*For Ferrari 500 TR, se Ferrari Monza.*
Ferrari 500
Sittebrønnen (*cockpit*) på en 1953 Ferrari 500
Ferrari 500
**Ferrari 500** (også kalt **500 F2** og **Tipo 500**) var en racerbil bygget og brukt av Scuderia Ferrari. Bilen var bygget som en Formel 2-bil, men ble i 1952 og 1953 også benyttet i Formel 1, som følge av en FIA-avgjørelse forut for 1952-sesongen om at Grand Prix-løpene som inngikk i førermesterskapet skulle kjøres etter Formel 2-spesifikasjonene i stedet for Formel 1.

Historie
--------

Ferrari reagerte raskt på regelendringene foran 1952-sesongen og lot Aurelio Lampredi designe en ny 2,0 liters rekkefirer. Motoren var ukomplisert, hadde doble overliggende kamaksler og en ytelse på 180 HK, og ble montert bak frontakselen for å forbedre vektfordelingen. Fjæringen ble hentet fra Ferrari 375 F1. Med en akselavstand på 2,16 meter, en lengde på nesten fire meter, en høyde på 1,05 meter og en tomvekt på 560 kg var Ferrari 500 en svært rask singleseter. Ferrari var med sin 500 det eneste laget som hadde en bil som var spesifikt designet for den nye formelen ved starten av 1952-sesongen.

Bilen ble brukt av Alberto Ascari da han vant sitt første verdensmesterskap og vant alle løpene unntatt ett med den enkle 500-modellen. Ettersom han samtidig kjørte i Indianapolis 500 med en 4,5 liters Ferrari kunne han ikke kjøre løpet i Sveits, men også det løpet ble vunnet av Ferrari. Sesongen etter vant Ascari sitt andre mesterskap, og Ferrari vant alle løpene unntatt det siste, som ble vunnet av Maseratis Juan Manuel Fangio, som var tilbake i racing etter en ulykke hvor han hadde skadet nakken. Ascari vant 9 strake løp i sin Ferrari 500, en mesterskapsrekord som fremdeles står i dag. Ferrari 500 vant alle løp den deltok i unntatt ett, noe som gjør den til den statistisk sett nest mest suksessrike bilen i F1-verdensmesterskapets historie, etter McLaren MP4/4 som vant 15 av 16 løp.

I 1954 gikk FIA tilbake til Formel 1's motorreglement, og Ferraris nye bil til denne sesongen, 625 F1, var en modifikasjon av den eksisterende 500-modellen tilpasset de nye reglene.

Tekniske data
-------------

| Ferrari 500 F2 | Bygget 1952, brukt 1952 og 1953 |
| --- | --- |
| Motor:  | Frontmontert 4-sylindret rekkemotor |
| Slagvolum:  | 1985 cm³ |
| Sylinderdiameter x slaglengde:  | 90,0 x 78,0 mm |
| Kompresjon:  | 13,0:1 |
| Max effekt ved turtall:  | 185 hk ved 7500 o/min |
| Ventilstyring:  | Doble overliggende kamaksler, 2 ventiler per sylinder |
| Forgassere:  | 2 Weber 50 DCO |
| Girkasse:  | 4-trinns manuell transaksel |
| Hjuloppheng foran:  | Doble bærearmer, tverrliggende bladfjærer |
| Hjuloppheng bak:  | De Dion-aksel, tverrliggende bladfjærer |
| Bremser:  | Hydrauliske trommelbremser |
| Chassis & karosseri:  | Ovalrørramme med aluminiumskarosseri |
| Akselavstand:  | 216 cm |
| Tomvekt:  | 560 kg |
| Toppfart:  | 260 km/t |

Fullstendige løpsresultater
---------------------------

(Forklaring) (resultater i fet skrift indikerer **pole position**, resultater i kursiv indikerer *raskeste runde*)

| 1952 | Deltaker | Dekk | Fører | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR | GER | NED | ITA |  | Poeng | Plass |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Scuderia Ferrari | **P**
 | Italias flagg Alberto Ascari |  | Ret | ***1*** | ***1*** | *1* | ***1*** | ***1*** | ***1*** 1 |  | 36 (53,5) | 1. |
| Italias flagg Nino Farina | **Ret /Ret2** |  | 2 | 2 | **6** | 2 | 2 | 4 |  | 24 (27) | 2. |
| Italias flagg Piero Taruffi | *1* |  | Ret | 3 | 2 | 4 |  | 7 |  | 22 | 3. |
| Italias flagg Luigi Villoresi |  |  |  |  |  |  | 3 | 3 |  | 8 | 8. |
| Frankrikes flagg André Simon | Ret2 |  |  |  |  |  |  | 6 |  | 0 | 26. |
| Ecurie Espadon | **P**
 | Sveits’ flagg Rudi Fischer | 2 |  |  | 11 | 13 | 3 |  | Ret |  | 10 | 4. |
| Ecurie Francorchamps | **E**
 | Belgias flagg Charles de Tornaco |  |  | 7 |  |  |  | Ret | DNQ |  | 0 | 29. |
| Belgias flagg Roger Laurent |  |  |  |  |  | 6 |  |  |  | 0 | 23. |
| G Caprara | **D**
 | Storbritannias flagg Roy Salvadori |  |  |  |  | 8 |  |  |  |  | 0 | 41. |
| Ecurie Rosier | **D**
 | Sveits’ flagg Louis Rosier | Ret |  | Ret | Ret | DNA |  |  | 10 |  | 0 | 47. |
| 1953 | Deltaker | Dekk | Fører | ARG | 500 | NED | BEL | FRA | GBR | GER | SUI | ITA | Poeng | Plass |
| Scuderia Ferrari | **P**
 | Italias flagg Alberto Ascari | ***1*** |  | **1** | 1 | **4** | ***1*** 1 | ***8*** 2 | *1* | **Ret** | 34,5 (46,5) | 1. |
| Italias flagg Nino Farina | Ret |  | 2 | Ret | 5 | 3 | 1 | 2 | 2 | 28 (29,5) | 3. |
| Storbritannias flagg Mike Hawthorn | 4 |  | 4 | 6 | 1 | 5 | 3 | 3 | 4 | 19 (27) | 4. |
| Italias flagg Luigi Villoresi | 2 |  | *Ret* | 2 | 6 | Ret | 8 2 | 6 | 3 | 17 | 5. |
| Ecurie Espadon | **P**
 | Sveits’ flagg Peter Hirt |  |  |  |  |  |  |  | Ret |  | 0 | - |
| Ecurie Francorchamps | **E**
 | Belgias flagg Charles de Tornaco |  |  |  | DNS |  |  |  |  |  | 0 | - |
| Belgias flagg Jacques Swaters |  |  |  | DNS |  |  | 7 | Ret |  | 0 | 28. |
| Ecurie Rosier | **D**
 | Sveits’ flagg Louis Rosier |  |  | 7 | 8 | 8 | 10 | 10 | Ret | 16 | 0 | 25. |
|

* 1 Delt poeng for raskeste runde, da flere førere hadde samme raskeste rundetid.
* 2 Delt kjøring

Referanser
----------

1. ↑  «Tutti i modelli 500 F2». *www.ferrari.com*. Ferrari S.p.A. 2011. Arkivert fra originalen 24. mai 2012. Besøkt 11. august 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ferrari 500 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ferrari 500 på www.ddavid.com Arkivert 6. september 2011 hos Wayback Machine.