Reinfann
**Reinfann** (*Tanacetum vulgare*) er en 60-80 cm høy flerårig urt i kurvplantefamilien. Som de andre plantene i reinfannslekta er den sterkt aromatisk. Det er lange tradisjoner for å bruke den som medisin-, krydder- og duftplante.

Beskrivelse
-----------

En stiv, opprett stengel vokser fra forgrenete jordstengler. Den er nesten snau, ofte rødbrun og ender i en forgrenet kvast med mellom 10 til 70 gule blomsterkorger uten tungekroner. De kan bli mellom 7 og 11 mm brede. Blomstringen foregår omkring juli til september. Bladene er 1 til 2 ganger parflikete med spisse grove tenner. De er mørkegrønne i fargen. Opprinnelig ble planten dyrket i hager som medisinplante, men er nå forvillet og vokser på havstrand, fugleskjær, i veikanter, ved jernbaner, på gårdsbruk, i grustak og ellers på ruderatmark.

Etymologi
---------

Navnet *reinfann* kommer fra tysk. På engelsk heter planten *tansy*, trolig fra det greske ordet *athanatos*, fordi den tidligere ble brukt ved balsamering. I gresk mytologi sies Zevs å ha gjort Ganymedes udødelig ved å gi ham reinfann på Olympen.

Bruk
----

Planten har vært kjent som medisinplante i uminnelige tider. Knuste blomster blandet i brød var et godt middel mot innvollsorm. At den har vært brukt mot gulsott kan kanskje forklares med signaturlæren. Tujon, som finnes i reinfann, er i virkeligheten skadelig for leveren. For å lese mere om giftighet og virkning, så er den omtrent den samme som malurt. Den er en av plantene som kan brukes for å utvinne plantefarger. Hvis den plukkes og tørkes kort tid etter at blomstene er sprunget ut vil fargen holde seg godt om man bruker den i dekorasjoner.

Habitat for insekter
--------------------

Mange insekter besøker reinfann under blomstringen, blant annet teger i familiene Miridae, Rhopalidae og Pentatomidae. I Sør-Sverige besøker 21 arter av bladteger (Miridae) planten. Tre arter er spesielt tett knyttet til planten og legger egg på den. Det gjelder artene *Megalocoleus molliculus*, *Megalocoleus tanaceti* og *Oncotylus punctipes*, som alle tre også finnes på Østlandet i Norge. De eter knopper, blad og blomster på reinfann og overvintrer som egg i øvre del av stengelen til planten.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger»Åpent tilgjengelig. Artsdatabanken. 5. oktober 2023. Besøkt 5. oktober 2023.
2. 1 2  Gyldendals store nordiske flora 2018
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 2. juli 2009. Besøkt 8. september 2009.
4. 1 2  
Wink, Michael og van Wyk, Ben-Erik (2008). *Mind-altering and poisonus plants of the world* **(engelsk)**. Oregon USA: Timber Press Inc. s. 86. ISBN 978-0-88192-952-2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
5. ↑  T.J. Olsen m.fl. (2017). «Plant bugs on *Tanacetum vulgare* with *Megalocoleus tanaceti* (Fallén, 1807) new to Norway (Hemiptera, Heteroptera, Miridae)» (PDF). *Norwegian Journal of Entomology*. 64 (2): 130-133. ISSN 1501-8415.

Litteratur
----------

Stenberg, Lennart; Bo, Mossberg (2018). *Gyldendals store nordiske flora* **(norsk)**. s. 818. ISBN 978-82-05-51139-2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *reinfann* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *reinfann* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *reinfann* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* hos Panarctic Flora Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *reinfann* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Tanacetum vulgare* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Reinfann (*Tanacetum vulgare*). Urtekildens Planteleksikon. Urtekilden

### Bilder

* IllustrasjonIllustrasjon
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** LCCN
 |