recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paul Kane** (født 20. juni 1965 i Edinburgh) er en skotsk tidligere profesjonell fotballspiller og nå pubeier i Leith, Edinburgh.

Spillerkarriere
---------------

Kane begynte sin karriere som midtbanespiller for Hibernian i 1982. I løpet av åtte år på Easter Road fikk han 247 ligakamper og scoret 33 mål. I 1991 sluttet han seg til Oldham Athletic og fortsatte med å spille 21 ligakamper for Boundary Park-klubben.

I 1992 flyttet han på seg igjen, denne gangen til Aberdeen. I løpet av fire år med The Dons spilte han 118 ligakamper, og fant nettmaskene ved elleve anledninger. Etter en låneperiode hos Barnsley sluttet Kane seg til den norske klubben Viking i 1996. Suksessen i Stavanger ble svært begrenset.

I 1997 returnerte Kane til Skottland og sluttet seg denne gangen til St. Johnstone, og der spilte han i Skotsk Premier League inntil han ble 36 år gammel. På fem år for The Saints spilte han 138 ligakamper og scoret seks mål. Hans siste klubb var Clyde, som han spilte for fra 2002 inntil han la skoene på hylla tolv måneder senere.

Etter at han la opp som fotballspiller, har Kane drevet to puber i Edinburgh, og han er jevnlig å se på Hibernian-kamper på Easter Road. Først drev han puben The Tor i Restalrig Road, og etter noen år utvidet han geskjeften med å kjøpe også puben Four In Hand i Easter Road.

Referanser
----------

1. ↑  PAUL KANE Arkivert 10. juni 2011 hos Wayback Machine. Viking FK
2. ↑  Gough inspires re-signed Kane, BBC Sport, 2. mai 2001.
3. ↑  Halliwell doubt for Clyde, BBC Sport.
4. ↑  McGuigan, Thomas (23. juni 2009). «May backed to hit ground running». BBC Sport. Besøkt 23. juni 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Kane – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Paul Kane – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Paul Kane – FBref Rediger på Wikidata
* Neil Brown's statistics site

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Det kinesiske institutt for virveldyrpaleontologi og paleoantropologi
Detalj fra fasaden
**Det kinesiske institutt for virveldyrpaleontologi og paleoantropologi** (中国科学院古脊椎动物与古人类研究所, *Zhongguo kexueyuan Gujizhui dongwu yu gurenlei yanjiusuo*, også kjent under forkortelsen **IVPP** etter sitt engelske navn *Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology of the Chinese Academy of Sciences*) er en ledende forskningsinstitusjon for paleontologi og paleoantropologi i Folkerepublikken Kina, og instituttets museum er ett av verdens fremste. Museet er repositorium for store samlinger av kinesiske fossiler, blant dem mange dinosaur- og pterosaurspecimen (mange fra Yixian-formasjonen). 

Som navnet forteller omfatter forskningsoppgavene også menneskeslektens forhistorie. 

Blant de ledende paleontologer som har vært tilknyttet IVPP kan nevnes Yang Zhongjian (C.C. Young), Dong Zhiming og Zhao Xijin. 

Institusjonen ligger i Beijing på adressen Xizhimenwai Dajie 142, og vokste frem fra det cenozoiske forskningslaboratorium der i 1929. Den er blitt en egen enhet under Det kinesiske vitenskapsakademi. 

Museets hovedbygning er på tre etasjer. Første etasje er primært viet til fisker og amfibier, og annen etasje reptiler og fugler. I tredje etasje har man pattedyr (deriblant eksempler på megafauna som stegodon). Mange av fossilene som er ustilt er av utdødde arter som så langt kun er blitt funnet innen Kinas grenser, som for eksempel sinokannemeyeria. Her er også forløpere til fugler, såsom specimen av confuciusornis og microraptor. 

I et tilstøtende galleri tar man for seg menneskets opprinnelse, med informasjon om pekingmennesket som ble oppdaget utenfor Beijing i Zhoukoudian under utgravninger mellom 1923 og 1927. Her er også uttidsstenredskaper og fossilerte hodeskaller fra menneskelignende individer som en gang bebodde det nordlige Kina.

Eksterne lenker
---------------

* IVPPs samlinger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Paul Knudsen Gaasø** (født 4. april 1820 i Sandøy, død 25. januar 1872) var Sandøys første ordfører og sentral i løsrivelsen av øykommunen fra Aukra. På 1860-tallet vokste det fram en løsrivelsesbevegelse på det lille øysamfunnet. Under ledelse av Gaasø krevde øybefolkningen løsrivelse fra Aukra. En sommerdag i 1866 dro derfor Gaasø til det kongelig hoff i Stockholm. Pauls medbrakte papirer, blant annet et fra soknepresten i Aukra, og ble tatt godt imot. 1. januar 1867 ble Sandøy, med kongelig underskrift, et eget herred.

Bakgrunn og oppvekst
--------------------

Paul ble født på Toregarden på Sandøy i 1819. Foreldrene var Knut Pedersson og Nille Jonsdotter. Moren fikk retten til to bruk på øya, så Paul fikk det ene og den yngre broren Jonas fikk det andre. På Sandøy var det trangt, så på et eller annet vis klarte Paul å få hele Gåsøya i bytte mot det ene bruket. I 1858 flyttet Paul til den sistnevnte øya, og han fikk dermed det nye etternavnet *Gaasø*.

Løsrivelsen fra Aukra
---------------------

Folk på Sandøy hadde lenge ønsket å bli utskilt fra Aukra. Mange mente at herredet var for stort; folk reiste rundt i små ro- og seilbåter, og i dårlig vær ville det være umulig å komme seg på møter i formannskapet og herredsstyret. Det hendte flere ganger at saker var avgjort før folk fra øykommunen hadde rukket å komme frem, og det var sjelden i øybeboernes favør. Flere søknader med begrunnelser til tross, daværende amtmannen Arveschoug var innbitt motstander av at Sandøy skulle bli selvstendig. Øybeboerne ble da enig om å sende en mann med fullmakt til kong Karl IV i Stockholm, og de valgte da Paul Knudsen Gaasø. Forfatteren Edvard Os beskriver hvordan folk så på ham:

> Han var halden for den fremste her ute i mangt og mykje, skreiv godt for seg, var tenksam, greimælt, kunnskapsrik og klok. Og så var han ikkje plaga av mindremannskjensla som var så vanleg mellom bondefolk den gongen, når dei stod framfor embets- og overklassefolk. 
> 
> 
> Fra *Sandøy i Romsdal*, side 13
> 
>

Referanser
----------

1. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Paul Knutsen Gåsøy», besøkt 2. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kirkebok for Sandøy i Aukra, 561A01 (1817-1858) s. 16 Digitalarkivet

Kilder
------

* Os, Edvard (1961). *Sandøy i Romsdal*. 1. Molde. s. 13-15, 48-49, 86.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ingen** | **Sandøys ordfører**(1867–1872) | Etterfølger:**Lars Olsson Sandøy** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
Illustrasjon av SARS-CoV-2-virus. Dets spike-protein er de røde knoppene på overflaten.
3D print-«nærbilde» av et SARS-CoV-2-piggprotein.
**Spike-protein** eller bare **spike** (***piggprotein*** brukes også i Norge; tidligere kalt S-protein eller peplomer) er et glykoprotein som er plassert som fremspring (engelsk: *spike*) på overflaten av koronavirus.

Beskrivelse
-----------

Det er omkring 26 spikemolekyler på et coronavirion. Spikeprotein er glykosylert og kan ha fra 1160 til 1400 aminosyrer avhengig av hvilken art virus det er tale om.

Spikeproteinet benyttes når viruset trenger inn i en celle. En del av proteinet (S1) bindes til et enzym kalt ACE2 på overflaten av vertscellen, hvorpå en annen del av proteinet (S2) vil få virusets membrankappe til å smelte sammen med vertscellens cellemembran.

Etter en covid-19-infeksjon hos mennesker dannes det antistoffer overfor SARS-CoV-2-virusets spike-protein. De vaksiner for covid-19 er utviklet eller som er under utvikling, er rettet mot proteinet, og endringer i det vil kunne påvirke kommende vaksiners effektivitet.

Den mutasjon av SARS-CoV-2-viruset som kjennes som cluster 5, har fire endringer i spike-proteinet. Foreløbipe laboratieforsøk har vist at denne virusvariant påvirkes mindre av antistoffer fra mennesker enn andre varianter av viruset.

Se også
-------

* mRNA-vaksiner

Referanser
----------

1. 1 2  Benedette Cuffari (12. juni 2020). «What are Spike Proteins?». *News Medical* **(engelsk)**. Besøkt 8. november 2020.
2. ↑  Inside the Coronavirus. What scientists know about the inner workings of the pathogen that has infected the world. Scientific American 2020
3. ↑  Britt Glaunsinger (9. september 2020). «Coronavirus biology». *MIT Department of Biologys kanal* (video). Youtube. Besøkt 11. januar 2021.
4. 1 2  Tyra Grove Krause (5. november 2020). «Mutationer i minkvirus» **(dansk)**. Statens Serum Institut. Besøkt 8. november 2020.

Litteratur
----------

* F. Fenner et al.: The Biology of Animal Viruses, 2. Auflage, New York, London 1968, ISBN 0-12-253040-3, S. 5f
* D. J. Garwes et al.: *Identification of epitopes of immunological importance on the peplomer of porcine transmissible gastroenteritis virus*. Adv Exp Med Biol. (1987) 218: S. 509–515, PMID 2449047
* H. G. Niesters et al.: *The peplomer protein sequence of the M41 strain of coronavirus IBV and its comparison with Beaudette strains*. Virus Res. (1986) 5(2-3): S. 253–263, PMID 2429473
**Det kinesiske nasjonalmuseum**  (中国国家博物馆; pinyin: *Zhōngguó guójiā bówùguǎn*) flankerer østsiden av Den himmelske freds plass i Beijing i Kina. Det konsentrerer seg om kinesisk kunst og historie, og er understilt Folkerepublikken Kinas kulturdepartement. 

Museet ble dannet i 2003 da de to museene som lå i bygningen ble sammenslått: **Museet for den kinesiske revolusjon** i nordfløyen og **Nasjonalmuseet for kinesisk historie** i sørfløyen. Førstnevnte har en forhistorie som går tilbake til 1950, sistnevnte til 1912.

Selve bygningen ble ferdig i 1959. Samtidig ble vis-à-vis på den store plassen Folkets store hall ferdig. Begge byggverk var blant de ti store bygninger, et gedigent byggeprosjekt i Beijing i forbindelse med tiårsdagen for Folkerepublikkens fødsel den 1. desember 1949.

Samlingene
----------

Avdelingen for generell kinesisk historie har samlinger som går tilbake til den eldste dokumenterte menneskelige bosetting i landet, Yuanmou-mannen for 1,7 millioner år siden, og frem til slutten av det siste keiserdynastiet, Qing-dynastiet. Periodiseringen er i tre deler: Det primitive samfunn (fra 4000 f.Kr.), slavesamfunnet (2100 – 475 f.Kr.) og føydalsamfunnet (475 f.Kr. – 1911), det vil si med en liten overlapping med det andre museets tidsepoke.

Museet for den kinesiske revolusjon dekker det som periodiseres som *den gamle demokratiske revolusjon* (1840–1911), *den nye demokratiske revolusjon* (1911–1949), og *Revolusjonens triumf og opprettelsen av sosialismen* (etter 1949). Den siste epokens utstillinger bærer vitnesbyrd om at man i dagens Kina (2008) ikke er trygg på hvordan kulturrevolusjonen skal tolkes; dekningen er på det nærmeste fraværende.

Eksterne lenker
---------------

* (zh-Hans) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Museum of China – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) 中国国家博物馆 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Description by China Culture

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CiNii
 |
**Laholmsbukten** er en bukt ved Kattegat, og er Skandinavias lengste strand.[] Bukten er cirka 20 km bred og går fra Tylösand til Båstad. Den tilnærmet sammenhengende stranden langs bukten er over fire mil lang.

Bukten er langgrunn med et middeldyp på 15 meter. Flere steder går E6 svært nær stranden. Stranden markerer grensen mellom det Göteborg-dominerte Vest-Sverige og dansk-skånske Øresund-regionen, sammen med den langstrakte Hallandsåsen som i sør faller ut i Laholmsbukten. 

Flere kjente badesteder ligger ved Laholmsbukten. Lengst i sør ligger Båstad, hvor det på stranden er anlagt et tennisanlegg hvor det årlig spilles ATP- og WTA-turneringer umiddelbart etter Wimbledonturneringen. Videre nordover følger små badebyer som Hemmeslövsstrand, Eskilstorpsstrand og Skummeslövsstrand og Mellbystrand. Like inn i landet på motsatt side av E6 ligger byen Laholm. Deretter følger den største byen i området, Halmstad. Vest for Halmstad går bukten over i den mer kjente stranden Tylösand, der Roxette-stjernen Per Gessle har et hotell og museum.

De tre Laholmsbukten-kommunene Båstad, Laholm og Halmstad har et samlet areal på 2 142 km² og 132 000 innbyggere. Kjøretiden er rundt halvannen time både fra Halmstad til Göteborg og fra Båstad til København.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Laholmsbukten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Massive Attack** er den første singelen til Nicki Minaj som hun gjorde sammen med Sean Garrett. Den ble utgitt 13. april 2010. Massive Attack var opprinnelig kjent som leder singelen fra hennes første studioalbum, *Pink Friday*, men det er ikke inkludert på den offisielle sporliste fra albumet. Musikkvideoen fikk gode kritikker fra blant annet Monica Herrera fra Billboard og Chris Ryan fra MTV. Ringmasters fra America's Best Dance Crew (sesong 3) var med i musikkvideoen og utførte flexing. Etter halvveis plasseringer på listetoppen, bestemte hun seg for å ikke ta den med på *Pink Friday*. Singelen "Your Love" ble heller lead-singelen for albumet.

| * v
* d
* r
Nicki Minaj |
| --- |
| Studioalbum | 
* *Pink Friday*
* *Pink Friday: Roman Reloaded*
	+ *The Re-Up*
* *The Pinkprint*
* *Queen*

 |
| Mixtapes | 
* *Playtime Is Over*
* *Sucka Free*
* *Beam Me Up Scotty*

 |
| Konsertturneer | 
* Pink Friday Tour
* Pink Friday: Reloaded Tour
* The Pinkprint Tour
* The Nicki Wrld Tour

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Viqueens Cheerleaders** (stiftet 30. april 1997) er en norsk cheerleaderklubb fra Oslo, med flere nasjonale og internasjonale meritter. Klubben har ca. 400 medlemmer og er nest størst i Norge, med 7 konkurranselag og flere rekruttlag.

TV 2 laget i 2011 en realityserie om mikslaget «Viqueens Force», kalt *Cheer – Heiagjengen*.

Historie
--------

Klubben hadde sitt utspring i supporterne til den amerikanske fotballklubben Oslo Vikings, og klubbens navn henspeiler på suffikset «queens» (dronninger) som motsetning til «kings» (konger).

Viqueens har deltatt med lag internasjonalt siden EM i 2000, hvert år siden 2002, og i verdensmesterskap siden 2011-VM.

Kjente utøvere
--------------

* Kine Olsen Vedelden

Referanser
----------

1. 1 2  «Meritter». Viqueens Cheerleaders. Arkivert fra originalen 11. juni 2021. Besøkt 11. juni 2021.
2. ↑  Treborg, Ingrid Marie (13. desember 2011). «Endelig får «Cheer» vite resultatet». TV 2. Besøkt 11. juni 2021.
3. ↑  Hystad, Joar (4. juli 2014). «Drillos cheerleader-datter har vunnet både NM, EM og VM». TV 2. Besøkt 11. juni 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Mastax thermarum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Mastax thermarum* finnes i Europa. Den er ikke funnet i Norge.

Utseende
--------

*Mastax thermarum* har en matt svart farge på dekkvingene. På hver dekkvinge er det to lyst gule avlange flekker. Dekkvingene har ikke synlige lengdestriper (riller), litt av bakkroppen stikker fram bak dekkvingene. Kjevene, følehornene, halsskjoldet, hodet og beina har en mer brun-rød farge. Den samme brun-røde fargen finnes som en lengelinje langs midten, over sømmen på dekkvingene. Hodet er mørkt, nesten svart, midt i.

Levevis
-------

*Mastax thermarum* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mastax thermarum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mastax thermarum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Mastax thermarum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Mastax thermarum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Elise Båtnes** (født 24. juni 1971 i Trondheim) er en norsk fiolinist og 1. konsertmester for Oslo Filharmoniske Orkester.

Bakgrunn
--------

Elise Båtnes (helt til venstre) som medlem av Trønderkvartetten (1982-1990). Bilde fra 1986
Båtnes begynte å spille fiolin fire år gammel ved Trondheim kommunale musikkskole med Kåre Opdal som sin første lærer. Hun debuterte fire år senere som solist sammen med Trondheim Symfoniorkester. Hun fikk sin første opptreden med Oslo Filharmoniske Orkester (OFO) ti år gammel i 1981, da hun fikk være solist på en barnekonsert med Mariss Jansons som dirigent. I 1982 var hun på nytt solist med OFO, under fremførelse av Vivaldis dobbeltkonsert. Hun har etter dette vært solist med alle de største norske symfoniorkestrene, og i en lang rekke andre land.

Båtnes utgav sin første soloplate i 1986 (*Fra Elise*).

Hun har studert sammen med flere storheter, blant annet Dorothy DeLay (Juilliard Summer School, USA), Ruggiero Ricci (Mozarteum, Salzburg), David Takeno i London, Arve Tellefsen i Oslo og André Gertler i Tyskland.

Ved siden av symfonisk musikk har Båtnes også mye erfaring med kammermusikk, og har spilt i mange festspill og kammermusikkfestivaler i samarbeid med kjent norske pianister som Leif Ove Andsnes, Håvard Gimse, Sveinung Bjelland og Einar Henning Smebye. I 1990-årene var hun 1. fiolinist i Vertavokvartetten.

Båtnes var ansatt som 2. konsertmester i Oslo Filharmoniske Orkester fram til hun i 2001 ble ansatt som 1. konsertmester i Danmarks Radios Symfoniorkester i København. Deretter flyttet hun til Tyskland og ble 1. konsertmester i *Westdeutscher Rundfunk Sinfonieorchester* (WDR) i Köln i 2003. I 2006 takket hun ja til å bli konstituert konsertmester for OFO, fra 2008 fast 1. konsertmester.

Sammen med Håvard Gimse på klaver lanserte Båtnes i 2008 en CD med Bela Bartoks fiolinmusikk, *Bartók* (Simax classics).

Priser
------

* 1990 - Øivind Berghs minnepris

Som medlem av Vertavo-kvartetten har Båtnes mottatt følgende priser:

* 1995 – 1. pris i *Melbourne Itnl. Chambermusic Competition*.
* 1996 – 1. pris i *DR’s nordiske kammermusikkonkurranse*.
* 1996 – Kritikerprisen.
* 1997 – Spellemannprisen, for innspillingen av *Carl Nielsen–kvartettene*.
* 2008 – Gammleng-prisen i klassen klassisk

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Plesner, Ragnhild (1985)«Ung fiolinist med fotballdilla». I: *Aftenposten morgen*, 21. desember 1985, s. 26
3. ↑  Aftenposten. 16. august 2008 Elise Båtnes

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Marius Solberg** (født 3. desember 1981) er en norsk fotballspiller fra Porsgrunn, som spiller for Førde. 

Han spilte for Hei da han ble hentet til Grenland Fotball-systemet. Han spilte som junior for Odd Grenland, men ble som senior plukket opp av Pors Grenland. Solberg spilte i Pors i fem sesonger, fra 2001 til 2005. I denne perioden markerte han seg som en av lagets støttespillere, og han spilte nesten alle sine kamper for Pors som back.

Sommeren 2005 flyttet Solberg til Bergen for å studere ved Norges Handelshøyskole, og begynte å trene med Løv-Ham Fotball samtidig som han spilte for Pors. Før sesongen 2006 skrev imidlertid venstrebacken under to-årskontrakt for «Løvene».

Solberg annonserte før 2007-sesongen at han ville legge opp, men ble overtalt til å fullføre vårsesongen for Løv-Ham. På grunn av skadeproblemer i klubben mot slutten av sesongen sa han likevel ja til å stille opp i sesongens siste kamper. Etter dette ville han være ferdig utdannet revisor og hadde uttalt at han ikke lenger ville satse på toppfotball. Han lot seg likevel overtale til å signere en ny toårskontrakt med Løv-Ham. Etter 2009-sesongen signerte han en ny kontrakt ut 2010-sesongen. Skader gjorde at han ikke spilte for Løv-Ham i 2010-sesongen og i august meldte han overgang til Førde.

Referanser
----------

1. ↑  bt.no Solberg klar for Løv-Ham[*død lenke*]
2. ↑  bt.no Monkam utelukker Løv-Ham Arkivert 10. mars 2012 hos Wayback Machine.
3. ↑  bt.no Marius Solberg tar ett år til i Løv-Ham[*død lenke*]
4. ↑  lov-ham.no Solberg til 2. divisjon[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marius Solberg – Transfermarkt Rediger på Wikidata
***Test Nasjonen*** var to enkeltstående norske underholdningsprogrammer med Hilde Hummelvoll og Ivar Dyrhaug som ble sendt på NRK1 høsten 2003 og høsten 2004. Hensikten var å teste IQen til ulike grupper i Norge. Testen foregikk direkte blant dem som var publikummere i studio, i tillegg kunne alle delta, enten via telefon eller internett. De som deltok i studio i 2004 var invitert som tilhørende 6 ulike grupper: Realitydeltagere, finansfolk, svensker, kroppsbyggere, journalister og sekretærer. Programmene gikk på lørdager.

Eksperter i studio i 2003 var professor Jon Martin Sundet og psykolog Dag Barlaug, og i 2004 professor Jon Martin Sundet og psykolog Andreas Løes Narum.

2003-versjonen ble sett av 1,03 millioner. I snitt hadde programmet en markedsandel på 70,1 prosent. 2004-utgaven hadde tilsvarende seertall.

Under sendingen i 2004 skjedde det en feil hos programvareleverandøren i Nederland som gjorde at en betydelig andel av de som tok testen hjemmefra fikk altfor lav iq-score.

Oppfølger
---------

Programmet ble i 2006 etterfulgt av *Test kjærligheten*.

Referanser
----------

1. ↑  «NRK.no - Test nasjonen 04». *www.nrk.no*. Besøkt 19. oktober 2016.
2. ↑  «NRK.no - Test nasjonen - Realitydeltakerne skal IQ-testes». *www.nrk.no*. Besøkt 19. oktober 2016.
3. ↑  «Reality-kjendiser IQ-testes på TV». *VG*. 5.11.2004. Besøkt 18. oktober 2016.
4. ↑  «Over én million så IQ-test på NRK». *Nettavisen*. 15.9.2003. Besøkt 19. oktober 2016.
5. ↑  «Sport og IQ-test løfter NRK til sesongbeste | Kampanje». *kampanje.com*. 29.11.2004. Besøkt 19. oktober 2016.
6. ↑  Lars Eirik Eide (29. november 2004). «IQ-bråk for NRK». Dagbladet. Besøkt 29. mars 2021. «... det viste seg at en teknisk feil gjorde tusener dummere. For mange var det rett og slett umulig å få mer enn 70 i IQ.»

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Internasjonal mester i sjakk** (engelsk: *International Master*) er en tittel som tildeles dyktige sjakkspillere av verdenssjakkforbundet FIDE. Tittelen er åpen for både kvinner og herrer. Den ble innført i 1950 og blir vanligvis forkortet **IM** i sjakklitteraturen. Når en spiller har fått tittelen varer denne livet ut. FIDE tildeler også lavere titler, Candidate Master (CM) og FIDE-mester (FM), og høyere titler, stormester (GM).

Det kreves tre svært gode internasjonale turneringsprestasjoner (*normer* eller *tittelnormer*). Disse turneringene må involvere en gitt mengde andre IMer og GMer. I tillegg må spillere oppnå en gitt rating før tittelen kan tildeles spilleren. IMer har gjerne en rating mellom 2400 og 2500.

Ved spesielle omstendigheter kan tittelen IM tildeles for noen få spesifikke prestasjoner. For eksempel, under gjeldende regler, vil den som ender på 2.-plass i juniorverdensmesterskapet automatisk få tildelt IM-tittelen dersom spilleren ikke allerede har denne.

Det er mulig å hoppe over IM-tittelen og direkte bli tildelt GM-tittelen. Larry Christiansen fra USA (1977), Boris Gelfand fra Israel (1988) og tidligere verdensmester Vladimir Kramnik fra Russland ble alle GM uten noensinne å ha hatt tittelen IM. Det er dog vanligst å bli IM før GM.

Per april 2018 var det på FIDEs lister over 3600 spillere med tittelen IM. I Norge var det per april 2018 32 aktive spillere med tittelen IM og 5 med tittelen WIM (engelsk: *Woman International Master*), disse inkluderer ikke de 14 som innehar tittelen GM og 2 som har tittelen WGM. WIM-tittelen har noe lavere krav knyttet til seg enn IM-tittelen og er kun tilgjengelig for kvinner. Det er ingen restriksjoner mot kvinnelige IM.

Referanser
----------

1. ↑  FIDE Official Handbook: Title Requirements

Eksterne lenker
---------------

* FIDEs offisielle hjemmesider
Liene skole fotografert i 1962.
**Liene skole** var en skole i Sør-Fron kommune. Skolen ble oppført i 1916 og var i kontinuerlig drift frem til nedleggelsen etter skoleåret 2012/2013. 

Skolen var i en årrekke en av tre barneskoler i Sør-Fron, men det var enda flere barneskoler i kommunen de første tiårene etter 1916.

Skolebygninger
--------------

Da skolebygget ble oppført, ble dette sett på som et stort fremskritt i bygda. Tidligere foregikk undervisningen på forskjellige gårder rundt omkring i bygda, såkalt omgangsskole. Skoleanlegget ble utvidet tidlig på 1980-tallet og i 1996. I forbindelse med den første større utvidelsen ble det også bygget gymsal; elevene hadde frem til da brukt Lidarende bygdahus i gymnastikktimene.

Ansatte
-------

### Undervisningspersonell

De første årene var flere lærere og lærerinner innom skolen, blant annet Tora Jåstad (1899-1954), Martha Bredevangen (1880-1933), Sigvart Semelenge (1882-1953) og Johan Moen (1891-1940). Nilsina Nes (1889–1978), som opprinnelig var fra Strandebarm i Hardanger, ble ansatt i 1922 og var lærer ved Liene skole til hun pensjonerte seg i 1952. Olav R. Nyhus (1892–1970), opprinnelig fra Orkdal, begynte også som lærer ved skolen i 1922. Han ble med årene skolestyrer (rektor), og gikk av med pensjon i 1960.

### Rektorer

Den lengstsittende rektoren ved skolen var Anton Bjerke (1933–2006), som hadde vært skolestyrer godt over 25 år da han gikk av for aldersgrensen i 1997. Av andre rektorer (kalt skolestyrere) kan nevnes Kåre Hernæs (1911-2001), Martin Nilsen (1902-1973), Olav R. Nyhus (1892-1970), Oddrun Teigen Ekre (1948-) og Melvin Brånå (de to sistnevnte hadde rektor-tittel). 

### Vaktmestere

Skolen hadde i årenes løp flere faste vaktmestere, blant annet Albert Rønningen (1901–1988), Sigmund Lostad (1929–2011) og Arne Nyhus (1939–).

Nedleggelsen
------------

Synkende elevtall og en skranten kommuneøkonomi var årsakene til at kommunestyret vedtok nedleggelse av skolen etter skoleåret 2012/2013. Elevene ble da overført til Midtbygda skole.

Referanser
----------

1. ↑  Geocaching. «GC3KC9B - Liene barneskole». *www.geocaching.com* **(engelsk)**. Besøkt 6. mars 2022.
2. ↑  Storvik, Knut (14. mai 2012). «Frå tre til to skular i Sør-Fron». *Gudbrandsdølen Dagningen* **(norsk)**. Besøkt 6. mars 2022.
***Sputnik*** (originaltittel: *Спутник*) er en russisk film fra 2020, regissert av Jegor Abramenko.

Handling
--------

I 1983 under den kalde krigen, opplevde to russiske kosmonauter noe uforklarlig når de er på vei tilbake til jordkloden: de ser noe bevege seg utenfor romskipet deres. Under landingen krasjer de i Kasakhstan - men bare en av kosmonautene, Konstantin, overlever. Han blir deretter ført til et isolert militært anlegg, hvor Dr. Tatjana Klimova, en ung psykiater som er under vurdering på grunn av hennes kontroversielle tilnærminger, blir hentet inn. Hun har blitt rekruttert av den ansvarlige offiseren, oberst Semiradov. Men hun blir ikke fortalt den virkelige årsaken til Konstantins karantene.

Tatjana oppdager snart at kosmonauten brakte tilbake en form for utenomjordisk liv inni hans egen kropp, uten at han var klar over dette selv. Skapningen kommer ut i løpet av natten, samtidig som verten dens sover. Oberst Semiradov avslører for Tatjana at hun har blitt sendt til anlegget for å bestemme hvordan de burde skille Konstantin og skapningen, ettersom de ser ut til å ha utviklet et fullstendig symbiotisk forhold. Skapningen holder til i spiserøret til kosmonauten, og drar nytte av næringsstoffene hans.

Tatjana konfronterer Konstantin, og vet at han har en sønn som han hadde forlatt ved et barnehjem. Hun antyder at han ikke er noen nasjonalhelt, bare en feiging som ikke bryr seg om sønnen sin. Men Tatjana oppdager at den virkelige årsaken til at de er her er for å finne en måte å gjøre romvesenet om til et våpen som de kan kontrollere. Hun viser Konstantin en sprøyte med medisiner som skal simulere Addisons sykdom, samme type sykdom som den andre kosmonauten hadde. Med dette håper Tatjana å tvinge skapningen ut av vertskroppen dens, og forhåpentligvis kommer den til å dø innen en time utenfor kroppen hans.

Skuespillere
------------

* Oksana Akinsjina som Tatjana Jurjevna Klimova
* Fjodor Bondartsjuk som Semiradov
* Pjotr Fjodorov som Konstantin
* Anton Vasiljev som Jan Rigel
* Vitalija Kornijenko

Referanser
----------

1. 1 2   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt11905962, Wikidata Q37312,
2. 1 2 3 4   (på ru) *Kinopoisk*, Kinopoisk film-ID 1162604, Wikidata Q2389071,
3. 1 2 3 4 5 6 7   (på ru) *Спутник*, Director: Jegor Abramenko, 23. april 2020, Wikidata Q86675345
4. ↑   deadline.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   app2.atmovies.com.tw[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  В Великобритании открывается Шестая ежегодная Неделя российского кино
7. ↑  Спутник (2020)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sputnik* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Sputnik* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Sputnik* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Sputnik* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Martin Sofus Holm** (født 18. desember 1909 i Hvalba, død 26. september 1970) var en færøysk seminarlærer, idrettsleder og politiker for Fólkaflokkurin.

Han gikk lærerseminaret i Vordingborg og arbeidet i Danmark under hele den tyske okkupasjonen, da han var avskåret fra Færøyene, som på sin side var okkupert av britene. Etter frigjøringen i 1945 vendte han tilbake og fikk en stilling ved middel- og realskolen i Tórshavn. I 1962 ble han seminarlærer ved Føroya Læraraskúli, og i 1965 også rektor. Martin Holm var sentral i de fleste av etterkrigstidens skolereformer på Færøyene.

Holm var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy fra 1946 til 1954, som representant for Fólkaflokkurin. Da Fólkaflokkurin etablerte en landsorganisasjon for sine velgerforeninger i 1954, ble Holm også en viktig organisasjonsmann for partiet i årene som fulgte.

Holm var formann i Ítróttasamband Føroya (ÍSF) fra 1946 til 1962 og formann i turnforeningen i Tórshavn.

Martin Holm var blant de åtte som omkom i en flyulykke på Mykines i 1970, da flyet som hadde tatt av fra Bergen, styrtet under innflyvningen til Vágar lufthavn.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Flere forfattere (30. september 1970). «Martin Holm, rektari». *Dagblaðið* **(færøysk)**: 1.
2. 1 2 3  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 287–288. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
3. ↑  Persson, Per Niels (3. oktober 1970). «Minningarorð um Martin Holm». *Dagblaðið* **(færøysk)**: 1.
4. ↑  Magnussen, Grækaris D. (2000). *SOS-Knúkur. Flogvanlukkan í Mykinesi hin 26. september 1970* **(færøysk)**. Forlagið Steyrin. ISBN 87-8950-135-7.

Portal: Færøyene
**Fantan Mojah** (født **Owen Moncrieffe** 5. august 1975) er en jamaicansk reggae-artist.

Biografi
--------

Owen Moncrieffe, kjent under artistnavnet Fantan Mojah, ble født i Saint Elizabeth Parish, Jamaica. For å tilegne seg erfaring tok han seg jobb hos reisende DJ-grupper, og fremførte musikken sin mens det var lydsjekker.[] Han gikk først under artistnavnet **Mad Killer**, som en hyllest til en av favorittartistene hans, Bounty Killer.[] Etter at han ble eksponert for Rastafari-bevegelsen fikk musikken hans en mer positiv tone, og han ble oppmuntret av Capleton til å ta i bruk artistnavnet Fantan Mojah.[]

Diskografi
----------

* *Hail the King* - 2005
* *Stronger* - 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fantan Mojah på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Fantan Mojah på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Fantan Mojah på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Fantan Mojah på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Fantan Mojah på AllMusic Rediger på Wikidata
* Fantan Mojah på Myspace Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Et sprøyterom i Strasbourg i Frankrike.
**Sprøyterom** er et offentlig drevet lokale hvor tungt belastede rusmiddelbrukere, oftest heroinbrukere, kan injisere en medbrakt brukerdose.

Målet er å få redusert antallet overdosedødsfall og gi rusmiddelavhengige mennesker økt verdighet.

Norge
-----

Per 2018 har Norge ett sprøyterom i Tollbugata i Oslo og ett i Damsgårdsveien i Bergen.

Ved injeksjonsrommene er det alltid to ansatte på vakt, én av dem en sykepleier. For å bruke sprøyterommet må man være registrert bruker.

Bruk av sprøyterom er omstridt, og prøveordningen har møtt mye motstand. I sin årsrapport for 2005 kom FN-organisasjonen ICNB (*International Narcotics Control Board*) med kritikk av Norge for sprøyteromprosjektet fordi det hevdes at det bryter med intensjonene bak bestemmelsene i internasjonale avtaler om narkotikakontroll.

Referanser
----------

1. ↑  «Sprøyterom». Store norske leksikon.
2. ↑  Oslo kommune: *Rusinstitusjoner*
3. ↑  «Bergen kommune: *Rustiltak*». Arkivert fra originalen 29. oktober 2018. Besøkt 28. oktober 2018.
4. ↑  «-Sprøyterom reduserer skade». Forskning.no.
**Lienskjæret biotopvernområde** (cirka 8 daa, hvorav cirka 0,1 daa landareal) ligger utenfor Utstranda i Tyrifjorden, rett sør av plassen Lia og sørøst av Utøya langs fastlandet, og ble fastsatt ved kgl. res. 22. juni 2018 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 38 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet. Verneområdet ligger i Hole kommune, Buskerud, og inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA. Det består kun ett skjær og en sone på cirka 50 m rundt dette.

Biotopvernområdet skal ta vare på et område som har særskilt betydning som økologisk funksjonsområde i form av hekkelokalitet for fiskemåke. Det er en målsetting å beholde verneverdiene i best mulig tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.

Referanser
----------

1. ↑  Klima- og miljødepartementet (2018) Kart over Lienskjæret biotopvernområde. *Klima- og miljødepartementet*, juni 2018
2. 1 2  Klima- og miljødepartementet (2018-06-22) Forskrift om vern av Lienskjæret biotopvernområde, Hole kommune, Buskerud fylke. *Klima- og miljødepartementet*, 22. juni 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
*For andre tjern med samme navn, se Svarttjern*

**Svarttjern** er et tjern beliggende blant bebyggelsen på Romsås i bydel Grorud i Oslo. Tjernet er regulert og nyttes som badevann.

Da området ble bygget ut tidlig på 1970-tallet, ble tjernet og området rundt ivaretatt. Tjernet er fortsatt et landemerke på Romsås, og ble som en del av Groruddalssatsingen utbedret til badesesongen 2009 med blant annet rampe for rullestolbrukere. Området rundt vannet fikk samtidig et opprustet parkområde med lekeplass.

Svarttjern skole ligger sørøst for vannet. Svarttjern borettslag har navn etter tjernet, men ligger et stykke mot nord. 

Det er sagt at filmen *De dødes tjern* ble filmet her på 1950-tallet, før området ble utbygget. Dette stemmer ikke, da filmen ble tatt opp ved Skomakertjern i Nordmarka, Steinstjernet ved Kolsås og Tjernsrudtjernet ved Norsk films lokaler på Jar.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 5. april 2015
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 5. april 2015.
3. ↑  Bymiljøetatens badeinfo
4. ↑  www.prosjekt-groruddalen.oslo.kommune.no: *Folkefest når Kleppa og Lae åpner «nye» Svarttjern på Romsås.* Publisert: 19. juni 2009.
5. ↑  «De dødes tjern», *NRK*, 11. juli 2008. Lest 11. januar 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Flyfoto av George Bush interkontinentale lufthavn, en internasjonal flyplass i Houston
Avgangshallen i Suvarnabhumi lufthavn som tjener Bangkok i Thailand.
En **internasjonal lufthavn** er en særskilt lufthavn der fly til og fra andre stater kan lande og ta av. Slike lufthavner er vanligvis store, og har lange rullebaner for å betjene store fly som brukes i internasjonal eller interkontinental flyvning. Internasjonale lufthavner tar normalt imot innenrikstrafikk i tillegg til internasjonal trafikk.

Ved internasjonale lufthavner har toll- og immigrasjonsmyndighetene stasjonert personell for å kontrollere utlendingers reisepapirer, passasjerenes bagasje og flyenes last.

I noen tilfeller kan passasjerer og fly klareres gjennom toll og immigrasjon ved avreiseflyplassen. Dette er tilfelle ved flere lufthavner i Canada, der USA har utstasjonert toll- og immigrasjonsbetjenter slik at flyvninger kan forhåndsklareres og dermed lande på ikke-internasjonale lufthavner i USA.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |
**Warwick Castle** er et slott i byen Warwick i England, ved elven Avon. Slottet har tradisjonelt vært knyttet til jarlen av Warwick, som er en av de eldste jarletitler i England. Det er i dag et populært turistmål.

Tidlig historie
---------------

«Ethelfleda's Mound», hvor man finner rester av den eldste befestningen på stedet
Tradisjonen forteller at de første befestningen på stedet skal ha blitt reist av Æthelflæd, søsteren til kong Edvard den eldre, i 914. Antagelig var det en eldre trepalisade som ikke hadde vært nok til å hindre danene i å plyndre Warwick, som dengang var en liten landsby. Befestningen av stedet var en del av et større nettverk av festninger for å beskytte Mercia. Rester av den tidlige festningen kan sees på haugen i den sørlige enden av borggården, kalt «Ethelfleda's Mound».

Vilhelm Erobreren utnevnte i 1088 Henry de Beaumont som første jarl av Warwick, og han bygde en festning av *motte and bailey*-typen.

Slottet blir til
----------------

Slottet sett fra sognekirken i Warwick
I 1264 ble festningen tatt av Simon Montforts styrker. Han fengslet William Maudit, 8. jarl av Warwick og grevinnen i Kenilworth inntil løsepenger hadde blitt betalt for dem.

Etter William Maudits død gikk slottet til William de Beauchamp, 9. jarl av Warwick, og i de neste syv generasjonene stod Beauchamp-slekten for det meste av utvidelsen fra en mindre festning til et stort slott.

Etter at den siste Beauchamp i direkte linje, Anne de Beauchamp, 15. grevinne av Warwick, døde i 1449 gikk slottet og tittelen til Richard Neville, 16. jarl av Warwick, kjent som *The Kingmaker*. Han hadde rett til tittelen fordi han hadde giftet seg med søsteren til den siste jarlen, og Warwick-tittelen var uvanlig i den forstand at den også kunne arves gjennom kvinnelig ledd.

I moderne tid
-------------

En rekonstruert blide, bygd av Middelaldercentret, avfyres to ganger om dagen rett utenfor slottet
Warwick Castle er ikke lenger i jarlens eie. Det ble i 1970-årene medlem av Treasure Houses of England, en sammenslutning av ti av de fremste standsmessige hjem i England som fortsatt var i privat eie. I 1978 ble det solgt til The Tussauds Group. Selskapet har utført omfattende reparasjoner, og har satt igang akvititeter som bueskyting, daglige avfyringer av en blide, oppvisning av jaktfalker og ridderturnerninger, samt at de har lagd attraksjoner inne i slottet for å tiltrekke flere turister. Som en kuriositet kan nevnes at det såkalte postkortet for Norges bidrag i Eurovision Song Contest i 1998 ble laget her, med en ridderturnering arrangert kun for det formål.

Referanser
----------

1. ↑  «ESC 1998». BBC. «Terry Wogan»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Warwick Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Warwick Castle – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ULAN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
***Chaetocnema paspalae*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den finnes blant annet på New Zealand, den er ikke registrert i Europa.

*Chaetocnema paspalae* er omtrent 2 mm lang. Den har et mørkt, nesten svart hode, halsskjold (pronotum) og dekkvingene. Oversiden er skinnende, men ikke helt metallisk. Hodet og halskjoldet har en grunn, men ganske grov og tett punktur, dekkvingene har flere langsgående rekker av grov punktur. Kroppen er oval som bladbillene ofte er. Beina er brunlige, mens lårene er mørkere. Baklåret er langt tykkere enn de andre lårene.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

*Chaetocnema paspalae* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Litteratur
----------

* Broun, T. 1923. *Descriptions of new species of Coleoptera. Part VIII.* New Zealand Institute bulletin, 1 (8): 667-708. Internet Archive Biodiversity heritage Library BUGZ
* Samuelson, G.A. 1973. *Alticinae of Oceania (Coleoptera: Chrysomelidae).* Pacific insects monograph, 30: 1-165. PDF

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chaetocnema paspalae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Chaetocnema paspalae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chaetocnema paspalae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chaetocnema paspalae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk entomologisk forening
**Scientifically Treated Petroleum** også kjent som **STP** er en amerikansk produsent av motorolje og et merkenavn for bedriftens produkter. Bedriften eies nå (2015) av Armored AutoGroup.

Bedriften ble grunnlagt i Saint Joseph, Missouri i 1953 av tre gründere med 3000 dollar i oppstartskapital. Navnet kommer fra «Scientifically Treated Petroleum» som også var deres eneste produkt. I 1961 ble STP kjøpt av Studebaker-Packard Corporation. Studebaker brukte forkortelsen STP i markedsføringen en kort periode som "Studebaker Tested Products", men sjefen i Studebaker-Packard, Sherwood Egbert, følte at STP en dag ville gå forbi sitt moderselskap og rekrutterte derfor Andy Granatelli for å øke STPs image utad.

Granatelli ble STPs ansikt utad og ble ofte sett på løp i en hvit dress med den røde ovalt STP logoen på brystet mens han ga ut tusenvis av STP klistremerker som tålte all slags vær. Granatelli sponset to Indy 500 nykommere i 1964. Jim Hurtubise og Bobby Unser var navnet på sjåførene, og en film ble laget om Indy 500 og de to sjåførene. Studebaker forlot bilproduksjonen i 1966 og endret navn til Studebaker-Worthington mens STP salget fortsatte å klatre helt til det ble et børsnotert eget selskap i 1969.

I senere år har STP merkevaren byttet hender relativt mange ganger.
I 1976 ble selskapet kjøpt av Esmark som igjen ble kjøpt av Beatrice Foods i 1984. Sistnevnte solgte STP til Union Carbide året etter. I 1986 ble Union Carbide's auto products, som inkluderte Prestone and Simoniz, en del av et planlagt oppkjøp og selskapet First Brands ble etablert. First Brands ble igjen kjøpt opp av Clorox i 1998. I 2010 solgte Clorox ArmorAll og STP til Avista Capital Partners som døpte selskapet til Armored Autogroup. Dette selskapet har i dag foruten STP og ArmorAll, også merkevarene Tuff Stuff og A/C Pro.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) STP (motor oil company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Inngangen til boliganlegget Nordre Åsen. Foto: Helge Høifødt 
Plassen sett fra Hans Nielsen Hauges gate, Nordkappgata til høyre. Foto: Helge Høifødt 
**Hans Nielsen Hauges plass** (1–7) er en plass på Sandaker i bydel Sagene i Oslo. 

Plassen og ligger der Nordkappgata fra sør munner ut i Hans Nielsen Hauges gate. På nordsiden er et høyt inngangsparti med store og flotte søyler med vei inn til et boliganlegg.

Navnet
------

Hans Nielsen Hauges plass fikk sitt navn i 1901. I likhet med Hans Nielsen Hauges gate er plassen oppkalt efter den kjente lekpredikant og industrigründer Hans Nielsen Hauge, som grunnla den kristne bevegelsen kjent som haugianerne. At Hauges navn forbindes med området, skyldes at han i en tid bodde på, drev, og eide en gård på Sagene. Dessuten ble han der tiltrodd et verv som fattiginspektør, der hans idealisme viste seg ved at overskudd fra egen forretningsvirksomhet ble gitt til de nødstilte.

Referanser
----------

1. ↑  Eldre bilde av inngangspartiet
2. ↑  Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Science Fiction and Fantasy Writers of America** er en amerikansk forfatterforening grunnlagt i 1965 av Damon Knight.

Organisasjonen het opprinnelig **Science Fiction Writers of America**, forkortet **SFWA**. Etter navnendringen har den fortsatt å bruke SFWA som offisiell forkortelse, etter i en svært kort periode å ha brukt **SFFWA**.

SFWA er en ikke-kommersiell forening for forfattere av science fiction og fantasy. De fleste medlemmene er bosatt i USA. Medlemskap er begrenset til profesjonelle, publiserte forfattere. Kriteria for medlemskap basert på antall publiserte manuskripter (en roman eller et drama, eller tre noveller), opplag de solgte manuskriptene ble publisert i, og sum betalt til forfatter fra utgiver for manuskriptene. Medlemskap er åpent for forfattere fra andre land enn USA, men det kreves at medlemmenes arbeider er utgitt i USA. Foreningen hadde i 2007 omkring 1 500 medlemmer.

Foreningen utdeler hvert år Nebulaprisen for beste arbeide innen science fction og fantasy. Det utdeler også årlig The Andre Norton Award for beste ungdomsroman.

Presidenter i SFWA
------------------

* Damon Knight (1965–1967)
* Robert Silverberg (1967–1968)
* Alan E. Nourse (1968–1969)
* Gordon R. Dickson (1969–1971)
* James Gunn (1971–1972)
* Poul Anderson (1972–1973)
* Jerry Pournelle (1973–1974)
* Frederik Pohl (1974–1976)
* Andrew J. Offutt (1976–1978)
* Jack Williamson (1978–1980)
* Norman Spinrad (1980–1982)
* Marta Randall (1982–1984)
* Charles Sheffield (1984–1986)
* Jane Yolen (1986–1988)
* Greg Bear (1988–1990)
* Ben Bova (1990–1992)
* Joe Haldeman (1992–1994)
* Barbara Hambly (1994–1996)
* Michael Capobianco (1996–1998)
* Robert J. Sawyer (1998)
* Paul Levinson (1998–2001)
* Norman Spinrad (again) (2001–2002)
* Sharon Lee (2002–2003)
* Catherine Asaro (2003–2005)
* Robin Wayne Bailey (2005- )

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |