recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Olonets** (russisk: Олонец, finsk: Aunus) er en by i republikken Karelia i Russland. Den ligger ved elva Olonka, øst for Ladoga. Innbyggertall: 10 240 (folketelling 2002), 11 888 (folketelling 1989). Byen har 8 091 innbyggere i 2018.

Olonets er den eldste dokumenterte bosetning i Karelia, nevnt i kilder fra Novgorod så tidlig som 1137. Dens historie er uklar til 1649, da en festning ble bygget der for å beskytte Storfyrstedømmet Moskva mot svenskene. Samme år fikk stedet byrettigheter. Frem til den store nordiske krig utviklet Olonets seg som et ledende marked for russisk handel med Sverige. Sørover fra byen strakte det seg et belte med befestede klostre, hvorav Alexander-Svirskij klosteret var det viktigste.

På 1700-tallet endret Olonets' sin betydning fra handel til jernindustri. I 1773 ble byen hovedstad i Olonets gubernija. Elleve år senere ble imidlertid den regionale hovedstaden flyttet til Petrozavodsk, og Olonets begynte å gå tilbake. 

Nåtidens Olonets er regnet som en av Karelias historiske byer, og det er den eneste byen i republikken hvor kareler er i flertall (over 60% pr. 2004). I 1999 feiret byen sitt 350-årsjubileum.

Referanser
----------

1. 1 2  «26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года». Rosstat. Besøkt 23. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olonets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
**Byer i Karelia** |
| --- |
| Hovedstad: Petrozavodsk |
| Flag of Karelia | Belomorsk **·** Kem **·** Kondopoga **·** Kostomuksja **·** Lakhdenpokhja **·** Medvezjegorsk **·** Olonets **·** Pitkjaranta **·** Pudozj **·** Segezja **·** Sortavala **·** Suojarvi | Flag of Russia |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Slottet fra nord  Foto: Gunnar Bach Pedersen 
Slottet fra sydøst  Foto: Gunnar Bach Pedersen 
**Løgum slott**  er en to etasjers bygning med en fløy like vest for Løgumkloster kirke i Tønder kommune i Jylland. Det nåværende slottet er oppført i 1614, delvis over et tidligere kloster, og brukes nå til Folkekirkens etterutdannelse.

Historie
--------

Cistercienserklosteret i Løgumkloster ble grunnlagt i 1173. Ved arvedelingen mellom kong Christian 3. og hans brødre gikk Løgumkloster til hertug Hans den eldre. Klosteret overlevde i første omgang reformasjonen, men ved den siste abbedens død i 1548 ble det inndratt og underlagt hertug Hans. Ved hans død gikk det over til de gottorpske hertuger.

Løgumslottet ble oppført i 1614 som bolig for hertug Johann Adolf av Gottorp. Det har også vært amtsstue og rettssal i bygningen. Etter den store nordiske krig inndro Frederik IV hertugens slesvigske besittelser, og slottet mistet derfor sin funksjon som hertugbolig. Etter det tilhørte slottet den danske krone til krigen i 1864, da den prøyssiske stat overtok den. Etter gjenforeningen i 1920 ble slottet igjen den danske stats eiendom.

Slottet i dag
-------------

Slottet brukes i dag av Folkekirkens etterutdannelsesinstitusjoner *Præstehøjskolen* og *Folkekirkens Pædagogiske Institut*.

Eiere av Løgumkloster, senere Løgumslottet
------------------------------------------

* (1173-1548) Cistercienserordenen
* (1548-1581) Hertug Hans den eldre
* (1581-1586) Hertug Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp (bror)
* (1586-1587) Hertug Frederik 2. av Slesvig-Holsten-Gottorp (sønn)
* (1587-1590) Hertug Philip av Slesvig-Holsten-Gottorp (bror)
* (1590-1616) Hertug Johan Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp (bror)
* (1616-1659) Hertug Frederik 3. av Slesvig-Holsten-Gottorp
* (1659-1695) Hertug Christian Albrecht av Slesvig-Holsten-Gottorp (søn)
* (1695-1702) Hertug Frederik 4. av Slesvig-Holsten-Gottorp (sønn)
* (1702-1714) Hertug Karl Frederik av Slesvig-Holsten-Gottorp (sønn)
* (1714-1864) Kronen
* (1864-1920) Den prøyssiske stat
* (1920-) Den danske stat

Referanser
----------

1. ↑  Jørgensen, Jens Anker et al.: *Gyldendals bog om danske klostre*, Gyldendal, 2004, s. 186
2. ↑  *Løgum Kloster*, granseforeningen.dk. Besøkt 14. januar 2015
3. ↑  *Løgum Kloster*, denstoredanske.dk. Besøkt 14. januar 2015
4. ↑  *Slottet i Løgumkloster*, historiskatlas.dk. Besøkt 14. januar 2015
5. ↑  «TPC - Teologisk Pædagogisk Center - Løgumkloster». Arkivert fra originalen 4. januar 2015. Besøkt 11. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Historisk atlas: Slottet i Løgumkloster

Portal: Danmark
***Command & Conquer: Tiberian Sun*** er et sanntidsstrategispill fra 1999 utviklet av Westwood Studios til Windows. Det er oppfølgeren til *Command & Conquer*, og foregår 30 år etter det første spillet. Spillet introduserer en ny spillemotor, og har fått utvidelsespakken Firestorm.

I Tiberian Sun kan spilleren velge å følge veien til det onde «Broderhood of NOD» eller G.D.I. (Global Defence Initiative).

Handling
--------

Spilleren og dens motstandere skal blant annet bygge opp baser, samle inn forskjellige ressurser, lage en hær, og deretter beseire motstanderne sine ved å utslette de andres enheter, og enten fange eller ødelegge fiendtlige baser. Spilleren må gjennomføre oppdrag over tre forskjellige områder: i Nord-Amerika, Europa og i Nord-Afrika. En rekke av disse oppdragene inkluderer også valgfrie side-oppdrag som kan gjennomføres for ekstra bonus. Tiberian Sun foregår innenfor en alternativ tidslinje som involverer to fiendtlige fraksjoner - Global Defense Initiative (GDI) og Brotherhood of Nod. Tiberium har blitt et alvorlig problem for verden siden den dukket opp på 1990-tallet, og dette førte til den første Tiberium-krigen.

Stoffet forandrer planetens økologi og landskap, og forårsaker mutasjoner hos mennesker, dannelse av nye fremmede livsformer og utvikling av nye vær-mønstre kalt Ion Storms. Innen det 21. århundre forsøker GDI å bekjempe spredningen av Tiberium. Fraksjonene forsøker også å utvikle ny teknologi, inkludert cyborgs, mer avanserte forsvarstiltak, og pansret infanteri. En ny global konflikt bryter løs i år 2030, og resulterer i at den andre Tiberium-krigen bryter løs. GDI-sjef Michael McNeil blir tilbakekalt av sin overordnede, general James Solomon, fra en treningsøvelse for å hjelpe til med å bekjempe Nod.

Mottagelse
----------

| Samling av flere omtaler |
| --- |
| Samler | Poengsum |
| GameRankings | 79.68% (28 reviews)  |
| Omtaler |
| Publikasjon | Poengsum |
| GameSpot | 7.9/10 |
| IGN | 8/10 |

*Tiberian Sun* var et av de mest forventede spillene da utviklingen av spillet begynte. Det var det raskest selgende videospillet som ble utgitt av EA, og solgte 1,5 millioner kopier i løpet av en måned.

Referanser
----------

1. ↑  «Command & Conquer: Tiberian Sun». Besøkt 27. april 2012.
2. ↑  Kasavin, Greg (1. september 2009). «Command & Conquer: Tiberian Sun Review». Besøkt 27. april 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Command & Conquer: Tiberian Sun* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Command & Conquer: Tiberian Sun* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Command & Conquer: Tiberian Sun* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Command & Conquer: Tiberian Sun* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Command & Conquer: Tiberian Sun* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Leif Crawford Rolstad** (født 3. august 1907, død 21. januar 1988) var en norsk offiser. Han avanserte til generalmajor før han gikk av i 1972. Rolstad var ved Hærens overkommando under felttoget i Norge april 1940 som Otto Ruges liaisonoffiser.

Leif C. Rolstad vokste opp i Stavanger og tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1926.

Rolstad var utdannet ved Krigsskolen og den Militære høiskole. Han tjenestegjorde i generalstaben og var ved Hærens overkommando under felttoget i Norge april 1940 (Otto Ruges liaisonoffiser). Rolstad hadde en kort periode en sivil jobb, men ble arrestert i 1940 og da han slapp ut rømte han til Sverige og videre til England (ifølge Kramish reiste Rolstad sammen med Foley og Reid til England). Etter krigen gjennomgikk han blant annet NATO Defense College og han var stabssjef ved oppbygging av Tysklandsbrigaden. Rolstad var den første sjefen for brigaden i Nord-Norge og han var direktør ved Forsvarets høgskole. Rolstad døde i januar 1988 og ble begravet ved Vestre gravlund.

Andre verdenskrig
-----------------

I 1980 utga han *April 1940. En krigsdagbok* basert på Margaret Reids dagbok og hans egne notater. Reid var sekretær for Frank Foley. Kaptein Rolstad mottok som vakthavende 8. april melding om tyske styrkeforflytninger sør for Danmark og torpederingen av MS «Rio de Janeiro» ved Lillesand. Ifølge egen beretning mente Rolstad dette måtte føre til øyeblikkelig mobilisering, og ble lamslått da kommanderende general mente disse skipene bare var på avveie. Klokken 23:23 samme kveld mottok han melding om angrep i ytre Oslofjord. Tidlig om morgenen 9. april og utover formiddagen evakuerte Rolstad overkommandoen først til Slemdal, så til Eidsvoll og videre til Elverum. Senere flyttet overkommandoen til gårder ved Øyer og 13. april kom Foley og Reid fra Åndalsnes til Øyer og sluttet seg til Ruges overkommando.

Bibliografi
-----------

* *Tysklandsbrigaden. Redskap for Hærens faglige gjenreisning*, Aschehoug, 1983.
* *April 1940: en krigsdagbok. Margaret Reids dagbok.* Gyldendal forlag, sammen med Margaret Reid, 1980.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Leif Crawford Rolstad, født Kristiania, (03.august 1907 - 21.januar 1988).», besøkt 14. oktober 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Jean Michelet: Generalmajor Leif C. Rolstad er død, 80 år gammel. *Aftenposten* (morgen), 25. januar 1988, side 15.
3. ↑  Stavanger Aftenblad: "Kongsgård-student genralmajor og øverste NATO-sjef i Norge ?", 3. juni 1958 s.1.
4. ↑  Kramish, Arnold (1987). *Griffen - den største spionhistorien*. Oslo: Cappelen. ISBN 8202107431.
5. ↑  Reid & Rolstad (1980)
6. ↑  «Leif C. Rolstad» i Slekt og Datas Gravminnebase (Besøkt 14. oktober 2023)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Zürichsjøen** (tysk: *Zürichsee*) er en innsjø sørøst for Zürich i det sveitsiske Mittelland.

Zürichsjøen er en nordvest-sørøstlig-orientert bananformet innsjø, omgitt av fruktbart jordbruksland og åsrygger på begge bredder. I tillegg til Zürich som er Sveits' største by, er området rundt innsjøen tett befolket med en rekke småbyer og landsbyer.

Zürichsjøens hovedtilløp er elva Linth, som springer ut fra Tödi-massivet i kantonen Glarus. Linth møter innsjøen i den sørøstlige enden. Utløpet er elva Limmat i den nordvestlige enden, ved Zürich. Limmat er en del av vassdraget Aare-Rhinen.

Mellom Pfäffikon (Schwyz) og Rapperswil-Jona ble det i istiden dannet en morene som nesten deler sjøen i to. Halvøya som ble dannet kalles *Hurden*, og denne er blitt videre utbygget med bro for veitrafikk og jernbane (*Seedamm von Rapperswil*) og en trebro for fotgjengere. I noen sammenhenger blir begrepet «Zürichsjøen» bare brukt om innsjøen nedstrøms for morenen. Den andre delen, om lag en tredjedel av hele innsjøen, kalles *Obersee*.

En rekke ferjeruter krysser sjøen. Det største selskapet er *Zürichsee-schiffahrtsgesellschaft* (ZSG), som betjener ruten Zürich-Rapperswil, samt sightseeing-turer på Limmat. Et annet selskap er *Zürichsee-Fähre Horgen-Meilen AG*, som krysser innsjøen på tvers mellom stedene Horgen og Meilen.

Vannkvaliteten i Zürichsjøen er god, og det er flere populære strender langs bredden. 70 % av Zürichs forbruk av vann og drikkevann stammer fra sjøen.

* Kart over Zürichsjøen.Kart over Zürichsjøen.
* Utsikt til Glarner-AlpeneUtsikt til Glarner-Alpene
* Seedamm von Rapperswil.Seedamm von Rapperswil.
* Ferjetrafikk mellom Horgen og Meilen.Ferjetrafikk mellom Horgen og Meilen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Kanton Zürich Baudirektion – Amt für Abfall, Wasser, Energie und Luft (PDF)
2. ↑  «Wasserversorgung - Stadt Zürich». *www.stadt-zuerich.ch*. Besøkt 21. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Zurich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** HDS **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Nikolai Paul Kornelius Molvik** (1905–1981) var en norsk skolemann og politiker (KrF).

Molvik var født i Herøy på Sunnmøre. Han tok artium i 1926, og språklig-historisk embetseksamen i 1935. Molvik arbeidet som lektor ved Volda Gymnas 1935–1946, før han deretter var lektor og senere inspektør ved Ålesund offentlige høyere almenskole 1946–1955 og rektor ved Kristiansund offentlige høyere almenskole 1955–1961. Fra 1961 til han gikk av med pensjon i 1974 var Molvik rektor ved Bergen katedralskole.

Molvik satt i Volda Kommunestyre 1945–1946, i Ålesund Bystyre 1951–1955 og i Kristiansund Bystyre 1955–1959 og 1959–1961. Han var vararepresentant på Stortinget (uten å møte) for Møre og Romsdal i perioden 1958–1961, før han ble valgt inn på fast plass fra valgkretsen Bergen i perioden 1965–1969. På Stortinget var han nestformann i sosialkomiteen.

Referanser
----------

1. 1 2   stortinget.no, www.stortinget.no, oppført som Molvik, Nikolai Paul Kornelius (1905-1981)[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Nikolai Moldvik[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «70 år». *Bergens Tidende*, 26. august 1975.
4. 1 2  «Nikolai Molvik». Stortinget.no. Besøkt 3. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* «Nikolai Molvik». Stortinget.no.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Stortinget
 |
**Tandberg Data** (ticker TAD) var et norsk aksjeselskap som konstruerte og produserte tekniske løsninger for arkivering og sikkerhetskopiering av elektroniske data. Produktene omfattet båndstasjoner, autoloadere, tape-bibliotek, NAS-enheter, RDX removable disk drives og media.

Historie
--------

Tandberg Data ble stiftet 22. mars 1979 som en videreføring av datadivisjonen i Tandbergs Radiofabrikk, og hadde lokaler i dennes fabrikksbygg på Brekke i Oslo (TR1). 250 personer ble da ansatt i firmaet, som var eid av Staten ved Industrifondet med 49% og Siemens A/S med 51%.

Selskapet ekspanderte og opprettet datterselskaper i Tyskland, Frankrike, USA, Singapore, Japan og Sverige.

Industrifondet solgte sine aksjer i 1984, til blant annet Siemens, ansatte og nye aksjonærer. Selskapet hadde kunder som IBM, Siemens Nixdorf, Digital og Compaq. I 1990 ble deler av produksjonen flyttet til Skårer i Lørenskog. I 1991 hadde selskapet 837 ansatte.

Selskapet skilte i 1991/92 ut delene Tandberg Data Display, Tandberg Data Storage og Tandberg Data Service som egne selskaper. Displaydelen ble solgt i 1995.

På begynnelsen av 2000-tallet opplevde bedriften sviktende lønnsomhet, og produksjonen ble overført til Kitron og til leieprodusenter i Kina.

I 2003 ble utviklingsavdelingen skilt ut som eget selskap, Tandberg Storage, med Tandberg Data som den største eier.

I 2006 kjøpte Tandberg Data en av sine konkurrenter, amerikanske Exabyte, og deler av den resterende virksomheten ble flyttet til Boulder, Colorado. Ved utgangen av 2007 var knapt femti medarbeidere tilbake i Oslo, og samme år flyttet selskapet fra Brekke til Lysaker.

Tandberg Data ASA meldte oppbud 24. april 2009 og ble overtatt av Cyrus Capital. Datterselskapet Tandberg Storage gikk konkurs samtidig. Etter konkursen i Tandberg Data ASA ble det norske selskapet ble delt i TAD Holding AS som eier alle selskapene i Tandberg Data-gruppen og Tandberg Data Norge AS, som driver videre den norske delen av Tandberg Data konsernet.

Selskapet Tandberg ble skilt ut som eget selskap omtrent samtidig som Tandberg Data, kort tid etter konkursen i Tandbergs Radiofabrikk i 1979. Foruten felles historie fram til dette samt navnet har disse to selskapene intet med hverandre å gjøre.

Steder
------

* Tandberg Data holdt til på Brekke frem til høsten 2007Tandberg Data holdt til på Brekke frem til høsten 2007
* Fram til konkursen holdt Tandberg Data til på HasleFram til konkursen holdt Tandberg Data til på Hasle

Litteratur
----------

* Tom Johannessen, Per Kr. Fossum, *En norsk datahistorie fra Kjelsås*  Arkivert 6. november 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tandberg Data – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Lorentz Mortensen Angell** (født **Lorentz Mortensen** 9. mars 1626 i Angeln i hertugdømmet Slesvig, død 30. juli 1697 i Trondheim) var en dansk-norsk embetsmann og godseier.

Etter å ha vært handelsmann i Flensburg reiste han og brødrene i eget skip til Trondheim rundt 1650, der han antok navnet Angell. Han etablerte raskt en omfattende handelsvirksomhet, spesielt innen fiskeri. Angell var også rådmann i Trondheim i fjorten år.

I 1675 overtok han en rekke eiendommer på Helgeland (487 gårder) gjennom sitt pant i konkursboet til Joachim Irgens. Smølagodset kjøpte han senere for 1000 riksdaler. I 1685 overtok han fra Irgens' kone hovedeierskapet i Røros Kobberverk.

Tross problemer med sjørøvere, storbrannen i Trondheim (1681) og periodevis svikt i fisket, var Angell ved sin død en av landets rikeste menn. Sønnen Albert Lorentzen Angell (1660–1705) var den av hans sytten barn som overtok det som ofte blir kalt «Angellgodset», videreført av barnebarnet Thomas Angell (1692–1767) som brukte formuen til å etablere Thomas Angells Stiftelser.

Familie
-------

I 1653 giftet Lorentz Angell seg med den Hamburg-ættede Margrethe Hansdatter Puls (1631–1670). De fikk minst syv barn (seks sønner og én datter), blant annet Peter Lorentzen Angell, fogd til Helgeland, og Albert Lorentzen Angell. Etter hennes død giftet han seg med Abel Jespersdatter Rickert (1651–1683), og blant deres fem barn finner vi Rebekka Lorentzen Angell (1681–1735), som giftet seg med presten Anders Dass, dikterprest Petter Dass' sønn. Kort tid etter at han ble enkemann for andre gang giftet han seg i 1684 med Margrethe Pedersdatter Falck (1664–1712) av Tjøttagodset på Helgeland.

Lorentz Mortensen Angell regnes som stamfar for den norske «Angellslekten».

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI
 |

Portal: Danmark
**Skjælholmene** er to små øyer midt i Bunnefjorden i Nesodden kommune, eiet av Oslo kommune. Øyene har lenge blitt kalt *Skjærholmene*, men navnene ble endret i forbindelse med et vedtak av Kartverket i 1992. Verneplan for Oslofjorden i 2008 omfatter øyene.

Søndre Skjælholmen
------------------

Den søndre Skjælholmen er den største av de to; 500 meter lang og 100 meter bred. Høyeste punkt er 10,4 meter over havet. Øya kan ved første øyekast virke ganske karrig, men det er registrert 138 plantearter der, og sjøfuglfaunaen er også svært artsrik. Den sørlige delen av øya er sammen med sjøområdet rundt, vernet som **Søndre Skjælholmen naturreservat**. Formålet med vernet er å ta vare på tørrengvegetasjon, sjøfugl samt den geologiske Skjærholmenformasjonen. Det er kun motorisert ferdsel som er forbudt i naturreservatet, på land hele året, på sjøen fra 15. april til 15. juli.

På nordsiden av øya er det en liten brygge, og noen fortøyningsbolter i fjellet.

Nordre Skjælholmen
------------------

Den nordre Skjælholmen er den minste av de to; 260 meter lang og 90 meter bred. Arealet er 16,5 dekar, og høyeste punkt 12,7 meter over havet. Hele øya ble vernet som **Nordre Skjælholmen naturreservat** ved Kongelig resolusjon 19. juni 2009 Verneplan for Oslofjorden, delplan sjøfugl. I motsetning til på søndre, er det på Nordre Skjælholmen forbud mot *all* ferdsel i perioden 15. april til 15. juli, men bare på land. Sjøen rundt inngår ikke i reservatet.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Nationally designated areas (CDDA)*, Wikidata Q1116062,
2. ↑  Kgl. res. 27. juni 2008 Verneplan for Oslofjorden, delplan Oslo og Akershus, s. 52
3. ↑  Direktoratet for naturforvaltning, faktaark
4. ↑  Forskrift om Søndre Skjælholmen naturreservat
5. ↑  Kgl. res. 19. juni 2009 Verneplan for Oslofjorden, delplan sjøfugl
6. ↑  Direktoratet for naturforvaltning, faktaark
7. ↑  Forskrift om Nordre Skjælholmen naturreservat

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
**Elburzfjellene** (også *Elburz*, *Elburs* og på persisk: البرز‎, *Alborz*) er en fjellkjede i det nordlige Iran. Den ligger mellom Det kaspiske hav og det iranske høylandet og er omtrent 650 km lang og opptil 110 km bred. Den høyeste toppen er vulkanen Damavand, 5610 moh.

Hovedkammen på fjellkjeden er grensen mellom de eurosibirske og irano-turanske vegetasjonsregionene. Nordskråningen danner sammen med kystslettene ved Det kaspiske hav den hyrkanske planteprovinsen. Her er det 900–1600 mm nedbør i året, og ved kysten er klimaet subtropisk. Naturlig vegetasjon er frodige løvskoger med svært få bartrær. Sørskråningen har derimot bare 150–300 mm nedbør i året, og vintrene kan bli svært kalde. Opprinnelig vegetasjon var skogsteppe med persisk einer, pistasj, malurt og tornebusker i erteblomstfamilien. Beiting har gjort at einer er borte de fleste steder.

Kaspitigeren levde i skogene før den ble utryddet, men det er fortsatt noen få leoparder. Andre pattedyr i Elburzfjellene er villsauer (muflon i vest, urial i øst), persiagaselle, gaupe, jungelkatt, ulv, sjakal, rødrev, brunbjørn, steinmår, grevling, oter, villsvin, tresyvsover, hjort og rådyr. Blant fugleartene kan nevnes småskrikørn, kongeørn, vepsevåk, shikrahauk, munkegribb, fjellkalanderlerke, einerjernspurv, rødpanneirisk, einerkjernebiter, elbursmeis, ravinespettmeis og kurdistanhøne.

Referanser
----------

1. ↑  Elburz *Peakbagger.com*

Kilder
------

* «Terrestial Ecoregions: Temperate broadleaf and mixed forests: Central Asia: Northern Iran into southern Azerbaijan». World Wildlife Fund. Besøkt 17. september 2016.
* «Terrestial Ecoregions: Temperate Coniferous Forest: Western Asia: Northern Iran». World Wildlife Fund. Besøkt 17. september 2016.
* G.A. Heshmati (2007). «Vegetation characteristics of four ecological zones of Iran». *International Journal of Plant Production*. 1 (2): 215–224. ISSN 1735-8043. doi:10.22069/IJPP.2012.538.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alborz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Cabimas** er en by ved kysten av den store innsjøen Maracaibosjøen i delstaten Zulia i Venezuela. Det bor 255 567 innbyggere i byen og 3 704 404 innbyggere i kommunen (2011).

Byen ble grunnlagt i 1758 av munker fra cistercienserordenen som misjonen Saint Ambrosio of Punta de Piedra. I dag er Cabimas selve petroleumsbyen i Venezuela og av den grunn preget av tungindustri. Rundt 1900 var det blitt klart at Venezuela satt store kommersielle forekomster av olje. Et betydelig funn var oljebrønnen «Zumaque 1» i 1914 i området Mene Grande, rundt 80 km sørøst for Cabimas. I 1922 kom det til en ukontrollert oljeutblåsning av brønn Barroso 2 (R4).

Oppdagelsen av denne brønnen markerte uansett begynnelsen på Venezuelas historie som en storprodusent av olje. Cabimas har en viktig rolle i produksjon ved nasjonens største oljefelter. Disse er lokalisert rundt og under Maracaibosjøen. Andre felt er blitt økende viktige, hovedsakelig i østlige Venezuela. Raffineringen av oljen skjer utenfor Cabimas' område. Byens flagg er preget av et oljetårn.

Stedsnavnet «Cabimas» er et opprinnelig ord fra indianerspråket arawak og henspiller på navnet av et 10-20 meter høyt tre som heter Copaiba (*Copaifera Officiallis*). Fra dette treet kan man anrike en naturolje som har medisinske egenskaper.

Klima
-----

På grunn av de CO2 utslippene av alle oljeindustriene, Cabimas kan være mye varmere enn Maracaibo. 


 Temperatur:  | Temperatur | Jan | Feb | Mar | Apr | Mai | Jun | Jul | Aug | Sep | Okt | Nov | Des | *Total* |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Årlig temperatur (ºC) | 27 | 28 | 28 | 29 | 28 | 29 | 29 | 29 | 28 | 28 | 28 | 27 | *28.5* |
| Høyeste (ºC) | 32 | 32 | 32 | 33 | 33 | 33 | 33 | 33 | 33 | 32 | 32 | 32 | *32* |  |
| Laveste (ºC) | 23 | 23 | 24 | 25 | 25 | 25 | 25 | 25 | 25 | 24 | 24 | 23 | *24* |

Referanser
----------

1. ↑   Cabimas (Municipality), Citypopulation.de
2. ↑  Cabimas, Tageo
3. ↑   Baguley, Kitt (2008): *CultureShock! Venezuela: A Survival Guide to Customs and Etiquette*, Marshall Cavendish, s. 10
4. ↑   The Royal Dutch Shell Group of Companies in Venezuela, 1913-1922 Arkivert 13. oktober 2006 hos Wayback Machine. (PDF)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Det første meksikanske keiserriket** (spansk: *El Primer Imperio Mexicano*) var det selvstendige Mexicos navn etter selvstendigheten. Keiserriket eksisterte kun i 18 måneder, fra 1821 til 1823, og hadde bare én keiser: Agustín de Iturbide. Det meksikanske keiserrikets territorium omfattet den kontinentale delen av det tidligere visekongedømmet Nueva España, inkludert området styrt av generalkapteinen av Guatemala.

Etter selvstendighetserklæringen 27. september 1821 var det det meksikanske parlamentets intensjon å opprette et samvelde hvor kongen av Spania, Ferdinand VII, også ville være Mexicos keiser, men begge landene ville ha sine egne lover og lovgivende forsamlinger. Hvis kongen nektet å ta imot tilbudet, sørget loven for at et medlem av Bourbon-familien kunne overta den meksikanske tronen. Kong Ferdinand nektet å anerkjenne Mexicos uavhengighet og sa at Spania ikke ville tillate at noen annen europeisk prins overtok Mexicos trone. Etter parlamentets forslag ble dermed meksikaneren Agustín de Iturbide keiser av Mexico. 

Da keiserriket brøt sammen, ble Mexico en republikk, mens Sentral-Amerika brøt ut og dannet en ny stat, Den mellomamerikanske føderasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Mexican-Empire 1821–1823 hos britannica.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Haiene*** er en roman av Jens Bjørneboe, først utgitt i 1974.

Bokens ytre handling foregår om bord på barken «Neptun», som er på vei fra Manila til Marseille via Rio de Janeiro. Året er 1899, og det er samtidig en reise inn i det nye århundret. Handlingen fortelles gjennom nordmannen «Peder Jensen», skipets annenstyrmann, som ligner mest på Bjørneboe selv. Båten blir alltid forfulgt av haier, og på båten er det mennesker fra alle nasjonaliteter. Romanen ender med at mannskapet gjør mytteri og båten forliser. De strander på en øde øy og lever i fredelig anarki før de blir plukket opp av en forbipasserende båt. *Haiene* regnes som en av Bjørneboes viktigste romaner.

Tolkning
--------

Romanen har av litteraturkritikere og lesere blitt tolket som en fremstilling av Bjørneboes syn på verden der båten, som består av alle nasjonaliteter, er en forenkling og et symbol på verden. Kapteinen og offiserene er de som har makt, og mannskapet de som blir hersket over. Haiene som forfølger skipet, er gjerne blitt sett på som demonene og det onde i menneskene som de ikke kan unnslippe mens de ennå er fanget i sitt paradigme som båten er et symbol på. Når skipet går under i en voldsom storm, og mannskapet lever sammen og deler likt på en øy i slutten av romanen har revolusjonen funnet sted fra naturens side og speiler således Bjørneboes syn på anarkismens stilling som en naturlig del av menneskets natur.

Eksterne lenker
---------------

 Wikiquote: Jens Bjørneboe#Haiene – sitater

* Utgaven fra 1999 hos Nasjonalbiblioteket.

| * v
* d
* r
Jens Bjørneboe |
| --- |
| **Liv** | Ingvald Bjørneboe, far **·** Lisel Bjørneboe, første hustru **·** Tone Bjørneboe, andre hustru **·** Therese Bjørneboe, datter **·** Marianne Bjørneboe, datter |
| **Verk** | *Før hanen galer* (1952)  **·** *Jonas* (1955)  **·** *Under en hårdere himmel* (1957)  **·** *Vinter i Bellapalma* (1958)  **·** *Blåmann* (1959)  **·** *Den onde hyrde* (1960)  **·** *Drømmen og hjulet* (1964)  **·** *Uten en tråd* (1966)  **·** *Frihetens øyeblikk* (1966)  **·** *Kruttårnet* (1969)  **·** *Stillheten* (1973)  **·** *Haiene* (1974) |

Portal: Litteratur
Mission de Los Dolores, 1856
**Mission San Francisco de Asís**, også kjent som **Mission Dolores**, er det eldste fortsatt bestående byggverk i San Francisco og den sjette katolske spanske misjonsstasjon som del av El Camino Real i California. Misjonen ble etablert 29. juni 1776 av løytnant Joaquin José Moraga og fransiskanerpatre Junípero Serra og Francisco Palóu, som alle var medlemmer av *de Anza-ekspedisjonen*. *Mission San Francisco de Asís («La Misión Dolorosa»)* er underlagt det katolske erkebispedømme San Francisco.

Galleri
-------

* Den «nye» basilika, fra 1918Den «nye» basilika, fra 1918
* Det gamle misjonskapell i 2008Det gamle misjonskapell i 2008
* Det famle kapell i 1902Det famle kapell i 1902
* OversiktsbildeOversiktsbilde

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mission Dolores – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Erkebispedømmets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***På liksom*** (orig. The Cruise of the Make-Believes) er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av George Melford.

Handling
--------

Bessie bor i den lutfattige slummen i New York sammen med sin late far. Hun tar imaginære reiser til noe hun kaller «Dream Valley» på en lystbåt som hun har bygget i bakgården deres. I mellomtiden blir Gilbert Byfield, som utgir seg for å være fattig samtidig som han fullfører boken sin, forelsket i Bessie.

Byfield arrangerer derfor, i all hemmelighet, at hun skal tilbringe en måned ved det store Byfield-landstedet hans. Bessie, opprømt over sitt nye hjem, tror at hun har fått denne muligheten fordi faren hennes endelig har tjent en større sum penger.

Skuespillere
------------

* Lila Lee som Bessie Meggison
* Harrison Ford som Gilbert Byfield
* Raymond Hackett som Daniel Meggison
* William Brunton som Aubrey Meggison
* J. Parks Jones som Jordan Tant
* Spottiswoode Aitken som Simon Quarle
* Bud Duncan som onkel Ed
* Eunice Murdock Moore som tante Julia
* Mayme Kelso som Mrs. Ewart Crane

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på medietilsynet.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2023.
2. ↑  THE CRUISE OF THE MAKE-BELIEVES
3. ↑  THE CRUISE OF THE MAKE-BELIEVES

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
***Blod og sand*** (orig.: *Blood and Sand*) er en amerikansk romantisk stumfilm fra 1922 regissert av Fred Niblo, med Rudolph Valentino i hovedrollen.

Filmens forelegg er den spanske romanen *Sangre y arena* av Vicente Blasco Ibáñez fra 1909, samt teaterstykket *Blood and Sand* av Thomas Cushing. Historien har blitt filmatisert flere ganger, hvorav den mest kjente Hollywood-filmatiseringen er 20th Century Fox sin lydfilm fra 1941 med Tyrone Power og Linda Darnell i hovedrollene.

Handling
--------

Juan Gallardo er en landsbygutt født i fattigdom, men vokser opp til å bli en av de mest kjente matadorene i Spania. Han gifter seg med en venninne han hadde kjent siden barndommen, den attraktive og dydige Carmen. Men samtidig som han oppnår stadig mer berømmelse og formue finner Juan seg seg romantisk tiltrukket av Doña Sol (spilt av Nita Naldi) en velstående, forførende enkefrue. De innleder en heftig affære med sadomasochistiske overtoner.

Men Juan, som føler seg skyldig over sitt eget svik mot Carmen, forsøker å frigjøre seg fra Doña Sol. Men rasende over å bli avvist, avslører hun forholdet deres for både Carmen og Juans mor. Dette ødelegger tilsynelatende ekteskapet hans. Juan blir stadig mer hensynsløs på arenaen etter dette, og han blir til slutt drept i en tyrefekting. Men han klarer å forsone seg med Carmen noen få øyeblikk før han dør

Skuespillere
------------

* Rudolph Valentino: Juan Gallardo
* Lila Lee: Carmen
* Nita Naldi: Doña Sol
* Walter Long: Plumitas
* Rosa Rosanova: Angustias
* Leo White: Antonio
* Rosita Marstini: Encarnacion
* Charles Belcher: Don Joselito
* Fred G. Becker: Don Jose
* George Field: El Nacional
* Jack Winn: Potaje
* Harry Lamont: Puntillero
* Gilbert Clayton: Garabato
* George Periolat: Graf von Guevera
* Sidney De Gray: Dr. Ruiz

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blod og sand* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Blod og sand* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Blod og sand* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Blod og sand* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Blod og sand* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Blod og sand* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Blod og sand* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Blod og sand* på Silent Era Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Værnes kirke
**Nedre Stjørdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Stjørdal prosti. Det omfattet sogn i Stjørdal kommune i Nord-Trøndelag, og hovedkirken var Værnes kirke.

Nedre Stjørdalens kirkesogn er nå en del av Stjørdal kirkelige fellesråd, og underlagt Stjørdal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 28. juli 1849 ble det vidløftige Størdalen prestegjeld delt i to nye, Nedre og Øvre Stjørdal prestegjeld. Nedre Stjørdal prestegjeld bestod av hovedkirken Værnes og anneksene Skatval og Leksdal, hvilket skulle betjenes av to prester, sognepresten og en kapellan. Ved kgl.res. av 6. juli 1892 ble det tillatt å bygge kapell på gården Elvran nordre i Lånke sogn. Elvran kapell fikk eget kirketilsyn ved kgl.res. av 2. mars 1901.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Stjørdal
* Lånke
* Skatval

Referanser
----------

1. ↑  Prestegjeld og sogn i Nord-Trøndelag, arkivverket.no
2. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Hoeggen kirke
**Hoeggen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Strinda prosti. Det omfattet sogn i Trondheim kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Hoeggen kirke.

Hoeggens kirkesogn er nå en del av Trondheim kirkelige fellesråd, og underlagt Strinda prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 18. juni 1976 ble bydelene Solborg-Stubban og Risvollan skilt ut som eget Hoeggen sogn og *Hoeggen prestegjeld*, betjent av sogneprest og residerende kapellan. Den nye kirkeordningen trådde i kraft 1. juli 1977.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Hoeggen

Referanser
----------

1. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
2. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Thomas Horsfield** (født 12. mai 1773 i Philadelphia, USA, død 24. juli 1859) var naturhistoriker, ornitolog, samler av fugler fra Sumatra og Java og autor for blant annet 91 ulike fuglearter.

I 1799 seilte han som skipslege til Kina og ble så fascinert av øya Java at han i 1801 flyttet dit for å arbeide som lege. Der møtte han Sir Stamford Raffles og sammen gjorde de oppdagelsesreiser i området og samlet specimen, særlig insekter og urter. Han publiserte bøker om sine zoologiske studier og i 1819 flyttet han til London hvor han to år senere publiserte en systematikk over Javas fugler. Han var også med på å sette sammen boken *Illustrations of Ornithology* fra 1826 sammen med blant andre ornitologene William Jardine, William Prideaux, John Selby og Sir Stamford Raffles. Han døde i 1859.

Som autor brukes forkortelsene *«Horsfield»* innen zoologi og *«Horsf.»* innen botanikk.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 42429044[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KNAW Past Members, KNAW past member ID PE00000981, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6tm7fcf, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bilder fra *Illustrations of Ornithology*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** Botanist
 |
**Duarte de Sande** eller **Meng Sande** (født 1547 i Guimarães ved Braga i Portugal, død 22. juni 1599 i Macao i Kina) var en katolsk misjonær tihørende jesuittordenen.

Han trådte inn i jesuittordenen i juni 1562, og arbeidet så i femten år i Lisboa. Etter misjonsforberedelser ved Universitetet i Coimbra ble han utsendt som superior for jesuittene i India den 24. mars 1578 på skuta *São Luis*. Han virket i Baçaim og i Goa, men dro 1. mai 1585 til Macao dit han ankom 31. juli 1585 for å forsterke det arbeid som patrene Michele Ruggieri og Matteo Ricci hadde satt i gang.

Han ble utnevnt av pater Alessandro Valignano til superior for jesuittene i Kina fra 1585 til 1597, og virket i Zhaoqing august 1585 til november 1587 og i Shaozhou i 1591. Fra 1592 var han fast basert i Macao.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. ↑   National Library of Portugal, oppført som Duarte de Sande, S.J. PTBNP-ID 50499[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 165604873[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* 金尼閣《利瑪竇中國扎記》1983 中華書局出版
* Liam Matthew Brockey: *Journey to the East, the Jesuit Mission to China, 1579-1724*, 2007 ISBN 978-0-674-03036-7

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL
 |
***New Alcatraz*** var en amerikansk direkte til video science fiction skrekkfilm fra 2002, regissert av Phillip Roth. Midt i Antarktis ligger et fengsel kalt New Alcatraz. Men et gruve-mannskap i fengselet borer ved et uhell inn i en merkelig fjell-formasjon. Dermed blir en gigantisk, forhistorisk kongeboa sluppet løs fra fengselet. Hovedrollene spilles av Dean Cain, Elizabeth Lackey og Mark Sheppard.

Handling
--------

I New Alcatraz, verdens sikreste fengsel som ligger i Antarktis, fører en bore-operasjon utilsiktet til at en 24 meter lang slange seg løs. Slangen tygger et hull gjennom isen, og kommer seg inn i fengselet. Hullet blir oppdaget av arbeiderne, og en vakt blir plassert der frem til ingeniørene kan finne en mulighet for å blokkere hullet. Men vakten, Jenkins, og de to ingeniørene Poluso og Goodman blir snart drept av slangen. Fengselet sender derfor et nødanrop som blir plukket opp av det amerikanske militæret. De ansetter paleontolog Robert Trenton og hans kone Jessica for å hjelpe en gruppe ledet av major Larsten for å ødelegge slangen så raskt som mulig.

Når militæret ankommer fengselet oppdager de en gruppe overlevende, som blir ledet av sersjant Quinn og fengselsleder Fred Riley. Men flere av dem blir snart drept av slangen. Etter en trefning mot slangen sprekker et gassrør og eksploderer, noe som dreper enda flere av dem. Robert Trenton og hans kone Jessica overlever sammen med Fred, og de bestemmer seg for å slippe løs alle fangene og finne en vei sammen for å komme seg vekk fra området. Men det skjer snart en ny gass-eksplosjon som dreper Fred. Det blir en kamp for å komme seg unna, samtidig som slangen angriper dem - en etter en.

Skuespillere
------------

* Dean Cain som Dr. Robert Trenton
* Elizabeth Lackey som Dr. Jessica Platt-Trenton
* Mark Sheppard som Yuri Breshcov
* Dean Biasucci som major Larsten
* Craig Wasson som Fred Riley
* Grand L. Bush som sersjant Quinn
* Richard Tanner som Peter Yuvol
* Amanda Reyne som Patricia O'Boyle
* Greg Collins som Scott Poluso
* Gary Hershberger som Goodman
* Dana Ashbrook som Kelly Mitich
* Robert Madrid som Jose
* Chris Ufland som Jenkins
* Christopher Michael som kaptein Thomas
* Ron Otis som McCarthy

Eksterne lenker
---------------

* Internet Movie DataBase
En luftrenser
En **luftrenser** er en innretning som bruker mekaniske og / eller kjemiske luftfilter for å rense luft for uønskede partikler og kjemikalier. En luftrenser har ofte ei vifte for å sirkulere lufta inn i luftrenseren gjennom filtrene og ut tilbake i rommet igjen.

En luftrenser kan ha flere typer filter, og bruker ofte en kombinasjon av forskjellige filtre for å oppnå ønsket renseeffekt.

HEPA-filtre
-----------

Utdypende artikkel: HEPA

Et vanlig filter for luftrensere er HEPA-filter. Dette filteret er bygget opp av mange små tråder som skaper et nett der partiklene i luften fanges og fester seg. Det finnes flere forskjellige typer HEPA-filter, og ikke alle er like effektive. Eksempler på betegnelser er E11 eller H13. De forskjellige typene har forskjellige egenskaper når det gjelder luftgjennomstrømning og partiklene som fanges. HEPA-filter brukes ofte også i støvsugere. HEPA-filteret fjerner partikler fra luften. Dette kan være støv, pollen, fiber fra klær, trafikkforurensning og lignende.

Kullfiltre
----------

I tillegg til HEPA-filter brukes ofte et kullfilter. Kullfilteret består av kull som kan komme fra bambus. Når luften blåses gjennom kullfilteret fanges luktpartikler. Kullfilteret brukes sammen med HEPA-filter, slik at HEPA-filteret fjerner støv og forurensning, mens kullfilteret fjerner lukten.

Fjerning av bakterier
---------------------

Avanserte luftrensere bruker ofte UV-lys i tillegg til dette. UV-lyset fjerner bakterier og virus fra luften. Enkelte luftrensere bruker også en ionisering av luften for å bedre luftrensingen. Ved å ionisere de små partiklene i luften vil flere små partikler binde seg sammen til store partikler, som lettere fanges opp av filteret.

Referanser
----------

1. ↑  «Forskjellige typer luftfilter». *Bedre Inneklima AS: Finn forhandler + Nettbutikk Tlf: 33470100* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 13. desember 2019. Besøkt 13. desember 2018.
2. ↑  «hepa air purifier» **(norsk)**. Besøkt 9. juli 2021.
**Nestor Aldave Espenilla jr.** (født 12. oktober 1958 i San Jacinto i provinsen Masbate på Filippinene, død 23. februar 2019) var en filippinsk økonom som fra juli 2017 var Filippinenes sentralbanksjef.

Utdanning og yrkeserfaring
--------------------------

Espenilla hadde bachelor of science-grad i bedriftsøkonomi og MBA-grad fra University of the Philippines. I tillegg hadde var han master of science i politikkstudier fra Graduate Institute of Policy Science i Tokyo. 

Han begynte å jobbe ved sentralbanken i 1981, som gjeldsanalytiker. Han jobbet seg oppover i sentralbanken, dels innenfor økonomisk forskning, dels innenfor internasjonal virksomhet, og ble i 2005 utnevnt til visesentralbanksjef (*Deputy Governor*). Som visesentralbanksjef hadde han ansvar for tilsyn med finansnæringen og reguleringen av denne.

Da Amando Tetangco jr. sin periode som sentralbanksjef utløp, var Espenilla én av flere kandidater for å overta denne stillingen. Andre kandidater var en annen visesentralbanksjef, Diwa Guinigundo, tidligere handelsminister og styremedlem i sentralbanken Peter Favila, og Antonio Moncupa Jr, president i EastWest Bank. Filippinenes president Rodrigo Duterte valgte Espenilla, blant annet for å sikre en myk overgang og kontinuitet.

Referanser
----------

1. ↑  Nicolas, Jino (23. februar 2019). «Central bank chief Espenilla passes away». *BusinessWorld* **(engelsk)**. Besøkt 24. februar 2019.
2. ↑  Tha Asian Banker - *Deputy Governor Nestor Espenilla Jr. appointed next Bangko Sentral ng Pilipinas chief*, besøkt 27. september 2018.
3. 1 2  Rappler - *Who is new BSP governor Nestor Espenilla?*, besøkt 27. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Amando Tetangco Jr.** | **Sentralbanksjef for Filippinenes sentralbank**(2017–) | Etterfølger:***Sittende*** |
**Jah** er navnet på guden til rastafaribevegelsen. *Jah* forekommer flere ganger i Bibelen og det er en alminnelig oppfatning blant hebraiskkyndige at dette uttrykket er en kortform av Guds navn JHWH. Det kommer fra hebraisk **יָהּ** og forekommer blant annet i uttrykket *halleluja* som noen mener betyr *lovpris Jah*.

Kortformen Jah øverst, og tetragrammet JHWH nederst.
Vi[*hvem?*] ser dette uttrykket bli brukt i for eksempel 2. Mosebok 15:1,2 (ifølge NV):

> «Da begynte Moses og Israels sønner å synge denne sangen for Jehova og å si følgende: "La meg synge for Jehova, for han er blitt høyt opphøyd. Hesten og dens rytter har han styrtet i havet. Min styrke og min kraft er **Jah**, for han er til frelse for meg. Dette er min Gud, og jeg skal prise ham, min fars Gud, og jeg skal opphøye ham.»
> 
> 

Formen Jah forekommer 50 ganger i Det gamle testamente, 26 ganger alene og 24 ganger i uttrykket halleluja. I Det nye testamente forekommer «Jah» fire ganger i uttrykket «halleluja». «Halleluja» betyr «lovpris Jah». I mange bibeloversettelser som er i bruk i dag, blir imidlertid navnet «Jah» fullstendig ignorert. For eksempel Det Norske Bibelselskaps bibel gjengir stort sett «Jah» med «Herren», og uttrykket «hallelu-Jah» blir ikke oversatt, men blir gjengitt med «halleluja». Ny verden-oversettelsen er en bibeloversettelse som tar med «Jah» i bibelteksten, og oversetter uttrykket «hallelu-Jah» til «lovpris Jah». King James Version bruker navnet Jah i Salmene 68:4. *An American Translation* gjengir navnet med Yah i samme skriftsted.

«Jah» kan ikke være en primitiv form av Guds navn, altså en form som har vært brukt tidligere enn tetragrammet JHWH. Den fullstendige navneformen, JHWH, forekommer 165 ganger i den masoretiske tekst til 1. Mosebok, mens den korte formen JH først dukker opp i beskrivelsen av begivenhetene etter utgangen av Egypt.

Den religiøse rastafaribevegelsen bruker uttrykket «Jah» om Gud.

Eksterne lenker
---------------

* Gudsnavnet i Norge

Portal: Litteratur
**Jan Erik Søndeland** (født 1983[] i Stavanger) er en norsk politiker som representerer Venstre. 

Søndeland ble valgt inn i Stavanger bystyre i 2015. Samme år ble han valgt inn som vara til Rogaland fylkesting. I åren 2015-2019 var Søndeland medlem av kommunalstyret for finans i Stavanger kommune.[]

Til kommunevalget i 2019 ble han nominert som Stavanger Venstres ordførerkandidat. Han etterfulgte dermed Per A. Thorbjørnsen som partiets toppkandidat. Søndeland har siden kommunevalget i 2019 vært leder av Venstres bystyregruppe i Stavanger. Fra 2019 har han vært medlem av formannskapet i Stavanger, samt hovedutvalg for miljø og utbygging og hovedutvalg for arbeidsliv og lønn.

Fra landsmøtet i 2020 har Søndeland vært vararepresentant til landsstyret i Venstre. 

Søndeland er utdannet sivilingeniør (M.Sc) i kommunikasjonsteknologi fra NTNU.

Referanser
----------

1. ↑  Jan Erik Søndeland enstemmig valgt som Venstres ordførerkandidat Rogalands Avis 15. november 2018
2. ↑  Per A. Thorbjørnsen forlater politikken Stavanger Aftenblad 2. mars 2018
3. ↑  Politikerprofil: Jan Erik Søndeland Venstre.no
4. ↑  «Søndeland, Jan Erik | Stavanger kommune». *www.stavanger.kommune.no*. Arkivert fra originalen 18. september 2021. Besøkt 18. september 2021.
5. ↑  Sentralstyret og landsstyret i Venstre Venstre.no

Eksterne lenker
---------------

* Søndeland på topp i Venstre