**Orbital Sciences X-34** var et eksperimentelt rakettdrevet romfly bygd for NASA. På grunn av forsinkelser og budsjettoverskridelser ble prosjektet kansellert i mars 2001 (samtidig med kanselleringen av Lockheed Martin X-33).

Historie
--------

X-34 festet til moderflyet Lockheed L-1011 «TriStar»
USAs romferger trengte avløsning av billigere gjenbrukbare fartøy, og som et ledd i utviklingen av den nødvendige teknologien ble X-34-prosjektet startet. 28. august 1996 tegnet NASA kontrakt med selskapet Orbital Sciences Corporation i Dulles, Virginia om å utvikle, bygge og testfly 3 eksperimentfly. Kontrakten var på 85,7 millioner USD, og skulle vare i 50 måneder. NASA brukte 16 millioner USD på vindtunnel-testing, varmeskjoldsystemet, diagnosesystemer og bakke-fasiliteter. Orbital Sciences brukte 10 millioner USD på modifikasjoner av selskapets Lockheed L-1011 «TriStar» for å gjøre det i stand til å frakte X-34. NASAs *Marshall Space Flight Center* i Huntsville, Alabama sto for prosjektstyringen. 

I juni 1999 ble X-34 brakt til værs for første gang, uten å bli sluppet fra moderflyet. På dette tidspunktet var den første av de 27 friflyvningene planlagt til slutten av 2000 ved White Sands Missile Range i New Mexico. En serie med tauings-tester på bakken ved NASAs *Dryden Flight Research Center* ved Edwards Air Force Base i California ble gjennomført, og hovedmotoren skulle senere testes ved Holloman Air Force Base i New Mexico. Etter innledende motoriserte flyvninger ved Dryden skulle X-34 flyttes til John F. Kennedy Space Center i Florida for å foreta flytestene med full motorkraft der.

Prosjektet så ut til å gå etter planen, men stadige endringer i spesifikasjonene førte til betydelige kostnads-overskridelser og forsinkelser. NASA besluttet derfor i mars 2001 å kansellere hele programmet – før noen av flyene hadde gjennomført friflyvning. 

Den eneste ferdigstilte X-34 er for tiden lagret ved Edwards Air Force Base i California.

Formål
------

X-34 før tauings-test
X-34 var ment som en gjenbrukbar testbenk for ny avansert teknologi som var viktige i arbeidet for å redusere oppskytningskostnadene. Disse teknologiene omfattet lettvekts struktur av komposittmateriale, drivstofftank av komposittmateriale, og et avansert varmeskjold-system. Flyvning, innflyvning og landing skulle skje helautomatisk ved hjelp av et selvstyrende kontrollsystem med GPS. Testprogrammet omfattet 27 testflyvninger, både motoriserte og umotoriserte. Stabilitetstester ved landing i opptil 20 knops sidevind skulle gjennomføres. 

En testflyvning ville ha startet med at X-34 ble festet til moderflyet som brakte det opp i høyde. Etter å ha blitt frigjort fra moderflyet, skulle hovedmotoren tennes, og X-34 skulle fly en forhåndsprogrammert rute, før det landet av seg selv på en betongrullebane.

Design
------

Primær- og sekundærstrukturer i X-34 var bygd av kompositt-materialer og var designet for hastigheter opp til Mach 8 og høyder på 80 000 meter. Flyet skulle bringes opp ved hjelp av et Lockheed L-1011 «TriStar» moderfly, og slippes i stor høyde. Hovedmotoren var en ettrinns gjenbrukbar Fastrac rakettmotor for flytende drivstoff. Denne motoren var blitt utviklet på to og et halvt år av ingeniører ved NASAs *Marshall Space Flight Center*, og var designet med få bevegelige deler og lave produksjonskostnader for øye. Hver motor ville koste omkring 1,2 millioner USD – omtrent en femtedel av hva tilsvarende rakettmotorer kostet. X-34 var utstyrt med et trepunkts innfellbart landingsunderstell med hjul.

Spesifikasjoner
---------------

**Dimensjoner**

* **Mannskap:** Ubemannet
* **Lengde:** 17,77 m
* **Høyde:** 3,5 m
* **Vingespenn:** 8,44 m
* **Vekt (tom):** 8 165 kg
* **Drivstoffvekt:** 13 607 kg

**Ytelse**

* **Motor:** 1 Marshall Fastrac rakettmotor
* **Drivstoff:** Flytende oksygen og RP-1 (raffinert parafin)
* **Skyvekraft:** 27 216 kg (267 kN)
* **Toppfart:** Mach 8
* **Maks operasjonshøyde:** omkring 80 000 m

Kilder
------

* NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 43) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
* NASA Historical Factsheet – X-34 Besøkt 20. mars 2015

| * v
* d
* r
USAs X-fly (eksperiment-fly) |
| --- |
| 
* X-1
* X-2
* X-3
* X-4
* X-5
* X-6
* X-7
* X-8
* X-9
* X-10
* X-11
* X-12
* X-13
* X-14
* X-15
* X-16
* X-17
* X-18
* X-19
* X-20
* X-21
* X-22
* X-23
* X-24
* X-25
* X-26
* X-27
* X-28
* X-29
* X-30
* X-31
* X-32
* X-33
* X-34
* X-35
* X-36
* X-37
* X-38
* *X-39*
* X-40
* X-41
* X-42
* X-43
* X-44
* X-45
* X-46
* X-47
* X-48
* X-49
* X-50
* X-51
* *X-52*
* X-53
* X-54
* X-55
* X-56
* X-57
* *X-58*
* X-59
* X-60
* X-61
* X-62
* *X-63*
* *X-64*
* X-65
* X-66

 |