recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bygningen som tidligere huset Fernanda Nissens skole

**Fernanda Nissen videregående skole** var en husmorskole på Grønland i Oslo. Skolen ble opprettet som Oslo kommunale Husmorskole av kvinnesakskvinnen og arbeiderpartipolitikeren Fernanda Nissen i 1916.

Historie
--------

Fernanda Nissen hevdet at skolene måtte ta over opplæringen i matstell, barnestell og hygiene siden dette ikke var en naturlig del av opplæringen i hjemmene lenger. Det var i arbeiderkvinnenes interesse å bli gode husmødre, og i 1916 åpnet hun Oslo kommunale Husmorskole. Interessen for husmorskolene økte, men langt fra alle jenter fra arbeiderklassen hadde råd til å gå ett år på husmorskole. Arbeiderkvinnebevegelsen ville legge til rette for å gi alle familiemedlemmer sunn og god mat. Dette måtte gjøres gjennom blant annet kunnskap og kurs i ernæring og søm. 

I 1930 flyttet Oslo kommunale Husmorskole til Borggata 2b og lokalene til tidligere Grønland folkeskole. Skolen ble senere omdøpt til Fernanda Nissen videregående skole, da med Helse- og sosialfag. I 1991 opphørte Fernanda Nissen videregående skole og tilbudene ble flyttet til Bjerke videregående skole (da Linderud videregående skole). I 2007 ble utdanningsprogrammet Barne- og ungdomsarbeiderfag flyttet til Stovner videregående skole, mens Helse- og sosialfag Vg1 ble flyttet til Sogn videregående skole året etter, i 2008. Begge disse tilbudene ble flyttet til Kuben videregående skole i 2013.

Eksterne lenker
---------------

* om etableringen av *Oslo kommunale Husmorskole*
* om Borggata 2b

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige videregående skoler i Oslo |
| --- |
| Akers gymnasium **·** Berg **·** Berles **·** Bredtvet **·** Elisenberg **·** Fagerborg **·** Fernanda Nissen **·** Forsøksgymnaset **·** Frogner **·** Frogner Gymnas **·** Grefsen **·** Groruddalen **·** Hallings **·** Hegdehaugen **·** Manglerud • Nordstrand **·** Riis **·** Sandaker **·** Sinsen **·** Sofienberg **·** Sogn **·** Teisen **·** Vahl **·** Østre Aker |  |

Portal: Oslo
**Fernande Bochatay** (født 23. januar 1946 i Les Marécottes, Wallis) er en tidligere sveitsisk alpinist.

Bochatay var en av beste alpinistene på det sveitsiske alpinlandslaget for kvinner på slutten av 1960-tallet. Mellom januar 1967 og februar 1969 vant hun tre renn i verdenscupen. I 1968 kom hun på 5.-plass i totalsammendraget, og ble dermed beste sveitser.

Karrierens høydepunkt kom under OL 1968 i Grenoble, der hun tok bronse i storslalåm bak erkerivalen Nancy Greene og franske Annie Famose.

Verdenscupseire
---------------

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 5. januar 1968 | Oberstaufen | Tyskland | Storslalåm |
| 25. januar 1968 | Saint-Gervais | Frankrike | Slalåm |
| 24. februar 1968 | Oslo | Norge | Storslalåm |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fernande Bochatay – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Fernande Bochatay – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Fernande Bochatay – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Fernande Bochatay – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Lovieanne Jung** (født 11. januar 1980 i Honolulu på Hawaii), amerikansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Jung ble olympisk mester i softball i sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det amerikanske laget som vant softballturneringen foran Australia og Japan. USA vant finalen mot Australia med 5-1 og ble olympiske mestere for tredje gangen på rad.

Fire år senere, i sommer-OL 2008 i Beijing, vant hun en sølvmedalje med det amerikanske softballdamelaget. USA tapte finalen mot Japan med 1-3. Det var første gangen som USA ikke ble olympiske mestere i softball og det var fjerde og siste gang softball var med som olympisk sport.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i softball USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lovieanne Jung – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lovieanne Jung – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Regional Comprehensive Economic Partnership** (**RCEP**) er en frihandelsavtale mellom 15 land i Asia–Stillehavsregionen. Deltakende land er de ti landa i ASEAN: Brunei, Filippinene, Indonesia, Kambodsja, Laos, Malaysia, Myanmar, Singapore, Thailand og Vietnam, og dessuten Australia, Japan, Kina, New Zealand og Sør-Korea.

Etter åtte års forhandlinger ble avtalen undertegnet 15. november 2020 på toppmøtet i Organisasjonen for sørøstasiatiske nasjoner (ASEAN). Avtalen trådte i kraft 1. januar 2022, 60 dager etter at den var ratifisert av seks signaturstater som er ASEAN-medlemmer og tre andre signaturstater. Per 18. mars 2022 har Filippinene, Indonesia, Myanmar ikke ratifisert avtalen.

De 15 landa har til sammen 2,2 milliarder innbyggere, og RCEP kommer både i innbyggertall og BNP til å være verdens største frihandelsområde.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Verdens største frihandelsavtale kan være en enorm seier for Kina. abcnyheter. Besøkt 26. november 2020.
2. ↑  «The date of the entry into force of the Regional Comprehensive Economic Partnership Agreement». *Ministry of Foreign Affairs of Japan* **(engelsk)**. Besøkt 17. mars 2022.
3. ↑  «RCEP to enter into force on March 18». New Straits Times. Besøkt 17. mars 2022.
**Lovise Andrea Stephansen** (født 30. oktober 1779, død 30. mai 1825) var en dansk kvinne, gift med eidsvollsmannen Jacob Aall. 

Hun ble født i København og døpt i Heiliggeistkirken som datter av bokholder, justisråd Lauritz Nyeland Stephansen og Anna Sejersløv. Familien bodde i Badstuestræde og hit kom Jacob Aall etter å ha lært Lovises bror Niels å kjenne under et skoleopphold i Nyborg. Her underviste han husets datter i tysk. I 1795 reiste Aall hjem igjen til Norge, men han og Lovise korresponderte hemmelig med hverandre gjennom Lovises søster Juliane.

6. desember 1799 giftet paret seg i København, og tok heretter bolig på Næs Jernværk i Norge. På eiendommen lot Lovise oppføre et lysthus, Eremitagen, hvor paret kunne slappe av i romantiske omgivelser. Hun hadde sitt eget bibliotek hvori hun blant annet studerte havedyrkning, og brukte sin viten til å etablere parken Lunden ved Storelva nedenfor jernverket.

Lovise Aall døde den 30. mai 1825, og etterlot seg ektefelle og 7 barn.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   data.eidsvollsmenn.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Thyness, Paul (25. februar 2020). «Jacob Aall». *Norsk biografisk leksikon*. Besøkt 11. november 2020.
4. ↑  *De Glade år*. Forl. Grenland. 1996. s. 58. ISBN 8290526180.
5. ↑  Steffens, Haagen Krog (1908). *Slægten Aall*. Kristiania: [s.n.] s. 348.
6. ↑  «"Et bortgjemt lite paradis"». *www.europeana.eu* **(engelsk)**. Besøkt 11. november 2020.
7. ↑  «61 Lovise Andrea Stephansen – Eidsvoldsmennenes Kvinner». Besøkt 11. november 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**John Wang Renlei** (født 5. juni 1970 i Weishan i Shandong i Folkerepublikken Kina) er katolsk biskop av Xuzhou i Jiangsu, ordinert uten pavelig mandat.

Wang Renlei kommer fra katolsk bakgrunn. Weishan ligger 58 kilometer nord for Xuzhou. Han studerte ved Sheshan regionale presteseminar ved Shanghai 1989-1992, ble presteviet i 1996 og tok videre studier ved det nasjonale presteseminar i Beijing frem til 1999.

I 2001 ble han generalvikar av Xuzhou. Siden januar 2005 arbeidet han i bispegården.

Han ble bispeviet uten pavelig mandat 30. november 2006. Hovedkonsekrator var biskop Joseph Zhao Fengchang. Han var koadjutorbiskop av Xuzhou til 2011, da han rykket opp som ordinarie biskop.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». *jstzj.org* **(kinesisk)**. 20. juli 2018. Arkivert fra originalen 3. september 2018. Besøkt 5. januar 2020.
2. ↑  «Arkivert kopi». *chinacatholic.cn* **(kinesisk)**. 20. april 2016. Arkivert fra originalen 9. november 2020. Besøkt 5. januar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
**Lauvøyfjorden** er en fjord ved Otterøya i Namsos kommune, Nord-Trøndelag. Fjorden strekker seg 4 kilometer sørover til Vindsetmo i botn av fjorden.

Fjorden starter ved Lyngholmen mellom Årnesgalten i vest og Brennvinholet i øst. Nord for Lyngholmen ligger Lyngholmfjorden, mens Raudsunda strekker seg nordvestover fra Årnesgalten. Midt i fjorden ligger Lauvøya, som fjorden er oppkalt etter. Elvalandet utgjør den østlige sida av fjorden og mellom Elvalandet og Otterøya går Surviksundet sørøstover.

Flere småbruk ligger langs vest og sørsida av fjorden, blant annet Ølenvika, Fossland og Fosslandosen. 

Fv465 går langs vestsida av fjorden og i sørenden går Fv467.

Referanser
----------

1. ↑  *Den Norske los. Bind 4: Farvannsbeskrivelse Statt-Rørvik*. Stavanger: Norges sjøkartverk. 1992. s. 308. ISBN 82-90653-09-3.
2. ↑  Lauvøyfjorden Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.; yr.no
3. ↑  *Norge vårt land : Kystlandet i Sør-Norge*. Oslo: Gyldendal. 1983. s. 239. ISBN 8205139571.
4. ↑  Lauvøyfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Epiphanis*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Små (3,5-6,5 millimeter), avlange, blanke, mørke råtevedbiller, ligner spinkle smellere (Elateridae). Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Fasettøynene er vanligvis store. Antennene er 11-leddete, ganske lange og kraftige, rundt halve kroppslengden, ikke sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent trapesformet, noe hvelvet, med uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. *Dekkvingene* er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet, uten tydelige punktstriper. *Beina* er temmelig korte.

*Larvene* finnes i to hovedtyper: den ene ligner larver av praktbiller (Buprestidae), er sylindrisk og tynnhudet med frembryst-segmentet (prothorax) kraftig oppsvulmet; den andre typen er parallellsidig, ganske flat, hard (sterkt sklerotisert), hodet er hardt og kileformet. Begge typene har beina sterkt redusert eller helt manglende. Munndelene er også nokså sterkt redusert, og larvene kan trolig bare ta til seg flytende føde.

Levevis
-------

De fleste artene har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter.

Utbredelse
----------

De to artene er svært vidt utbredte over det meste av jorda.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien **råtevedbiller**, Eucnemidae Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Melasinae Fleming, 1821
					- Stammen Epiphanini Muona, 1993
						* Slekten ***Epiphanis*** Eschscholtz, 1829
							+ *Epiphanis cornutus* Eschscholtz, 1829
							+ *Epiphanis tristis* (Sharp, 1908)
							+ *Epiphanis deletus* Scudder, 1876 - fossil art fra eocen

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Epiphanis* på FossilWorks[*død lenke*]
* (en) *Epiphanis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Epiphanis* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Epiphanis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Epiphanis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Epiphanis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Rolv Lea** (født 13. juli 1891 i Hammerfest, død 26. november 1941) var en norsk motstandsmann. Rolv Lea kom tidlig med i motstandsbevegelsen og vil særlig bli husket for sin innsats i OLDEL–gruppen i Oslo. Rolv var bror til Milorg-lederen Leiv Lea.
Her var det opprettet trådløs forbindelse med England og Ålesund. Samtidig var det etablert en fluktrute som gikk via Ålesund og videre med fiskebåter over Nordsjøen til Shetland. 
Kontakten i Ålesund var advokat Harald Torsvik som for øvrig også var en nær slektning av familien Lea.

Fordi de var klar over at tyskerne kunne avlytte meldingene som ble utvekslet mellom Oslo og Ålesund kamuflerte de kommunikasjonen som kjøp og salg av klippfisk.

I Albert Wieseners bok „Nordmenn for tysk krigsrett 1940 – 42 kan en lese mer om hvordan tyskerne kom på sporet av fiskehandelen og som i neste omgang førte til at bl.a. Rolv og Harald ble stilt for tysk krigsrett og dømt til „dobbel dødsdom". Både Rolv Lea og Harald Torsvik ble skutt den 26. nov. 1941.

Rolv Lea var bror til Per Wåge Lea og Leiv Lea. Han var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.

I Antarktis er det i de såkalte Milorgfjellene et sted som heter Lea-botnen, oppkalt etter de to brødrene Leiv Lea og Rolv Lea.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Budstikka, «Fem år siden Høvik-mannen direktør Rolv Lea ble skutt», utgitt 2. desember 1946[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Stavanger Aftenblad: "Hva skjedde med de 34 som døde ?", 05. desember 2009 s.54.

Litteratur
----------

* Wyller, Trygve (1888-1960) (1962). *Av Stavangers historie under okkupasjonen 1940-1945*. Stavanger: Stabenfeldt.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |
*For rytteren, se John Whitaker (rytter)*

**John T. Whitaker** (født 9. april 1886, død 21. mai 1977) var en britisk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Whitaker vant en olympisk bronsemedalje i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Fire år tidligere, under OL 1908 i London, kom han på åttendeplass med det britiske laget i mangekamp.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse (Storbritannia)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID wh/john-whitaker-2, besøkt 1. desember 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Whitaker – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Whitaker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Whitaker – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
* John Whitakers profil på databaseOlympics

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Griffenfeldsgade** er en sidegate til Nørrebrogade på Indre Nørrebro i København, som ender i Åboulevard.

Sporvogn i Griffenfeldsgade ved Tjørnegade, omkring 1900
Gaten er oppkalt etter rikskansler og bibliotekar Peder Griffenfeld. Frem til 1875 var Griffenfeldsgade kjent som *Parcelvej* etter *Parcelbroen* som førte over Ladegårdsåen. Gaten huset tidligere *Sankt Josephs Hospital* hvis bygninger var oppført i nygotisk stil av arkitekten Christian Hansen (1803–1883). 

I dag huser gaten en rekke afrikanske spesialforretninger, kafeer og restauranter.

I Griffenfeldsgade lå også bodegaen *Nørrehus*, som oppstod en gang på 1920-tallet. Grensende opp til gaten ligger også Folkets Park.

Referanser
----------

1. ↑  «*København i Kristian den Ottendes og Frederik den Syvendes tid 1840-1857*, eremit.dk. Besøkt 9. febr. 2014». Arkivert fra originalen 23. februar 2014. Besøkt 9. februar 2014.
2. ↑  *Sankt Stefan Sogn*, maya123.webbyen.dk. Besøkt 9. febr. 2014 Arkivert 23. februar 2014 hos Wayback Machine.
3. ↑  *Top 20: Københavns bedste værtshuse*, euroman.dk. Besøkt 9. febr. 2014
4. ↑  *Historien om Folkets Park*, folketshus.dk. Besøkt 9. febr. 2014
***The Prince of Graustark*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Fred E. Wright.

Handling
--------

Graustark trenger tretti millioner dollar, som raskt mulig, for å dekke et stort lån. Prinsen av Dawsbergen, hersker over det tilstøtende fyrstedømmet, går med på å forskuttere pengene hvis den unge prinsen av Graustark går med på å gifte seg med datteren hans. Men prins Robin nekter absolutt å gifte seg me prinsessen, som han aldri har møtt. Rådmennene hans ber ham innstendig om å gå med på planene, men uten å lykkes. Med ruinen av nasjonen hans nært forestående, seiler han raskt til Amerika for å forhandle om lånet.

Pengene blir deretter forskuttert av William W. Blithers, en millionær, som er ivrig etter å få sin egen datter til å gifte seg med en kongelig. Datteren unngår imidlertid prinsen, og han får aldri muligheten til å møte henne. Men han redder en ung kvinne fra å drukne, og blir raskt forelsket i henne. Prinsen tror at dette er Blithers datter, men hun avslører ikke sin virkelige identitet. Det oppstår deretter en rekke komplikasjoner for prinsen.

Skuespillere
------------

* Bryant Washburn som prins Robin of Graustark
* Marguerite Clayton som prinsessen av Dawsbergen
* Sidney Ainsworth som grev Quinnox
* Ernest Maupain som William H. Blithers
* Florence Oberle som Mrs. Blithers
* John Cossar som Baron Douglas

Referanser
----------

1. ↑  THE PRINCE OF GRAUSTARK

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Prince of Graustark* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Prince of Graustark* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Prince of Graustark* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Robert Schweikerts palass** (polsk *Pałac Roberta Schweikerta*) ligger ved Piotrkowska-gaten 262 i Łódź. 

Palasset ble reist i 1910 etter tegninger av Romuald Miller til Robert Schweikert, en tysk fabrikant, og hans kone Emma. 

Det middelstore palasset har en representativ gårdsplass som begrenses av støpejernsgjerder samt et vokterhus, stall og vognskur på begge sidene av tomten. Bygningen har to etasjer og mansardtak. Frontelevasjonen prydes av en portikus. Bak palasset finnes en hage med en effektfull trebestand, dam, et lysthus, terrasser samt antikke vaser og skulpturer. I palassindret, som er bevart i sin opprinnelige form, finnes vakre glassmalerier.

Under andre verdenskrig huset bygningen en tysk bank, og etter krigen gikk den over til henholdsvis Det polske arbeiderparti, Den polske speiderbevegelsen og Den polske sosialistiske ungdomsorganisasjonen. I 1991 ble den overgitt til Universitetet i Łódź, og huset Senteret for europeiske studier. Fra 1993 er bygningen setet til Det europeiske institutt.
Shanwei i Guangdong
 **Shanwei** (kinesisk: 汕尾; pinyin: *Shànwěi*) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Den grenser til Shantou i øst, Meizhou og Heyuan i nord, Huizhou i vest, og mot sør ligger Sørkinahavet.

Språket teochew, et minnanspråk, har hjemstavn i denne delen av Kina.

Administrasjon
--------------

Byprefekturet Shanwei har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 2 fylker (县 *xiàn*). 

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Bydistriktet | 城区 | Chéng Qū | 460 000 | 421 | 1 093 |
| **Byfylker** |
| 2 | Lufeng | 陆丰市 | Lùfēng Shì | 1 570 000 | 1 671 | 940 |
| **Fylker** |
| 3 | Haifeng | 海丰县 | Hǎifēng Xiàn | 760 000 | 1 750 | 434 |
| 4 | Luhe | 陆河县 | Lùhé Xiàn | 280 000 | 986 | 284 |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Shanwei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Kogger med piler.
**Kogger** (av lavtysk *koker*) er et hylster eller en rørformet beholder til å ha piler i. Det kan bæres av en armbrøst-, blåserør- eller bueskytter i livet eller på ryggen, være festet i en sadel for en ridende skytter, eller stå på bakken. Moderne kogger kan også sitte på selve våpenet.

Tradisjonelt laget et kogger av lær, pels, bark, tre eller andre naturmaterialer. Moderne kogger blir ofte laget av metall, tekstil, plast og komposittmaterialer, selv om lærkogger fremdeles er det vanlige. 

Et av de eldste kogrene som er funnet ble oppdaget i utstyret til ismannen Ötzi, som er datert til rundt 300 f.Kr. Koggeret var laget av gemseskinn og inneholdt 14 piler. Det ble funnet sammen med en langsidebue.

Galleri
-------

* Flettet kurvkogger for blåserørpiler.Flettet kurvkogger for blåserørpiler.
* Bambuskogger fra Kalimantan.Bambuskogger fra Kalimantan.
* Pelskogger av reveskinn.Pelskogger av reveskinn.
* Moderne lærkogger.Moderne lærkogger.
* Moderne beltekogger av tekstil.Moderne beltekogger av tekstil.

Kilder
------

* «Kogger» i Bokmålsordboka og Nynorskordboka
* «Kogger», *Store norske leksikon*, 13. mai 2014,

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Detalj fra kraftvarmeverk med kogenerasjon i Italia.
Longyear Energiverk på Svalbard er et kraftvarmeverk som leverer fjernvarme.
**Kogenerasjon** (engelsk: *cogeneration*) er en form for energigjenvinning innen energiproduksjon som innebærer at et varmekraftverk utnytter og leverer to ulike typer energi til markedet. Såkalte kraftvarmeverk fanger eller gjenbruker varmeenergien i produksjonen, og leverer denne til eksterne kunder som fjernvarme. Kogenerasjonen i et slikt tilfelle innebærer leveranse av både elektrisitet og fjernvarme. Dersom det leveres energi i tre ulike former til eksterne brukere – elektrisitet, kraftvarme og kuldeenergi – snakker vi om **trigenerasjon**, eller mer generelt *polygenerasjon* om utnytting og leveranse av mer enn to typer energi. Den første som utnyttet prinsippet var Thomas Edison i sitt kraftverk Pearl Street Station i New York fra 1882, som leverte både kraft og varme.

Kogenerasjon skjer ved at et varmekraftverk nytter én eller flere kogenerasjons-turbiner eller *Combined-cycle Gas Turbin (CCGT)*, som gjenvinner varmen og gjenbruker den enten til ytterligere kraftproduksjon i kraftverket, eller i ekstern fjernvarmeleveranse. Dette gjør at virkningsgraden til anlegget øker fra ca. 30–40 % til rundt 90 %. Levering av kraftvarme som holder 80 til 130 °C bygger på at det finnes fjernvarmenett som kan ta imot den varmen som blir til overs ved produksjon av elektrisitet. Fjernvarme er svært vanlig i Danmark, Finland, Nederland, Tyskland, Øst-Europa, Canada og deler av USA som har kaldt klima. På engelsk kalles dette *Combined Heat and Power (CHP)*. 

I miljøperspektiv kan kogenerasjon øke effektiviteten av kraftverk og dermed redusere utslippene fra fossile brensler. EU har inkludert kogenerasjon i sin energipolitiske strategi. I EU stammer 11 % av elektrisiteten fra kogenerasjon og det reduserer kullfrorbruket. Flere EU-land har ambisiøse mål om å øke kogenerasjonen.

Kogenerasjon oppnås vanligvis i kullkraftverk og oljekraftverk, men i de senere årene har mange kogenerasjonsanlegg begynt å konvertere til fornybar energi som torv og biobrensel.

Longyear Energiverk i Longyearbyen på Svalbard driver kogenerasjon og leverer fjernvarme til hele tettstedet.

Se også
-------

* Kraftvarmeverk

Referanser
----------

1. ↑  Dette nedfelles i EUs kogenerasjons-direktiv 2004/08/EC.
2. ↑  COGEN Europe News Arkivert 1. januar 2009 hos Wayback Machine..

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
***The Price of Happiness*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Edmund Lawrence.

Handling
--------

Bertha Miller er den unge kona til en flittig håndverker. Paret lever i komfortable, men ikke særlig luksuriøse, omstendigheter. Tre av de tidligere vennene til Bertha har tilsynelatende opplevd langt større suksess, fordi de kan få tak i alle tingene som kan kjøpes for penger. Bertha besøker det vakre hjemmet til Ruth Taylor, og der får hun sin første antydning om at ting ikke er så hyggelig i Ruths verden som det kan se ut som på overflaten. Ruth har nylig skrevet brev til en beundrer, men hun er bekymret for at ektemannen hennes kommer til å oppdage dette.

Bertha samtykker i å hjelpe Ruth ut av problemene hennes, men ved å gjøre dette får hun også problemer med hennes egen ektemann. Lucille, opera-sangerinnen, er en annen venninne. Men hun er fortvilet fordi hennes forventede opera-rolle har blitt gitt til en annen sangerinne. Bertha oppdager til sin overraskelse at Lucilles på ingen måte er så lykkelig som hun først hadde trodd. Lucille har oppdaget at kjæresten hennes allerede er gift, og har egne barn.

Den tredje tilsynelatende suksessrike venninnen hennes, Evelyn, bor i en stor og flott leilighet, og når Bertha besøker henne ser det ut til at hun ikke har noen bekymringer eller problemer. Men ting er ikke som det først ser ut som, og Bertha blir mer og mer desillusjonert, når hun oppdager hvor falske vennene hennes egentlig er. Bertha vender deretter tilbake til sin stødige, hardtarbeidende ektemann og deres lille barn.

Skuespillere
------------

* Mary Boland som Bertha Miller.
* Marion Singer som Lucille.
* Enid Francis som Ruth Taylor.
* Carlotta De Felice som Evelyn Morgan.
* Albert Bechtel som Max.
* David Wall som John Millerr.
* Adolphe Menjou som Howard Neal.

Referanser
----------

1. ↑  THE PRICE OF HAPPINESS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Price of Happiness* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Price of Happiness* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Price of Happiness* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***The Price of Silence*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Frank Lloyd.

Handling
--------

Den amerikanske senatoren Frank Deering har brukt livet sitt på å forsøke å hindre barnearbeid. Dommer Vernon, hans nærmeste venn, hjelper ham i denne kampen. Men uventede omstendigheter tvinger dommer Vernon til å låne penger fra Henry McCarthy, en av fabrikk-eierne som er mest ansvarlig for de tøffe og umenneskelige arbeidsforholdene for hans ansatte. Men dommer Vernon klarer ikke å betale ned lånet i tide.

Kort tid senere blir dommeren rammet av en alvorlig hjerte-sykdom. Men kort tid senere, på dødsleiet, tilstår han hva han har gjort til Deering. I forsøk på å holde kameratens navn ubesmittet for offentligheten, inngår Deering en avtale med Henry McCarthy og stemmer mot å innføre en ny lov mot barnearbeid som han tidligere hadde forsøkt å innføre. Men hans andre kollegaer og resten av samfunnet, som er fullstendig uvitende om hans offer, håner det han nettopp har gjort.

Skuespillere
------------

* William Farnum som Senator Frank Deering
* Frank Clark som Dommer Vernon
* Vivian Rich som Grace Vernon - dommerens datter
* Brooklyn Keller som Dr. Kendle
* Charles Clary som Henry McCarthy
* Ray Hanford som Joe Dugan
* Gordon Griffith som Jimmie

Referanser
----------

1. ↑  THE PRICE OF SILENCE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Price of Silence* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *The Price of Silence* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *The Price of Silence* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Price of Silence* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Price of Silence* på Silent Era Rediger på Wikidata
Veps som pollinerer en plante. Planten er avhengig av pollinatorer for å kunne formere seg, og mange pollinatorer er avhengige av nektaren de ofte får i blomsten.
**Koevolusjon** er gjensidig evolusjonær påvirkning mellom to eller flere ulike arter. Hver part i et slikt tilfelle utøver selektivt press på de andre partene, og blir derfor en drivkraft for tilpassinger og utvikling.

Selve uttrykket «koevolusjon» ble første gang brukt i 1964 da Paul Erlich og Peter Raven publiserte en banebrytende artikkel om gjensidig påvirkning i utvikling av insekt og planter. Eksempler på plante/insekt-koevolusjon er blant annet mutualismen mellom oksehornakasietreet og maurslekten *Pseudomyrmex* – mauren bor på planten og forsvarer den aggressivt mot alle dyr som måtte finne det for godt å prøve å spise den. Som lønn for dette forsyner akasien de med næring i form av nektar og gule klumper med fett og protein.

Kilder
------

* Dawkins, Richard: *The Blind Watchmaker*
* Giske, Jarl & Jacobsen, Per: *Evolusjon og økologi – en innføring*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
Østsjøen, Shaoxings tradisjonelle naturperle og utfartssted
**Shaoxing** (kinesisk: 绍兴; pinyin: *Shàoxīng*) er en by på prefekturnivå på Ningshaosletten i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet. Befolkningen anslås (2004) til 351 000, men hele prefekturet har 4,3 millioner innbyggere.

Historie
--------

Moderne Shaoxing ligger på samme sted som hovedstaden for kongedømmet Yue i Vår- og høstannalenes tid. Omkring det sjette århundre før Kristus var den stedlige elite blitt sinifisert, og staten lå i stadige kriger med nabostaten og erkerivalen Wu i nord.

Shaoxing var subprefektur under Ming- og Qing-dynastiene. I Republikken Kina ble det et fylke. I Folkerepublikken ble det byprefektur.

Den kjente kinesiske samfunnskritiske forfatteren Lu Xun (1881–1936) kom fra Shaoxing.

Administrasjon
--------------

Byprefekturet Shaoxing administrerer ett distrikt, tre byer på fylkesnivå og to fylker.

* Yuecheng distrikt (越城区)
* Shangyu byfylke (上虞市)
* Shengzhou byfylke (嵊州市)
* Zhuji byfylke (诸暨市)
* Shaoxing fylke (绍兴县)
* Xinchang fylke (新昌县)

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 104 løper gjennom prefekturet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender i Fuzhou.

Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Shaoxing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Lokalregjeringens hjemmesider
* Turistinfo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  ; *Folketellingen 2020 i Kina*.
***The Power of Nightmares: The Rise of the Politics of Fear*** er en BBC dokumentarfilmserie fra 2004, skrevet og produsert av Adam Curtis. Serien forsøker å sammenligne fremveksten av amerikansk nykonservatisme og radikal islamisme. Den består av 3 episoder på 1 time og er stort sett sammensatt av arkivmateriale som Curtis kommenterer. En noe kortere versjon ble lansert på kino i 2005. Den ble blant annet vist på Filmfestivalen i Cannes.

Serien har blitt tildelt flere priser, blant annet en BAFTA for beste faktaprogram.

Handling
--------

Dokumentaren sammenligner og ser på likheten mellom de amerikanske nykonservative og den radikale islamistiske bevegelsen, slik som deres opprinnelse. Den argumenterer for at trusselen fra radikal islamisme som en uhyggelig organisert stormakt av massiv ødeleggelse (spesielt i form av al-Qaida), er en løgn begått av politikere i mange land (spesielt de amerikanske nykonservative) i et forsøk på å samle og inspirere folket til å følge seg etter at de mer utopiske ideologiene som var brukt før feilet.

Referanser
----------

1. ↑  IMDb award

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Power of Nightmares* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of Nightmares* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Power of Nightmares* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Power of Nightmares* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of Nightmares* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of Nightmares* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of Nightmares* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Koffeinisme**, forårsakes av koffein, som er et vanedannende alkaloid som blant annet finnes i kaffe, te, cola og noen energidrikker.

Inntaket av koffein har økt kraftig de siste tiårene. Det store kaffe- og te-forbruket sammen med stadig større konsum av koffeinholdige brus- og energidrikker har gitt en jevn og sterk økning i forbruket av koffein. Det er estimert at 1 av 8 opplever betydelige plager og ubehag som en følge av sitt koffeininntak og spesielt når koffein seponeres brått.

Hos pasienter med generalisert angst, panikkangst, hjertearytmier (takyarytmier), dyspepsi og migrene kan inntak av koffein føre til en forverring av grunnsykdommen. Noen leger oppfordrer derfor til forsiktighet med eller eventuelt total avholdenhet fra koffein ved disse tilstandene.

Toleranseutvikling og avhengighet
---------------------------------

Koffein gir toleranse allerede etter få dagers sammenhengende bruk. Ved kronisk inntak av mer enn 500 mg daglig (tilsvarer rundt 1 l kaffe) over tid kan koffeinisme oppstå. Koffeinisme kan medføre nedsatt almentilstand og karakteriseres av symptomer som angst, irritabilitet, søvnløshet, hjertebank, diare og forhøyet puls. Store mengder kaffe kan dermed forklare uklare problemer enkelte sliter med.

Abstinenssymptomer
------------------

Brå seponering av koffein kan gi abstinensplager og det vanligste abstinenssymptomet er moderat til intensiv hodepine. Andre abstinensfenomener i form av depresjon, angst, tretthet, slapphet, irritabilitet, humørsvingninger, rastløshet, konsentrasjonsproblemer, oppkast, muskelsmerter og influensaliknende symptomer kan også forekomme. Abstinensen starter 12–24 timer etter seponering, når sitt maksimum etter 24–48 timer og kan vare i opptil en uke. Etter lang tids bruk av koffein i høye doser kan abstinensplagene bli betydelige.

Avvenning
---------

Den beste måten å kvitte seg med avhengigheten på er å trappe ned inntaket gradvis over en periode på 8 til 10 dager. På denne måten kan man unngå de mest plagsomme abstinenssymptomene når inntaket opphører fullstendig. Abstinens er sjelden farlig og selv om den er ubehagelig er dette å anse som en liten pris å betale dersom det er koffeininntaket som ødelegger helsen.

Se også
-------

* koffein
* alkaloider

Kilder
------

* Pasienthåndboka – Hva er koffein?
* Olav Spigset – Farmakologiske effekter av koffein

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |
Shap Ng-tsais fane, c. 1849 
**Shap-'ng Tsai** (kinesisk: 十五仔) var en kinesisk pirat som var aktiv i Sørkinahavet fra rundt 1845 til 1859. Han hadde kommando over omtrent 70 djunker med sjørøverbase i bukten Tien-pai i prefekturet Yangjiang på Guangdongs kyst vest for Macao. Kystbyer og handelsfolk betalte beskyttelsespenger til Shap-'ng Tsai for ikke å bli angrepet. Kinesiske krigsskip risikerte å bli tatt, og deres offiserer holdt fanget for løsepenger. Den kinesiske regjering tilbød ham amnesti og en offiserspost, men han tok ikke imot. 

Våren 1849 fikk Tsai skylden for senkingen av ett amerikansk og tre britiske opiumsskip. I september seilte da en skvadron britisker skip til Tien-pai der de fant 100 kaprede skip som ble holdt for løsepenger, men de klarte ikke å lokalisere piratenes hovedstyrker. Måneden etter forfulgte tre britiske skip piratene inn blant øyene og kanalene ved Haiphong. Britene var tallmessig underlegne, og kjempet mot piratene i to døgn. De klarte å ødelegge 58 djunker med 1200 kanoner og mannskaper på 3000 sjørøvere. Tsai kom seg unna med seks mindre djunker og 400 mann. Senere overgav han seg til den kinesiske regjering, og tok imot offisersposten han var blitt tilbudt.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Jan Rogoziński: *Pirates!: Brigands, Buccaneers, and Privateers in Fact, Fiction, and Legend*. Da Capo Press, 1996. ISBN 030680722X
«Konstantin Stoilov» har flere betydninger.
**Konstantin Stoilov** (født 17. februar 2002) er en bulgarsk alpinist, som representerer klubben Green Road. Han trenes av Stefan Prisadov.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Stoilov deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, i slalåm i El Bansko i Bulgaria, der han kom på ellevteplass. Han deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Winter Festival) i Bosnia-Hercegovina, og kom der på 32.-plass i slalåm, men kjørte ut i storslalåm. Under det bulgarske mesterskapet i alpint kom han på 15.-plass i slalåm og storslalåm, og han kom på sjuendeplass i super-G. Han vant super-G i det bulgarske juniormesterskapet i alpint.

### Sesongen 2019/20

Han deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom han på 28.-plass i super-G, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte seg opp til 15.-plass i kombinasjonen. I storslalåm kom han på 16.-plass, og i slalåm kjørte han ut.

Under det bulgarske mesterskapet i alpint 2020 kom han på niendeplass i storslalåm, og under Junior-VM i alpint 2020 kom han på 50.-plass i utfor.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  FIS - *Konstantin Stoilov - Results*, besøkt 15. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Men's Super-G* Arkivert 10. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 11. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Konstantin Stoilov*[*død lenke*], besøkt 15. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Konstantin Stoilov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Konstantin Stoilov – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Konstantin Stoilov – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020[*død lenke*]
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Junior-EM i friidrett |
| Gull | Eskilstuna 2015 | 4x400 m |
| Sølv | Eskilstuna 2015 | 800 m |
| Ungdoms-VM i friidrett |
| Sølv | Donetsk 2013 | 800 m |

**Konstantin Tolokonnikov** (født 26. februar 1996) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp, hovedsakelig 800 meter. Hans fremste internasjonale resultater er sølv på 800 meter og gull på 4 × 400 meter stafett i Junior-VM i friidrett 2015.

Idrettskarriere
---------------

Tolokonnikov deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2013, som ble arrangert i Donetsk i Ukraina. Der løp han inn til andreplass, bak Alfred Kipketer, etter å ha passert fem løpere de siste 100 metrene. Han satte personlig rekord med 1.48,29.

I Lag-EM i friidrett 2015 (Super League) løp han på 1.46,42, som var ny personlig rekord. Dette holdt til fjerdeplass, som ga Russland 9 poeng i lagkonkurransen, som Russland vant sammenlagt. Han deltok i Junior-VM i friidrett 2015 i Eskilstuna, der han deltok på Russlands stafettlag som vant 4 × 400 meter stafett. Individuelt kom han på andreplass på 800 meter, bak britiske Kyle Langford. I august ble ham russisk mester for første gang, der han forbedret sin personlige rekord til 1.45,76. Noen dager senere ble han tatt ut til VM i friidrett 2015. I semifinalen i VM løp han på 1.48,32, som var 18. beste tid, og han nådde dermed ikke finalen.

Han ble russisk mester på 800 meter igjen i 2017, og han ble russisk U23-mester på 800 meter innendørs i 2018. Under det russiske mesterskapet i friidrett 2019 kom han på andreplass på 800 meter, og i 2019 fikk han bronse på samme distanse.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 273590[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  IAAF - *8th IAAF World Youth Championships > 800 Metres - Boys*, besøkt 30. august 2015.
3. ↑  European Athletics - *6th European Athletics Team Championships, Olympic Stadium Cheboksary RUS 19 - 21 June* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. besøkt 30. august 2015.
4. ↑  European Athletics - *23rd European Athletics Junior Championships, Ekängens Friidrottsarena Eskilstuna SWE 16 - 19 July* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. besøkt 30. august 2015.
5. ↑  World Athletics - *Konstantin Tolokonnikov - Results*, besøkt 8. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Konstantin Tolokonnikov – World Athletics Rediger på Wikidata
**Brompton** er et område i distriktet Kensington and Chelsea i London. Det er omtrentlig definert av et triangel dannet av gravplassen Brompton Cemetery, Old Brompton Road/Brompton Road/Cromwell Road, and Walton Street/Fulham Road. I henhold til folketellingen av 2011 hadde området en befolkning på 8 839 innbyggere.

Historie
--------

Brompton var en landsby på heiene og er første gang dokumentert i 1294. Dets stedsnavn er avledet fra angelsaksisk i betydningen «gård hvor det vokser *broom*». Det engelske ordet *broom* er en form for lyng, som gyvel, og som blant annet ble brukt i framstillingen av sopelimer. Våpenskjoldet for Kensington and Chelsea har øverst en sådan kvist som symbol på Brompton.

Området var preget av myrer og våtmarker som ble drenert på 1500-tallet og endret til frukthager. Fra rundt 1800 begynte området mellom Hyde Park og Brompton Road å bli utviklet stykkevis i en rekke av små gater og torg. Torget Brompton Square ble opprettet i 1821, men i en form som ikke minnet mye om en kvadrat (*square*).

Charles Dickens Jr. eldste sønn av forfatteren Charles Dickens, skrev i *Dictonary of London* fra 1879 at området var «på et tidspunkt nesten utelukkende et kunstnerstrøk, og det frekventeres fortsatt mest av de som svinger pensel eller meisel, selv om Belgravia i senere år har presset på grensene».

Brompton har blitt hjem for mange forfattere og skuespillere, og for de med beslektede sysselsetting. Undersøkelsen Survey of London 1983 satte sammen en lang liste.

Området er særlig kjent for kirken Brompton Oratory, Victoria and Albert Museum, Natural History Museum og Royal Marsden Hospital.

Referanser
----------

1. ↑   (på eo) *Wikipedia på esperanto*, Wikidata Q190551,
2. ↑  «Kensington and Chelsea Ward population 2011» Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics
3. 1 2 3   «Brompton, Kensington & Chelsea», *Hidden London*
4. ↑   «broom (n.)», *Online Etymology Dictionary*
5. ↑   Charles, Jr. Dickens (1879): «Brompton», *Dickens's Dictionary of London*.
6. ↑   «Appendix: Artists, musicians and writers resident in Brompton, 1790-1870», Survey of London 1983, *British History Online*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***The Power of a Lie*** er et amerikansk stumfilmdrama fra 1923 regissert av George Archainbaud. Scenarioet ble skrevet av Charles Kenyon. Det var basert på norske Johan Bojers roman *Troens Magt*, som utkom i 1903. I rollene ser en blant annet Mabel Julienne Scott, David Torrence og Maude George. Filmen ble sluppet for visning i USA 7. januar 1923.

Handling
--------

Som gjengitt i filmmagasinet *Exhibitor's Trade Review*, er Richard Burton forlovet med Betty. Hun er søsteren til hans venn John Hammond.

Richard har levd et fordrukkent og generelt sett utsvevende liv. Selv om hans hustru, Joana, ber om at man må la Richard klare seg på egen hånd uten andres hjelp, bestemmer John seg likevel for å gi ham en siste sjanse til å bli respektfull. Han skriver under på Richards veksel (pålydende 10.000 dollar), slik at denne kan starte en virksomhet som arkitekt. Richard håper at han gjennom hardt arbeid og suksess vil vinne tilbake Betty, som har brutt forlovelsen. Bettys besluttet seg for å kutte ut Richard etter å ha lest om en vill orgie, som han hadde deltatt i. Det var også på denne at John hadde skrevet under på Richards veksel.

For å beskytte sitt rykte svarer John unnvikende på konas spørsmål om han hadde gitt vennen økonomisk støtte og benekter at han var på festen. Johns løgn resulterer i en stor sosial skandale, der Richard blir stemplet som forfalsker. En rekke komplikasjoner oppstår. Den ene løgnen fører til den andre. Det er først når Richard blir frikjent under en rettergang at flokene løses opp. Richard gjenoppretter seg – til glede for Betty.

Rolleliste
----------

* Mabel Julienne Scott – Betty Hammond
* David Torrence – John Hammond
* Maude George – Joan Hammond
* Ruby Lafayette – Mrs. Hammond
* Earl Metcalfe – Richard Burton
* June Elvidge – Lily Cardington
* Phillips Smalley – Jeremiah Smith
* Stanton Heck – Mr. Lawrence
* Winston Miller – Julian Hammond

Bevaringsstatus
---------------

Siden ingen kopier av *The Power of a Lie* har blitt påtruffet i filmarkiver, blir den betraktet som en tapt film.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «The Power of a Lie». *AFI Catalog of Feature Films*. American Film Institute. Besøkt 3. april 2020.
2. ↑  «Johan Bojers biografi og forfatterskap». bojer.no. Besøkt 3. april 2020.
3. 1 2 3  «The Power of a Lie: Universal Photoplay in Five Parts». *Exhibitor's Trade Review*. East Stroudsburg, Pennsylvania: Exhibitor's Trade Review, Inc. 13 (8): 422. 20. januar 1923.
4. ↑  «The Power Of A Lie / George Archainbaud [motion picture]». *The Library of Congress American Silent Feature Film Survival Database*. The Library of Congress. Besøkt 3. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Power of a Lie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of a Lie* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of a Lie* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Power of a Lie* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Leonard «Leon» Lewis Meredith** (født 2. februar 1882 i London, død 27. januar 1930 i Davos i Sveits) var en engelsk syklist som deltok i flere olympiske leker 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Meredith ble olympisk mester i sykling i OL 1908 i London. Han var med på det britiske laget som vant 4000 meter bane foran Tyskland og Canada. De andre på laget var Ernest Payne, Benjamin Jones og Clarence Kingsbury.

I OL 1912 i Stockholm var han med på det engelske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen over 320 kilometer landevei bak Sverige. De andre syklistene på laget var Frederick Grubb, Charles Moss og William Hammond. Det ble kun kjørt et ritt i OL i 1912. I lagkonkurransen ble tidene til de fire beste syklistene på hver nasjon summert og laget med den beste tiden sammenlagt vant. Storbritannia stilte med tre separate lag, England, Skottland og Irland. Syklistene fra England som kom på andreplass kom individuelt på plass nummer 2, 4, 18 og 22. Meredith kom på fjerdeplass i den individuelle konkurransen over 320 kilometer.

Meredith døde av hjerteinfarkt på skiferie i Davos i Sveits.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1908 Storbritannias flagg London - **Gull** sykling, 4000 meter lag Storbritannias flagg Storbritannia
* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv i sykling, 320 kilometer landevei lagkonkurranse Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leonard Meredith – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Leonard Meredith – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Leonard Meredith – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Leonard Meredith – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Leonard Meredith – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Leonard Meredith – Cycling Archives Rediger på Wikidata