Lucifers fall, Gustave Dorés illustrasjon til *Det tapte paradis* av John Milton.
**Lucifer** er et latinsk navn som betyr «lysbærer». Navnet har blitt brukt om «Morgenstjerna», det vil si planeten Venus; i romersk mytologi ble guddommen Lucifer ofte framstilt som en ung gutt eller morgenstjerna som kan sees før daggry. Navnet brukes også i den latinske bibeloversettelsen av Jesajabokens kapittel 14, vers 12 som navn på Satan – en fallen engel. Lucifer er ett av flere navn på «Den onde» i kristen tradisjon.

Lucifer
-------

Navnet Lucifer er latin, sammensatt av to ord. *lux* (= *lys*, genitiv *lucis*) og *ferre* (=*bære, å bringe*), i betydningen «lysbæreren». Opprinnelig var navnet knyttet til planeten Venus.

Lucifer opptrer i gresk mytologi som *Phosphoros*, «den som bringer daggry», og er benyttet av poeter for representere Morgenstjernen. 

Ordet «Lucifer» finnes ikke i de fleste moderne oversettelser av Bibelen. *Lucifer* er Hieronymus' direkte gjengivelse i hans latinske oversettelse av Bibelen, *Vulgata* (på 300-tallet), fra den tidligere greske oversettelsen *Septuaginta*. 

2 Peters 1:19 "Og dess fastere har vi det profetiske ord, som I gjør vel i å akte på som på et lys som skinner på et mørkt sted, inntil dagen lyser frem og **morgenstjernen (Lucifer)** går op i eders hjerter"
### Jesajas bok 14

Lucifer er tradisjonelt en fallen engel, opprinnelig nærmest Gud, men deretter identifisert med Djevelen. 

I den sistnevnte betyr *phosphoros* bokstavelig «lysbæreren», en frase fra Jesajas bok 14:12. Her mener mange at det er benyttet for å referere til den babylonske kongen ved en av hans populære og ærbødige titler. Imidlertid har mange tolket det dithen at teksten også kan referere til Djevelen. I Peters brev og Johannes' åpenbaring brukes også ordet *Lucifer* om Kristus, *Vera lucifer*, den sanne morgenstjerne. 

I henhold til perspektivet til den kristne tradisjonen på 400-tallet ble Lucifer sett på som Guds nestkommanderende. Lucifer var plassert høyest i himmelens hierarkiske system, men ble motivert av stolthet og grådighet til å gjøre opprør mot Gud, og ble kastet ut av himmelen, fulgt av en tredjedel av englene. Denne tradisjonen ble tatt i bruk i middelalderens religiøse diktning, og videreført av Dante og John Milton. Som en følge av dette har populærkulturen identifisert navnet med Satan, jamfør Sandman. 

Enkelte mener at disse trosforestillingene står i motsetning til den lære som Jesus Kristus sto for ved å forfremme Satan og Lucifer til posisjoner og makt som ikke er støttet av Bibelen. Moderne konsepter av Satan og Lucifer kommer fra skjønnlitterære verk som Dantes *Den guddommelige komedie* og John Miltons *Det tapte paradis* snarere enn fra Bibelen selv.

Antroposofien
-------------

Rudolf Steiner bruker navnet Lucifer på en av de to åndskreftene som forsøker å lede mennesket bort fra den rette vei; for Steiner er Lucifer den kraft som fører mennesket **bort** fra det materielle; mens motstykket er Ahriman som fører ned i materien.

Lucifer i litteraturen
----------------------

*«Heller å regjere i helvete enn å tjene i himmelen» («Better to reign in Hell than serve in Heav'n».)* — Det tapte paradis.
Lucifer er en hovedperson in John Miltons (1667) protestantiske episke verk *Det tapte paradis*. Milton presenterte Lucifer sympatisk, som en ambisiøs og stolt engel som utfordrer Gud og utløser krig i himmelen, kun for å bli beseiret av erkeengelen Mikael og kastet ned. Lucifer må deretter utnytte sin retoriske evner til å organisere helvete. Han er støttet av Mammon og Beelzebub. Senere kommer Luicfer til paradisets port hvor han med hell frister Eva, hustru til Adam, til å spise frukt fra Kunnskapens tre – kunnskapen om godt og ondt.

Lucifers opptreden i fiksjoner gir en hentydning av det esoteriske.

* Lucifer opptrer i Joost van den Vondels *Lucifer* (1654)
* I Miguel Serranos *Nos, Boken om oppstandelsen* (1980), er Lucifer identifisert som kongen av de hvite gudene
* I Arthur C. Clarkes romanserie om *Romodysseen* (1968–1997), er planeten Jupiter gjendøpt til Lucifer etter dens transformasjon som Jordens andre sol.
* Lucifer er en figur i tegneserien The Sandman (1988–1996) av Neil Gaiman. Opptrer også i egen serie skrevet av Mike Carey

* Lucifer er en hovedfigur i Catherine Webbs romaner *Waywalkers* (2003) og *Timekeepers* (2004), under navnet Sam Linnifer.
* Lucifer er også et dikt av poeten Mihai Eminescu fra Romania, kalt for *Luceafarul* (Morgenstjernen)
* Lucifer er identifisert ved navnet «Memnoch» i Memnoch the Devil, av Anne Rice 1995)
* Lucifer dukker opp i Margit Sandemos *Sagaen om isfolket* (1982–1989)

Se også
-------

* Lussi, kvinnelig demon i norsk og svensk folketro som kan ha navn etter Lucifer

Referanser
----------

1. ↑  Latinsk oversettelse av Jes 14,12
2. ↑  Norsk oversettelse av Jes 14,12

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lucifer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Engler |
| --- |
|  | 
* Barakiel
* Englene
* Erkeengel
* Erkeengelen Gabriel
* Erkeengelen Mikael
* Erkeengelen Rafael
* Erkeengelen Uriel
* Forsamlingen av erkeengler
* Fyrstedømme
* Herredømme
* Jegudiel
* Kjeruber
* Kreftene
* Lucifer
* Maktene
* Selafiel
* Serafer
* Troner

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |