recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Haa ligger vest i Bhutan, langs grensen til Tibet
**Haa** (eventuelt *Ha*) er et av de 20 fylkene (*dzongkhag*) i Bhutan. 

Navnet **Haa** (uttales *hah*) og den eldre navneformen **Has** (uttales *hay*) gir assosiasjoner til esoterisk bortgjemthet. Et alternativt navn på dalen skal være *Den bortgjemte ris-dalen*.

**Haa-dalen** er en trang, steil nord-sørgående dal som dominerer landskapet i fylket. Det dyrkes ris, poteter og chili i dalbunnen og i terrasser i dalsidene og sidedalene. 78% av fylket er skogkledd, og skogbruket er viktig for den lokale økonomien. Dalen ble åpnet for utenlandsk turisme i 2002, men det er langt igjen før dalen blir like godt tilrettelagt for turistnæring som de mer utviklede fylkene Paro, Thimpu og Bumthang.

Geografi
--------

Haa ligger ved Bhutans vestgrense, mot Tibet i Kina. Den indiske hæren har en militærbase i Haadalen for å bidra til landets egen evne til å hindre kinesiske grensekrenkelser. 

Haa består av fem *gewog* eller underdistrikt:

* Bji Gewog
* Katsho Gewog
* Sama Gewog
* Sangbay Gewog
* Uesu Gewog

Templer
-------

De to viktigste templene i fylket, det **Sorte tempel** (*Lhakhang Nagpo*) og det **Hvite tempel** (*Lhakhang Karpo*) ble angivelig bygd samtidig med Kyerchu-tempelet i Paro på 600-tallet. Templene ligger nær hverandre på et hellig sted kalt *Ri-Puensum*, (*Trebrødre-høyden*). Et tredje tempel **Haa Gonpa** ble bygd lenger opp i dalen på et sted hvor en hellig åpenbaring skal ha skjedd.

Eksterne lenker
---------------

* Dzongkhag profil med kart over gewog[*død lenke*]
* Femårsplan 2002-2007
* *A History of Has (Ha) Valley* av Lama Pema Tshewang, fra *The Journal of Bhutan Studies* Vol. 5

| * v
* d
* r
Dzongkhag (fylker) i Bhutan |
| --- |
| Bumthang **·** Chukha **·** Dagana **·** Gasa **·** Haa **·** Lhuntse **·** Mongar **·** Paro **·** Pemagatshel **·** Punakha **·** Samdrup Jongkhar **·** Samtse **·** Sarpang **·** Thimpu **·** Trashigang **·** Trashiyangtse **·** Trongsa **·** Tsirang **·** Wangdue Phodrang **·** Zhemgang | Bhutans flagg |
| ISO 3166-2:BT |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Roger Magnusson** (født 20. mars 1945 i Mönsterås) er en svensk tidligere fotballspiller. Magnusson, som var kantspiller, spilte profesjonell fotball i Tyskland, Italia og Frankrike, hvorav flest kamper for Olympique de Marseille. Han har også spilt landslagsfotball for Sverige. Magnusson har også spilt for flere svenske klubber, men aldri i Allsvenskan.

Karriere som klubbspiller
-------------------------

### Tidlig karriere

Magnusson startet karrieren i Blomstermåla IK, og gikk til Åtvidabergs FF, som spilte i Division II (nest øverste nivå), som 16-åring i 1961. Etter fem år i klubben, gikk Magnusson til Juventus, men på grunn av restriksjoner på bruk av utenlandske spillere, ble han lånt ut til FC Köln. Han vendte tilbake til Juventus for å spille i kontintale turneringer, men ble lånt ut igjen, denne gangen til Olympique de Marseille, som endte opp med å kjøpe ham. Under sitt opphold i klubben, ble Magnusson fransk mester to ganger, samt vant cupen med klubben to ganger. Magnusson avsluttet proffkarrieren i Red Star.

Magnusson vendte tilbake til Sverige, og spilte for Helsingborgs IF i 1976. Han spilte kun seks kamper for klubben, og avsluttet karrieren i Vilans BoIF i Division 3.

Landslagskarriere
-----------------

Magnusson spilte 14 kamper og scoret tre mål for Sverige fra 1964 til 1969.

Privat
------

Magnussons yngre bror, Benno Magnusson, er også tidligere profesjonell fotballspiller.

Meritter
--------

Olympique de Marseille
* Ligue 1 (2): 1968–1969, 1971–1972
* Coupe de France (2): 1970–1971, 1971–1972

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges landslagsmän 1908-2014» (PDF), av Jimmy Lindahl, fra SvFFs hjemmeside. Besøkt 30. august 2015 (sv)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roger Magnusson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Roger Magnusson – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Roger Magnusson – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Roger Magnusson – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Roger Magnusson – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** SUDOC
 |
En **H I-region** er en interstellar sky bestående av nøytral atomær hydrogengass (H I), i tillegg til den omgivende forekomsten av andre gasser og grunnstoffer. Graden av ionisering av en H I-region er svært liten, ca. én partikkel på 10 000. Disse regionene er ikke lysende, i tillegg til at de avgir radiosignaler på et emisjonsspekter med en bølgelengde på 21 cm (1,420 MHz).

Temperaturen i H I-region er ca. 100 K (−173 °C), og man anser regionene å være isoterme, med unntak av i nærheten av ekspanderende H II-regioner.

Referanser
----------

1. ↑  Spitzer L, Savedoff MP (1950). «The Temperature of Interstellar Matter. III.». *Ap J*. 111: 593. doi:10.1086/145303.
2. ↑  Savedoff MP, Greene J (1955). «Expanding H II region». *Ap J*. 122 (11): 477–87. doi:10.1086/146109.

Litteratur
----------

* Anderson, Kevin J & Churchwell, Ed (1985). «The Anatomy of a Nebula». *Astronomy*. 13: 66–71. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


|  |  |
| --- | --- |
| Portalikon | Portal:Astronomi  |

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Dolly Dots** var en nederlandsk jentegruppe som eksisterte mellom 1979 til 1988. Dolly Dots hadde mange hits og var kjent i hele Europa. Deres singel «Radio» ble en stor hit i Japan, mens «P.S.» var en Top 50 Billboard Hot DanceClub Play hit i 1981.

I 1984 fikk Dolly Dots laget sin egen TV-serie, i tillegg til blant annet «Barbiedukker» og tapet. På slutten av 1984 forlot Anita Heilker gruppen, for å få ei datter. Resten av gruppa fortsatte likevel som før, selv om Heilker lanserte sin egen karriere.

2. oktober 1988 spilte Dolly Dots sin avskjedskonsert på Amsterdam Escape.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dolly Dots – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Dolly Dots på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dolly Dots på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Dolly Dots på Songkick Rediger på Wikidata
* (en) *Dolly Dots* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*For elva med samme navn i Kentucky, se: Green River (Kentucky).*
**Green River** er en nordlig tilførsels- og sideelv til Colorado. Den er 1 175 km lang og ligger i det vestlige USA. Nedbørfeltet dekker deler av Wyoming, Utah og Colorado. 

Jernbanebroer over Green River ved Citadel Rock.

Elveløp
-------

Elva har sin kilde i Wind River Range i Wyoming. Den første jernbanen over Rocky Mountains, bygd av Union Pacific Railroad (1864-1869), fører over Green River nær *Citadel Rock* i Wyoming.

Green River nær Canyonlands nasjonalpark.
Elven renner så gjennom Utah på det meste av sin ferd, men er innom Colorado i ca. 64 km lengde. Mye av elveløpet går gjennom Colorado-platået med noen av de mest spektakulære canyonene i USA; under sin kurs gjennom Uinta Mountains danner den en veldig canyon, *Lodore Gate*, 1200 kilometer lang. 

Dette er den største sideelven til Colorado River, med en gjennomsnittlig vannføring på 287 m³/s. Den forener seg med Colorado River vest for Monticello i Utah, i Canyonlands nasjonalpark.

Sideelv eller kildeelv?
-----------------------

Green Rivers status som sideelv til Colorado River ble til av politiske grunner. Tidligere regnet man det slik at Colorado River begynte der Green River sluttet. Her var det et elvemøte, og den andre kildeelven til Colorado bar navnet *Grand River*. I 1921 bad kongressrepresentanten Edward T. Taylor (fra Colorado) om at Congressional Committee on Interstate and Foreign Commerce endret Grand Rivers navn og status til Colorado River. 

Den 25. juli 1921 ble navneskiftet offisielt i *House Joint Resolution 460*, mot protester reist fra representanter fra Wyoming og Utah og fra United States Geological Survey som påpekte at Green Rivers nedbørsfelt var klart større enn Grand Rivers, selv om Grand førte et høyere vannvolum der den møtte Green.

Referanser
----------

1. ↑  Many years ago, the Colorado River was just Grand, retrieved January 5, 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Green River (Colorado River) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Green River Arkivert 28. juni 2011 hos Wayback Machine. Utah State History

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Beagle
**Beagle**  er et nedslagskrater (ca. 1-2 meter dypt) som Mars-roveren *Opportunity* observerte og tok bilder av på Mars på Sol 855, 20. juni 2006. Krateret er lokalisert på Meridiani Planum, like ved Victoria-krateret. Beagle-krateret er på kanten av ejecta-teppet til Victoria-krateret, med navnet «Victoria Annulus».

Navnet
------

Navnet har to ulike referanser: til ære for skipet HMS «Beagle» som Charles Darwin seilte ombord på, og den europeiske romsonden Beagle 2 som krasjlandet på Mars i desember 2003.

Andre kratere besøkt av *Opportunity*
-------------------------------------

|  |
| --- |
| * Fram
* Endurance
* Argo
* Eagle
* Erebus
* Vostok
* Emma Dean
* Victoria
* Viking
 |

Referanser
----------

1. ↑  «Mars Exploration Rovers Update: Spirit Completes Mission's Grandest Panorama, Opportunity Approaches Beagle Crater». Besøkt 25. august 2006.

Eksterne lenker
---------------

* Mars Rovers nettsted
* Jet Propulsion Laboratory Arkivert 9. juni 2017 hos Wayback Machine.
* Beaglekrateret (panoramabilde)

Portal: Astronomi
**Roger Mpungu** (født i 1924 i Muhwanya i Ruanda-Urundi, død 7. desember 2007 i Gasorwe i Muyinga-provinsen i Burundi) var en burundisk katolsk prelat og biskop av Muyinga fra 1980 til 1994.

Liv og virke
------------

### Prest

Roger Mpungu ble presteviet den 12. april 1955. 

Han aksjonerte for de forfulgte hutuene og tutsiene på 1970-tallet etter Ntare V Ndizeyes og Jean-Baptiste Bagazas statskupp; han reddet da mange mennesker fra døden. Senere tok han hånd om traumatiserte prester. Mpungu ble generalvikar for bispedømmet Gitega, spesielt for deler av Kirimiro. Han var også sogneprest i Mugera.

### Biskop

Den 6. mars 1980 utnevnte pave Johannes Paul II ham til den annen biskop av bispedømmet Muyinga i provinsen Muyinga i grensetrekanten Burundi, Rwanda og Tanzania. Pave Johannes Paul II bispeviet ham personlig under sins pastoralreise til Afrika i den åpne plassen foran Folkets palass (*Palais du Peuple*) i Kinshasa den 4. mai 1980. Medkonsekratorer var prefekten for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, kardinal Agnelo Rossi, og erkebiskopen av Kinshasa, kardinal Joseph-Albert Malula.

Etter Pierre Buyoyas militærkupp i 1987 var Roger Mpungu den eneste gjenværende biskop i Burundi; han søkte kontakt med statsledelsen for å få slutt på den væpnede konflikten.

Den 1. juli 1994 aksepterte pave Johannes Paul II hans førtidlige avgang. Biskop Mpungu døde av kreft og ble gravlagt i Muyinga-katedralen.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) \*1758
* Pave Leo XII (1760-1829) \*1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) \*1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) \*1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) \*1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) \*1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) \*1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) \*1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) \*1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) \*1958
* Biskop *Roger Mpungu* (1924-2007) \*1980

Referanser
----------

1. ↑  catholic-hierarchy.org mpungu, lest 28. mai 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
*For elva av samme navn i Rocky Mountains, se: Green River (Colorado River).*
Kart over elva.
Nolin River Lake demmes opp av Nolin -demningen i Edmonson fylke.
**Green River** (Kentucky) er en bielv til elven Ohio og ligger i Kentucky i USA. Den strekker seg totalt over 595 km og drenerer omtrent 24 000 km² i det vestlige Kentucky sammen med sine bielver. Elven starter midt i delstaten og renner vestover gjennom bl.a Mammoth Cave nasjonalpark (midtveis). Ved ei sideelv til Green nord for nasjonalparken ligger også *Abraham Lincoln National Historic Park*. Elva munner ut i Ohio River like ovenfor Evansville i Indiana. Elva er regulert, og seilbar kun opp til nasjonalparken. Store, regulerte sideelver er ***Rough River*** (219 km), ***Nolin River*** (169 km) og ***Barren River*** (350 km, 4 450 km²).

Eksterne lenker
---------------

* Tennessee delstat – «Barren River Watershed»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
«Beaconsfield» har flere betydninger.

**Beaconsfield** er en markedsby og verdslig sogn i Buckinghamshire, England, omkring 38 km vestnordvest for London og 27 km sørsørøst for administrasjonsbyen Aylesbury. Fire byer er innenfor 8 km avstand: Slough, Amersham, Gerrards Cross og High Wycombe. Den ligger i Chiltern Hills, og tilhører Londons pendlerbelte. Boligprisene i byen har av den grunn blitt svært høye. Byen betjenes av en jernbanestasjon på Chiltern-linjen som går fra Marylebone i London til Birmingham. Mens den eldste bydelen, Old Beaconsfield, vokste opp omkring en skysstasjon, har det senere vokst opp en ny bydel omkring stasjonen.

Etymologi
---------

Navnet er først dokumentert i 1184, da skrevet *Bekenesfelde*, med samme betydning som den moderne formen, et jorde (*field*) med en varde (*beacon*).

Kjente personer
---------------

Blant kjente personer som har bodd i byen finner man Benjamin Disraeli, som var statsminister i 1868 og igjen 1874–1880. Han ble den første jarl av Beaconsfield i 1876. Senere finner man Enid Blyton, Pauline Quirke og Terry Pratchett. G.K. Chesterton, Edmund Burke og Edmund Waller er gravlagt i byen.

Vennskapsbyer
-------------

Beaconsfield har følgende vennskapsbyer:

* Frankrikes flagg Langres siden 1995

Referanser
----------

1. ↑  Regnet fra Charing Cross i sentrale London
2. ↑  «British towns twinned with French towns». *Archant Community Media Ltd.*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Beaconsfield – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Beaconsfield Society
* Beaconsfield Cricket Club
* The Enid Blyton Society

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Otto Herschmann** (født 4. januar 1877 i Wien, død 14. juni 1942) var en østerriksk svømmer og fekter som deltok i de olympiske leker 1896 i Athen og 1912 i Stockholm.

Herschmann vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1896 i Athen. Han kom på andreplass bak Alfréd Hajós fra Ungarn på 100 meter fri.

Seksten år senere under OL 1912 i Stockholm vant Herschmann en olympisk sølvmedalje i fekting. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn. Det var elleve lag som deltok og i finalerunden som besto av fire lag vant Østerrike to kamper og tapte en, mot gullmedaljevinnerne Ungarn. Deltakerne på det østerrikske sabellaget var Albert Bogen, Rudolf Cvetko, Friedrich Golling, Otto Herschmann, Andreas Suttner, Reinhold Trampler og Richard Verderber.

Herschmann var jøde og han ble arrestert i Wien av nazistene og ble 14. januar 1942 deportert til Sobibór tilintetgjørelsesleir. Han døde året etter i en transittleir i det tysk-okkuperte Polen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1896 Hellas’ flagg Athen - Sølv i svømming, 100 meter fri Habsburgs flagg Østerrike
* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv i fekting, sabel lag Habsburgs flagg Østerrike

Eksterne lenker
---------------

* (en) Otto Herschmann – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Otto Herschmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Otto Herschmann – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Otto Homlung** (født 1943 i Oslo) er en norsk sceneinstruktør og tidligere teatersjef. Han er utdannet i litteratur- og teatervitenskap.

I 1967 ble han sekretær ved Den Nationale Scene, og han debuterte der som instruktør i 1968 med teaterstykket *Sirkulæret* av Václav Havel. Han var fast knyttet til teateret i Bergen fra 1971 til 1973 som instruktør. Fra 1975 var han frilans instruktør med oppsetninger på flere norske scener. Han hadde stor suksess med oppsetninger som *Medmenneske* av Duun ved Riksteatret, *Undset* ved Nationaltheatret og Juvikfolket av Duun ved Det norske teatret.

I perioden fra 1984 til 1989 var han teatersjef ved Trøndelag Teater. I denne perioden satte han opp en rekke norske stykker til urpremiere. Fra 1990 til 1997 var han teatersjef ved Det Norske Teatret. I 2005 ble han på nytt teatersjef ved Trøndelag Teater. I Hamsunåret 2009 erklærte Otto Homlung Trøndelag Teater som «Hamsunfri sone», noe som førte til debatt med både støtte- og avstandserklæringer. 

Homlung arbeider som dramaturg ved Det norske teatret.

Referanser
----------

1. 1 2   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Otto Homlung». *Store norske leksikon*. 19. januar 2021. Besøkt 20. februar 2022.

Kilder
------

* www.adressa.no Ragde støtter Homlung Arkivert 14. januar 2009 hos Wayback Machine.
* www.snl.no om Otto Homlung

Eksterne lenker
---------------

* (no) Otto Homlung hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Otto Homlung hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Roger Mortimer** (født 11. april 1374, død 20. juli 1398) var fjerde jarl av March og sjette jarl av Ulster, og fra 1385 til sin død Englands tronarving.

Hans far var den mektige Edmund Mortimer, 3. jarl av March, og moren var Philippa Plantagenet, grevinne av March og Ulster. Hun var eneste barn av Lionel av Antwerpen, som var sønn av Edvard III og Philippa of Hainault. Som eldste etterkommer av linjen etter Edvard IIIs andre sønn, ble han i 1385 utnevnt til tronarving av den barnløse Richard II.

Roger arvet titler og eiendommer, blant annet enorme områder i Wales, da han var syv år gammel. En måned senere ble han stattholder i Irland. Han onkel Thomas Mortimer fylte dette embetet på hans vegne. På grunn av hans nærhet til kronen fikk han utnevnt en spesiell verge, Thomas Holland, 2. jarl av Kent, som var Richard IIs halvbror.

I 1388 giftet han seg med Eleanor Holland, datteren til jarlen av Kent. Han var far til Anne Mortimer og Edmund Mortimer, 5. jarl av March.

Konflikten i Irland
-------------------

I 1394 var han med Richard II til Irland. Til tross for at han ble utnevnt til løytnant (en svært høy rang, som ikke må forveksles med den senere offisersgraden) for distriktene som var underlagt ham gjennom hans jarletittel, hadde han bare nominell autoritet der, og oppnådde lite i forhold til de irske høvdingene.

Han var populære i England, men tok ikke del i striden omkring kongens despotiske styre. Han forble i stedet i Irland, og la seg til spesielle vaner. I strid med engelsk lov begynte han blant annet å kle seg som de innfødte irene.

I august 1398 falt han i slaget ved Kells, i kamp med en irsk klan. Hn ble gravlagt i Wigmore Abbey. Titlene og posisjonen som tronarving gikk til hans sønn Edmund.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p10199.htm#i101986, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Edmund Mortimer** | **Jarl av March**(1381–1398) | Etterfølger:**Edmund Mortimer** |
| Forgjenger:**Philippa Plantagenet** | **Jarl av Ulster**(1381–1398) | Etterfølger:**Edmund Mortimer** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** Geni
 |
**Fillmore East** var en rockscene i East Village, Manhattan, New York. Den ble åpna 8. mars 1968 av konsertarrangøren Bill Graham, som en oppfølger til hans Fillmore West i San Francisco. Fillmore East utvikla seg raskt til en veritabel rockekatedral med store konserter flere kvelder i uka. Til tross for sin beskjedne fasade mot gata, hadde lokalet hele 3 664 sitteplasser.

Fillmore East mønstret mange av tidas store artister og band til konsert, bl.a. Ike & Tina Turner, Grateful Dead, The Doors, The Who, Quicksilver Messenger Service, The Allman Brothers Band, Derek and the Dominos, Jimi Hendrix, Country Joe and the Fish, Big Brother and the Holding Company, Lonnie Mack, Humble Pie, Led Zeppelin, Neil Young Crazy Horse, Pink Floyd, Raven , Procol Harum, John Mayall, The Byrds, Jefferson Airplane, Frank Zappa og Miles Davis. The Allman Brothers Band spilte så ofte på Fillmore East at de gjerne ble omtalt som «Bill Grahams husorkester». 

Mange legendariske livealbum er innspilt på Fillmore East – det mest berømte er kanskje *At Fillmore East* av The Allman Brothers Band. Jimi Hendrix spilte inn et livealbum med The Band of Gypsies; John Mayalls *The Turning Point* er også innspilt her. Grateful Dead spilte i løpet av fem forestillinger i 1971 inn sitt fireplaters album *Ladies and Gentlemen… The Grateful Dead: Fillmore East — April 1971*. Et annet berømt album er Miles Davis' Live at the Fillmore East, innspilt i mars 1970. Rett før etablissementet ble nedlagt i 1971 spilte Frank Zappa og The Mothers of Invention recorded inn *Fillmore East — June 1971*. 

Fillmore East ble ganske snart innhenta av en overveldende vekst i konsertindustrien, og 27. juni 1971 ble siste forestilling holdt her. På plakaten stod The Allman Brothers Band, J. Geils Band og Albert King, med White Trash, Mountain, The Beach Boys og Country Joe McDonald som gjesteartister.

Eksterne lenker
---------------

* Fillmore East Preservation website
* Fillmore East- bygningen i 2001

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** Discogs
 |
**Jeff Sluman** (født 11. september 1957) er en amerikansk golfspiller.

Sluman er født i Rochester i New York. Under oppveksten hadde Sluman ingen planer om å bli golfspiller. Han kom i kontakt med golfen første gang da han var fire år, men det var først etter college at han bestemte seg for å bli golfspiller. Han ble profesjonell i 1980 og kom med på den amerikanska PGA-touren i 1982 der han i november 2005 hadde vunnet seks turneringer.

Han vant PGA-mesterskapet i 1988 på Oak Tree GC i Edmond i Oklahoma. Han gikk de fire rundene på 272 slag og vant med tre slag over Paul Azinger.

Hans store interesse er gamle biler, aksjemarkedet og å samle på viner. Han har over 2000 flasker i sin samling.

Meritter
--------

### Seire på PGA-touren

* 2002: Greater Milwaukee Open
* 2001: B.C. Open
* 1999: Sony Open in Hawaii
* 1998: Greater Milwaukee Open
* 1997: Tucson Chrysler Classic
* 1988: PGA Championship

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jeff Sluman – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Jeff Sluman – Japantouren Rediger på Wikidata

* (en) Jeff Sluman – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf
**Ingrid Bergstrøm** (født 4. mai 1974 i Ytre Enebakk) er en norsk skuespiller, ansatt ved Trøndelag Teater. 

Hun tok musikkteaterutdannelse ved Guildford School of Acting 1994-1997. Før hun kom til Trøndelag Teater hadde hun vært tilknyttet bl.a. Riksteatret og Den Nationale Scene. I Bergen fikk hun store utfordringer – Elenora i *Påske* av August Strindberg, Cecily i *Hvem er Earnest* av Oscar Wilde og *Cordelia* i Shakespeares *Kong Lear*. 

Bergstrøm kom til Trøndelag Teater i 2001 i forbindelse med tittelrollen i musikalen *Esther*. I Shakespeares *En medtsåmmårnattsdrøm* hadde hun rollen som Hermia. Senere spilte hun Madeleine i *Piaf*, hvor hun også var reserve/dublerte i tittelrollen. Hun spilte jounalisten og småbarnsmoren Jeanette Kolbjørnsvik i Hans Rotmos farse *Trekkspillkrigen*, og datterrollen i Hans Magnus Ystgaards *Purpur og gull*, basert på sanger av Åge Aleksandersen.

Ingrid Bergstrøm ble nominert til Heddaprisen 2004 for særlig fremragende sceneprestasjon, for tittelrollen i musikalen An-Magritt, basert på Falkbergets roman. I 2006 spilte hun *Eponine* i Les Misérables.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ingrid Bergstrøm på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Ingrid Bergstrøm hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) Oversikt over hennes roller ved ulike teatre (Teaternett)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Jeffrey «Jeff» Steven Turner** (født 9. april 1962 i Bangor i Maine), amerikansk basketballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.

Turner ble olympisk mester i basketball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant basketballturneringen for menn foran Spania og Jugoslavia.

Det var tolv nasjoner som deltok i basketballturneringen for menn. To grupper med seks lag, der de fire fremste i hver gruppe gikk videre til sluttspillet. USA vant alle fem kampene i den innledende runden. I sluttspillet vant de kvartfinalen med 78-67 over Vest-Tyskland og semifinalen med 78 – 59 mot Canada. I finalen møttes USA og Spania, en kamp som USA vant med 96-65.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i basketball, menn USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   College Basketball at Sports-Reference.com, besøkt 28. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jeff Turner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jeff Turner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jeff Turner – FIBA Rediger på Wikidata

* (en) Jeff Turner – FIBA Rediger på Wikidata

* (en) Jeff Turner – Basketball-Reference.com Rediger på Wikidata
**Taiz** eller **Ta'izz** (arabisk: تعز) er en by i høylandet i Jemen. Taiz er den administrative hovedstaden i guvernementet Taizz. I 2005 hadde byen et folketall på 600 000 innbyggere.

Historie
--------

I år 130 e.Kr. ble det bygget en jødisk bydel i Taiz.

I 1173 tok Turan-Shah makten i Jemen. Han var Saladins eldre bror, og det var Saladin som sendte ham ut for å erobre Jemen og Hijaz-fjellkjeden. Citadellet på høyden over Taiz' gamleby ble bygget av Turan-Shah. I 1175 gjorde han Taiz til hovedstad i Jemen samtidig med at Jemen fikk status som dominion i Saladins rike. Saladin og Turan-Shah hørte til det såkalte ajjubide-dynastiet. I perioden 1229–1454 ble Jemen styrt av det sunnimuslimske Rasulide-dynastiet. Under både ajjubidene og rasulidene var det stor byggevirksomhet i Taiz. Det var for eksempel under rasulidene at *Ashrafiyya-moskeen* ble bygget. Ibn Battuta fortalte på 1300-tallet om en blomstrende by.

På 1500-tallet ble byen flere ganger okkupert av Det osmanske rike. Til denne tid oppstod viktige islamske læresteder her.

I 1763 bodde den tyske forskningsreisende Carsten Niebuhr her en halv måneds tid. Et prospekt utarbeidet av ham viser byen med en bymur som tildels består den dag i dag, likeså de fortsatt eksisterende byportene *Bāb al-Kabīr* (norsk: *Den store døren*) og *Bāb Mūsa* (norsk: *Mussas dør*), og festningen *al-Qāhira*.

I oktober 1811 ble den tyske reisende Ulrich Jasper Seetzen funnet død ikke langt fra byen. Han var underveis med 17 tungt lastede kameler til havnebyen Mokka. I 1892 oppholdt den østerrikske forskningsreisende Eduard Glaser seg i Ta'izz og tegnet den livlige khat-handel som fant sted utenfor byportene. 

Under imam Ahmad ibn Yahya (1948–1961) var byen for siste gang residens- og hovedstad i kongeriket Jemen. Imam Ahmads palass, som er bygd i samme stil som et Sanaa-hus, er blitt til byhistorisk museum.

Referanser
----------

1. ↑  Steven C. Caton: *Yemen*. ABC-CLIO, 2013, p.52
2. ↑  Josef Wiesehöfer, Stephan Conermann: *Carsten Niebuhr (1733–1815) und seine Zeit*; s. 163 f.
3. ↑  Horst Kopp (utg.): *Länderkunde Jemen*, 2005, Dr. Ludwig Reichert Verlag Wiesbaden, s. 87
4. ↑  *Der Beduine ist wirklich ein humaner Räuber*; i: Frankfurter Allgemeine Zeitung av 7. september 2011, Seite N4

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ta'izz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Ta'izz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ingrid Bekkevold** (født **Ingrid Pedersen** 27. oktober 1900 i Drøbak) var en norsk forfatter av kristne sangtekster.

Hun vokste opp i Drøbak og var tilknyttet Frelsesarmeen, men kom i tenårene i kontakt med Aksel Smith og trossamfunnet Brunstad Christian Church som hun siden holdt seg til. Det ble tidlig klart at hun hadde musikalske evner, og da Aksel Smith lå for døden med tuberkulose, kalte han den unge Ingrid Pedersen til seg og ba henne synge *Barnet hviler ved Fad'rens barm* fra sangboken Schibboleth som ble utgitt av De Frie Evangeliske Forsamlinger.

Bekkevold har bidratt med 20 sangtekster i sangboken *Herrens Veier* som benyttes i trossamfunnet Brunstad Christian Church, samt 4 sangtekster i *Familiesangboken Mandelblomsten*. Hun var gift med Edwin Bekkevold som også var en produktiv sangtekstforfatter.

Referanser
----------

1. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Fra slekt til slekt*. Stiftelsen Skjulte Skatters Forlag. 2009. ISBN 9788292493809.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Kaptein **Edward Teague**, portrettert av Keith Richards , var Jack Sparrows far. Han er den tidligere sjørøver-høvdingen på Madagaskar, og beskytteren av pirat-koden. Navnet hans var muligens basert på den virkelige sjørøveren Edward Teach. Han var med i filmene:

* Pirates of the Caribbean: At World’s End (2007)
* Pirates of the Caribbean: On Stranger Tides (2011)
* Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge (2017)

Teague fungerer som «Keeper of the Pirate Code» som han holder ved Shipwreck Cove. I At World's End under det fjerde møtet ved Brethren Court, skyter Teague ned en annen sjørøver som avviser at de trener å leve etter pirat-koden. Deretter informerer Teague resten av Brethren Court om betingelsene som kreves før de kan samles om en krigserklæring, og valget av en felles sjørøver-høvding. Teague ser ut til å være veldig glad i sønnen sin, Jack. Når Jack sier at han har overlevd mye, mener kaptein Teague at trikset ikke er å leve for evig - men å kunne leve med seg selv for alltid. Når Jack spør etter moren sin, viser Teague ham et krympet hode. Jack kommenterer deretter: "Hun ser bra ut!".

I den fjerde filmen, etter at Jack stikker av fra St James's Palace, blir han jaget gjennom gatene i London av kongens vakter. Akkurat i det en av soldatene retter våpenet sitt mot Jack, blir vakten skutt i ryggen av Teague. Senere, inne på puben Captain's Daughter, kommer Teague med masse informasjon om Ungomdsfontenen. Når Jack spurte ham, "Har du noen gang vært der?" svarte Teague sarkastisk: "Ser dette ansiktet ut som om det har vært til Ungomdsfontenen?"

I løpet av den femte filmen, Salazar’s Revenge fra 2017, dukker Teague kort opp under et tilbakeblikk som forklarer Jacks forhold til kaptein Armando Salazar. I denne scenen blir han fremstilt av skuespiller Alexander Scheer.

Eksterne lenker
---------------

*
***De lever om natten***, (originaltittel: *They Live by Night*) er en amerikansk film noir fra 1948 regissert av Nicholas Ray i hans regi-debut, med Cathy O'Donnell og Farley Granger i hovedrollene.

Dreieboken ble skrevet av Charles Schnee og Nicholas Ray, etter Edward Andersons roman «Thieves Like Us» fra 1937.

Handling
--------

Arthur "Bowie" Bowers, en 23-åring som soner en fengselsstraff for et drap han angivelig var med på når han var 16 år gammel, stikker av fra fengselet sammen med to eldre bank-ranere: Chicamaw og T-Dub. De tre søker deretter ly hos broren til Chicamaw, som driver en bensinstasjon, og niesen Catherine "Keechie" Mobley som også arbeider ved bensinstasjonen. I håp om også å frigjøre sin fengslede bror Richard, finner Chicamaw på en plan for å rane en bank, og bruke disse midlene til å ansette en advokat for å bevise en urettmessig domfellelse.

Ranet går greit. Kort tid etter krasjer imidlertid Bowie bilen, og Chicamaw dreper en politimann som kommer til området. Chicamaw etterlater en skadet Bowie hos Keechie, og reiser sammen med T-Dub til en annen by. I mellomtiden rapporterer avisene om Bowie, og peker feilaktig på ham som hovedmannen bak ranet. Bowie og Keechie bestemmer seg for å stikke av sammen, og han ber Keechie om å gifte seg med ham - noe hun går med på. Men Chicamaw dukker opp igjen, og ønsker at Bowie skal hjelpe ham og T-Dub med å begå et nytt ran. Bowie sier seg motvillig enig, men T-Dub blir drept under ranet. Keechie avslører senere at hun er gravid.

Medvirkende
-----------

* Cathy O'Donnell - Catherine "Keechie" Mobley
* Farley Granger - Arthur "Bowie" Bowers
* Howard Da Silva - Chicamaw "One-Eye" Mobley
* Jay C. Flippen - Henry "T-Dub" Mansfield
* Helen Craig - Mattie
* Will Wright - Mobley
* William Phipps - Young Farmer
* Ian Wolfe - Hawkins
* Harry Harvey - Hagenheimer
* Marie Bryant - Singer
* Will Lee - Jeweler
* James Nolan - Schreiber
* Charles Meredith - Comm. Hubbell
* Teddy Infuhr - Alvin
* Byron Foulger - Lambert
* Guy Beach - Plumber

Referanser
----------

1. ↑  «filmfront.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *De lever om natten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *De lever om natten* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *De lever om natten* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *De lever om natten* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *De lever om natten* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *De lever om natten* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *De lever om natten* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *De lever om natten* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *De lever om natten* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *De lever om natten* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Horns Rev** er et 40 km langt rev som strekker seg ut i Nordsjøen utenfor Blåvandshuk i en avstand på 14 til 20 kilometer fra vestkysten av Jylland i Danmark. Det er en nå underjordisk moreneavsatt i Saale-istiden.

Revet var i århundrer beryktet som et av de farligste stedene for skip som seilte langs danskekysten. Etter av fyrtårnet ved Blåvand ble reist, forsvant det meste av faren. Men selv etter at fyret ble reist, har det skjedd ulykker ved revet.

Vindmøllepark
-------------

Selskapet Elsam (DONG) konstruerte i 2002 verdens største vindmøllepark på revet, samt den første vindmøllepark i Nordsjøen. Parken består av 80 vindmøller med en kapasitet på 2,0 MW pr. enhet. Del 2 av utbyggingen av Horns rev skal stå ferdig innen utgangen av 2009, denne utbyggingen består av ytterligere 95 vindmøller med en kapasitet på 2,3 MW pr. enhet, pluss 3 teslmøller på opptil 5,0 MW pr. enhet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Horns Rev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**«Most People Get Married»** er en amerikansk populærmusikksang, komponert av Leon Carr med tekst av Earl Shuman. Sangen ble utgitt i 1962.

Versjonen til Patti Page med The Merry Melodi Singers ble utgitt på singelen Mercury 71950 i 1962. Den nådde en 27.-plass på Billboard Hot 100-listen. Patti Pages nærvær brakte den rockabillyfargede sangen inn på easy listening-listen, hvor den lå som høyest på en åttendeplass.

Joan Regan, akkompagnert av musikere dirigert av Peter Knight og med the Babs Knight Singers, spilte inn sangen i Storbritannia. Den ble utgitt på singlen Pye 7N.15439.

Svensk versjon
--------------

*Ockie* har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Det ordnar sig alltid».

### Innspilling

* Inger Berggren, Hans Wahlgrens orkester. Utgitt på singelen His Master's Voice X 8626 i 1962.

Referanser
----------

1. ↑  «Patti Page - Most People Get Married». Besøkt 23. april 2018.
2. ↑  «Patti Page Most People Get Married Chart History». *Billboard*. Besøkt 23. april 2018.
3. ↑  «Patti Page Most People Get Married Chart History». *Billboard*. Besøkt 23. april 2018.
4. ↑  «Joan Regan - Most People Get Married». *Discogs* **(tysk)**. Besøkt 23. april 2018.
5. ↑  «Inger Berggren - Det Ordnar Sej Alltid». Besøkt 23. april 2018.
**GKN Aerospace Norway AS** er et selskap som bygger jetmotorkomponenter til verdens største fly. GKN Aerospace Norway AS har 500 ansatte og ligger på Kongsberg. Morselskapet er GKN Aerospace Sweden, tidligere Volvo Aero, som GKN kjøpte i 2012.

Selskapet ble grunnlagt i 1976 som en underavdeling av Kongsberg våpenfabrikk for å levere deler til jagerflyet Lockheed Martin F-16 Fighting Falcon, som på denne tid var kjøpt av det norske flyvåpenet. GKN Aerospace Norway AS leverer fremdeles deler til F-16, i likhet med andre militærfly, men i dag utgjør største delen av virksomheten leveranser av motordeler til kommersielle fly. Selskapet ble skilt ut fra Kongsberg våpenfabrikk i 1987, men var fremdeles statseid, og fikk nå navnet **Norsk Jetmotor**. Staten solgte så selskapet til Volvo i 1998, hvorpå det tok navnet Volvo Aero Norway.

Referanser
----------

1. ↑  tu.no - *På Kongsberg skal de produsere motordeler til F-35 i minst åtte år til*  (14.11.2018)

Eksterne lenker
---------------

* Selskapets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
"**Most Likely You Go Your Way (And I'll Go Mine)**" er det første sporet på den andre platen på Bob Dylans studioalbum *Blonde on Blonde* fra 1966. Albumet er hans syvende. 

Sangen består av tre vers med en bridge etter andre vers. Den er gjort i en bluesstil, med moderat tempo. Den ble innspilt i Columbia Recording Studios i Nashville, Tennessee sammen med lokale musikere; Wayne Moss, Charlie McCoy, Kenneth Buttrey, Hargus Robbins, Jerry Kennedy, Joe South, Bill Aikins, Henry Strzelecki, og Jamie Robertson. På innspillingen brukes brassinstrumenter, piano, gitar, munnspill, bass-gitar, trommer, og orgel. Teksten handler om en mann som har gått lei av den konstante gjetningen om sin partners følelser og som går videre i livet snarere enn å kjempe med partnerens uforutsigbarhet. Sangen presenterer en følelse av forandring og bevegelse som var et av varemerkene til 1960-tallet. Denne sangen har en svingende rytme og er representativ for albumets lydbilde som en helhet. 

"Most Likely You Go Your Way (And I'll Go Mine)" fikk stor oppmerksomhet da den ble hyppig bruk som konsertåpner og ekstranummer under Bob Dylan og The Band's 1974 turne. Et opptak fra en av disse opptredene ble brukt som første spor på det konsertalbumet senere det året; *Before the Flood*. På denne versjonen, roper Dylan ut siste ordet i vært vers, men gjorde ikke alltid dette på denne turnéen. Sangen ble utgitt som en single, men gjorde det dårlig på listene, den nådde kun nummer #66 på Billboard Hot 100.

2007-versjon
------------

Mark Ronson omarbeidet og remikset sangen til promoteringsformål i forbindelse med utgivelsen av Dylans samlealbum fra 2007, *Dylan*. Selv om den ikke var med på albumet, ble denne versjonen utgitt som en online-single. En tilhørende musikkvideo hadde premiere på albumets offisielle nettside, .

Coverversjoner
--------------

Patti LaBelle covret sangen på sitt solo-debutalbum fra 1977.

Todd Rundgren har covret sangen.

The Yardbirds covret den på en single. Den finnes på BBC Sessions albumet deres.

Mudcrutch covret sangen flere ganger under sin 2008-turné
**Vulkanøya Jeju og lavatunneler** ble inkludert på UNESCOs liste over verdens kulturarv i 2007.

Jeju er en vulkansk øy, 130 km sørvest for Koreahalvøya. Øya er Koreas største, men landets minste provins. Den er 1.846 km² stor.

Sentralt på Jeju er fjellet Hallafjellet, landets høyeste fjell som er en hvilende vulkan 1950 moh. 360 mindre vulkaner er en del av hovedvulkanen. Vulkanaktiviteten på Jeju startet i kritt-perioden og varte til tidlig i perioden Tertiær. Den siste kjente vulkanske aktiviteten skjedde for vel 800 år siden. Øya er dekket med vulkansk stein og jord. Krateret og innsjøen i krateret på toppen av fjellet kalles *Baengnokdam*, og ble formet for 25 000 år siden.

Jeju er vitenskapelig verdifull på grunn av øyas tette nettverk av vulkanske tunneler. Disse er restene av lavastrømmer på vei ned fjellet på vei ut i havet. Ikke bare vitenskapen setter pris på tunnelene, de er også blitt en viktig turistattraksjon.

Øya har en stor variasjon i plante og dyreliv. Halvparten av de særegne koreanske plantene vokser vilt på øya, mens 200 andre plantetyper er importert. Imidlertid er halvparten av øyas plantetyper i ferd med å bli utryddet.

Hallafjellet ligger midt på øya og siden 1966 har fjellet over 800 moh blitt avsatt til nasjonalpark, bestående av urørt natur. Floraen i Hallafjellet nasjonalpark er unik med 1.565 ulike planter hvorav 33 er ulike for øya. Oppover fjellsiden finner en tydelige skiller mellom de ulike klimasonene; subtropisk, tempererte og kaldere soner. 

17 pattedyrarter, 198 fuglearter, 8 amfibier, 8 reptiler og 947 ulike insektarter er katalogisert i nasjonalparken. Øya var sist i forbindelse med fastlandet for over 10 000 år siden, noe som også har satt sine spor på øyas plante- og dyreliv.

En viktig del av nasjonalparken er Pillemot-hula, som daterer seg tilbake til paleolitikum-perioden.

Referanser
----------

1. ↑  «Natural sites in Madagascar, China and Korea inscribed on UNESCO World Heritage List». Besøkt 27. desember 2007.
2. ↑  «Geography». Arkivert fra originalen 10. mai 2006. Besøkt 29. juli 2006.  Geography of Jeju

Eksterne lenker
---------------

* Jeju Volcanic Island and Lava Tubes, UNESCO
* World Heritage in Korea (pdf)


| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Sør-Korea (liste) |
| --- |
|  | 
* Grottetempelet i Seokguram og Bulguksatempelet (1995)
* Haeinsatempelet, oppbevaringssted for Tripitaka Koreana (1995)
* Jongmyohelligdommen (1995)
* Changdeokgungpalasset (1997)
* Hwaesongfestningen (1997)
* Steindyssene i Gochang, Hwasun og Ganghwa (2000)
* Gyeongju (2000)
* Vulkanøya Jeju (2007)
* Joseondynastiets kongegraver (2009)
* Folkemuseene Hahoe og Yangdong (2010)

Årstallene angir når stedet ble tatt opp på verdensarvlisten
 | Sør-Koreas flagg |
| Kategori:Verdensarven i Sør-Korea |

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Elskerinne Page (Julie Hughett) og Falstaff (John Rousseau) i en britisk oppsetning av *De lystige koner i Windsor* fra 1999, oppsetning ved Pacific Repertory Theatre på Golden Bough Playhouse i California.
***De lystige koner i Windsor*** (engelsk: *The Merry Wives of Windsor*) er en komedie av William Shakespeare, som ble først utgitt i 1602, men det er antatt at det ble skrevet en gang før 1597. Det handler om den fete ridderen John Falstaff, og det er det eneste teaterstykke som Shakespeare skrev som handler utelukkende om det samtidige elisabethanske livet i den engelske middelklasse. 

Skuespillet har inspirert flere senere arbeider, blant annet operaene *Die lustigen Weiber von Windsor* av Otto Nicolai (musikk) og Salomon Hermann Mosenthal (libretto), og *Falstaff* av Giuseppe Verdi (musikk) og Arrigo Boito (libretto).

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) The Merry Wives of Windsor – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

* The Merry Wives of Windsor  – tekstversjon i HTML-format.
* The Merry Wives of Windsor – tekstversjon i ren tekst (ASCII) Project Gutenberg
* The Merry Wives of Windsor – søkbar, scene-indeksert versjon av stykket.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
***Figulus insulanus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske liten (ca. 12 millimeter) og slank, blank, svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store, litt kortere enn hodet. Pronotum er firkantet, bare litt bredere enn langt, med en kort, bred og dyp midtfure. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden.
Dekkvingene har tydelige punktstriper, punktene nokså grove.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse
----------

Arten lever på Vanuatu.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Figulini*
						* Slekten *Figulus* MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
							+ Underslekten *Figulinus* Bomans, 2007
								- ***Figulus insulanus*** Bomans, 1986

Kilder
------

* [ Lucanidae du Monde, nttide om arten]

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over en del arter
* (en) *Figulus insulanus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Figulus insulanus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Figulus sublaevis*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske liten (13 - 16 millimeter) og slank, blank, rødbrun til svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store i denne slekten, omtrent så lange som hodet, som har kraftig, nettmasket mikroskulptur. Pronotum er firkantet, omtrent så langt som bredt, svært blankt med en tydelig, tett punktert midtfure. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden. Dekkvingene er jevnbrede, svært blanke, med to-tre delvis forsvinnende, grove punktstriper. Hunnen har litt bredere kroppsform enn hannen.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene i slekten ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt i tropisk Afrika inkludert Madagaskar og Komorene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Figulini*
						* Slekten *Figulus* MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
							+ Underslekten *Figulus* (i snever forstand)
								- ***Figulus sublaevis*** (Palisot de Beauvois, 1805)
									* ***Figulus sublaevis decipiens*** Albers, 1884
									* ***Figulus sublaevis sublaevis*** (Palisot de Beauvois, 1805)

Eksterne lenker
---------------

* Lucanidae du Monde, oversikt over artene
* (en) *Figulus sublaevis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Figulus sublaevis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata