recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pyrolavier** (*Salix pyrolifolia*) er en svært sjelden, og i Norden fredet busk av løvtre i vierslekten av pilefamilien. Den er en opprett busk eller et lite tre, og kan nå 5 meters høyde selv om den normalt er lavere enn dette. Den vokser på rike myrstrekk i åpen skog. Pyrolavier vokser i Norden bare på noen få steder i det nordlige Finland (Lappland) og har ikke faste vekststeder i Norge.

Pyrolavier har årskvister som er brunlige og lett behårede, mens eldre kvist er rødaktige og snaue. Bladene er inntil 5 cm lange, ovale-runde med lett tannet rand. Bladene er mellomgrønne og snaue på oversiden og lyst grågrønne under med noe hår bare på selve nervene. Det er 5-8 par sidenerver. Arten har øreblad som er ganske store og tannet nyreformede. 

Raklene sitter på korte skaft og er smale og mørkt brune. Den langskaftede kapselen er snau, med pæreformet griffel og utbøyde arr ytterst.

Utbredelse
----------

Pyrolavier er totalfredet i Norge, og vokser i Norden kun på isolerte steder i nordlige Finland. Ellers forekommer den i Sibir og Canada.

Kilder
------

* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *pyrolavier* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *pyrolavier* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *pyrolavier* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *pyrolavier* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *pyrolavier* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *pyrolavier* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *pyrolavier* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Salix pyrolifolia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Salix pyrolifolia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Rynkevier** (*Salix reticulata*) er et lite løvtre i pilefamilien også kalt vierfamilien. Den er en liten, krypende busk som blir 5 til 15 cm høy og blomstrer i juni til juli. Den vokser på fuktig og kalkholdig fjelljord og snøleier i hele den skandinaviske fjellkjeden. 

Årskvistene er rødlige og snaue. Bladene er grønne og nesten sirkelrunde i ulike størrelser, 2–5 cm brede, med nedbøyde kanter. Fargen oppå bladplatene er mørk grønn og nervene er innsunket. Undersiden av bladplatene er grågrønne. Bladet har bare 2–4 par sidenerver og ellers en struktur av nettnerver. De rødbrune bladstilkene er maksimalt 2 cm lange, ofte mindre. Hunnraklene har 11–40 blomster med kapsler som er mørkerøde hårete og har fort griffel. 

Rynkevier danner sjelden hybrider.

Utbredelse
----------

Rynkevier er ganske vanlig i fjellet, danner matter som kan sees med karakteristiske mørkerøde kvister og kapsler. Brer seg til snaufjellet i Norge og Sverige. I Norge vokser den i sør fra høyder på over 1 500 meter, mens den i arktiske strøk vokser helt ned til havet, f.eks. i Nord-Norge og på Svalbard. Den vokser på Bjørnøya og konsentrert rundt Isfjorden på Spitsbergen.

Kilder
------

* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rynkevier* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkevier* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Rynkevier* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Rynkevier* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkevier* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkevier* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkevier* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkevier* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Salix reticulata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Salix reticulata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Salix reticulata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Om Rynkevier, fra Norsk Botanisk Forening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Ørevier** (latin: *Salix aurita*), også kalt **øyrevier**, er en liten eller mellomstor busk av pilefamilien (vierfamilien) av maksimalt 6 meters høyde, hvor bladene har ujevn bølgekant og undersiden av bladene har høye nerver på grålodden bunn. Den har ganske store øreblad, derav navnet. Arten vokser langs hele Norskekysten opp til Bodø. Den foretrekker fuktig torv- eller sandjord, strender, fukteng, myr eller grøft. 

Bildet viser tre karaktertrekk ved ørevier: Store nyreformede øreblad innerst ved bladstilkene, oppstående nervetråder på undersiden av bladene, og bølgete bladkant.
Ørevier er en busk på normalt 1-2 meters høyde, men kan nå inntil 5-6 meter. Kvistene har vedåser under barken. Årskvistene mangler hår, og er rødbrune. Bladskaftene er bare 2-6 mm lange, og bladene 3-6 cm, maksimalt to ganger lengre enn brede. Kanten av bladet er ujevn og bølgete, ofte nedbøyd og bukttannet. Oversiden er grønn med densenkede bladnerver, undersiden tett grålodden med forhøyede nerver. Mellom undersidens grennerver er det synlig mange parallelle smånerver 90° på disse. Ørebladene ganske store og tydelige, nyreformede og tannete, sitter på året gjennom. Blomstring i mai-juni, starter like før løvspretten.

Utbredelse
----------

Ørevier vokser i Europa og er i Norden en sørlig art med utbredelse i hele Danmark, sørlige Sverige, hele Østersjøen, opp rundt hele Bottenviken og der 100 km inn i landet på begge sider, hele den sørligste 2/3 av Finland. I Norge langs hele norskekysten opp til Bodø, går langt inn i fjordene. I Bygland i Setesdal opp til 750 moh. litt lengde nord i valle opp til 1.010 moh. I Gudbrandsdalen går den opp til Øyer i Oppland.

### Hybrider

Ørevier kan danne hybrider med en rekke arter av *Salix*, selv om hybrider ikke er overmåte tallrike. De mest hyppige kombinasjonene er:

* Ørevier-lappvier *(Salix aurita x lapponum)*
* Ørevier-blokkevier *(Salix aurita x myrtilloides)*
* Ørevier-grønnvier *(Salix aurita x phylicifolia)*
* Ørevier-krypvier *(Salix aurita x repens)*
* Ørevier-blåvier *(Salix aurita x starkeana)*

Kilder
------

* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007, ISBN 978-82-05-32563-0

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ørevier* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ørevier* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Ørevier* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Ørevier* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Ørevier* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ørevier* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Ørevier* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Ørevier* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Salix aurita* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Salix aurita* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Salix aurita* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Bauta til minne om den finske innvandringen til Bugøynes.
**Bugøynes** (kvensk: *Pykeijä*; nordsamisk: *Buođggák*; finsk: *Pykeija*) er et sted og eneste fiskevær i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Det bor omtrent 200 personer i Bugøynes.

På et håndtegnet Finnmarkskart fra 1689 er det anført at øya «Bugge-Øe» er det ytterste sted som er bebodd av norske folk.

Bygda ble befolket av finske innvandrere på 1800-tallet. Finsk er et språk som er i daglig bruk i bygda. Bugøynes kalles også gjerne **Lille-Finland** (*Pikku-Suomi*).

Bugøynes er ett av få steder som unngikk å bli nedbrent av tyske soldater da de trakk seg tilbake fra Nord-Troms og Finnmark. Stedet er derfor preget av tett trehusbebyggelse. Bugøynes kapell ble innviet i 1989.

Stedets tyske kommandant Peter Paul Flach sa før tilbaketrekningen at lokalbefolkningen ikke hadde grunn til å frykte de fremrykkende russiske soldatene. Selv ville han ikke brenne Bugøynes og gjorde det heller ikke, men kunne ikke garantere at ikke andre kunne dukke opp senere og rasere stedet. Ordrenekt var ikke risikofritt, men Flach ble i stedet forfremmet til *Oberleutnant* med virkning fra 1. januar 1945. I 1961 kom han tilbake til Bugøynes på besøk og ble godt mottatt av befolkningen.

Da fiskebruket ble solgt på tvangsauksjon i 1989, averterte folket hele bygda til salgs i landets største aviser. Det var et rop om hjelp. Bygda hadde ca. 300 innbyggere på den tiden. I den senere tid har kongekrabben blitt en viktig ressurs for bygda, og har snudd pessimismen til optimisme.

Bygda har veiforbindelse gjennom fylkesvei 355.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Fredrik Rode: "Optegnelser fra Finmarken" 1842
4. ↑  Bugøynes ble ikke brent
5. ↑  *Hvem Hva Hvor 1990*. Schibsted. 1989. s. 94.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Arild Bakken** (født 1. mars 1945) var ordfører i Lillehammer fra 1982 til 1987. Han representerte Arbeiderpartiet. 

Som ordfører tok han initiativ til at Lillehammer kommune skulle søke OL 1992 og senere OL 1994. Han deltok aktivt med å utforme søknaden og markedsføre Lillehammer som søkerby og overlevere Lillehammers søknad om vinter-OL i 1992. 

Høsten 1987 overtok han stillingen som markeds- og informasjonssjef i Norsk Tipping. 

Bakken ble uteksaminert fra kommunallinjen ved Norges kommunal- og sosialhøgskole i 1969. 

Han har vært ansatt ved plankontorene for byutvikling i Bærum kommune og Tromsø kommune. 

I 1988 tiltrådte han som administrerende direktør i Norges Reiselivsråd etter Ronald Bye. 

Senere har han vært kommunaldirektør i Tromsø kommune, generalsekretær i Rådet for psykisk helse og Norske Vandrerhjem og rådmann i Alstahaug kommune.

Kilder
------

* Biografi i *Hvem Hva Hvor* 1989, s. 119


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Knut Korsæth** | **Ordfører i Lillehammer kommune**(1982–1987) | Etterfølger:**Audun Tron** |
**TV6 Norge** var en norsk riksdekkende reklamefinasiert TV-kanal som eksisterte fra 1995 til 1996. TV6 var en nisjekanal med kvinner som sin målgruppe, noe ble gjenspeilt i programmer som blant annet amerikanske talkshowet *Ricki Lake Show* og det egenproduserte moteprogrammet *Moteplaneten*. På grunn av lave seertall ble den i juli 1996 slått sammen med ZTV Norge og Sportskanalen til 3+.

Kanalsjef var Nina Grann. 

TV6 var en søsterkanal til svenske TV6, som på den tiden var ledet av Brita Sohlberg.

Seertall og markedsandeler
--------------------------

Kanalen var kun tilgjengelig via kabel-TV den første tiden, noe som gjorde at den kun hadde et seerpotensial på 500 000. Etter et halvt års tid kunne rundt en million nordmenn ta inn kanalen.

Kanalen hadde meget lave seertall. En undersøkelse foretatt av MMI høsten 1995 viste at den hadde en markedsandel på bare 0,3% av den totale TV-tittingen. Målingen var hentet fra i alt åtte TV-uker fra uke 36 til uke 43. (til sammenligning hadde NRK en andel på 41,9%, TV2: 33,3%, TVNorge: 7,7%, TV3: 6,1%, og TV+: 0,9%).

På grunn av de lave seertallene ble den i juli 1996 slått sammen med ZTV Norge og Sportskanalen til kanalen 3+. Levetiden til 3+ ble imidlertid en svært kortlivet affære og den ble nedlagt allerede i oktober samme år. Kanalen hadde da et underskudd på 30 millioner kroner.

Sentrale personer i kanalen
---------------------------

* Nina Grann, kanalsjef
* Solveig Otnes, programleder for *Moteplaneten*
* Nanna Bjone, programleder for *Mye Mere Menn* (1995)

Referanser
----------

1. 1 2  Dagbladet - Tre kanaler blir til én (28.5.1996)
2. ↑  «Fra arkivet». *Kampanje*. 1996. Besøkt 1. september 2022.
3. ↑  VG - Bare 500 000 kan se TV6 (8. mars 1995)
4. ↑  VG, 09.03.1995 - side: 55
5. ↑  VG - 35% tar inn TV+ (02.09.1995)
6. ↑  VG - TV+ opp mot 60 000 (17.7.1995)
7. ↑  VG, 18.12.1995
8. ↑  VG - 3+ legges ned (01.10.1996 - Side: 53)
9. ↑  VG - BJONE TAS AV LUFTEN (23.07.1995) «Kvinnekanalen TV6 og daglig leder Nina Grann har valgt å ta av «Mye Mere Menn» med Nanna Bjone fra programmenyen. Det såkalte erotikkshowet med menn i hovedrollen, ble ikke den suksessen TV6 hadde håpet på.»
Stortinget, Norges parlament, er et flerpartisystem i det norske demoktratiet
**Flerpartisystem** er et demokratisk system hvor flere enn to partier kjemper om oppslutning i valg. Det motsatte er ettpartisystem.

Blant landene med flerpartisystem er det sjelden noen systemer som er nøyaktig like. Det finnes flere kombinasjoner, for eksempel har noen land et stort parti som dominerer og flere mindre. Andre land har partier der stemmene er jevnere fordelt. Valgordning og utregningsmetode påvirker dette og kan favorisere større eller mindre partier.

Flerpartisystemer er mer vanlig i kombinasjon med forholdstallsvalg enn i kombinasjon med flertallsvalg.

Enkelte har hevdet at et flerpartisystem vil være mer ustabilt enn et topartisystem. I flerpartisystemer vil det ofte være nødvendig å danne koalisjonsregjeringer eller mindretallsregjeringer fordi det kan være vanskelig for ett av partiene og komme i flertall. Allikevel finnes det eksempler på land med flerpartisystemer som er relativt stabile. De skandinaviske landene og Nederland er noen eksempler på stabile flerpartisystemer, mens Belgia og Italia er eksempler på det motsatte.

Referanser
----------

1. ↑  «flerpartisystem», *NAOB*

Eksterne lenker
---------------

* «Det representative demokrati: Utfordringer og utviklingstrekk», *Regjeringen.no*
* «Oslo: fra toparti- til flerpartisystem», Institutt for statsvitenskap (ISV), Universitetet i Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Kalsitt
 *For å lese om den aztekiske kalendersteinen, se Solsteinen*
Eksempel på dobbeltbrytning sett gjennom kalsittkrystall.
En **solstein**, på islandsk og norrønt *sólarsteinn*, eller **leidarstein**, var i henhold til de norrøne sagaene et krystall brukt til å finne solas posisjon på himmelen i overskyet vær eller i tåke.

Bakgrunn
--------

Solsteinen er sagnomsust og arkeologer tvilte lenge på at den fantes. Teorien om solsteinens eksistens ble først fremsatt av Thorkild Ramskou i boka *Solstenen* fra 1967. men hans teori ble skarpt tilbakevist av andre forskere fordi de mente det ville vært både upraktisk og umulig å bruke krystallstein til navigasjon. Nyere forskning viser imidlertid at teorien hans kan stemme.

Solsteinen ble trolig laget av kalsitt eller cordieritt skåret til en terning, mineraler som oppfører seg som et polariseringsfilter. Ved å se gjennom dette, kunne navigatøren i praksis få filtrert bort nok av de høyfrekvente delene av lyset. Siden lavfrekvent lys (rød/gul) brytes vesentlig mindre, kunne solen ses gjennom skydekket. Ved å fange opp solstrålene selv i overskyet vær, kunne de norrøne sjøfarende måle solhøyden og dermed holde stø vestlig eller østlig kurs langs den samme nordlige breddegraden. Dette kan ha bidratt til å muliggjøre de åpenbart rette toktene som ble foretatt mellom Norge og Island i middelalderen.

En stein funnet i 2013 i elven Themsen i vraket av et krigsskip fra 1600-tallet kan være et bevis på at kalsittkrystaller kan ha vært brukt som hjelpemiddel til navigasjon senere i middelalderen.

Referanser
----------

1. ↑  The Fabled Viking Sunstone
2. 1 2  Nytt funn viser hvordan vikingene fant sjøveien i tåka
3. ↑  SNL - Solstein
4. ↑  Kan ha funnet legendarisk solstein[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* 
* youtube: (engelsk) Video med forklaring på hvordan kalsitt og polarisering virker
* NYtimes: (engelsk) We May Have Found a Fabled Sunstone
* Economist: (engelsk) Viking navigation, Sunstruck - How Norsemen found their way round in cloudy weather

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Kart over prostiene i Nord-Hålogaland bispedømme. Svalbard ikke vist.
Tromsø domkirke
**Nord-Hålogaland bispedømme** er et bispedømme i Den norske kirke og omfatter menighetene i Troms og Finnmark (samt Svalbard som hører til Tromsø domprosti), med Tromsø domkirke som bispesete. Det er organisert i 8 prostier, 39 kirkelige fellesråd og 62 sogn (2021). Fra 2014 er bispedømmet ledet av biskop Olav Øygard.

Bispedømmet ble opprettet i 1952 ved delingen av det tidligere Hålogaland bispedømme, som i sin tur blev delt fra Nidaros stift 1804.

Historikk
---------

Ved kgl.res. av 29. august 1952, fremmet av Kirke- og undervisningsdepartementet:

> I samsvar med lov av 23. mai 1952 blir det fastsatt at Hålogaland bispedømme skal deles fra 1. oktober 1952, slik at Troms og Finnmark fylker og Svalbard utgjør et bispedømme med navnet Nord-Hålogaland bispedømme og med Tromsø by som bispesete. Nordland fylke skal utgjøre et bispedømme med navnet Sør-Hålogaland bispedømme og med Bodø by som bispesete. Bodø kirke skal være Sør-Hålogaland bispedømmes domkirke og hovedkirke hvor presteordinasjon og i tilfelle bispevigsel blir å utføre. Tromsø kirke skal være domkirke og hovedkirke for Nord-Hålogaland bispedømme.
> 
> 
>

Prosti i Nord-Hålogaland bispedømme
-----------------------------------

* I tidligere Troms:
	+ Tromsø domprosti
	+ Trondenes prosti
	+ Senja prosti
	+ Nord-Troms prosti
* I tidligere Finnmark:
	+ Alta prosti
	+ Indre Finnmark prosti
	+ Hammerfest prosti
	+ Varanger prosti

Biskoper i Nord-Hålogaland siden 1952
-------------------------------------

* Alf Wiig 1952–1961
* Monrad Norderval 1961–1972
* Kristen Kyrre Bremer 1972–1979
* Arvid Nergård 1979–1990
* Ola Steinholt 1990–2001
* Per Oskar Kjølaas 2002–2014
* Olav Øygard 2014–

Referanser
----------

1. 1 2  Elstad, Hallgeir (23. august 2023). «Nord-Hålogaland bispedømme». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 5. januar 2024.
2. ↑  Forskrift om deling av bispedømme, Nord-Hålogaland og Sør-Hålogaland, lovdata.no

Se også
-------

* Liste over sogn i Nord-Hålogaland bispedømme
* Liste over norske biskoper

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Diocese of Nord-Hålogaland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Bispedømmer i Den norske kirke |
| --- |
|  | Agder og Telemark **·** Bjørgvin **·** Borg **·** Hamar **·** Møre **·** Nidaros **·** Nord-Hålogaland **·** Oslo **·** Stavanger **·** Sør-Hålogaland **·** Tunsberg | Norges flagg |


| * v
* d
* r
Prostier i Nord-Hålogaland bispedømme |
| --- |
| 
* Alta
* Hammerfest
* Indre Finnmark
* Nord-Troms
* Senja
* Tromsø domprosti
* Trondenes
* Varanger

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** VIAF **·** LCCN **·** Forvaltningsdatabasen
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(19. mai 2022)*
*Heraklit av Johannes Moreelse (1602–1634)*
**Heraklit** (gresk: Ἡράκλειτος; født 540, død 480 f.Kr.), *den dunkle*, var en filosof som hevdet at urstoffet var ild og at verdens innerste vesen og natur er forandringen. Han hevder likevel ikke at denne forandringen er konstant. Etter Heraklit finnes også bare fragmenter som vi kan bruke som kilder for hans filosofi. Han mener at forandring skjer som veksling mellom ulike motsetninger. Eksempelvis: Natt blir til dag, sommer blir til vinter blir til sommer igjen. Han tillegges sitatene «*Alt flyter*» («Panta rhei») og «*Man kan ikke to ganger stige ned i den samme elv*».

Motsetningene er i strid og alt blir til som følge av disse motsetningenes kamp. Motsetningene er avhengige av hverandre, for enhver side i et motsetningsforhold får sin identitet gjennom å være det motsatte av det andre. Dessuten viser det at all stabilitet er forbigående ettersom tingenes identitet er avhengig av at motsetningene veksler fra tid til annen.

Eksterne lenker
---------------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Heraklit***

* Heraklit (Store norske leksikon)

| * v
* d
* r
Førsokratikerne |
| --- |
| 
* **Miletiske skole**
	+ Tales fra Milet
	+ Anaximander
	+ Anaximenes
* **Pytagoreerne**
	+ Pytagoras
	+ Alkmeon
	+ Filolaos
	+ Arkytas
	+ Timeo fra Locri
* **Skola fra Efezo**
	+ Heraklit
* **Eleatene**
	+ Xenofanes
	+ Parmenides
	+ Zenon fra Elea
	+ Melissos
* **Pluralistene**
	+ Anaxagoras
	+ Empedokles
* **Atomistene**
	+ Levkippos
	+ Demokrit
* **Sofistene**
	+ Protagoras
	+ Prodikos
	+ Gorgias
	+ Hippias fra Elis
	+ Kritias

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF
 |
**Pedro Ricardo Barreto Jimeno** S.J. (født 12. februar 1944 i Lima i Peru) er en peruansk ordensgeistlig, erkebiskop av Huancayo og kardinal.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Pedro Barreto Jimeno, den andre av seks barn, sluttet seg til jesuittordenen i Lima i 1961. Han studerte filosofi fra 1965 til 1967 ved jesuittenes fakultet i Alcalá de Henares i Spania *(Colegio Compañía de Jesus)* og teologi fra 1967 til 1971 ved *San Antonio Abad*-seminaret i Cusco i Peru og ved **fakultetet for pavelig teologi og sivilisasjon i Lima**. Han ble uteksaminert som lærer fra *Champagnat pedagogiske institutt i Lima* (Instituto Superior Pedagógico Particular «Marcelino Champagnat»)*.* 

### Prest

Han ble presteviet den 18. desember 1971 og arbeidet som sjelesørger i Peru i byene Tacna, Lima og Ayacucho.

I 1972 ble han professor og åndelig leder for *Colegio Cristo Re*y i Tacna og oduperior for jesuittene der. I 1982 ble han superior for *Colegio Francisco Javier* i Lima. Fra 1982 til 1987 var han også ansvarlig for ungdoms- og kallsavdelingene i jesuittprovinsen Peru og superior i jesuittene i junioratet (1982-1985) i *Nuestra Señora de los Desamparados* i Breña og nær Lima (1989-1991), i Ayacucho (1992–1995), i Tacna (1976–1981 og 1996–2001). Fra 1996 til 2001 var han sogneprest og koordinator for det jesuittiske apostoliske nettverk *Red Apostólica Jesuita de Tacna y Moquegua*.

### Biskop, apostolisk vikar av Jaén i Peru

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til titulærbiskop av *Acufida* og [[apostolisk vikar *av* Jaén de Peru o San Francisco Javier *dem 21. november 2001.[1] Han ble ordinert til biskop den 1. januar 2002 av sin forgjenger José María Izuzquiza Herranz S.J. Medkonsekratorer var biskopen av Chimbote, Luis Armando Bambarén Gastelumendi S.J. og erkebiskop Rino Passigato, apostolisk nuntius til Peru. Fra 2003 var Barreto Jimeno SJ medlem av Den peruavske bispekongeeranses permanente råd. Fra 2018 til 2021 vil han være dens første visepresident.[2]*

### Erkebiskop av Huancayo

Den 17. juli 2004 ble han utnevnt til erkebiskop av Huancayo[3] og innsatt i embedet den 5. september samme år. Han var president for Den biskoppeliige kommisjon for Sosial Aksjon (CEAS) i Peru fra 2006 til 2010.[4]

### Kardinal

I konsistoriet den 28. juni 2018 kreerte pave Frans ham til kardinalprest, med titulærkirken *Santi Pietro e Paolo a Via Ostiense*.[5]

Erkebiskop Pedro Barreto er engasjerte seg til interessene til innbyggerne i La Oroya, og ble utsatt for drapstrusler for dette. Innbyggere er utsatt for massive helseproblemer på grunn av gruvedrift og utilstrekkelige miljøbestemmelser.[7]
Kart over Bačka-området
**Bačka** (serbisk: Бачка, ungarsk: *Bácska*, kroatisk: *Bačka*, slovakisk: *Báčka*, ruthensk: Бачка, tysk: *Batschka*) er et område på Den pannoniske slette mellom elvene Donau og Tisa. Området er delt mellom Serbia og Ungarn, med en liten lomme langs den venstre bredden av Donau som hører til Kroatia, men som har vært under serbisk kontroll siden 1991. 

Det meste av dette området danner Vojvodina-regionen i Serbia. Novi Sad, hovedstaden i Vojvodina, ligger ved grensa mellom Bačka og Srem. Ifølge en folketelling i 2002 i Serbia består befolkningen i Bačka av: serbere (54,74 %), ungarere (21,70 %), i tillegg til slovaker, kroater, bunjevci, šokci, ruthinere, montenegrinere, jugoslaver, sigøynere og tyskere. Det totale folketallet i den serbiske delen av Bačka er 1 022 524 (2002). Den mindre nordlige delen av Bačka ligger nå i Bács-Kiskun fylke i Ungarn.

Bilder
------

* SuboticaSubotica
* SrbobranSrbobran
* Donau-Tisa-Donau-kanalen nær landsbyen Rumenka, nær Novi SadDonau-Tisa-Donau-kanalen nær landsbyen Rumenka, nær Novi Sad
* TitelTitel

Kilder
------

* (no) «Bačka» i *Store norske leksikon*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bačka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Avistegnernes hus, Nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet**, tidligere kalt *Fredrik Stabel & AvisTegnernes Hus (FS&AT)*, er et kunstgalleri i Drøbak som særlig stiller ut avistegninger, tegneserier og illustrasjonskunst.

Avistegnernes hus ble opprettet 8. april 1999 med støtte fra Frogn kommune, Akershus fylkeskommune og en rekke norske aviser. Stedet ble drevet av en stiftelse som kom til etter initiativ fra privatpersoner i Drøbak. Siden 2010 har museet vært en avdeling i MiA - Museene i Akershus.

Som «nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet» er Avistegnernes hus et kompetansested for avistegning som kunst- og ytringsform. Huset rommer en fast utstilling av tegninger av satirikeren Fredrik Stabel som bodde i Drøbak fra 1970 til han døde i 2002. I tillegg er det skiftende galleriutstillinger, bokhandel og en salgsavdeling for kunst. Avistegnernes hus har dessuten produsert flere vandreutstillinger med politiske illustrasjoner og ytringsbasert kunst.

* Avistegnernes hus i Drøbak er kunstgalleri og nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet. Foto: Jan-Tore Egge, 2012Avistegnernes hus i Drøbak er kunstgalleri og nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet. Foto: Jan-Tore Egge, 2012
* Bokhandelen og museumsbutikken ved galleriet i første etasje. Foto: 2021Bokhandelen og museumsbutikken ved galleriet i første etasje. Foto: 2021

Referanser
----------

1. 1 2  Avistegnernes hus på Facebook
2. ↑  Avistegnernes hus egenpresentasjon på Drøbak kunstnerforums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Avistegnernes hus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
MiA – Museene i Akershus |
| --- |
| 
* Asker Museum
* Aurskog-Høland bygdetun
* Avistegnernes hus
* Eidsvoll museum
* Fetsund Lenser
* Follo museum
* Gamle Hvam Museum
* Hurdal Historielags Samlinger
* Linderud gård
* Lommedalsbanen
* Lørenskog Bygdemuseum
* Nes samlinger
* Oslofjordmuseet
* Rælingen Bygdetun
* Skedsmo Bygdetun
* Museumsfabrikken Strømmen
* Ullensaker museum
* Urskog–Hølandsbanen

 |

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** KulturNav **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Stadsbygd Sparebank** er en selvstendig sparebank med hovedkontor i Rissa sentrum i Indre Fosen kommune, Trøndelag. I tillegg har banken avdelingskontor i Leksvik.

Banken var tidligere, sammen med 78 andre sparebanker i Norge, medeier i Eika Gruppen. Fra 2019 er Stadsbygd Sparebank med i banksamarbeidet Lokalbank (allianse). Stadsbygd Sparebank har også eierandeler i Frende Forsikring.

Historie
--------

Etableringen i 1892 kom som konsekvens av kommunedelingen i 1860 da Stadsbygd kommune ble delt i Stadsbygd og Rissa. Stadsbygdens Prestegjelds Sparebank, som var etablert i 1847 var lokalisert i det nyopprettede Rissa Herred, og det var opplevelse i bygda av at banken ikke ivaretok hele sitt dekningsområde. Etter en underskriftskampanje i Stadsbygd søkte så Stadsbygdens Herredsstyre om å få dele den eksisterende bank slik at bygda kunne få sin egen bank. Initiativtakere til delingen var daværende ordfører i Stadsbygd, Nils Nilsen Pukstad og senere stortingsrepresentant Benjamin Schei. Slike sparebankfisjoner var vanlige på 1800-tallet, og fulgte vanligvis kort tid etter kommunedelinger. Den tidligere *Stadsbygdens Prestegjelds Sparebank* tok etterhvert navnet Rissa sparebank.

Referanser
----------

1. ↑  «Om Frende». Frende Forsikring.
2. ↑  P.L. Kimo. *Rissen sparebank i 75 år : 1847-1922*. Rissa, 1924
3. ↑  *Rissa sparebank 125 år i 1972*. Rissa, 1972
4. ↑  Jakob Sann. *Stadsbygd Sparebank i femti år : 1892-1942*. Stadsbygd, 1942
5. ↑  Kristoffer Rein og Kjell Dahle. *Stadsbygd Sparebank : Bank og bygd i 100 år*. Stadsbygd, 1992
6. ↑  Morten Haugen. «Sparebankhistorie og bankbøker i Fosen». I: Årbok for Fosen, 1999

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. *(14. mai 2023)*Øl av merket *Pilsner Urquell*
**Pilsner** (også skrevet **pils** eller **pilsener**) er en øltype som ble utviklet i det 19. århundre i byen Pilsen i Böhmen (da i habsburgerriket, nå i Tsjekkia).

Frem til 1840-tallet hadde bøhmisk øl rykte på seg for å være av svært varierende kvalitet. I 1839 besluttet innbyggerne i Pilsen å grunnlegge et eget borgerbryggeri, *Bürger Brauerei*, som skulle brygge øl etter bayersk oppskrift.

Bürger Brauerei rekrutterte den bayerske ølbryggeren Josef Groll (1813–1887), som utviklet ølmerket *Pilsner Bier* (pilsnerøl). Det klare, gylne lagerølet ble ansett som en sensasjon. Bryggerier i andre byer og land begynte raskt å imitere øltypen. I 1859 ble *Pilsner Bier* registrert som merkenavn. Og i 1898 registrerte bryggeriet merkenavnet *Pilsner Urquell* (tysk: Pilsner-urkilde), ettersom det nå fantes en rekke bryggerier som brygget «pilsnerøl».

Vannet i Pilsen har en alkalisk kvalitet og egner seg dermed godt til ølbrygging. Det må også nevnes at den verdensberømte bøhmiske humlen, *saaz-humle*, samt god byggmalt, også er med på å sørge for at Pilsens bryggerier leverer noen av verdens beste gylne lagerøl.[]

Forskjellen på ekte pilsner og den nå internasjonalt dominerende «carlsberg-pils-stilen», er at ekte pilsner er mye mer fullstendig i fargen – nærmest ravgul. Ølet har dessuten god fylde, det har en spesiell aroma, kremaktig med en antydning av gjær og brød. Ettersmaken er lett bitter og tørr takket være en god dose saaz-humle.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pilsner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Pilsner Urquell, offisielt nettsted

Referanser
----------


| * v
* d
* r
Øltyper |
| --- |
| 
* Ale
* Lager
* Lambic

 |
| **Engelsk øl** | 
* Mild
* Bitter
* Brown ale
* Porter
* Stout
* India pale ale
* Old ale
* Barleywine
* Imperial stout

 |
| **Belgisk øl** | 
* Witbier
* Saison
* Flamsk rødt øl
* Oud bruin
* Lambic
* Dubbel
* Tripel
* Quadrupel

 |
| **Tysk øl** | 
* Hveteøl
* Kölsch
* Altbier
* Dortmunder
* Münchener
* Helles
* Dunkel
* Wienerøl
* Märzen
* Bokkøl
* Rauchbier
* Kellerbier
* Roggenbier
* Gose

 |
| **Amerikansk øl** | 
* American pale ale
* Cream ale
* Steam beer
* Amber ale
* American-style lager
* Quadrupel
* Black IPA

 |
| **Annet** | 
* Bayerøl
* Pale ale
* Irish red ale
* Juleøl
* Scotch ale
* Baltic porter
* Bière de Garde
* Pilsner
* Maltøl

 |
| Se også: Ølets historie |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
Skisse som viser fortrenging, steinen som senkes ned i sylinderen til høyre får nivået til å stige.
**Deplasement** er et mål for massen av det væskevolumet som et legeme fortrenger når det flyter i en væske. Begrepet blir benyttet som et av flere mål for skipstonnasje og etter Arkimedes prinsipp svarer det til totalvekten av skip med last.

Innen skipsfart henspiller det på vekten av den vannmengde et frittflytende fartøy fortrenger, det vil si fartøyets vekt. Måleenhetene som blir benyttet er metriske tonn eller engelske tonn (*long tons*). Når deplasementet blir oppgitt som dødvekt, mener en lastevekt eller deplasementet minus vekten av selve skipet. En oppgir deplasementet til et skip, enten som massen av det fortrengte væsken, vektdeplasement (Δ), eller som volumet av det fortrengte væsken, volumdeplasement (∇).

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  fra fransk *déplacement*, avledet av *déplacer*, «fjerne fra sin plass», «flytte»

Referanser
----------

1. 1 2   deplasement, *NAOB*
2. ↑  «Archimedes' principle – physics». Besøkt 27. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
Mal:Autobiografi
Mal:Kilder
Mal:Infoboks Wikidata person
**Meta Louise Foldager Sørensen** (født 16. oktober 1974) er en dansk filmproducer og CEO for Meta Film, som hun stiftede i 2010 og CEO i SAM Productions som hun stiftede i 2014.

Bag sig har hun en lang karriere, hvor hun har stået i spidsen for nogle af dansk films største film- og tv-produktioner, og har således arbejdet sammen med instruktørerne Lars von Trier, Nikolaj Arcel, Pernille Fischer Christensen, Omar Shargawi, Morten Hartz Kaplers, Heidi Maria Faisst, Mikkel Munch-Fals, Samanou Ahlstrøm, Kasper Barfoed, Bo Mikkelsen, Fenar Ahmad og Per Fly.

Hun har deltaget i adskillige internationale festivaler, herunder Cannes, Berlin, San Sebastian, Rotterdam, Karlovy Vary, Locarno, Toronto og Göteborg og hendes film har vundet priser i både ind- og udland.

I 2004 blev hun tildelt Natsværmerprisen som lovende nyt talent.

Meta Louise Foldager Sørensen er uddannet cand. mag. i filmvidenskab fra Københavns Universitet i 1998.

Hun er gift med Anders Foldager Sørensen. Tilsammen har de seks drenge.

Filmografi
----------

* 2017 - The Wife (producer)
* 2016 - Sorgenfri (What We become) (executive producer)
* 2015 - Sommeren '92 (executive producer)
* 2014 - Ækte vare (executive producer)
* 2014 - I dine hænder (executive producer)
* 2012 - En kongelig affære
* 2011 - The House Inside Her (executive producer)
* 2011 - Kill (executive producer)
* 2011 - Rupture (executive producer)
* 2011 - Rainbow Monkeys (executive producer)

* 2011 - Melancholia
* 2011 - Frit Fald
* 2010 – Sandheden om mænd
* 2010 – Smukke mennesker
* 2009 – Antichrist
* 2008 – Dansen
* 2008 – Gå med fred, Jamil
* 2007 – De fortabte sjæles ø
* 2007 – Fighter
* 2007 – AFR
* 2006 – Direktøren for det hele
* 2006 – Liv
* 2006 – Ynglinge
* 2005 – Nordkraft
* 2005 – Min far er bokser
* 2004 – Kongekabale
* 2003 – Regel nr. 1 (associate producer)
* 1998 – Vildfarelser

Eksterne henvisninger
---------------------

* Meta Film
* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*

Mal:DK-biostub
Mal:FD
**Fintech** er forkortelse for «financial technology», på norsk sammensatt av finans og teknologi. Begrepet beskriver bransjen, teknologien og produktene som gjør digital flytting av penger mulig på en enkel måte - som å betale for noe med mobilen, overføre penger med en app, sjekke saldoen i nettbanken, investere i aksjer eller drive mikrofinansiering på en crowfunding-plattform.

Rapporten *«Fintech 2023 – status for den norske fintech-sektoren»* deler den norske fintech-næringen i åtte segmenter: betalingstjenester, data og analyse, finansiell programvare, forsikring, kapitalforvaltning, kapitalinnhenting, security og compliance, og digitalbanker.

Fintech har utfordret finans- og bankvirksomheter, både når det gjelder utvikling av digital teknologi, forventninger fra kundene og dermed også bransjenes forretningsmodeller. Tjenester som banker og forsikringsselskaper tradisjonelt har stått for, kan leveres av helt andre aktører, og teknologigiganter som Amazon, Facebook og Apple er blitt bankenes konkurrenter, sistnevnte for eksempel gjennom ApplePay. Fintech-utviklingen har gjort det enklere for folk som tidligere ikke hadde tilgang til for eksempel banker, å kunne søke lån eller kjøpe forsikring via mobilen. 

I Norge ble betalingsløsningen Vipps startet av DNB i 2015. 

Fintech-begrepet er fra 1971, men som bransje er fintech relativt ny, og ettertraktet blant investorer. Det eksisterer gründermiljøer for eksempel i Oslo Fintech Hub og NCE Finance Innovation. De største miljøene er likevel under bankenes egne paraplyer.

Forbrukere og kunder tar i bruk teknologien i svært stor grad, og 75% av Norges befolkning bruker Vipps. 

De fem største norske fintech-selskapene i 2022 var: Duvi, BankID, Vipps, K33 Markets og Fiken.

1. ↑  «Fintech». *www.finansnorge.no* **(norsk)**. Besøkt 30. januar 2024.
2. ↑  Skjelsbæk, Jörgen (16. august 2023). «Ny rapport om norsk fintech: «Man må bare erkjenne at det er et særlig tungt år»». *www.shifter.no*. Besøkt 30. januar 2024.
3. ↑  «Hvordan blir framtiden med fintech?». *Finansforbundet*. 16. mai 2022. Besøkt 30. januar 2024.
4. ↑  Norges Bank, visesentralbanksjef Ida Wolden Bache, 2021.
5. ↑  "Fintech - muligheter og trusler", Finansforbundet
6. ↑  «Kjøper inn nyvinnig». *Finansavisen*. 30.1.2024.
7. ↑  «Vipps i tall». *vipps.no* **(norsk)**. Besøkt 30. januar 2024.
8. ↑  Skjelsbæk, Jörgen (16. august 2023). «Ny rapport om norsk fintech: «Man må bare erkjenne at det er et særlig tungt år»». *www.shifter.no*. Besøkt 30. januar 2024.
Grábrók-kraterne på Island.
**Vulkaner på Island**. Island har en høy konsentrasjon av aktive vulkaner på grunn av unike geologiske forhold. Øya har rundt 130 vulkanske fjell, hvorav 18 har hatt utbrudd siden bosetningen av Island begynte. 

I løpet av de siste 500 år har Islands vulkaner trolig stått for 1/3 av den totale produksjonen av lava på kloden. Selv om utbruddet fra Laki i 1783 produserte den største mengden lava de siste 500 år, var utbruddet fra Eldgjá i 934 og andre utbrudd i den holocenske tidsepoken enda større.

Geologer forklarer den høye konsentrasjonen av vulkanske aktivitet i området med Islands plassering på Den midtatlantiske ryggen, og at det er et varmepunkt (hotspot) under øya. Island sitter på toppen av skillet mellom den eurasiske platen og den nordamerikanske platen, og det meste av den vulkanske aktiviteten er konsentrert rundt dette plateskillet, som krysser Island fra sørvest til nordøst. En del vulkanske aktivitet forekommer også i havet utenfor øya, spesielt utenfor sørkysten. Dette inkluderer undersjøiske vulkaner, og også nydannede vulkanske øyer slik som Surtsey og Jólnir.

Vulkaner på Island
------------------

Det finnes mange forskjellige vulkantyper på Island. Den mest hyppige typen er sammensatte vulkaner som er spredt over et stort område, og som vanligvis er en del av en kjede med vulkaner.

De viktigste vulkanene på Island er:

### På den sørvestlige delen av øya

* Hekla
* Öræfajökull
* Snæfellsjökull

* Katla – ligger under isbreen Mýrdalsjökull
* Eldgjá – ligger under isbreen Mýrdalsjökull
* Laki – ligger under isbreen Mýrdalsjökull

### I de indre og nordlige områdene av øya

* Bárðarbunga – ligger under isbreen Vatnajökull
* Grímsvötn – ligger under isbreen Vatnajökull
* Kverkfjöll – ligger under isbreen Vatnajökull

* Krafla
* Askja
* Herðubreið

### På Vestamanneyjar

På Vestmannaeyjar-øygruppen utenfor sørkysten finner man også vulkaner. Øya Surtsey ble dannet under et undersjøisk utbrudd i 1963, og Eldfell på Heimaey som ble dannet i et utbrudd i 1973.

Geotermisk aktivitet
--------------------

Det er også flere områder på øya som har stor geotermisk aktivitet, slik som den sentrale vulkanen Hengill med Hveragerði, Haukadalur med den velkjente Geysir, og Hveravellir.

Se også
-------

* Islands geografi

Eksterne lenker
---------------

* Bilder fra Grimsvotn-utbruddet i 2004 (en)
* Geografisk søkemotor og kart over Island (en)

| * v
* d
* r
Vulkaner på Island |
| --- |
| Vestlige vulkansone | Skjaldbreiður | Islands flagg |
| Østlige vulkansone | Eyjafjallajökull **·** Grímsvötn **·** Hekla **·** Katla **·** Laki **·** Surtsey **·** Öræfajökull |
| Nordlige vulkansone | Askja **·** Krafla |

Portal: Island
***Trygdekontoret*** er et norsk temastyrt talkshow og debattprogram med Thomas Seltzer som har gått på TV og radio på NRK siden 2009. 

Programmet gikk opprinnelig på NRK3. Da NRK ble påført ekstra kostnader i forbindelse med avviklingen av finalen i Eurovision Song Contest 2010, ble programmet flyttet til radio etter tredje sesong. En radioversjon av programmet gikk på P3 i perioden november 2010 til februar 2011 før programmet ble flyttet tilbake til NRK3 hvor fjerde sesong for TV startet 22. februar 2011. I 2014 ble programmet flyttet til NRK1 hvor det gikk fram til 2019. Programmet ble da tatt av fjernsynet, men den gjenoppstod som podcast i 2022. 

Deler av Motorhead-låten «Metropolis» ble brukt som programmets vignett de første årene.

Hver episode avsluttes med at deltakerne og publikum i kor roper ut «Stay trygda!»

Programmet har fått tre Gullrute-priser: Seltzer ble kåret til beste mannlige programleder i 2012 og 2013 mens programmet ble kåret til beste underholdningsprogram under Gullruten 2015.

Episoder
--------

Se *Liste over episoder av Trygdekontoret*
Se *Liste over Trygdekontoretdokumentarer*

Referanser
----------

1. ↑  tv2underholdning: «NRK-program tas av skjermen»
2. ↑  «Trygdekontoret blir podkast! - Trygdekontoret». *NRK Radio* **(norsk)**. Besøkt 16. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Serien på NRK Nett-TV
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Artillerigruppe Vanse** (tysk: *Artilleriegruppe Vanse*) var en tysk artillerigruppe under major Clemens på Kalleeberg som organiserte flere enheter rundt Lista flystasjon.

Enheter
-------

 Tyske kystfort i Sør-Norge (februar 1945).
(Fra vest mot øst)

### HKB 21./978 Hitteröy (Hågåsen (Hidra) fort)

4x10,5cm K 332 (f) 16000m
Sted: Ysthus

### HKB 22./978 Varnes-fyr (Varnes fort)

4x10,5cm K 332 (f) 16000m
Sted: Vigan

### MKB 4./502 Lister (Trihaugodden)

Senere flyttet til MKB 5./503 Nordberg lenger øst
3x15cm Uto C16L/45
Sted: Trihaugodden

### MKB 5./503 Nordberg (Nordberg fort)

3x15cm Uto C/16-L/45, 16000m

### HKB 23./978 Marka (Marka skyte og øvingsfelt)

6x15cm K 16 22000m
Sted: Marka

### HKB 24./978 Farsund (Farsund/Einarsneset, flyttet til Lodshavn)

4x10,5cm K 332 (f) 
Sted: Einarsneset

### HKB 24./978 Lodshavn (ex Farsund) (Lodshavn batteri)

4x10,5cm K 332 (f) 16000m
Sted: Loshavn

### HKB 25./978 Husvik (Hausvikodden fort)

4x10,5cm K 331 11.500m
2x8,8cm Flk (r) 14.500m
Sted: Hausvigodden

Litteratur
----------

* Fjørtoft, Jan Egil (1983). *Tyske kystfort i Norge*. Arendal: Agder presse. s. 152. ISBN 8299087813.

| * v
* d
* r
Artillerigruppe Vanse |
| --- |
| 
* HKB 21./978 Hitterøy (Hågåsen (Hidra) fort)
* HKB 22/978 Varnes-fyr (Varnes fort)
* HKB 25./978 Husvik (Hausvikodden fort)
* MKB 4./502 Lister (Trihaugodden)
* MKB 5./503 Nordberg (Nordberg fort)
* HKB 23./978 Marka (Marka skyte- og øvingsfelt)
* HKB 24./978 Farsund (Flyttet Lodshavn)
* HKB 24./978 Lodshavn (Lodshavn fort)

 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Styreformer** |
| --- |
|  |
| Anarki
Aristokrati
Autokrati
Demokrati
Despoti
Diktatur
Konstitusjonelt monarki
Kleptokrati
Meritokrati
Monarki
Oligarki
Oklokrati
Parlamentarisme
Plutokrati
Presidentsystem
Semipresidentsystem
Teknokrati
Teokrati
Timokrati
Tyranni |

**Aristokrati** er en form for regjering som blir utøvet ved en liten, privilegert herskerklasse. Begrepet er avledet fra greske *aristokratia* i betydningen «styret til de beste».

På den tiden da begrepet ble opptatt i gresk i antikkens Hellas, oppfattet grekerne det som styret til de best kvalifiserte borgerne — og da som regel i sett på som en bedre styreform enn monarkiet, styret til et enkeltindivid som styrte grunnet sin avstamning. I senere tider ble aristokratiet oppfattet som styret til en privilegert gruppe, rike godseierne som fungerte som en adel som misbrukte sine privilegier til styre kun for egen vinning, og ble først utfordret av tyranniet, og deretter av demokratiet (*se artikkel Demokratiet i Athen*).

Innenfor politisk teori har det alltid vært ulike meninger om hva som er «beste». Det politiske konseptet som utviklet seg i antikkens Hellas hvor et styrende råd av ledende borgere ble gitt styrende makt sto i kontrast til direkte demokrati hvor et råd av borgere ble utpekt som bystatens «senat». Grekerne mislikte konseptet med en konge, men da deres demokratiske system falt, kom aristokratiet tilbake.

I aktuell politikk skilles det mellom styreformer som sikres makt gjennom arv (aristokrati), og styreformer med grunnlag i ikke-arvelige minoritetsgrupper og politiske partier (oligarki). Som følge av at begrepet «styre av de beste» defineres som styre av en utvalgt gruppe, er oligarki også blitt sett på som en korrupt form for aristokrati. I sin bok *Leviathan* (1651) beskrev den engelske filosofen Thomas Hobbes et aristokrati som et system hvor kun en liten del av befolkningen representerte regjeringen.

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  gresk: ἀριστοκρατία, *aristokratía*, fra ἄριστος, *aristos*, «beste» og κράτος, *kratos*, «makt»)

Referanser
----------

1. 1 2  Søk etter *Aristokrati* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
2. ↑  «aristocracy (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. 1 2 3  «Aristocracy». *Oxford English Dictionary*. Desember 1989. Arkivert fra originalen den 29. juni 2011.
4. ↑  Hobbes, Thomas (2010): *Leviathan*. Digireads.com Publishing. ISBN 978-1-4209-3699-5. s. 81.

Litteratur
----------

* Cannon, John, red (1997): *History*, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-866176-4
* Wasson, Ellis (2006): *Aristocracy in the Modern World*, Palgrave Macmillan.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nobility – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Aristokrati» i *Store norske leksikon*
* (no) Den gamle norske eliten på 1500-tallet, artikkel hos Norgeshistorie.no
* (no) Det danske adelsveldet i Norge 1537–1660, artikkel hos Norgeshistorie.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** NKC **·** BNE
 |
**Anton Krenn** (født 18. april 1911, død 1993) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Krenn vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2, og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Krenn var midtbanespiller og spilte alle fire kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i fotball Østerrikes flagg Østerrike

Referanser
----------

1. 1 2   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anton Krenn – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anton Krenn – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Anton Krenn – Transfermarkt Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |