recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sde Boker** (hebraisk: שְׂדֵה בּוֹקֵר, = *Gjetermarken*) er en kibbutz i Negevørkenen sør i Israel. Den er mest kjent som stedet der den første statsministeren i Israel, David Ben-Gurion, bodde etter at han pensjonerte seg. Den hører til Ramat HaNegev regionale kommune.

Historie
--------

Paula og David Ben-Gurions grav i den nærliggende Midreshet Ben Gurion.
Det lå en stor gård eller en liten landsby her i tidlig islamsk tid, fra sent på 600-tallet til tidlig på 800-tallet. Det finnes ruiner av dusinvis av strukturer, blant annet en moské med hundrevis av arabiske inskripsjoner.

Kibbutzen ble grunnlagt den 15. mai 1952.

I 1953 fratrådte David Ben-Gurion sitt statsministerembete og flyttet til denne kibbutzen. Selv om han kom tilbake til politikken i 1955, fortsatte han å bo i kibbutzen frem til han døde i 1973. Han ble gravlagt i nærheten ved Midreshet Ben-Gurion ved siden av kona Paula Ben-Gurion. 

Ben-Gurion flyttet til kibbutzen på grunn av sin visjon å dyrke opp den tørre Negevørkenen og bygge opp de omkringliggende byene, blant annet Yeruham og Dimona. Han trodde at Negev en dag skulle bli hjemsted til mange jøder som flyttet til Israel, og han følte at Sde-Boker var en banebryter og et eksempel til etterfølgelse.

Stedet er også kjent for beduinteltene sine.

Ben-Gurions hjem i kibbutzen, «Tzrif Ben-Gurion», er blitt museum.

Referanser
----------

1. 1 2  Magness, Jodi, *The Arkeologi of the Early Islamic Settlement in Palestina*, Winona Lake, Indiana: Eisenbrauns, ss. 138–39, 146–47 .
2. ↑   *David Ben-Gurion*, IL: Jewish Agency,  .

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Searchdaimon** er en fri/åpen kildekode søkemotor for bedriftsmarkedet tilgjengelig under en GPL v2 lisens, med XML/HTTP- og JSON-APIer, utheving av søketreff, fasett-søk/navigatorer, replikering og et webbasert administrasjonsgrensesnitt.

Teknologien ble først utviklet av et norsk programvareselskap som en kommersiell løsning. Selskapet byttet så til en åpen kildekode modell i 2013, der programvaren er gratis, mens selskapet leverer betalt support og andre tjenester. Firmaet har hovedkontor i Oslo samt en avdeling for utvikling i Trondheim.

Teknologi
---------

Teknologien brukes primært til søk i bedrifter internt dokumenter og annen data, men også til internett-søk.

Søkemotoren støtter fritekstsøk i både strukturert og ustrukturert data. Den kan leveres både som ren programvare, som en virtuelle eller fysisk applikasjonsserver og i nettskyen.

Historikk
---------

De to  gründerne Runar Buvik og Magnus Galåen startet utviklingen av en søkemotor for å gjøre søk på Internett i 1998, mens de begge studerte informatikk ved NTNU. Den første versjonen var klar i 2003.

I 2005 ble Searchdaimon As etablert som et egent selskap for å kommersialisere søketeknologien. Tidlige investorer var Springfondet som eies av Kistefos og Forskningsparken i Oslo og ICT Group AS.

I 2006 ble Searchdaimon ES, selskapets produkt for  bedriftsinterne søk lansert.

I 2008 inngikk selskapet sin første avtale om å levere søketeknologi for søk på Internett.

I 2011 lansert selskapet en gratis versjon av Searchdaimon ES.

I juli 2013 ble programvaren git ut som åpen kildekode

Referanser
----------

1. ↑  Searchdaimon.com: Search features overview
2. ↑  Searchdaimon.com: Add documents with REST api
3. ↑  Beyond Search: Searchdaimon Goes Open Source
4. ↑  Searchdaimon.com: About us
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. februar 2014. Besøkt 21. mai 2012.
6. ↑  Serverwatch.com: 7 Enterprise Search Appliances That Can Save the Day
7. ↑  Amazon.com: Searchdaimon Enterprise Search 2.6
8. ↑  Digi.no: Lanserer konkurrent til Fast Arkivert 22. september 2012 hos Wayback Machine.
9. ↑  «Kistefos inn i søk til 5 millioner» (PDF). Finansavisen. 14. august 2006.
10. ↑  «Søker kunder» (PDF). Finansavisen. 25. juni 2007.
11. ↑  Searchdaimon.com Enterprise search, first release Arkivert 22. september 2012 hos Wayback Machine.
12. ↑  Digi.no: Norsk søketeknologi til amerikansk søkegigant Arkivert 3. februar 2014 hos Wayback Machine.
13. ↑  Searchdaimon.com: Launching a free enterprise search appliance Arkivert 24. september 2012 hos Wayback Machine.
14. ↑  Searchdaimon.com: Searchdaimon Enterprise Search is now free and open source on GitHub Arkivert 12. juli 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Norsk søketeknologi til amerikansk søkegigant Arkivert 3. februar 2014 hos Wayback Machine.
* Selger søk for 4,5 millioner
* Ny norsk søkemotor får enda en million Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine.
Sergi Mas har laget statuen av Vår Frue av Meritxell, Andorras nasjonalhelgen
**Sergi Mas Balaguer** (født 30. oktober 1930 i Barcelona) er en andorransk kunstner. Han har arbeidet med skulptur, kirkekunst og andre uttrykksformer, samt interessert seg for folkekunst.

Mas er utdannet ved *l'Escola d'Arts i Oficis de la Llotja*. Fra 1950 arbeidet han i kunstnersamfunnet *Poble Espanyol de Montjuïc* i Barcelona. I 1956 bosatte han seg i Andorra, der han i 1960 bidro til restaureringen av *Casa de la Vall*. Etter at skulpturen av Vår Frue av Meritxell fra det 12. århundre ble ødelagt i brann i 1972, laget Mas en replikk av denne til den nye helligdommen over Andorras nasjonalhelgen. Han har også tegnet frimerker og utgitt bøker.

Mas ble i 2008 utnevnt til ridder av den franske Ordenen for kunst og litteratur.

Referanser
----------

1. 1 2  *Sergi Mas*, folder til utstilling i Andorras ambassade, 7.–30. september 2005.
2. ↑  «Una Marededéu amb carisma», *Església d’Urgell*, nr. 338, mai, 2005, s. 6.
3. ↑  «La imatge de la Mare de Déu de Meritxell ha sigut sostreta del seu Santuari», *L'Hdigital*, 18. mai 2005.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sergi Mas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***First Comes Courage*** er en amerikansk dramafilm fra 1943 regissert av Dorothy Arzner og Charles Vidor (Sistnevnte er ukreditert). George Sklar adapterte Elliott Arnolds roman *The Commandos*, som ble utgitt i 1943, mens Lewis Meltzer og Melvin Levy skrev manuset. I rollene ses blant andre Merle Oberon, Brian Aherne og Carl Esmond.

Innspillingsfakta
-----------------

*First Comes Courage* ble spilt inn fra 4. januar til 18. mai 1943. Ifølge en artikkel i *The Hollywood Reporter* ble scener spilt inn på Vancouver Island i Britisk Columbia i Canada som erstatning for norskekysten.

Fakta om filmen
---------------

Arbeidstittelen til denne filmen var *Attack by Night*.

Ifølge en artikkel i *The Hollywood Reporter* forut for produksjonen ble settingen endret fra Frankrike til Norge for å utnytte den offentlige interessen for Norge som et okkupert land.

Andre artikler i *The Hollywood Reporter* meldte om at Charles Vidor erstattet Dorothy Arzner som regissør etter at sistnevnte ble rammet av lungehinnebetennelse.

En uidentifisert samtidskilde i AMPAS Production Files tilføyde at soldater fra British Columbia Military Units opptrådte som statister i filmens kommandoscener.

Handling
--------

Norge i 1942. Nicole Larsen blir avskydd som forræder av landsmennene for sin troskap til nazismen og sitt romantiske forhold til den tyske offiseren Paul Dichter. Hun er i virkeligheten agent for den norske motstandsbevegelsen og har vært uvurderlig i arbeidet med å identifisere strategiske nazistiske mål for de allierte. Nicole blir advart om at Dichter må drepes så snart han får mistillit til henne.

Rolleliste
----------

(Kun krediterte skuespillere)

* Merle Oberon - Nicole Larsen
* Brian Aherne - Kaptein Allan Lowell
* Carl Esmond - Major Paul Dichter
* Isobel Elsom - Rose Linstrom
* Fritz Leiber - Dr. Aanrud
* Erville Alderson - Soren
* Erik Rolf - Ole
* Reinhold Schünzel - Oberst Kurt Von Elser

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  «First Comes Courage». *AFI Catalog of Feature Films*. American Film Institute. Besøkt 5. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *First Comes Courage* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *First Comes Courage* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *First Comes Courage* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *First Comes Courage* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *First Comes Courage* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *First Comes Courage* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *First Comes Courage* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *First Comes Courage* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Anne-Cath. Vestly Foto: Rigmor Dahl Delphin, 1964 
***Kaos og Bjørnar*** er den første av fem barnebøker i en serie bøker om vennene Kaos (Karl Oskar) og Bjørnar, skrevet av den norske forfatteren Anne-Cath. Vestly og utgitt 1982–1987. Bøkene er illustrert av Vestlys ektemann Johan Vestly.

Hovedpersonen Kaos (egentlig Karl Oskar) har Eva som dagmamma; og Eva er moren til Bjørnar som har ryggmargsbrokk og derfor sitter i rullestol. I bøkene viser Vestly «hvordan fantasi og ønske om fellesskap lar barn med ulike forutsetninger selv legge leken til rette for likeverdig deltagelse.» Bjørnars rullestol blir til en «tryllerullestol» som tar barna med på reiser ut i verden.

Det meste av handlingen er lagt til Vetleby, en liten by ved fjellet. Faren til Kaos kjører den lille blå fjellbussen, og moren hans arbeider på et apotek. I bokserien blir Kaos og Bjørnar også kjent med Lilla Olaug som bor ved høyfjellshotellet, og den litt yngre nabogutten til Kaos, Lubben. Barna fra Vestlys faste fiktive drabantby, Tirilltoppen, noen timers reise unna Vetleby, har også biroller i bokserien. Kaos og Bjørnar møter blant annet Aurora, Guro, Auroras bror Sokrates, Morten minstemann og Ellen Andrea.

I tillegg til å tematisere integrering av funksjonshemmede, er bøkene også preget av nedrusting, fredsarbeid og internasjonal solidaritet, inspirert av tendenser i tiden omkring 1980–1982.

Bokliste
--------

* 1982 – *Kaos og Bjørnar*
* 1983 – *Lilla Olaug og Lubben*
* 1984 – *Kaosgutten i Vetleby og verden*
* 1985 – *Kaos førskolegutt*
* 1987 – *Kaos og hemmeligheten*

Referanser
----------

1. ↑  Birkeland, Risa, Vold. *Norsk barnelitteraturhistorie*. 2. utg. Samlaget, 2005 ISBN 82-521-5933-8
2. 1 2  Anne-Cath. Vestly (2000). *Nesten et helt menneske: lappeteppe 2*. Oslo: Tiden. ISBN 8210045512.

| * v
* d
* r
Anne-Cath. Vestly 1920–2008 | Johan Vestly 1923–1993 |
| --- |
| Bokserier | Ole Aleksander 1953–1958 **·** Mormor og de åtte ungene 1957–1961 **·** Lillebror og Knerten 1962–1974 **·** Aurora 1966–1972 **·** Guro 1975–1981 **·** Kaos 1982–1987 **·** Ellen Andrea 1992–2004 |
| Film og tv | Kanutten og Romeo Clive 1963 **·** Barnas førjulskalender 1970 **·** Mormor og de åtte ungene i byen 1977 **·** Mormor og de åtte ungene i skogen 1979 **·** Guro 1980 **·** Ole Aleksander Filibom-bom-bom 1998 **·** Knerten 2009 **·** Knerten gifter seg 2010 **·** Knerten i knipe 2011 **·** Mormor og de åtte ungene 2013 **·** Ekspedisjon Knerten (2017) **·** Knerten og sjøormen (2020) |
**Information Builders Inc** er et privateid amerikansk programvareselskap, med hovedkvarter i New York. Selskapet ble stiftet i 1975 av Gerald D. Cohen, Peter Mittelman og Martin B. Slagowitz og sammen med Microsoft, Apple, Oracle og SAS Institute er de et av de fem store amerikanske IT-selskapene fra midten av 70-tallet som fremdeles ledes av sine grunnleggere.

Information Builders er mest kjent for sine forretningsinnsikts-verktøy Focus og WebFOCUS. Etter over 25 år med rapporteringskompetanse fra alt av plattformer og systemer, etablerte man i 2001 iWay Software som er et heleid datterselskap og som fokuserer på systemintegrasjon og tjenesteorientert arkitektur.
Gruppen har en global tilstedeværelse med 47 egne kontorer og 26 nasjonale/regionale distributører. De har mer enn 1 700 ansatte på verdensbasis, og omsatte i 2004 for nesten 2 milliarder kroner.

Eksterne lenker
---------------

* Information Builders Arkivert 19. oktober 2007 hos Wayback Machine.
* iWay Software
* InfoBuild Norge – nasjonal distributør Arkivert 29. september 2015 hos Wayback Machine.
**Inge Stangvik Vindorum** (født 2. september 1966 i Tønsberg) er en norsk sanger og tekstforfatter, kjent fra flere jazz-innspillinger.

Etter oppvekst i Finnmark turnerte hun med samiske ensembler, før flytting til Oslo (1990) og studier under Liv Nina Mosveen og Magni Wentzel, samt ved Statens balletthøgskole og Romerike Folkehøgskole. 
Hun har ledet (1995–96) sin egen **Inge Stangvik kvartett** med Olga Konkova piano, Per Mathisen bass og Jarle Vespestad trommer. Stangvik var også i Christian Reim trio en tid.
Hennes tekster var sentrale da The Alf Kjellman Project (med en rekke jazzmusikere fra Nord-Norge) ga ut *You'll always need friends* (Gemini Records, 1998). En av hennes sentrale samarbeidspartnere har vært Eivin Sannes; de ga ut *Together* (Gemini Records, 1998) med tekster av Pär Lagerkvist og Olof von Dalin, samt egne verk. Derpå kom
*Together again* (Hot Club Records, 2001) bl.a. med musikk av Miles Davis.

Referanser
----------

1. ↑  Stangvik og Sannes, Bjørn Stendahl i Ny Tid (Mars, 2003)

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Levajok Fjellstue** er en fjellstue som ligger ved elva Tana ved Levajok i Tana kommune. Tidligere var dette en av Statens fjellstuer som ga losji til reisende i Tanadalen. I 1951 kjøpte Ivar Hauge fjellstuen fra staten og utviklet den til et turistmål for jakt- og fiskeinteresserte. Fjellstuen er betjent, og har 14 hytter til utleie.

Levajok Fjellstue er et av sjekkpunktene til Finnmarksløpet.

Brannen i Levajok
-----------------

Levajok Fjellstue ble bygd i 1922, og var en av de få bygningene i Finnmark som overlevde 2. verdenskrig. Den 22. februar 2007 brant fjellstuen ned og ble totalskadd. Ny fjellstue ble bygget i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Roy Myrland (15. mars 2017). «Finnmarksløpet. -Litt om sjekkpunktet Levajok Fjellstue». *langsveien.no*. Besøkt 24. februar 2019.
2. ↑  «Livsverk i ruiner». *ifinnmark.no*. Finnmark Dagblad. 21. februar 2007. Besøkt 24. februar 2019.
3. ↑  «Levajok bygger Saltdalshytter». *finnmarkslopet.no*. Finnmarksløpet AS. 9. oktober 2009. Besøkt 24. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Levajok Fjellstue

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Sveinung Olavsen Flaaten** (født 25. januar 1898 i Lisleherad, død 11. juni 1962 i Oslo) var en norsk gårdbruker, skogeier og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Telemark fra 1961 til sin død i 1962.

Han vokste opp på slektsgården Flåten i Lisleherad som sønn av gårdbruker Olav Sveinungsen Flaathen og hustru Ingebjørg Rekaa. Han tok artium i 1918 og lærerprøven i 1923, og underviste ved Notodden kommunale høyere allmennskole før han overtok slektsgården med store skogeiendommer i 1929. Ved siden av gården drev han et lite sagbruk.

Flaaten påtok seg en mengde verv i skogbrukets organisasjoner og bedrifter, så som formann i Lisleherad skogeierlag, medlem av direksjonen i Skiensvassdragets fellesfløtningsforening som representant for Tinnelva i 30 år, styreformann i Telemark tømmersalgslag, styremedlem i Norges Skogeierforbund og styremedlem i Østlandets skurlastmåling. Han ble benyttet som skjønns- og takstmann ved flere erstatningsskjønn for vassdragsreguleringer og kraftoverføringer.

Flaaten var medlem av Heddal herredsstyre i flere år før og etter okkupasjonen, valgt på borgerlige felleslister, og fra 1959 valgt på Høyres liste. Han var ordfører i Heddal 1960–1961. I 1961 ble han innvalgt på Stortinget fra Telemark og tok sete i Stortingets finans- og tollkomité. Han var sykepermittert fra 21. april 1962 og døde på Rikshospitalet den 11. juni. I sin minnetale beskrev stortingspresident Nils Langhelle ham som «en elskverdig og stillfarende medarbeider». Han ble begravet fra Lisleherad kirke.

Han giftet seg i 1921 med Nanny Bech, som han fikk tre barn med. Eldstesønnen Olav var forstkandidat og overtok gården i 1962, og dennes sønn Sveinung O. Flaaten ble sorenskriver og ordfører på Notodden.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Sveinung O. Flaaten (1898–1962)». Stortinget.no.
2. ↑  Flaaten, Sveinung O. og Landsverk, S.A. (1960). *Skogbruk i Lisleherad i gammel og ny tid*. Lisleherad skogeierlag. s. 90. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  Østvedt, Einar (1963). *Fløtning i Telemark gjennom 300 år*. Skiensvassdragets fellesfløtningsforening. s. 445–449.
4. 1 2 3  «Sveinung O. Flaaten minnes i Stortinget». *Aftenposten* (morgen utg.): 2. 13. juni 1962.
5. ↑  *Teledølen*: 1. 27. april 1962.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. ↑  «Stortingsmann Sveinung O. Flaaten stedt til hvile». *Aftenposten* (aften utg.): 2. 16. juni 1962.
7. ↑  Skullerud, Th. og Riis, Andreas (red.) (1968). *Studentene fra 1918. Et jubileumsskrift*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1918. s. 74. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
8. ↑  Møller, Tryggve Juul (red.) (1967). *Studentene fra 1942*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1942. s. 149.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sveinung O. Flaaten hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Sveinung O. Flaaten hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
***Crooked Streets*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Paul Powell. Hovedrollen spilles av Ethel Clayton. Filmen er basert på en novelle av Samuel Merwin.

Handling
--------

Gail Ellis, en sekretær, reiser sammen med professor Silas Griswold og hans kone til Kina på en ekspedisjon for å skaffe antikke vaser. Men nysgjerrigheten trekker henne til den fattige slummen i Shanghai, hvor sjåføren hennes deltar i et opplegg for å bortføre henne. Gail klarer å komme seg unna, men får samtdig problemer med noen fulle sjømenn. Heldigvis er Rupert O'Dare, en ung engelskmann, i nærheten og redder Gail.

Rupert eskorterer henne tilbake til et hotell hvor han avslører identiteten sin som en britisk hemmelig agent. Han planlegger å snart arrestere Griswold-ekteparet for å transportere opium som de smugler i antikke vaser. Gail avslører seg deretter som et medlem av det amerikanske U.S. Secret Service, og de to agentene ender opp med å forelsker seg i hverandre.

Skuespillere
------------

* Ethel Clayton som Gail Ellis
* Jack Holt som Richard Rupert
* Clyde Fillmore som Lawrence Griswold
* Clarence Geldert som Silas Griswold
* Josephine Crowell som Mrs. Griswold
* Fred Starr som Hugh, en sjømann

Referanser
----------

1. ↑  Crooked Streets
2. ↑  CROOKED STREETS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Crooked Streets* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Crooked Streets* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Crooked Streets* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Crooked Streets* på Silent Era Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | London 2012 | T13 - 200 meter |
|  Handikapp-VM i friidrett |
| Gull | Christchurch 2011 | T11-13 - 4x100 m |
|  VM i friidrett for blinde (IBSA) |
| Sølv | Antalya 2011 | T12/B2 - 100 meter |

**Artjom Loginov** (født 23. juni 1991) er en russisk handikappet friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp. Han konkurrerer i klassen T13, som er en klasse for synshemmede.

Karriere
--------

Ved VM i friidrett for handikappede 2011 (*IPC Athletics World Championships*) i Christchurch på New Zealand i januar fikk han femte beste tid i kvalifiseringen på 200 meter (T12), og nådde ikke finalen. Heller ikke på 100 meter nådde han finalen. Han deltok også på 4 x 100 meter stafett i klassen T11-13, der Russland vant gull.

I april deltok han også ved VM i friidrett for blinde (*IBSA World Championships and Games*), der han fikk sølv på 100 meter i klassen T12, bak polske Mateusz Michalski. På 200 meter endte han på fjerdeplass, med tiden 23,26.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han bronse på 200 meter i klassen T13. I finalen løp han på 22,03, som var ny personlig rekord. Han nådde også finalen på 100 meter, og endte der på femteplass med tiden 11,18.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Results Book from 2011 IPC Athletics World Championships* Arkivert 4. desember 2019 hos Wayback Machine. (PDF), besøkt 27. september 2012
2. ↑  IBSA - *IBSA World Championships and Games* Arkivert 30. august 2012 hos Wayback Machine. (PDF), besøkt 27. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* London 2012 - Artem Loginov
* London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
| Friidrett: |
|  Paralympiske leker |
| Gull | Tokyo 2020 | 4x100 meter miks |
| Sølv | Tokyo 2020 | 100 meter T12 |
| Sølv | Tokyo 2020 | 400 meter T12 |
|  Para-VM i friidrett |
| Gull | Dubai 2019 | 4x100 meter åpen klasse |
|  Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | 4x100 meter åpen klasse |
| Sølv | Lima 2019 | 100 meter T12 |

**Noah Malone** (født 13. oktober 2001 i Silver Spring) er en parafriidrettsutøver fra USA, som konkurrerer i sprintløp. Han konkurrerer i klassen T12, som er for synshemmede utøvere.

Bakgrunn
--------

Malone fikk diagnosen Lebers hereditære optikusnevropati (LHON) i 2015, som er en genetisk betinget sykdom som gir degenerering av synsnerven og netthinnen. Han mistet halve synsevnen sin i de tre første månedene etter diagnosen.

Idrettskarriere
---------------

Han deltok i Para-VM i friidrett for junior 2019, og fikk der gull på 100 meter og 200 meter og sølv på 400 meter.

Under Parapanamerikanske leker 2019 i Peru kom han på andreplass på 100 meter, bak Fabricio Junior Barros. USA vant der 4 x 100 meter stafett i åpen klassen. Han deltok i Para-VM i friidrett 2019, og fikk der gull på 4 x 100 meter stafett i åpen klasse. Paralympiske sommerleker 2020 ble arrangert i Tokyo i 2021, og Malone fikk der sølv på 100 meter, bak Salum Ageze Kashafali, og han fikk også sølv på 400 meter. USA vant der 4 x 100 meter stafett i åpen klasse, med Malone på laget.

I mai 2022 deltok han i friidrettsstevnet Missouri Valley Conference, og satte der verdensrekord på 100 meter og 200 meter i klassen T12, med henholdsvis 10,34 og 21,10 sekunder.

Referanser
----------

1. ↑  Frambu.no - *Lebers hereditære optikusnevropati (LHON)*, besøkt 11. august 2022.
2. ↑  IPC - *Noah Malone*, besøkt 11. august 2022.
3. ↑  Team USA - *Noan Malone*, besøkt 11. august 2022.
4. ↑  IPC Infostradasport - *Noah Malone* Arkivert 11. august 2022 hos Wayback Machine. besøkt 11. august 2022.
5. ↑  Indystar.com - *Noah Malone's world records help Indiana St. win MVC; Butler men 3rd in dramatic Big East meet*, besøkt 11. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Noah Malone – IPC.infostradasports.com Rediger på Wikidata

* (en) Noah Malone – Paralympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Noah Malone – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata
En vare som er "utbyttbar" kan uten problemer byttes ut med en annen identisk vare, der de to er gjensidig utskiftbare. 

For eksempel er gull utbyttbart siden en bestemt mengde rent gull tilsvarer den samme mengden rent gull, enten det er i form av mynter, staver eller i andre former. Andre utbyttbare varer inkluderer Søt råolje, edle metaller, og valutaer .

I aksjemarkedet omhandler utbyttbarhet forskjellen på de individuelle aksjer etter de forskjellige eiere aksjen har hatt. En overveldende del av dagens aksjemarked er i dag utbyttbar, mens det er økende ønske fra privat sektor om et ikke-utbyttbart marked, og direkte registrering for å kunne garantere faktisk eierskap av aksjen.

I jobbmarkedet omhandler utbyttbarhet forskjellen på en ansatt som i praksis er identisk med en annen, og en ansatt som har kunnskap, praksis, eller annet som gjør denne essensiel for arbeidsplassen.

Etymologi
---------

Ordet "utbyttbarhet" er en direkte oversettelse av det engelske, *fungibility*.

Det engelske ordet kommer fra det latinske *fungibilis*, fra verbet *fungī*, som betyr "å utføre". Det er relatert til ord som "funksjon" og "nedleggelse". Det er altså *ikke* relatert til det latinske og engelske substantivet for *sopp,* eller flertallet av dette.

Bruk
----

### Finans

Utbyttbarhet er forskjellig fra likviditet. En vare sies å være likvid hvis den lett kan byttes ut mot penger eller en annen vare. En vare er utbyttbar hvis en enhet av varen i det vesentlige tilsvarer en annen enhet av samme vare av samme kvalitet på samme tid, sted osv.

Spesielt er penger utbyttbare: en hel og gyldig seddel på (eksempelvis) 100 kan problemfritt byttes ut med en annen hel og gyldig seddel av samme valør. Den kan også byttes ut med to femtilapper, ti tiere eller en hvilken som helst annen kombinasjon av sedler og mynter som gir tilsvarende valør.

På den annen side er ikke diamanter og andre perler helt utbyttbare fordi deres varierende kutt, farger, karakterer og størrelser gjør det vanskelig å finne flere diamanter som forventes å ha samme verdi. Emballerte produkter på en detaljhylle kan betraktes som utbyttbare hvis de er av samme type og tilsvarende i funksjon og form. Kunder og kontorister kan utveksle pakker fritt frem til kjøp, og noen ganger etterpå. Etter at en åpner pakken og bruker produktet, anses den vanligvis som unik og ikke lenger kan byttes ut med uåpnede pakker utenom ekstraordinære omstendigheter, for eksempel retur eller bytte. Norsk kjøpslov om returrett kan altså sies å påpeke konseptet av utbyttbarhet uten å direkte referere til begrepet.

#### Kryptovaluta

Kryptovalutaer blir vanligvis ansett for å være fungible eiendeler, der en mynt tilsvarer en annen. Etter et stort brudd på den japanske børsen Coincheck la imidlertid tokenutviklere for kryptokurrency NEM et spesielt flagg til hackede mynter for å indikere at de ikke skal byttes eller brukes.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Innsatsleder** er en person som leder innsatsen på et hendelsessted. Det er en betegnelse som benyttes blant politiet og de andre nødetatene.

Politiet
--------

En innsatsleder i politiet er en person som har til oppgave å organisere og lede innsatspersonell og samarbeidende aktører i akutte og planlagte aksjoner og operasjoner på en effektiv og sikker måte.

Innsatsleder er den utegående operative lederen for polititjenesten i sitt område. Det er vanlig at innsatsleder inngår som en del av den lokale ordenstjenesten. Tidligere var det vanlig å kalle denne funksjonen for operativ uteleder.

Politiets innsatsleder vil også normalt være skadestedsleder ved større ulykker, brann og lignende.

Brannvesen og helsevesen
------------------------

Brannvesenet og helsevesenet har også egne innsatsledere som leder den respektive etats operative ledelse.

Industrivern
------------

Inntil 2018 brukte også industrivernet tittelen *innsatsleder*. Justis- og beredskapsdepartementet avgjorde da at nødetatene har eksklusiv rett på bruk av innsatsleder benevnelsen.

I industrivernet er nå tittelen erstattet med *fagleder industrivern*.

Referanser
----------

1. ↑  Tørmoen, Anna Sofie (23. april 2021). «Politiet får ikke velge hvilke biler som skal merkes med «innsatsleder»». *NRK*. Besøkt 9. juli 2022.
2. ↑  «Innsatsleder Helse- kriseledere i praksis». *Oslo universitetssykehus*. Besøkt 9. juli 2022.
3. ↑  *lvh.no*. Besøkt 9. juli 2022.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  «Refleksvest for Industrivernet Fagleder Industrivern - Arbeidsmiljøsenteret». *hmsbutikken.arbeidsmiljo.no*. Besøkt 9. juli 2022.
En **kundeansvarlig** eller **kundekontakt** er en ansatt ansvarlig for å lede salg og kunderelasjoner mot en eller flere utvalgte kunder. Den opprettholder kundens og selskapets eksisterende forhold slik at de vil fortsette å bruke selskapet til forretninger. Som regel vil en klient høre til hos en og samme kundeansvarlig gjennom hele kontoens varighet. Den kundeansvarlige administrerer ikke den daglige driften av kontoen, men fungerer som et grensesnitt mellom kundeservice og salg i et selskap. De tildeles bestemte eksisterende kundekontoer hos selskapet med hensikt å skape langsiktige kundeforhold. Den kundeansvarlige skal forstå kundens krav, planlegge hvordan de skal oppfylle disse kravene og som resultat generere salg for selskapet.

Kundeansvarlige arbeider ofte med et lite antall kunder som bidrar med en stor del av et selskaps salg. Ifølge forskning har salgsandelen fra slike kontoer økt fra 23 % i 1975 til 60 % i dag.

Se også
-------

* Merkevarebygging

Referanser
----------

1. ↑  Barry.C. *Handbook of Model Job Descriptions*. ISBN 9780749438241.
2. ↑  Phill J. «The Evolution of Key Account Management». Arkivert fra originalen 15. august 2013.
Aktiebryggeriet i Trondheim sin bygning i Strandveien i Trondheim, senere E.C. Dahls bryggeri. Postkort stemplet 03.10.1918. Foto: Ukjent / Åsen Museum og Historielag 
Aktiebryggeriet i Trondhjem i november 1964.  Foto: Trondheim byarkiv 
**Aktiebryggeriet i Trondhjem** var et ølbryggeri i Trondheim fra 1899 til 1966.

Selskapet ble stiftet av en rekke forretningsfolk i Trondhjems Handelsstands Forenings lokaler den 23. mai 1899. Initiativtagere var oberstløytnant Hans Nissen-Drejer og overrettssakfører, senere byfogd, Henrik Løcke. Til selskapets første direksjon ble Løcke, Nissen-Drejer, konditor Ole Erichsen og kjøpmann Wilhelm Stoppenbrink valgt, mens overrettssakfører Andreas Berg ble ordfører i representantskapet. Samme år ble Johan Nossum og Kristofer Bjerke ansatt som henholdsvis administrerende direktør og bryggerimester. Bryggeriets lokaler ble oppført i Strandveien på Lade i 1900, og ble raskt E.C. Dahls bryggeris fremste konkurrent i byen.

I 1918 gikk Aktiebryggeriet til oppkjøp av Trondhjems Bryggeri, som hadde sin forløper i Schreiners bryggeri fra 1839. I 1940 hadde Aktiebryggeriet om lag 70 ansatte. I 1966 lyktes det, etter mange forsøk, å fusjonere Aktiebryggeriet og E.C. Dahls, som fire år senere blott fikk navnet E.C. Dahls bryggeri AS.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Schmidt, Olaus (1926). *Aktiebryggeriet i Trondhjem, hvori optat Trondhjems Bryggeri. En historisk oversikt over øltilvirkningens utvikling i Trondhjem*. Trondhjem: Aktietrykkeriet.
2. ↑  Hoffstad, Einar (1940). *Illustrert Norsk Næringsleksikon*. 3. Oslo: Yrkesforlaget.
3. ↑  Nøstberg, Trond (1994). *Trondheim Kjøpmannsforening 100 år 1894–1994*. Trondheim.

Eksterne lenker
---------------

* (en) E. C. Dahls bryggeri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Ringnes E.C. Dahls Bryggeri». Ringnes. Arkivert fra originalen 18. februar 2015.
**Embry-Riddle Aeronautical University** er et privat, ikke-kommersielt universitet i Daytona Beach i Florida, USA. *ERAU* har også en campus i Prescott, Arizona.

*ERAU* gir høyere studietilbud innen ledelse, teknologi, IT, business, logistikk, meteorologi og kommunikasjon knyttet til luftfart og romfart.

Den første flygerskolen ble grunnlagt i 1926 i Cincinnati, Ohio, men flyttet under andre verdenskrig til Miami, Florida. Dagens hovedcampus i Daytona beach ble innviet i 1965, og *ERAU* fikk en global studentrekrutteringsenhet i 1970 – *Embry-Riddle Aeronautical University Worldwide* – som tilbyr kurs ved 130 kurssteder i USA og Europa, samt fjernundervisning. Prescott-campusen i Arizona ble åpnet i 1978.

Studenttallet ved de tre separate skolene er 23 363 i ((2006)), fordelt slik:

* ERAU Worldwide, Daytona Beach – 16 826 studenter
* ERAU Daytona Beach, FL – 4 863 studenter
* ERAU Prescott, AZ – 1 674 studenter

Alle studiestedene tilbyr kurs opp til Mastergradsnivå (MBA og MSc). Skolepengene for heltids campusundervisning i USA var i gjennomsnitt US$ 26 250 årlig i 2006, mens fjernundervisning kostet US$ 4 584 årlig i 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Embry-Riddle Aeronautical University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Embry-Riddle Aeronautical University – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* ERAU studietilbud
* ERAU Daytona Beach, FL
* ERAU Prescott, AZ
* Embry-Riddle's Space Physics Research Lab
* Embry-Riddle's Atmospheric Physics Research Lab
* Embry-Riddle Observatory
* Campus Library

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CiNii **·** GeoNames
 |


1. 1 2   *Intergrert IT-system for akademisk utdannelse*, Wikidata Q6042926,
***Aegognathus aguirei*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever i Sør-Amerika.

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 15 millimeter), blankt svart hjortebiller. Hannen har sterkt forstørrede kjever som er krumme med en kraftig, skrått oppoverrettet tann på innersiden, slik at de blir gevirlignende. Kjevene er svarte, hodet svart med et par diffuse, rødlige flekker og pronotum mørkt brunoransje med svarte tegninger, dekkvingene mørkt rødlige. Hodet er rektangulært, mye bredere enn langt, foran bredt og grunt, U-formet innbuktet, bak dette med et par store, rundede groper, fint og spredt punktert. Pronotum er avrundet firkantet, innsnevret ved roten, tettere punktert. Dekkvingene er nokså sterkt punkterte. Beina er svarte. Hunnen ligner hannen, men uten de forstørrede hodet og kjevene, oversiden blankere og tett punktert over alt, pronotum svart i midten.

Utbredelse
----------

Arten lever i Peru.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Neoprosopocoilini*
						* Slekten *Aegognathus* Leuthner, 1883
							+ ***Aegognathus aguirei*** Arnaud & Bomans, 2007

Referanser
----------

1. ↑  Arnaud, P. & Bomans, H. 2007. Descriptions de trois nouvelles espèces de Coléoptères Lucanidae du Pérou. *Besoiro* 16: 2–5.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aegognathus aguirei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Aegognathus aguirei* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Aegognathus aguirei*
* Bildegalleri
**Unni Nilsen Husøy** (født 06. april 1973) er ordfører i Lyngdal kommune i Agder fylke for perioden 2023-2027, og representer Fremskrittspartiet.

Hun har også for begge periodene 2017-2021 og 1921-1925 vært innvalgt på Stortinget som vararepresentant 2 for Vest-Agder.

Hun ble valgt som varaordfører i tidligere Audnedal kommune for perioden 2015-2019. Fra 1.januar 2020 ble Audnedal sammenslått med Lyngdal. Hun er av yrke helsesekretær og bor på Konsmo.

  

Hennes ektemann siden 1981, kommunelege Eivind Arnt Husøy fra Arbeiderpartiet ble valgt som varaordfører for perioden 2023-2027, noe som resulterer i at ekteparet bekler både ordfører og varaordførervervet i Lyngdal.

1. 1 2  «Biografi: Husøy, Unni Nilsen». *Stortinget* **(norsk)**. 9. november 2021. Besøkt 16. oktober 2023.
2. 1 2  Fædrelandsvennen, Jarle R. Martinsen (8. oktober 2023). «(+) Han har vært sjefen hennes - nå snus rollene». *lister24.no* **(norsk)**. Besøkt 16. oktober 2023.
3. ↑  Nordahl, Victoria Marie (12. juli 2023). «Ekteparet er ordførerkandidater for motstridende partier – Det kan gå en kule varmt». *NRK*. Besøkt 16. oktober 2023.
4. ↑  Enoksen, Torrey (12. oktober 2023). «(+) Rørt Kristensen ga stafettpinnen videre til historisk ordfører». *lister24.no* **(norsk)**. Besøkt 16. oktober 2023.
Veøy kirke
**Veøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Molde domprosti. Det omfattet sogn i Molde kommune i Møre og Romsdal fylke, og hovedkirken var Veøy kirke.

Veøys kirkesogn er nå en del av Molde kirkelige fellesråd, og underlagt Molde domprosti i Møre bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Véey sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Veøy prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde *Vedøens Præstegjeld* ni kirker og tre prester. Sognepresten betjente hovedkirken Vedøe, samt Bolsø og Rødven, mens Kleive, Vestnæs og Tresfjord hadde en residerende kapellan, og Rød, Vistdal og Eresfjord ble betjent av en residerende kapellan *per vices*. I Norges land og folk (1911) angis at: *Veø præstegjeld omfattede ifølge reformatsen tillige de nuværende præstegjeld Nesset, Bolsø og Vestnæs; de to førstnævnte blev fraskilt ved rescript af 18de november 1740 og sistnævnte ved resl. af 31te marts 1847.*

Rescript av 18. November 1740:

> Refer. (til Stiftamtmanden og Biskopen i Throndhjem), at Vedø Kals skal være deelt i 2de Pastorater, saa at de fire Sogne Vedø, Røven, Tresfjord og Vesnæs skulle være eet Sognekald under det forrige navn Vedø, og af de tre øvrige, Nemlig Bolsø, Molde og Kleve, skal være et andet aparte Pastorat under navn Bolsø Kald. [..] Næssets Kald (der forhen fra Vedø er separeret), [..] og Næssets Kald saaledes blive ganske separeret fra Vedø; [..]
> 
> 
> 

I 1740 ble således det vidløftige Veøy prestegjeld delt, og bestod av de gjenværende Veøy, Rødven, Sylte og Vestnes sogn.

Vedøe prestegjeld dannet grunnlaget for Vedøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 31. mars 1847 ble prestegjeldet igjen delt, ved at Vestnes hovedsogn og Tresfjord annekssogn ble eget Vestnes prestegjeld. Ved kgl.res. av 14. mai 1901 ble en del av Veøy hovedsogn, på sydsiden av Langfjorden, slått sammen med Rødven sogn og gitt navnet Holm sogn og sognekirken skulle stå på Holm med kapell i Rødvendalen. Ved kgl.res. av 23. februar 1968 ble Veøy prestegjeld nedlagt, Veøy sogn overført til Bolsøy prestegjeld, mens Vågstranda og Holm sogn ble lagt til Grytten prestegjeld, gjeldende fra 1. februar 1970.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1908). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 244.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 100.
3. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 65-7. ISBN 8270612960.
4. ↑  *Norges land og folk*. xx: Aschehoug. 1911. s. 734.
5. ↑  *Kongelige Rescripter, Resolutioner og Collegial-Breve for Norge i Tidsrummet 1660-1813*. Forlagt af J.W. Cappelen. Trykt i P.T. Mallings Officin. 1841. s. 764.
6. 1 2  Prestegjeld og sogn i Møre og Romsdal, arkivverket.no
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
**Vladimir Timofejevitsj Ivanov** (russisk: Владимир Тимофеевич Иванов, ukrainsk: Володимир Тимофійович Іванов – Volodymyr Tymofijovytsj Ivanov; født 10. september 1940 i Homel i nåværende Hviterussland) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.

Ivanov ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Ivanov spilte åtte kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1968 Mexicos flagg Mexico by - Gull **Gull** i volleyball menn Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vladimir Ivanov – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Ivanov – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Ivanov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Ivanov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Jørn Martinussen** (født 26. mai 1959) er en norsk lokalpolitiker som var ordfører i Øksnes kommune fra 2011 til 2015.

Han har vært medlem av Øksnes kommunestyre siden 2007. Han ble valgt for Øksnes tverrpolitiske liste i 2007 og 2011, og ble valgt til ordfører i et valgteknisk samarbeid med Høyre, Kristelig Folkeparti og Sosialistisk Venstreparti. Martinussen meldte seg inn i Høyre i 2012, men beholdt tilknytningen til Øksnes tverrpolitiske liste i kommunestyret frem til høsten 2014.

Han vokste opp på Liland i Evenes. Han er utdannet økonom fra Nordland distriktshøgskole, og gikk til ordførervervet fra stillingen som daglig leder ved fiskeredskapsfabrikanten Myre Redskapssentral.

Referanser
----------

1. ↑  Johansen, Trond K. (29. september 2011). «Jørn Martinussen blir ordfører». *Bladet Vesterålen*. Arkivert fra originalen 13. oktober 2014. Besøkt 18. juni 2013.
2. ↑  Revheim, Hanna Huglen (8. oktober 2014). «Ordføreren skifter parti». Vesterålen Online. Besøkt 8. oktober 2014.
**Morten Kirkgaard Album** (født 1824 i Drammen, død 18. november 1885) var overlærer ved Drammens latinskole fra 1864 frem til sin død i 1885. Kirkegård Album var sønn av Drammens første ordfører Andreas Garman Album og Maren Kierkegaard. Han ble utdannet ved Laurvigs Middel- og Realskole hvor han i 1849 konstitueres som adjunkt. Sammen med bryggerieier Chr. Wriedt og politiassistent Wulfsberg dannet han i 1880 «Åskomitéen» som tok initiativet til beplantning anlegging av veier i Bragernesåsen, en av disse stiene var «Fjeldstien», senere kalt Zik-Zaken, det offisielle navnet er Albumstien. Stien går fra Bergstien til Åspaviljongen. Han antas å ha vært en av Drammen Kunstforenings tre stiftere våren 1867. På hans eiendom Albumløkken ble den nye Bragernes kirke oppført 1871. Han giftet seg med Søren Capjons datter, Anne Cathrine Elisabeth (Elise Album).

Referanser
----------

1. ↑  «Morgenbladet 1885.11.20». Norge. 1885. s. 2.
2. ↑  «Album, Morten Kirkgaard (1824 – 1885) | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 5. oktober 2023.
3. ↑  «Maren Album i Historisk personregister». *histreg.no*. Besøkt 5. oktober 2023.
4. ↑  «Drammens Tidende (Drammen: 1845-1960)». Drammen. 1885. s. 2.

Eksterne lenker
---------------

* Drammen latinskole gjennom 150 år på Nasjonalbiblioteket.
**Gramstad Oliver** (født 1938 i Sandnes i Rogaland) er en norsk kunsthåndverker og billedkunstner. Hun ble utdannet som keramiker ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo 1956–1958, samtidig som hun arbeidet på keramikkverkstedet til Kari Nyquist. Deretter fortsatte hun ved Kunsthåndverkskolen i Bergen fram til 1960. Før utdannelsen arbeidet hun på Stavangerflint hvor hun hadde et nært samarbeid med Inger Waage. Hun hadde verkstedpraksis i Storbritannia i 1961. I 2023 kom boka *TURI* ut på trykkSAK forlag.

Industridesigner
----------------

I 1960 ble hun ansatt som designer ved Figgjo Fajanse AS hvor hun gjennom tjue år skapte mange av denne bedriftens mest kjente dekorer: "Arden", "Elvira", "Market", "Lotte", "Tor Viking", "Clupea" og mange flere. 

I 1968 ble Figgjo Fajanse AS slått sammen med hennes tidligere arbeidsplass Stavangerflint AS og fra 1968 til 1980 lagde hun dekorer som også ble produsert ved denne bedriften, blant annet til serviset "August".

Kunsthåndverker og billedkunstner
---------------------------------

Etter at Oliver sluttet ved Figgjo AS i 1980, har hun arbeidet som kunsthåndverker og billedkunstner, hvor hun særlig han konsentrert seg om tekstil og papir som uttrykk. Hun er medlem av foreningene Norske Billedkunstnere, Bildende Kunstneres Forening Rogaland, Norske Kunsthåndverkere og Kunstnernes Informasjonskontor. Som billedkunstner og brukskunstner har hun hatt en lang rekke offentlige utsmykningsoppdrag, er innkjøpt av blant annet Norsk kulturråd, Rogaland fylke, Stavanger og Sandnes kommune. Hun har hatt en lang rekke separatutstillinger og deltatt i et stort antall gruppeutstillinger. Hun har også deltatt på Vestlandsutstillingen og utstillingen Norsk Kunsthåndverk gjennom mange år. Hun har hatt mange tillitsverv i ulike kunstnerorganisasjoner.

Utmerkelser
-----------

Oliver ble i 2019 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats som industridesigner.

Referanser
----------

1. ↑   KulturNav, KulturNav-ID a5344671-6875-436a-a87e-2539bb84d727, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Utnevnelse til St. Olavs Orden». *www.kongehuset.no* **(norsk)**. Besøkt 28. april 2019.

* Kunstnernes Informasjonskontor, Kulturnett
* Figgjo AS: Figgjo: Formet av entusiasme gjennom 60 år, Figgjo AS 2001
* Jan Gjerde: "Fra Kvaleberg til cyberspace", ISBN 978-82-303-0998-8,
* Målfrid Grimstvedt: Turi-design 1960-1980. (Sjå Jæren. Årbok for Jærmuseet 2011, s. 90-109) ISBN 82-90929-29-3
* Arkivert 29. september 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav **·** KulturNav
 |

«Samtale med Turi», Grafill magasin
**Anker STI** (juridisk navn: **Stiftelsen Anker Studentbolig og Hotel**) er en boligstiftelse i Oslo. Stiftelsen holder til i Storgata 55 på Ankerløkka og det tidligere Ankertorget (derav navnet). Konsernsjef for stiftelsen er fra oktober 2020, Svein Hov Skjelle.

Stiftelsen har som formål å tilby boliger til studenter og lærlinger i Oslo. Stiftelsen har per 2021 ca 1700 studentboliger.

I tillegg til studentboligene har stiftelsen også Anker Hotel, Anker Hostel, og Anker Næring. Disse forretningsområdenes overskudd subsidierer studentboligene.

Historie
--------

Stiftelsen Anker STI ble opprettet i 1970 av et samarbeid mellom LO Oslo og NHO Oslo. Formålet var å eie og drive boliganlegg for lærlinger og elever ved yrkesutdannende skoler, samt studenter ved høyskoler og universiteter. I 1975 åpnet stiftelsen studentboliger på Ankertorget, under prosjektet *Yrkesskolenes hybelhus*. Det ble vurdert at drift av et hotell kunne bidra til økt inntjening for drift og utvidelse av stiftelsens prosjekter. I 1985 ble Anker Hotel etablert. 

2000-tallet kom med en rekke nyetableringer for Anker. I 2003 åpnet nærmere 300 nye studentboliger og Anker Hostel. Lokalene på Ankertorget ble utvidet fra 33 000 m2 til 55 000 m2, og åpnet samtidig for lokaler til næringsliv rettet mot nyetableringer og leietakere med behov for noe rimeligere lokaler. I 2009 ble det etablert 74 nye studentboliger i Trondheimsveien 37 og Wilsesgate 3 A og B. Året etter ble Anker Hotel utvidet med 100 nye rom og egen konferanseavdeling. 

I 2012 etablerte Anker seg i Drammen med kjøp av eiendommene Strømsø Torg 7 og Torgeir Vraas Plass 13. Disse ble solgt ut av konsernet i 2016. I 2013 ble Bergenegården i Københavngata 10 kjøpt og åpnet for 284 nye studentboliger, samt leilighetshotellet Anker Apartment. I 2018 ble Freiabygget i 
Gøteborggata 8B kjøpt og gjort om til 133 nye studentboliger, og i 2019 åpnet ytterligere 386 nye studentboliger i Sandakerveien 76.

Konsernsjefer
-------------

* 2020: Svein Hov Skjelle
* 2019-2020: Stein Mathiesen
* -2019: Per Carlenius

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**The National Lights** er et folkeband fra Poughkeepsie, N.Y. De spiller rolig musikk med bl.a tamburin, banjo og akustisk gitar. De har gitt ut ett album, *The Dead Will Walk, Dear* som inkluderer 10 sanger.

Om bandet
---------

I 2004, Poughkeepsie, N.Y ble the National Lights dannet av Jacob Thomas Berns og Chris Kiehne (the Bland Allisons). Musikken skulle være et utløp for Berns' tanker og følelser for skrekkfilmer, Sørstatslitteratur og havet, og en mulighet for Kiehne til å jobbe med produksjon og innspilling. Deres debut, *The Dead Will Walk, Dear* ble spilt inn mellom juli i 2005 og juni i 2006. Den ble utgitt på BloodShake Records, et lite selskap grunnlagt av Berns og Kiehne, nå eid og drevet av Berns og hans bror Adam Louis.

Assistert av Kiehnes arrangementer og Sonya Cottons harmonier, satte Jacob Thomas ut på sin ferd med å tilgi fortiden samtidig som han brøt ned dens feil og mangler. Inspirert av gotisk litteratur, dokumenterer *The Dead Will Walk, Dear* lidenskapen, prøvelsene og angeren som ligger bak et mord. Med denne utgivelsen vil The National Lights minne lyttere på at av og til kan de største kjærlighetene være de mest grusomme.

I 2006 flyttet Berns til Richmond, Virginia. hvor han for øyeblikket jobber med å skrive og spille inn The National Lights' neste album, som har fått navnet *Whom the Sea Will Keep*. Albumet er angivelig en samling sanger som handler om skip, kapteiners døtre og Jousha Slocum.

Medlemmer
---------

* Jacob Thomas Berns
* Chris Kiehne
* Sonya Cotton

Diskografi
----------

* *The Dead Will Walk, Dear* (BloodShake Records; Album; 2007)

Kilder
------

* The National Lights' Website (etc.)

Eksterne lenker
---------------

* MySpace