recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Cart and Cwidder*** er en bok skrevet av den britiske forfatteren Diana Wynne Jones. Det er den første boken i en serie på totalt fire bøker om *Dalemark*, og ble utgitt i 1975.

Historien
---------

Boken handler om en familie omreisende musikere, og deres ferd gjennom Dalemark. Da Clennen (familiens overhode) blir myrdet av en gruppe mystiske menn, tar hans kone Lenina (som opprinnelig kommer fra adelen) med familien og deres passasjer, gutten Kialan, tilbake til henens hjemby – Markind. Samme dag som drapet på hennes ektemann, gifter Lenina seg på ny, med hennes tidligere forlovede: Markinds lord.

Hennes tre barn, Dastandlen Handagner (Dagner), Cennoreth Manaliabrid (Brid), og Osfameron Tanamoril (Moril) oppdager at en av deres fars mordere også befinner seg i Markind, og sammen med Kialan rømmer de og prøver å fortsette livet som musikere på egen hånd. Like etter rømningen, finner de ut at faren deres var det beryktede spionen kalt "the Porter", som samlet informasjon for the nordlige Dalemark. Barna forsøker å videreføre farens arbeid. Deres passasjer, Kialan, viser seg å være sønn av en jarl fra nord, på flukt fra jarlene i sør. De fortsetter reisen nordover mot Kialans (og de tre andre barnas) hjemby Hannart. Dagner blir arrestert for forræderi mot jarlene i sør. Hans yngre søsken blir tvunget til å forlate ham i den tro at han har blitt hengt. (De blir senere gjenforent).

Barna unnslipper så vidt mang en fare på veien nordover. Moril oppdager at han har evnen til å bruke den magiske kraften i en *cwidder* han nylig arvet fra faren (et instrument som minner om en lutt). Clennen hadde bare greid å utnytte denne kraften én eneste gang, da han overtalte sin kommende kone (Lenina) om å forlate sin rike forlovende og et liv blant adelen til fordel for ham.

Historien ender med at Moril stnger den eneste mulige veien den sørlige hæren kan benytte for å angripe det frie nord, akkurat i det de skal til å gjennomføre akkurat dette. Han bruker sin magiske *cwidder* for å få fjellene til å "gå", og lukker Flenpass, akkurat som hans forfader (den berømte Osfameron) gjorde i mange av sangene Morils far hadde sunget så ofte.

Portal: Litteratur
**Etikprövningsmyndigheten** er et statlig forvaltningsorgan i Sverige, for etisk prøvning av forskning på mennesker. Forvaltningsorganet ble etablert 1. januar 2019 og erstattet Sveriges tidligere etikkprøvelsesnevnder. Etikprövningsmyndighetens arbeid er delt på seks steder: Göteborg, Linköping, Lund, Stockholm, Umeå og Uppsala.

Siden 1960-tallet har etikkprøvning i organisert form blitt utført i Sverige. 1. januar 2004 ble det opprettet seks regionale etikkprøvningsnevnder i universitetsbyene Göteborg, Linköping, Lund, Umeå, Uppsala og Stockholm. Tidligere søkte forskere til en regional nevnd som var tilknyttet et universitet, ofte samme som forskeren arbeidet ved. Søknadene ble behandlet på papir i 17 kopier, men fra og med 1. januar 2019 gjøres alle søknader digitalt. Søknadene leveres også sentralt og fordeles likt mellom de forskjellige regionkontorene i Etikprövningsmyndigheten med sikte på en så rask avgjørelse som mulig.

Etikprövningsmyndigheten har cirka 20 ansatte og 500 beslutningstagere. Beslutningene fattes av medlemmer med vitenskapelig kompetanse, men der er også medlemmer som ikke representerer forskning, men som er representanter for almene interesser. Medlemmene er fordelt på de seks regionkontorene. Arbeidet ledes av en direktør som holder til ved hovedkontoret i Uppsala.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑ . 2018 .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Myndighetens nettsted
Freestyle hopp
**Kulekjøring** er en freestyle-gren innenfor skiidretten og er en kombinasjon av fart, teknikk og hopp.

Historikk
---------

Kulekjøring har vært en olympisk øvelse siden 1992, og Norge har hatt medaljevinnere fem ganger. Stine Lise Hattestad tok bronse i 1992 og gull i 1994, mens Kari Traa tok bronse i 1998, gull i 2002 og sølv i 2006.

Konkurranse
-----------

Man kjører nedover en bakke som er maksimalt 270 meter og har opp til 70 kuler med 3-4 meters mellomrom og to hoppavsatser som gir ca. 10-15 meter lange hopp. Bakken skal ifølge gjeldende FIS-regler bestå av 10 % kuler/hopp med 16 meter landing / 75 % kuler/hopp med 16 meter landing / 15 % kuler.

Kulekjøring avgjøres både av dommerkarakterer og på tid. Poengene består av 25 % tid, 25 % hopp og 50 % teknikk. Hoppene gir 0-2,5 poeng og det er to dommere som bedømmer hoppene. Hvert hopp har en egen vanskelighetsgrad som man siden multipliserer med poengene for utførelsen av hoppet. Teknikken gir 0-5 poeng og i verdenscupen brukes det fem teknikkdommere der beste og dårligste resultat strykes. Deretter summeres poengene. Tidspoengene regnes ut via en avansert formel avhengig av hvor lang bakken er. Da får man ut en «pace»-tid som gir 5,5 poeng, og avhengig av om man kjører raskere eller saktere enn denne tiden økes eller reduseres poengene. Menn skal kjøre på rundt 10 m/s og kvinner 8,5 m/s. Maksimalt kan man få 30 poeng, men oftest ligger man i verdenscupen på en vinnerpoengsum på drøyt 27 poeng.

Det arrangeres også konkurranser der man kjører parallelt.

Kjente utøvere
--------------

Kari Traa
Aiko Uemura
* Dale Begg-Smith, Australia Australias flagg
* Toby Dawson, USA USAs flagg
* Jennifer Heil, Canada Canadas flagg
* Janne Lahtela, Finland Finlands flagg
* Sandra Laoura, Frankrike Frankrikes flagg
* Travis Mayer, USA USAs flagg
* Jonny Moseley, USA USAs flagg
* Mikko Ronkainen, Finland Finlands flagg
* Tae Satoya, Japan Japans flagg
* Kari Traa, Norge Norges flagg
* Donna Weinbrecht, USA USAs flagg
* Edgar Grospiron, Frankrike Frankrikes flagg
* Jean-Luc Brassard, Canada Canadas flagg
* Nelson Carmichael, USA USAs flagg
* Aiko Uemura, Japan Japans flagg
* Stine Lise Hattestad, Norge Norges flagg
* Sara Kjellin, Sverige Sveriges flagg

Se også
-------

* Freestyle under vinter-OL

Eksterne lenker
---------------

* Mogulskiing.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Trollvik** er ei langstrakt bygd i Lenvik kommune, Troms. Den strekker seg langs fastlandssiden av Gisundet, 5 km nordover fra Nygård til Rørvika, sør for Trollvik skole. Det bor cirka 600 mennesker i bygda. Trollvik har tradisjonelt vært preget av jordbruk og fiske, men har i de senere år blitt det nye pressområdet når det gjelder boligbygging i kommunen og nye boligfelter tar stadig form. Bygda blir dermed stadig mer tettstedpreget, og har blitt en naturlig del av Finnsnes by.

Utsikt over midtre Trollvik
Trollvik skole, som ligger 6 km nord for Gisundbrua har ca. 100-120 elever. Like ved ligger Trollvik barnehage. Trollvik skolekrets innbefatter også bygdene Leiknes og Bondjorda, som begge ligger videre nordover langs sundet.

Fylkesvei 263 går fra brukrysset på Nygård, gjennom hele Trollvika og fortsetter videre nordover. Gjennom bygda har fylkesveien gatenavnet Trollvikveien

Grunnkrets
----------

**Trollvik grunnkrets** tilhører Finnsnesområdet og består av bygdene Trollvik og Leiknes. Den strekker seg fra Skjellelva ved Nygård til Djupelva nord for Leiknes. Areal: 28,24 km².

Innbyggere:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2014 |
| --- | --- | --- | --- |
| 830 | 819 | 841 | 896 |
Kulekhani-demningen
**Kulekhani-demningen** er en demning med et vannkraftverk ved byen Kulehkani i Nepal. Anlegget har minst 92 MW installert produksjonskapasitet. Demningen er en 397 meter lang og 147 meter høy steinfyllingsdam, og utbyggingen av generatorer skjedde i tre stdaier: 1983 med 2 x 30 MW, 1987 med 32 MW, og 1990 med 14 MW. Senere er utbedringer og utvidelser av effekten gjennomført.

Kraftverk Kulekhani I
---------------------

Installert produksjonskapasitet 60 MW: 2 Peltonturbin 30 MW.

Kraftverk Kulekhani II
----------------------

Installert produksjonskapasitet 32 MW.

Kraftverk Kulekhani III
-----------------------

Installert produksjonskapasitet 14 MW (under construction in 2015).

Referanser
----------

1. ↑  Kulekhani-I Hydroelectric Power Plant Nepal Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine. – Global Energy Observatory (GEO)
2. ↑  Kulekhani-II Hydroelectric Power Plant Nepal Arkivert 3. oktober 2015 hos Wayback Machine. – GEO

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kulekhani Lake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Nepal, Energy» Library of Congress, besøkt 29. januar 2010.
* «Annual Report 2014» Nepal Electricity Authority (NEA), besøkt 14. oktober 2015.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Trolltinden** er et fjell i Vestnes kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1 170 meter over havet. Fjellet ruver over nordsiden av Skorgedalen, og danner en karakteristisk dobbelttopp sammen med den østlige grannen Ytstetinden. På andre siden av disse toppene ligger Tomrefjorden. Det er lettest å nå Trolltinden opp vestryggen, som en kan nå både fra Skorgedalen og fra Tomrefjorden.

Fjellet blir noen ganger feilaktig kalt Brustinden, som egentlig er navnet på fjellryggen sør og øst for Remmemstinden (Stortinden), rundt 2,5 kilometer øst for Trolltinden.

Bilder
------

*

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Avstand til samme høyde på Sprovstinden i sørøst.

Referanser
----------

1. ↑  Trolltinden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Trolltinden - 1170moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 3. februar 2017.
3. ↑  «Trolltinden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 3. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ertholmene** (gammel stavemåte: *Ærtholmene*) er en øygruppe ca. 20 km nordøst for Bornholm i Østersjøen. Øygruppen består av de to bebodde øyene Christiansø og Frederiksø, samt øya Græsholm og noen holmer og skjær (Lilleø, Høgebur, Tat, Tyveskær, Vesterskær og Østerskær). De to hovedøyene er forbundet med hverandre med en ca. 30 meter lang fotgjengerbro. Samlet areal for Ertholmene er 39 hektar, hvorav Christiansø er på 22,3 hektar, Frederiksø på 4 hektar og Græsholmen på 9 hektar. Totalt bor det 96 innbyggere Ertholmene.

Ertholmene er ikke del av noen kommune, men sorterer under Forsvarsministeriet, og øyenes administrator omtales som «Kongen af Christiansø». Øygruppen utgjør Christiansø Sogn, og har egen lege og skole til og med sjuende klasse.

Østerskær ligger 300 meter øst for Christiansø og er Danmarks østligste punkt.
Danmarks østligste punkt er Østerskær, ca. 300 meter øst for Christiansø.

Historie
--------

Der var ikke fastboende på Ertholmene før på slutten av 1600-tallet og frem til da het øyene Kirkeholmen (nå Christiansø) og Bodholmen (nå Frederiksø). I 1684 besluttet Christian V av Danmark og Norge å bygge et festningsanlegg på øyene rundt den naturlige havnen mellom Kirkeholmen og Bodholmen. Festningen fikk navnet Christiansø, og de to hovedøyene skiftet navn til Christiansø (etter Christan V) og Frederiksø (etter Frederik IV). Festningen besto av to tårn, *Store Tårn* på Christiansø og *Lille Tårn* på Frederiksø, samt noen bastioner og ringmurer. Festningens andre bygninger ble oppført omkring havna. Festningen fungerte som militært anlegg frem til 1855.

Innbyggertallet var på sitt høyeste ved folketellingen i 1810 med 829 innbyggere. Siden 1810 har innbyggertallet falt og spesielt etter at festningen ble nedlagt.

I 1821 ble anarkisten og teologen Jacob Jacobsen Dampe overført til fengsel på Christiansø under streng bevoktning. Opprinnelig var han idømt dødsstraff, men det ble endret til livsvarig fengsel av Frederik VI.

Etter festningstiden ble Ertholmene primært et fiskersamfunn. Mange av de gamle militæranleggene er bevart, og alle bygninger og murer er i dag fredet.

Referanser
----------

1. ↑  Danmarks Statistik: FOLK1 2011M10. (Besøkt 6. januar 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ertholmene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Christiansøs hjemmeside

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** Ramsar
 |
**Grace Elizabeth Brynn** (født 17. juli 1955 i Oslo, død 13. oktober 2015 i Oslo) var en norsk forfatter og kulturjournalist. Brynn arbeidet som kulturjournalist for Lokalavisen *Frogner*, lokalavisen *St. Hanshaugen*, samt som oversetter bl.a. i NRK. 
Hun fikk utgitt barneskuespillet *Nattkongeriket* i 1981. Dette skuespillet brukes i dramaklasser og oppføres fremdeles rundt om i Norge. Brynn var en tid også aktiv bidragsyter til Norsk Barneblad.

Brynn skrev en rekke artikler orientert mot norsk lokalhistorie, spesielt historien til bygninger og uteområder i Oslo. Artiklene ble utgitt i *Lokalavisen Frogner* og *Lokalavisen St.Hanshaugen*, ved siden av *Aftenposten*.

I 2007 fikk hun utgitt den illustrerte boken *Med hjertet i Oslo - historiske steder i tekst og akvareller*, som samlet mye av det hun hadde skrevet om lokalhistorie. 
I 2008 kom *Med hjertet i Bærum*.
I 2010 skrev hun den illustrerte boken *Bærum - vandringer i tekst og akvarell*, som er en tilsvarende samling illustrert lokalhistorie om Bærum. 
I 2010 utkom også antologien *Kjerringråd - folketro, urtemedisin og magi*. 
Brynn fikk i 2011 utgitt, sammen med Bente Brunvoll, biografien *Erik Myrhaug - sjaman for livet*.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Nekrolog: Grace Brynn». Aftenposten. 9.11.2015. Besøkt 3.12.2015.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Kristian Emil Schreiner** (1874–1957) var en norsk anatom, kjent for sine studier av nordmenns fysiognomi.

Liv og arbeid
-------------

Han tok cand.med. i 1899 på et arbeide om slimål med professor Gustav Adolph Guldberg som veileder. Han studerte videre anatomi i Würzburg 1899–1900, embryologi i Praha 1900–01 og cytologi i Liège 1901–02. Han tok doktorgraden i 1902 på et nyre-arbeide og ble ansatt som leder av den biologiske stasjonen i Drøbak sammen med kona Alette. De forsket på hvordan kjønnsceller modnes og utga i 1904 *Über das Generationsorgan bei Myxine glutinosa*. Han ble universitetsstipendiat i biologi i 1904, prosektor i histologi i 1906 og professor i anatomi i 1908, samt bestyrer for Anatomisk institutt (UiO) til han gikk av i 1945.
På 20- og 30-tallet studerte han rasebiologi sammen med Halfdan Bryn og utga *Die Somatologie der Norweger* i 1929, basert på analyser av nordmenns fysiologi, herunder militære rekrutter. 

I 1935 utkom *Zur Osteologie der Lappen* i to bind, basert på innsamlede skjeletter av samer, hovedsakelig gravd opp mellom 1914 og 1922 fra kirkegårder i bruk fra 1600-1800. Skoltesamiske levninger fra aktive kirkegårder ble også hentet ut, til sterke protester fra lokale russisk-ortodokse prester. I minst ett tilfelle ble liket etter en nylig avdød gravd opp, renkokt i lut og sendt til de Schreinerske samlinger.

*Zur Osteologie der Lappen* fikk på folkemunne i Finnmark navnet «hodeskalleboka». Både boken og ikke minst innsamlingsmetoden, der samiske kristne graver ble skjendet, blir av samer ansett som rasistisk.

*Crania Norvegica I/II* utkom i 1939.

Schreiner var Edvard Munchs lege og ble ofte malt.
Under den andre verdenskrig var han lenge fengslet på Grini. Han giftet seg i 1900 med anatomen Alette Falch. De jobbet stort sett sammen om forskningen. De var foreldre til historikeren Johan Schreiner og juristen Fredrik Schreiner.

Utmerkelser
-----------

* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1917 «for fremragende arbeider på histologiens område».

Utgivelser
----------

* K. E. Schreiner og A. Schreiner (1918–1921). *Menneskeorganismen. Lærebok for studerende og lærere*.  [3 bind]

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 117045853, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Kristian\_Schreiner, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Kristian Schreiner, SNAC Ark-ID w60f0f6c, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  (no) Kristian Emil Schreiner i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Fangeregisteret

 |
**«Grace Kelly»** er en sang av Mika, som ble første gang gjort tilgjengelig for nedlastning 9. januar 2007. 
Den er produsert og mikset av Greg Wells. Låten ble raskt en hit og havnet rett på tredjeplass på den britiske singellista, UK Singles Chart, og førsteplass på den britiske nedlastningslista, UK Official Download Chart. En uke senere nådde låta førsteplass på singellista, en plassering den beholdt i fem uker til og med 18. februar 2007. 
I Norge lå den i 23 uker på VG-lista, hvorav 9 uker på førsteplass. 
I USA ble låta gjort tilgjengelig for digital nedlastning 16. januar 2007. Låta har nådd høyt opp på singel- og nedlastningslister over hele verden.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«All Good Things (Come to an End)» med Nelly Furtado«Full pakke» med Grandiosa | **Nummer 1 på VG-lista**(Uke 12 2007 og 15–22 2007) | Neste mottaker:«Full pakke» med Grandiosa«Umbrella» med Rihanna feat. Jay-Z |

Se også
-------

* Grace Kelly, fyrstinne Grace av Monaco

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
***Cyclommatus bicolor*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannen 20-36 millimeter lang), slank, brunrød hjortebille uten påfallende metallisk glans. Som navnet antyder er den tydelig tofarget, hode og forkropp er rødbrune og dekkvingene brungule. Store hanner har nokså kraftige mandibler, hver mandibel har en kraftig tann nær roten. Hos små hanner er mandiblene mye mindre og sagtakkede i hele lengden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke skarpe sidekjøler, og er kraftig rundet innbuktet foran. Pronotum utvider seg tydelig forover. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, mørke. Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert og ganske blank.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Myanmar og Thailand.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatinus* Didier, 1931
								- ***Cyclommatus bicolor*** (Bomans, 1991)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus bicolor* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclommatus bicolor* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cyclommatus bicolor* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Glanskrattmåler** (*Lampropteryx otregiata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet spredt nord til Nordland i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 21 – 27 mm), slank, brungrå måler. Den kan ligne på flere andre arter, men kan kjennes på at det er flere, vanligvis tydelige, mørke ringer i den bakerste delen av forvingenes brede tverrbånd. **Forvingen** er lyst brungrå, i midten med et bredt, brungrått (lysere enn hos mange andre arter) tverrbånd. Dette er hakkete i kantet og kantet med en dobbel, hvit stripe. I den bakerste delen av tverrbåndet er det 3 – 4 mørke ringer. I vingespissen er det en hvit skråstrek, langs vingens ytterkant noen hvite og mørkebrune (tofargede) flekker. **Bakvingen** er silkeaktig hvit, bakhjørnet mørkere. Larven er gulbrun, litt lysere på de bakerste leddene. Kroppen virker noe knudrete og har enkelte korte, utstående børster. På de midterste ryggleddene har den U-formede, mørke flekker med en mørkbrun flekk midt i U-en.

Levevis
-------

Glanskrattmåler lever på fuktige steder der vertsplantene vokser. Larvene lever på myrmaure (*Galium palustre*), kanskje også på sumpmaure (*Galium uliginosum*). De voksne målerne har to generasjoner hver sommer, i alle fall i Storbritannia, som flyr i mai – juni og august – september.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Europa, unntatt den sørvestligste delen, og videre østover gjennom Russland til Japan. I Norge er den funnet nord til det sørligste Nordland, men synes å mangle på Vestlandet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. juli 2020. Besøkt 17. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3

* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

* UK moths, *Lampropteryx otregiata*:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *liten krattmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *liten krattmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *liten krattmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *liten krattmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *liten krattmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *liten krattmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lampropteryx otregiata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site:  Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
***Cyclommatus laetificus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen ca. 45 millimeter lang), mørkbrun hjortbille med noe bronseaktig glans. Store hanner har lange, krumme mandibler, betydelig lengre enn hode + thorax, disse er tett sagtakkede i spissen, med en innoverettet tann omtrent en fjerdedel ut på mandibelen og to små, inn- og oppoverretede tenner like innenfor det sagtakkede området i spissen, ellers ingen tenner. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde, med en fire-leddet klubbe. Hodet har ikke sidekjøler, men en bred, U-formet tverrkjøl bak mandibelfestene. Pronotum er nesten dobbelt så bredt som langt, med et par strekformede groper i den midtre delen. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, ganske mørke.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus laetificus*** Seki, 2021

Referanser
----------

1. ↑  Seki, T. (2021) A new species of the genus *Cyclommatus* from West Papua, New Guinea. *Kogane, Tokyo* 24:127-129.

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Cyclommatus modiglianii*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannen 21-36 millimeter lang), lysbrun hjortbille med ganske matt, metallisk glans. Arten er variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst), men hos denne arten blir de ikke påfallende store. Store hanner har kraftige, noe krumme mandibler, disse har en tann i den ytre delen og er kløvde i spissen. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet har ikke skarpe sidekjøler, men litt vage forhøyninger. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, for det meste gulbrune. Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, rødbrun, i motsetning til hannen er kroppen tydelig punktert. Pronotum har svarte sidestriper.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sumatra.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus modiglianii*** Ritsema, 1899

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus modigliani* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Cyclommatus weinreichi*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske stor (hannen 35-57 millimeter lang), halvmatt, gulrødlig til mørkt bronsefarget hjortebille med mørk, bronseaktig metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, krumme mandibler uten tenner i den indre delen, men med 3 skarpe tenner i spissen. Mandiblene har markerte render langs ytter- og inerkanten på oversiden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet er stort og bredt, mye bredere foran enn bak, med skarpe sidekjøler. Pronotum utvider seg forover og er minst dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er uten synlig punktering. Beina er slanke, gulbrunlige. Hunnen er mye mindre og slankere enn hannen, mørkbrun med rødbrune dekkvinger, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten lever på Ny-Guinea og øya Yapen.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus weinreichi*** Lacroix, 1972
									* *Cyclommatus weinreichi weinreichi* Lacroix, 1972 - Papua Ny-Guinea
									* *Cyclommatus weinreichi yapensis* Schenk, 2013 - Vest-Papua og Yapen

Kilder
------

* Schenk, K.-D. (2013) Notes on Asian stag beetles and description of new taxa (Coleoptera, Lucanidae). Beetles World 8: 1-11.
* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over arten
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus weinreichi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclommatus weinreichi* hos NCBI Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Anguo** (kinesisk: 安国, pinyin: *Ānguó*, Wade-Giles: *An-kuo*), med tilnavnet «medisinhovedstaden» (藥都), er en by på fylkesnivå som hører inn under byprefekturet Baoding i Hebeiprovinsen i Folkerepublikken Kina. Den ligger 190 km sør for Beijing og 200 km vest for Tianjin. Offisielt innbyggertall er 389 067 (1999).

Byen har lenge vært et senter for kinesisk medisin. Den har et tempel fra ca. år 100 og som er viet til den kinesiske medisinguden (藥王廟). Den er også et viktig produksjons- og handelssenter for urter, og eksporter om lag 25 million kg urter årlig.

I førmoderne tid hadde byen navnet **Qizhou** (祁州: Qízhōu). I 1991 fikk Anguo fylkesbystatus.

Den kinesiske skuespillforfatteren Guan Hanqing kom fra Anguo.

Kulturminner
------------

Yaowangtempelet (*Yaowang miao*, 药王庙) og Wurenbroen (Guifeibroen) (*Wurenqiao*, 伍仁桥) i landsbyen Wurenqiao ble i 2001 henholdsvis 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Subdistrikt**:

* Qizhouyaoshi (祁州药市街道)

**Storkommuner**:

* Qizhou (祁州镇), Wurenqiao (伍仁桥镇), Shifo (石佛镇), Zhengzhang (郑章镇), Xifoluo (西佛落镇), Dawunü (大五女镇)

**Kommuner**:

* Mingguandian (明官店乡), Nanloudi (南娄底乡), Xi'anguocheng (西安国城乡), Beiduancun (北段村乡)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle sider
* Yaowang miao[*død lenke*]
* Guifei qiao

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
**FNs internasjonale urfolksdag** (9. august) er en dag hvor verdenssamfunnet uttrykker solidaritet og respekt overfor verdens urfolk og deres rettigheter. Hvert år velger FNs generalforsamling et spesifikt tema innenfor internasjonal urfolkspolitikk som fortjener spesiell oppmerksomhet på dagen.

Dagen er en samisk flaggdag og markeres av Sametinget hvert år.

Historikk
---------

FNs internasjonale urfolksdag ble først kunngjort av FNs generalforsamling i resolusjon 49/214 i desember 1994, og skulle feires hvert år av FN og det internasjonale samfunnet i forbindelse med det første urfolkstiåret (1995-2004).

FN kunngjorde i 2004 avviklingen av et nytt urfolkstiår (2005-2014)med temaet "*Et tiår for handling og verdighet*". Mennesker fra alle nasjoner oppfordres til å delta i markeringen av dagen og til å bidra til å spre FNs budskap om urfolk og urfolks rettigheter. 

Datoen 9. august 1982 markerer dagen for det første møtet i FNs arbeidsgruppe om urfolk for kommisjonen for menneskerettigheter.

Eksterne lenker
---------------

* FNs side om 9. august
***Cyclommatus kaupi*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen opptil 48 millimeter), blank, brun hjortebille med noe bronseaktig, metallisk glans. Hannens hode er stort og bredt, utvidet forover, med store, brede, krumme kjever (mandibler) som har en lang tann på innersiden omttrent i midten. Pannen er vidt og grunt innbuktet foran, i midten med et rundet framspring som har små, butte tenner på sidene, bak innbuktningen en høy, rett tverrkjøl. Pronotum er ganske kraftig utvidet forover. Lårene har en oransje flekk på oversiden nær spissen. Hunnen har små kjever og ikke forstørret hode, skiller seg ellers fra hannen ved at oversiden er kraftig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus kaupi*** Deyrolle, 1865

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten
* Bilde av en hunn
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Cyclommatus alagari*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor til stor (hannen 30-65 millimeter lang), rødbrun, litt matt metallisk farget hjortebille. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, krumme mandibler med en innoverrettet tann litt innenfor midten. Mandiblene er sagtakkede ytterst i spissen, etter en liten, innoverrettet tann. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet er uten skarpe, opphøyde kjøler. Pronotum utvider seg forover. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, rødbrun med litt lysere dekkvinger, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten lever på øya Palawan i Filippinene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatus* (i snever forstand)
								- ***Cyclommatus alagari*** De Lisle, 1968

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus alagari* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclommatus alagari* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cyclommatus alagari* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Angvik Auto** var et rutebilselskap i Angvik, i dagens Gjemnes kommune, Møre og Romsdal.

Selskapet ble startet i 1925 av Kristian J. Angvik med flere.

Angvik hadde ruter fra Angvik-området til Molde. I 1935 ble Angvik Auto med i samarbeidet Mørelinjen, en samarbeidsrute om bussruter mellom Trondheim og Mørebyene. Angvik Auto kjørte strekningen Angvik-Molde. I Angvik var det ferjesamband til Tingvoll og i Molde til Vestnes der det var bussforbindelse videre til Ålesund. På 1950-tallet kjørte selskapet også turer hele veien Molde-Trondheim, og selskapet startet direkte godsrute Molde-Trondheim i 1958. I 1961 overtok selskapet også ruter Flemma-Molde (overtatt fra Nordmøre og Romsdal Billag), og i 1963 en siderute Angvik-Rausand.

I 1972 hadde Angvik Auto ni helårs ansatte og femten vogner.

1. april 1975 ble Angvik Auto overtatt av Surnadal Billag. Nytt firmanavn ble nå Mørelinjen AS. Angvik Auto ble dermed avviklet etter 50 år.

Litteratur
----------

* Haugen, K. R. Skudal, S. & Ottesen, H. (1966). *Over til rutebil : avdeling Møre og Romsdal 1930-1965*. Ålesund: NRF.
* Ottesen, O. Helge, Hjermann, L. Høsteng, A. K. Vollstad, K. Haugen, K. R. & Skudal, S. (2001). *Rutebilnæring under omstilling 1965-2000*. Molde: TL Møre og Romsdal.

Referanser
----------

1. ↑  Innstilling om rutebilstrukturen i Møre og Romsdal: fra en komite nedsatt av fylkesutvalget 5. desember 1970 : innstillingen er avgitt 16. november 1973 (1973). Molde: Fylkesutvalget.

Eksterne lenker
---------------

* Angvik Auto på DigitaltMuseum
***Cyclommatus princeps*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannen 24-36 millimeter lang), avlang, rødbrun hjortebille uten metallisk glans. Hode og forkropp er rødbrune med tre svarte lengdestriper på pronotum, dekkvingene brungule med svarte "skuldre". Store hanner har kraftige mandibler, hver mandibel har en kraftig tann ved roten og én tann lenger ute. Hos små hanner er mandiblene mye mindre og sagtakkede i hele lengden. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde. Pannen er rundet innbuktet i midten. Hodet har ikke sidekjøler, men store hanner har noen korte, kraftige lengdefurer bak fasettøynene. Pronotum utvider seg lite forover, forkanten er svart. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, lårene røde. Hunnen er mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, pronotum har tre svarte lengdestriper og "skuldrene" er svarte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vietnam.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cyclommatini*
						* Slekten *Cyclommatus* Parry, 1863 – 55 arter
							+ Underslekten *Cyclommatinus* Didier, 1931
								- ***Cyclommatus princeps*** Schenk & Nguyen, 2015

Kilder
------

* Schenk, K.-D. og Nguyen, T.Q. (2015) Description of two new taxa of the genus *Cyclommatus* Parry, 1863 from Central Vietnam (Coleoptera, Lucanidae). *Beetles World* 11: 7-11.

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
* (en) *Cyclommatus princeps* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclommatus princeps* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**«Moon Over Naples** er en instrumentalsingle fra 1965, komponert og fremført av den tyske bandlederen Bert Kaempfert. Melodien var det første sporet på hans album *The Magic Music of Far Away Places* for Decca Records.

Den ble en hitsingle i 1966 for Al Martino, da engelsk tekst ble lagt til av Eddie Snyder og Charles Singleton og tittelen ble endret til «Spanish Eyes». Singlen ble utgitt i slutten av 1965 i USA. Den ble også en hit i Europa og solgte anslagsvis 800.000 eksemplarer i Vest-Tyskland.

I 1968 ga «Moon Over Naples» Kaempfert én av fem BAFTA Awards det året. De andre var for hans komposisjoner «Lady», «Sweet Maria», «Strangers in the Night» og «The World We Knew (Over and Over)». En posthum Bafta Award ble gitt 16. september 2003.

Som «Spanish Eyes» ble den fremført av artister som Faith No More, Engelbert Humperdinck, Wayne Newton og Elvis Presley.

Presley spilte inn sin versjon i Stax Studios, Memphis, 16. desember 1973. Sangen ble utgitt på LP-platen *Good Times* (RCA Victor CPL 1 0471) i mars 1974. Produsent var Felton Jarvis.

Sangen ble også sunget av Homer Simpson i *The Simpsons*-episoden *Simpson vs. Dignity*.

Norsk versjon
-------------

Fredrik Friis har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Spanske øyne».

### Innspilling

* Vidar Ottersen med Erik Botolfsens orkester. Innspilt 7. november 1967. Utgitt på singlen Columbia 45GN 1799.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Al Martino | Storbritannias flagg Storbritannia | # 49 | 1 | 22. august 1970 |
| Al Martino | Storbritannias flagg Storbritannia | # 5 | 21 | 14. juli 1973 |
| Al Martino | USAs flagg Billboard Easy Listening-listen | # 1 | # 1 i 4 uker | 1966 |
| Al Martino | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 15 |  | 1966 |

Referanser
----------

1. ↑  Hyatt, Wesley (1999): *The Billboard Book of # 1 Adult Contemporary Hits* (Billboard Publications). Side 41
2. ↑  Offisiell Kaempfert-side med hans priser Arkivert 23. juni 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Sessions 1970's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 6. august 2010.
4. ↑  Elvis Discography 1974
5. ↑  «"The Simpsons" Simpson vs. Dignity» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| VM i turn |
| Gull | VM 1950 i Basel |  Tropp, håndapparater |
| Sølv | VM 1950 i Basel |  Ind. mangekamp |
| Gull | VM 1950 i Basel |  Skranke |
| Olympiske leker |
| Gull | OL 1952 i Helsingfors |  Tropp, håndapparater |
| Sølv | OL 1956 i Melbourne |  Tropp, håndapparater |
| Bronse | OL 1956 i Melbourne |  Hopp |

**Ann-Sofi Colling-Saltin** (født Elin Ann-Sofi Pettersson 1. januar 1932 i Stockholm) er en tidligere svensk turner. Hun representerte *Stockholms Studenternas Idrottsförening*.

I 1950 vant Sverige gull i troppskonkurransen med håndapparater i VM i turn, med Pettersson på laget. Individuelt fikk også to medaljer; hun delte gullet i skranke med østerrikske Gertchen Kolar, og hun fikk sølv i den individuelle mangekampen, bak polske Helena Rakoczy.

Hun deltok senere i OL i 1952 og 1956, første gang 20 år gammel. Ved OL i 1952 forsvarte Sverige VM-gullet sitt fra 1950, og vant gull i troppskonkurransen; de hadde et program der de brukte baller. Sovjetunionen på andreplass brukte ringer, på samme måte som i moderne rytmisk gymnastikk. I lagkonkurransen sammenlagt kom Sverige på 4.-plass. Individuelt kom Pettersson på 44.-plass sammenlagt.

I sitt siste OL, i 1956, fikk Sverige sølv i troppskonkurransen. Igjen brukte de baller. Her fikk hun også en individuell medalje; hun vant bronse i hopp, bak de to sovjetiske jentene Larisa Latynina og Tamara Manina.

Referanser
----------

1. ↑  Sport Komplett – *Turnen – Weltmeisterschaften Damen*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ann-Sofi Colling-Saltin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ann-Sofi Colling-Saltin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Ann-Sofi Colling-Saltin – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata
* Profil med bilde hos Sveriges Olympiska Kommitté

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
Moods of Norway, Oslo 2016.
**Moods of Norway** er et norsk merkenavn og en produsent av moteklær. Selskapet ble etablert av Stefan Dahlkvist, Peder Børresen og Simen Staalnacke i Stryn i 2003.

Moods of Norway økte fra 2003 omsetningen fra 300 000 til nærmere 332 843 000 norske kroner i 2012. I 2011 gikk selskapet med 93 millioner i overskudd.

Selskapet meldte oppbud og ble slått konkurs 21. september 2017.

Etter konkursen kjøpte de gamle eierne tilbake rettighetene til varemerket Moods of Norway.

Moods of Norway ble relansert i ny drakt i mars 2019, nå under merkevaren Moods.[]

Historie
--------

Det var i studietiden på Hawaii Pacific University i 2003 at Dahlkvist og Staalnacke fikk besøk av Børresen. De bestemte seg for å lansere et klesmerkekonsept som bygde på norske tradisjoner. Den første kolleksjonen ble klar samme år. Siden den gang har selskapet fortsatt å lansere nye kolleksjoner. 

Etter etableringen i 2003 ble det åpnet en rekke butikker i Norge.

Etter etableringen av butikker i Norge begynte selskapet også satsing utenlands med egne butikker i Los Angeles og New York City. I tillegg tilbød Moods of Norways produkter i kjeder og butikker også i andre land.

Traktoren selskapet brukte i logoen sin var ikke en rosa Ferguson TE20, men denne traktoren ble ofte stilt ut sammen med produktene til Moods of Norway. Et tall er brodert på alle selskapets dresser og skjorter, en referanse til antall registrerte traktorer i Norge. Dette tallet har variert over tid og var på et tidspunkt[*når?*] *234 243*. Moods of Norway hadde butikker i Norge og USA.

Selskapets kolleksjoner var tredelt: «street», «casual» og «cocktail».

Priser
------

Børresen og Staalnacke fikk tildelt Scheiblers Legats Talentpris for god design i 2006.

Konseptutvikling
----------------

* 26. oktober 2006: Lansering av brillekolleksjon.
* 15. november 2006: Lansering av boxershorts.
* 28. november 2008: Åpning av egen butikk på Torgalmenningen i Bergen.
* Mai 2009: Åpnet butikk på Robertson Boulevard, West Hollywood, Los Angeles, California.
* 29. mai 2009: Åpning av egen butikk i Nordre gate i Trondheim.
* November 2010: Lansering av egen prøvekolleksjon på klokker.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Steinar Rostad Breivik og Karl Wig (20. september 2017). «Moods of Norway konkurs». e24.no. Besøkt 20. september 2017.
3. ↑  Klesgiganten Moods konkurs med ei gjeld på 112 millionar
4. ↑  «Kleskjeden Moods of Norway er konkurs». *Aftenposten*. Besøkt 20. september 2017.
5. ↑  «Kunngjøringer - Brønnøysundregistrene». *w2.brreg.no* **(norsk)**. Besøkt 21. september 2017.
6. ↑  Scheibler, Stiftelsen (21. januar 2006). «2006 Talentpris i design: Moods of Norway». *Stiftelsen Scheibler*. Besøkt 8. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Moods of Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 
* «Moods of Norway lanserer briller» NRK
* «Moods of Norway – årets Askeladd» NRK
* «Barock'n Roll på Norsk Folkemuseum»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Anguirus (1955)
Anguirus (1955)
**Anguirus** (アンギラス, Angirasu) er et monster fra Godzilla-filmene. Han debuterer først i filmen Godzilla Raids Again og er Godzillas første fiende, men blir senere Godzillas beste venn. Han ser ut som en Ankylosaurus og er 60 meter høg og 100 meter lang. Han veier over 1000 tonn. Anguirus har pigger på ryggen og på halen, og horn på hodet.

Spesielle egenskaper
--------------------

Anguirus har ingen "spesielle" våpen. Han bruker tennene, klørne, hornene og ryggskjoldet som våpen. Dette har bidratt til interessere for ham spesielt blant fansen. Ha er blitt kjent for å slenge seg bakover mot fienden og ramme den med ryggskjoldet.

Anguirus opptreden i filmene
----------------------------

I den første filmen slåss Anguirus mot Godzilla, ettersom Godzilla er ond. Det slutter med at Godzilla vinner, men begge to faller ned fra en klippe. Anguirus tilbakevender i filmen Godzilla vs. Gigan der han hjelper Godzilla å redde verden fra King Ghidorah og hans venn, monsteret Gigan. Godzilla og Anguirus vinner når monsterøyen forstirres av atomprøvesprengninger. Anguirus bli skylt i land og kommer ikke igjen før i filmen Godzilla vs. Mechagodzilla, der han slåss mot Mechagodzilla, utkledd som Godzilla. Han er et av mange monster i filmen Destroy All Monsters der han sammen med de andre blir kontrollert av romvesenet kilaaks. Kilaaks sender King Ghidorah til Fuji-san for å tilintetgjøre dem, men Angurirus holder han fast med tennene. Anguirus kommer tilbake i filmen Godzilla: Final Wars der han er en motstander av Godzilla.

Anguirus er populær hos mange fans for sin lojalitet og tapperhet.

Filmografi
----------

* Godzilla Raids Again
* Destroy All Monsters
* Godzilla vs. Gigan
* Godzilla vs. Megalon
* Godzilla vs. Mechagodzilla
* Godzilla: Final Wars
**Moonlight Monkey Madness** er et septik-punk/rock band fra Lindesnes, helt syd i Norge. Bandet ble dannet i 2003, da bestående av vokalist Frode Stiland, bassist Steinar Haaland og trommeslager Bjørnar Nesland. Om lag et år senere ble gitarist Anders Støle Fidje med i besetningen.

Etter noen få spillejobber i distriktet, startet de i 2004 å spille inn sitt første fullengde album, *Gaystick Faggot Pants*, ved KFUK/M studioer på Vigeland, Lindesnes. Stein Magne Eriksen stod for produksjonen, men mye av ferdigstillelsen ble gjort av bandet selv. Mastring tok Mastering Studios i Sverige seg av. 

I 2005 spilte Moonlight Monkey Madness nesten 40 konserter rundt om i Norge, blant annet på Studentsamfunnet og Olavshallen i Trondheim som en del av landsmønstringen til Ungdommens Kulturmønstring. Også en rekke konserter ble holdt i og utenfor Kristiansand og i områdene rundt Lindesnes.

Våren 2006 startet bandet innspillingen av sitt andre album, *Septik Sensation*, ved Jailhouse Studio i Vennesla. Produsent var Hans Eidskaret, som har jobbet med blant andre Trial of Tears og Green Carnation. Den nye CD-en ble lansert i 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Moonlight Monkey Madness[*død lenke*]