*Den meget nyttige Jord-Frugt Potatos...* 1763
**Potetprest** er en betegnelse på prester som på 1700-tallet som oppfordret til mer dyrking av potet i Norge. Uttrykket brukes også om prester som var vel så interessert i jordbruk og praktiske spørsmål, som i forkynnelse. Det er hevdet at de gjorde på kongelig oppfordring, men det finnes ingen kilder på at det er tilfelle.

Potetplanten kom til Europa sammen med tobakksplanten fra Sør-Amerika på 1500-tallet. På grunn av utnyttelsen av jordbruksland på høyere breddegrader, som i Norden, var det et ønske om å fremme dyrkingen av poteten, særlig ettersom den ga store og relativt sikre avlinger på våre breddegrader. Dermed ble poteten viktig for å sikre matforsyningen i Norge. Poteten hadde en gunstig virkning mot for eksempel skjørbuk. Vekselbruk med potet og korn fikk jordene til å holde seg langt bedre. 

Det vanskelig å påvise hvor innføringen av potet skjedde først. Det finnes belegg for at den ble dyrket i Vinger i Solør på 1740-tallet med settepoteter fra svenske handelsmenn. Presten Jens Boye var uansett tidlig ute da han brakte potetknoller i et silketørkle fra Danmark i 1747. Også sjømenn tok med seg poteter, men det var ikke enkelt å spre kunnskap i et langstrakt land. Mange midler ble tatt i bruk og Det kongelige landbruksselskapet i København begynte i 1772 å gi premier for å dyrke poteter i Norge. Innføringen av poteten fikk stor betydning i Norge. På mange måter kan det sies at poteten var viktigere for det norske folket enn Grunnloven. Det var potetdyrkingen som kunne skape umiddelbare lettelser i det daglige strevet for livets opphold etter 1814, og ikke Grunnloven.

Prester forsto at de satt på en løsning. Den handlet ikke bare om at de var sterkt motiverte til å hjelpe, men var troverdige budbringere med lang erfaring i landbruk og med nødvendig infrastruktur ettersom det var kirker i alle bygder. Prestene opplyste i prekener og på kirkebakken. I 1763 kom en omfattende lærebok, *Underretning for bønder i Norge om den meget nyttige Jord-Frugt Potatos at plante og bruge*, skrevet av sogneprest Peder Harboe Hertzberg (1728–1802) i Finnås i Sunnhordaland. Boken kom i tre utgaver, den siste i 1774. En annen kjent potetprest var Abraham Pihl, som var interessert i mange aspekter av jordbruket. Blant annet konstruerte han en treskemaskin og innførte moderne ploger fra Sverige til erstatning for den gamle arden.

Se også
-------

* Opplysningstidens topografiske litteratur i Norge

Referanser
----------

1. 1 2  Brandt, Nils (1973). *Potetprester*. Oslo: Landbruksforlaget.
2. 1 2 3 4  Davidsen, Bjørn Are (11. oktober 2022): «En het potet i NRK», *Fagskjekk*
3. ↑   Storsveen, Odd Arvid: «Nye oppgaver i gammelt samfunn», *Norgeshistorie.no*.
4. ↑  «Peder Harboe Hertzberg den eldre», *Lokalhistorie*
5. ↑  Imerslund, Knut (2005): «To essays om Abraham Pihl». *Rapport nr 4*. Høgskolen i Hedmark.

Litteratur
----------

* Brandt, Nils (1973): *Potetprester*, Landbruksforlaget
* Molaug, Gaute Christian (11. oktober 2017): *Tromøypoteten – Norges første potet*, Avtrykk,
* «Poteter er dyrket i om lag 8000 år», Fagforum potet, Redaksjonelt innhold, 1. april 2008

Eksterne lenker
---------------

* Da poteten kom til Norge, artikkel hos Norgeshistorie.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |