recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nesleklokke** (*Campanula trachelium*) er en inntil 100 cm høy, flerårig plante i klokkefamilien. Den har store blå, 5-bladete klokkeblomster med delvis sammengrodde kronblad og utbrettet flik, og minner om en brennesle. Bladene er hjerteformet takkete nederst og mer slanke ovale øverst, og hele planten har nesleaktige flimmerhår. 

Nesleklokke har karakteristiske hjerteformede, taggete blader og hår over hele planten, også inne i blomsterklokken.
Blomsterkronen hos nesleklokke er også dekket av hår innvendig, og blomsterklokken er 3-5 cm lang. Dekkbladene er slanke. Blomstenee sitter i en klase øverst i stilken, og det er typisk blomster på ulikt utviklingstrinn til stede samtidig på samme planten. 

Nesleklokke minner om ugrasklokke *(Campanula rapunculoides)*, men den kjennes på de hjerteformede bladene nederst. 

I Norge vokser nesleklokke fra Oslofjorden og langs kysten til Møre. Den foretrekker kalkholdig, eller næringsrik jord, i løvskog og tettbygde strøk. Høyeste norske biotop er drøye 300 moh.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nesleklokke* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Nesleklokke* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Nesleklokke* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Nesleklokke* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Nesleklokke* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Nesleklokke* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Nesleklokke* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Campanula trachelium* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Campanula trachelium* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Campanula trachelium* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Kristins Flora – Neslekolkke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Glasstronen*** er en bokserie på syv klassiske fantasy-romaner, skrevet for ungdom av den amerikanske forfatteren Sarah J. Maas. Den første boken i serien, *Glasstronen*, ble utgitt i august 2012. Den siste romanen, *Kingdom of Ash*, ble lansert på engelsk den 23. oktober 2018, og har per 12. juni 2020 kl. 17:41 ennå ikke blitt oversatt til norsk. Bøkene handler om Cealena Sardothien, en 18 år gammel snikmorder og hennes reise i et korrupt kongedømme med en tyrannisk leder. Under sin reise føres den unge snikmorderen inn på sporet av en større skjebne enn hun noensinne kunne ha forestilt seg.

Serien dukker opp i New York Times Best Seller-liste, og har blitt utvalgt av Hulu for å filmatiseres til en fjernsynsserie adaptert av Mark Gordon.

Referanser
----------

1. ↑  Andreeva, Nellie; Andreeva, Nellie (7. september 2016). «TV Series Adaptation Of ‘Throne of Glass’ Books From Mark Gordon Co. Set at Hulu». *Deadline* **(engelsk)**. Besøkt 9. februar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Ci** (kinesisk: 磁县; pinyin: *Cí Xiàn*) er et fylke i provinsen Hebei i Kina. Det er understilt byprefekturet Handan. I 1999 hadde fylket 616.456 innbyggere.

Arkeologene har avdekket tydelige tegn etter Shang-kulturen i området.

Kulturminner
------------

Gravene i fylket Ci fra de nordlige dynastiers tid (*Ci xian Bei Chao muqun*, 磁县北朝墓群) og funnstedet Jiangwucheng (*Jiangwu cheng yizhi*, 讲武城遗址) fra de stridende rikers tid til Handynastiet er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

Storkommuner:

* Cizhou (磁州镇), Xiguanglu (西光录镇), Gaoyu (高臾镇), Yuecheng (岳城镇), Guantai (观台镇), Lintan (林坦镇), Huangsha (黄沙镇), Baitu (白土镇), Jiangwucheng (讲武城镇)

Kommuner:

* Lucunying (路村营乡), Guyi (固义乡), Xinzhuangying (辛庄营乡), Huaguanying (花官营乡), Shicunying (时村营乡), Nancheng (南城乡), Taicheng (台城乡), Taoquan (陶泉乡), Dudang (都党乡), Jiabi (贾璧乡)

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Litteratur
----------

* Ao Chenglong: «Hebei Cixian Jiangwu cheng gu mu qingli jianbao», i *Kaogu* 1959/1, s. 24-26

Referanser
----------

1. ↑  邯郸市-行政区划网

Eksterne lenker
---------------

* Tomb Group of Cixian County of Northern Dynasty[*død lenke*]
* Jiangwu cheng yizhi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NDL **·** GeoNames
 |
**«Busemann sang»** er en sang med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 18. oktober 1982 på musikkalbumet *Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt)*. Sangen ble innspilt 6.-11. september 1982 i Arne Bendiksens Studio. Musikerne på dette sporet var Geir Holmsen (bass), Marius Müller (gitar), Magne Lunde (trommer) og Jahn Teigen (synth & flygel).

Tekst og melodi er skrevet av Prima Vera. Teksten handler om snørr som danner seg i nesa vår og som oppstår der enten man vil eller ei. Men busemann kan også være et skjellsord. Jahn Teigen synger og hans stemme er dobbelt innspilt i refrengene der han staver tittelen bokstav for bokstav. Tom Mathisen bidrar med spredte bass stemmer.

I VHS videoen *De gærne har'e godt* finnes det en musikkvideo til «Busemann sang». Teigen er kledd i hvit dress og gult slips og sitter blant annet og spiller på et flygel, mens han mimer etter sangen. Mathisen spiller en hovmester som piller seg i nesa, der han mimer etter sine vokale bidrag. Både før og etter sangen er det en tilhørende sketsj som går på dette tema, og det er Herodes Falsk og Klaus Hassel som spiller i sketsjen.

> De tre buse menn fremfører rhythm'n buse på sitt aller beste.
> 
> 
> Kommentar til «Busemann sang» på albumomslaget.
> 
>

Andre utgivelser
----------------

* *The Prima Vera Show* – (utgitt juni 1999 – konsert-versjon)
* *Rest of the best vol 2,5* – (utgitt 26. september 2000)
* *Det beste fra Prima Vera* – (utgitt 20. juni 2016)

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  *Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt)* – cover informasjon
3. ↑  *De gærne har'e godt* – skuespillers navn fra rulletekstene til VHS video.
**Knokene** er fremstående deler av skjelettet, eller leddknuter rundt disse. Ordet omfatter i vid forstand albuer, knær og ankler, men om mennesker brukes det for det meste om fingerleddene.

Etymologi
---------

Ordet knoke antas å stamme fra germansk *\*knu*, «å klemme med fingrene», via norrønt *knoka*, «å slå med knokene». Ordet er beslektet med ord som «kna», «knuge», «knuse» og «knokkel».

Anatomi
-------

### Fingerknokene

Knokene i hendene blir fremhevet når man for eksempel lager en knyttneve.

Anatomisk består knokene av interfalangealleddene (latin: articulationes (digitorum) interphalangeae) og metakarpofalangealleddene (latin: articulationes metacarpophalangeae). Knokene innerst på fingeren blir referert til som de første knokene, og deretter andre og tredje etterhvert som man beveger seg utover mot fingertuppene.

Knekkelyder
-----------

Man er fortsatt usikre på grunnen til at man noen ganger kan høre knekkelyder når man strekker på knokene, men det er antatt at det er leddvæsken (nitrogen) som må fylle det plutselige tomrommet som oppstår når leddet dras fra beinet. Man tror dette oppstår i løpet av mikrosekunder, og at leddvæsken deretter blir fraktet videre med blodet. Det er ingenting som tyder på at slik knekking kan være skadelig.

Se også
-------

* Skjelett
* Ledd
* Muskel
* Sene

Referanser
----------

1. ↑  Bokmålsordboka[*død lenke*]: Oppslagsord knoke.
2. ↑  Falk, Hjalmar og Torp, Alf. *Etymologisk ordbog over det danske og det norske sprog.* Ringstrøm. Oslo, 1992. s. 392.
3. ↑  Illustrert Vitenskap: Hva skjer når man knekker fingrer?
**Ciaran Martyn** (født 25. mars 1980 i Sligo) er en irsk fotballspiller som spiller for Glenavon FC. Han spilte for Fredrikstad fotballklubb vårsesongen 2007 og kom til klubben før 2007-sesongen på utlån fra Derry City. Han er 188 cm høy og er høyrebeint.

Martyn trives best på den sentrale midtbanen. Han har en meget god pasningssfot og et godt skuddben. Han regnes som en målfarlig midtbanespiller. FFK prøvde gjennom Martyn å finne en god erstatter for Simen Brenne. Han startet 2007-sesongen svakt, og har levert varierende prestasjoner for A-laget. Fredrikstad FK valgte å avslutte kontraktsforholdet 1. juli 2007, og Martyn returnerte til Derry.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 43921, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ciaran Martyn – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Ciaran Martyn – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Ciaran Martyn – FBref Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bushehr kjernekraftverk** (farsi: نیروگاه اتمی بوشهر) eller *Bushehr I* er det første ferdigstilte kjernekraftverket i Irans atomprogram, og det første kjernekraftverket i Midtøsten. Kraftverket, som ble tilkoblet strømnettet 4. september 2011, har én reaktor med produksjonskapasitet på 1000 MWe og driftes av Irans atomenergiorganisasjon.

Historie
--------

Bushehr under bygging en gang før 1975.
I 1975 signerte tyske Kraftwerk Union AG, et fellesforetak av Siemens AG og AEG Telefunken en kontrakt på å bygge to 1 196 MWe trykkvannsreaktorkraftverk i Bushehr, som skulle ferdigstilles i 1981. Som følge av revolusjonen i januar 1979 stanset Kraftwerk Union byggingen med en reaktor 50% ferdig, og den andre reaktoren 85% ferdig. I juli samme år trakk selskapet seg helt ut av Iran. Kraftverkene ble stående uferdige, og ble skadet under Iran-Irak-krigen på 80-tallet.

På begynnelsen av 90-tallet dannet Den russiske føderasjon en felles forskningsorganisasjon med Iran kalt *Persepolis*, som tilbød Iran russiske atomeksperter, og i 1995 signerte Iran en avtale med det russiske selskapet Atomstrojeksport om å installere en 915 MWe VVER-1000 trykkvannsreaktor i Bushehr I. Reaktoren ble ferdigstilt i mars 2009, og en åpningsseremoni ble holdt 21. august 2010. Innkjøringen tok imidlertid lenger tid enn ventet, og ble først tilkoblet strømnettet 4. september 2011. 12. september ble det holdt en ny åpningsseremoni, der blant andre Russlands energiminister Sergej Sjmatko og Rosatoms leder Sergej Kirijenko deltok.

Referanser
----------

1. ↑  «Iran's first nuclear power plant to get official launch» **(engelsk)**. CNN. 12. september 2011. Arkivert fra originalen 10. desember 2011.
2. 1 2  NTB (4. september 2011). «Irans første atomkraftverk i gang». Dagbladet.
3. ↑  «ran launches Bushehr nuclear power plant» **(engelsk)**. RIA Novosti. 12. september 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Knophs oversikt over Norges rett*** er tittelen på en videreføring av boken Norges rett som professor Ragnar Knoph utgav i 1934 som innføringsbok i forbindelse med en ny studieordning ved Universitetet i Oslo. Boken hadde ry som en fremragende innføring. Den ble utgitt i annen utgave i 1937 – året før Knoph døde – og i tredje utgave i 1948. Sin nåværende tittel fikk boken i fjerde utgave i 1966. Bakgrunnen var at ny lovgivning og rettspraksis hadde gjort det nødvendig med en så gjennomgripende bearbeiding at store deler av den originale teksten var borte. Utgaven fra 1966 var mer omfangsrik og de ulike kapitler var omskrevet av ledende jurister på vedkommende felt før de var bearbeidet av redaktørene som var professorene Birger Stuevold Lassen og Knut S. Selmer. I denne formen har boken kommet i en rekke nye utgaver – siste utgave er 15. utgave fra 2019 med professor Harald Irgens-Jensen som redaktør.

Eksterne lenker
---------------

* *Knophs oversikt over Norges rett*, Universitetsforlaget, 1969 - tilgang for norske IP-adresser
* *Knophs oversikt over Norges rett*, Universitetsforlaget, 1998 - tilgang for norske IP-adresser
**Nerlandsøya** er ei øy i øygruppa Sørøyane i Herøy kommune, Møre og Romsdal. Arealet er 14,6 km².

Nerlandsøya er den tredje største øya i kommunen etter Gurskøya og Leinøya, og ligger nordvest for Skorpa og vest for Bergsøya. Innbyggertallet pr 01.01.2018 var 871, fordelt på grunnkretsene Kopparstad, Kvalsund og Kvalsvik.

Geografi
--------

Nerlandsøya er skilt fra Skorpa av Skorpesundet og fra Bergsøya av Søre Vaulen. Fylkesvei 20 kommer over til Nerlandsøya fra Bergsøya, via Nerlandsøybrua. Denne veien deler seg og går så videre mot henholdsvis Kopperstad og Kvalsvika (da som fylkesvei 21). På østsiden av øya ligger Breidsundet og Holmefjorden, som skiller øya fra Remøya.

Topologi
--------

Øya har fått navn etter de lave delene av øya, da spesielt midt mellom fjellmassivet Kvalsundfjellet og det som Mulefjellet er en del av. Den laveste delen av dette området har også fått navnet Nerland. Den høyeste toppen, som ligger på Kvalsundfjellet, er Varden og er 430 meter høy. Sørøst på øya, øst for Kvalsundfjellet, er det også lavt og til en viss grad mulig å drive jordbruk. I vest, mellom Kvalsundfjellet og Mulefjellet, ligger Mulevika som siste stoppested før Atlanterhavet. Øya er også blitt kalt Kvalsvikøy.

Referanser
----------

1. ↑  «Mitt SSB: Statistikkbanken». *www.ssb.no* **(norsk)**. Besøkt 28. februar 2018.
2. ↑  Nerlandsøya på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Nerlandsøya på kartet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
«Chao» har flere betydninger.

Kart som viser Madeira med Desertasøyene nede til høyre
**Chão** (portugisisk: **Ilhéu Chão**) er den nordligste og minste av de tre Desertasøyene, ei ubebodd øygruppe like sørøst for Madeira. Den har et areal på i underkant av en halv kvadratkilometer, har svært bratt kystlinje og består i stor grad av et nokså flatt platå i 100 meters høyde over havet.

Den tidligere importerte bestanden av geiter døde ut tidlig på 1900-tallet, og det samme skjedde med kaninene rundt 1970. Dette har bidratt til at Chão – i motsetning til de to naboøyene – har et ganske rikt planteliv. 

Gulbeingråmåke, kapverdepetrell, spisshalepetrell, gulnebblire, passatstormsvale, dverglire, makrellterne og kanariirisk hekker på øya.

Kilder
------

* Peter Sziemer: *Madeira's Natural History in a Nutshell*, Francisco Ribeiro & Filhos 2000, ISBN 972-9177-31-7

Eksterne lenker
---------------

* Topografisk kart (1:250000) over Madeira med Desertasøyene

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Knoblauch-huset** (tysk: *Knoblauchhaus*) i Nikolaiviertel i Berlin, er et museum for biedermeierstilen i byen. Det tidligere bolighuset til familien Knoblauch er et av de få borgerhus fra 1700-tallets Berlin som fremdeles er i behold.

Historie
--------

Nålmester Johann Christian Knoblauch kjøpte eiendommen i 1759. Etter å ha revet den eksisterende bygning oppførte han på tomten et tre etasjes hus i senbarokkstil. Huset ble renovert forut for Berlins 750-årsjubileum i 1987 og er vernet som kulturminne. Knoblauchhuset ble i 1995 overdratt til Berlin bymuseum.

Bilder
------

* Knoblauch-huset ved kirkeruinen i 1955.Knoblauch-huset ved kirkeruinen i 1955.
* Knoblauch-huset i Nikolaiviertel (2007).  Foto: Jorge RoyanKnoblauch-huset i Nikolaiviertel (2007).  Foto: Jorge Royan
* I husetI huset

Referanser
----------

1. ↑  Berlins liste over kulturminner lest 18. april 2014

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Knoblauchhaus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bymuseets internettside med informasjon om Knoblauch-huset (tysk og engelsk) Arkivert 23. juli 2013 hos Wayback Machine.
*For det tyrkiske kvinnenavnet, se Buse (navn).*
En **buse** eller **busemann** er et fiktivt vesen som voksne har skremt barn med. Hensikten har vært å få barna til å oppføre seg lydig og pent. En vanlig trussel kunne for eksempel lyde: *- Er du ikke snill nå, så kommer Busemannen og tar deg!* Slike vesener kan kalles pedagogiske fiksjonsvesener. De voksne har ikke trodd på dem, og de hører ikke hjemme i tradisjonell folketro. Selv om enkelte foreldre kan ha utstyrt Busemannen både med tilholdssted og utseende, opptrer han ikke i sagn eller memorat.

Ordet kommer antagelig av tysk *Butze-* eller *Bussemann*, som betyr "spøkelse eller nisse". Betydningen av ordet har senere blitt utvidet til å vise til et overdrevet skremmebilde brukt om for eksempel en politisk motstander.

Omgrepet svarer til det engelske *bogey*. På begge språk kan ordet også ha betydingen snørrklump.

Referanser
----------

1. ↑  Laurits Bødker (red.)*International Dictionary of Regional European Ethnology and Folklore. Vol II Folk Litterature*, Copenhagen 1965
2. ↑  Falk, H. og Torp, A. *Etymologisk Ordbog over det norske og det danske Sprog*. Ringstrøm. Oslo, 1991. s. 87

Se også
-------

* Brunntore.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
Bushrangere angriper et vogntog lastet med gull. Australsk litografi, 1879.
**Bushranger** var opprørere som holdt til i Australia i den britiske kolonitiden på 1800-tallet. 

Opprørerne var kjent for sin brutalitet, ransforbrytelser og for mord på sivile og politifolk.[] Opprørernes sin glanstid var i perioden «The Gold Rush», en økonomisk blomstringstid for Australia. Blant de mest kjente opprørerne, var Hall-gjengen, bestående av Ben Hall, Frank Gardiner og John Gilbert. De begikk et av Australias mest kjente vognran. Med seg fikk de 14 000 britiske pund, som per 2019 tilsvarer 12,5 millioner australske dollar, eller drøyt 75 millioner norske kroner.[]

Til tross for dette ranet, regnes Ned Kelly som den mest berømte bushrangeren i australsk historie. Han er kjent for å ha drept utallige politimenn i løpet av sitt brutale, men kort liv. Etter Kellys død sank antallet bushrangere betraktelig, mye på grunn av en kraftigere forbedret politistyrke og kommunikasjonsteknologi.

Referanser
----------

1. ↑  «Bushranger | Australian bandit». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Infogrames Entertainment SA** (**IESA**) var et internasjonalt moderselskap som offisielt byttet navn til Atari SA 24. juli 2009.
Selskapet holder til i Villeurbanne i Lyon i Frankrike. Selskapet eier 51,2% av Atari, Inc. som har hovedkvarter i New York City, samt Atari Europe. Infogrames ble grunnlagt i 1983 av Bruno Bonnell og Christophe Sapet med penger fra salget av en bok om datamaskiner. Gjennom datterselskapene produserer og utgir Infogrames videospill på flere plattformer.

Opprinnelse
-----------

Grunnleggerne ville kalle selskapet *Zboub Système* men ble frarådet av å gjøre det av juridiske rådgivere. Ifølge Bonnell brukte de et dataprogram som blandet ord for å finne et navn. Et av de ordene var «Infogramme», en blanding av de franske ordene «informatique» (informasjonsteknologi) og «programme» (et dataprogram). De forandret litt på det og kom frem til «Infogrames».

Selskapets logo er et beltedyr («tatou» på fransk), som ble valgt da selskapet flyttet til Villeurbanne. Bonnell sa at denne dinosauren er deres symbol. Den har alltid overlevd miljøforandringer, fra tiningen av isbreer til de verste hetebølger.

I slutten av 1980-årene var Infogrames kjent for sine franske videospill med ofte originale spillideer og humoristisk innhold. De hadde kjøpt spillrettighetene til flere populære fransk-belgiske tegneserier, som Tintin, Asterix og Les Tuniques Bleues.

Fra 2001 til 2004 hadde Infogrames rettighetene til Civilization, og utgav Civilization III.

Referanser
----------

1. ↑   IdRef, IdRef ID 031290086, besøkt 23. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 13888764q, besøkt 22. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   MobyGames, MobyGames virksomhets-ID (tidligere format) infogrames-entertainment-sa, besøkt 22. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Thomson Reuters Open Perm ID, PermID 5000002945, besøkt 22. februar 2021[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Utdrag Arkivert 11. juni 2008 hos Wayback Machine. fra *La saga des jeux vidéo*
6. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |

Portal: Videospill
Peshwa Baji Rao I
**Peshwa** var tittelen for førsteministeren i Marathariket. Ordet peshwa kommer fra persisk og betyr «leder». Embetet ble også kalt *mukhya pradhan*.

Posisjonen som peshwa for innebar opprinnelig å være formann i statsrådet. Den var først i bruk under raja Shivaji, som styrte til 1680. Baji Rao I var peshwa fra 1720 til 1740. Han maktet å gjøre stillingen arvelig. Peshwaen ble mektigere en rajaen og ble marathaenes fremste leder. Arvefølgestrid fra 1772 svekket imidlertid posisjonen.

Det fantes flere mektige dynastier blant marathaene: Scindia, Holkar, Bhonsle og Gaekwad.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «peshwa», *Encyclopaedia Britannica Online*.
2. ↑  Steensgaard, Niels: *Verdensmarked og kulturmøter. 1500–1750*, Oslo: Aschehoug, 1985, s. 135. Fulltekstutgave fra Nasjonalbiblioteket.
3. ↑  Ramusack, Barbara N.: *The Indian princes and their states*, (The New Cambridge History of India, III:6), Cambridge: Cambridge University Press, 2004, s. 35.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Wienerbarnkomiteen** var en humanitær bistandskomitee opprettet i desember 1919 av Hungersnødkomiteen i Norges Røde Kors. Komiteen ble ledet av fabrikkeier Carl Christian Møller fra Drammen. Sekretær var Einar Diesen.

Wienerbarn
----------

Wienerbarnkomiteen hadde i oppgave å få norske familier til å ta imot underernærte barn fra Wien for ferieopphold i Norge. Den østerrikske hovedstaden var preget av hungersnød som følge av 1. verdenskrig og flere barn ble sendt til utlandet. Disse ble kalt «Wienerbarn».

Wienerbarn i Norge
------------------

De første barn kom til Norge i begynnelsen av januar 1920. De var 525 østerrikske barn som ankom Kristiania med tog. Komiteens virksomhet ble senere utvidet til også å gjelde tyske barn. I landets aviser ble annonsert i avisene etter pleieforeldre. De første tyske barn ankom i mai 1920. Barna ble værende over sommeren før de ble sendt hjem. I alt ankom 3750 «Wienerbarn» til Norge.

Referanser
----------

1. ↑  Carl Christian Møller, Drammen byleksikon
2. ↑  Nøden i Østerrike, Avisen, 27.12.1919
3. ↑  Tysk krigsbarn på oppfetning i Gjerstad i 1920, *Avtrykk.no*, 28.11.2018
4. ↑  *Norges Røde kors gjennom 75 år: 4.november 1865-4. november 1940*, Norges Røde Kors, 1940. s.
Pessebåten
**Pessebåten** er en kanolignende stokkebåt som ble funnet i Pesse i Nederland i midten av august i 1955. Den regnes som verdens eldste båt og er tidfestet med karbondatering (C14) til perioden 8040–7510 f.Kr. Båten oppbevares ved Drents Museum i Assen.

Beskrivelse
-----------

Pessebåten er en kanolignende stokkebåt som måler 298 cm i lengde og 44 cm i største bredde. Den ble formet av en enkelt furustokk og er nærmest butt i begge ender. Det er fortsatt merker i treverket som indikerer bruk av flint- eller hornredskaper under bearbeidelsen av stokken.

Tvister
-------

Ikke alle har vært enige i at Pessebåten er en virkelig båt. Noen har hevdet at funnet kan være noe annet, for eksempel et spisetrau eller lignende for dyr. Danske eksperter stilte spørsmål ved om den lille båten i det hele tatt var sjødyktig, derfor laget arkeologen Jaap Beuker en kopi av båten, som en kanoist (Mark Jan Dielemans) padlet med suksess. At båten skulle være et slags spisetrau blir avvist av de nederlandske arkeologene, som hevder at man i Nederland ikke holdt husdyr for 10 000 år siden.

Referanser
----------

1. 1 2  «Oudste bootje ter wereld kon werkelijk varen». *Leeuwarder Courant*. ANP. 12. april 2001. Besøkt 17. juni 2012.
2. ↑  Wierenga, Jan (12. april 2001). «Kano Van Pesse Kon Echt Varen». *Nieuwsblad van het Noorden*. Besøkt 17. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pesse canoe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Informasjonsfrihet** er en forlengelse av ytringsfriheten, og innebærer retten til å høre andres ytringer, eller å få innsyn i informasjon kilden frivillig gir fra seg. Informasjonsfrihet, ytringsfrihet og retten til taushet henger sammen og vernes i Norge av grunnlovens §100. Trykkefrihet inngår som en del av informasjonsfriheten.

Informasjonsfriheten er ofte begrenset av regler om taushetsplikt, og kan komme i konflikt med retten til et privatliv.

I 2020 hadde 120 land, deriblant Norge, offentlighetslover som sikrer tilgang til offentlig informasjon. 19 av disse hadde lover som inkluderte private selskaper.

I praksis brukes informasjonsfrihet ofte om rett til tilgang til internett og massemedier, og om retten til å ikke bli overvåket når en bruker slike medier. Sensur av internett, eller sperring av IP-adresser, anses av flere grupper som en begrensning av informasjonsfriheten.

I september 2015 ble blant annet The Pirate Bay og en rekke andre nettsteder blokkert i Norge.

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2  NOU 2003: 30
3. ↑  St.meld. nr. 26 (2003-2004)
4. ↑
5. ↑
6. ↑  «Exclusion of Private Sector from Freedom of Information Laws: Implications from a Human Rights Perspective» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 6. august 2020. Besøkt 1. juni 2018.
7. ↑
8. ↑
9. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** BNE
 |
Et flytchiffer (RC4)
Et **chiffer** (engelsk: *cipher*, fransk: *chiffre*) er en kryptografisk algoritme som entydig oversetter en beskjed (klarteksten) til kryptert form (chifferteksten) ved hjelp av en krypteringsnøkkel, samt en tilsvarende algoritme som går motsatt vei. Den første prosessen kalles kryptering, den andre dekryptering. Nøkkelen til de to prosessene er ikke nødvendigvis de samme. Algoritmen er som regel matematisk, men trenger ikke være det.

Med moderne datamaskiner har kryptering beveget seg fra etterretningstjenestenes domene og ut til vanlige brukere. De fleste e-postprogrammer kan settes opp til å kryptere (og/eller signere) utgående e-post. På denne måten kan meddelelsen ideelt sett kun leses av mottakeren, og ingen andre.

Under andre verdenskrig brukte den tyske marinen en kryptografisk algoritme kalt Enigma med stor suksess. Ordet «enigma» har nærmest blitt synonymt for kodespråk brukt i krig («enigma-kode»).

Det er en vanlig misforståelse at alle krypteringsalgoritmer kan «knekkes» gitt tilstrekkelig tid og regnekraft. Eksempelvis er bruken av engangsnøkler beviselig umulig å dekryptere for en tredjepart. Her bruker man en tilfeldig nøkkel med minimum samme lengde som klarteksten, og bruker den bare én gang. Dette er for upraktisk til de fleste anvendelser, men er blitt anvendt i praksis, bl.a. til «den røde telefonen» som forbinder Det hvite hus i Washington, D.C. med Kreml i Moskva.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Johnny Moore** (født 14. desember 1934 i Selma i Alabama, død 30. desember 1998 i London) var en USA-amerikansk sanger, kjent for sin deltakelse i gruppa The Drifters.

Moore var førstesanger i Cleveland-gruppa *The Hornets*, før han blei oppdaga av The Drifters. Han kom inn som ny førstesanger her i 1955, etter Clyde McPhatter. Med Moore hadde gruppa hits som «Adorable» og «Ruby Baby». Han forlot gruppa da han blei innkalt til militærtjeneste. 

I 1958 valgte manageren George Treadwell, som eide gruppas navn, å gi alle medlemmene sparken. Han engasjerte så medlemmene av The Crowns til å overta som Drifters.

Moore prøvde seg etter militærtjenesten som soloartist under navnet *Johnny Darrow*. Han blei deretter med i den nye The Drifters, og han måtte overta som førstesanger i 1964 da Rudy Lewis uventa døde dagen før innspillinga av «Under the Boardwalk». 

Moore og gruppa hadde ei rekke hits utover 1960-tallet, blant annet «Saturday Night At The Movies», «Come On Over To My Place», «At The Club» og «Up In The Streets Of Harlem», og også på 70-tallet hadde de en viss populartitet. I 1982 gav Moore seg. Han hadde slått seg ned i London, hvor han starta gruppa *Slightly Adrift*.

Drifters hadde gjennom åra store utskiftinger, og det oppstod etter hvert flere grupper som turnerte under navnet. I 1984 kom Moore tilbake i ei av disse, og han holdt det gående fram til han døde i 1998, noe som gjorde ham til den med lengst fartstid. Han skal ha deltatt på mer enn 80 prosent av The Drifters' plateinnspillinger.

Da The Drifters blei valgt inn i Rock and Roll Hall of Fame i 1988, var Moore et av sju medlemmer som blei nevnt.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Pierre Perrone: «Obituary: Johnny Moore», nekrolog i *Independent* 6. januar 1999; besøkt 4. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johnny Moore på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Johnny Moore på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Johnny Moore på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs
 |
**Delfino Pescara 1936** (grunnlagt 1936) er en italiensk fotballklubb fra byen Pescara i regionen Abruzzo. 

Lagets draktfarger er lyseblå med hvite striper, med en helblå bortedrakt. Klubben er også kjent som bare **Pescara** eller **Pescara Calcio**.

Pescara nådde nest øverste divisjon Serie B i 1974 og har siden hatt flere sesonger i Serie A: 1977-1978, 1979-1980, 1987-1988, 1988-1989, 1992-1993, 2012-2013 og 2016–17. Den brasilianske midtbanegeneral og senere landslagstrener Dunga spilte her 1992–93. 

I 2015 engasjerte de den tidligere forsvarsklippe og bysbarn Massimo Oddo (1976–) som trener, og rykket opp igjen til Serie A 2016–2017 der de ble nest sist og Oddo måtte gå. 

Ny trener i 2017 ble tsjekkeren Zdeněk Zeman (1947–) som hadde trent laget 2011–12. 

* Laget i 2016 Laget i 2016
* Stadio Adriatico i 2005 *Stadio Adriatico* i 2005
* Tilhengerne Tilhengerne

Kjente spillere
---------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Italias flagg Lorenzo Amoruso
* Italias flagg Luca Antonini
* Italias flagg Fabio Bazzani
* Brasils flagg Dunga
* Italias flagg Marco Verratti
* Italias flagg Lorenzo Insigne
* Italias flagg Mauro Esposito
 |   | * Italias flagg Filippo Galli
* Brasils flagg Júnior
* Italias flagg Nicola Pozzi
* Italias flagg Morgan De Sanctis
* Danmarks flagg John Sivebæk
 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Delfino Pescara 1936 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Chifly** (*Antitype chi*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er nokså vanlig i Sør-Norge.

Utseende
--------

Chifly sett forfra
Et middelsstort (vingespenn 32 – 40 mm), kraftig, grått nattfly. Kroppen og forvingene er gråhvite til mørkegrå (vanligvis nokså lyse) uten antydning til grønnlig, brunlig eller gulaktig skjær. Forvingen har mørkgrå tegninger, man kan finne tre doble, delvis oppbrutte, siksak-tverrlinjer (mellomlinjer og bølgelinje) på tvers av vingen. Nyre- og ringmerkene er markerte, men ikke særlig påfallende. Bak disse er den et svart merke (tappmerke) som ser ut som den greske bokstaven X (chi), derav det latinske artsnavnet og også det norske navnet på arten. Langs ytterkanten er det en rad av V-formede flekker med spissen vendt innover. Bakvingen er hvit hos hannen, grå hos hunnen, hos begge er den midterste delen av ytterkanten svart.

Levevis
-------

Chifly kan finnes både i åpne områder og i åpen skog. Larvene utvikler seg på ulike busker og urter i mai – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten i august – september og kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som egg.

Utbredelse
----------

Chiflyet er utbredt i Europa og Lilleasia, og i det nordlige Asia østover til Stillehavet. I Norge er den nokså vanlig nord til Nord-Trøndelag, det finnes også et funn fra indre Troms.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Chifly[*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Antitype chi på nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* *Antitype chi* på UK moths

Eksterne lenker
---------------

* (en) *chifly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *chifly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *chifly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *chifly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *chifly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *chifly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Antitype chi* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Gerard Ross Norton** (født 7. september 1915, død 29. oktober 2004) var en sørafrikansk mottaker av Victoria Cross, den høyeste og mest prestisjetunge utmerkelse for tapperhet i møte med fienden og deles vanligvis ut til britiske styrker.

Norton var innrullert i det The Hampshire Regiment (senere The Royal Hampshire Regiment) under andre verdenskrig. Den 31. august 1944 under angrepet på Montegridolfo i Italia, sto løytnant Norton og hans tropp under tung fiendtlig ild. På eget initiativ og med fullstendig mangel på respekt for hans egen sikkerhet, avanserte Norton alene og angrep det nærmeste fiendtlige maskingeværet, og drepte tre fiendtlige soldater. Han avanserte snart videre til andre fiendtlige posisjoner og fienden ble enten drept eller tatt til fange. Norton oppnådde senere graden kaptein. Gerard Ross Norton døde i oktober 2004, da han var 89 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 9768020, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Erichius calverti*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En liten (12 - 13 millimeter), avlang, litt flat, matt brun hjortebille. Hannens mandibler er noe kortere enn hodet og har en kraftig, firkantet tann på undersiden. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er forholdsvis stort bredt, med en U-formet fordypning foran, fasettøynene er ganske små. Hode, pronotum og den fremre delen av dekkvingene har opphøyde lengderibber på sidene, disse er nokså skarpe på hodet, men blir bredere og vagere jo lenger bak en kommer. Pronotum er nokså rundet (mindre firkantet enn hos de fleste andre *Erichius*-artene). Dekkvingene har et par øyeaktige flekker dannet av lyse skjell. På beina er lårene svarte.

Levevis
-------

Artene mangler flygevinger og kan ikke fly.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Chile.

Systematisk inndeling
---------------------

Arten har tradisjonelt blitt regnet til slekten *Pycnosiphorus*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Sclerostomini*
						* Slekten *Erichius* Maes, 1992 – 12 arter
							+ ?Underslekten *Calvertius*
								- *Erichius calverti* (Nagel, 1932)

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarabid Beetles – *Erichius*
* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av arten
* (en) *Erichius calverti* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Erichius calverti* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Erichius calverti* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Erichius calverti* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Erichsens konditori i 2007.
**Erichsens konditori** var et konditori i Nordre gate i Trondheim fra 1856 til 2007. Ernst Erichsen grunnla familiebedriften Erichsens konditori og kafé, som den gang lå rett bak Vår Frue kirke. Med bakgrunn fra konditorskole i Tyskland og byens første sjokoladefabrikk leverte han varer fra Vardø i nord til Lillehammer i sør. Eksempelvis til kroningen av kong Karl XV i 1860 leverte Ernst Erichsen den store kroningskaken. Det samme gjorde han i 1873 til kroningen av kong Oscar II. Med etableringen av Freia og Nidar ble konkurransen for stor, og fabrikken nedlagt og driften ble bare konditori, kafé og butikk.

I 1886 tok sønnen og senere stortingsmann Ole Erichsen over driften. I 1912 kjøpte han gården i Nordre gate 8 og flyttet konditoriet dit. Det ble bygd om og åpnet i 1914. Hans sønn Odd Erichsen overtok driften i 1920 og igjen hans sønn, Eyolf Erichsen fulgte som leder fra 1949. I 1985 tok femtegenerasjons Ole Erichsen over driften.

I 2007 ble familiebedriften lagt ned etter 151 års drift, og kafeens inventar og gjenstander ble solgt på auksjon.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Dalheim, Ulf (30. august 2007). «– Gjestene har sviktet Erichsen». *Adresseavisen*. Arkivert fra originalen 1. mars 2017. Besøkt 28. februar 2017.
2. ↑  Nordby, Hanne-Grethe M. «E. Erichsen's konditori». Lykkens Portal. Arkivert fra originalen 12. oktober 2006.
3. ↑  Fagerheim, Anne Berit (5. oktober 2007). «Første gang. Andre gang. Solgt!». *Adresseavisen*. Arkivert fra originalen 1. mars 2017. Besøkt 28. februar 2017.
**Geraldton** er en by i delstaten Vest-Australia i Australia. Byen ligger rundt 424 kilometer nord for delstatshovedstaden Perth. De viktigste næringsveiene i byen er gruvedrift, fiske, landbruk og turisme.

Historikk
---------

Det er bevis på at det har eksistert innfødte mennesker på vestkysten av Australia i minst 40 000 år, men det er uklart når de første innfødte først kom og bodde i områdene rundt Geraldton. Aboriginene i områdene rundt var kjent som «yamatji-folket» eller «wajarri-folket». Aboriginene ga støtte til de første europeiske nybyggerne i området ved å hjelpe dem med å finne faste vannkilder, og arbeidet siden i saue- og fiskeindustrien.

Selv om mange europeiske oppdagere besøkte Houtman Abrolhos rundt 60 kilometer vest for Geraldton på 1600- og 1700-tallet finnes det ingen bevis for besøk i området som i dag er Geraldton. Den første europeiske oppdageren i området var George Grey i 1839. Et tiår senere reiste oppdageren Augustus Gregory igjennom området. Han fant forekomster med bly ved Murchison-elva og gruven som ble bygget senere ble kalt Geraldine. Byen fikk navnet Geraldton i 1850. Både navnet på gruven som navnet på byen er oppkalt etter guvernør Charles Fitzgerald.

Nærliggende
-----------

Nord for Geraldton ligger byen Northampton og den selverklærte mikrostaten Hutt River Province.

Referanser
----------

1. ↑  Cane, Scott (2013): *First Footprints: The epic story of the first Australians*. Allen & Unwin.
2. ↑  Crowley, F. K. (1966): «FitzGerald, Charles (1791–1887)» i: *Australian Dictionary of Biography*, **1**, (MUP)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Geraldton, Western Australia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Jiaozi med hoisinsaus
Vietnamesisk vårrull med hoisinsaus
**Hoisinsaus** (eller *haixian*saus, *Hǎixiānjiàng*, også kalt *spegrissaus*) er en tyktflytende mørk saus som benyttes i det kinesiske kjøkken.

Navn
----

Ordet "hoisin" kommer fra hvordan man i Guangdong uttaler "海鮮". Oversatt betyr det *fisk* eller *sjømat*.[] Men selv om *hoisin* (海鮮, kantonesisk: *hoi2 sin1* mandarin: *hǎixiān*) er kinesisk for sjømat, har sausen ingen ingredienser knyttet til sjøen - navnevalget handler om at den anses som å passe særlig godt til sjømat.

Utbredelse og bruk
------------------

Sausen stammer opprinnelig fra det kantonesiske kjøkken. Bruken av hoisinsaus har også spredt seg til Vietnam, der denne sausen blir brukt i utstrakt grad.[]

Hoisinsausen er kraftig og søtlig. Den benyttes særlig til kjøttretter, og som dypp også til andre retter.

Ingredienser
------------

Hovedingrediensene er gjærede røde soyabønner, sukker, hvetemel, hvitløk, eddik og chilipepper. I tillegg inneholder sausen salt og sesamolje. I den tradisjonelle hoisinsausen er det også søtpoteter.[]

Referanser
----------

1. ↑  Ozimek, Sarah (29. august 2018). «Hoisin Sauce». curiouscuisiniere.com.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp); Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** Nationalencyklopedin
 |
**Paul Edward Rowe** (født 5. mai 1914, død 28. august 1993 i Drexel Hill i Pennsylvania) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Rowe vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i ishockeyturneringen.

USA vant sin semifinalegruppe og i finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 2-0, spilte uavgjort 0-0 mot Storbritannia og tapte med 0-1 til Canada. Storbritannia ble olympiske mestere, Canada fikk sølv og bronsemedaljene gikk til USA.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i ishockey, USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Rowe – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paul Rowe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Paul Rowe – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Paul Rowe – Britisk Columbia Sports Hall of Fame Rediger på Wikidata

* (en) Paul Rowe – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Paul Rowe – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
Regjeringen Hansson II. Fra venstre: Forslund, Nilsson, Engberg, Möller, Westman, Sandler, Hansson, Pehrsson-Bramstorp, Wigforss, Levinson, Sköld, Quensel.
**Per Albin Hanssons andre regjering** tiltrådte 28. september 1936 og gikk av 13. desember 1939. Regjeringen var en koalisjonsregjering mellom sosialdemokratene og Bondeförbundet.

Sommeren 1936 gikk Hanssons første regjering av fordi den ikke fikk støtte til sin forsvarspolitikk, til tross for at det bare var tre måneder til valget. Oppdraget om å etablere en ny regjering gikk til Bondeförbundets partileder Axel Pehrsson-Bramstorp. Denna såkalte «ferieregjeringen» gjorde ingenting spesielt ettersom riksdagen ikke var samlet. Høstens valg ble en stor framgang for sosialdemokratene og statsministeren leverte inn sin avskjedssøknad.

Per Albin Hansson fikk etablere sin andre regjering i samarbeid med Bondeförbundet som fikk tre ministerposter. 

Fram til andre verdenskrig gjennomførte regjeringen flere sosialpolitiske reformer, blant annet to ukers betalt ferie for alle.

Regjeringen gikk av ved utbruddet av vinterkrigen, og ble avløst av samlingsregjeringen med sosialdemokratene, Bondeförbundet, Folkpartiet og Högerpartiet.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Regjeringen Pehrsson-Bramstorp** | **Sveriges regjering**(1936–1939) | Etterfølger:**Regjeringen Hansson III** |
**Vinton Ruth Beckett** (født 12. juni 1923 i Kingston, død 1. november 2018) var en jamaicansk friidrettsutøver, som konkurrerte i høydehopp, lengdehopp, hekkeløp og sprintløp. Hun deltok i Sommer-OL 1948, der hun kom på fjerdeplass i høydehopp og ellevteplass i lengdehopp.

Idrettskarriere
---------------

Beckett deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og fikk der sølv i høydehopp med 1,52 meter, bak Carmen Phipps, og med Silvia Ford på tredjeplass. Hun deltok også på Jamaicas lag som fikk bronse i softball.

Hun deltok i Sommer-OL 1948, som ble arrangert i London. Hennes beste plassering ble delt fjerdeplass (med Doreen Dredge fra Canada) i høydehopp, der hun hoppet 1,58 meter. Hun deltok også i lengdehopp, der hun kom på ellevteplass, og hun deltok på 80 meter hekk, der hun ble slått ut i forsøksheatet.

Hun deltok igjen i Sentralamerikanske og karibiske leker i 1950, og vant der høydehopp med 1,61 meter. På 80 meter hekk fikk hun sølv, bak Kareen Searchwell fra Jamaica.

Referanser
----------

1. ↑   www.bairdcasetamarac.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 25. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  GBR Athletics - *Central American and Caribbean Games (Women)*, besøkt 9. november 2020.
4. 1 2  Enrique Montesinos - *Los Juegos Regionales Más Antiguos - Juegos Deportivos Centroamericanos y del Caribe*, besøkt 9. november 2020.
5. ↑  Sports-Reference.com - *Vinton Beckett*, besøkt 9. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vinton Ruth Beckett – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Vinton Ruth Beckett – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Vinton Ruth Beckett – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vinton Ruth Beckett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Vinton Ruth Beckett – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Vinton Ruth Beckett – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
Makrellbekken (egentlig Markskjellbekken) like over Jarlsborgveien, før den renner ut i Hoffselva. Bekken har også gitt navn til et område.
**Makrellbekken** er et boligområde i Bydel Vestre Aker vest i Oslo. Det ligger mellom Smestad og Holmen, og avgrenses av Sørkedalsveien i sør og Røabanen i nord.

Navnet kommer fra en bekk ved samme navn, som også gav navn til to tidligere husmannsplasser under Søndre Smedstad. Våningshuset på den ene av disse ble flyttet til Bygdøy i 1953. Der Njårdhallen ligger i dag lå plassen Trasop, og litt bortenfor denne ligger Gjetebråten, rehabilitert i nyere tid og fortsatt i bruk som bolig.

Navnet «Makrellbekken» kommer ikke av fisken makrell, men er derimot en fordansking av «Markskjellbekken», et navn som kommer av at bekken dannet grensen mellom gårdene Huseby, Voksen, Smedstad og Holmen.

Makrellbekken fikk sitt første forretningsbygg på 1920-tallet, og T-banen kom i 1935 med Makrellbekken stasjon. Før og under okkupasjonen hadde Makrellbekken et steinbrudd, der tennisbanene til Njård nå ligger. Her arbeidet sovjetiske krigsfanger under krigen.

I dag ligger Njårdhallen like ved Makrellbekken stasjon, og her står en statue over krigshelten Gregers Gram, som var aktiv i idrettklubben Njård. Tomten ovenfor Njårdhallen er den såkalte «Ambassadetomta», hvor USAs ambassade er plassert.

Referanser
----------

1. ↑  «Makrellbekken (bekk)». Oslo Byleksikon. Besøkt 17. mai 2021.

Kilder
------

* Oslo byleksikon
* Bovim, Bjørn; Fjerdingstad, Knut og Kristoffersen, Svend: «Og neste stasjon var» i Rødevand, Øivind (red.): *Skøyen i sentrum*, side 209-210. Ullern Historielag, 2004. ISBN 82-91666-05-9

Portal: Oslo
**Nordlending** er betegnelsen på personer som kommer fra landsdelen Nord-Norge.

Enkelte oppfatter dette som et upresist begrep, og mener at kun de som kommer fra Nordland kan kalles nordlendinger, mens folk fra Troms omtales som tromsværinger og de fra Finnmark som finnmarkinger.

Bokmålsordboka støtter begge definisjonene av ordet *nordlending*.

Tove Bull, professor i nordisk språkvitenskap, mener ordet nordlending er historisk forankret og at det derfor ikke kan tas patent på. Hun har sagt at «Det er et allment ord som har historisk forankring. Ordet Nord-Norge er relativt nytt begrep. Det samme kan vi si om fylkesinndelingen. Ordet nordlending eksisterte før disse var på plass».

I gamle dager var det et klart skille mellom *Nordlandene* (dagens Nordland og Troms fylker) og *Finnmarken* (dagens Finnmark fylke). Nordlandene var opprinnelig en rekke smålen mellom Trøndelag og finnenes mark. Disse ble i 1604 samlet i Nordlandenes len, senere Nordlandenes amt. Det er herfra demonymet *nordlending* stammer fra. Således var en nordlending fra Nordland eller Troms. I nyere tid har begrepet blitt utvidet til å også gjelde finnmarkinger.

Før og under rikssamlingstiden var Nordlandene en del av et kongedømme av navnet Hålogaland. Folket kaltes da håløyger. Denne betegnelsen er for lengst gått ut av bruk og har i dag bare historisk relevans.

Betegnelsen *nordlending* er utstrakt i bruk, blant annet hos Nordlændingernes Forening av 1862. *Avisa Nordland* og *Nordlys* deler ut hver sin pris under navnet *Årets nordlending*.

Referanser
----------

1. ↑  Bokmålsordboka Arkivert 10. august 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  NRK Nyheter
3. ↑  Avisa Nordland og Nordlys Arkivert 11. november 2011 hos Wayback Machine.