recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Discoceras** er en utdødd blekksprut som hørte til nautiloidene. Finnes i sedimenter fra midtre og øvre ordovicium i Nord-Europa og sedimenter fra øvre ordovicium ved, Baffin Island i Canada, Yunnan og Hebei provinsen i Kina, og Punjab i India. I Norge er den vanlig i Oslofeltet. Den kan kjennes ved at den har små svakt buede seksjoner (kammer) som øker gradvis i størrelse, og som er kveilet opp i en spiral. Dette gjør at den kan minne om en diskos. Tverrsnittet er høyt og litt kantet. I noen få tilfeller der skallet er blitt bevart kan man se at det hadde grove svakt avrundede riller. Den skiller seg fra trocholites ved at trocholites har færre inndelinger som gjør at kamrene strekker seg lenger, og at trocholites har et tverrsnitt som er noe mer flattrykt og ellipse-aktig.

Referanser
----------

1. ↑  B.Gudveig Baarli. Fossilboka-fossiler i Oslofeltet. Forlaget vett og viten. ISBN 978-82-412-0646-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Discoceras* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Discoceras* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Papuana philippinica*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blankt svart hornbille. Hannen har et ganske kort horn i pannen, pronotum er rundet med to ganske små knøler ved forkanten. Dekkvingene har tydelige punktrader. Hunnen mangler hornet i pannen, man har et par lave knøler, pronotum er rundet.

Levevis
-------

Larvene lever i jorda der de spiser råtnende plantemateriale. De voksne billene kan gjøre en del skade, særlig på taro, men også på andre rotfrukter som søtpoteter, ved at de ganger ganger i røttene. I tillegg til selve gnagskadene forårsaker der dermed også betydelige råteskader. Dette er et stort problem siden taro er en svært viktig avling i de aktuelle områdene.

Utbredelse
----------

Arten lever på Luzon, Filippinene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Papuana* Arrow, 1911
							+ ***Papuana philippinica*** Arrow, 1937

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Papuana philippinica* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Papuana philippinica* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Papuana philippinica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Ekspertise** (fra fransk: *expertise*) er et begrep for sakkunnskap og fagkunnskap.

Ekspertise er eksempelvis en prosess som går ut på å utvikle kognitive skjemaer som hjelper å kode inn informasjon til meningsfulle mønstre. En ekspert forventes ha en rekke slike kognitive skjemaer innenfor det området vedkommende er ekspert. Det som gir vedkommende økt ekspertise i forhold til andre er at når vedkommende møter et problem, har vedkommende kognitive skjemaer som kan løse problemet.

Ekspertise er også den kunnskap om et emne man forventer at en ekspert har. Det er et uttrykk for den samlede mengde kunnskap en person (ekspert) har på et område. I begrepet ligger en forventning om et høyt kvalitativt nivå på det aktuelle området. Således forventes det at en psykolog har mer ekspertise innen psykologi enn en ikke-psykolog. En person har ikke ekspertise i kraft av sin tittel, men i kraft av den kompetanse vedkommende fremviser til enhver tid.

Referanser
----------

1. ↑  «ekspertise», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «expertise», *Centre National de Ressources Textuelles et Lexicales*
**Anabatisk vind** eller **dalbris** er en vind som blåser oppover en skråning eller en fjellside. Denne typen vind oppstår som regel om dagen i rolig og solrikt vær. En ås eller fjelltopp blir varmet opp av solen, og overflaten varmer igjen opp luften like over. Luften som er i samme høyde som fjelltoppen over dalen eller en flate ved siden av blir ikke varmet opp like mye fordi det er lengre ned til overflaten. Denne effekten kan bli enda større om dalbunnen eller flaten ligger i skygge, og på den måten får mindre solvarme. Luften nær fjelltoppen blir dermed varmere enn den omkringliggende luften i samme høyde, og begynner å stige (konveksjon). Dette skaper et lite lavtrykk under den stigende luften, og luft begynner å strømme opp fjellsiden for å fylle lavtrykket. Den oppvarmede luften som stiger opp fra fjelltoppen avkjøles adiabatisk når den stiger, og kommer temperaturen under duggpunktet vil luften kondensere. Det vil da dannes cumulusskyer. Disse kan produsere regn og innimellom tordenvær. 

Det motsatte av anabatisk vind er katabatisk vind som strømmer ned en fjellside, ofte om natten på grunn av strålingsavkjøling. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
En **elektronvolt** (symbol: eV) er en måleenhet for energimengde. Det er den mengden energi som et enkelt ubundet elektron mottar når det passerer gjennom en elektrisk potensialdifferanse på én volt i vakuum, slik at det blir akselerert og tar opp kinetisk energi.

1 eV = 1,602 176 53 (14) × 10−19 J.
Det er ikke en SI-enhet for energi, men godtas til bruk med SI-systemet.

Å bruke elektronvolt til å måle masse
-------------------------------------

Einstein lærte oss at energi er likt (hvile)masse, som er uttrykt i den berømte formelen *E=mc²* (1 kg = 90 petajoule). Det er derfor vanlig i partikkelfysikk, hvor man ofte veksler mellom masse og energi, å bruke eV/*c*² eller til og med kun eV som en enhet for masse. (Det sistnevnte er ofte koblet med naturlige enheter hvor *lysets hastighet*=1, men dette er strengt tatt ikke nødvendig.) eV er også vanligvis brukt i kvantemekanikk, da for eksempel nukleære bindingsenergier er av en slik størrelsesorden at elektronvolt er praktisk.

For eksempel, et elektron og et positron, hver med en masse på 511 keV, kan annihilere hverandre og gi ut 1 022 keV av energi. Protonet, et typisk baryon, har masse på 0,938 GeV, som gjør GeV (ofte uttalt *jev*) en veldig praktisk enhet for masse i partikkelfysikk.

1 eV/c² = 1,783 × 10−36 kg
1 keV/c² = 1,783 × 10−33 kg
1 MeV/c² = 1,783 × 10−30 kg
1 GeV/c² = 1,783 × 10−27 kg

Elektronvolt og kinetisk energi
-------------------------------

For å sammenlikne, ladde partikler i en kjerneeksplosjon varierer fra 0,3 til 3 MeV. Et typisk molekyl i atmosfæren har en energi på om lag 0,03 eV. Dette tilsvarer romtemperatur.

For å gjøre om en partikkels kinetiske energi i elektronvolt til partikkelens temperatur i kelvin, ganger vi med 11 605 (se Boltzmanns konstant).

Se også
-------

* Størrelsesorden

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Quantities and units—Part 1: General* (1st utgave), Den internasjonale standardiseringsorganisasjonen, 15. november 2009, Wikidata Q26711930,
2. ↑  «The NIST Reference on Constants, Units and Uncertainty». National Institute of Standards and Technology. oktober 2008. Besøkt 16. mai 2010.

Eksterne lenker
---------------

* BIPM's definisjon av elektronvolt
* Kalkulator for omregning av enheter for energi

| * v
* d
* r
SI-systemet |
| --- |
| Baseenheter: | 
* Ampere
* Candela
* Kelvin
* Kilogram
* Meter
* Mol
* Sekund

 |  |
| Avledede enheter: | 
* Becquerel
* Grad celsius
* Coulomb
* Farad
* Gray
* Henry
* Hertz
* Joule
* Katal
* Lumen
* Lux
* Newton
* Ohm
* Pascal
* Radian
* Siemens
* Sievert
* Steradian
* Tesla
* Volt
* Watt
* Weber

 |
| Godkjent for bruk med SI: | 
* Atommasseenhet
* Astronomisk enhet
* Bueminutt
* Buesekund
* Dag
* Desibel
* Elektronvolt
* Grad
* Hektar
* Liter
* Minutt
* Neper
* Time
* Tonn

 |
| Se også: | 
* SI-prefiks

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Papuana trinodosa*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blankt svart hornbille. Hannen har et nokså kort horn i pannen og en svak uthuling på pronotum, som har en rund knøti overkant av uthulingen. Dekkvingene har tydelige punktrader. Hunnen mangler hornet i pannen, man har et par lave knøler.

Levevis
-------

Larvene lever i jorda der de spiser råtnende plantemateriale. De voksne billene kan gjøre en del skade, særlig på taro, men også på andre rotfrukter som søtpoteter, ved at de ganger ganger i røttene. I tillegg til selve gnagskadene forårsaker der dermed også betydelige råteskader. Dette er et stort problem siden taro er en svært viktig avling i de aktuelle områdene.

Utbredelse
----------

Arten lever på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
						* Slekten *Papuana* Arrow, 1911
							+ ***Papuana trinodosa*** (Prell, 1912)

Kilder
------

* Dynastidae du monde- nettside om arten

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Papuana trinodosa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Papuana trinodosa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Papuana trinodosa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Elektroniske sikkerhetssystemer** omfattes av adgangskontroll, innbruddsalarm, TV-overvåking og brannvarsling. Ofte er de fire nevnte elementene integrert via en felles programvare til et helhetlig sikkerhetssystem bygd opp som en server- og klientapplikasjon med én felles database. Sikkerheten i systemets programvare ivaretas ved at leverandører av operativsystemer tester og sertifiserer programvaren til sikkerhetssystemet og databasesystemet. Nettverksmessig sikres informasjonsflyten i applikasjonen på samme måte som andre IKT-systemer ved hjelp av pålogging med brukernavn og passord, tildelingskriterier, sertifikater, kryptering og brannmurer.

Periferiutstyret er den delen av sikkerhetssystemet som installeres ute i anlegget. Dvs. kortlesere ved dører, innbruddsalarmdetektorer i korridorer og rom, kamera innvendig i bygget og/eller ute på fasaden, branndetektorer i alle rom, etc.

I dag er det ikke uvanlig å ha slike systemer i private boliger, selv om majoriteten av anleggene installeres i næringsbygg og offentlige bygg.
**Papua Ny-Guineas kvinnelandslag i fotball** representerer Papua Ny-Guinea i internasjonal fotball. De er, etter Australias godkjente overføring til Asia, Oseanias nest beste lag etter New Zealand. Papua Ny-Guinea er regjerende Sør-stillehavsmestre.

Papua Ny-Guinea deltok i sitt første oseaniamesterskap i 1989, der de endte på fjerde og siste plass etter å ha tapt for New Zealand, Australia og Taiwan. Det samme gjentok seg i 1991, denne gangen riktignok uten Taiwan, men mot de to andre motstanderne to ganger. Det skjedde igjen i 1995, men nå hadde Papua Ny-Guinea redusert de stygge tapene kraftig.

I 1998 fikk mesterskapet en mer mesterskapsform, med to innledende runder, så semifinale. Dette var delvis på grunn av at flere land deltok, inkludert Amerikansk Samoa, som Papua Ny-Guinea slo komfortabelt. Papua Ny-Guinea kom til semifinalen, som de tapte for Australia, men de vant bronsefinalen mot et annet nytt lag, Fiji med 7-1. I 2003 etablerte Papua Ny-Guinea seg som best av de nest beste, da de kom på tredjeplass etter at mesterskapet hadde blitt redusert fra 10 til 5 lag, og cuprunden falt ut. 

I 2007, etter at Australia hadde blitt overført til AFC, var Papua Ny-Guinea forutsigbart på andreplass i Oseaniamesterskapet. Imidlertid greide de bare en knepen seier over det nye laget Tonga. I samme år ble det laget et South Pacific Games uten New Zealand. På tross av et noe overraskende tap for Fiji vant Papua Ny-Guinea. De slo Tonga i finalen, riktignok etter ekstraomganger, 3-1. Papua Ny-Guinea fikk deretter spille mot New Zealand om en OL-plass. New Zealand vant kampen 2-0.

VM-kvalifiseringen i 2010 endte igjen med at Papua Ny-Guinea slo de øvrige nasjonene men tapte for New Zealand; denne gangen ble tapet for New Zealand i finalen på 0–11, etter at førstekeeperen Linda Bunaga sonet karantene for et rødt kort i semifinalen mot Cookøyene. Papua Ny-Guinea vant semifinalen 1–0 mot de senere bronsemedaljørene.

Eksterne lenker
---------------

* PNG TO PLAY WITH 'HEART' IN WOMEN'S OLYMPIC QUALIFIER

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Oseania (OFC) |
| --- |
|  | Amerikansk Samoa **·** Cookøyene **·** Fiji **·** New Zealand **·** Ny-Caledonia **·** Niue **·** Papua Ny-Guinea **·** Salomonøyene **·** Samoa **·** Tahiti **·** Tonga **·** Tuvalu **·** Vanuatu |  |
M.F.11 nr. F.322
**Marinens Flyvebaatfabrikk M.F.11** var en treseters enmotors todekker, benyttet av Marinens flygevåpen som rekognoseringsfly fram til kampene i Norge våren 1940.

Utvikling og produksjon
-----------------------

Det siste Hansa Brandenburg W.33 forlot fabrikken i 1929. Da var det allerede klart at denne flytypen trengte en etterfølger. Marinens flyvebaatfabrikk fikk samme år som oppdrag å designe og produsere et nytt rekognoseringsfly for Marinen. Konstruktøren, kaptein Johan Høver brukte nesten et år på å utarbeide et konsept, og i oktober 1930 ble konstruksjonen godkjent for produksjon. Opprinnelig ønsket flygerne et monoplan, men det viste seg at det i så fall ville få et for langt vingespenn til å passe inn i datidens standard hangarer. Det ble derfor nødvendig å konstruere det som biplan (dobbeltdekker).

Det første flyet, F.300, fløy for første gang den 29. september 1931. Det ble bygd i alt 29 fly av denne typen. De 14 første flyene ble utstyrt med engelske Armstrong Siddeley Panther II radialmotorer. I 1934 kjøpte Norge lisens for produksjon av disse motorene, og de resterende flyene fikk motorer produsert ved Marinens Minevesen i Horten. Disse motorene var håndlagde, og viste seg å være bedre og mer pålitelige enn de engelske serieproduserte.

M.F.11 i norsk tjeneste
-----------------------

### Førkrigstiden

Flyet ble tatt i bruk av Marinen i 1932, og ble straks tatt i bruk ved forskjellige oppdrag langs hele kysten. Etter krigsutbruddet i 1939 ble det brukt i alle større våpenøvelser, søk etter miner og savnede skip, og generell rekognoserings- og patruljevirksomhet. På dette tidspunktet var man blitt klar over at flytypen begynte å bli umoderne, og Marinen bestilte den 8. mars 1940 24 Northrop N-3PB som var ment å skulle på sikt erstatte M.F.11. Ingen av disse flyene ble levert før invasjonen den 9.april 1940.

Marinens Flyvebaatfabrikk MF.11

Kampene i 1940
--------------

M.F.11 ble brukt flittig under den tyske invasjonen og i de påfølgende kampene. Stort sett ble det værende i observasjons- og kommunikasjonsrollen. I de få tilfellene flyene kom i direkte konfrontasjon med tyske styrker gjorde den lave hastigheten at M.F.11 var meget utsatt for fiendtlig ild. Et unntak var et vellykket oppdrag i Sogn der mineleggerne KNM Tyr og KNM Uller, som var overtatt av tyskerne, ble bombet av to M.F.11-fly.

M.F.11 i Finland
----------------

 En av de tre M.F. 11 (F.336) med finsk merking en gang etter 1940.Ved kampenes opphør fikk flygerne ordre om å hindre tyskerne i å få tak i flyene. Flere evakuerte til Storbritannia, men en Heinkel He 115 og tre M.F.11 så ingen andre muligheter enn å ta seg over til Finland. Der ble alle flyene tatt i bruk av det finske flyvåpenet. To av flyene overlevde krigen, og ble tilbudt solgt til Norge henholdsvis i 1948 og 1950. Det var imidlertid ingen interesse for å overta flyene, og de ble hugget opp i Finland.

Portal: Andre verdenskrig
En militær RIB (US Navy)
Politibåt (RIB) i Arendal  Foto: KEN 
En **RIB** eller **RHIB** (fra engelsk *rigid-inflatable boat*, «stiv-oppblåsbar båt» eller *rigid-hulled inflatable boat*, «stiv-skroget oppblåsbar båt») er en båt med fast, formet skrog og fleksible, oppblåsbare slanger langs relingen. Båttypen er meget stabil og sjødyktig fordi den oppblåsbare slangen gjør at båten ikke mister flyteevne selv om store mengder vann skylles ombord.

Skroget i en RIB kan være laget av stål, tre, aluminium eller, mer vanlig, en kombinasjon av tre for strukturen og glassfiber for overflaten. Skroget er formet for å øke båtens ytelse og planingsegenskaper.

Den oppblåsbare slangen er laget av en gummibelagt, syntetisk duk og gir båten lett og sikker oppdrift i vannet, samtidig som den fungerer som en fender. Slangen er ofte inndelt i flere kamre, hver med en ventil for å tilføre eller tappe luft, for å minske virkningen av en punktering.

Båttypen brukes blant annet som livbåter, redningsbåter, militære stridsbåter, politibåter, samt som fritidsbåter.

Utvikling
---------

Båttypen er en videreutvikling av gummibåten, både når det gjelder form og materialbruk i skroget og i pongtongmaterialer. Harde materialer i skroget gav mulighet for dypere V-form i baugen som gav bedre dynamiske egenskaper og større fartspotensial. Samtidig ble bunnen mindre sårbar. Underveis i utviklingen er nye materialer tatt i bruk, fra kombinasjoner av skrog i glassfiber og gummipongtonger via forskjellige syntetmaterialer i hele konstruksjonen til rene metallkonstruksjoner. 


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**RISC OS** er et operativsystem som opprinnelig ble konstruert av Acorn Computers Ltd i Cambridge i England. Første versjon ble lansert i 1987, og ble spesielt konstruert for å kjøre på ARM-arkitekturen som Acorn hadde konstruert parallelt for bruk i sin nye linje av Archimedes personlige datamaskiner. RISC OS har sitt navn fra det faktum at ARM er en RISC-arkitektur.

Mellom 1987 og 1988, var RISC OS innenfor enhver ARM-baserte modell av Acorn datamaskiner, herav Acorn Archimedes, Acorn's R-linje av datamaskiner (med RISC iX som alternativt oppstartvalg), RiscPC, A7000 og prototypene NewsPad og Phoebe. En variant av RISC OS, som ble kalt NCOS, ble også tatt i bruk i Oracle’s Network Computer og kompatible systemer.

Etter oppløsningen av Acorn i 1998, oppstod flere fork av operativsystemet og utviklingen fortsatte av flere selskaper, deriblant RISCOS Ltd, Pace Micro Technology og Castle Technology. Siden da har operativsystemet vært levert sammen med en rekke ARM-baserte datamaskiner, deriblant Iyonix og A9home. Per mars 2017 blir det fortsatt utviklet uavhengig som en fork av RISCOS Ltd og RISC OS Open.

Referanser
----------

1. ↑  «Acorn announces distribution deal with Castle Technology for RISC based products». *Acorn Computers Ltd*. Acorn Computers Ltd. 12. oktober 1998. Arkivert fra originalen 6. mai 1999. Besøkt 6. januar 2011. «(October 12th 1998), Cambridge, UK-Acorn announced today that it has completed negotiations with Castle Technology for them to distribute Acorn products.»
**Einar Riis Johannessen** (født 19. oktober 1922 i Vestre Aker i Oslo, død 30. mai 2006 i Arvika i Sverige) var en norsk agent i Special Operations Executive (SOE) under andre verdenskrig.

Innsats under andre verdenskrig
-------------------------------

Som SOE-agent under den andre verdenskrig var Johannessen involvert i sabotasjeaksjoner i Oslo, hvor han i april 1943 blant annet deltok i Operasjon Mardonius sammen med andre SOE-agenter som eksempelvis Max Manus. Som en konsekvens av Operation Mardonius, måtte Johannessen flykte til Sverige, for ikke lenge etter å ende i Canada og Little Norway.

Forretningsliv
--------------

Straks etter at krigen var over, ble Johannessen stasjonert i Napoli, Italia, hvor han ble involvert i flyforretninger, og hvor han ble en pioner på området, deriblant charter og kjøp og salg av fly. Etter kort tid flyttet han til Roma og fortsatte å utvide sine forretninger, spesielt fra den militære flyplassen, Ciampino. I 1961 startet han Riis Flyrederi, med tre Dakota og drev med utleie av disse flyene til andre flyselskaper.

Privatliv
---------

Som en påskjønnelse for sin innsats som norsk olympia-attaché under OL i Roma i 1960, ble Einar Riis Johannessen i 1961 tildelt St. Olavs Orden Ridder av 1. klasse. På slutten av 1960-tallet flyttet Johannessen til Monaco hvor han bodde helt frem til han døde. Han døde under et ferieopphold på sitt feriested i Sverige.

Referanser
----------

1. ↑  Max Manus (1945). *Det vil helst gå godt*. Oslo: Steensballe. s. 186-187.

Portal: Andre verdenskrig
Kart over land med frihandelssoner 2012
**Frihandelssone** er områder i et land der virksomheter får operere med særskilte regler. Vanligvis innebærer dette at de slipper moms og toll og at importen til disse områdene ikke er begrenser av kvoter. Slike områder finnes ofte i nær tilknytning til havner og andre logistikknutepunkter for handel. Frihandelssone opprettes for å fremme eksportnæringen i landet for å på denne måten oppnå økonomisk vekst. Vilkårene i frihandelssoner er ofte gunstig for virksomhetene som har rettigheter til å handle i slike områder. Infrastrukturen innen for slike områder er i mange tilfeller bedre utviklet enn landet for øvrig.

Referanser
----------

1. ↑  «Definition of Free Trade Zone-Source-Britannica» **(engelsk)**. Besøkt 28. januar 2015.
2. ↑  «Export Processing Zones» **(engelsk)**. East African Community Customs. Arkivert fra originalen 15. mars 2015. Besøkt 28. januar 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** HDS
 |
**Remi Andersen** (født 16. juli 1973) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Bækkelaget Sportsklubb. Han var svært lovende som junior med sølvmedalje og fjerdeplass under junior-VM 1993. På 30 km ble han bare slått av Kjetil Juul Pedersen, men kom klart foran tredjemann Mathias Fredriksson fra Sverige.

Andersen vant som senior to sølvmedaljer under NM på ski. I 1996 kom han på andreplass etter Thomas Alsgaard på tremila, og i 2000 fikk han nok en sølvmedalje etter at bare Tore Olsen slo han på 5-mila i Vang i Hedmark. Han debuterte i verdenscupen i 1995 med femmila i Holmenkollen og ble nummer 57. Den beste plasseringa hans i verdenscupen var en niendeplass i Nové Město i 2002. Andersen konkurrerte for Bækkelagets Sportsklubb i Oslo.

Meritter
--------

### Bestenoteringer i verdscuprenn

* 1996: Nr 16 på 10 km i Falun
* 1996: Nr 5 på frisprint i Reit im Winkl
* 1999: Nr 12 på 50 km i Holmenkollen
* 2000: Nr 21 på 72 km i Lamoura Mouthe
* 2002: Nr 9 på 15 km i Nové Město
* 2005: Nr 12 på 15 km i Nové Město

### Medaljer og bestenoteringer i norgesmesterskap

* 1994: Nr 12 på 30 km i Vegårshei
* 1995: Nr 8 på jaktstarten i Oslo
* 1996: Sølvmedalje på 30 km i Stryn
* 1997: Nr 11 på 30 km i Mo i Rana
* 1998: Nr 5 på både 30 km i Berkåk og på 50 km i Alta
* 1999: Nr 4 på 50 km i Høylandet
* 2000: Sølvmedalje på 50 km i Vang
* 2001: Nr 8 på 50 km i Steinkjer
* 2002: Nr 6 på 10 km på Høydalsmo
* 2005: Nr 6 på 15 km på Lillehammer
* 2008: Nr 11 på 15 km i Trondheim

Referanser
----------

1. ↑  «Skisport365.com». Arkivert fra originalen 6. april 2015. Besøkt 31. mars 2014.

Kilder
------

* *Sportsboken*, aktuelle årganger
* *skisport365.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Remi Andersen – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Einar Rørstad** (født 15. oktober 1922 på Madagaskar, død 16. februar 1981 i Oslo) var en norsk direktør for Norsk Korrespondenceskole som senere ble NKS Nettstudier, og siden en del av Høyskolen Kristiania. Han tok over oppdraget etter grunnleggeren Ernst G. Mortensen i 1962 og satt til 1966.

Rørstad ble uteksaminert fra engelsklinjen ved Kongsgård skole i Stavanger i 1942.. Fra 1942 til 1945 satt han i tysk fangenskap på Grini fangeleir og ble sendt videre til Sachsenhausen, Neuengamme. Etter krigen hadde han studieopphold ved University of London i 1949, og ble mottok graden Cand. mag. ved Universitetet i Oslo i 1951. Han gikk videre til Cand. philol, UiO i 1955 med historie hovedfag, engelsk og fransk bifag. Hans hovedfagsavhandling ble skrevet på Washingtonkonferansen 1921—22.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pc00000003747389[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Stavanger Aftenblad: "Navn og nytt", 23. februar 1981 s.4.
3. ↑  nks.no: *Direktør Ernst G. Mortensen fratrer den daglige ledelse — direktør Einar Rørstad overtar*, hentet 18. april. 2022}

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |
**Einar Skjervold** (født 11. mars 1939 i Stod i Nord-Trøndelag, død 2. august 2015 i Stjørdal) var en norsk elektroingeniør, yrkesskolelærer og politiker (H).

Han var sønn av gårdbruker Peter Skjervold og hustru Kirsten Margrete Kvam. De bodde i Stod før de i 1951 overtok gårdene Sundfær og Sakshaugvang ved Straumen på Inderøy, som hans farfar Peter Skjervold hadde kjøpt i 1916.

Han gikk Den militære forskole i Trondheim, radiotelegrafistskole på Jørstadmoen, ingeniørhøgskole i Köping i Sverige og en rekke kurs innen blant annet elektronikk og pedagogikk. Skjervold var radiotelegrafist i utenriksfart, teknisk assistent i Forsvarsstaben, lærer i elektrofag ved Fosen yrkesskole og Stjørdal videregående skole samt praksislærer for Statens yrkespedagogiske høgskole. Mellom 1988 og 1991 var han markedsdirektør i Køfri AS, et datterselskap av teknologibedriften Micro Design AS.

Skjervold var formann i Norsk Faglærerlag 1980–1984 og 1986–1988, og styremedlem i Akademikernes Fellesorganisasjon.

Han meldte seg inn i Høyre i 1989. Skjervold var medlem av Stjørdal kommunestyre og leder i teknisk hovedutvalg 1992–1995, deretter medlem av Nord-Trøndelag fylkesting og leder i hovedutvalget for utdanning 1995–1999. Skjervold var Høyres 1. kandidat til Stortinget fra Nord-Trøndelag ved valget i 1993. Skjervold ble ikke valgt, men Høyre stod nærmest til å få representasjon fra fylket.

Skjervold tegnet også kommunevåpenet for Bjugn kommune, som ble godkjent av Kongen i statsråd i 1989.[]

Han bosatte seg i Stjørdal i 1970 og døde der i 2015, etter kort tids sykdom. Han var gift og hadde barn.

Referanser
----------

1. ↑  «Dødsfall». *Stjørdalens Blad*: 23. 4. august 2015.
2. ↑  Fiskaa, Haakon M. og Myckland, Haakon Falck (red.) (1958). *Norges bebyggelse. Nordlige seksjon. Herredsbindet for Nord-Trøndelag. Midtre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 31. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  «Dødsfall». *Trønder-Avisa*: 4. 24. september 1969.
4. 1 2 3  Haukås, Tor Harald (13. november 1992). «Kometaktig politisk karriere». *Trønder-Avisa*: 4.
5. 1 2 3  Haukås, Tor Harald (2. august 1993). «Dette er Einar Skjervold». *Trønder-Avisa*: 4.
6. ↑  Fordal, Roar A. (11. februar 1989). «Einar Skjervold i Køfri: – Vi er i medvind». *Trønder-Avisa*: 13.
7. ↑  «Skjervold går av som leder i Faglærerlaget». NTB. 16. februar 1988.
8. ↑  «Nye hovedutvalg». *Trønder-Avisa*: 10. 21. oktober 1995.
9. ↑  «Nominasjoner i Nord-Trøndelag Høyre». NTB. 28. november 1992.
10. ↑  «Resultater fra Stortingsvalget 1993». *Aftenposten*. 15. september 1993.

Portaler: Konservatisme | Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Kometen 67P/Tjurumov–Gerasimenko

**67P/Tsjurjumov–Gerasimenko** er en kortperiodisk komet som ble oppdaget av Klim Ivanovitsj Tsjurjumov og Svetlana Ivanovna Gerasimenko i 2014. Dens nåværende omløpstid er 6,45 år. Kometen kommer frem til dens neste perihelion den 13. august 2015.

Kometen var en destinasjon for den europeiske romsonden Rosetta, som ble skutt opp 2. mars 2004. Rosettas landingsfartøy Philae landet på kometen 12. november 2014.
Dermed ble kometen 67P/Tsjurjumov–Gerasimenko den første noensinne, som et menneskeskapt romfartøy har landet på. Fartøyet Philae svevde fritt fra Rosetta fra utslippet ca 10 km over kometen, og skulle landet ved å skyte ut korte harpuner mot overflaten og skulle deretter bore tre bor inn i overflaten. Fram til våren 2015 vil Philae ta ulike prøver av kometen, avhengig av hvor mye solenergi Philae kan generere fra sin posisjon på overflaten.

Referanser
----------

1. ↑  «JPL Small-Body Database Browser: 67P/Churyumov-Gerasimenko». Jet Propulsion Laboratory. 29. juni 2010. Besøkt 9. februar 2012.  *siste observasjon*
2. ↑  Seiichi Yoshida (30. desember 2010). «67P/Churyumov-Gerasimenko». aerith.net. Besøkt 9. februar 2012.
3. ↑  Krolikowska, Malgorzata (2003). «67P/Churyumov–Gerasimenko – potential target for the Rosetta mission». *Acta Astronomica*. 53: 195–209. Bibcode:2003AcA....53..195K. arXiv:astro-ph/0309130 Åpent tilgjengelig.
4. ↑  Landet på kometen klokken 17.03. tv2.no (12. november 2014)

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
***Frihet*** er en roman skrevet av Jonathan Franzen, og utgitt i 2010. Boken kom ut i USA ut 31. august på forlaget Farrar, Straus and Giroux. Den norske oversettelsen kom ut senere samme år på Cappelen Damm.

Boken ble kåret til den beste i 2010 av TIME Magazine, og ble kåret til en av årets 10 beste bøker av *The New York Times*

Boken ble utropt til "århundrets roman" av den engelske avisen The Guardian, og den lå øverst på *New York Times'* bestselgerliste i tre uker i september og oktober 2010.

Handling
--------

Romanen åpner når familien Berglund har flyttet til St. Paul i Minnesota. Familien fremstår som en liberal middelklasse-familie, og de er blant de første familiene som flyttet til det urbane St. Paul. Ektemannen Walter arbeider som advokat. De har en datter, Jessica, og en sønn, Joey. Joey blir seksuelt involvert med en annen tenåring fra nabolaget ved navn Connie Monaghan, og begynner å gjøre opprør mot moren sin. Han går også så langt som å flytte inn hos Connie og hennes familie. Når både Joey og Jessica har begynt ved college, flytter Walter og hans kone Patty til Washington, DC, og forlater nabolaget og huset de har arbeidet så hardt med å forbedre. Walter, som har fått arbeid i Washington, DC for en uortodoks miljø-organisasjon kalt Cerulean Mountain Trust.

Som ungdom møtte Patty en rockemusiker ved navn Richard Katz, og hans nerdete rom-kamerat Walter Berglund. Hun slår seg etter hvert til ro sammen med Walter. Men Patty klarer aldri å glemme hennes fysiske tiltrekning til Richard. Som et resultat, nesten tjue år etter college, forråder hun Walter med en kort affære sammen med Richard under et opphold ved Berglunds ferie-hjem, som ligger i nærheten av en innsjø i Minnesota. I mellomtiden studerer Berglunds fremmedgjorte sønn, Joey, nå ved University of Virginia.

Referanser
----------

1. ↑  Lev Grossman (9. desember 2010): 1. Freedom by Jonathan Franzen Arkivert 25. mai 2013 hos Wayback Machine.. *TIME Magazine*.
2. ↑  1. desember 2010: The 10 Best Books of 2010. *The New York Times*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Frigidarium i Villa del Casale
Termene i Herculanum, **F** = *Frigidarium*
**Frigidarium** (fra latin: *frigidus*, «kald», «kjølig») var kaldbadrommet i en romersk badeanlegg. *Frigidarium* ble brukt etter bad i caldarium og i tepidarium, eventuelt i laconium eller sudatorium. 

Man steg inn i det etter bad i caldarium og tepidarium, som hadde som effekt å åpne hudens porer. Det kalde vannet ville lukke porene. Det kunne dreie seg om en liten dam med kaldt vann, eller noen ganger et stort kaldt svømmebasseng (skjønt dfette, til forskjell fra piscina natatoria, var vanligvis overdekket). Vannet kunne også holdes kaldt ved hjelp av snø.

Frigidariet var vanligvis plassert på nordsiden av badene. De største eksempler på frigidarier var begge i Roma: Det i Caracallas termer, der det ligger rett innenfor inngangen og måler 58 x 24 m, og det i Diokletians termer, dekket av et krysshvelv. Noen, som de i Pompeii og Herculanum, hadde sirkulær plan.

Litteratur
----------

* Erika Brödner: *Die römischen Thermen und das antike Badewesen. Eine kulturhistorische Betrachtung.* Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 1983, ISBN 3-534-08783-6
* M. Pitts: «Roman pool may be for early Christian baptism». *British Archaeology* **91**: 8 (2006)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frigidaria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Baths of the Forum
«Weicheng» har flere betydninger.
**Weicheng** (kinesisk: 渭城区; pinyin: *Wèichéng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Xianyang i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 272 km² og teller 400 000 innbyggere (2004).

Xi'an Xianyang internasjonale lufthavn ligger i bydistriktet.

Kulturminner
------------

I dette bydistriktet er restene av Xianyangpalasset, mausoleet Han Yang Ling (汉阳陵) for Han-keiseren Jingdi, dessuten Changling-mausoleet, det Tang-tidige gravanlegg Xing Ning Ling (兴宁陵), den Ming-tidige nordlige jernpagode, og Xianyangs konfuciustempel, som alle er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

I tillegg er det en rekke graver også fra Zhou-tiden.

Administrative enheter
----------------------

**Subdistrikter:**

* Zhongshan 中山街道, Wenhuilu 文汇路街道, Xinxing 新兴街道, Weiyang 渭阳街道

**Storkommuner:**

* Weicheng 渭城镇, Yaodian 窑店镇, Zhengyang 正阳镇, Zhongling 周陵镇, Dizhang 底张镇, Beidou 北杜镇

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Hubble-bildet av et utsnitt av Slørtåken.
**Slørtåken** (katalogisert **NGC 6960**) er en supernovarest som ligger ca. 1 500 lysår unna jorden i stjernebildet Svanen. Slørtåken spenner over 3 grader på himmelen sett frå jorden; noe som tilsvarer rundt seks fullmåner.

Estimat går ut på at supernovaeksplosjonen som skapte Slørtåken skjedde for 10 til 20 000 år siden, og da var den synlig som en ekstrastjerne på dagtid (1 500 år etter at det skjedde). Restene fra denne eksplosjonen ekspanderer utover med en fart på 600 000 kilometer i timen og kolliderer med omgivelsene. Energien som da blir frigjort får gass til å gløde, og dette kan ses som Slørtåken.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Uncovering the Veil Nebula» - Hubble-pressemelding angående bilde av tåken tatt av teleskopet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Veil Nebula – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Hubble-foto av utsnitt av tåken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Forsvarets heraldiske våpen** er et heraldisk kjennetegn benyttet av det norske Forsvaret som felles symbol for alle våpenarter og avdelinger. Det består av riksvåpenet med to oppadpekende (opprette), korslagte (krysslagte) sverd i gull bak skjoldet.

Norges hær, sjøforsvar og luftforsvar har egne kjennetegn. Innenfor disse forsvarsgrenene har de enkelte avdelingene sine egne kjennetegn; se avdelingsmerker.

**Forsvarets blasonering:** Norges riksvåpen, i rødt, opprett gull løve med gull krone og gull skjeftet sølv øks i framlabbene, og med krone over skjoldet, lagt på to krysslagte gull oppadvendte sverd.

**Merkets innhold og beskrivelse:** Riksvåpenet identifiserer vår nasjon. Kronen over skjoldet er et allment symbol for statlig myndighet, og løven i våpenet var opprinnelig Kongens personlige kjennetegn som han førte på sin stridsutrustning. Bruken av nasjonalsymbolet identifiserer derfor ikke bare vårt land, men også Forsvarets tilknytting til sin øverste krigsherre.

Sverd er et gammelt symbol for militær virksomhet, og to sverd gir uttrykk for Forsvarets mangfoldighet. 

Kombinasjonen sverd og skjold fremstår som et visuelt uttrykk for Forsvarets grunnleggende prinsipper; angrep og forsvar. Sverdet er det offensive element, skjoldet er symbol for det defensive, beskyttende.

Forsvaret er landets største bruker av heraldikk og har derfor en rekke rettningslinjer for utforming av heraldikk.

Referanser
----------

1. ↑  Østby, Claus Andreas (10. juni 2022). «Noe som ble skapt i den mørke middelalder er fortsatt styrende for grafisk formspråk i Forsvaret i moderne tid». *forsvaretsforum.no*.
2. ↑  Claus Andreas Østby (10. juni 2023). «Heraldikken - vår immaterielle kulturarv». *forsvaretsforum.no*.
3. ↑  «Heraldikk». *Forsvaret* **(norsk nynorsk)**.
**Francisco de Orellana** (født 1511 i Trujillo i Spania, død i november 1546 et sted i Amazonas) var en spansk oppdagelsesreisende og conquistador.

Liv og virke
------------

Francisco de Orellana tok del i den spanske erobring av Peru sammen med Francisco Pizarro, og var en av Gonzalo Pizarros offiserer under Gonzalos ekspedisjon i 1541 øst for Quito og inn i Sør-Amerikas indre på leting etter det sagnomsuste El Dorado.

Da ekspedisjonen nådde seilbare strekk langs elven Río Napo lot Gonzalo Pizarro bygge en skute som skulle rekognosere nedover elva. Orellana fikk oppgaven som kaptein på skuta, og sammen med et mindre antall mannskap la de avsted i desember 1541 for å gjøre et siste fremstøt for å finne El Dorado, mens Gonzalo Pizarro og resten av ekspedisjonen lå i leir og ventet på at skuta skulle komme tilbake med nyheter om det forjettede land. Men etter noen dagsreiser innså Orellana at det pga. strømforholdene ville bli vanskelig å seile tilbake, og bestemte seg for å ignorere Gonzalo Pizarros instrukser. Han erklærte overfor mannskapet at han aktet å fortsette nedover elva så langt den rakk for å se hvor den endte. Bare én mann protesterte. Han ble satt iland, og etter flere dagers strabasiøs ferd gjennom jungelen langs elva lyktes det ham å nå leiren med den ventende ekspedisjonen, som måtte oppgi forsøket på å finne El Dorado, og gjorde vendereis. 

I en usannsynlig vellykket seilas klarte Orellana å forsere hele veien ned elva Amazonas og nådde dens munning i august 1542. Fra munningen seilte han vestover langs Sør-Amerikas kyst til han kom til øya Margarita ved kysten av Venezuela øst i Karibia, der det var blitt etablert en spansk koloni. 

Det var under denne seilasen at Amazonas fikk sitt navn. Orellana skrev at de ble angrepet av kvinnelige krigere, noe som fikk ham til å tenke på antikkens amasoner. Sammenstøtet var med tapuyasindianere, hvor kvinnene kjempet side om side med mennene. 

Orellana døde under en senere reise ned Amazonas.

Den nåværende ecuadorianske provinsen Orellana er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, «Francisco de Orellana», SNAC Ark-ID w6sr0xhf[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   MAK, PLWABN-ID 9810577782605606[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0047529[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12337555x[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   Spansk biografisk leksikon, Spanish Biographical Dictionary ID 7319/francisco-de-orellana[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 12191948X, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francisco de Orellana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Stjernedannelse** |
| --- |
|  |
| **Objektklasser** |
| Interstellar materie Molekylsky Bok-kule Mørk tåke Ungt stjerneobjekt Protostjerne T Tauri-stjerne Herbig-Ae/Be-stjerne  Herbig-Haro-objekt |
| **Teoretiske konsepter** |
| Opprinnelig massefunksjon Jeans' ustabilitet Kelvin-Helmholtz-mekanismen  Nebularhypotesen

---

v **·** d **·** r |

**Herbig-Ae/Be-stjerne** er unge stjerner i spektralklasse A og B som ennå ikke har nådd hovedserien. De er fremdeles innlemmet i gass og støv, og kan være omringet av en skive. Spektrallinjer av hydrogen og kalsium observeres i disse stjerners spekter. De har en masse på 2–8 solmasser og gjennomgår fremdeles akkresjonsfasen av stjernedannelsesprosessen før hovedserien, noe som innebærer at det ennå ikke skjer noen fusjon av hydrogen. I Hertzsprung-Russell-diagrammet finnes disse stjernene til høyre for hovedserien. De har fått navne etter den amerikanske astronomen George Herbig som først skilte dem fra andre stjerner i 1960.

De opprinnelige kriteriene for en Herbig-Ae/Be-stjerne ifølge George Herbig var:

* Spektralklasse før F0 (for å utelukke T Tauri-stjerner
* Balmerspektrallinjer i stjernens spekter (for å være like T Tauri-stjerner)
* En posisjon innenfor grensene for en mørk intersellar tåke (for å velge virkelig unge stjerner nær deres fødsesteder)
* Opplysning av en nærliggende refleksjonståke (for å garantere en fysisk lenke med stjernedannelsesregionen)

I dag finnes flere kjente isolerte Herbig-Ae/Be-stjerne som ikke har en forbindelse med mørke skyer eller tåker. Derfor er de mest pålitelige kriteriene nå:

* Spektraltype før F0
* Balmerspektrallinjer i stjernens spekter
* En overflod av infrarød stråling sammenlignet med vanlige stjerner på grunn av en skive av støv som er rundt nye stjerner

Herbig-Ae/Be-stjerne viser noen ganger betydelige variasjoner i lysstyrken. Det anses å være avhengig av objekt (protoplaneter og planetesimaler i den protoplanetariske skiven). Når lysstyrken er på det laveste blir strålingen fra stjernen blåere og lineært polarisert, noe som kommer av at klumpene forstyrrer det direkte stjernelyset så står det spredte lyset for en større andel. Det hele er samme slags effekt som den blå fargen på vår himmel, der sollyset spres i atmosfæren.

Analogt til Herbig-Ae/Be-stjerne finnes en motpart med lavere masse (<2 solmasser) for spektralklassene F, G, K og M, som kalles for T Tauri-sjerner. Tyngre stjerner enn åtte solmasser kan ikke observeres i dette stadiet ettersom de utvikles svært raskt. Når tilstrekkelig mye gass og støf har blitt spredt, slik at de kan bli synlige, har de alt begynt fusjonen av hydrogen og er dermed hovedseriestjerner.

Litteratur
----------

* Pérez M.R. Grady C.A. (1997), *Observational Overview of Young Intermediate-Mass Objects: Herbig Ae/Be Stars*, Space Science Reviews, Vol 82, p. 407-450
* Waters­ L. B. F. M. Waelkens, C. (1998), *HERBIG Ae/Be STARS*, Annual Review of Astronomy and Astrophysics, Vol. 36, p. 233-266
* «MOLECULAR HYDROGEN IN THE CIRCUMSTELLAR ENVIRONMENT OF HERBIG Ae/Be STARS» (PDF). Max Planck-Institut für Astronomie. Besøkt 16. oktober 2008.
**PureNRG** er en kristen popgruppe fra Nashville i Tennessee i USA. De har gitt ut seks plater. Gruppa er blitt enig om å oppløse seg sent i 2010.

Biografi
--------

PureNRG ble dannet i 2007, og besto av tre medlemmer: Jordan Ryan Yates (født 3. desember 1992), Caroline Grace Elizabeth Williams (født 3. januar 1995) og Laura Carolyne Joyce Myers (født 21. juli 1995). Williams og Myers har kjent hverandre siden de var tre år da de gikk på danseskole. Yates ble en venn senere, også fra danseskolen. Gruppa ble dannet gjennom audition, og navnet har blitt skiftet ut flere ganger. Debutplata ble produsert av Rob Hawkins og vokalen ble produsert av Mark Hammond. Deres turnéleder var Bradon Harges som var medlem av den tidligere tenåringsgruppa Jump5. Det finnes flere musikalske likheter med en gruppe Jump5, men har et klarere kristent budskap med i sangene sine.

2010 var avslutningsåret for PureNR og ingen vet om de noen gang vil komme sammen igjen. Grunnen til oppløsningen var at medlemmene trengte mer tid til skole, venner, familie og andre hobbyer som interesserte dem. Gruppens medlemmer har lovet tilhengere om at de vil fortsette i musikkbransjen, og holde fast på kristne verdier.

Utgivelser
----------

* *PureNRG* (mai 2007)
* *Here We Go Again* (april 2008)
* *A PureNRG Christmas* (juleplate, september 2008)
* *reNRGized* (remiksplate, mars 2009)
* *The Real Thing* (juli 2009)
* *Graduation: The Best Of PureNRG* (juli 2010)

Eksterne lenker
---------------

* (en) PureNRG på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) PureNRG på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) PureNRG på Songkick Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Helge Wikström** (født 29. april 1907, død ca. 2005) var en svensk langrennsløper og orienteringsløper.

I langrenn deltok han kun i to Ski-VM. I 1930 (Oslo) deltok han i militært patruljeløp, og fikk sølv bak det norske laget. I motsetning til de olympiske vinterleker i Chamonix i 1924 og St Moritz i 1928 ble våpnene i 1930 brukt til skyting, og ikke bare som vekt på ryggen.

Lokalt representerte han Luleå SK som langrennsløper, og noen år også Fyrishofs SK i Uppsala. Han fikk tredjeplass i Vasaloppet i 1929, men vant lagseier samme året. Han vant også to lag-SM, bl.a. SM i Skidbudkavle 1931 (stafett), da Luleå SK vant med over en og en halv time (1:38,05). Vinnertiden var 19:17,15. På laget deltok begge brødrene Wikström; Helge mellometappen og John sluttetappen.

Under VM på ski i 1934 (Sollefteå i Sverige) fikk han en hederlig 6.-plass, bak 4 andre svensker og en finne. 

Som orienteringsløper representerte han Sunderby SK. Orientering var i starten kun en militær sportsgren, men i distriktet Norrbotten ble Wikstrøm den første sivile som vant et Distriktsmesterskap, i 1931. Han brukte 1 time og 31 minutter på den 11 km lange løypa. 

Helges bror, John Wikström var en enda mer merittert skiløper. En annen svensk langrennsløper med samme etternavn, Axel Wikström var derimot ikke i slekt med John og Helge.

Meritter
--------

* Ski-VM 1930
	+ Sølv i militært patruljeløp
* Ski-VM 1934
	+ 6.-plass på 50 km

Referanser
----------

1. ↑  «Ski-Nordisch-Weltmeisterschaften (Militärpatrouille - Herren)». Sport-Komplett.de. Besøkt 13.02.2007.
2. ↑  «Skihistorie». Skiforeningen. 2006. Arkivert fra originalen 24. februar 2007. Besøkt 13.02.2007.
3. ↑  «Jubileumsskrift SKK 25 år». Skogskarlarnas Klubb. 1964. Besøkt 04.01.2007. [*død lenke*]
**Herbert Eberhard Jordan Vollmer** (født 15. februar 1895 i New York City, død 8. november 1961 i New York City) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Vollmer vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Frankrike og Belgia. Det var tretten nasjoner som stilte lag. Vollmer spilte alle fem kampene for USA i OL-turneringen og scoret tre mål..

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i vannpolo, USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Herbert Vollmer – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Herbert Vollmer – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Herbert Vollmer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Herbert Vollmer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Herbert Vollmer – Swimming Hall of Fame Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |