recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Casus belli** (latin, «krigsanledning», «årsak til krig») er en hendelse som anses å gi grunnlag for å føre krig mot en stat. Hva som blir ansett som et *casus belli* har variert opp igjennom historien. I dag anses et væpnet angrep på en stat eller en beslutning i FNs sikkerhetsråd om en militær aksjon som et *casus belli*.

Et av historiens mest kjente casus belli var mordet på erkehertug Franz Ferdinand i 1914, som ledet til første verdenskrig.

Begrepet kom i allmenn bruk på 1600- og 1700-tallet gjennom skriftene til Hugo Grotius (1653), Cornelius van Bynkershoek (1707), og Jean-Jacques Burlamaqui (1732), blant andre, og grunnet framveksten av politiske doktrinen om *jus ad bellum* eller «rettferdig krigsteori». Begrepet er også benyttet uformelt for å referere til en hvilken som helst «rettferdig hensikt» en nasjon kan kreve for å gå inn i en konflikt. Det har også blitt benyttet retrospektivt om situasjoner som oppsto før begrepet kom omfattende anvendelse, foruten også å beskrive dagens situasjoner — selv de hvor krig ikke har blitt formelt erklært.

Referanser
----------

1. ↑  «casus belli (n.)», *Online Etymology Dictionary*
2. ↑  «casus belli», *The Free Dictionary*
3. ↑  Russell, Frederick H. (1997): *The Just War in the Middle Ages*. Cambridge University Press. ISBN 0-521-29276-X.
4. ↑  Childress, James F. (1978): "Just-War Theories: The Bases, Interrelations, Priorities, and Functions of Their Criteria". i: *Theological Studies* **39**, s. 427–445.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin
 |
|  |
| --- |
| **Torra di Micalona** |
|  |
| Torra di Micalona
  |
| **Generelt** |
| **Sted:**  | Korsikas flagg Korsika |
| **Byggeår:**  | 1564 - 1589 |
|  |  |
| **Arkitektur** |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| **Materiale:**  | Stein |
| **Form:**  | Rundt |
|  | m |
|  | m |
| **Diverse** |
|  | m3 |
| **Drift:**  | 1589 - 1800 |
|  |  |
|  |  |
|  |

**Torra di Micalona** er et av mange vakttårn som ligger langs den korsikanske kysten. Tårnet ble antagelig bygget på slutten av 1500-tallet, mere spesifikt mellom 1564 og 1589, da Korsika var underlagt Republikken Genova. Tårnet er et varslingstårn beregnet for å varsle om angrep på øyen, tårnet har ingen utrustning og har aldri vært i kamp. Likevel var tårnet bemannet konstant fra starten av 1500-tallet til starten av 1800-tallet.

Tårnet er lokalisert i kommune Olmeto som ligger sørvest på Korsika. Tårnet ligger strategisk viktig til ettersom det har godt utsyn over Golfe de Valincio. I dag benyttes tårnet som turistattraksjon og tårnet står på listen over fransk historisk arv. Tårnet er godt bevart og ble restaurert på slutten av 1990-tallet.

Galleri
-------

* 
* 
* 
* 
*
**Charles Luckeyeth «Luckey» Roberts** (født 7. august 1887 i Philadelphia, død 5. februar 1968 i New York City) var en amerikansk jazzmusiker (piano) og forretningsmann, kjent som den første Harlem-musiker med noteutgivelse (*Junk man rag*, 1913), plateutgivelse (Columbia Records, 1916), og ansett for å være en pionerene innen stride piano (1919–).

Som barn ble han med i omreisende oppsetninger av Onkel Toms hytte, samt gruppen «Black Buster Brownies Ethiopian Prodigies» som også turnerte Europa. 
Etter å blant annet ha spilt med Eubie Blake i Baltimore (1905) flyttet han til Harlem i New York City (1910), der han spilte på Jungles Casino med blant annet Willie Smith og James P. Johnson, samt akkompagnerte danseparet Irene Castle og Vernon Castle.

Roberts komponerte ragtime-låter som *Music box rag* (1914), *Pork and beans* (1913), *Shy and sly* (1915) og *Palm beach*. 
Videre skrev han en rekke musikaler og symfoniske verk som *Spanish suite* (fremført på Carnegie Hall, 1939) og *Whistlin' Pete* (1941). Han stod bak storband-hits (som *Ripples of the Nile*, utgitt som *Moon light cocktail* med Glenn Miller, 1942).
Roberts var gift (1911) med danserinnen Lena Roberts, og ble velstående vesentlig gjennom å lede fasjonable danseorkestre på 20-tallet og 30-tallet, samt jazzklubben Lucky's Rendezvous (1940–54) før konens død (1958) og en serie hjerneslag avkortet karrieren.

Referanser
----------

1. ↑   Roberts, Luckey (07 August 1887?–05 February 1968), ragtime, theatrical, and jazz pianist and composer, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Barry Kernfield, Roberts, Luckey Arkivert 1. september 2006 hos Wayback Machine. fra American National Biography.
3. ↑  Tom Roberts, Luckey Roberts fra stridepiano.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Luckey Roberts på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Luckey Roberts hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata
* (en) Luckey Roberts hos American National Biography Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Madrankaba-fjellene, Babadagı
**Topçambaba Dağı** (tidligere *Baba Dağı* eller *Baba Dagh*) er et fjell i provinsen Aydin i sørvestlige Tyrkia. Fjellets opprinnelige navn var **Kadmos** (fra antikk gresk Κάδμος). Det lå i antikken i Frygia (latin *Phrygia Magna*).

I antikken var fjellsiden dekket av trær. Elven *Kadmos*, med samme navn som fjellet selv, rant ned fjellsiden og strømmet ut i den større elven *Lykos*, både Kadmos og Lykos er de antikke navnene, som igjen var en sideelv av Büyük Menderes (historisk *Maeander*). Fjellkjeden Kadmos dannet den sørlige grensen for området Büyük Menderes i disse delene. Den romerske forfatteren Plinius den eldre omtalte fjellet. Den greske geografen Klaudios Ptolemaios plasserte den i samme breddegrad som Mykale, et fjell på vestkysten av Anatolia.

Da den franske korsfarerhæren under det andre korstoget i 1145 krysset fjellet ble baktroppen av hæren under ledelse av kong Ludvig VII av Frankrike hengende etter. Tyrkerne angrep og det var bare med nød og neppe at kongen unnslapp mens baktroppen ble massakrert.

Referanser
----------

1. ↑  Strabo, side 578
2. ↑  Hamilton: *Researches*, &c. vol. i. side 513.
**Lucmagn-** eller **Lukmanierpasset** er et fjellpass i Sveits som forbinder den retoromanskspråklige dalen Surselva i Graubünden med den italienskspråklige Valle di Blenio i Ticino. Lucmagnpasset er det eneste passet i Sveits som krysser Alpenes hovedkam med en høyde på mindre enn 2000 moh.

Fra nord begynner passveien i Disentis/Mustér, som også er passfotstedet for Oberalppasset. Veien fortsetter oppover gjennom dalen Val Medel og når sitt høyeste punkt på 1972 moh. Selve passet ligger litt lenger syd og på bare 1914 moh. Veien følger så Valle di Blenio frem til Biasca.

Passets blomstringstid begynte på 800-tallet, da klosteret i Disentis ble grunnlagt. Lucmagnpasset ble til en av de viktigste nord–syd-forbindelsene gjennom Alpene, men tapte etter hvert betydning til fordel for Settimo-, Splügen- og St. Gotthard-passet.

Veien over passet ble ferdigstilt 1877, men oppnådde aldri den betydningen som passet hadde i middelalderen. Mesteparten av nord–syd-trafikken i området går siden 1980 gjennom St. Gotthard-tunnelen.

Lucmagnpasset inngår som en del av det europeiske hovedvannskillet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lukmanierpass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Tor Andersen** (født 1948) er en norsk universitetslektor, matematiker og lærebokforfatter. Han står bak en rekke publikasjoner innen matematikkfaget. 

Andersen har hovedfag i fysikk, pedagogikk mellomfag med rådgiving og sosialpedagogiske tjenester som mellomfagstillegg, og har undervist i realfag siden 1972. Han arbeidet i flere år ved Egge videregående skole på Steinkjer, hvor han også var rådgiver. I årene 1985 til 1988 var han u-landslærer i Zimbabwe og var der med på å bygge opp en realfagsseksjon ved Chipindura High School. 

Siden august 2004 har han arbeidet som forsker ved Nasjonalt senter for matematikk i opplæringen. I 2009 gav han ut *Aktiv formelsamling i matematikk* på Fagbokforlaget. Samlingen dekker alle fellesfag og programfag i matematikk i videregående opplæring, basert på kompetansemålene i læreplanen i matematikk i Kunnskapsløftet. Han har også gitt ut årlige eksamenshefter basert på de ulike matematikkursene som tilbys i videregående opplæring.

Referanser
----------

1. ↑  matematikksenteret.no: *Tor Andersen - Universitetslektor, Nasjonale prøver* Arkivert 16. april 2013 hos Wayback Machine. besøkt 29. mars 2011
2. ↑  fagbokforlaget.no: *Aktiv formelsamling i matematikk*, besøkt 29. mars 2001

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Tor Andersen (matematiker) i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Tor Andersen (matematiker) i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Torquay United Football Club** er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1899, ble valgt inn i The Football League i 1927, ble slått ut i 2007, kom inn igjen etter playoff i 2009, og ble slått ut på nytt i 2014. «The Gulls», som er kallenavnet til Torquay United, spiller hjemmekampene sine på Plainmoor Ground i Torquay. Byen Torquay ligger i den engelske regionen Sørvest-England.

Historie
--------

På et møte som ble holdt på Tor Abbey Hotel den 1. mai 1899 ble klubben stiftet. I starten deltok de først i Eastern League, senere kjent som East Devon League. I 1910 tok de navnet Torquay Town, mens de i 1921 fikk dagens navn Torquay United.

Meritter
--------

* Beste ligaresultat: Nr 4 i 3. divisjon i 1967/68.
* Beste resultat i FA-Cupen: 4. runde i 1949, 1955, 1971, 1983 og 1990.
* Beste resultat i Ligacupen: Aldri lenger enn 3. runde.
* Finalist i Football League Trophy: 1989.

Annet
-----

Klubben har en stor norsk supporterklubb med 350 medlemmer. Denne klubben kalles Torquay United Supporters Norway (TUSN).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider
* Spillerstall

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Nagqu fylke (rosa) i prefekturet Nagqu (gul)
**Nagqu** eller **Nagchu** (kinesisk: 那曲县; pinyin: *Nàqū Xiàn*) er et fylke i prefekturet Nagqu i den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 77 639 innbyggere i 1999.

Selve småbyen Nagqu hadde 24 364 innbyggere i 2000.

Barom-klosteret ligger i fylket.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Naqu 那曲镇, Luoma 罗玛镇, Gulu 古路镇;

**Kommuner:**

* Xiangmao 香茂乡, Yangji 羊吉乡, Namaqie 那玛切乡, Kongma 孔玛乡, Daqian 达前乡, Nima 尼玛乡, Sexiong 色雄乡, Luomai 罗麦乡, Youqia 优恰乡.

Samferdsel
----------

### Verdens høyest beliggende flyplass

Kina planlegger å bygge Nagqu lufthavn, som blir verdens høyest beliggende på 4436 meters høyde over havet. Byggearbeidet over tre år antas å bli avsluttet i 2014. Når den åpes, vil den gå forvi i moh den nåværende høyest beliggend, Qamdo Bangda lufthavn (4334 moh).

### Jernbane

Qingzangbanens stasjon i storkommunen Nagqu
Qingzangbanen passerer gjennom fylket.

### Vei

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den dreier sørvestover mot Lhasa.

Kinas riksvei 317 ender her. Den går fra Chengdu i Sichuan til Nagqu.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑   Université du Michigan GRUMP (Global Rural Urban Mapping Project)
3. ↑  "Tibet to be location of highest airport in the world." 12 Jan. 2010

Litteratur
----------

* Puchung Tsering: *The Early History of the Barom Kagyu School and the Biography of Darma Wangchug.* MA thesis, University of Oslo 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tor Arild Haddal** (født 16. april 1972) er en norsk tidligere fotballspiller og nåværende trener som startet sin karriere på Hødds A-lag som 16 åring i 1988. Han spilte hele sin aktive fotballkarriere i Hødd, hvor høydepunktet var opprykket til Tippeligaen i 1994. Han har hatt mange roller i Hødd, blant annet som assistenttrener for A-laget, trener for ungdomslag og presseansvarlig i klubben. Haddal flyttet fra Ulsteinvik og Hødd i 2008, og har vært fotballtrener i ulike klubber siden da. Han har jobbet i Ås IL Fotball som sport- og markedsansvarlig, og trent Ås A-lag herrer som han for øvrig har tatt fra 4. til 3. divisjon. Nå er han ansatt som sportslig leder i ØHIL. Han ble ferdig UEFA B-trener i 2014 og UEFA A-trener i 2017. I 2018 skal han trene Østsiden.

Kilder
------

* Haddal med trenarsuksess, Vikebladet, 26.09.2013
* Haddal om den gode seriestarten: – Vi hører hjemme i 3. divisjon, Østlandets Blad, 09.05.2015

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tor Arild Haddal – Transfermarkt Rediger på Wikidata
**Togwotee Pass** er et 2944 meter høyt fjellpass i Absaroka Mountains i USA. Det befinner seg mellom småbyene Dubois, Moran og dalen Jackson Hole. 

Passet krysses av U.S. Highway 287 og U.S. Highway 26, som møtes 120 kilometer sørøst for passet i nærheten av Crowheart og sammen går frem til 40 kilometer vest for passet og skilles ad igjen ved Moran. Passet er del av det nordamerikanske kontinentale vannskille og danner også skillet mellom fjellkjedene Absaroka Range i nord og Wind River Range i sør. Passet trenger gjennom disse fjellgruppene mellom Breccia Peak (høyde: 3356 m) i nord og Two Oceans Mountain (3269 m) i sørvest.[]

Togwotee Pass sett fra nord, fra Breccia Peak, til høyre er Two Oceans Mountain.
Passet gir direkte tilgang til Grand-Teton nasjonalpark vest i Wyoming. Fra passets vestlige heng har man et vidt utsyn over fjellpartiet Teton Range.

Passet befinner seg i Bridger-Teton National Forest nær grensen til Shoshone National Forest. Om vinteren snør det tett, slik at vintersport er mulig. Passet krysses av Continental Divide Snowmobile Trail og snødybden kan komme opp i 760 cm om vintrene[]. Rekorddybden er på over 15 m.[] Ved snøstorm kan passet være stengt i dagevis.

Passet ble oppkalt etter Chief Togwotee, som i 1873 førte en forskningsekspedisjon over passet. Chief Togwotee var underhøvding i sheepeater-stammen, som hørte til shoshonene. 

En skiløype i Jackson Hole Ski Resort kalles også Togwotee Pass.

Referanser
----------

1. ↑  Trail / Ski Lift Status - Jackson Hole Mountain Resort

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om snøscootere i passet Arkivert 16. juni 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS
 |
Bygningen som danner inngangen til Toi Gullmuseum
**Toi GullMuseum** (土肥黄金館) er et museum som tar for seg temaet gullutvinning i oldtidens og det moderne Japan. Museet ligger ved siden av Toi-gullmine i byen Toi i Shizuoka, Japan.

Museet viser rekonstruksjoner av utvinningsprosessene for gull i Tokugawa-perioden, gjenstander fra perioden, utstillinger som forklarer gullutvinningen, og en utstilling om forskjellige gullårer fra forskjellige steder rundt om i Japan.

Museum er kjent for å huse verdens største gullbarre som veier 250 kg, og er verdt omkring 1 milliard yen (US$ 14 million). Barren har en offisiell Guinness rekord som «Den største fremstilte barre av reint gull»:

* Mynter fra Tokugawa-periodenMynter fra Tokugawa-perioden
* De relative størrelsene på en 860 kg stein fra en gullåre, og de 30 g med gull som kan utvinnes fra denDe relative størrelsene på en 860 kg stein fra en gullåre, og de 30 g med gull som kan utvinnes fra den
* Verdens største gullbarre, med 250 kg, som er utstilt og som det er lov å berøreVerdens største gullbarre, med 250 kg, som er utstilt og som det er lov å berøre
* Forklaringer på bladgullForklaringer på bladgull

Referanser
----------

1. ↑  The Japan Journal: "Three Diamonds Cast Gold-Medal Gold Bar" (November 2005) Arkivert 2011-07-22, hos Wayback Machine.. Hentet 18. august 2009
2. ↑  The Japan Times: "Mitsubishi makes record-size gold bar" (17. januar 2005). Hentet 18. august 2009
3. ↑  Guinness World Records certificate at Toi Mine Museum

Eksterne lenker
---------------

* (ja) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Statue av Jakob den yngre i Portugal.
**Jakob den yngre** (gresk: Ἰάκωβος, *Iakōbos*; hebraisk: יעקב בן חלפי‎ *Ya'akov ben Halfay*), sønn av Alfeus eller Alfaios, var en av Jesu apostler. Han døde kanskje en gang rundt 62 e.Kr. Det er flere tidlige kristne ved navn Jakob som omtales i *Det nye testamente*, minst tre og kanskje så mange som åtte. Han betraktes ikke som identisk med Jakob den rettferdige, Jesus’ bror, en viktig kirkeleder. Heller ikke med Jakob den eldre, sønn av Sebedeus, en annen av apostlene. Av den grunn omtales Jakob, sønn av Alfaios, som Jakob *den yngre* eller *den mindre* (gresk: Ἰάκωβος ὁ μίκρος *Iakōbos ho mikros*).

Jakob den yngre opptrer kun fire ganger i *Det nye testamente*, hver gang i en liste sammen med de tolv apostlene. Helligdagen til Jakob den yngre er 3. mai i den romersk-katolske kirke, 1. mai i Den anglikanske kirke, og 9. oktober i Den ortodokse kirke.

Referanser
----------

1. ↑  «Den hellige apostelen Jakob den Yngre (~1-62?)», *Katolsk.no*
2. ↑   Nettbibelen: Paulus’ brev til galaterne 1:19, «Noen annen av apostlene traff jeg ikke, unntatt Jakob, Herrens bror.»
3. ↑   Nettbibelen: Evangeliet etter Markus 15:40; «Det var også noen kvinner der som sto på avstand og så på. Blant dem var Maria Magdalena, Salome og Maria, mor til Jakob den yngre og Joses.»
4. ↑   Matteus 10:3, Markus 3:18, Lukas 6:12–16 og Apostlenes gjerninger 1:13

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**Nilabbor** er en stor ferskvannsfisk fra Afrika. Den kan bli nesten to meter lang, og 200 kg tung.

Denne fisken har alltid vært en ettertraktet matfisk. Både egypterne og romerne holdt arten i dammer. På 1950-tallet ble den innført til Victoriasjøen. Dette fikk katastrofale følger for den lokale fiskefaunaen. Nilabboren er en rovfisk, og har utryddet flere hundre arter av ciklider, som var endemiske for denne sjøen. Dette har blitt kalt den største masseutryddelsen av virveldyr i moderne tid.

Utsettingen av nilabbor har også hatt store følger for samfunnene rundt sjøen (Uganda, Tanzania, Kenya). En stor eksportindustri har utviklet seg; i 2003 ble det eksportert nilabbor til EU for 169 millioner euro. Fisken har blitt for dyr til at lokalbefolkningen kan spise den, og ujevn fordeling av inntektene har ført til sosial uro. Lasteflyene som frakter fisken til Europa, er ofte lastet med våpen på turen sørover, noe som bidrar til å forverre de mange krigene i nabolandene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *nilabbor* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *nilabbor* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *nilabbor* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *nilabbor* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *nilabbor* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *nilabbor* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lates niloticus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Lates niloticus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Lates niloticus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Nilabbor ved siden av en mann
* (en) *Lates niloticus* (Linnaeus, 1758) Nile perch - FishBase
* *Lates niloticus* i FAO FishFinder
* issg Database: Ecology of *Lates niloticus*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
De ulike angelsaksiske rikene i England ca år 800.
**Kongene av Sussex** hersket i kongedømmet Sussex i det sørøstlige England fra ca. 477 til ca. 790. Flere i listen styrte ikke som konge, men som *ealdorman*, en slags lokal høvding eller jarl, og fungerte mer eller mindre som stedfortreder for kongen.

De fleste årstallene er usikre og omtrentlige, selv om dette ikke er spesifisert nærmere. I perioder hersket flere konger samtidig. For enkelte konger kjenner man kun til et år eller en periode som utgjør et høydepunkt i deres regjeringstid, det tidspunkt hvor de var i virksomhet. Mange av datoene er usikre. Ingen autentisk kongeliste for de sørsaksiske kongene eller genealogier eksisterer. De fleste navnene på kongene er sammenstilt fra chartere, en del av disse er forfalskninger, og det er derfor utvist stor forsiktighet for sikre dateringer til kongene. Sammenstilningen nedenfor er hittil det nærmeste man har kommet fram til. Det tradisjonelle setet til de sørsaksiske kongene var i Kingsham (noe navnet også indikerer), en gang på utsiden av de sørlige bymurene til Chichester, men innenfor dagens grenser.

Å kalle disse herskerne for «monarker» eller «konger» er potensielt misledende. Noðhelm hersket samtidig med to eller tre tilsvarende herskere, og Oslac med fire andre. Lokaliseringen av de landområder som var gitt i deres chartere indikerer at de styrte sammen og at det var ingen fordeling av landområder. Slike fellesherskere eksisterte også i Hwicce, Essex, og Wessex. Faktisk, «det er ingenting bemerkelsesverdig i eksistensen av to eller flere samtidige konger hos det samme folket på 600-tallet. Den gamle ideen om kongelig verdighet var et spørsmål om fødsel framfor territorialt styre eksisterte fortsatt ved denne tiden.»

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **År** | **Konge** | **Merknader** |
| **Kongeriket Sussex** |
| 477–491/514 | Ælle |  |
| virksom ca. 500 | Cissa |  |
| ca. 500–før 674 | Ukjente konger |  |
| før 674–685 | Aethelwalh | Falt i slag mot Caedwalla av Wessex. |
| blomstret 685 | Berthun | Styrte som *ealdorman* sammen med Andhun. |
| blomstret 685 | Andhun | Styrte som *ealdorman* sammen med Berthun. |
| 685–686 | Eadric av Kent |  |
| **Lydkonger under Wessex** |
| 692–725 | Nothelm |  |
| 692–725 | Watt |  |
| 714 | Æthelstan |  |
| 725–750 | Æthelbert |  |
| 758–772 | Osmund |  |
| **Avhengighet av Mercia** |
| virksom 772 | Oswald | Styrte som *ealdorman*. |
| virksom 772 | Oslac | Styrte som *ealdorman*. |
| 772–791 | Ealdwulf |  |
| virksom ca. 790 | Ælfwald | Styrte som *ealdorman*. |
|

Referanser
----------

1. ↑  Hamilton-Barr, Alec (1953): *In Saxon Sussex*. 1. utg. The Arundel Press, Bognor Regis. s. 29
2. ↑  Mawer, A.; Stenton, F. M. (1929): *The place-names of Sussex*, Gjenutgitt av Cambridge University Press 1969; ISBN 10: 0521075033

| * v
* d
* r
Heptarkiet |
| --- |
| East Anglia **·** Essex **·** Kent **·** Mercia **·** Northumbria **·** Sussex **·** Wessex |
***Flames and Fortune*** er en amerikansk stumfilm fra 1911.

Handling
--------

En kvinne fra Sørstatene, som ble enke under den amerikanske borgerkrigens første dager, bor sammen med sin nyfødte baby i en liten landsby. De får beskjed om at fienden nærmer seg raskt, og at konføderasjonen sannsynligvis kommer til å ta kontroll over huset hennes. Hun gir raskt sin trofaste tjener, Sam, beskjed om å skjule pengene og de verdifulle juvelene hennes. Sam utfører oppdraget sitt, og velger et gjemmested som han tror ingen kan oppdage. Men rett etterpå blir han drept av et streifskudd, og hemmeligheten bak skjulestedet dør sammen med ham.

48 timer senere er de eneste medlemmene av familien to jenter, barnebarn av kvinnen som beordret at skatten skulle gjemmes. Det står et pantelån på hjemmet deres, som er villig til å gi en av søstrene hjemmet hennes hvis hun går med på å gifte seg med ham. Hun misliker ham, og er forelsket i en yngre og bedre mann som imidlertid er langt fattigere. Men hun elsker lillesøsteren sin - og selv om hun er villig til å tåle fattigdom og nød selv, så tåler hun ikke å tro at det yngre barnet kommer til å lide. Så hun bestemmer seg til slutt for å akseptere tilbudet, og går hjem til mannen. Den yngre søsteren blir sittende alene i huset. Hun har blir advart om å aldri leke med fyrstikker, men gjør naturligvis dette og setter fyr på hele eiendommen.

Referanser
----------

1. ↑  FLAMES AND FORTUNE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flames and Fortune* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Skei** kan referere til:

* Skei, en type bestikk

Stedsnavn:

I Norske Gaardnavne er navnet forklart med et sted som har vært brukt til eller egner seg til kappløp eller kappridning. En annen betydning er gårdsvei mellom åkre. Andre skrivemåter er Skeie eller Ski.

* Skei (Oppland), område rundt Skeikampen i Gausdal
* Skei (Jølster), tettsted og veidele i Sunnfjord kommune, administrasjonssenter i tidligere Jølster kommune
* Skei (Steinkjer), en tidligere kommune i Trøndelag
* Skei (Surnadal), administrasjonssenter i Surnadal kommune

Andre kommuner med gårdsnavnet:
Gjerdrum, Skjåk, Øyer, Alstahaug, Dønna, Sunnfjord kommune, Leka, Overhalla, Stjørdal, Skaun, Sparbu, Verdal, Gjemnes, Sandnes, Sauda, Rissa.

Personer med Skei som etternavn
-------------------------------

* Ivar Skei, ordfører

*Se også: Skeie*

Referanser
----------

1. ↑  O. Rygh: «Norske gaardnavne» innledning side 75

Dette er en pekerside og inneholder kun pekere til forskjellige betydninger av dette ordet. Hvis du har fulgt en lenke hit, kan du kanskje gå tilbake og rette den, så den peker direkte til riktig artikkel. Se alle artikler som begynner med *Skei*.
**Flakvarp** er ei bygd med 50 hus og ca. 150 innbyggere. Bygda tilhørte tidligere Solum kommune, men fra 1964 Skien kommune. Flakvarp ligger ved utløpet av Porsgrundselva i bunnen av Frierfjorden.

Flakvarp har en aktiv velforening som er over 50 år. Flakvarp båtforening har 30 båtplasser og planer om utvidelse. Stedet er også med i "Nabo sone", et prosjekt som skal erstatte nabokjerringa. Det vil si at vi skal prøve å se til at alle våre har det trygt og har noen å kontakte hvis de har behov for hjelp.

Navnet Flakvarp kommer fra at det var her seilskutene begynte varpingen opp elva for å komme til Skien og Porsgrunn. I Flakvarpbukta ligger en holme som heter Fantøya. Den ga bygda et
dårlig rykte i 50-åra pga. at her lå omreisende fortøyd med sine skuter hele sommersesongen mens de reiste rundt på bygdene og solgte sine varer.

Tidligere var det iseksport fra Flakvarp. Spor etter isrenna finnes ennå. Flakvarp er omgitt av skog med fine turstier og fjorden med bade og fiskemuligheter.
**Flamme Forlag** er et lite norsk forlag i Oslo. Det ble etablert 1. april 2008 av Nils-Øivind Haagensen og Bendik Wold med Cappelen Damm som eier. Forlagssjefer og redaktører per 1. januar 2017 er skribentene Nils-Øivind Haagensen og Geir Nummedal, som tok over etter Wold da han ble kulturredaktør i *Klassekampen* våren 2016.

Flamme Forlag satset tidlig på alternative utgivelser, «boksingler», kortromaner og essays. Forlaget har blant annet publisert «singlene» *Hemmelige Tjenester* av John Erik Riley og Dennis Coopers *JFK jr.* i Bendik Wolds gjendiktning. Høsten 2008 kom deres første større utgivelse, kortprosasamlingen MEPÅNO av Ole-Petter Arneberg. I januar 2009 ga Wold og Haagensen ut essaysamlingen Brenn ned skiten. Kortversjonen av essayet «Rock=Revolt?» ble publisert i *Dagbladet*, og skapte debatt. Forlaget har også gitt ut Pablo Llambías' ... rasende ... oversatt av Trude Marstein. Diktsamlingen *Alle forteller meg hvor bra jeg er i tilfelle jeg blir det* av Audun Mortensen ble utgitt i oktober 2009, og ble utnevnt til «Årets beste diktdebut» av *Aftenposten* og omtalt som «moderne kultklassiker» av *Klassekampen*.

Senere har forlagskatalogen rommet nyere norsk lyrikk og skjønnlitteratur av forfattere som blant andre Tiril Broch Aakre, Johan Harstad, Lotta Elstad, Anders Malm, Kjersti Wøien Håland, Lasse W. Fosshaug, Victoria Durnak og Linn Strømsborg. 

Av oversatt skjønnlitteratur har forlaget russiske Vladimir Sorokin, polske Witold Gombrowicz, franske Édouard Levé, italienske Pier Paolo Pasolini, britiske Geoff Dyer og svenske Kristian Lundberg i katalogen.

Referanser
----------

1. 1 2  Georgsen, Tone (14. juli 2008). «Flammen er tent». *Aftenposten*.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Rygene - Smith & Thommesen  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
Rygene - Smith & Thommesen  Foto: KEN 
**Rygene – Smith & Thommesen AS** er en hjørnesteinsbedrift på Rygene i Arendal som driver med produksjon av tremasse. Tremassen blir i hovedsak eksportert i sammenpressede firkanter til Nederland, Tyskland, Italia, Spania, Sveits og Østerrike.

Fabrikken hadde i 2020 20 ansatte.

Rygene sag
----------

Det har vært sagbruk ved Rykenefossen siden før 1630-tallet, men det første sagbruket med noe større virksomhet ble oppført rundt 1650. I 1799 het sagen Øiestad sag og var eid av kjøpmannen Peder Thommassøn, og i 1804 overtok Kallevigfamilien sagen.

Tresliperi
----------

Rundt 1870 overtok arendalsordføreren Anders D. Geelmuyden sagbruket på Rygene, og sammen med maskinfirmaet J.A. Jensen & Dahl startet han tresliperi Rygene Brug der. Den første turbinen ble levert i 1871, og sliperiet var ferdig utbygget i 1873. Allerede i pinseaften 1878 brant sliperiet ned. Det ble ikke bygget opp igjen, men solgt til grosserer Johan Smith fra Christiania for 35 000 kr med alle rettigheter. Han solgte stedet og rettighetene videre i 1883 til selskapet Smith & Thommesen, eid av svogrene Jens T. Thommesen og Julius M. Smith. Sliperiet fikk så etter hvert navnet Rygene Træmassefabrikker. Selskapet ble skilt ut som eget aksjeselskap i 1899, etter at Thommesen døde i 1897. I 1957 ble selskapet slått sammen med Smith & Thommesen igjen, med navnet Rygene – Smith & Thommesen.

Referanser
----------

1. ↑  «About Rygene - Smith & Thommesen, Arendal, Norway». *Rygene - Smith & Thommesen*. Besøkt 10. mars 2021.

Kilder
------

* Aalholm, Olav Anton & Vevstad, Andreas: *Handelshuset Thommesen-Smith, Rygene Træmassefabrikker*, 1983

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
Nestlés «Vikingmelk» er kondensert melk Foto: Øyvind Holmstad, 2016 
**Viking Melk** er et varemerke eid av Nestlé. Viking melk kommer som hermetisert, kondensert melk og pulvermelk. Melken har lang holdbarhet, normalt 8–12 år.[]

Historie
--------

Veggreklame for Viking Melk på Nationaltheatret stasjon i Oslo 1928. Foto: Anders Beer Wilse 
Forsøk på å kondensere melk startet så tidlig som tidlig på 1800-tallet, da også keiser Napoleon fattet interesse for prosjektet for å skaffe franske soldater næringsrik mat. Det første vellykkede resultatet oppsto da man inndampet melk under vakuum ved et relativt lavt kokepunkt. Dette fjernet en del av melkens vanninnhold uten at det gikk ut over næringsverdi og kvalitet på melken. Produktet ble dermed mer transportvennlig samt hadde større holdbarhet.

De som arbeidet med sukret kondensert melk mente det burde være mulig å få til prosessen uten å tilsette sukker.

Doktor Olav Johan Olsen (senere Sopp) var spesielt ivrig i dette arbeidet, sammen med broren Arnold Bakke. Han produserte for første gang hermetisk usukret kondensert melk våren 1889. Dette var en verdensbegivenhet, da ingen hadde maktet å løse problemet tidligere. Sukret kondensert melk hadde vært på markedet siden 1850-årene.

I 1891 startet melkefabrikken Kapp den første produksjonen av kondensert usukret melk ut på markedet. De testet produktet både i tropiske og kalde områder og fikk veldig positive tilbakemeldinger. Produktet hadde god smak og hadde på samme tid lang holdbarhet.

Det norske navnet Viking Melk oppsto som følge av den utbredte nasjonalfølelsen på slutten av 1800-tallet. Fridtjof Nansen tok med seg Viking Melk til Nordpolen i 1893–1895.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  
«Viking Melk». Nestlé. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 28. januar 2012.
**iNorden.org** var en felles, nordisk satsing på borgerjournalistikk, der bloggere, skribenter, aspirerende og erfarne journalister bidro til en nyhetsportal for hele Norden.

Initiativet var privat, kollektivt, brukerstyrt og non-profit. Tjenesten ble etablert på idealistisk basis, med intensjoner om å få borgerjournalistikk som en faktor i det nordiske mediebildet.

iNorden.org var en paraplytjeneste, mens de nasjonale portalene ble etablert som iNorden.dk, iNorden.no og iNorden.se. er for tiden under etablering, og vil, så snart redaksjoner er etablert, få selskap av iNorden.fi og iNorden.is. Det skulle også etableres en all-nordisk, engelskspråklig portal på english.iNorden.org, hvor engelskbloggende/-skrivende nordboere skulle få anledning til å bidra med journalistikk, kulturanmeldelser eller andre meningsytringer.

Nettstedet, som ble lansert 29. oktober 2007, og hadde et samlet 273.000 sideoppslag i februar 2008.

iNorden.org ble grunnlagt av Fred Rune Rahm, Pål Hivand, Jarle Petterson og Øyvind Strømmen.

Referanser
----------

1. ↑  Insignificances - *Om bloggen* Arkivert 9. november 2013 hos Wayback Machine. besøkt 9. september 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell side, snapshot arkivert 19. juli 2008 (WayBack Machine)
**Air Force Distinguished Service Medal** er en militær fortjenstmedalje fra USA innstiftet av 6. juli 1960. Medaljen tildeles personell i USAs luftforsvar for usedvanlig fortjenstfull innsats i ansvarsfull stilling.

Forholdet til andre utmerkelser
-------------------------------

Air Force Distinguished Service Medal tilhører en gruppe av fortjenstmedaljer, som i utmerkelsessystemet i USAs forsvar rangerer etter den høyeste felles utmerkelse for heltemot, Medal of Honor, og de enkelte forsvarsgreners fremste utmerkelser for heltemot, Air Force Cross (luftforsvaret), Navy Cross (sjøforsvaret) og Distinguished Service Cross (hæren). 

I gruppen av fortjenstmedaljer som følger etter disse utmerkelsene, kommer forsvarets fellesutmerkelse Defense Distinguished Service Medal først og deretter forsvarsgrenenes fortjenstmedaljer, blant dem Air Force Distinguished Service Medal. Tilsvarende medaljer i hæren er Army Distinguished Service Medal, i sjøforsvaret Navy Distinguished Service Medal, i kystvakten Coast Guard Distinguished Service Medal. Også Homeland Security Distinguished Service Medal, som har erstattet Transportation Distinguished Service Medal, kan tildeles militært personell og hører i USAs forsvar til i gruppen av de øverste fortjenstmedaljer. 

Air Force Distinguished Service Medal utviklet seg fra Army Distinguished Service Medal og er blant de sist innstiftede fortjenstmedaljene i USAs forsvarsgrener.

Utforming
---------

Sammenlignet med andre utmerkelser i USAs forsvar er Air Force Distinguished Service Medal uvanlig både i utforming og materialvalg. Air Force Distinguished Service Medal er utformet som en gullsol med tretten stråler. Mellom strålene er det plassert tretten hvitemaljerte stjerner. I midten av solen er det plassert en rund, blå halvedelsten. Reversen er slett og kan inngraveres med mottagerens navn. Medaljen er utformet av Frank Alston ved Institute of Heraldry.

Medaljebåndet har en bred hvit midtstripe og kantstriper i gult, blått og gult. Gjentatte tildelinger til samme person markeres med eikeløv i bronse eller sølv på båndet.

Tildeling
---------

Air Force Distinguished Service Medal tildeles personell i luftforsvaret som belønning for usedvanlig fortjenstfull innsats i ansvarsfull stilling. Dette betyr som oftest en vellykket gjennomført operasjon eller større program, der mottageren har utmerket seg ved å utvise usedvanlig ledelse og dømmekraft. Medaljen kan tildeles for krigsinnsats så vel som innsats i fredstid. Den tildeles sjelden offiserer med lavere grad enn brigadegeneral.

Kilder
------

* Frank Foster og Lawrence Borts: *Military Medals of the United States*, Fountain Inn: MOA Press, 2010, s. 38 og 91
* Kerrigan, Evans E.: *Guidebook of U.S. Medals: A Complete Guide to the Decorations and Awards of the United States from 1782 to Present*, Noroton Heights, CN: Medallic Publishing Co. 1994, s. 30–31

Eksterne lenker
---------------

* Air Force Distinguished Service Medal, faktaark fra Air Force Personnel Center
Karl Johans gate 6 står på gul liste
**Byantikvarens gule liste** er ifølge Byantikvaren i Oslo, «en oversikt over registrerte verneverdige kulturminner og kulturmiljøer i Oslo». Dette er bygninger og miljøer en ønsker å bevare. Gul liste forvaltes av Byantikvaren i Riksantikvarens kulturminnedatabase Askeladden. Publikum kan søke i Gul liste i Kulturminnesøk. 

Fra byantikvarstillingen i Oslo ble opprettet i 1956 var en frednings- og bevaringsplan en viktig sak. Den første gule liste ble vedtatt i bystyret i 1962, med 106 husnummer. I juni 2002 var 7500 eiendommer oppført på Byantikvarens gule liste. Hvis en eiendom står på Gul liste er den enten formelt fredet etter kulturminneloven, formelt vernet etter plan- og bygningsloven eller vurdert som bevaringsverdig av Byantikvaren.

Den gule listen er ikke rettslig bindende i seg selv. Plan- og bygningsetaten oversender byggesaker for bygninger på listen til Byantikvaren som avgir en rådgivende uttalelse. Plan- og bygningsetaten sluttbehandler saken.

Se også
-------

* Verneverdier
* Lov om kulturminner
* Plan- og bygningsloven
* Bygningsmiljø

Eksterne lenker
---------------

* Byantikvarens gule liste (besøkt 18. oktober 2017)
* Gul liste som søk- og zoombart kart på Riksantikvarens nettsted kulturminnesok.no, som bygger på basen Askeladden (besøkt 18. oktober 2017)
* Byarkivets nettsted (besøkt 18. oktober 2017)
**«Lys og varme»** er en sang av Åge Aleksandersen som kom ut i 1984. Sangen er fra albumet *Levva livet!*. Sangen ble meget godt mottatt av det norske folk, og for *Levva Livet* fikk Åge Aleksandersen prisen Årets spellemann. I dag er «Lys og varme» et av Norges nasjonalskatter og finnes i flere versjoner.

Eget liv
--------

Sangen ble første gang fremført på avslutningen av Spellemannprisutdelingen i Oslo Konserthus i januar 1984. Siden har den levd sitt eget liv og blitt brukt i seremonier som dåp, konfirmasjon, bryllup og begravelse, ved politiske møter og i utallige konserter. Den er blitt omarrangert for kor, korps og orkester. Sangen finnes på repertoaret til både danseband, pop-og rockeband, salongpianister og visesangere.

Tekst og melodi
---------------

Teksten er inspirert av datteren Lines fødsel som var den første han var med på, hans to foregående barn ble født uten Åge til stede. Sangen er også dedisert til henne.-«Lys og varme» er summen av sanger jeg hørte som barn; i søndagsskolen (Åge har mange stjerner for frammøte), i Frelsesarmeens speidergruppe, og ikke minst sanger min far introduserte meg for, forteller han. Som Edvin Persson og framfor alt Lapp-Lisa («du kan komme med hva du vil, men det blir ikke bedre»), fortalte han til Adresseavisen i 30. januar 2009.

Oversatt
--------

«Lys og varme» er oversatt til alle de nordiske språkene og eksisterer også på engelsk, nederlandsk og spansk. I 2007 ble «Lys og varme» også presentert og analysert i NRK-programmet *Landeplage*.

Referanser
----------

1. ↑  Aleksandersen, Åge (1989). *Sanger*. Oslo: Scanbok. s. 10. ISBN 8290554168.
2. ↑  «Kødder ikke med «Lys og Varme»». Arkivert fra originalen 13. mai 2009. Besøkt 15. desember 2009.

Eksterne lenker
---------------

* *Lys og varme – Historien om en sang* hos Ringve museum
* Åge Alexandersen synger sangen på You Tube sammen med Mikael Wiehe.

| * v
* d
* r
Åge Aleksandersen |
| --- |
| Studioalbum | 
* *7800 Namsos*
* *Mot i brystet, mord i blikket, Bomben und Granaten*
* *Lirekassa*
* *French only*
* *Ramp*
* *Mølje og sodd* (med Oluf)
* *Dains me mæ*
* *Levva livet!*
* *Eldorado*
* *Solregn*
* *Hilsen fra Nicaragua* (med Björn Afzelius)
* *Laika*
* *Din dag*
* *Med hud og hår*
* *Fredløs – Dylan på norsk*
* *Flyg av sted*
* *Gamle ørn*
* *Linedans*
* *To skritt frem*
* *Snöharpan*
* *Katalysator*
* *To Stemmer – 14 Akustiske Sanger & Konsertfilm* (med Mikael Wiehe)
* *Furet værbitt*
* *Sukker og salt*

 |
| Samlealbum | 
* *Åge Aleksandersens beste*
* *Lys og varme*
* *Ljus och värme*
* *Sanger*
* *Åges beste 1972-1994*
* *Lys og varme*
* *Mit danske eventyr*
* *Åge Original*
* *Gull*

 |
| Samlebokser | 
* *Åge-boks 1*
* *Åge-boks 2*

 |
| Konsertalbum | 
* *Dains me mæ*
* *4 skritt tilbake*

 |
| Hyllestalbum | 
* *Æ*

 |
| Sanger | 
* «14 Pages»
* «Lys og varme»

 |
| Relaterte artikler | 
* Prudence
* Sambandet
* Trønderrock

 |
| Åges offisielle nettside |
***Byasa*** er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.

Utseende
--------

 *Byasa alcinous*, larve
Slanke, mørkfargede svalestjerter med avlange vinger. Forvingen er ensfarget brunsvart til svart, bortsett fra at det gjerne er noen enda mørkere (svarte) lengdestreker mellom vingeårene. Bakvingen er smal, med sterkt bølgete ytterkant, og ender i en kort, klubbeformet stjert. Den har gjerne lyse eller rødlige, mer eller mindre halvmåneformede flekker langs ytterkanten.
Larvene har spisse, kjøttaktige utvekster som gjør at de ser piggete ut.

Levevis
-------

 *Byasa polyeuctes* er kanskje den vanligste arten
Paringen skjer ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Eggene legges på næringsplanten. Larven lever som plantespiser og er radikalt forskjellig fra de voksne sommerfuglene, både i levevis og i kroppsbygning.

*Byasa* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) sommerfuglen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse. En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen. Puppeperioden varierer etter temperaturen.

Systematisk inndeling
---------------------

Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

Artene i slekten *Byasa* er av noen entomologer, plassert i slekten *Atrophaneura*.

**Treliste**
* sommerfugler (Lepidoptera)
	+ gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
		- familie svalestjerter (Papilionidae)
			* delgruppe Papilioninae
				+ slekt ***Byasa*** Moore, 1882
					- *Byasa latreillei* (Donovan, 1826)
					- *Byasa polyeuctes* (Doubleday, 1842)
						* underart *Byasa polyeuctes philoxenus* (Gray, 1831)
					- *Byasa dasarada* (Moore, 1858)
					- *Byasa nevilli* (Wood-Mason, 1882)
						* underart *Byasa nevilli stenoptera* (Chou & Gu, 1994)
					- *Byasa adamsoni* (Grose-Smith, 1886)
					- *Byasa alcinous* (Klug, 1836)
					- *Byasa crassipes* Oberthür, 1879
					- *Byasa daemonius* Alphéraky, 1895
					- *Byasa hedistus* (Jordan, 1928)
					- *Byasa plutonius* (Oberthür, 1876)
					- *Byasa mencius* (C. & R. Felder, 1862)
						* underart *Byasa mencius rhadinus* (Jordan, 1928)
					- *Byasa impediens* (Rotschild, 1895)
						* underart *Byasa impediens febanus* (Fruhstorfer, 1908)
					- *Byasa laos* Riley & Godfrey, 1921
					- *Byasa polla* (de Nicéville, 1897)

Kilder
------

* www.funet.fi – Lepidoptera database
* Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Byasa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Byasa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Byasa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Byasa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
«Nomßen er en stor lang elff som löber ret mit gjenom Ouffer hallz preste gield, och er dene samme elff henved xxx miile wegs lang, men dog icke megit bredt […]. Huor wd aff dene elff haffuer sine förste oprindelse, det ved ingen foruist, fordj hun kommer neden af Finne fielldenne, doch som somme sige, daa kommer hun aff it stort wand, som kaldes det blaa vand och hun begyndis norden for Jemptelandt.»
***Namdalens beskrivelse***, egentlig *Gandske Nommedalls Leens Beskriffuelse Aar 1597*, er en anonym topografisk skildring av Namdalen i Nord-Trøndelag, skrevet i 1597. Teksten tilsvarer 16 trykksider.

Forfatteren kan ha vært den dansk-norske fogden Erik Hanssøn Schønnebøl, som skrev en tilsvarende *Lofodens og Vesteraalens Beskrivelse* i 1591, eller helst en prest som tiltrådte i Nærøy prestegjeld i 1593-4, hvis navn er ukjent. Skriftet ble utgitt av Gustav Storm i 1895, og var tidligere kjent og sitert av Gerhard Schøning da han skrev sin *Reise som giennem en Deel af Norge i de Aar 1773, 1774, 1775 paa Hans Majestets Kongens Bekostning er giort og beskreven*.

Namdalen beskrives som bestående av tre prestegjeld: Fosnes – som på den tiden også omfattet Flatanger og Otterøy, Overhalla – som på den tiden også omfattet Grong, Høylandet, Gløshaug og Vemundvik, og Nærøy – som på den tiden også omfattet Vikna og Leka.

Bindal blir nevnt; det tilhørte Brønnøy sogneprestembete i kirkelige spørsmål, men til fogden i Namdalen i sivile saker: «udi dette Bindallen ligger en lidenn annex, som ligger til Brönnie sogn kircke på Hellelandt; och allg tienden wdi same Bindalls fiering kommer til Brönnie, mens bönderne met alle konggens sager suarer til Nummedalls lenn.»

Skriftet skildrer landskap, halvområder, prestegjeldenes utstrekning, kirker, gårder, fiskevær og årsrytmen i fiskeriene. I Nærøy nevnes seks fiskevær: Nordøyan, Fråholmen, Hummelvær, Sklinna, Frelsøy og Steinan. De fem første stedene skal det ha vært kirker og regelmessige gudstjenester.

Se også
-------

* Efterretning om Inderøens fogderie, fra 1760-åra

Referanser
----------

1. ↑  Gustav Storm (1883). *Om forfatteren af Beskrivelserne over Lofoten og Vesteraalen (1591) og over Namdalen (1597)*. Kristianina.
2. ↑  Nils Magne Knutsen. Erik Schønnebøl; NBL; 2. utg.
3. ↑  Jørn Sandnes (1965). *Namdalens historie*. Namsos: Namdal historielag. s. 373.
4. 1 2  *Historisk-topografiske Skrifter om Norge og norske Landsdele, forfattede i Norge i det 16de Aarhundrede*. Christiania: Brøgger. 1895. . Om forfatterskapet i forordet side 42-45; selve teksten side 157-175
5. ↑  Gerhard Schøning (1979). *Reise som giennem en Deel af Norge i de Aar 1773, 1774, 1775 paa Hans Majestets Kongens Bekostning er giort og beskreven*. [Trondheim]: Tapir. ISBN 8251903475.
6. ↑  Fosnes prestegjeld; disnorge.no
7. ↑  Overhalla prestegjeld; disnorge.no
8. ↑  Nærøy prestegjeld; disnorge.no
**Skål** er en rund åpen beholder for mat eller drikke, en dypere skål blir ofte kalt en **bolle**. Skåler og boller kan være av mange forskjellige materialer som keramikk, porselen, glass, plast eller tre. Det er også en skål med til en kaffe- eller tekopp.

Ordet skål stammer fra norrønt skål, og er i familie med ord som «skall», «skjell» og «skalle», og bolle fra norrønt bolli, sammenheng med I ball, rund, dyp skål.

Det er funnet meget gamle skåler i Kina, antikkens Hellas, Kreta og i visse indianerkulturer.

I enkelte kulturer benyttes skåler til seremonielle handlinger som offerskål eller dåpsskål.

En bolle er også en gammel volumenhet for væsker som var brukt i Europa. Hvor mye en bolle var varierte fra sted til sted, i Norge var en bolle fastlagt av Magnus Lagabøtes landslov til å være 4 juster (2,7 liter).

Skåler
------

* Kinesisk skål fra  song-dynasitietKinesisk skål fra song-dynasitiet
* Skål fra romerriketSkål fra romerriket
* Kinesisk teskål fra Ming-dynastietKinesisk teskål fra Ming-dynastiet
* Skål fra ItaliaSkål fra Italia
* Tysk skål fra 1400-talletTysk skål fra 1400-tallet

Boller
------

* Bolle i pyrexBolle i pyrex
* Keramikkbolle fra anasazikulturen frå 900-talet.Keramikkbolle fra anasazikulturen frå 900-talet.
* Kinesisk bolle fra Kangxi keiserenKinesisk bolle fra Kangxi keiseren
* Ølbolle fra fra Vinje i TelemarkØlbolle fra fra Vinje i Telemark
* Bolle fra JapanBolle fra Japan

Se også
-------

* Skål (gest)
* Bolle (mål)
* Ølbolle
* Petriskål

Referanser
----------

1. ↑  «Bokmålsordboka | Nynorskordboka». *ordbok.uib.no*. Besøkt 18. desember 2021.
2. ↑  «Bokmålsordboka | Nynorskordboka». *ordbok.uib.no*. Besøkt 18. desember 2021.
3. ↑  «St. Nicolai kirke (Alvdal) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 18. desember 2021.
4. ↑  Hofstad, Knut (3. oktober 2019). «bolle – volumenhet». *Store norske leksikon*. Besøkt 18. desember 2021.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |