7 | 8 | Ret | Ret | 8 |

Referanser
----------

1. ↑  «1991 Jordan 191 Cosworth - Images, Specifications and Information». Ultimatecarpage.com. Besøkt 16. september 2016.
2. ↑  «1990 – World Championship Results». *StatsF1.com*. Besøkt 16. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jordan 191 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Super Constellation. Typisk for flytypen var den delfinformede kroppen og de tre siderorene.
**Lockheed L-1049 Super Constellaition** var et passasjerfly fra Lockheed Corp. i USA. Det tilhørte Lockheed Constellation-serien av firemotors passasjerfly, og også etterfølgeren L-1249 het Super Constellation. Disse flyene kjentes ved sin delfinlignende kropp og sine tre halefinner.

L-1049 var Lockheeds svar på den vellykkede Douglas DC-6, som fløy første gang i 1950. I 1951–58 ble det fremstilt i en rekke varianter. Det kunne ta 45–109 passasjerer, avhengig av konfigurasjon. Flyet ble også produsert for USAs marine og USAs luftforsvar som transportfly, testing av elektronikk og for airborne early warning and control.

Utvikling
---------

Siden 1943 hadde Lockheed planlagt en større variant av Colstellation-familien. Den første var en L-049 med et forlenget skrog på 4 meter. Den neste var L-749 forlenget med 5,5 m. Ingen ble bygget på grunn av mangel på egnede motorer i det sivile markedet.

Ideen ble relansert da Douglas lanserte en forlenget versjon av sitt DC-6 /DC-6A) for både militære og sivile operatører. Douglas var snar til å lansere en passasjerversjon (DC-6B) av dette nye flyet. DC-6B kunne frakte 23 flere passasjerer enn Lockheeds daværende L-749 Constellation.

Spesifikasjoner
---------------

* + *(L-1049G Super Constellation*)

### Dimensjoner

* Besetning = 5 (+ varierende cabinbesetning.
* Passasjerer = typisk innredning 62-95 passasjerer (Max 109)
* Lengde = 35,42 m
* Vingespenn = 38,47 m.
* Høyde|height = 7,54 m.
* Vingeflate = 153,7 m²
* Vekt, tom = - 36 150 kg
* Normal last = 29 620 kg.
* Max avgangsvekt = 62 370 kg.

### Ytelser

* Motorer = 4 x Wright R-3350-DA3 Turbo
	+ hver på 3 250 hk
* Max fart = 610 km/t
* Marsjfart = 570 km/t.
* Marsjhøyde = 6 890 m
* Rekkevidde = 8 700 km
* Stigningsevne = 8,23 m/s

Tilsvarende fly
---------------

* Boeing 377
* Douglas DC-6
* Douglas DC-7

* Lockheed L-1049 Super Constellation "Breitling"Lockheed L-1049 Super Constellation "Breitling"
* Lockheed L-1049 Super Constellation "Breitling"Lockheed L-1049 Super Constellation "Breitling"
* Lockheed L-1049 Super Constellation "Lufthansa"Lockheed L-1049 Super Constellation "Lufthansa"
* Lockheed L-1049 Super ConstellationLockheed L-1049 Super Constellation
* CockpitCockpit
* FlykabinFlykabin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Syllabus** (flertalll *Syllabi*) er et pseudo-latinsk (opprinnelig gresk, fra συλλαμβάνω, ‚jeg tar‘, ‚sammenstille‘) uttrykk for register, fortegnelse, opptelling, utdrag, sammenfatning.

Kirke
-----

Syllabus ble benyyttet som begrep av pave Pius IX og i 1907 av pave Pius X, om en publisering den 8. desember 1864 av en sammenfatning av teologiske avstandtagender; nemlig dokumentene Syllabus errorum og Lamentabili.

Akademisk dannelse
------------------

*Syllabus* benyttes i moderne tiders «akademia» om en sammenfatning av eller oversikt over et kurs, en foranstaltning eller en studiemodul. Hertig hører navnpå den undervisnde, på tutor, en kort beskrivelse ab foranstaltningen, læringsmålene, litteraturen, gjennomføringsmetoden, terminer, språk, og så videre. En *syllabus* beskriver da de organisatoriske rammebetingelser for foranstaltningen.

Rettsvesen
----------

I rettsspråket er uttrykket på noen språk en samengattende fremstilling av tilfellet, og er anbrakt foran selve den rettslige avgjørelse eller lignende. Den skildrer saksforholdene med fakta, partenes standpunkter, og en knapp nevnelse av de beslytninger som er truffet.

Hvilken rettslig betydning som tilkommer en syllabus vil variere mellom de forskjellige lands rettstradisjoner. I Tyskland kan kjennelser overprøvd ved å påpeker feil i syllabus. I USA spiller syllabi rettslig sett som regel ingen rolle. Et unntak er i delstaten Ohio, der retten plikter å skrive en syllabus, og den inngår som bestanddel av det rettslige beslutningsgrunnlag.

Referanser
----------

1. ↑  Oskar Panizza: *Deutsche Thesen gegen den Papst und seine Dunkelmänner.* [1894] Mit einem Geleitwort von M. G. Conrad. Neuausgabe (Auswahl aus den „666 Thesen und Zitaten"). Nordland-Verlag, Berlin 1940, s. 12 f. 190, 193 og 212.
Innfart til det inngjerdede samfunnet *Boca Bayou condominiums* i Boca Raton i Florida, USA, i august 2005.
Et **inngjerdet boligområde** (engelsk: *gated community*) er en bydel eller et bostedsområde som er adskilt fra omverdenen med en eller annen form for adgangskontroll for innpasserende. Denne kontrollen kan inkludere gjerder, bommer, murer og overvåkning.

Inngjerdede samfunn var opprinnelig vanlige i Sør-Afrika, Brasil og Angola, men har siden slutten av 1980-årene og videre i 1990-årene spredt seg over hele verden, deriblant USA. De opprinnelige inngjerdede samfunn i Sør-Afrika ble bygd som kriminalitetsforebyggende tiltak, som en prevensjon mot den høye voldkriminaliteten.

Se også
-------

* Allmenning
* Fellesområde

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 5. mars 2012. Besøkt 5. juni 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gated communities – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
**Damallsvenskan 2008** er den 21. sesongen av Damallsvenskan. Serien ble spilt mellom 6. april og 18. oktober 2008, og var delvis stykket opp på grunn av OL i Beijing. Umeå IK vant serien for syvende gang tilsammen og fjerde gang på rad. Umeå ble dermed det andre laget som vant for fjerde gang på rad etter Älvsjö AIK. Umeås sjuende seier gjorde at Umeå kom opp på samme antall seire i Damallsvenskan som Älvsjö. Serien ble langt på vei avgjort da Umeå beseiret Linköpings FC på bortebane.

Umeå Södra FF og Bälinge IF rykket ned etter sesongslutt. Umeå Södra rykket også opp før sesongstart, mens Bälinge hadde vært i Damallsvenskan siden 2006. Kristianstads DFF var det andre laget som rykket opp før sesongstart, og de holdt seg i Damallsvenskan med en niendeplass.

Tabell
------

**K** = Kamper spilt; **V** = Kamper vunnet; **U** = Kamper endt uavgjort; **T** = Kamper tapt; **+** = Scorede mål; **-** = Innslupne mål; **MF** = Målforskjell; **P** = Poeng

| Plass | lag | K | V | U | T | + | - | MF | P. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Umeå IK (M) | 22 | 18 | 3 | 1 | 80 | 17 | +63 | 57 |
| 2 | Linköpings FC | 22 | 17 | 2 | 3 | 54 | 19 | +35 | 53 |
| 3 | LdB FC Malmö | 22 | 16 | 3 | 3 | 62 | 22 | +40 | 51 |
| 4 | AIK | 22 | 14 | 3 | 5 | 49 | 18 | +31 | 45 |
| 5 | Djurgården | 22 | 9 | 6 | 7 | 38 | 29 | +9 | 33 |
| 6 | Kopparbergs/Göteborg FC | 22 | 10 | 0 | 12 | 45 | 38 | +7 | 30 |
| 7 | KIF Örebro DFF | 22 | 9 | 3 | 10 | 23 | 31 | -8 | 30 |
| 8 | Hammarby | 22 | 7 | 4 | 11 | 23 | 41 | -18 | 25 |
| 9 | Kristianstads DFF (N) | 22 | 6 | 2 | 14 | 23 | 54 | -31 | 20 |
| 10 | Sunnanå SK | 22 | 5 | 4 | 13 | 27 | 37 | -10 | 19 |
| 11 | Umeå Södra FF (N) | 22 | 2 | 3 | 17 | 13 | 73 | -60 | 9 |
| 12 | Bälinge IF | 22 | 0 | 5 | 17 | 9 | 67 | -58 | 5 |

Vinner er markert i grønt og nedrykkslag i rosa. (N) markerer lag som rykket opp før sesongen, og (M) markerer forrige sesongs seriemester.



| * v
* d
* r

* Fotball
* Damallsvenskan
* 2021

 |
| --- |
| Lag | 
* AIK
* Djurgården
* Eskilstuna United
* Hammarby
* Häcken
* KIF Örebro
* Kristianstad
* Linköping
* Piteå
* FC Rosengård
* Vittsjö
* Växjö

 |
| Sesonger | 
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020
* 2021

 |
**LGA 775** (også kjent som **Socket T**) en av Intels skrivebords-prosessorsokkler. LGA er en forkortelse for land grid array. I motsetning til tidligere Intel prosessorsokkler, slik som den tidligere Socket 478, LGA 775 har ingen hull, istedenfor har den 775 utstikkende pinner som lager kontaktpunkter på undersiden av prosessoren.

Sokkelen ble erstattet av LGA 1156 og LGA 1366.

Tekniske spesifikasjoner
------------------------

Visse Pentium 4 prosessorer og visse Pentium D prosessorer brukte LGA 775-sokkelen. I juli 2006 lanserte Intel skrivebordsversjonen av Core 2 Duoen (med kodenavnet Conroe), som også bruker denne sokkelen, det samme gjør den senere Core 2 Quad. Intel byttet fra Socket 478 til LGA 775 fordi den nye typen pinner gir bedre strømfordeling til prosessoren, hvilket lar front-sidebusshastigheten til å bli økt til 1600 MT/s. T-en i Socket T kom fra den planlagte Tejas-prosessoren, som skulle erstatte Prescott-prosessoren. Enda en fordel med det nye sokkeldesignet er at nå har hovedkortet kontaktpinnene, istedenfor prosessoren, hvilket minske sjansen for at pinnene blir bøyd.
Prosessoren blir presset inn av en belastningsplate, istedenfor direkte av menneskehender. Den som installerer løfter belastningsplaten, putter prosessoren i sokkelen, og lekker platen over prosessoen, og låser den på plass ved hjelp av en spak. Trykket som belastningsplaten legger på prosessoren gjør at prosessoren får god kontakt med pinnene i sokkelen. Belastningsplaten har et stort hull i midten for å la et kjøleelement kjøle ned prosessoren.

Forbedringer i varmeavledning
-----------------------------

En Intel Pentium E5200 CPU installert i en LGA 775-sokkel
Trykket fra belastningsplaten gjør at prosessoren er helt vannrett, som gjør at prosessoer får optimal kontakt med kjøleelementet som tar varme vekk fra prosessoren. Denne sokkelen introduserte også en ny metode for å koble på et kjøleelement på overflaten til prosessoren. Med LGA 775, blir kjøleelementet koblet direkte til hovedkortet ved fire punkter, sammenlignet med to punkter på Socket 370. Dette var for å unngå faren ved vifter og kjøleelementer som ville falle av under transport. LGA 775 har også bedre varmeavledning enn Socket 478, men prosessorene som bruker LGA 775 kjører naturlig varmere.

LGA 775 belastnings begresninger
--------------------------------

Undersiden av en Pentium 4 prosessor, som bruker LGA 775-sokkelen.
Alle LGA 775-prosessorer har en grense på hvor mye belastning som kan bli lagt på prosessoren under montering, transport og vanlig bruk. Å belaste prosessoren mer enn dette vil brekke den integrerte kretsen.

| Lokasjon | Dynamisk | Statisk |
| --- | --- | --- |
| Overflaten til prosessoren | 756 N (170 lbf) (77 kp) | 311 N (70 lbf) (31 kp) |

Referanser
----------

1. ↑  «New P4 Socket Type LGA 775 (Socket T)». asisupport.com. Arkivert fra originalen 13. desember 2007. Besøkt 14. mars 2007.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. desember 2007. Besøkt 15. juli 2015.
Raiatea med naboøya Tahaa i nord
*Apetahia raiateensis* finnes bare på fjellet Temehani på Raiatea
Maraen Taputapuatea på Raiatea
**Raiatea** er ei øy i îles Sous-le-Vent i Selskapsøyene i Fransk Polynesia. Det er tre kommuner på øya: Uturoa, Taputapuatea og Tumaraa. Folketellingen i 2012 viste et innbyggertall på 12 832 i de tre kommunene til sammen. Uturoa er største by.

Naturgeografi
-------------

Raiatea ligger 4 km sør for Tahaa, som den deler lagune med. Øya har et areal på 238 km².

Fjellet Temehani er på 772 moh. Fjellplatået her har vegetasjon med sjeldne, endemiske arter. 26 plantearter finnes bare i dette området, mens ytterligere 48 arter er endemiske på øya Raiatea. Særlig kjent er den truede *Apetahia raiateensis*, lokalt kalt *tiare apetahi*.

Historie
--------

Før kristendommen ble innført var øya et viktig religiøst sentrum, som huset den viktigste kultplassen, maraen Taputapuatea. Dette kulturminnet ble i 2010 nominert til UNESCOs verdensarvliste.

På Raiatea utviklet det seg en kult omkring krigerguden Oro, med høvdingeprester som hadde religiøs så vel som politisk makt.

Samferdsel
----------

Flyplassen på Raiatea ligger ved Uturoa.

Referanser
----------

1. ↑  *Premiers résultats population légale* Arkivert 21. februar 2014 hos Wayback Machine. Institut de la statistique de la Polynésie française.
2. ↑  «Raiatea», Tahiti traveler.
3. ↑  «Le plateau de Te Mehani ‘Ute ‘Ute: un site naturel exceptionnel classé en espace naturel protégé» Arkivert 5. juni 2013 hos Wayback Machine. Direction de l'environnemen.
4. ↑  «Le site sacré de Tapu-tapu-ātea /Te Pō, vallée de Ō-po-ä», Tentative Lists, UNESCO World Heritage Centre.
5. ↑  *Polynesia. Myter og legender fra øyverdenen*, utvalg, oversettelse og innledende essay av Ingjerd Hoëm, De norske bokklubbene, 2004, s. xxvii-xxviii.
6. ↑  *NTTR – RAIATEA*[*død lenke*], Service d'information aéronautique.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**LGA 1156** (også kjent som **Socket H** eller **H1**) er en skrivebords-prosessorsokkel lagd av Intel. LGA er en forkorting av land grid array. Den er inkompatibel med dens forgjenger, LGA 1155.

LGA 1156, sammen med LGA 1366, var designet for å erstatte LGA 775-sokkelen. I motsetting til LGA 775-prosessorer var koblet til en northbridge ved hjelp av en frontsidebuss, LGA 1156-prosessorer integrerer mange av funksjonene som northbridgen tradisjonelt håndterte. LGA 1156-sokkelen tillater følgende koblinger fra prosessoren til resten av systemet:

* PCI-Express 2.0 ×16 for kommunikasjon med et skjermkort. Visse prosessorer kan dele båndbredden i to x8 koblinger for kommunikasjon med to skjermkort.
* DMI for kommunikasjon med PCHen, via PCI-Express 2.0 x4.
* FDI for kommunikasjon med PCHen, via to Displayport koblinger.
* To minnekanaler for kommunikasjon med systemminnet (for LGA 1156, DDR3).

LGA 1156-sokkelen og prosessorene ble avviklet i 2012, og erstattet av LGA 1155-sokkelen. LGA 1366 ble avviklet rundt samme tid.

Støttede prosessorer
--------------------

Alle LGA 1156 prosessorer og hovedkort lagd hittil er kompatible, hvilket gjør det mulig å bytte mellom alle prosessorer uten problemer. Men en prosessor med en integrert grafikkprosessor på et P55 hovedkort vil mest sannsynlig trenge en BIOS oppdatering, og vil ikke bruke den integrerte grafikkprosessoren.

Støttede brikkesett
-------------------

Skrivebordbrikkesettene som er støttet av LGA 1156 er H55, H57, P55 og Q57. Serverbrikkesettene som støttes er 3400, 3420 og 3450.

Se også
-------

* LGA 1155
* LGA 1150
* LGA 2011
* LGA 1151

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Socket Transition Guidance
3. ↑  Intel Core i7 & i5 Compatibility Sheet Arkivert 2. desember 2010 hos Wayback Machine.
4. ↑  «Intel to discontinue LGA 1366 and LGA 1156 processors in 2012». 8. desember 2011. Besøkt 13. desember 2011.
5. ↑
**Sigrid Dorothea Follestad Kulvik** (født 7. juni 1921, død 10. april 2013 i Trondheim) var en norsk arkitekt, venstrepolitiker og kvinnesaksforkjemper.

Hun var utdannet arkitekt ved Norges tekniske høgskole (NTH) i 1947 og arbeidet som arkitekt i Trondheim kommune 1948–1950, ved generalplankontoret for Trondheim og Strinda 1950–1954, som forsker ved NTH 1954–1957 og siden i privat arkitektpraksis.

Hun hadde en rekke verv i akademiske organisasjoner, Venstre og i kvinnebevegelsen, og var leder i Norske Kvinnelige Akademikeres Landsforbund i Trøndelag 1955–1959, leder i Trondheim og Strinda Venstrekvinnelag fra 1956, leder i Trondheim kvinneråd (en paraplyorganisasjon for en rekke politiske, ideelle og humanitære organisasjoner) fra 1962 til 1968 og leder i Trondhjems Kvinnesaksforening fra 1968 til 1971. Hun representerte Venstre i Trondheim bystyre, men var blant medlemmene som gikk over til Folkepartiet Nye Venstre/Det Liberale Folkepartiet i 1972.

Referanser
----------

1. ↑  *Adresseavisen*. 4. mai 1968. «Ved valgene ble Borghild Sylthe valgt til formann etter Sigrid Follestad Kulvik som hadde frasagt seg gjenvalg.»
2. ↑  *Adresseavisen*. 23. februar 1968.
3. ↑  *Adresseavisen*. 12. november 1971. s. 3.
4. ↑  *Adresseavisen*. 22. desember 1972. «Tre av Venstres vararepresentanter, Sigrid Follestad Kulvik, Solveig Brautaset og Marit Herrem har også meldt seg inn i det nye partiet.»

Eksterne lenker
---------------

* Sigrid Dorothea Kulvik, WikiStrinda
* Trondheim bygningsråd (1975)
**Rydårboken** (latin: **Annales Ryenses**) er en årbok fra middelalderen fra Ryd kloster ved Flensborg fjord skrevet i siste halvdel av 1200-tallet. 

Boken omhandler Danmarks historie fra sagntiden til 1288. Den er utarbeidet som en fedrelandshistorie fra sagntiden til 1288, og gir en kort sammenhengende fortelling om hver konge. 

Fra kong Dan til Svend Estridsen har beretningen nærmest krønikeform, men fra og med år 1157 skifter teksten karakter og blir til en årbok. Denne oppbygging følger eksemplet fra Lundeårboken. I begge avsnitt utnyttes eldre kilder (bl.a. fra Saxo Grammaticus og klostrene i Sorø og Colbaz), men det er også en del stoff, som ikke kjennes fra andre steder.

I årboken finnes også den første dokumentasjon av franciskanernes ankomst til Danmark. 

Den latinske tekst er kun overlevert i en enkelt avskrift fra middelalderen, mens der kjennes hele tre avskrifter på dansk fra samme tid. De danske tekstene avviker dog en del fra hverandre. Boken har kommet til å spille en vesentlig rolle for yngre årboksarbeider og historieskrivning, f.eks. blir den benyttet av Arild Huitfeldt i hans verk *Danmarks Riges Krønike*.

Eksterne lenker
---------------

* *Interessen for den danske fortid omkring 1300* i Historisk Tidskrift
* Den Store Danske

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
**Formelmasse**, også kalt ***formelvekt***, er den relative summen av atommassene til atomene i en formelforbindelse. Tegnet for formelmasse er *u*, og tilsvarer normalt atommasseenheten. Formelmassan for vann (H2O) er eksempelvis 2 · 1,0 + 16,0 = 18,0 u, hvor det følger at ett hydrogenatom veier 1,0 u, og ett oksygenatom veier 16,0 u. Vi kan anta at 1 u = 1,66 · 10−27 kg.

Man snakker i spesiell forstand om formelmasse for ioneforbindelser (ionekrystaller, ionegitter) og metaller, ettersom dette er udefinerbare molekyler av variabel størrelse. Dersom man står overfor et normalt molekyl av en fast utstrekning bruker man snarere begrepet molekylmasse. En ionekrystall (ionegitter) eller metall består i seg selv av et enkelt (krystallinsk) molekyl, men har ulik masse og størrelse, og man må derfor bruke den relative formelmassen for å uttrykke den ikke-kvantifiserbare summen av atommassene i dette molekylet. 

Formelmassen kan også uttrykkes ved ionekrystallens forholdsformel, i stedet for med dens kjemiske formel. I stedet for å skrive eksempelvis C6H6 (kjemisk formel) for stoffet benzol, blir skrivemåten for forholdsformelen {C,H}, hvor man uttrykker i hvilket forhold (antall) molekylets atomer er sammensatt.
En av pionerene innen LAV-segmentet, Citroën Acadiane
Renault Kangoo - en moderne LAV.
**Leisure Activity Vehicle**, **LAV**, er en internasjonal betegnelse på en biltype.[] Den nærmeste oversettelsen er «fritidsaktivitetskjøretøy» som etter definisjonen vanligvis omfatter mindre kombi- eller halvkombibiler med en fleksibel innredning, karosseri med høy bakkeklarering og et romslig bagasjerom. 
De første bilmodellene av denne type kom på 1960-tallet og var ofte tiltenkt varebiler med innredet varerom, inklusive baksete. Komforten i disse modeller var granske begrenset og de egnet seg først og fremst for kortere transporter. På midten av 1990-tallet ble det presentert en rekke modeller mer lik personbiler og senere er denne biltype blitt mere populær, da mange ser den som et alternativ til familiebiler av mer tradisjonell karakter. I de senere år har mange modeller av LAV-typen også blitt mer lik trerrengbilene (SUV-liknende) utseende; iblant med firehjulsdrift. Disse klassifiseres også som CUV’er.

Eksempler på modeller
---------------------

* Chery Karry 3
* Citroën Berlingo
* Fiat Doblo
* Matra Rancho
* Mercedes Vaneo
* Opel Combo
* Peugeot Partner
* Renault Kangoo
* Škoda Roomster
* Volkswagen Caddy
* Volvo Duett
**Ryder-rapporten** omhandlet problemene til British Leyland Motor Corporation og ble utarbeidet av Don Ryder i løpet av 14 uker i 1975. Ryder utviklet rapporten på oppdrag av Tony Benn og overleverte den 26. mars 1975.

Det offisielle navnet på rapporten var *British Leyland: The Next Decade* (norsk: *British Leyland: Det neste tiåret*).

Bakgrunnen for rapporten var at British Leyland var nær konkurs, og bankene som hadde interesser i selskapet overtalte ledelsen til å gå til de britiske myndighetene og be om hjelp. Myndighetene ga sin støtte, men ville ha innflytelse i selskapets ledelse.

Rapporten anbefalte følgende tiltak:

* Donald Stokes burde gå av som direktør
* Utslitt produksjonsutstyr måtte øyeblikkelig skiftes ut
* En helhetlig modellstrategi måtte utformes, da det daværende modellutvalget overlappet i stor grad
* Selskapet burde bygge et utviklingssenter for å rasjonalisere utviklingsprosessen
* Forholdet til annen industri burde rettes på

I ettertid ble det klart at Ryder-rapportens prognose om at British Leyland kom til å ha over 30% markedsandel innen 1981 var for optimistisk.

Eksterne lenker
---------------

* The Unofficial Austin-Rover Web Resource (engelsk)
Eksempler på LCD-skjermer
**Liquid crystal display** (**LCD**) (norsk: flytende-krystall-skjerm) er en tynn, flat skjerm bestående av et panel oppstilt foran en lyskilde eller reflektor. LCD-displayet bruker ikke baklys, og forbruker lite elektrisk energi. Derfor egner det seg godt i batteridrevne elektroniske enheter. Disse skjermtypene har blitt mer og mer populære i nyere tid, og har i aller høyeste grad tatt over for CRT. Uforsiktig behandling kan lett føre til at enkelt-piksler blir ødelagt, piksler som slutter å fungere kalles døde piksler.

Oppdateringsfrekvens
--------------------

Oppdateringsfrekvens (Hz) er en viktig parameter for hvordan LCD-skjermer kan gjengi video.[*bør utdypes*] Oppdateringsfrekvens må ikke forveksles med bildefrekvens (fps), som sier noe om videomaterialet.

Oppdateringsfrekvensen er viktig ved videoavspilling på høyt nivå. Andre viktige skjermparametre er inputforsinkelse og responstid, som begge måles i millisekunder.

Virkemåte
---------

Et LCD består av flere lag flytende krystall som står mellom to gjennomsiktige elektroder og to polariseringsfiltere. Panelet er inndelt i områder, celler, og hver celle har til oppgave å regulere mengden lys som slippes gjennom. Det første polariseringsfilteret slipper gjennom ganske nøyaktig halvparten av lyset, nemlig det lyset som bølger i samme plan som retningen av polariseringsfilteret. Når strømmen settes på i en celle, vil de flytende krystallene vende lyset inntil 90 grader (polariseringsplanet, ikke retningen) avhengig av strømstyrken. Hvis polariseringsfiltrene står på tvers av hverandre, vil lyset nå slippes gjennom, mens lyset ikke slippes gjennom når strømmen er av. Omvendt hvis polariseringsfiltrene står samme vei.
Hver celle kan være et piksel, eller hvert piksel kan bestå av 3 celler med fargefiltere (rød, grønn, blå) foran eller bak.

Punkter
-------

Ordet «punkter» blir ofte brukt i sammenheng med LCD-er. Punktene beskriver pikseltettheten til en skjerm og måles ofte i PPI, piksler pr. inch.

Se også
-------

* Bilderør
* Plasmaskjerm
* OLED
* RAS-syndrom
* Thin-film transistor

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Signy Island** er ei øy i øygruppen Sør-Orknøyene i Antarktis. Øya er ca. 6,5 x 5 km stor og høyeste punkt er 288 moh. Store deler av øya er dekket av is. Gjennomsnittstemperaturen er omtrent 0°C om sommeren og –10°C om vinteren. Øya er oppkalt etter kona til den norske hvalfangeren Petter Sørlle.

Adolf Amandus Andresens chilenske hvalfangstselskap Sociedad Ballenera de Magallanes sendte et fabrikkskip til Signy Island i sesongen 1911/1912, og flere fulgte etter frem til og med sesongen 1914/1915, da verdenskrigen satte flere skip ut av operasjon. Vraket av A/S Corrals hvalkokeri «Tioga», som forliste ved Signy 4. februar 1913, ligger fremdeles synlig utenfor vestkysten av øya.

Hvalfangsten tok til igjen i 1920/1921, da A/S Tønsbergs Hvalfangeri anla en liten landstasjon i Bruce Harbour (kalt Factory Cove eller Borge Harbour av hvalfangerne), på nordøstkysten av øya. Landstasjonen ble oppført med et lenseplan og seks bein- og kjøttkokere, samt flere store lagertanker. To hvalbåter, «Herkules» og «Husvik» fanget 61 hval i løpet av sesongen. På grunn av vanskelige is- og snøforhold var stasjonen en betinget suksess, og den første sesongen ble det bare produsert 409 fat hvalolje og 450 tonn spekk, som ble sendt med skonnerten «Teie» til selskapets landstasjon Husvik på Sør-Georgia. Fra sesongen 1922/1923 ga derfor de britiske myndighetene tillatelse til å operere med det flytende kokeriet «Orwell» (I), som i 1925 ble erstattet av «Orwell» (II). 1930/1931 var den siste hvalfangstsesongen på Signy.

Det ligger fem norske hvalfangere begravet på den lille kirkegården *Cemetery Flats* som ble etablert her.

British Antarctic Survey opererer forskningsstasjonen Signy Research Station i Factory Cove, Den ble åpnet 18. mars 1947 under navnet *Base H*.

Factory Cove

Referanser
----------

1. ↑  Wreck of the Tioga. Cool Antarctica

Litteratur
----------

* Ian B. Hart (2006). *Whaling in the Falkland Island Dependencies 1904–1931. A history of shore and bay-based whaling in the Antarctic* **(engelsk)**. Pequena. ISBN 0955292409.
* Jeff Rubin (2005). *Antarctica* **(engelsk)**. Lonely Planet. s. 192–193. ISBN 1741045495.

Eksterne lenker
---------------

* Signy Island Antarctica. Cool Antarctica

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Sigrid Marie Bing Christie** (født 18. april 1923 i i Oslo, død 16. mai 2004 samme sted) var en norsk kunsthistoriker som ble kjent for arbeidet med å verne og sette i stand stavkirker.

Hun var datter av Paul Thorleif Refsum (1895–1983) og Sigrid Marie Bing Thune (1899–2001). Faren var bror til Maja Refsum (1897–1986) som i 1928 giftet seg med Arne Nygård-Nilssen, som var riksantikvar fra 1946 til 1958. Hun fikk magistergrad i kunsthistorie i 1949 på avhandlingen *Klassisismen i vår gravkunst*, veiledet av Anders Bugge (1889–1955) og Hans Peter L'Orange (1903–1983). 

Samme året giftet hun seg med arkitekten Håkon Christie (1922–2010) som fra 1950 var tilsatt hos riksantikvaren med ansvar for norske kirker. Sigrid Christie jobbet også samme sted fra 1950 til 1970, i et stipendiat fra Norges almenvitenskapelige forskningsråd. Oppdraget var å skrive om *Norges kirker*, som utkom som mange bind over flere år. Så fulgte doktorgradsstudier ved Universitetet i Bergen med doktorgrad i 1974 på avhandlingen *Den lutherske ikonografi i Norge inntil 1800*, og ansettelse hos riksantikvaren som sjefsantikvar, i fast stilling fra 1983 til 1989, hvorpå hun pensjonerte seg og jobbet videre som forsker samme sted. Fra 1994 jobbet hun for Norsk institutt for kulturminneforskning.

Hun ble i 1983 valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi og var i styret noen år også. En St. Olavs Orden ble henne tildelt i 1988 og hun fikk i 1999 Urnesmedaljen fra Fortidsminneforeningen. De samme utmerkelser ble tildelt hennes mann.

Litteratur
----------

* *Kirkearkeologi og kirkekunst: studier tilegnet Sigrid og Håkon Christie*. Øvre Ervik: Alvheim & Eide. 1993. ISBN 8290359608.

Utgivelser (utdrag)
-------------------

* Christie, Sigrid (1954). *Våre gravminner under klassisismen*. Oslo: Foreningen til norske fortidsminnesmerkers bevaring.
* Christie, Sigrid (1966). *Sørum kirke: en historikk*. [Sørum]: Sørum menighetsråd.
* Christie, Sigrid (1990). *Nes kirkeruiner: gamle Nes*. [Årnes]: Raumnes historielag.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 25. juli 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Åse Moe Torvanger, Sigrid Christie i Norsk biografisk leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Oberst Benjamin Church
**Raidet på Grand Pré** var den største hendelsen under en ekspedisjon ledet av Benjamin Church fra Ny-England mot franske Acadia i juni 1704 under Dronning Anne-krigen. Ekspedisjonen var et hevntokt for det franske og indianske raidet mot grensesamfunnet Deerfield i Massachusetts tidligere det året.

De la ut fra Boston den 25. mai 1704 med 500 militssoldater fra provinsen og noen indianske allierte. Ekspedisjonen nådde Minas Basin den 24. juni, etter å ha raidet noen mindre bebyggelser i Penobscot Bay og Passamaquoddy Bay. Selv om han mistet overraskelsesmomentet på grunn av det høye tidevannet i Bay of Fundy, fikk Church raskt kontroll over Grand Pré, og brukte tre dager på å ødelegge byen, samt prøve å ødelegge diket som vernet den oppdyrkede jorden. Saltvannet strømte inn over jordbruksmarkene, men de lokale acadierene var raske til å reparere dikene så snart fienden var borte, og landet kunne benyttes videre til jordbruk. Church fortsatte ekspedisjonen sin og slo til mot Beaubassin og andre samfunn før han dro tilbake til Boston sent i juli.

Kilder
------

* Grenier, John (2005). *The First Way of War: American War Making on the Frontier, 1607–1814*. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 9780521845663. OCLC 218373778.
* Griffiths, Naomi Elizabeth Saundaus (2005). *From Migrant to Acadian: a North American Border People, 1604–1755*. Montreal: McGill-Queen's University Press. ISBN 9780773526990. OCLC 180773040.
**Sigrid Gurie** (født **Sigrid Guri Haukelid**, 18. mai 1911 i Brooklyn i New York, død 14. august 1969 i Mexico by) var en norsk-amerikansk filmskuespiller og bildekunstner. Hun var aktiv som skuespiller i 1930- og 1940-årene.

Sigrid Gurie var datter av Sigrid og Bjørgulv Haukelid og var tvillingsøsteren til den norske offiseren og motstandsmannen Knut Haukelid. Familien vendte tilbake til Norge i 1912, hvor hun hadde sin oppvekst. 

I 1936 ankom hun Hollywood, og filmmagnaten Samuel Goldwyn tok æren av å ha oppdaget henne. Han kalte henne *The siren of the fjords* (fjordenes sirene), og lot henne spille «eksotiske og mysteriøse kvinneroller». I 1938 spilte hun hovedrollen som Kublai-khans datter, prinsesse Kokashin, i filmen Marco Polos eventyr med Gary Cooper i den mannlige hovedrollen, for Samuel Goldwyn Productions.

På slutten av 1940-årene var hun elev ved Kann Institute of Art i Vest-Hollywood, hvor hun studerte olje- og portrettmaleri. Blant hennes verk var portretter, landskaper samt penne- og blekkskisser. Hun stilte ut i Kunstforeningen i Oslo i 1972.

1961–1969 var hun bosatt i byen San Miguel de Allende i Mexico og fortsatte å male. Hun designet også juveler for det danske kongehuset. I 1969 ble hun innlagt på sykehus i Mexico by med et nyreproblem. En blodpropp passerte imidlertid lungene hennes og forårsaket hennes død.

Filmer
------

Utdypende artikkel: Sigrid Guries filmografi

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Sigrid\_Gurie, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID c6e0588f-db0d-4f41-92be-83ab394f8cb1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Sigrid Gurie; nndb.com
5. ↑  (no) Knut Haukelid i Norsk biografisk leksikon
6. 1 2  Sigrid Gurie; Norsk Kunstnerleksikon.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sigrid Gurie på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Sigrid Gurie i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Sigrid Gurie på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Sigrid Gurie på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Sigrid Gurie på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Sigrid Gurie hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Sigrid Gurie hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE **·** KulturNav
 |
**Sigrid Bruun Stenseth** (født Bruun Hanssen 12. april 1899 i Tromsø, død 19. september 1998 i Bergen) var en norsk pianist og musikkpedagog.

Sigrid Bruun Hanssen var datter av Øvelsskolelærer ved Tromsø lærerskole Olaus Nikolai Hanssen (1853-1925) og Dina Kristofa Elisabeth Bruun (1964-1929). Hun ble i 1924 gift med fløytist Hans Stenseth.

Sigrid Bruun Stenseth var i årene 1918-1924 elev av Dagmar Walle-Hansen. Hun fikk sin solistdebut i Kristiania 2. november 1922, men hadde før dette opptrådt på Verdensteatret og Alfheim i fødebyen Tromsø, blant annet med Schumanns *a-mollkonsert*. Sammen med ektemannen holdt hun siden flere konserter i Tromsø.

Stenseth virket som lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo i årene 1921-1936. Senere bosatte hun seg i Bergen

Kilder
------

* Gurvin, Olav (1959). *Musikkleksikon*. Oslo: Dreyer.

Referanser
----------

1. ↑  *Bergens Tidene 1998.09.20*. Norge, Oslo. 1998.
2. ↑  *Studentene fra 1912*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1912. 1937. s. 44.
3. ↑  *Studentene fra 1901*. Oslo. 1951.
4. ↑  Ytreberg, Nils A. (1971). *Tromsø bys historie*. Peder Norbye.
5. ↑  Lindeman, Trygve (1976). *Musik-konservatoriet i Oslo 1883-1973*. [Tanum-Norli].

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Tofterøy skule** var en offentlig grunnskole på Tofterøy i Sund kommune i Hordaland. Skolen tok imot elever fra 1. til 7. trinn.

Det første skolehuset på Tofterøy sto ferdig i 1894. I 1919 ble det også oppført lærerbolig.

I 1937 vedtok kommunestyret å bygge nytt skolehus, og bygging skulle ta til våren 1940. Det kom så langt at materialene var losset på båt som skulle frakte dem fra Hommelvik til Tofterøy, men krigsutbruddet i april stanset hele forsendelsen og hele prosjektet måtte utsettes. Ettersom Telavåg skule ble jevnet med jorden av nazistene i 1942 og Glesnes skule også brant ned under krigen, havnet Tofterøy et stykke ned på prioriteringslisten da krigen var over. Den nye skolen ble først oppført i 1952, med et tilbygg fra 1995.

I 2012 ble skolen nedlagt og alle elever flyttet til Stranda skule.

Referanser
----------

1. 1 2  Hummelsund, Johannes Evensen: *Bygdebok for Sund*, s. 82-85, Sund kommune, 1970, ISBN 978-82-303-0882-0
2. ↑  Skulebruksplan - Høringsfremlegg for 2012-2022 Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. Sund kommune
3. ↑  Fem av syv Sund-skoler legges ned Bergens Tidende

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
**Rooth** er et etternavn i Skandinavia og engelskspråklige kulturer. I Norge er det 43 personer som bærer etternavnet.

Familien Rooth fra Lambertseter
-------------------------------

Andrea Rooth er en av Rooth-familien fra Lambertseter
Familien Rooth fra Lambertseter i Oslo er en friidrettsfamilie, der fire brødre representerte Lambertseter IL og tok en rekke medaljer under NM i stafetter fra 1986 til 1994. De var best på 4 × 400 meter stafett og 1000 meter stafett. I 1991 var to av brødrene med på å sette norsk rekord på 4 × 400 meter. Brødrene er siden blitt trenere for egen barn som presterer på høyt nivå.

**Treliste**
* Vegard Rooth (f. 1963)
	+ Andrea Rooth (f. 2002)
* Marius Rooth (f. 1966)
* Espen Rooth (f. 1967), gift med Mette Malm Rooth (f. 1975)
	+ Markus Rooth (f. 2001)
	+ Kajsa Rooth (f. 2003)

Andre Rooth
-----------

* Anna Birgitta Rooth (1919–2000), svensk professor i etnologi og folkloristikk
* Ivar Rooth (1888–1972), svensk jurist, økonom og bankmann
* Lars Rooth (1921–2012), svensk katolsk prest, jesuittpater og radiomann
* Maria Rooth (f. 1979), svensk ishockeyspiller

Referanser
----------

1. ↑  «*NORGES NYE FRIIDRETTSFAMILIE: − ALLE TRE HAR EN LIKHET MED GJERT*». VG.
2. ↑  Her er Norges nye friidrettsfamilie. TV2.
**Miguel Marcado Hamutenya** (født 7. april 1993 i Namibia) er en namibisk fotballspiller, som siden 25. august 2012 spiller for Strømmen IF. Han kom på det tidspunkt fra St. Andrews FC på Malta hvor han hadde signert og tilhørt stallen i et år, og hvor han samtidig signerte sesongen for samarbeidsklubben Glasgow Rangers sitt U19-lag i Skottland fra desember 2011. Men på grunn av problemer med oppholdstillatelsen i Skottland, måtte han avslå spill i Rangers, og ble tilbudt kontrakt med andredivisjonslaget Morecambe FC hvor det også oppstod problemer med oppholdstillatelse. Han signerte derfor for norske Strømmen IF i Adeccoligaen. 

Hamutenya er kjent for å være en offensiv høyre beck.

Før oppholdet i Skottland og Malta spilte han blant annet Bnei Sakhnin i eliteserien i Israel og spilte også i England for Bolton Wanderers International Academy. Miguel Hamutenya startet karrieren i Namibia, og spiller i forsvar.

Hamutenya tok sin fotballutdanning i Bolton Wanderers FC sitt fotballakademi *Edukicks* som ungdomsspiller i to år. Samtidig spilte han for aldersbestemte landslag i Namibia fra U15 til U20.

Hamutenya ble i november 2013 innkalt til å spille for nasjonallaget til Namibia mot Mosambik.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Miguel Hamutenya – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Hamutenya joins Glascow Rangers - *Namibia Sports*, 17. desember 2011
* Namibian defender disappointed by collapse of Rangers and Aberdeen moves - *Sports TV*, 2. mars 2012.

| * v
* d
* r
Strømmen Idrettsforening – 2022 |
| --- |
| 
* 1 Twizere Buhake
* 2 Gjelsvik
* 3 Hatlen Osen
* 4 Olafsen
* 6 Solberg
* 8 B. Naustdal
* 9 Agouda
* 10 Achrifi
* 14 Myhre
* 15 Crestani
* 16 Werni
* 17 Harvey
* 20 Tongnoy
* 21 Lein Valberg
* 22 Hoel Solheim
* 23 Ali
* 27 Bojang
* 45 Ifejilika
* George
* Paulsen
* Bergum
* Seferi
* Rømo Skille

Hovedtrener: Wehrman
Assistenttrener: Andersen
Assistenttrener: Garborg
 |
**Lambert Schaus** (født 18. januar 1908, død 10. august 1976) var en luxembourgsk politiker, jurist og diplomat. Han hadde flere politiske verv, blant annet som en minister i flere luxembourgske regjeringer og som EU-kommissær for Luxembourg. 

Schaus ble født i byen Luxembourg som sønn av en gullsmed. Han studerte rettsvitenskap i Paris, og senere studerte han ett semester ved universitet i Bonn i Tyskland. I 1932 Schaus ble oppnevnt som advokat ved lagmannsretten i Luxembourg. Før den andre verdenskrig var Schaus aktiv innenfor lokalpolitikken som bystyremedlem. 

Da Schaus nektet å støtte det nasjonalsosialistiske Tysklands okkupasjonen av Luxembourg ble han arrestert i 1941 av det tyske Gestapo og han ble internert i en tysk arbeidsleir der han ble satt til å bygge motorveier for tyskerne. Senere ble han gjort til en kontorassistent i administrasjonskontor i den tyske byen Cochem og han ble senere stasjonert i forskjellige arbeidsleirer, hovedsakelig i Sudetenland, mellom Polen og Tyskland. Da den andre verdenskrig var avsluttet og Schaus var tilbake i Luxembourg ble han gjort til minister i regjeringen til statsminister Pierre Dupong i august 1946. I juli 1948 forlot Schaus sin ministerpost i regjeringen, og i stedet begynte han som bystyremedlem frem til 1952. 

Fra 1952 ble han en spesialutsending for Luxembourg, og fra 1955, var han ambassadør til Belgia, og han hadde på denne tiden en hovedbase i Brussel. I denne rollen var han betydelig involvert i utviklingen av den europeiske integrasjon og han ledet delegasjonen fra Luxembourg som blant annet forhandlet frem dannelsen av Det europeiske økonomiske fellesskap og Euratom. Den 18. juni 1958 Schaus ble utnevnt Luxembourgs representant under innvielsen av Europakommisjonen. Han ble etterfulgt av Victor Bodson til denne posisjonen. Schaus var også til stede som representant for Luxembourg under signeringen av Roma-traktaten sammen med Joseph Bech.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000008454, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dictionnaire des auteurs luxembourgeois, Dictionnaire des auteurs luxembourgeois ID 181/1810, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Biografisch Portaal, «Lambert Schaus», Biografisch Portaal number 70027572[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BPN **·** Munzinger (iba)
 |
**Nucor Corporation** er den største stålprodusenten i USA. De rapporterte i 2003 en årlig omsetning på over 6,2 milliarder dollar. 
Nucor resirkulerer årlig over 19 millioner tonn skrapstål. Nucor kommer fra bilprodusent Ransom E. Olds, som grunnla Oldsmobile og Reo Motor Cars. Gjennom en serie transaksjoner ble organisasjonen Olds grunnla til Nuclear Corporation of America. Nuclear Corporation var involvert i atominstrument og elektronisk anliggende forretninger på 50 - og 60-tallet. Organisasjonen kjempet seg gjennom mange år med negative resultater, og i 1964 var konkursen nær. Samme året ble F.Kenneth Iverson innsatt som administrerende direktør og Samuel Siegel som assisterende direktør for finansavdelingen. Denne forandringen i ledelsen ledet til en omstrukturering og en avgjørelse om å bygge firmaet rundt de mest lønnsomme delen av driften. 

Organisasjonen flyttet hovedkvarteret fra Phoenix, Arizona til Charlotte, North-Carolia i 1966. Nucor Corporation, som de heter i dag, fikk navnet i 1972. De bygde opp en by som stort sett var basert på minimøllen de brukte for å produsere stål. Området de bygde i var fram til da preget av primærindustrien (bønder).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |

1. 1 2  ; *Form 10-K*; utgivelsesdato: 1. mars 2023.
**Universitetsbygningen i Vasaparken**, er Göteborgs universitets hovedbygning i Vasaparken, Göteborg. Bygningen ble innviet 18. – 19. september 1907.

Göteborgs universitets hovedbygning för administrasjon i Vasaparken, sør for Vasaplatsen.

Historie
--------

Den 10. november 1887 besluttet bystyret med 35 stemmer mot 15 å opprette en høyskole i Göteborg ifølge vilkårene i donasjonsskrivet av den skotske kjøpmannen David Carnegie († 1890). Pådriver i arbeidet var redaktøren for "Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning" (GHT) S A Hedlund, gøteborgskjøpmannen og donatoren Oscar Ekman samt Sigfrid Wieselgren, notarius ved rådhusretten og sønn av domprosten og avholdsforkjemperen Peter Wieselgren.

Det høytidelige åpningen av *Göteborgs Högskola* skjedde den 15. september 1891 i enkle, leide lokaler i hjørnet av *Södra Vägen* og *Parkgatan* (tidigere *Realskolan* eller den såkalte *Schillerska skolan*). Innvielsestalen ble holdt av kirkeminister Gunnar Wennerberg og elevantallet var 15 stykker. Allerede i 1899 i forbindelse med et nordisk lærermøte i Göteborg, ble de falleferdige lokalene kritisert og røster hørtes for at en egen bygning skulle gi skolen dens rette status og gjøre den mer synlig for allmennheten. Daværende rektor Johan Vising anså at *det inte bara brast i bekvämlighet, hygien och värdighet utan att lokalerna även började bli för snålt tilltagna*.

Etter at bystyret besluttet å bygge en ny bygning for bybiblioteket, bekostet med 200 000 kronor av Renströmfondet, der høyskolens rektor Vising hadde sittet som bygningskomitéens formann, tok diskusjonene om et nybygg fart. Det hele ble påskyndet ytterligere av at leiekontrakten for det gamle huset løp ut 1901. Høgskolens forrige gjenlevende grunnlegger og donator Oscar Ekman tilbød seg nå å bekoste hele bygningen. Rektor Vising fikk i oppdrag å gjøre en kostnadsberegning. Den stoppet på 450 000 kroner.

I sitt brev til Oscar Ekman den 6. januar 1901 skriver rektor Vising; "*Om konsul Ekman vill giva högskolan det belopp 450 000:- som här är i fråga, är denna gåva så storartad och så vida över allt vad vi hittills vågat drömma om, att det ej kan falla oss in att begära någon som helst ökning av densamma och den är oss så kär och dyrbar, att det skall bliva vår bindande plikt att använda den så, som givaren bestämmer*". Tre dager senere, den 9. januar, donerte Ekman summen til høgskolen under forutsetning at bystyret kostnadsfritt frigjorde en passende tomt.

Planarbeidet tok nå til og rektor Vising kom til å innta en ledende rolle ved planlegging og utformning av bygingen, ingen statlig myndighet var innblandet. De nærmeste forbildene var Lunds og Uppsalas universitetsbygninger fra 1882 respektive 1887.