recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lars Høgvold** (født 11. september 1888 i Løten, død 31. desember 1963 i Lillehammer) var en norsk skiløper. Han var en av landets beste skiløpere i tiden 1909–1926. Han ble tildelt kongepokalen i 1911. I 1916 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Han representerte Lillehammer skiklubb. Lars Høgvold var aktiv på ski på den tiden det var kombinert som gjaldt. Han ble nummer 2 i hovedlandsrennet (NM) i Brumunddal 1913 og ble premiert i Holmenkollen i en årrekke. Etter endt karriere fortsatt han innen skiidretten som leder av skiklubben på Lillehammer og han var også styremedlem i Norges Skiforbund og leder for mange delegasjoner norske skiløpere i utlandet. Han var formann i Lillehammer Indrettsforening de 12 først årene etter stiftelsen, æresmedlem fra 1932 og var leder for laget som vant Holmenkollstafetten 1929. Lars Høgvold var også en av dem som gikk opp traseen til det som ble Birkebeinerrennet. Selv deltok han en gang, i 1933 og ble nr. 2 i sin klasse.

Han arbeidet i sportsforretningen P.T. Helleberg på Lillehammer, og avanserte etterhvert til butikksjef. Han var onkel av Magnus Djupdræt.

Meritter
--------

* Ski-VM 1926 – 6.-plass i spesielt hopp

Referanser
----------

1. ↑  Erling Ranheim (red.): *Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Namdal og Nord-Norge*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1960 (s. 139, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lars Høgvold – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Embret Mellesmo og Sverre Østbye | **Holmenkollmedaljen**(1916) | Neste mottaker:Hans Horn og Jørgen Hansen |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Lars Jacobsen Hætta** (født 21. januar 1834, død 17. februar 1896) var en nordsamisk reineier, oversetter, tolk og lærer.

Hætta var fra Kautokeino, og deltok i «Kautokeino-opprøret» i november 1852. Han ble opprinnelig dømt til døden for sin medvirkning i opprøret, men straffen ble senere omgjort til livsvarig fengsel. Dommen sonet han på Akershus Festning, inntil han ble benådet i 1867.

Mens han satt fengslet i hovedstaden fungerte han som språkmester (informant) for Jens Andreas Friis, som var lærer og fra 1874 professor i samisk språk ved Universitetet i Kristiania. Hætta begynte også arbeidet med å oversette Bibelen til nordsamisk. Han laget også en rekke modeller av bruksgjenstander i en reindriftshusholdning; disse modellene er idag spredt rundt på en rekke museer i Norge og utlandet (blant annet Norsk Folkemuseum, Historisk Museum i Bergen, Danmarks Nationalmuseum og Pitt-Rivers Museum i Oxford.) Han ble benådet i 1867 for å fungere som tolk og hjelpemann for Friis og Ludvig Kristensen Daa, bestyrer for Etnografisk Museum, da disse dette år skulle gjennomføre en stor forskningsreise til Finnmark og Russisk Lappland (Kola og Nord-Finland). Han kunne etter det vende tilbake til Kautokeino, der han virket som lærer og kirketolk. Han giftet seg i 1868 med Berit Hansdatter Gaup, som også hadde blitt dømt for medvirkning i «Kautokeino-opprøret».

Lars Hættas samiske oversettelse av Det nye testamente ble utgitt i 1874, og hele Bibelen på nordsamisk utkom i 1895. Tekstene ble revidert av Friis og Just Qvigstad og utgitt av Norsk Finnemisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Aarseth, Bjørn. (2009, 13. februar). Lars Hætta. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 9. desember 2016.
2. ↑  *Bibal daihe Basse čala mi sistes doalla boares ja ođđa testamenta kanonalaš girjid*. s.n.] 1895.
3. ↑  Norgeshistorie.no, Bjørg Seland: «Det norske bibelselskap». Hentet 9. des. 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Klassekampen: Hva forårsaket opprøret? av Ole Henrik Magga er professor ved Sámi allaskuvla/Sámi University College
* NRK: – Bakgrunnen for 1852-opprøret må bli vektlagt
* Dom av 6. august 1854
* Kyrkjebok Kautokeino 1852, skrivet av sokneprest Hvoslef

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND
 |
**Alejandrina Mireya Luis Hernández** (født 25. august 1967 i Camagüey) er en cubansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona, 1996 i Atlanta og 2000 i Sydney. 

Luis ble olympisk mester i volleyball under OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det cubanske laget som vant volleyballturneringen for damer foran SUS og USA. Cuba vant semifinalen mot USA med 3-2 og i finalen beseiret de SUS med 3-1. Luis spilte fem kamper i OL-turneringen.

Fire år senere, under sommer-OL 1996 i Atlanta vant hun en ny gullmedalje med det cubanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-1 over Kina. Luis spilte åtte kamper i turneringen.

Luis vant sin tredje olympiske gullmedalje under Sommer-OL 2000 i Sydney. Cuba vant semifinalen med 3-2 over Brasil og finalen med 3-2 over Russland. Hun spilte tre kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1992 Spanias flagg Barcelona - Gull **Gull** i volleyball, damer Cubas flagg Cuba
* 1996 USAs flagg Atlanta - Gull **Gull** i volleyball, damer Cubas flagg Cuba
* 2000 Australias flagg Sydney - Gull **Gull** i volleyball, damer Cubas flagg Cuba

Referanser
----------

1. ↑   www.ecured.cu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.panamericanworld.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Mireya Luis – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Mireya Luis – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Mireya Luis – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Mireya Luis – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mireya Luis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mireya Luis – European Volleyball Confederation Rediger på Wikidata

* (it) Mireya Luis – Lega Pallavolo Serie A (kvinner) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Launchpad** er en webapplikasjon og nettside som lar brukere huse og samhandle utvikling av programvare, i hovedsak programvare med fri og åpen kildekode. Launchpad utvikles og opprettholdes av Canonical Ltd. Det har flere deler. Rosetta er en side for å oversette fri programvare. Malone er til for å spore feil i programvaren. Soyuz er et verktøy for å opprette tilpassede distribusjoner. Launchpad blir hovedsakelig brukt i utviklingen av Ubuntu, en Linux-distribusjon. Launchpad bruker det frie tjenerprogrammet Zope 3.

Kritikk
-------

Launchpad har blitt kritisert for å være hypokritisk av noen medlemmer av fri programvare samholdet, for at det ikke er tilgjengelig under en fri lisens, slik som GNU GPL, til tross for hensikten til siden. Utviklerne har uttalt at de har som mål å slippe den under en fri programvarelisen etterhvert, men at det kan være at det kommer til å ta år. Mark Shuttleworth svarte personlig på denne kritikken at Launchpad behøver betalte programmerere for å fortsette utviklingen av Launchpad-plattformen, og at det ikke ville være noe poeng i å utvikle flere versjoner av Launchpad på grunn av sannsynligheten for at avstikkere kan bli inkompatible med originalen.

Konvertering til fri programvare
--------------------------------

9. juli 2007, annonserte Canonical Ltd utgivelsen av Storm under LGPL versjon 2.1. Storm, er den første komponenten av Launchpad som frigis, og brukes til kartlegging av objekt-relasjoner for å forenkle utviklingen av applikasjoner som støtter seg på databaser Python.

Navneopprinnelse
----------------

Launchpad er oppkalt etter utskytsrampen til en romferje. Nettsiden Launchpad er selve grunnfundamentet eller utspringet til Ubuntu, dens logo er et ikon av en romferje og Mark Shuttleworth har bakgrunn som kosmonaut.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 25. september 2016.
2. ↑  «The launchpad Open Source Project on Open Hub: Licenses Page». *Open Hub*. Besøkt 19. juli 2018.
3. ↑  «Legal/ProjectLicensing» **(engelsk)**. Canonical Ltd.
4. ↑   «Launchpad Frequently Asked Questions». Canonical. 5. august 2006.
5. ↑  «Launchpad should be free software (free as in freedom)». 18. april 2007.
6. ↑  «Canonical Releases Storm as Open Source». 10. juli 2007. Arkivert fra originalen 26. november 2007.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. november 2007. Besøkt 15. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Launchpad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Launchpad på Mastodon Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** NKC
 |
Laukvik på Senja
**Laukvik** er et sted på Senja i Troms. Stedet ligger i Lenvik kommune, cirka seks kilometer fra Botnhamn.

Historie
--------

Laukvik var på 1800-tallet et veletablert handelssted og naturlig knutepunkt for fiskere og annen skipsfart med dampskipsanløp, butikk, godsekspedisjon, postkontor og etter hvert telegraf. I tillegg foregikk det pomorhandel i Hekkingsundet, like utenfor Laukvik, hvor det både ble levert fisk og byttet med andre varer fra russiske sjø- og handelsmenn. Som handelssted har Laukvik historie fra før 1700-tallet.

Hekkingen i Lenvik kommune
På grunn av den store skipstrafikken forbi Laukvik til den stadig mer voksende Tromsø by, ble det fra midten av 1800-tallet behov for et innseilingsfyr som ble plassert på Hekkingen, kjent som Hekkingen fyr. Fyret hadde både fyrvoktere og assistenter fra Laukvik gjennom sin bemanningstid, og Laukvik var den naturlige basehavnen for båttrafikken mellom fyr og fastland til langt utover 1900-tallet.

Laukviks militære historie
--------------------------

I etterkrigsårene under den kalde krigen var Malangsfjorden lett tilgjengelig for uønsket ferdsel og en bunkerstasjon ble etablert i Laukvik for å følge med på all aktiviteten i området. En kabel ble som første tiltak strekt på tvers av fjorden fra Laukvik til Marslett på Kvaløya, spesielt for overvåking av mulige ubåter.

I 1955 kom det personell fra Forsvaret til bunkerstasjonen for å følge overvåkningen, og bunkeren ble oppgradert med innlagt vann og strøm ved hjelp av menige fra Tromsø Sjøforsvarsavsnitt. Stasjonen var i bruk til høsten 1969.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Paul Marlor Sweezy** (født 1910, død 2004) var en amerikansk nymarxistisk økonom. Han studerte på Harvard under Joseph Schumpeter og oppnådde doktorgrad i 1937. I 1942 ga han ut boka *The Theory of Capitalist Development* der han tok for seg visse problematiske aspekter ved Marx' økonomiske teorier, før han sluttet seg til Office of Strategic Services, en forløper til CIA.

Etter å ha fått oppstartsstøtte fra F.O. Matthiessen, som Sweezy hadde blitt kjent med i forbindelse med tidligere visepresident Henry A. Wallace sitt forsøk på å bli valgt til president i 1948, startet Sweezy i 1949 tidsskriftet *Monthly Review* sammen med Leo Huberman, et tidsskrift han skulle være med å redigere frem til sin død.[]

I forbindelse med de antikommunistiske kampanjene som ble ført i USA på 1950-tallet ble Sweezy dømt for forakt for retten for ikke å ha angitt sine politiske meningsfeller. Denne dommen ble til slutt opphevet av høyesterett i 1957.

Sweezy har skrevet en rekke bøker, både alene og i samarbeid med andre. Den mest utbredte av disse er *Monopoly Capital*, skrevet med Paul A. Baran, der de setter fokus på det de anser som kjernen i den moderne kapitalismen, nemlig tendensen til sløsing, dårlig utnyttelse og sentralisering.[] Andre kjente bøker er *Four Lectures on Marxism*, *Socialism in Cuba* (med L. Huberman) og *The Irreversible Crisis* (med Harry Magdoff).

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gran Enciclopèdia Catalana, oppført som Paul Marie Sweezy, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0064766[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w65b1883, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
**Storfjärden** er en innsjø helt nord i Uppsala län i Sverige. Det er nederste innsjø i Dalälvens nedbørsområde, før elva munner ut i Bottenhavet øst for Gävle.

Sjøen er regulert med to demninger ved utløpet i nordøst, Asköns damm og Lanforsens damm. Her ligger Lanforsens kraftverk. Det er også en tredje demning litt lenger vest; Hålldammen. Denne regulerer vannføring i et vestre elveløp ned til Sågdammen. 

Ved oppdemmingen av sjøen ble store jordbruksområder på øst- og vestsiden lagt under vann, og sjøen fikk sin nåværende form med våtmarksområder og mange øyer og holmer. Dette gir gode forutsetninger for et rikt fugleliv. Her finnes blant annet sangsvane, trane og fiskeørn.

Det finnes også bever, og mange fiskearter. De vanligste er abbor, flire, gjedde, hork og mort, mens asp, harr, ørret og ål er mindre vanlige.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sjöareal och sjöhöjd» (PDF). Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 18. juni 2019.
2. ↑  «Modelldata per område». Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut. Besøkt 18. juni 2019.
3. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 27. mai 2021.
4. ↑  «Paddling». Älvkarleby kommun. 29. mai 2018. Besøkt 18. juni 2019.
5. ↑  «Dalälven (Untra kraftverk till Älvkarleby)». iFiske. 29. mai 2018. Besøkt 18. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Bilder over Storfjärden, Digitaltmuseum
* «Storfjärden». *Vatteninformationssystem Sverige*. Länsstyrelserna. Besøkt 18. juni 2019.
**Roger Hayward Alan «Rod» Plaxton** (født 2. juni 1904, død 20. desember 1963) var en canadisk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1928 i St. Moritz.

Plaxton ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1928 i St. Moritz. Han spilte på *Varsity Blues ishockeylag* som representerte Canada under OL-turneringen. Det canadiske laget vant turneringen overlegent. De var direktkvalifisert til finalerunden som besto av fire lag. Canada vant alle sine tre kampene med sammenlagt 38-0; Sverige 11-0, Storbritannia 14-0 og Sveits 13-0. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag var Roger Plaxton, Charles Delahay, Frank Fisher, Louis Hudson, Norbert Mueller, Herbert Plaxton, Hugh Plaxton, John Porter, Frank Sullivan, Joseph Sullivan, Ross Taylor, David Trottier.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **OL-Gull** i ishockey Canadas flagg Canada
* VM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Gull **VM-Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roger Plaxton – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Roger Plaxton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Roger Plaxton – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Roger Plaxton – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Roger Plaxton – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Pseudocallispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En nokså liten (ca. 6 millimeter), oval, blankt svart skjoldbille, dekkvingene med blå metallglans. Kroppsformen er hvelvet. Hodet er lite, med et firkantet fremspring mellom antennefestene, antennene noe kraftige og korte, spisse. Pronotum er trapesformet sett ovenfra, dekkvingene rundede, med fine punktrader.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne artens næringsplante er ukjent.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Filippinene.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Callispini** Chapuis, 1875
						* slekten ***Pseudocallispa*** Uhmann, 1931
							+ *Pseudocallispa schultzei* Uhmann, 1931

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Hispodonta* på ITIS
* Hispines of the World - *Pseudocallispa*
* (en) *Pseudocallispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudocallispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudocallispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
Pu‘u ‘Ō‘ō, en sinder- og sprutkjegle på Kīlauea på Hawaii
**Vulkankjegler** er av de enkleste vulkanformasjonene i verden. De er bygd opp av fragmenter som er kastet opp (sprøytet ut) fra en vulkanventil og som samler seg opp i en haug rundt ventilen i form av en kjegle med et krater i midten. Vulkankjegler kan deles inn i forskjellige typer, avhengig av hva slags stoff som kastes ut i utbruddet. De vanligste typene er sprutkjegle, sinderkjegle, askekjegle og tuffkjegle.

*Kjeglevulkaner* er vulkaner med bratte skråninger, 33 graders helning eller mer. De blir maks 300 meter høye og er den minste av de tre vulkantypene. De andre typene er skjoldvulkan og sammensatt vulkan.[]

Sprutkjegle
-----------

En sprutkjegle er formet av smeltet lava som kastes ut fra en ventil. Gasser som utvider seg i lavafontenen river den flytende steinen inn i ujevne klumper som faller tilbake til jorden og danner en haug rundt ventilen. Den fremdeles delvis flytende steinen skvetter eller spruter når den treffer overflaten og haugen som dannes blir derfor kalt en spruthaug. Siden "dråpene" ikke er helt faste når de lander får hver partikkel en ujevn form og smelter sammen når de stivner, og på den måten er de forskjellige fra sinder og aske. Sprutkjegler er typiske for vulkaner med spesielt flytende magma, som de man finner på Hawaii.

Aske- og tuffkjegler
--------------------

En askekjegle består av partikler med størrelse som i gjørme eller sand. Eksplosive utbrudd fra en ventil der magma vekselvirker med grunnvann eller sjøvann og produserer damp kalles *freatisk*. Vekselvirkningen mellom magma, utvidende damp og vulkanske gasser fører til at stort sett små partikler sprøytes ut, kalt vulkansk aske. Fallende aske har samme konsistens som mel. Løs aske danner en *askekjegle*, som blir en *tuffkjegle* eller en tuffring når aske blir fast (se også tuff). Uttrykket *pyroklastisk kjegle* benyttes ofte synonymt med *tuffkjegle*.

Et eksempel på en tuffkjegle er Diamond Head på Waikīkī i Hawaii.

Sinderkjegler
-------------

Utdypende artikkel: Sinderkjegle

Sinderkjegle
En sinderkjegle er en vulkansk kjegle som nesten bare består av løse vulkanske partikler kalt sinder (pimpstein, pyroklastisk stein eller tefra). De består av partikler og klumper av størknet lava som kommer fra en enkelt ventil. Når den gassdrevne lavaen blir blåst kraftig ut av en ventil brytes den opp i små biter og størkner, før den faller ned tilbake som sinder rundt ventilen, og danner slik en sirkelformet eller oval kjegle. De fleste sinderkjeglene har et skålformet krater på toppen.

Sinerkjegler blir sjelden høyere enn 500–750 m i forhold til omgivelsene og siden de består av løsmasser blir de ofte raskt erodert bort, med mindre det skjer nye utbrudd.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Izabal** er et av Guatemala 22 departementer. Kystområdene danner del av hjemlandet for Garifunafolket.

Izabal grenser mot Belize i nord, i nordøst til Hondurasbukten, og i øst til Honduras, og til departementet Petén i nordvest, Alta Verapaz i vest, og Zacapa i sør.

Departementet Izabal omgir Lago Izabal (eller Lago de Izabal), Guatemalas største innsjø (omkring 48 km lang og 24 km bred, med et areal på ca. 590 km²). Det spanske kolonifortet San Felipe, nå et guatemalansk nasjonalmonument, med utsikt over stedet der innsjøen danner Río Dulce.

Den lille byen Izabal ligger ved kysten av innsjøen i sør; før byggingen av havnene Livingston og Puerto Barrios i det 19. århundre var den Guatemalas hovedhavn til Det karibiske hav og var opprinnelig sete for Izabal departement; men nå er Izabal by er fjerntliggende landsby som får liten trafikk.

Fra området rundt innsjøen Izabal, strekker departementet Izabal seg langs Río Dulce til kysten av Det karibiske hav.

Departementet Izabal innbefatter havnene Puerto Barrios (departementssete), Santo Tomás de Castilla, Livingston og Guatemalas frihandelsområde Zolic. I Izabal befinner også de førkolumbiske Maya ruinene i Quiriguá.

Kommuner
--------

| Kommune | Areal (km²) | Innbyggertall 2002 |
| --- | --- | --- |
| El Estor | 2 896 | 42 984 |
| Livingston | 1 940 | 48 588 |
| Los Amates | 1 615 | 56 187 |
| Morales | 1 295 | 85 469 |
| Puerto Barrios | 1 292 | 81 978 |
|
| **Totalt** | **9 038** | **314 306** |

Referanser
----------

1. ↑  GeoHive; Guatemala, administrative units Arkivert 6. desember 2016 hos Wayback Machine. Besøkt 15. desember 2012.
2. ↑  Census 2002-11-24 Population Arkivert 6. desember 2016 hos Wayback Machine. Besøkt 15. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Interaktiv department kart
* Izabal, det grønn karibia

| * v
* d
* r
Guatemalas departementer |
| --- |
| Alta Verapaz **·** Baja Verapaz **·** Chimaltenango **·** Chiquimula **·** El Progreso **·** Escuintla **·** Guatemala **·** Huehuetenango **·** Izabal **·** Jalapa **·** Jutiapa **·** Petén **·** Quetzaltenango **·** Quiché **·** Retalhuleu **·** Sacatepéquez **·** San Marcos **·** Santa Rosa **·** Sololá **·** Suchitepéquez **·** Totonicapán **·** Zacapa | Guatemalas flagg |
| ISO 3166-2:GT |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Tegningsrett** eller **tegningsrettighet** angir det antallet aksjer en investor har rett til, eller uttrykt ønske om, å kjøpe ved tegningsperiodens utløp i forbindelse med emisjoner i aksjeselskaper. Tegningsrettene kan være omsettelige etter nærmere avtalte regler. I en emisjon vil aksjer fordeles i henhold til antall tegningsretter. Dette gjøres gjerne ved at alle med tegningsretter blir tildelt aksjer så langt det rekker. Skulle det etter dette være ytterligere aksjer til fordeling, er det vanlig at disse fordeles proratisk etter det antallet tegningsretter den enkelte investor besitter.

Med tegningsretter kan investorer både delta i en emisjon og handle på børsen. Ved en emisjon mottar ofte eksisterende aksjonærer fortrinnsrett til å kjøpe nye aksjer i selskapet. Det kalles for tegningsretter. Det vil si at for hver aksje du eier, mottar du x antall tegningretter. For hver tegningsrett har du krav på å få kjøpt et visst antall aksjer i selskapet, ofte til en fastsatt pris i en viss periode. Tegningsrettene kan også selges på børs. Tegningsretter har derfor en dobbel funksjon: de gir en rettighet til å delta i en emisjon, samtidig som de er et verdipapir i seg selv.

Norge
-----

I Norge regulereres tegningsretter blant annet i lov om finansforetak og finanskonsern (finansforetaksloven) § 10-23, som lyder i sin helhet:

> 
> **§ 10-23.*Tegningsretter***
> 
> 
> (1) Generalforsamlingen kan med flertall som for vedtektsendring beslutte at foretaket skal utstede tegningsretter som gir eierne rett til senere å kreve utstedt egenkapitalbevis. Vedtaket kan ikke registreres i Foretaksregisteret før det er godkjent av Finanstilsynet. § 10-10 annet og tredje ledd gjelder tilsvarende. Utøves slike tegningsretter, forhøyes eierandelskapitalen uten ny beslutning fra generalforsamlingen.
> 
> 
> (2) § 10-12 om tegning og registrering av egenkapitalbevis gjelder tilsvarende. Det beløp som betales for tegningsrettene, fordeles etter regelen i § 10-14 om fordeling av overkurs ved tegning av egenkapitalbevis. For øvrig gjelder allmennaksjeloven §§ 11-12 og 11-13 tilsvarende.
> 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  «Lov om finansforetak og finanskonsern (finansforetaksloven) - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 8. mai 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NDL
 |
**Tehreek-e-Taliban Pakistan** (TTP), i dagligtale kjent som **pakistansk Taliban**, er en av de viktigste militante paraplyorganisasjonene for Taliban i Pakistan.[] De ligger først og fremst i konflikt med den sentrale myndighetene i Pakistan, men de står heller ikke på god fot med myndighetene i nabolandet Afghanistan.

Gruppen har sverget evig troskap til både Taliban-lederen Mullah Omar og Osama bin Laden.[] Blant gruppens uttalte mål er motstand mot den pakistanske hæren, håndhevelse av sharia-lovverket og å kaste USA og NATO-styrkene ut av Afghanistan for godt.[]

TTP ble grunnlagt i 2002 da det pakistanske militæret gjennomførte streiftog i stammeområdene der de holdt til for å bekjempe utenlandske militante som kom over grensen fra Afghanistan.[] Mens de pakistanske militære hovedsakelig konsentrerte seg om den afghanske organisasjonen Taliban kunne mindre islamske grupperinger koordinere tett uten å risikere så mye.[]

Den 25. august 2008 ble grupperingen bannlyst av de pakistanske myndighetene og de frøs gruppens bankkontoer og eiendeler og de utlyste dusører på noen av de mest fremtredende lederne av TTP.[]

16. desember 2014 skal syv bevæpnede medlemmer av organisasjonen ha stått bak skoleangrepet i Peshawar der 141 mennesker døde, av disse var 132 barn i alderen 8 til 18 år, og de andre ansatte på skolen.

Referanser
----------

1. ↑  «Peshawar school attack: Over 100 killed in Pakistani Taliban attack, hundreds of students hostage». DNA India. 16. desember 2014. Besøkt 16. desember 2014.
**Tegnsetting** kan handle om både *skriftlig tegnsetting*, *kommuniserende tegnsetting* og *maskinell tegnsetting*.

Kommuniserende tegnsetting
--------------------------

### Dyr

Dyr kommuniserer på flere måter og mange nivåer. En av måtene er gjennom tegnsetting, som sammen med duftavsetning kan hevdes å utgjøre det zoologiske begrepet markering. Tegnsettinger kan være skrape- eller kloremerker på grunnen og trær. En annen kan være bitemerker og avføringer på bestemte steder.

### Planter

Planter kan på lik linje med dyrene sies å betjene seg av forskjellige former for tegnsetting på en rekke nivåer. I plantenes tegnmarkeringsspekter inngår i så måte, foruten kroneutfoldelse og fruktifikasjon, også selve støvstiftningene.

Prosessuell tegnsetting i datastrømfordeling
--------------------------------------------

I alminnelig elektronisk datastrømbehandling fordeles ofte strømmene fra hverandre idet hvert enkelt strømelement tildeles tilsvarende allokasjonspunkter gjennom fiksering på gitte tegn som danner adgang til tilbakeføring av de sammes koblinger til startkapslene, slik at ikke fast data ved omkobling går tapt, eller selve strømgangen belastes irrasjonelt. Det karakteristiske ved slik tegnsetting er det prosessuelt labile ved koblingenes gjensidige vekselprogresjon, dvs. forholdene mellom de respektive tilbakeføringsratene i seg selv.

Skriftlig tegnsetting
---------------------

Skriftlig tegnsetting eller **interpunksjon** handler i skriftlig språk om alle andre tegn enn vanlige bokstaver og tall, slik som skilletegn, ordmellomrom og innrykk. I tegnsetting brukes symboler som hverken tilsvarer fonemer (lyder) eller leksemer (ord og fraser), men som bidrar til å avgrense og logisk understrukturere de påhverandrefølgende periodedannelsene i den skriftlige teksten. De hovedsakelige logiske symbolene er i så måte punktum, komma, kolon og semikolon. Under andre utbredte symboler, som kan betegne både utfyllelse, innskytelse og betonelse, finner man for eksempel tankestreken, parentestegnet, anførselstegnet, utropstegnet og spørsmålstegnet.

Se også
-------

* Typografi
* Kommunikasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
***Tegocassis*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

En middelsstor, bredt oval, blank, gulbrunlig (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Sett fra siden er den butt kjegleformet. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve. Oversiden er ganske fint punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Arten er trolig svært vidt utbredt og er kjent fra Kamerun, Tanzania og Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Tegocassis*** Spaeth, 1924
							+ *Tegocassis corpulenta* (Weise, 1904)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Tegocassis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tegocassis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tegocassis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Tegocassis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Lille Gråkallen leir** er en delvis nedlagt militærleir som ligger ved Lille Gråkallen (415 moh), like øst for fjellet Gråkallen i Bymarka i Trondheim. Leiren tilhørte Luftforsvaret som en del av INI Operasjoner Radar Gråkallen, med tilhørighet til Luftforsvarets stasjon Mågerø. Deler av leiren brukes i dag av Heimevernet og huser for tiden Heimevernsungdommen samt at den benyttes av HV12 til øvingsområde. Resterende deler av leiren, som består av sammenbygde kaserner på 3 500 kvm, benyttes i dag av organisasjonen MOT.

Historie
--------

Leiren tilhørte Teleskvadronen i Luftforsvaret som en overvåkningsstasjon for Midt-Norge, med radarer på toppen av Gråkallen. Leiren ble bygd på midten av 1950-tallet med hensikt å overvåke midt-norsk luftrom. Vinteren 1954/55 foregikk sluttmonteringen av overvåkingssytemet på leiren. Leiren var utstyrt med det daværende topp moderne Kogv-systemet. Det nærliggende vannet Blomstertjønna ble brukt som drikkevannkilde for både leiren og den nærliggende Skistua. Frem til 30. april 2002 var Lille Gråkallen operativ som *Luftforsvarets kontroll- og varslingsstasjon Gråkallen*. 

I 2003 ble leiren offisielt nedlagt da Forsvaret la om til at radarstasjonen på Gråkallen i fremtiden skulle være ubemannet. Heimevernet tok deretter over leiren, som fremdeles var i Forsvarets eiendom, med leieavtale hos Trondheim kommune. I 2010 ønsket kommunen at den ideelle organisasjonen MOT skulle få leieavtale om å benytte leiren.

Se også
-------

* Skistua
* NTNUI Studenterhytta

Referanser
----------

1. ↑  Bratberg, Terje. (2008). *Trondheim byleksikon*. «Gråkallen» s. 213–214. Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1762-1.
2. ↑  VG.no – Vil legge ned Gråkallen (Av NTB. Publisert 25. februar 2003, besøkt 7. april 2022)
3. ↑  Adressa.no – Kampen om Lille Gråkallen i gang[*død lenke*] (Publisert 4 mars 2003, besøkt 7. april 2022)
4. ↑  NRK.no – Mot på Lille Gråkallen (Av Magnus Brattset Drabløs. Publisert 3. mars 2010, besøkt 7. april 2022)
5. ↑  NRK.no – En drøm som har gått i oppfyllelse (Av Aksel Faanes Persson. Publisert 15. januar 2013, besøkt 7. april 2022)

Eksterne lenker
---------------

* Wikioppføring «Lille Gråkallen» hos Strinda historielag
* Kogv-systemet.com – Gråkallen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Candidatus scientiarum** i maskulinum eller **candidata scientiarum** i femininum (forkortet **cand.scient.**) er en akademisk grad i Danmark som utgjør fem års universitetsstudier. Den ble innført i 1968, til erstatning for graden cand.mag. innenfor matematisk-naturvitenskapelige fag. Graden ble på midten av 1980-tallet også innført i Norge, samtidig med at den tidligere graden cand.real. som var normert til lengre studier og som var en mer forskningsorientert grad, ble avskaffet.[] I Norge ble graden cand.scient. siste gang tildelt vårsemesteret 2007. 

Graden cand.scient. ble i Norge oppnådd på grunnlag av eksamener som omfattet minst ti semestres normert studietid. Den bygget på utdannelse på lavere nivå (eksempelvis norske grunn- og mellomfag) av minst 3,5 års normert omfang. I Norge var det vanlig, men ikke noe krav, å ta cand.scient. etter en cand.mag.-grad (den norske cand.mag.-graden hadde i matematisk-naturvitenskapelige mindre omfang enn både norske cand.mag.-grader i andre fag og den danske cand.mag.-graden).[] Etter 2003–2007 har cand. scient. blitt erstattet av en femårig mastergrad.

I skolevesenet vil graden kvalifisere til en stilling som lektor, dersom den er supplert med et praktisk-pedagogisk studium.

I Danmark inngår betegnelsen *candidatus scientiarum* også i graden *candidatus scientiarum politices* (cand.scient.pol.), som er en embedseksamen i statsvitenskap.
«Castilla» har flere betydninger.
Castillas flagg.
Utstrekningen til Castilla rundt 1210.
**Castilla** (spansk: *Castilla*, også kjent som *Kastilien* eller *Kastilla* i Skandinavia) var en spansk historisk region med uklare grenser som er resultatet av en gradvis integrering av kongedømmet Castilla med dets naboer til å bli Castillas krone og senere kongeriket Spania da det ble forent med Aragóns krone og kongedømmet Navarra.

I dagens Spania er Castilla vanligvis betraktet å utgjøre en del av den selvstyrte regionen i Castilla og León i nordvest, og Castilla-La Mancha og Madrid i sentralt, og sentral-sørvestlige delen av landet, tidvis også inkludert Cantabria og La Rioja, av historiske grunner. Det er imidlertid ulike versjoner om de nøyaktige grensene til Castilla, og ettersom området mangler offisiell anerkjennelse i dag har området ingen offisielle grenser. Det er dog tradisjonelt delt mellom «Gamle Castilla», som er Cantabria, La Rioja og den østlige halvdelen av Castilla og León, og «Nye Castilla», som er Castilla-La Mancha og regionen Madrid. Moderne spanske monarker er nummerert i henhold til systemet i Castilla.

Castillas navn er antatt å bety «festningenes land» (festning på spansk er *castillo* (jf. engelsk *castle*), fra latin *castellum*), i referanse til de festninger som ble bygd i området for å konsolidere og befeste den kristne gjenerobringen, *Reconquista*, fra maurerne (det muslimske herrestyret på Den iberiske halvøy).

Se også
-------

* Kongedømmet Castilla
* Liste over kastiljanske monarker

Eksterne lenker
---------------

* «A short guide to the regions of Spain», *Gitelink*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
***Agathiphaga*** er en slekt av sommerfugler som omfatter de antatt mest primitive medlemmene i ordenen bortsett fra kjevesommerfugler (Zeugloptera). Det er bare kjent to arter, fra Queensland, Australia og noen øyer i Stillehavet. De mangler sugesnabel, men har derimot funksjonelle mandibler (overkjever). Av utseende ligner de på vårfluer (Trichoptera). Larvene lever på frø av kaurifuru (*Agathis* spp. i kransgranfamilien (Araucariaceae)).

Utseende
--------

Middelsstore (vingespenn opptil 25 mm) møll med smale vinger, brunt marmorerte vinger, kamuflasjefargede. Hodet er ganske stort med store, utstående fasettøyne. De mangler sugesnabel, men har store, asymmetriske mandibler (overkjever). Antennene er trådformede. Vingene holdes taklagt over bakkroppen, som hos vårfluer. Beina har en spore på frambeina, fire på mellom- og bakbeina. De utvokste larvene er maggotlignende, uten synlige bein.

Levevis
-------

Larvene lever inne i frø av kaurifuru (slekten *Agathis*), der de gnager ganger. Det er ganske sjelden at man finner de voksne sommerfuglene, men det er vanlig at man finner larver i 10 % og enkelte ganger opptil 50 % av kaurifuru-frøene. Et uvanlig trekk er at larvene kan overleve i dvaletilstand i minst tolv år – dette kan muligens være en tilpasning til spredning med frø som flyter i sjøen. Også puppestadiet kan ligge i dvale i flere år. De voksne møllene flyr om natten. *Agathiphaga queenslandensis* lever bare i regnskoger i Queensland.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Overfamilien **Agathiphagoidea** Kristensen, 1957 – bare én familie
		- Familien **Agathiphagidae** Kristensen, 1957 – bare én slekt
			* Slekten *Agathiphaga* Dumbleton, 1952
				+ *Agathiphaga queenslandensis* Dumbleton, 1952 – Queensland
				+ *Agathiphaga vitiensis* Dumbleton, 1952 – Fiji, Vanuatu, Salomonøyene, Ny-Caledonia

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agathiphaga* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Agathiphaga* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Agathiphaga* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Agathiphaga* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Agathiphaga queenslandensis* : Bilder
**Agavetredreper** (*Comadia redtenbacheri*) er en sommerfugl som tilhører familien tredrepere (Cossidae). Den finnes i Mexico.

Utseende
--------

Sommerfuglen er temmelig ensfarget gulbrun.

Levevis
-------

Arten har larver som utvikler seg i kjernen av agaver (Agavaceae).

Spiselige larver
----------------

Tredrepernes larver er store og fete, og selv om de gjerne skiller ut forskjellige sterkt luktende stoffer, er en del av dem ganske velsmakende om de er riktig tilberedt, og de har blitt spist i flere forskjellige deler av verden. Spesielt kjent er denne arten, som ofte er kjent som *agave red worm*. Den lever i agaver som blir brukt ved produksjon av brennevinet mescal i Mexico. Larvene samles inn når man høster agavene, og kan serveres ristede, eller man kan legge dem opp i flaskene som snacks ved siden av brennevinet.

Utbredelse
----------

Den finnes i Mexico og det sørlige USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *agavetredreper* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *agavetredreper* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Comadia redtenbacheri* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Comadia redtenbacheri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde av voksen sommerfugl:
**Agathokles** (født 361 f.Kr. død 289 f.Kr.) var tyrann i Syrakus i perioden 317 til 289 f.Kr. og konge av Sicilia fra 304 til 289 f.Kr..

Agathokles ble landsforvist etter å ha forsøkt å styrkte oligarkiet i Syrakus, men vendte tilbake sammen med en armé. Etter å ha fordrevet og myrdet ca. 10,000 borgere ble han byens tyrann.

Han førte en langvarig krig mot Karthago som han tapte. Etter å ha inngått fred med Kartago etablerte Agathokles seg som konge av Sicilia.

Ved sin død gjeninnførte han demokratiet i stedet for å la en av sine sønner overta makten.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Frank Sherman Henry** (født 15. desember 1909, død 25. august 1989) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Henry ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen i feltritt foran Sverige og Mexico. Deltakere på laget var Henry på hesten «Swing Low» Charles Anderson på «Reno Palisade» og Earl Foster Thomson på «Reno Rhythm». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han og «Swing Low» på andreplass. Han var også med på det amerikanske laget som kom på andreplass i dressur bak Frankrike da med hesten «Reno Overdo».

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London- Gull **Gull** i hestesport, feltritt lag USAs flagg USA
* 1948 Storbritannias flagg London- Sølv Sølv i hestesport, feltritt
* 1948 Storbritannias flagg London- Sølv Sølv i hestesport, dressur lag USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Henry – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frank Henry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Frank Gardiner Wisner** (født 23. juni 1909 i Laurel i Mississippi i USA; død 29. oktober 1965) var en ledende amerikansk etterretningsmedarbeider og advokat.

Wisner ble utdannet ved University of Virginia, der han tok både B.A. og LL.B.-gradene.

Under annen verdenskrig arbeidet Wisner for Office of Strategic Services (OSS), som var USAs daværende etterretningsorganisasjon. I mars 1945 kom Wisner til Wiesbaden i Tyskland og var der til 1946 OSS-forbindelsesmann til Organisation Gehlen, som i 1956 ble til kjernen av den nye vesttyske etterretningstjeneste.

Etter opprettelsen av Central Intelligence Agency (CIA) ledet han først avdelingen for hemmelige utenlandsoperasjoner. Wisner hadde overordnet tilsyn med etableringer av alle stay-behind-nettverk i Øst- og Vest-Europa.

Den 23. august 1951 etterfulgte Wisner Allen W. Dulles og ble CIAs annen Deputy Director of Plans, og ledet Directorate of Plans, med Richard Helms som operasjonssjef. Denne avdelingen kontrollerte om lag 75% av CIAs budsjell og benyttet ca 60% av alt det CIA hadde av personell. I denne stillingen var han sentral for støtten av pro-amerikanske krefter som styrtet Mohammed Mossadegh i Iran i 1953 og Jacobo Arbenz Guzmán i Guatemala i 1954.

J. Edgar Hoover og senator McCarthy lyktes i 1953 å presse CIA-direktør Allen W. Dulles til å si opp en av nøkkelpersonene i sin stab, Carmel Offie, mot Wisners innvendinger.

Wisner samarbeidet tett med Kim Philby, den britiske agent som viste seg å spionere for Sovjetunionen.

Wisner var også sterkt involvert i å få startet Lockheed U-2 utviklingsprogrammet som ble ledet av Richard M. Bissell Jr.

I 1958 var Wisner involvert i et feilslått forsøk på å styrte den indonesiske president Sukarno. 

Etter flere måneders behandling for «psykotisk mani» ble han sendt til London for å lede den stedlige CIA-stasjonen (til 1962).

Han sluttet i CIA i 1962 og begikk selvmord i 1965.

Frank Gardiner Wisner senior er far til den amerikanske diplomat Frank George Wisner.

Litteratur
----------

* Tim Weiner: *CIA: Die ganze Geschichte.* S. Fischer Verlag, Frankfurt am Main 2008, ISBN 978-3-10-091070-7

Referanser
----------

1. ↑   ancexplorer.army.mil[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Athan Theoharis, Richard Immerman, Loch Johnson, Kathryn Olmsted, and John Prados, "The Central Intelligence Agency: Security Under Scrutiny", Westport, Conn.: Greenwood Press, 2006. ISBN 0-313-33282-7 doi:10.1336/0313332827
3. ↑  Ganser, Daniele: NATO's Secret Armies: Operation GLADIO and Terrorism in Western Europe (2005) p.55 ff.
4. ↑  *Operation PBSUCCESS: The United States and Guatemala, 1952–1954* Arkivert 19. januar 2017 hos Wayback Machine. CIA History Staff document by Nicholas Cullather, 1994. Excerpt
5. ↑  Will Brownell and Richard N. Billings, So Close to Greatness: A Biography of William C. Bullitt (NY: Macmillan Publishing, 1987), 298
6. ↑  Tim Weiner 2008, Seiten 214, 355
7. ↑  Evan Thomas (1995). *The Very Best Men: The Early Years of the CIA*. s. 320.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Frank H. Hughes** (født 14. januar 1881 i Nebraska død 28. juni 1942 Minnesota) var en amerikansk skytter som konkurrerte under Sommer-OL 1924 i Paris.

Hughes ble olympisk mester i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen i trap med 363 poeng, tre poeng mer enn sølvmedaljevinnerne fra Canada. Det var 69 deltaker fra tolv nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 6. og 7. juli 1924. Det var lov til å ha seks deltakere på hvert lag, men det var kun de fire beste skytternes resultat som ble summert sammen. Deltakerne på det amerikanske laget var Hughes som skjøt 92 poeng, Samuel Sharman (92), William Silkworth (90), Frederick Etchen (89), John Noel (87) og Clarence Platt (74). Hughes kom på tredjeplass i den individuelle konkurransen i trap.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1924 Frankrikes flagg Paris – **Gull** i skyting, trap lagskyting USAs flagg USA
* Bronse 1924 Frankrikes flagg Paris – Bronse i skyting, trap USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 30. september 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Hughes – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frank Hughes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frank Hughes – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Khabur i grønt
**Khabur** eller **Lille Khabur** for å skille den fra en annen elv (kurdisk: *Xabûr*, tyrkisk: *Habur* eller **Khabir** eller **Habur** eller **Habur Suyu** -*suyu* betyr *vann*) er en elv som utspringer i Uludere i provinsen Şırnak, i Øst-Anatolia i Tyrkia, og blir dannet av en rekke mindre elver som renner fra Taurusfjellene sørøst for Hakkâri. Den renner generelt sørover og krysser grensen inn i Irak før den i Irak endrer retning og renner vestover gjennom byen Zakho, som den deler i to. før den blir krysset av den antikke, muligens romerske, Delal-broen. Få kilometer vest for den irkakiske byen Zakho mottar Lille Khabur den største sideelven sin, Hezil Suyu, og munner ut i Tigris ved tregrensepunktet mellom Tyrkia, Irak og Syria.

Referanser
----------

1. ↑  «www.zaxo.at». Arkivert fra originalen 6. juli 2011. Besøkt 9. august 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Khabur (Tigris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |