recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Retriever» har flere betydninger.

|  |
| --- |
| artikkelen inngår i**«serien om tamhunden»** |
|  |
| Andre artikler om hunder |
| Generelle artikler |
| Artikler om brukshundtyper |
| Artikler om hundegrupper |
| Artikler om hunderaser |
| Artikler om hundesport |
| Artikler om hundeforeninger |
| Artikler om hundeskoler |
| Lister over hunderaser |
| Alfabetisk raseliste |
| Gruppevis raseliste |

**Retrievere** (av eng. *retrieve*, som betyr *hente*) tilhører gruppen av apporterende hunder og ble som sådan[*bør utdypes*] avlet fram på 1800-tallet. Hovedtanken var å hente død eller skadeskutt fugl som kunne ligge svært utilgjengelig for jegeren, eksempelvis ender og vadefugl som ble liggende i vannet. Disse hundene har en sterk vilje til å samarbeide med hundeføreren og er gjerne svært glade i vann.

Opphav
------

«Nell», en st. john's water dog fotografert ca. 1867
Retrieverne nedstammer i hovedsak fra den nå utdødde rasen st. john's water dog, som fantes på Newfoundland mot slutten av 1700-tallet og fram mot 1980-åra. Man har antatt at denne hunden var en tilfeldig blanding av irske, engelske og portugisiske hunder som kom til Amerika med emigranter. Typen har så etablert seg, men de siste hundene av denne typen døde trolig ut på Newfoundland på 1980-tallet.

Egenskaper
----------

Retrievere er ikke aktive jakthunder som selv søker opp byttet. De måtte derfor være rolige og avbalanserte i sin væremåte, noe som siden her gjort dem til svært populære familiehunder. Retrieverens jobb starter først når fuglen er skutt. Ofte ble retrievere brukt sammen med andre fuglehunder, som. f.eks. pointer eller engelsk setter. Det var deres jobb å finne fuglen, for så å drive denne opp slik at jegeren kunne skyte den. Deretter ble retrieveren sendt ut for å hente fangsten.

Retrievere er rolige, men energiske og ofte svært lærevillige hunder. I dag er de først og fremst populære familiehunder, men flere av rasene er også umåtelig dyktige brukshunder. Dette har de blitt fordi de gjennom sin opprinnelse er utstyrt med en usedvanlig god luktesans, evne til å apportere og evne til å omgås mennesker og andre dyr uten stress og adferdsproblemer. De brukes som alt fra tjenestehund til servicehund og mye, mye mer.

Retrieverrasene
---------------

Dagens retrievere består av 6 raser, der 4 regnes å ha fått sin endelige utforming i Storbritannia. 2 av disse finner man på listen over de 10 mest populære hunderasene (se tamhund) i Norge.

* Chesapeake bay retrieverChesapeake bay retriever
* Curly coated retrieverCurly coated retriever
* Flat coated retrieverFlat coated retriever
* Labrador retrieverLabrador retriever
* Nova scotia duck tolling retrieverNova scotia duck tolling retriever
* Golden retrieverGolden retriever

Se også
-------

* Norsk Retrieverklubb
* Fuglehunder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
«**The Cinema Show**» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Genesis, utgitt på deres album *Selling England by the Pound* i 1973. Sangen er skrevet av Tony Banks, Phil Collins, Peter Gabriel, Steve Hackett og Mike Rutherford og er albumets nest lengste med 11 minutter og 6 sekunder.

Struktur
--------

Sangen er delt inn i to hovedseksjoner, med den første som en enkel vise spilt på 12-strengers gitar med Peter Gabriel og Phil Collins i tett vokalharmoni. Teksten er en kort historie basert på T. S. Eliots Romeo og Julie fra diktet *The Waste Land*, som gjør seg klare til et stevnemøte. Første vers forteller om Julies forberedelser, som er litt vimsete og uskyldige. Andre vers forteller om Romeos forberedelser, med seksuelle forhåpninger for kvelden. 

Den andre seksjonen med vokal er en reprise av refrenget. Denne starter etter et langt soloparti, og kommer sømløst inn. Teksten her er en referanse til den greske mytologiens figur Tiresias, som levde som både mann og kvinne, og som konkluderte med at kvinner har større utbytte av sex enn det menn har. Omtrent 6 minutter ut i låta starter en nesten 5 minutter lang keyboardsolo av Tony Banks. Kompet går i 7/8-takt, noe som er veldig rytmisk komplisert. Her er det kun Mike Rutherford, Phil Collins og Tony Banks som spiller, og under konserter forlot Steve Hackett og Peter Gabriel scenen under denne delen. Avslutningen leder inn i låta «Aisle of Plenty».

Konsertopptak
-------------

Offisielle utgivelser med konsertopptak av «The Cinema Show»:

* *Seconds Out*
* *Three Sides Live* (som en del av «Medley»)
* *Live over Europe 2007* (som en del av «Medley»)

Personell
---------

* Peter Gabriel: vokal, fløyte, obo, basstromme og tamburin
* Steve Hackett: elektrisk og akustisk gitar
* Mike Rutherford: bass, akustisk gitar og vokal
* Tony Banks: Hammondorgel, piano, Mellotron, synthesizere, akustisk gitar og vokal
* Phil Collins: trommer, triangel og vokal
Termitter
Kneler  Foto: Andrew Butko  
**Dictyoptera** er en gruppe av insekter. Den består av tre ordener som har fysiologiske fellestrekk.

Utseende
--------

...

Levevis
-------

De finnes på mange ulike leveområder (habitat). De fleste artene finnes i varmere strøk. Mange er varmekjære og liker solfylte steder, andre, som termittene, lever nattaktivt og oppholder seg under jorden om dagen. Bare et fåtall finnes i Norge, de er alle tilhørende kakerlakkene. 

De lever i vegetasjonen, i høyt gress, busker og trær. 

Mange er plantespisere. Kakerlakker er vel altetende, mens noen lever som rovdyr på andre insekter og småkryp.

Termitter er sosiale insekter og lever i samfunn, mens kakerlakker og knelere lever enkeltvis (solitært).

Disse insektene har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier.

Systematisk inndeling
---------------------

Tidligere var kakerlakker og knelere regnet i gruppen Orthopteroida, men disse er nå holdt utenfor og plasseres idag, sammen med termittene, i en egen gruppe, Dictyoptera.

Det finnes flere måter å systematisk dele inn gruppene av de gresshoppelignende insektene. Her er en måte.

Et latinsk familienavn ender med *...idae*, og et navn på en overfamilie på *...idea*.

**Treliste**
* **Insekter** (Insecta)
	+ **Vingede insekter** (Pterygota)
		- **Neoptera** («nyvinger»)
			* **Dictyoptera**
				+ Termitter (Isoptera)
				+ Knelere (Mantodea)
				+ Kakerlakker (Blattodea)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dictyoptera* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Dictyoptera* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Dictyoptera* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Dictyoptera* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Dictyoptera (Cohort)* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life: Dictyoptera - engelskspråklig. Med flotte bilder.
* Norsk Entomologisk forening –

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Huftarøy
**Otterå** er en gård i Austevoll i Hordaland.

Beliggenhet
-----------

Gården er lokalisert på østsiden av Huftarøy i Austevoll kommune i Midthordland. Gården ligger ved sjøen med utsikt over mot Tysnes. Gården ligger mellom nabogårdene *Såtendal* og *Brekke*. Utenfor østre bruk ligger et nes som blir kalt Oteråneset, og utenfor der går det mye båttrafikk. Postadressen er 5396 Vestre Vinnesvåg, og 546Fylkesvei 546 går nesten forbi gården. Gården består av vestre og østre bruk, som i dag regnes som to forskjellige gårder med samme navn. I området er det i dag mange hytter og fritidsboliger.

Historie
--------

### Østre bruk

Gården har vært i bruk siden rundt 1600. Navnet (Otterå, Otteraano, Oteråni og liknende skrivemåter) henspiller på elva som renner gjennom dalen, der det nok har vært oter i eldre tider.

Første gang gården er nevnt er i 1590, men da lå den øde. I 1610 er den ryddet, men brukes av «ødegaardsmænd», så det var nok karrige forhold. Selveiende brukere har det vært kontinuerlige siden 1799, da ble Lars Knutsson eier og bruker. Han hadde giftet seg med Ildrid Jonsdotter Haukanes som hadde arvet gården etter sin far. Før 1766 hørte gården for det meste under større gods i Sunnhordland, selveid i kortere perioder. Første del av 1600-tallet var det adelsmannen Aksel Mowatt som eide Otterå, fra 1660-årene er baron Ludvig Rosenkrantz eier. I første del av 1700-tallet er det storbønder i Fitjar som står som eiere, før Ivar Nilsson Haukanes kjøpte gården i 1766.
**Ottestad Idrettspark** på Stange i Innlandet er hjemmebanen til fotballklubben Ottestad Idrettslag, som i 2018 har et herre- og damelag i 3. divisjon.

I 1930 ble banen åpnet som en grusbane. Fra 1930 til 1932 ble stadionet også benyttet av Hamarkameratene. I 1956 ble underlaget av grus skiftet ut med ei grønn gressmatte. I 2002 ble det gjennomført en rehabilitering, som gjorde stadionet til et av de mer moderne blant lag i de lavere divisjoner. Nye garderober og en sittetribune med 150 seter var hovedforandringene. Stadionet skiftet navn fra Ottestad Stadion til Ottestad Idrettspark samme året.

I 2017 ble det bestemt at Ottestad Stadion skulle skifte dekke fra naturgress til kunstgress foran klubben 100-årsjubileum  Arkivert 18. juni 2018 hos Wayback Machine.. Den 17. juni 2018 var åpningen av det nye kunstgressdekket med fotballkamp mellom Ottestad og Kongsvinger 2 i 3. divisjon for kvinner. 

Tilskuerrekorden på Ottestad Stadion, som stadionet tidligere het, ble satt i en cupkamp mot Lillestrøm den 12. mai i 1993. Ottestad hadde Lillestrøm på besøk i 1. runde av cupen og tilskuerantallet var på uoffisielt 1200.

Om vinteren blir Parken tatt i bruk som en langrennsarena, brukt av skiklubben i Ottestad IL. Én runde tilsvarer omtrent 1000 meter.


| * v
* d
* r
Ottestad Idrettslag |
| --- |
| Ligaene | 
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020

 |
| Arenaer | 
* Ottestad Idrettspark
* HIAS-Bana
* Ottestadhallen

 |
**Dictionnaires Le Robert** er et fransk forlag, grunnlagt i 1951 av Paul Robert, som spesialiserer seg på å gi ut ordbøker for det franske språk. Den mest kjente ordboken deres er *Le Petit Robert*, som er en forkortet ettbindsugave av *Dictionnaire alphabétique et analogique de la langue française*, på ni bind (den såkalte *Le Grand Robert*). I tillegg gir forlaget ut flere tospråklige ordbøker (til-fra fransk), blant dem en engelsk-fransk ordbok *Le Robert & Collins* som gis ut sammen med det amerikanske forlaget HarperCollins. 

I 1967, da den første utgaven av *Le Petit Robert* ble gitt ut, skrev *Le Nouvel Observateur*: «Enfin un dictionnaire de gauche!» (Endelig en ordbok for venstesiden!)

Noen av Dictionnaires Le Roberts ordbøker:

1. *Le Nouveau Petit Robert de la langue française*
2. *Le Nouveau Petit Robert de la langue française* (CD-ROM)
3. *Le Robert encyclopédique des noms propres* (egennavnsleksikon)
4. *Le Robert de poche* (Robert lommeordbok)
5. *Le Robert pour tous* (Robert for alle)
6. *Le Dictionnaire historique de la langue française* (historisk, fransk ordbok)
7. *Le Dictionnaire culturel en langue française* (kulturell, fransk ordbok)
8. *Le Grand Robert de la langue française* (Den store *Robert* over det franske språket)

Referanser
----------

1. ↑  ««Enjeux de mots»». Libération. 26. september 2006. Besøkt 5. april 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Dictionnaires Le Robert

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
**Time folkebibliotek** ligger på Bryne i Time (kommune). 

I 1831, stiftet sogneprest Jacob von der Lippe Parelius Lye Prestegjelds Sogneselskap. Selskapet hadde i starten 50 betalende medlemmer. I 1853 blir det opprettet et almuebibliotek, og boksamlingen fra sogneselskapet blir med over. 

Fra starten holdt boksamlingen til på Lye prestegård, og i Time kyrkje. I 1902 ble den flyttet til ei krambu på Thime station (dagens Bryne). Fra 1907 til 1922 holdt biblioteket til i Bryne skolehus (1900-huset), så fra 1922 til 1945 i Time sparebank før det flyttet tilbake til 1900-huset fra 1945 til 1964. Fra 1964 til 1972 fikk biblioteket tilhold i Time rådhus. Samlingen ble flyttet til Aarslandsbygget, hvor den fra 1972 til 1985 før biblioteket flyttet inn i nybygg på rådhuset i 1985.

Det var tidligere filialer på Frøyland (1984-1999) og Lyefjell (1984-2001).

Hovedbiblioteket flyttet inn i nye lokaler i 2010, og er i dag samlokalisert med Nasjonalt Garborgsenter. I 2013 fikk biblioteket prisen Årets bibliotek.

Referanser
----------

1. ↑  Hauge, Maria (1987). «Bibliotek i Time». I Aarrestad, Torleiv. *Time herad : fram til 1987*. Ålgård: Dreyer bok. s. 274–275. ISBN 8270961868.
2. ↑  Grude, M. A. (1914). *Jæderen 1814-1914 : Bidrag til dens økonomiske og kommunale Udviklingshistorie. 2 : Herredsbeskrivelser*. Sandnes: Ingvald Dahles Forlag. s. 470–472.
3. ↑  Hatlem, Anne Berit (18. juni 1999). «Vedmodig farvel med biblioteket». *Jærbladet*. s. 8.
4. ↑  Garlid, Hilde (19. desember 2001). «Lye bibliotek stengjer». *Jærbladet*. s. 4.
5. ↑  «Årets bibliotek». *Norsk Bibliotekforening*. Besøkt 30. august 2022.
Havområdene i Karibia der Kustwacht Caribisch Gebied tjenestegjør
**Kustwacht Caribisch Gebied** (KWCARIB) (engelsk: *Dutch Caribbean Coastguard*, DCCG) er kystvakten for Aruba, Curaçao, Sint Maarten og Karibisk Nederland (Bonaire, Sint Eustatius og Saba).

Organisering og oppgaver
------------------------

Kystvakten er et samarbeid mellom de fire landene som utgjør Kongeriket Nederlandene. Kustwacht Caribisch Gebied hører under Nederlands forsvar og gjør bruk av forsvarets materiell og personell. Sjefen for kystvakten er samtidig sjef for sjømakten i det karibiske området (CZMCARIB). Kustwacht Caribisch Gebied overvåker havområdet omkring de seks øyene, har oppgaver knyttet til bekjempelse av miljøkriminalitet, våpen- og narkotikasmugling, ulovlig fiske og ulovlig innvandring. Kystvakten driver i tillegg redningstjeneste.

På Curaçao holder kystvakten til i Marinebasis Parera og på Hato-flyplassen. Marinierskazerne Savaneta er tilholdssted på Aruba og Simpson Bay på Sint Maarten.

Materiell
---------

Kustwacht Caribisch Gebied rår over både fartøyer, helikoptre og fly. 

### Fartøyer

I flåten finnes tre patruljefartøyer av typen Stan Patrol 4100, «Jaguar», «Panter» og «Poema», med en toppfart på 26 knop. I tillegg kommer 12 ribber og 5 båter av typen Boston Whaler Justice 20.

* PatruljebåterPatruljebåter
* RibbRibb
* Båt av typen Boston Whaler Justice 20Båt av typen Boston Whaler Justice 20

### Luftmateriell

Av luftmateriell har kystvakten to helikoptre av typen Finmeccanica AW139 og to patruljefly av typen Bombardier Dash 8.

* Helikopter av typen Finmeccanica AW139Helikopter av typen Finmeccanica AW139
* Fly av typen Bombardier Dash 8Fly av typen Bombardier Dash 8

Referanser
----------

1. ↑  «Kustwacht», Ministerie van Defensie. Lest 23. september 2017.
2. ↑  «Organisatie» Arkivert 24. september 2017 hos Wayback Machine. Kustwacht Caribisch Gebied. Lest 23. september 2017.
3. ↑  «Operatiegebied» Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine. Kustwacht Caribisch Gebied. Lest 23. september 2017.
4. ↑  «Cutters» Arkivert 23. september 2017 hos Wayback Machine. Kustwacht Caribisch Gebied. Lest 23. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Kustwacht Caribisch Gebied
*For øya i Møre og Romsdal se: Otrøya*
**Otterøy** var en selvstendig kommune i Nord-Trøndelag fra 1. januar 1913 til 31. desember 1963.

1838–1912
---------

Ved innføringen av formannskapslovene ble Fosnes herredskommune opprettet fra 1. januar 1838 og omfattet Otterøya og de nåværende kommunene Fosnes og Flatanger. Dette tilsvarte Fosnes prestegjeld med de tre sognene Vik, Fosnes og Halmøy. Fra 1871 ble Halmøy sogn skilt ut som Flatanger herred. Den nordligste delen av Otterøya tilhørte Fosnes sogn og deler av fastlandet sørvest for Namsenfjorden tilhørte Vik.

Folketallet i Vik sogn var på sitt høyeste ved århundreskiftet og omfattet 1816 personer ved folketellingen i 1900.

I 1891 ble det opprettet en nemnd for å forberede ytterligere oppdeling av herredet, også denne gangen etter sognegrensene, men uten resultat. I 1908 kom forslaget opp igjen. På den nordlige delen av Otterøya var det uenighet om man ville tilhøre Fosnes eller Vik, men herredsstyret vedtok å følge sognegrensene. Diskusjonen ble tatt opp igjen flere ganger, men uten at vedtaket ble endret. Det foreslåtte navnet Vik herred møtte motstand fra departementalt hold og Otterøy ble valgt. Delingen ble vedtatt av regjeringen 28. mars 1912.

1913–1963
---------

*Se også: Liste over ordførere i Otterøy*
Kartutsnitt av Otterøy kommune i 1960. Stiplede linjer er kommunegrenser.
Otterøy ble skilt ut som egen kommune 1. januar 1913. Ved folketellingen tre år tidligere hadde Vik sogn 1.631 innbyggere. Utover 1900-tallet lå folketallet stabilt rundt 1600.

Kommunen omfattet Otterøya sør for Tømmervikfjellet, den sørvestlige delen av øya Elvalandet, Hoddøya og den såkalte Sørsida på fastlandet langs Namsenfjorden.

1. januar 1964 opphørte Otterøy å eksistere som egen kommune. «Sørsida» ble slått sammen med Namdalseid, mens den nordlige delen av Otterøya ble skilt ut fra Fosnes og dannet sammen med resten av øya, Hoddøya, det meste av Elvalandet, Klinga, Namsos og Vemundvik den nye Namsos kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Ekker, Johs. (1951). *Soga åt Otterøy heradstyre*. s. 10.
2. 1 2  Statistisk sentralbyrå (1962). *Folketellingen 1. november 1960 : tellingsresultater : tilbakegående tall : prognoser : 1747 Otterøy*. s. 5.
3. ↑  Ekker, Johs. (1951). *Soga åt Otterøy heradstyre*. s. 261, 267-68, 374, 385, 387, 407.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Hollywood Bowl** er et moderne amfiteater i Hollywood i Los Angeles som primært brukes til konserter. Det har en publikumskapasitet på 17 376.

Hollywood Bowl ble offisielt åpnet 11. juli 1922, på samme sted som det naturlige amfiteateret Daisy Dell hadde vært. 

Amfiteateret er kjent for den spesielle scenekonstruksjonen, med sine konsentriske buer som ble bygget i 1929. Scenen er plassert slik at man kan se både Hollywood-åsene og Hollywoodskiltet i bakgrunnen. Hollywood Bowl eies av Los Angeles County og huser Hollywood Bowl Orkester og, på sommeren, Los Angeles Filharmoniske Orkester, i tillegg til hundrevis av andre konserter hvert år.

Hollywood Bowl ligger på 2301 North Highland Avenue, nord for Hollywood Boulevard.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hollywood Bowl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Epaphroditus, Sosthenes, Apollos, Cephas og Caesar
**Apollos** (gresk: Απολλως, kortere form av navnet *Apollonios*) var en tidlig jødisk kristen fra Alexandria som levde i det første hundreåre etter Kristus.

Apollos i Det nye testamente
----------------------------

Apollos blir nevnt i Det nye testamentet første gangen i Apostlenes gjerninger da han kom til Efesos og fikk rettledning av Akvilas og Priskilla. Han dro senere derifra til Korint for å forkynne om Jesus, og samarbeidet ellers med apostelen Paulus.

I Paulus' første brev til korinterne kommenterte Paulus at de kristne i Korint skilte seg i forskjellige grupper. Noen holdt seg til Paulus, og andre til Apollos, eller Apostelen Peter, trolig fordi de la vekt på forskjellige ting i sin forkynnelse. Paulus illustrerte at han og de andre spilte på samme lag, ved å seia: «Jeg plantet, Apollos vannet; men Gud gav veksten.»

Apollos i den kirkelige tradisjon
---------------------------------

Ifølge gammelkirkelig tradisjon skal Apollos ha blitt den første biskop av Durrës i Illyria.

Apollos er hedret som helgen av flere kristne kirker.

Martin Luther foreslo at Apollos kunne være forfatteren av det anonyme Hebreerbrevet, men bortsett fra dette finnes det ingen tekster i dag som er skrevne av Apollos. I tillegg til Apostelgjerningene og korinterbrevet er Apollos også nevnt i Paulus' brev til Titus.

Referanser
----------

1. ↑  Nettbibelen, 2011, 1. Kor. 3, 6[*død lenke*]

Kilder
------

* Apostlenes gjerninger, kapittel 18
* Apostlenes gjerninger, kapittel 19
* Første Korinterbrev, kapittel 1
* Første Korinterbrev, kapittel 3
* Første Korinterbrev, kapittel 4
* Første Korinterbrev, kapittel 16
* Titusbrevet, kapittel 3

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN
 |
**Apollonius Liljedahl Johannessen Rosenlund** (født 21. september 1862 i Vik i Sogn, død 11. mars 1934 i Davik) var en norsk lærer og politiker for Venstre.

Rosenlund var utdanna ved Stord seminar med eksamen i 1883. De to påfølgende åra var han dels lærervikar, dels huslærer. Fra 1886 var han lærer i Davik i Nordfjord. Fra 1891 var han også kirkesanger, en jobb han overtok etter faren, Johannes Rosenlund. Fra 1896 var han også kasserer i den nyoppretta Davik Sparebank, et verv han hadde fram til 1933.

Han ble valgt inn i formannskapet i Davik i 1896, og var varaordfører 1896–1898 og ordfører 1899–1916.

Rosenlund var innvalgt på Stortinget fra Nordfjord krets i Nordre Bergenhus amt 1913–1915 og 1916–1918. Han var medlem av protokollkomiteen.

Han var søstersønn til tidligere kirkeminister og stortingspresident Edvard Liljedahl.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 606[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 728[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 607[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 606–607.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Apollonius Liljedahl Johannessen Rosenlund hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
*Ikke til å forveksles med antikke romansen fra 200-tallet e.Kr. se Apollonius fra Tyr (romanse)*

**Apollonius av Tyr** var en stoisk filosof som levde en gang rundt år 60 f.Kr. Han kom fra byen Tyr, en antikk fønikisk by i dagens Libanon på kysten av Middelhavet.

Apollonius ble nevnt av Diogenes Laertios, en forfatter av filosofbiografier, som forfatter av et verk om filosofen Zenon fra Kition på Kypros. Zenon var stoismens grunnlegger. Den greske historikeren Strabo nevner et verk av Apollonius som han kaller «en tabellisk fortegnelse av Zenons filosofiske skole og deres bøker», og som synes å ha vært et kort sammendrag av filosofene og deres skrifter fra Zenons tid. Om denne Apollonius er den samme som den som skrev et verk om kvinnelige filosofer, eller som forfatteren av et kronologisk verk, gresk Χρονικά, som Stefanos av Bysants siterer fra den fjerde boken, er derimot usikkert.

Referanser
----------

1. ↑  Diogenes Laërtius, vii.
2. ↑  Strabo, xvi.
3. ↑  Photius, Cod. 161
4. ↑  Stephanus, Chalkêtorion.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Kutztown University of Pennsylvania** er et delstatseid universitet i Kutztown i delstaten Pennsylvania, USA. Det ble grunnlagt i 1866 som *Keystone Normal School*, med fokus på lærerutdanning. Lærestedet ble state college i 1960 og universitet i 1983. Fagkretsen er den klassiske *liberal arts*-kombinasjonen med lærerutdanning, humaniora, og en businessutdanning.

Ved *Kutztown* var det 10 193 studenter i 2006, og 501 vitenskapelig ansatte. Skolepengene samme år var US$ 6 619 for studenter hjemhørende i delstaten Pennsylvania, og ca. US$ 13 500 for studenter fra andre delstater eller utlandet. Studiene tilbys opp til mastergrad.

Biblioteket har 503 000 boktitler, foruten moderne trådløs internettforbindelse og en rekke digitale samlinger.

Referanser
----------

1. ↑   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
2. ↑  Kutztown University fast Facts Arkivert 24. januar 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kutztown University of Pennsylvania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Victor Daniel Paiva Espinoza** (født 28. juni 1966 i Asunción i Paraguay, død 5. desember 2020 samme sted) var en paraguayansk forretningsmann. 

Han var sønn av Juan Pío Paiva, eieren av den tidligere supermarkedskjeden Ycuá Bolaños, og for å ha administrert det supermarkedet i kjeden som tok fyr i 2004 i Asunción, da mer enn 300 mennesker døde. Han ble dømt til ti års fengsel for Ycua Bolaños-tragedien som fant sted 1. august 2004, hvorav han sonet nesten ni, og ble så prøveløslatt den 26. mars 2013. Hans far, Juan Pío Paiva, var blitt dømt til tolv år, og fikk sin frihet ett år etter.

Victor Daniel Paiva døde 5. desember 2020, i en alder av 54 år, på grunn av komplikasjoner fra covid-19 (under koronaviruspandemien), og ble den første dømte personen i denne saken som døde.

Referanser
----------

1. ↑  «Víctor Paiva queda libre - Nacionales - ABC Color» **(spansk)**. www.abc.com.py. Besøkt 30. januar 2021.
2. ↑  «Fallece por covid Víctor Paiva, condenado por la tragedia del Ycuá Bolaños - Nacionales - ABC Color» **(spansk)**. www.abc.com.py. Besøkt 6. desember 2020.
Overfladiske muskler i brystet og fremre del av armen. *Lacertus fibrosus* (bicipital aponeurosis) er synlig som det hvite båndet nede til høyre.
**Aponeuroser** (entall: *aponeurose*; latin: *aponeurosis*; av gresk: απο, *apo*, «bort» eller «av» og νευρον, *neuron*, «sene») er lag med brede og flate sener. De har en skinnende hvitsølv farge som gjør at de ofte blir kalt senespeil. De ligner svært på sener histologisk sett, men de har få blodårer og nerver som supplerer dem med næringsstoffer og informasjon. Aponeuroser skiller seg ut fra normale runde sener (*tendons*) ved at deres form er flat og bred. 

Aponeuroser er tynne når de blir dissekert og skrelles av i lag. Det finnes aponeuroser flere steder i kroppen, men de viktigste regionene med tykke aponeuroser er den ventrale mageregionen, den dorsale lumbalregionen (kors-/lenderyggen) og i håndflaten (palmarregionen). De finnes også i fotsålene og øynene. 

Hovedfunksjonen til aponeuroser er å binde muskler til kroppsdelene (knokler) som musklene virker på. Kroppen har også aponeuroser som kun binder knokler sammen. Et eksempel er fotens *Aponeurosis plantaris* som holder hælbeinet (Calcaneus) sammen med de distale fotknoklene. Denne aponeurosen er stram og danner derfor en bue av fotens knokler.

Se også
-------

* Fascia (anatomi)
* Aponeurosen til den ytre skrå bukmuskel
* Aponeurosen til *Serratus posterior superior*
* *Aponeurosis plantaris*
* *Tendo conjunctivus*
* *Lacertus fibrosus*
* *Aponeurosis palatina*

Eksterne lenker
---------------

* Gray's *s104* - Aponeuroser
* Aponeuroser på eMedicine Dictionary

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Kutter** kan referere til flere forskjellige typer fartøy.

I moderne sammenheng kan en kutter også være et lite eller mellomstort fartøy som blir brukt av offentlige myndigheter, f.eks. UK Border Agency eller US Coast Guard.

Seilfartøy
----------

Utdypende artikkel: Kutter (skrogform)

En kutter er et seilfartøy, tidligere mye brukt til kyst- og havfiske og dessuten som losfartøy. På midten av 1800 tallet var de oftest rigget med én mast. Gaffelseil, toppseil og to eller tre forseil (kutterrigg); vannrett liggende klyverbom. Skroget er skarpbygd med omtrent loddrett forstavn og utoverliggende hekk. Etterhvert som havfiskefartøy ble de rigget om eller nybygg fikk to mastrer. Noe som gjorde dem mer manøvrerbare og med flere muligheter for å trimme i forhold til å "bakka på" (legge bi), noe som var viktig for desse fartøyene som lå ute i havet i all slags vær, på natt og under kuling/storm. Kuttertypen ble også brukt til lystseilas. Kutteren/sluppen var den siste "moderne" fartøytypen før motoren gjorde sitt inntog.

Fiskefartøy
-----------

Utdypende artikkel: Kutter (fiskefartøy)

Kutteren var opprinnelig et seilfartøy men inn i motoraldreren ble seilkutterne nedrigget og innsatt motor. De ble da oftest brukt som fiske og fraktefartøy. Seilen ble ombord som nødseil, da de ofte ikke kunne stole helt på motorene i begynnelsen. Kuttere bygd for motor i den senere tid ble fyldigere og mer buttere forr og akter enn seilkutterne. Skroget ble ofte hevet en plank og to i forhold til seilkutterne.

Kjølbåt
-------

Utdypende artikkel: Kutter (kjølbåt)

Kutter er også en entype kjølbåtklasse med seilareal på 13 m² konstruert av Erling L. Kristofersen.

Litteratur
----------

* Winge, Jon. *Trebåter: Norsk kulturhistorie på sjøen*. Schibsted forlag ISNB 978-82-516-5508-8

Referanser
----------

1. ↑  snl.no
*Må ikke forveksles med den stoisk filosofen: Apollonius av Tyr*
**Apollonius fra Tyr** er et emne for en novelle fra oldtiden som ble populær lesning i løpet av middelalderen. Den eksisterte i tallrike utgaver og former på mange språk, men man antar at den opprinnelige teksten ble oversatt fra et antikk gresk manuskript som siden har gått tapt.

I de fleste versjoner er hovedpersonen, som har gitt tittel til verket, jaktet på og forfulgt etter at han har avslørt en konges incestiøse forhold til sin datter. Etter mange reiser og eventyr hvor Apollonius både mister sin hustru og sin datter og tror at de begge er døde blir han til slutt forent med sin familie gjennom ganske usannsynlige inngripen fra gudene. Hovedtemaet er på den ene siden straffen av ulovlig begjær, den incestiøse kongen får til slutt en forferdelig slutt, og på den andre siden den endelige belønning for trofast kjærlighet.

Fortellingen er først nevnt på latin av Venantius Fortunatus i hans *Carmina* (*Bk. vi. 8, 11. 5-6*) i løpet av slutten av 500-tallet. Det er antatt, basert på likheter med *Ephesiaca*, eller den såkalte efesosianske fortelling, en tidlig roman skrevet på midten av 100-tallet av Xenofon fra Efesos, og et formspråk besværlig for latin, men typisk i gresk, at originalen var en gresk romanse fra 200-tallet. Noen forskere mener også at blodskam-fortellingen kan ha kommet til senere, men en del forskere, blant annet Elizabeth Archibald, som blant annet har skrevet *Apollonius of Tyre: Medieval and Renaissance Themes and Variations*, ser dette som et integrert tematisk element i fortellingen.

De tidligste bevarte manuskriptene av fortellingen er en latinsk versjon som dateres fra 800- eller 900-tallet. Den mest spredte latinske versjonen er de av Gottfried von Viterbo (død 1196) som tok den inn i sitt verk *Pantheon* fra 1185 som om det var faktisk historisk fortelling, og en versjon i *Gesta Romanorum*. De tidligste oversettelser til morsspråk er ufullstendig gammelengelsk utgave i prosa fra 1000-tallet, noen ganger kalt for den første engelske roman. Eksistensen av denne teksten er noe av et mysterium ettersom verdslige prosafiksjon var ekstremt sjeldent på denne tiden. Ulike versjoner av fortellingen var deretter skrevet for de fleste europeiske språk.

En bemerkelsesverdig engelsk versjon er den åttende boken til John Gowers *Confessio Amantis*, som bruker den som et eksempel mot blodskam. Robert Copeland skrev en prosaversjon tidlig på 1500-tallet. William Shakespeares *Perikles* (*Pericles, Prince of Tyre*, 1607–1608) var delvis basert på Gowers versjon, men de endrete navn var sannsynligvis inspirert av Philip Sidneys *Arcadia*. Det var også en kilde for Shakespeares stykker *Helligtrekongersaften* (*Twelfth-Night; or, What You Will*, 1601–1602) og *Forvekslingskomedien* (*The Comedy of Errors*, 1593–1594).

Eksterne lenker
---------------

* Plot summary – sammendrag av handlingsgangen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** LCCN
 |
Den mest effektive måten å pakke sirkler av forskjellig størrelse sammen er ikke åpenbar.
**Sirkelpakking** (engelsk: *circle packing*) er et felt innenfor geometrien som omhandler arrangementet av sirkler på en overflate, eventuelt kuler i rommet. Vanligvis kan ingen av sirklene overlappe hverandre, og alle sirklene må berøre minst én annen sirkel.

Det mest naturlige spørsmålet å stille seg innenfor temaet sirkelpakking er hva som er den mest effektive måten å arrangere sirklene på. Det vanligste målet på effektiviteten er pakketettheten, som beskriver andelen av flaten som vil bli dekket av sirklene. Den høyeste tettheten som kan oppnås med like store sirkler på en todimensjonal flate er π/(2√3) ≈ 0,9069. Sirklene er da arrangert slik at sentrene deres danner sentrum og de seks hjørnene i en sekskant. 

Det samme spørsmålet kan også stilles når det gjelder sirkler med ulike størrelser. Hvis man tillater alle størrelser, er det selvfølgelig mulig å dekke planet fullstendig. Det mest naturlige er å tillate et begrenset antall forskjellige størrelser. Hvis man bruker sirkler med to forskjellige radier viser det seg at pakkingen er mest effektivt når forholdet mellom radiene er 0,545151. Da kan man oppnå en tetthet på 0,911627478, altså litt bedre enn med kun én sirkelstørrelse.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Apologet** (av gresk *απολογητής* «forsvarer», απολογία «forsvarstale», jfr. engelsk *apology*) er et uttrykk som i dag brukes om personer som forsvarer en lære eller ideologi ved hjelp av intellektuelle eller vitenskapelige argumenter.

Opprinnelig var *apologeter* juridiske tjenestemenn i de greske bystatene.

Fédéric Morel brukte i verket *Corpus Apologetarum* (1616) uttrykket «apologetisk» om tekster fra rundt 300-tallet e.Kr. som forsvarte kristentroen mot angrep fra tilhengere av andre religioner og filosofiske retninger. Prudentius Maran videreførte begrepsbruken i en utgave fra 1742, det samme gjorde andre utgivere, og uttrykket «apologet» brukt om teologer og filosofer som forsvarer kristen tro mot angrep festet seg.

Apologetikk er en teologisk displin som forsvarer troen mot ikke-religiøse argumenter. Allerede før de første kristne apologetene fantes det jøder som forsvarte den jødiske religionen, og en kan snakke om en selvstendig jødisk apologetikk.

Apologeter fra oldkirkelig tid
------------------------------

* Justin Martyr
* Theofilos av Antiokia
* Marcus Minucius Felix
* Ireneus av Lyon
* Klemens av Alexandria
* Tertullian
* Origenes
* Cyprianus
* Miltiades
* Arnobius
* Eusebius av Cæsarea
* Augustin av Hippo
* Theodoret av Kyros

Se også
-------

* Apologi
* Apologetikk

Litteratur
----------

* Norbert Brox, Kurt Niederwimmer, Horacio E. Lona, Ferdinand R. Prostmeier, Jörg Ulrich (red.): *Kommentar zu frühchristlichen Apologeten* (KfA), 12 bind. Herder, Freiburg im Breisgau og annet, 2001ff

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (de) RE:Apologeten – originaltekster fra den tyskspråklige Wikikilden |
Statuens hode
**Apollon fra Veii** er en noe større enn legemsstor etruskisk terrakottastatue fra Veii av guden Apollon, ca. 520-550 f.Kr. Den er preget av det som kalles for den «internasjonale» joniske stil, eller sene etruskiske arkaiske stil. Den ble oppdaget i 1916 og er i dag utstilt i Museo Nazionale Etrusco, det nasjonale etruskiske museet i Roma.

Statuen ble sannsynligvis lagt av Vulca fra Veii, den eneste etruskiske kunstneren som kjennes ved navn. Den var en del av statuescene hvor Apollon og Herakles stridet om den kerynitiske hind, et hjortedyr i Keryneia som var hellig for Artemis. Statuen sto 12 meter over bakken på tempeltaket som akroterion av Minervahelligdommen i Portonaccio (Veio). Statuen er kledd i en tunika og en kort kappe, og strekker seg mot venstre med den høyre armen utstrakt og bøyd. Den venstrearmen er rettet nedover og kan ha holdt en bue.

Litteratur
----------

* Spivey, Nigel (1997): *Etruscan Art*. London: Thames and Hudson.

Se også
-------

* Etruskisk kunst

Eksterne lenker
---------------

* Statuen med fargene rekonstruert
* Statuens eget nettsted Arkivert 3. november 2015 hos Wayback Machine.

Portal: Kunst
**Václav Pšenička** (født 26. oktober 1906, død 25. april 1961 i Praha) var en tsjekkoslovakisk vektløfter som deltok de olympiske leker 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin

Pšenička vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under Sommer-OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,5 kg bak sin landsmann Jaroslav Skobla. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Pšenička løftet sammenlagt 375,5 kilo, 2,5 kilo mindre enn gullvinneren. 

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin vant han en ny sølvmedalje, med 402,5 kg ble han nummer to bak tyske Josef Manger som vant med 410,00 kg som var ny verdensrekord.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Sølv Sølv i vektløfting, tungvekt Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia
* 1936 Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i vektløfting, tungvekt Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Václav Pšenička – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Václav Pšenička – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Václav Pšenička – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Eva Blytt** (født 12. april 1867 i Bergen, død 8. mai 1937 i Oslo) var en norsk forfatter, kvinnesaksforkjemper, teosof og dyrevernaktivist.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Eva Blytt var datter av dispasjør Peter Michael Blytt (f. 1836) og Salome Gunhilda Christiane Moltzau (f. 1833). Hun forble ugift livet ut.

Etter middelskoleeksamen var Eva Blytt elev ved Nissens Seminar i Kristiania. 

### Yrkesvei

Deretter var hun guvernante i Os, før hun flyttet til Kristiania og arbeidet som korrekturleser i Morgenbladet.
Hun gjorde et studieopphold i Hamburg i 1894–1895, og var samtidig korrespondent for Bergens Tidende. 

Blytt var i en lengre periode medarbeider i kvinnesakstidsskriftet Nylænde. Der skrev hun i hovedsak om kvinnesak, hygiene og vegetarisme, temaer hun også belyste i sine bidrag i dagspressen.

**Teosofi:** I årene 1901–1904 oppholdt hun seg i London, hvor hun arbeidet i slumkvarterene. På denne tiden var hun blitt engasjert i teosofien, som hun studerte under oppholdet i England. Hun studerte hos blant andre Annie Besant, som hun også oversatte bøker av. 

Blytt utfoldet sitt teosofiske ideunivers i bøker som *Golgata-korset i teosofisk lys* (1910) og *Lotus-breve* (1913). Hun var generalsekretær i *Teosofisk Samfund i Norge* og formann i *Kristianialogen*.

Senere reiste hun til Adyar i India for å jobbe der. Dette oppholdet måtte hun imidlertid avbryte på grunn av svekket helse. Under psevdonymet *E. B.* utga hun i 1920 *Gamle og nye idealer i opdragelsen* i oversettelse fra C. Jinarajadasa.

Senere overtok hun stemoren Marie Blytts (født Schnitler) engasjement for dyrevelferd og anti-viviseksjon.

Bibliografi
-----------

* 1910: *Golgata-korset i teosofisk lys*
* 1913: *Lotus-breve*

Referanser
----------

1. ↑   Ministerialbok for Korskirken prestegjeld 1852-1867 (1301M2), Viede: 1859-08-10
2. ↑  Haffner, H.J. (1912). *1901-1910*. Kristiania: Den norske Boghandlerforenings Forl. s. 31.
3. ↑  *Illustrert biografisk leksikon over kjendte norske mænd og kvinder*. Withs forl. 1920. s. 106.
4. ↑  Besant, Annie (1911). *Livsstigen*. Kristiania: Blytt & Lund. s. 159.
5. ↑  Pettersen, Hjalmar (1924). *Norsk anonym- og pseudonymlexikon =*. Kristiania: Steenske. s. 643.
6. ↑  Blytt, Eva (1913). *Lotus-breve*. Kristiania: Det teosofiske Samfunds norske Forl.

Kilder
------

* Sommerfeldt, W.P. (1939). *Avdøde norske forfattere fra tiden efter 1921*. s. 21.
* *Skjult visdom - universelt brorskap*. Emilia. 1998. s. 44–45. ISBN 8274190424.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |

Portal: Litteratur
**Apollonios Molon** (egentlig «Apollonios, sønn av Molon») var en gresk retoriker i det første århundret f.Kr. Han er blant annet kjent for å ha samlet og skrevet ned kunnskap om kjeglesnitt.

Han grunnla en skole for retorikk på Rhodos. Tilnavnet hans var ὁ μαλακός (= den bløte, jentete).

Hans hjemby var Alabanda i Anatolia, og han hadde vært elev av Menekles. Som ambassadør for Rhodos besøkte han to ganger Roma. Han dyrket en «attikiserende» stil og skrev om Homer. Ifølge Josefus skal Apollonios ha vært svært fiendtlig innstilt til jøder. Julius Cæsar dro til Rhodos for å bli undervist av Apollonios som også hadde Cicero blant sine elever.

Med henvisning til jødenes oppførsel i greske byer, kalte Apollonios dem «de dummeste av barbarene» som ikke hadde «frembrakt en eneste oppfinnelse av betydning». Jødiske apologeter viste til patriarkene og Moses som «oppfinnere», men Cicero sa seg enig med Apollonios og kalte jødedommen «en barbarisk overtro». Dette kom til å inngå i kristen polemikk.

Referanser
----------

1. ↑  Apollonius, ὁ μαλακός, fra Alabanda, *Oxford classical dictionary*
2. ↑  «Apollonius Molon», *1911 EB*
3. ↑   Plutark: *Cæsars liv* (kap. 3)
4. ↑  William David Davies: *The Cambridge History of Judaism*, bind 2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND
 |
**«Octopus's Garden»** er en sang skrevet av Ringo Starr med noe hjelp fra George Harrison, selv om den kun er kreditert til Starr under hans virkelige navn Richard Starkey. Den ble utgitt på The Beatles' album fra 1969 *Abbey Road*.

Det har blitt påstått at sangen er psykedelisk og at den viser til LSD, noe som er blitt sagt om flere sanger fra The Beatles. Ideen til sangen fikk Starr da han var på en båttur sammen med familien til Sardinia i 1968. Båtens kaptein tilbød «octopus», altså blekksprut, til lunsj, men Starr avslo. Kapteinen begynte da å fortelle ham alt han visste om blekkspruter, og om hvordan de svømte under vannet og lette etter blanke gjenstander og steiner for å bygge sine hager. Med denne informasjonen hadde Starr et tema for en sang:

*I'd like to be under the sea*
*In an octopus's garden in the shade*
*He'd let us in, knows where we've been*
*In his octopus's garden in the shade*
Sangens sjarm ligger i den enkelhet og dens tematisk barnslighet i å kunne trekke seg tilbake fra en skummel verden til en plass i skyggen hvor det er varmt og trygt. Naiv er i denne sammenhengen ikke negativt. At sangen samtidig passer for barn, akkurat som to andre Beatles-sanger som «Yellow Submarine» (forøvrig også sunget av Ringo Starr) og «Rocky Raccoon» understreker 60-tallets interessesfære.

George Harrison hjalp Ringo Starr å skrive sangen under innspillingen av *Let It Be*. I filmen av samme navn kan man se de blir filmet mens de jobber med akkurat denne sangen. Harrison skrev akkordsekvensen og undervannslydene lagde Starr ved å blåse bobler i et vannglass.

Ringo Starr skrev kun to Beatles-sanger, den andre var «Don't Pass Me By» som ble utgitt på *The Beatles (White Album)*.

Personell
---------

- Ringo Starr: Vokal, trommer, piano

- Paul McCartney: Bass, piano, kor, lydeffekter

- George Harrison: El.gitar (lead), kor, lydeffekter

- John Lennon: El.gitar (rytme)

Eksterne lenker
---------------

* Alan W. Pollack's Notes—detaljer om sangen (engelsk)
Norra og Södra Hammarbyhamnen, utsikt mot øst.
**Hammarbyhamnen** var et havneområde i sør-Stockholm. Anlegget er inndelt i Norra Hammarbyhamnen og Södra Hammarbyhamnen. Dens inløp er Danvikskanalen ved Danvikstull, og Hammarbyslussen ved Skanstull. Norra og Södra Hammarbyhamnen ble anlagt i 1926 samtidig med Hammarbyleden. Fra først på 1990-tallet har de gamle havneområdene gradvis blitt bebygget og den gamle havnevirksomheten kraftig redusert.

Historie
--------

Hammarbyhamnen, utbygningsplan fra 1929.
Et av formålene med Hammarbyleden var å skape et nytt havneområde, Hammarbyhamnen. Ettersom Hammarbyslussen ble lagt langt mot vest var det mulig å anlegge en sentralt beliggende havn med slusefri tilgang til Østersjøen. Dette muliggjorde et nytt lager- og industriområde på Stockholms store jordområder innen søndre Södermalm og nordre Hammarby. 

I øst lå «Barnängskajen» (oppkalt etter Barnängen) som stykkgods- og lagerhavn. Den midterste delen besto av «Blecktornskajen» (oppkalt etter Blecktornsområdet) som ble brukt som massgodslager for blant annet kull, koks og sement. I vest lå en lokalhavn for innførsel av blant annet ved og teglstein. De første industrietableringene var General Motors monteringsfabrikk og lyspærefabrikken for Kooperativa Förbundet på Södra Hammarbyhamnen. Havneforvaltningen anla også et kranverksted her, som senere ble flyttet til Stockholms frihamn.

Norra Hammarbyhamnen hadde fra starten av en jernbaneforbindelse via et industrispor til Stadsgårdshamnen. Nord for Hammarby sluse var det en mindre togstall. Industrisporets forlengelse mot vest med tilknytning til Södra stationsområdet var planlagt allerede i 1929 men ble fullført først i 1939-1940. Fra togstallen ved Hammarby sluse var det også planlagt et industrispor med en svingbru over sluseområdet, videre til Södra Hammarbyhamnen og et stort framtidig industriområde kalt Hammarby industriområde. Av plankartet fra 1929 framgår også en industrikanal lengre mot øst, som dog aldri ble bygget.

Hammarbyleden og Hammarbyhamnen kom imidlertid aldri til å få den store betydningen for sjøfart og industri som man håpet på. Bare et fåtall industrianlegg kom til å benytte havna. Dette var delvis fordi deler av kanalen var for grunn for havgående fartøy. I dag er i stort sett all industri borte. Norra og Södra Hammarbyhamnen er i stedet blitt bebygget med boliger under samlenavnet Hammarby sjöstad.

Historiske bilder
-----------------

* Hammarbyhamnen, utsikt mot øst, 1929Hammarbyhamnen, utsikt mot øst, 1929
* Industrispor langs nordsiden, 1929Industrispor langs nordsiden, 1929
* Hammarbyhamnen mot vest, 1949Hammarbyhamnen mot vest, 1949
* Norra Hammarbyhamnen, 1949Norra Hammarbyhamnen, 1949

Kilder
------

* Hammarbyleden, 25/11 1929
* Norra Hammarbyhamnen på Stockholms Hamnar

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hammarbyhamnen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Den rette gate i Gamlebyen i Damaskus ca 1900
**Den rette gate** (latin: *Via Recta*, arabisk: الشارع المستقيم, *Al-Shāri‘ al-Mustaqīm*), kjent i Det nye testamente som *gaten som kalles **Den rette*** (gresk: τήν ῥύμην τήν καλουμένην εὐθείαν), er den gamle *decumanus maximus*, den romerske hovedgate, i Damaskus i Syria. Den løper fra øst til vest gjennom gamlebyen. Apostelen Paulus (Saulus fra Tarsos) bodde i et hus ved Den rette gate ifølge *Apostlenes gjerninger* (9,11).

Historie
--------

Utdrag fra Bibel-oversettelsen av 2011 med *Gaten som kalles den rette*:

*«I Damaskus bodde en disippel som het Ananias. I et syn sa Herren til ham: «Ananias!» Han svarte: «Her er jeg, Herre.» Og Herren sa: «Gå bort i den gaten som kalles Den rette, og i huset til Judas skal du spørre etter Saulus fra Tarsos. For se, han ber. Og han har hatt et syn og sett en mann som heter Ananias komme og legge hendene på ham, så han får synet igjen.»* (Apgj 9,11)
Under den greske periode i Damaskus ble byen omgjort av Hippodamus, som gav den dens gatestruktur rutemønsterløp. Den lengste av de nye gatene var Den rette gate, på 1.500 meters lengde, tvers gjennom byen.

Den vestlige halvdel av gaten, som også omfatter Midhat Pasha Souq, kalles nå «Midhat Pasha-gaten», men den øtslige halvdel som leder til byporten Bab Sharqi kalles «Bab Sharqi-gaten».

Billedgalleri
-------------

* Midhat Pasha SouqMidhat Pasha Souq
* Midhat Pasha-gatenMidhat Pasha-gaten
* Bab Sharqi-gatenBab Sharqi-gaten
* Romersk triumfbue på Den rette gateRomersk triumfbue på Den rette gate
* Bab SharqiBab Sharqi

Referanser
----------

1. ↑  Jones, Clifford M. *New Testament Illustrations*, p.13 Lest i august 2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Street Called Straight – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata