recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Snajper*** (originaltittel: *Снайпер*) er en sovjetisk film fra 1931, regissert av Semjon Timosjenko.

Handling
--------

Historien begynner under første verdenskrig. En tidligere Metallurgi-arbeider blir sendt til Frankrike som en del av de russiske styrkene, og der dreper han en tysk snikskytter. Etterpå undersøker han dokumentene han fant på den døde snikskytteren, og han oppdager at den døde mannen også jobbet ved et metallurgisk anlegg. Som et resultat av dette kommer den russiske metallurgen på ideen om behovet for solidaritet mellom alle arbeidere.

Etter krigen, tilbake til hjemlandet, blir den tidligere metallurgen ansatt av en brigade-leder ved depotet ved en jernbane-stasjon. Men plutselig angriper en gruppe banditter denne stasjonen. For å forsvare seg selv og stasjonen, dreper han lederen for bandittene, som etterpå viser seg å være hans tidligere sjef fra militæret.

Skuspillere
-----------

* Boris Shlikhting som en kaptein
* Pyotr Sobolevsky som en soldat
* Pyotr Kirillov som en tysk snikskytter
* Vladimir Gardin som en oberst
* Emil Gal som en fransk offiser.
* Pyotr Pirogov som en arbeider
* Leonid Kmit som Viktor.

Referanser
----------

1. ↑  СНАЙПЕР (1931)
2. ↑  Снайпер (1931)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Snajper* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Smørtelg** (latin: *Oreopteris limbosperma*) med er art av bregner innenfor smørtelgslekten i hengevingfamilien. Den er en av bare tre arter i slekten, og den eneste smørtelgarten vi har i Norge.

Smørtelg, etter Moore (1857).
Smørtelg er 50–150 cm høy og opprett. Den er stor og gulgrønn, med blader som stråler ut i rosettformasjon. Den kan forveksles med ormetelg, men er mer gulgrønn og med enda mer utpreget spredte og små primærfliker nederst. Bladenes underside har gule kjertelhår, nervene har tynne, hvite hår.

Det er to karstrenger nederst på bladskaftene. Stilken nedenfor bladplaten er svært kort og har noen få, lysebrune skjell. Planten har sterk sitronlukt.

Bladene er dobbelt parflikede, med sekundærfliker som er helrandete og som ofte ikke er fliket helt inn til midtnerven. Det er ofte litt avstand mellom bladene, og spesielt stor avstand når vi kommer langt nedover bladplaten. Arten har blader som blir gradvis mindre oppover stilken, men også nedover stilken fra der de lengste bladene står. Dette gjør bladstillingen litt «utradisjonell» for en bregneart, ved at lansettformen er spiss i begge ender.

Sporehushopene (sori) er små og runde, og sitter på "tradisjonelt" vis nær bladkanten, som ofte er innrullet. Sporehushopene er oftest lyse, men kan også ha fargenyanser som er mørkere.

Arten er nøysom, den krever lite næring og trives i bjørkeskog, grøftekanter, skyggefulle dalsøkk, hei, snøleier og raviner og urer. Den vokser også i bekkekanter og veikanter.

Smørtelg vokser i den vestlige kystdelen av Norden, nærmere bestemt i Jylland, på kysten av vestlandet og oppover til Bodø og i ytre Lofoten. Ellers finnes den på vestkysten av Vest-Europa, i øyene i Atlanterhavet, vestre Asia, og med en nærstående art *(O. qualpaertensis)* i Nord-Amerika.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Smørtelg* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Smørtelg* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Smørtelg* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Smørtelg* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Smørtelg* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Smørtelg* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Oreopteris limbosperma* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Oreopteris limbosperma* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Oreopteris limbosperma* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* A. R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P. G. Wolf (2006): «A classification for extant ferns», i tidsskriftet *Taxon* 55(3), side 705-731. (online versjon)
* Smørtelg Arkivert 9. mai 2008 hos Wayback Machine. hos Skye Flora (UK)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Omtrentlig kart over grevskapet Holland og Vest-Friesland i 1477
**Grevskapet Holland** var en av de sytten nederlandske provinser. Grevskapets grenser gikk omtrent der grensene for dagens nederlandske provinser Noord- og Zuid-Holland går. 

Grevskapet Holland fikk sitt navn da greven av Friesland, Dirk V i 1076 endret grevskapets navn til Holland. Dette ble antagelig gjort for å legge mer ettertrykk på området Holland der det stadig viktigere handelsstedet Dordrecht lå. Dette området er grovt sett det samme som dagens provins Zuid-Holland. 

Fra 1299, da Jan II av Holland var herre over Holland, og frem til 1581 var det en personalunion mellom grevskapene Holland, Hainaut, Zeeland og Vest-Friesland. Forholdet mellom de hollandske grevene og den frisiskspråklige befolkningen var følsomt, og for å unngå å provosere ytterligere fikk området navnet *grevskapet Holland og Vest-Friesland*. 

Dette grevskapet hørte til det hellige romerske rike av den tyske nasjon. I 1346 ble det lagt under huset Bayern. Der forble det frem til 1428 da Jacoba av Bayern ved forsoningen i Delft ble tvunget til å overdra grevskapet til burgunderne. Under keiser Karl Vs regjering hørte det til de sytten nederlandske provinsene. 

I 1581 erklærte de nordlige Nederlandene seg uavhengige av Spania i uavhengighetsærklæringen som på nederlandsk heter Plakkaat van Verlatinghe. Dermed mistet den spanske kongen også grevetittelen.

Gewest Holland
--------------

Et *gewest* er en forløper for dagens nederlandske provinser, og under åttiårskrigen spilte *gewest Holland* en viktig rolle i motstandskampen mot spanjolene. Etter at unionen i Utrecht ble undertegnet, ble Holland det ledende området innen republikken.

Se også
-------

* Liste over Hollands grever
* Holland

  


|  |
| --- |
| **Den burgundiske rikskrets** |
| Markgrevskapet Antwerpen (1794) · Grevskapet Artois (1678) · Hertugdømmet Brabant (1794) · Grevskapet Flandern (1794) · Det frie grevskapet Franche-Comté (1678) · Dominium Friesland (1579) · Hertugdømmet Geldern (1579) · Dominium Groningen (1594) · Grevskapet Hainaut (1794) · Grevskapet Holland (1579) · Hertugdømmet Limburg og Overmaas' områder (1794) · Hertugdømmet Luxemburg (1794) · Dominium Mechelen (1794) · Grevskapet Namur (1794) · Dominium Overijssel (1579) · Dominium Utrecht (1794) · Grevskapet Zeeland (1579) · Grevskapet Zutphen (1591) |
**Johannes Wouter «Joop» Boutmy** (født 29. april 1894, i George Town i Penang, død 26. juli 1972 i New Jersey i USA) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i 1912 i Stockholm.

Boutmy vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det nederlandske fotball-landslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland spilte fire kamper i turneringen, i første runden vant de over Sverige med 4-3 og i kvartfinalen beseiret de Østerrike med 3-1. De tapte semifinalen mot Danmark med 1-4. I bronsefinalen som ble spilt den 4. juni møtte de Finland som de vant over med 9-0.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i fotball (Nederland)

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 151812, oppført som Joop Boutmy †[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joop Boutmy – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joop Boutmy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Joop Boutmy – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Joop Boutmy – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Joop Boutmy – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Joop Boutmy – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Alfred Getz' vei** (1–4) er en blindvei på universitetsområdet Gløshaugen i Trondheim som strekker seg mot sørvestlig retning fra Høgskoleringen delvis parallelt med Kolbjørn Hejes vei og avsluttes i ring rundt Vannkraftlaboratoriets bygning. Veien fungerer som adkomstveg for enkelte parkeringsplasser inne på universitetsområdet, men er ikke en gjennomfartsvei. 

Veien ble i 1973 oppkalt etter Alfred Getz (1862–1922), som var professor i gruvedrift ved NTH og fungerte som høyskolens rektor i perioden 1914–1917 (prorektor 1917–1921). Han var også direktør for Røros kobberverk i perioden 1903–1912.

Bygninger langs Alfred Getz' vei
--------------------------------

**1:** Sentralbygg 2, bl.a. Institutt for matematiske fag
**2:** Institutt for materialteknologi
**3:** Sentralbygg 1, bl.a. Institutt for industriell økonomi og teknologiledelse, Fakultet for arkitektur og design
**4:** Vannkraftlaboratoriet

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 44. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* Adressa.no – Gruveingeniøren ved NTH Arkivert 10. januar 2008 hos Wayback Machine. (Av Ingrid J. Brissach. Publisert 9. januar 2008, besøkt 20. april 2011)
* Bilder etter oppslag på «Alfred Getz' vei» hos Flickr.com

Portal: Trondheim

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Grevinnen fra Hong Kong*** (originaltittel: *A Countess from Hong Kong*) er en amerikansk romantisk komedie fra 1967 regissert av Charlie Chaplin med Marlon Brando, Sophia Loren og Sydney Chaplin i hovedrollene.

Handlingsreferat
----------------

Ogden Mears er USAs ambassadør til Saudi-Arabia er på vei tilbake til USA. Under et opphold i Hong Kong møter Ogden en russisk grevinne, Natascha, hvis foreldre døde etter at familien hennes ble utvist etter den russiske revolusjonen. Natascha er en flyktning, har ikke noe pass, og hun blir tvunget til å gjemme seg i under sin reise. Ogden misliker situasjonen, fordi han er gift mann selv om han søker skilsmisse, og han er bekymret for hvordan dette kan påvirke hans karriere hvis hun blir oppdaget i hans lugar. Men han godtar motvillig å la henne bli i hans værelse.

De må finne ut hvordan de kan få henne av skipet, og det arrangeres at hun gifter seg med Hudson, Ogdens middelaldrende tjener. Selv om det bare er en formalitet, ønsker Hudson å fullføre forholdet - et ønske Natascha ikke deler. Hun unngår sin nye ektemann frem til de legger til kai i Honolulu. Hun hopper deretter av skipet, og svømmer i land.

Ogdens kone Martha ankommer Honolulu for å bli med ham på cruise, etter råd om at de burde unngå en upassende skilsmisse. Ogdens venn Harvey, en advokat som hjalp til med å ordne ekteskapet, møter Natascha i land og forteller henne at myndighetene har akseptert henne som Hudsons kone, og hun kan bli værende i Honolulu. Martha konfronterer Ogden om Natascha. De diskuterer hennes tidligere livsstil som prostituert og elskerinne til en gangster, etter å ha fått vite om fortiden hennes fra en annen passasjer som var Nataschas tidligere kunde i Hong Kong.

Skuespillere
------------

* Marlon Brando som Ogden
* Sophia Loren som Natascha
* Sydney Chaplin som Harvey
* Tippi Hedren som Martha
* Patrick Cargill som Hudson
* Michael Medwin som John Felix, sjømann.
* Oliver Johnston som Clark. Direktør for en bedrift.
* John Paul som skipets kaptein.
* Angela Scoular som passasjer.
* Margaret Rutherford som Miss Gaulswallow.
* Bill Nagy som Crawford.
* Dilys Laye som en gjest.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Grevinnen fra Hong Kong* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Grevinnen fra Hong Kong* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Grevinnen fra Hong Kong* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Grevinnen fra Hong Kong* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Grevinnen fra Hong Kong* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Grevinnen fra Hong Kong* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Grevinnen fra Hong Kong* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Grevinnen fra Hong Kong* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Grevinnen fra Hong Kong* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Grevinnen fra Hong Kong* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Søgnekvinnen**, også kalt **Fruen fra havet** og **Sol**, er navnet som er gitt til Norges eldste funn av menneske.

Funnet ble gjort i 1994, på én meters dyp ved Hummervikholmen utenfor Søgne vest for Kristiansand. Det ble oppdaget av en hytteeier som ryddet sjøbunnen. Han fant det han først trodde var en krukke, men som viste seg å være hodeskallen til en steinalderkvinne. Nærmere undersøkelse på stedet gav funn av rester etter minst tre, men kanskje så mange som fem mennesker, alle sannsynligvis kvinner.

Skjelettdelene er datert med C-14-metoden, og den eldste dateringen går til 7910–7600 f.Kr. Dette plasserer funnet i perioden eldre steinalder, i Fosna-Hensbacka-kulturen.

De lår- og leggbeina som ble funnet sammen med hodeskallen tilsier at kvinnen var ca. 156 cm høy, mens tennene indikerer en alder på 35–40 år da hun døde. Kosten har i all hovedsak vært basert på mat fra havet; fisk, skjell, krabber, sel, hval m.m. Hun har i arkeologisk omtale fått navnet *Sol*.

Se også
-------

* Bleivikfunnet
* Vistegutten

Referanser
----------

1. ↑  «Digitale dødninger». Kulturnett Troms. 30.11.2005. Arkivert fra originalen 26. september 2010. Besøkt 30.07.2007.
2. ↑  ««Fruen fra havet» – et banebrytende funn for norsk arkeologi». NIKU og Universitetets Oldsaksamling. Arkivert fra originalen 1. november 2003. Besøkt 30.07.2007.

Eksterne lenker
---------------

* *Søgne-kvinnen*, artikkel hos Store norske leksikon
***Søk ikke for dypt*** er en roman av Margit Sandemo fra 1991. Originalens tittel var *Någon klagar i mörkret*. Romanen ble først utgitt i kortversjon i de nordiske utgavene av ukebladet *Hjemmet*.

Dette er en historisk roman om fire ungdommer som finner et gullsmykke på en mystisk gravhaug. Skatten var imidlertid forbannet av heksen som en gang hadde eid den, og død og ulykke rammer ungdommene. Etterhvert kommer Alvar, en skadet mann fra krigen, ungdommene til unnsetning, og samtidig som en gryende kjærlighet mellom ham og Matilde, den ene av de unge, oppstår, lykkes det for dem å legge skatten tilbake i gravhaugen. Boken inneholder også drap, brann, såvel som kjærlighet og omsorg.

Romanen er ugitt som bok nr. 39 i serien «*Margit Sandemos beste føljetonger*».

Utgivelser i utvalg
-------------------

* Margit Sandemos beste føljetonger nr.39, Bladkompaniet 1991, ISBN 82-509-2661-7
* Margit Sandemos beste dobbeltbok 39-40, Schibsted 2007

Kilder
------

* «Kjære Margit», Bladkompaniet 1994
Bygningsmiljø fra Sandviken i Bergen. Foto: Nina Aldin Thune 
Setermiljø fra Nordangsdalen, Møre og Romsdal. Foto: Frode Inge Helland 
**Bygningsmiljø** er en betegnelse på en ansamling av bygninger som er plassert slik at de kan oppfattes under ett.

Bygningsmiljø kan være alt fra en mindre husgruppe på noen få bygninger i et lokalt miljø, til mer spredt bygdebebyggelse og deler av eller hele byer. 
I ordet bygningsmiljø er det vanlig å legge egenskaper som enhetlighet, harmoniskhet, med felles trekk – ord som er tillagt en viss positiv betydning. 
Men vi kan selvsagt også omtale bygningsmiljø som dårlig, sprikende, uharmonisk, fremmedgjørende osv.
Uttrykket å "skape et bygningsmiljø" er oftest ment i underforstått, positiv forstand. Slike miljø kan også bestå av bygninger fra flere arkitektoniske perioder.

Kulturminnevern og tilpasning
-----------------------------

Begrepet miljøtilpasning reflekterer gjerne slike positive holdninger og er ment å bevare karakteren, det helhetlige og harmonien i et lokalt miljø. Miljøtilpasning er gjerne aktuelt når nye bygg skal innpasses i et eldre bygningsmiljø, eller et miljø som har visse felles trekk som man vil bryte minst mulig opp. Slik arkitektur kan også kalles tilpassningsarkitketur.

Plan- og bygningsloven har bestemmelser om at nye bygg skal tilpasses eksisterende bebyggelse. Det enkelts sted eller by kan og ha egne bestemmelser i *reguleringsplaner* som skal ivareta det eksisterende byggemiljø. Det heter bl.a. i §74,2 *. Kommunen skal se til at ethvert arbeid som omfattes av loven, blir planlagt og utført slik at det etter kommunens skjønn tilfredsstiller rimelige skjønnhetshensyn både i seg selv og i forhold til omgivelsene. Tiltak etter denne lov skal ha en god estetisk utforming i samsvar med tiltakets funksjon og med respekt for naturgitte og bygde omgivelser. Skjemmende farger er ikke tillatt og kan kreves endret. Kommunen kan utarbeide retningslinjer for estetisk utforming av tiltak etter loven.*

I enkelte tilfeller vil det være aktuelt å frede et bygningsmiljø eller å bruke plan- og bygningslovens mulighet til å bevare ved regulering til spesialområde.

Håndverkere
-----------

I middelalderen var det vanlig med spesielle byggningsmiljø eller *byggehytter* som bestod av håndverkere som reiste rundt fra oppgave til oppgave. Spesielt innen kirkebygg var dette vanlig. Det er mulig å identifisere disse ut fra stilhistorie.

Eksterne lenker
---------------

* Plan og Bygningsloven
Granittskålen i Lustgarten
Granittskålen foran Altes Museum Foto: Manfred Heyde 
**Granittskålen i Lustgarten** er en skulptur i parken Lustgarten i sentrum av Berlin. Granittskålen er 69 1/2 fot (ca 21,7 meter) i omkrets og dermed den største skål som er utformet i ett stykke av sten. Skålen som er laget av granitt, er plassert foran Altes Museum.

Granittskålen ble bestilt i 1826 av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen for plassering i museets rotunde. Da skålen ble større enn planlagt måtte den plasseres på plassen foran museet. Skålen ble i sin tid betraktet som et teknisk underverk og fikk også tilnavnet *Biedemeierverdensunder* (tysk: *Biedermeierweltwunder*) etter stilarten Biedermeier.

Emnet til skålen ble funnet i Rauensche Berge i Fürstenwald i Brandenburg. Steinen ankom Berlin 6. november 1828 etter å ha blitt transportert på elven. Utformingen av steinen foregikk nord for museet under ledelse av Christian Cantian, og plasseringen foran trappen ble foreslått av Schinkel. Den offisielle overleveringen foregikk 10. november 1834. I 1935 ble skålen plassert nord for Berliner Dom, men i 1982 ble den flyttet tilbake til sitt opprinnelige plasseringssted.

Under den andre verdenskrigen ble skålen skadet av granater. Da den i 1982 ble transportert tilbake til sitt opprinnelige plasseringssted gikk skålen i stykker, men ikke verre enn at skaden kunne repareres.

Referanser
----------

1. ↑  Berlins offisielle nettside[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Granite bowl (Lustgarten Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland
***Søkelys på arbeidslivet*** (tidligere *Søkelys på arbeidsmarkedet*) er et vitenskapelig tidsskrift som henvender seg til forskere, utredere, saksbehandlere og beslutningstagere innenfor næringsliv, forvaltning og partene i arbeidslivet.

Historie
--------

Tidsskriftet utgis i samarbeid mellom Institutt for samfunnsforskning og Universitetsforlaget. Tidsskriftet utkommer tre ganger i året, og formidler forskning om arbeidslivet i Norge og Norden. Hovedtemaene er arbeidsledighet og sysselsetting, arbeidsmarkedspolitikk, lønnsutvikling, arbeidsorganisering og arbeidsmiljø. Vekten ligger på empiriske studier av både kvalitativ og kvantitativ karakter.

*Søkelys på arbeidslivet* eies av Institutt for samfunnsforskning og utgis med støtte fra Arbeids- og sosialdepartementet.

To artikler publisert i *Søkelys på arbeidslivet* har mottatt den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel.

Referanser
----------

1. ↑  «Årets tidsskriftartikkel». Universitetsforlaget. Besøkt 1. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* *Søkelys på arbeidslivet*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN
 |
***Odontota*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Ganske små til middelsstore (2,5 - 8 millimeter), avlange, som oftest noe firkantede bladbiller, gjerne gule eller røde og svarte. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Hodet er temmelig lite, pronotum gjerne trapesformet. Antennene består av 11 ledd. Dekkvingene er oftest nokså firkantede, beina temmelig korte. Dekkvingene har 10 punktstriper, i alle fall ved roten, og tre opphøyde ribber.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på ulike planter i erteblomstfamilien inkludert mange dyrkede arter.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

 *Odontota scapularis*
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Odontota*** Chevrolat *in* Dejean, 1836
							+ *Odontota arizonica* (Uhmann, 1938)
							+ *Odontota dorsalis* (Thunberg, 1805)
							+ *Odontota floridana* Butte, 1968
							+ *Odontota horni* J. Smith, 1885
							+ *Odontota mundula* (Sanderson, 1951)
							+ *Odontota notata* (Olivier, 1808)
							+ *Odontota scapularis* (Olivier, 1808)

Litteratur
----------

* *Odontota* på ITIS
* Hispines of the World - *Odontota*
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Odontota* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Odontota* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Odontota* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Odontota* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Odontota* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Odontota* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rana Plaza før kollapset.
En del av den ødelagte bygningen
Redningsmenn i ruinene av Rana Plaza.
Video av redningsarbeidet. **Advarsel**: I denne videoen finnes det også flere døde ofre.
**Kollapsen i tekstilfabrikken i Bangladesh** var en ulykke som skjedde den 24. april 2013. Den åtteetasjers bygningen «Rana Plaza» i Savar utenfor Dhaka raste sammen. 1138 mennesker omkom, og over 2 500 ble skadet, mange kritisk.

Hendelsen
---------

Bygningen som inneholdt banker, butikker og flere tekstilfabrikker kollapset i rushtiden om morgenen. Det ble oppdaget sprekker i bygningen den 23. april og politiet hadde oppfordret til evakuering før bygningen raste sammen. Mens sjefene i banken sørget for at de ansatte ble evakuert, ble de ansatte i tekstilfabrikkene tvunget på arbeid av fabrikksjefene ifølge noen av de overlevende.

I forbindelse med en aksjon for å redde en kvinne fra ruinene, prøvde redningsmannskapene å skjære seg gjennom et stålrør. Arbeidet førte til at gnister utløste en brann i ruinene. Brannen førte til at kvinnen døde. 

Den 10. mai meldte Aftenposten, med kilde fra hæren i Bangladesh, at dødstallet hadde passert 1000. Samtidig ble det meldt at en overlevende var reddet ut etter 17 dager. Et år senere var det klart at 1138 hadde omkommet og flere tusener var skadet.

Bakgrunn
--------

Dagen før kollapsen ble det oppdaget store synlige sprekker på fabrikken. Bygningen som opprinnelig hadde fem etasjer, hadde blitt påbygd med tre etasjer. Denne påbyggingen var ulovlig. Ifølge tekstilindustriens bransjeorganisasjon i Bangladesh hadde de bedt om å stanse arbeidet ved fabrikken på grunn av sprekkene i bygningen. Arbeiderne i bygningen ble først evakuert fra arbeidsplassen sin. En av arbeidstakerne, Abdur Rahim som arbeidet i sjette etasje fikk forsikringer fra fabrikksjefen om at det var trygt å arbeide i fabrikken, på grunn av strengt tidspress med å nå en leveranse til en vestlig kunde. Dagen etterpå raste bygningen sammen.

Det viste seg etter ulykken at Rana Plaza ikke var bygget for å inneholde tunge industrielle maskiner, tonnevis av tekstiler, samt tusenvis av mennesker. Bygget Rana Plaza bestod også av to flere etasjer enn det som ingeniørene opprinnelig hadde beregnet, og jordsmonnet under bygget var heller ikke i stand til å tåle belastningen.

Arrestasjon av de ansvarlige
----------------------------

Eieren av bygningen, Mohammed Sohel Rana, var på flukt etter bygningen raste sammen. Han ble pågrepet i byen Benapole nær grensen til India søndag den 28. april. Han vil[*når?*] bli stilt for retten. I tillegg er tre fabrikkeiere og to ingeniører arrestert. Det var jubelscener ved den sammenraste bygningen da det ble opplyst at eieren av fabrikken var arrestert.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  NRK 24. april 2014: «– Rana Plaza- kollapsen var regelrett mord»
2. ↑  Aftenposten 10.mai: «Fant levende kvinne etter 17 dager»
3. ↑  nrk.no: Eieren av bygget som kollapset i Bangladesh pågrepet

Kilder
------

* Aftenposten.no: Innestengte roper fortsatt fra ruinene i Dhaka
* nrk.no: 62 funne i live i natt - 1000 framleis sakna i ruinane i Bangladesh
***Odontolabis sommeri*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (hannen 32-65 millimeter), bred og kraftig, rødbrun til svart hjortebille. Pronotum er hovedsakelig lyst rødbrunt, dekkvingene brungule, ofte med svart rot. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse kan være lange og krumme eller korte og brede. Hos hanner med lange kjever er disse sigdformede med en enkelt, butt, i spissen kløvet tann litt utenfor midten, gjerne noe sagtakkede innenfor denne. Pronotum er rundet uten markerte bakhjørner, kraftig inbnskåret ved roten. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er mørkbrune. Hunnen er bredere, dekkvingene har en bred, rødlig svart til kullsvart kile i midten, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, hode og forkropp kraftig punkterte og litt matte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vest-Malaysia, på Sumatra og Borneo.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Odontolabis* Hope, 1842 – 44 arter
							+ ***Odontolabis sommeri*** Parry, 1862
								- ***Odontolabis sommeri lowei*** Parry, 1873 - ofte regnet som en egen art
								- ***Odontolabis sommeri pahangensis*** Bomans, 1970
								- ***Odontolabis sommeri sommeri*** Parry, 1862

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Michele da Bergamo**, eller *fra' Michele da Bergamo*, eller *fra' Michele Bergamasco* (død 1. januar 1641) var en italiensk arkitekt under den romerske barokken.

Fra' Michele var tilknyttet kapusinerordenen, en gren av den fransiskanske ordensfamilie, og utførte en rekke arkitektoniske arbeider for denne ordenen fra omkring år 1600 til sin død. Ettersom han sjelden tok honorarer fra sin egen orden for sitt arbeid, er få arbeidene dokumentert gjennom arkiverte transaksjoner. Fra' Micheles arbeider for kapusinerordenen kjennetegnes, tross den åpenbare stilmessige tilhørigheten til barokken, av en fremtredende nøkternhet, i tråd med ordenens egen filosofi og livsstil.[]

I 1631 ble Fra' Michele av pave Urban VIII utnevnt til pavekirkens arkitekt, med ansvar for nybygg og overoppsyn over vedlikeholdet av kirkens eiendommer i og omkring Roma.

Verker i utvalg
---------------

* Convento e la Chiesa dei Padri Cappuccini (kirke og kloster), Tolfa, innviet 1621
* Convento dei Frati Cappuccini, Albano Laziale, 1618-25
* Chiesa di Santa Maria Immacolata, via Veneto, Roma, 1621-26
* Santa Maria della Concezione dei Cappuccini, Roma, 1626-31
* Santa Maria di Galloro-kirken, via Appia Nuova, ved Ariccia, innviet 1631
* Chiesa e Convento di San Francesco d'Assisi, Ronciglione, 1628-32
* Santa Maria di Galloro, kloster, via Appia Nuova, ved Ariccia, 1632-34
* Kapusinerklosteret i Civita Castellana, innviet 1636
* Chiesa di San Francesco d'Assisi, Genzano di Roma, 1637-43
* Omfattende utvidelse og ombygging av San Egidio-kirken, Tolfa

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 27. november 2018. Besøkt 26. november 2018.
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 11. august 2020. Besøkt 11. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* L’architetto cappuccino

Portal: Kunst
***Odontolabis versicolor*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor(ca. 30-75 millimeter) og kraftig, halvmatt hjortebille. Hodet, pronotums og beina er svarte. Dekkvingene er gule med en smal svart strek langs midten. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, men formen på disse kan variere noe. Store hanner har gjerne lange, krumme kjever med en lang, innoverrettet tann midt på, mindre hanner har ofte kjever som er mer eller mindre sagtakkede. Hos noen hanner har kjevene en enkelt spiss, hos andre en kam av tenner i spissen. Hodet ender foran i en bred, rundet "hylle" over mandiblenes røtter. Pronotum er kraftig innsnevret bakerst. Hunnen er bredere, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, den svarte stripen langs dekkvingenes søm betydelig bredere.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten lever i det sørlige India.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Odontolabis* Hope, 1842 – 44 arter
							+ ***Odontolabis versicolor*** (Didier, 1931)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
* Bildegalleri
* (en) *Odontolabis versicolor* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Odontolabis lowei*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (hannen 32-65 millimeter), bred og kraftig, svart hjortebille. Pronotums sider og bakkant er oransje, dekkvingene brungule med svart rot. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse kan være lange og krumme eller korte og brede. Hos hanner med lange kjever er disse sigdformede med en enkelt, butt, i spissen kløvet tann litt utenfor midten. Pronotum er rundet uten markerte bakhjørner, kraftig inbnskåret ved roten. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er svarte. Hunnen er bredere, dekkvingene har en bred, svart kile i midten, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, hode og forkropp kraftig punkterte og litt matte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Borneo.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten plasseres ofte som en underart av *Odontolabis sommeri*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Odontolabis* Hope, 1842 – 44 arter
							+ ***Odontolabis lowei*** Parry, 1873

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
* Bildegalleri
* (en) *Odontolabis lowei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Odontolabis lowei* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Arne Hestenes** (født 29. januar 1920, død 3. januar 1995) var en norsk journalist og forfatter. Han var knyttet til avisa *Dagbladet* i Oslo fra 1947, der han blant annet skrev intervjuer, petitkåserier og anmeldelser under signaturen «Plut». 

I *Norsk biografisk leksikon* beskriver Fredrik Wandrup Hestenes som «en av norsk presses mest frodige penner gjennom alle tider, på samme tid en fullblods journalist og en stor litterær begavelse».

Han reiste til Sverige under krigen og ble opplært som kryptograf i Sikringstjenesten ved Rettskontoret i Stockholm.

Arne Hestenes er blant annet kjent for en rekke intervjuer med filmstjerner og internasjonale kulturkjendiser, ikke minst fra Filmfestivalen i Cannes. Fra han første gang skrev om festivalen i 1949 dekket han den 40 ganger.

Hestenes fikk journalistprisen Narvesenprisen i 1963 og siden Riksmålsforbundets Gullpennen i 1985. Samme år fikk han også Oslo bys kunstnerpris. Hestenes var offiser av den franske Ordenen for kunst og litteratur. Til heder for Arne Hestenes stiftet *Dagbladet* i samarbeid med Den norske filmfestivalen og Institutt for journalistikk Arne Hestenes’ journalistpris (også kalt «Hestenes-prisen»), som deles ut årlig i forbindelse med Haugesund internasjonale filmfestival.

Arne Hestenes og *Dagbladet* arrangerte missekonkurransen Frøken Norge fra 1952 til 1956. 

Hestenes vokste opp i Tromsø. Han var broren til advokat Olav Hestenes.

Hestenes er begravet på Vestre gravlund.[]

Bokutgivelser (utvalg)
----------------------

* 1969: *Galleri Plut*
* 1970: *Galleri II*
* 1974: *Ringside – Plut´ske anfall og knefall*
* 1976: *Zoom - Plut´ske nærbilder og nærgåenheter*
* 1978: *Florett – Plut'ske støt og parader*
* 1984: *Bestseller*
* 1987: *Karusell (Mennesker, møter, minner)* – selvbiografi
* 1992: *Verdenskunst på tomannshånd* – Hestenes' møter med 14 verdenskjente billedkunstnere

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w69t5tcn, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   filmfestivalen.no, besøkt 26. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  (no) Arne Hestenes i Norsk biografisk leksikon
6. ↑  *Oslo journalistklubb 100 år : 1894-1994 : festskrift*. [Oslo]: Klubben. 1994. s. 44. ISBN 8299325102.
7. ↑  Hansen, Lars Ditlev (20. oktober 2011). «Monsieur Cannes». Aftenposten. Besøkt 4. april 2015.
8. ↑  «Navn i nyhetene: Ridder PLUT», *NTBtekst*, 13. februar 1991.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |
**World Games Inc.** (ofte forkortet **WGI**) var et australsk pyramideselskap med fokus på aksjespill og gambling. Selskapet ble stoppet i flere land på grunn av lovgivning som forbyr pyramidespill, deriblant i Norge og Sverige. Australsk rett slo også fast at selskapet var et ulovlig pyramidespill.

WGI hadde sin storhetstid på begynnelsen av 2000-tallet og opplevde også stor vervesuksess i Norge. I 2004 kollapset hele selskapet og utløste medlemsflukt. Over 220 000 nordmenn hadde da blitt vervet, og de aller fleste av disse tapte store pengebeløp.

I mars 2005 ble hele selskapet solgt av gründeren Gregory James Kennedy. Selskapet skiftet navn til *Aspiritus*, og det ble hevdet at alt av verdier og innskudd var videreført til det nye selskapet. Advokat Olav Sylte som ikke hadde vært nådig i sin omtale av WGI la heller ikke fingrene mellom i sin kritikk mot Aspiritus. Han ble stevnet av Aspiritus og advokat Per Danielsen for ærekrenkelser, men ble frifunnet i Kristiansand tingrett.

I 2008 gikk Aspiritus konkurs. I et desperat forsøk på å tappe enda mer penger ut av de medlemmene som allerede hadde tapt store beløp på WGI og Aspiritus, ble det sendt ut informasjon om at pengene likevel ikke var tapt, og at de kunne overføres til et nytt selskap mot en betaling på 150 dollar.

I etterkant av pyramideskandalen har flere av de norske medlemmene blitt etterforsket av skattemyndigheter.

Se også
-------

* Tor Anders Petterøe
* Tor Einar Olaisen

Referanser
----------

1. ↑  World Games Inc (WGI) – Forholdet til lotterilova Arkivert 18. august 2011 hos Wayback Machine. Lotteri- og stiftelsestilsynet
2. ↑  Om lov om endringer i lov 24. februar 1995 nr. 11 om lotterier m.v. Kulturdepartementet
3. ↑  Pyramide-kongen dømt Dagbladet
4. ↑  Her er de skjulte pyramidetoppene Dagbladet
5. ↑  - Alt tapt for World Games medlemmer VG
6. ↑  Pyramideselskap solgt VG
7. ↑  Aspiritus lever Altaposten 10. mars 2008 (Nasjonalbiblioteket)
8. ↑  Sylte frifunnet Arkivert 2017-11-07, hos Wayback Machine. Fædrelandsvennen
9. ↑  Til tidligere Aspiritus & WGI medlemmer – dine midler er ikke tapt.[*død lenke*] team14.biz
10. ↑  WGI, Aspiritus og nå China Pub Company? hegnar.no
11. ↑  World Games-deltakere anmeldt[*død lenke*] E24
12. ↑  Skattetorpedo mot pyramidetopp E24
13. ↑  Pyramidetopp slipper pinlig rettssak E24
***Odontolabis hitam*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (hannen opptil 66 millimeter), bred og kraftig, halvmatt mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, men formen på disse kan variere mye. Store hanner har gjerne lange, buede kjever med en butt, kløvet tann i den ytre delen, andre hanner har ofte rette, kraftige kjever som er mer eller mindre sagtakkede. Pronotum er innsnevret bakerst. Dekkvingene er blanke. Beina er helmørke. Hunnen er bredere, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sumatra og Borneo.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Odontolabis* Hope, 1842 – 44 arter
							+ ***Odontolabis hitam*** Nagai, 1986

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
* Bildegalleri
* (en) *Odontolabis hitam* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Lungeorminfeksjon** er en sykdom hos husdyrene sau, geit, storfe og gris i tillegg til hjort. Den forårsakes av ulike arter lungeormer. 

Engelsk betegnelse: **Hoose** eller **verminous bronchitis**.

Årsak
-----

Sau angripes av den store lungeormen *Dictyocaulus filarai* som er den viktigste lungeparasitten hos norske sauer, samt andre arter av nematodene små lungeormer. Storfe angripes helst av den store lungeormen D. viviparus Den store lungeormen holder til i luftveiene, mens de små har helt eller delvis tilhold i selve lungevevet. Smitte til andre dyr kan skje via avføring eller ved at parasittens egg hostes opp.

Forekomst og symptom
--------------------

Utbrudd er spesielt vanlig i juli og utover til september, etter varme våte somrer, da dette er spesielt gunstig for lungeormen.

### Stor lungeorm

Gir betennelsesreaksjoner, dårlig allmenntilstand, hoste og avmagring. Parasitten utvikler seg direkte og kan ikke overvintre på beite. Unntak for overvintring finnes kanskje i kyststrøkene på sør- og vestlandet hvor det er mildere vintre. Smitten skjer på beitet fra eldre infiserte dyr. Dette kan forebygges ved å behandle søyene før beiteslipp om våren. 

### Små lungeormer

Parasittene legger egg som utvikles til larver. Utviklingen går via meitemark. Disse parasittene kan overvintre i mellomverten i beitet. Sauene smittes ved å ta opp larven eller mellomverten med fóret. Larvene samler seg i 'knuter' i lungevevet. Derfor er de vanskelig å nå fram til med ormemiddel, man må gjerne gi høyere og flere doser. Konsultér veterinær. Symptom er hoste og dårlig tilvekst.

En veterinær vil kunne få undersøkt avføring og slim fra lungene under mikroskop for å identifisere egg eller teste blodprøver for antistoffer mot parasitten. 

### Hos andre dyr

Parasitten *Muellerius capillaris* i slekten Slekten Prototstrongylus er den vanligste lungeormen hos geiter. Lungeormer av slekten Metastrongylus infiserer gris. På New Zealand har det blitt påvist at lungeormer i slekten Dictyocaulus kan smitte mellom storfé og hjortedyr. Arten D. arnfeldi angriper hester og esler.

Behandling
----------

Smittede dyr behandles med ormemiddel. Middel inkluderer ivermectin, albendazole, fenbendazole og febantel.

Differensialdiagnose
--------------------

Lungebetennelse hos sau kan vere et symptom på flere sykdommer, ikke bare lungeorm.

Litteratur
----------

* Arne Maurtvedt (redaktør), Saueboka, 1989 Landbruksforlaget. ISBN 82-529-1219-2

Referanser
----------

1. ↑  Johnson; m.fl. (2003). «*Dictyocaulus* species: cross infection between cattle and red deer». *New Zealand Veterinary Journal*. 51: 93-98. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
2. ↑  Antiparasittmidler for sau: «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. september 2006. Besøkt 6. april 2007.

Eksterne lenker
---------------

* LimousinNytt 2-2005[*død lenke*]
* Parasittbehandling av geit. (Med bilder av infiserte lunger)[*død lenke*]
**Arne Harald Hanssen** (født 6. februar 1944) er en tidligere norsk fotballspiller som spilte det meste av karrieren i Bodø/Glimt. Arne Hanssen spilte spiss, hans største kvalitet i denne posisjonen var en kombinasjon av sterk fysikk og en presis og knallhard skuddfot. Om Hanssen blir det sagt at hvis han først fikk ballen i beina i og rundt 16-meteren, ble det mål. Hanssen var en mester i å skjerme ballen lenge nok til å bruke skuddfoten. Samtidig var hurtighet og fart Hanssens svakhet.

Gullperioden i Glimt
--------------------

Bodø/Glimt hadde sin første storhetstid på 1970-tallet. Sammen med spillere som Harald Johan «Dutte» Berg og Terje Mørkved var Hanssen med å skape et vinnerlag. Hanssen var med da Glimt vant sin første cupfinale i 1975 mot Vard hvor han scoret ett av de to målene.

Arne Hanssen spilte to perioder for Glimt. Den første perioden var da han slo gjennom på 1960-tallet. Han hadde stor suksess, men nordnorske lag hadde ikke anledning til å rykke opp i toppdivisjonen før 1970-tallet. Hanssen valgte derfor å takke ja til en overgang til Rosenborg. I Trondheim ble han toppscorer i 1972. 

Hanssen returnerte til moderklubben Bodø/Glimt omtrent samtidig som Terje Mørkved og Harald Berg vendte tilbake til hjembyen. Sammen dannet de mye av den kreative kraften som gjorde Bodø/Glimt til en toppklubb i Norge på 1970-tallet.

Hanssen har trolig scoret over 600 mål for Bodø/Glimt, noe som også er klubberkord.

Meritter
--------

* Cupvinner med Rosenborg1971
* Cupvinner med Bodø/Glimt 1975
* Toppserievinner med Rosenborg 1971
* Toppscorer for Rosenborg 1971 (6 mål)
* Toppscorer for Rosenborg 1972 (9 mål)
* Toppscorer for Bodø/Glimt 1977 (11 mål)
* Toppscorer for Bodø/Glimt 1980 (3 mål)
* Mestscorende for Bodø/Glimt gjennom tidene (over 600 mål)

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 304764, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arne Hanssen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Norgesmestere for Bodø/Glimt i 1975 |
| --- |
| 
* Jon Abrahamsen
* Tor Eriksen
* Einar Kolstad
* Oddbjørn Kristoffersen
* Trond Tidemann
* Arild Olsen
* Harald Johan «Dutte» Berg
* Jacob Klette
* Ove Andreassen
* Arne Hanssen
* Terje Mørkved
* Sturla Solhaug
* Trygve Nygård
* Truls Klausen

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Joan-Eleanor** radiosystem (eller **J-E** for kort) var et hemmelig VHF-radiosystem utviklet av USAs OSS under andre verdenskrig for bruk av spioner og agenter som arbeidet bak fiendens linjer. Systemet var særlig egnet som samband med fly i et begrenset geografisk område.

Design og utvikling
-------------------

Joan-Eleanor systemet ble utviklet fra slutten av 1942 og utover for det Office of Strategic Services (OSS) av DeWitt R. Goddard og Lt. Cmdr. Stephen H. Simpson. Noen bidrag kom også fra radioamatøren Alfred J. Brutto. Systemet var visstnok oppkalt etter Goddards kone Eleanor, og en WAC-major som Simpson kjente - Joan.

Systemet ble klassifisert som topp hemmelig av de amerikanske militære og ble ikke nedgradert før i 1976.

Beskrivelse
-----------

Systemet består et par Transceivere:

* En håndholdt SSTC-502-transceiver ("Joan") for bruk av en agent i felt.
* En SSTR-6-transceiver ("Eleanor") om bord i et fly.

Systemet ble designet for å bruke VHF-båndet, siden det den gang var kjent at disse frekvensene ikke kunne overvåkes av fienden fra bakken på lang avstand. Sambandet kunne foregå ukryptert i vanlig tale, og flypiloten kunne bruke sin vanlige mikrofon. Siden bruk av morse ikke var nødvendig, trengte ikke agenten videre opplæring, noe som ble ansett som en fordel i det europeiske teater. I tillegg kunne flyet be om umiddelbar avklaring hvis det er nødvendig, uten forsinkelse av kryptering og dekryptering, og en etterretningsoffiser om bord på flyet kunne snakke direkte med agenten på bakken.

Referanser
----------

1. ↑  Eugene Liptak. *Office of Strategic Services 1942-45: The World War II Origins of the CIA*. Osprey Publishing Company. ISBN 978-1-84603-463-3.
2. 1 2  Bowman, Martin W. *Mosquito Photo-Reconnaissance Units of World War 2*. Osprey Publishing. ISBN 1-85532-891-7.

Kilder
------

* «The SSTR-6 and SSTC-502 - "Joan-Eleanor"». MilitaryRadio.com. Besøkt 2. januar 2008.
* «Guywire, May 2007». Regina Amateur Radio Association. Besøkt 2. januar 2008. [*død lenke*]
* «REFLECTOR, April 2007 Volume 68 Number 4» (PDF). Halifax Amateur Radio Club. Besøkt 2. januar 2008. [*død lenke*]
* «Red Stocking Operations». Arkivert fra originalen 29. januar 2009.
* Malayney, Norman, The 25th Bomb Group (Rcn) in World War II, 2011, Schiffer Publishing Ltd. ISBN 978-0-7643-3950-9, Section: The Secret War Against Germany, pp. 210–267.
* 492 Bomb Group combat missions reports, National Archives and Records Administration II, College Park, MD.
* Joan-Eleanor Log, RG226 OSS Records, National Archives and Records Administration II, College Park, MD.