recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Carl Robert Ameln** (født 4. september 1919 i Stockholm, død 1. april 2016 samme sted) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 
1952 i Helsingfors.

Ameln vant en olympisk bronsemedalje i seiling under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på den svenske båten «Ali Baba II» som kom på tredjeplass i 6-meter R-klasse bak den amerikanske båten «Llanoria» og «Djinn» fra Argentina. Seilingene ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Ali Baba II» besto av Ameln, Tore Holm, Torsten Lord, Martin Hindorff og Gösta Salén.

Ameln var også ombord på «Ali Baba II» under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. De ble nummer fire i 6-metersklassen

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London – Bronse Bronse i seiling, 6 meter R-klasse Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carl Robert Ameln – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carl Robert Ameln – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Carl Robert Ameln – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Carl Robert Ameln – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata
**Bakhodebeinet** eller ***Os occipitale*** er en stor knokkel bakerst i hodeskallen. Den er preget av en stor, sentral åpning kalt *foramen magnum* der hjernestammen forlater hjernekassa. På nedsiden av åpningen sitter det en leddflate som er feste mot atlasvirvelen (den øverste virvelen i ryggsøylen. Hos de fleste virveldyr er dette et enkelt konvekst kuleledd, mens hos pattedyr og enkelte krypdyr er dette to leddflater, en på hver side av åpningen.

På innsiden av hodeskallen er det tydelig avtrykk etter lillehjerne og hjernestammen, kalt bakre skallegrop. Denne er tydelig hos menneske og andre pattedyr, men ikke like tydelig hos andre virveldyr med mindre hjerner. En kant i beinet skiller lillehjernen fra gropa etter bakre del av storehjernen over, denne fohøyningen er feste for *tentorium cerebelli*, en utløper av *dura mater* som hinder hjernen fra å vri på seg i forhold til kraniet ved store bevegelser. På utsiden av beinet er det her en forhøyning eller rygg der trapesmuskelen er festet til kraniet.

Dannelse og opphav
------------------

Den nedre, fremre delen av bakhodebeinet ligger under hjernen og består av relativt tykt beinvev. De bakre og øvre delene består av tynnere, men hard beinvev. Under fosterutviklingen dannes knokkelen ved forbeining fra flere sentre, og hos fugler, krypdyr, amfibier og de fisker der det er mulig å identifisere bakhodebeinet, er denne knokkelen flere separate deler. Ekstra sømmer mellom delene i bakhodebeinet forekommer også hos enkelte menneksker. Den nedre delen av bakhodebeinet dannes fra innerkraniet, mens de de øvre delene dannes av elementer fra skalletaket. Den sammenhengende knokkelen har derfor to distinkte opphav.

Hjernenerver
------------

Den XII (tolvte) hjernenerven har en åpnening i bakhodebeinet på hver side av *foramen magnum*. Nerve IX, X og XI passerer ut gjennom *foramen jugulare*, en større åpning som ligger mellom bakhodebeinet og tinningbeinet på hver side.

Referanser
----------

1. ↑  Wake, M.H. red. (1992). *Hyman's comparative vertebrate anatomy* (3. (pocket-) utg.). Chicago: Univ. of Chicago Press. s. 228. ISBN 0226870138.
2. ↑  «Dura Mater». MANatomy.com. 2018. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 26. august 2018.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 26. august 2018. Besøkt 29. august 2018. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  Virapongse, C. Sarwar, M. Bhimani, S. & Crelin, E.S. (1984). «Skull phylogeny: an investigation using radiography and high-resolution computed tomography.». *American Journal of Neuroradiology*. 5 (2): 147-154. Besøkt 2. november 2017. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
4. ↑  Bala, U. (2011). «Development of the Human Skeletal System». Besøkt 28. september 2016.
5. ↑  *Gray's anatomy : the anatomical basis of clinical practice*. editor-in-chief, Susan Standring (40th utg.). London: Churchill Livingstone. 2008. s. 459. ISBN 978-0-8089-2371-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Bakken på cruiseskipet RMS «Queen Elizabeth 2»
**Bakk** eller **bakkdekk** er en betegnelse på et fremre overbygg (dekk) på et skip som strekker seg fra forstevnen og akterover. På seilskip befinner det seg foran fokkemasten.

Bakken på seilskip var som regel oppholds- og sovekvarter for underordnet mannskap. Uttrykket «å seile forom masten» innebærer å ha fartstid som underordnet sjømann. Den svenske visen *Han hade seglat för om masten* er innspilt på plate både av Harry Brandelius og Fred Åkerström med 40 års mellomrom.

Bakken beskytter mot vann på dekk og på moderne skip brukes overbygget som regel til lager og lettere hjelpemaskineri som f.eks. ankerspill.

**Bakk** er også en betegnelse på et dypt fat, opprinnelig laget i tre, som ble brukt til å servere mat ombord i skip. I nyere tid ble matbakker laget i rustfritt stål i en rekke størrelser og formater og betegnelsen blir brukt alene og i en rekke sammenstillinger som potetbakk, suppebakk, sausebakk osv. Disse bakkene ble brukt til oppbevaring av varme matretter som var ferdiglaget i kjeler, panner og gryter i byssa frem til og under servering fra varmedisker eller vannbad.

«**Å slå bakk**» er et uttrykk som brukes om å bremse eller bakke skipet ved hjelp av propellen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
|  |
| --- |
|  |
| **Denne artikkelen inneholder runeskrift.** Hvis skrifttegn vises som spørsmålstegn, bokser, eller andre symboler, kan du få hjelp her. |
| * v
* d
* r
 |

Runesteinen bak Nikolaikirken
**Granavollen runestein** er en runestein som står på østsiden av Nikolaikirken på Granavollen i Gran kommune i Innlandet fylke. Nikolaikirken er også kjent som den ene av de to Søsterkirkene på Gran. I akademiske kretser er steinen kjent som *N63 Gran kirke I*.

Teksten på steinen er fra sen vikingtid, rundt 1050, og er til minne om en bror av søskenflokken som fikk teksten skåret inn.

Det står skrevet (runer):

᛫ᛋᛦᚿᛁᚱ᛬ᛆᚢᚿᛆᚱ᛬ᚱᛦᚴᛁᚢ᛬ᚱᛁᛋᚦᛐᚢ᛬

—(ᚠ)ᛐᛁᚱ᛬ᛆᚢᚠᛆ᛬ᛒᚱᚢᚦᚢᚱ᛬ᛋᛁᚿ᛬ᚼᛁᛆᛚᛒᛁ᛬

ᚴᚢᚦ᛫ᛋᚮᛚ᛫ᛆᚢᚠᛆ 

Den lyder (norrøn språkform): 

*Synir Aunar rykiu reistu (ep)tir Aufa bróðdur sinn. Hjalpi Gud sál Aufa*
Dette kan oversettes til:

*Aun R...s sønner reiste (steinen) etter Aufi, sin bror. Gud hjelpe Aufis sjel.*

Se også
-------

* Dynnasteinen

Referanser
----------

1. 1 2 3  Fra informasjonsplanketten ved steinen

Eksterne lenker
---------------

* Diskusjon om innskriften I
* Diskusjon om innskriften II[*død lenke*]
**Påskeoratoriet** (BWV 249, D-dur) er et oratorium av Johann Sebastian Bach, første gang oppført 1. påskedag, 1. april 1725. Det finnes tre ulike senere versjoner med store forskjeller i besetning og tekst. Verket regnes som et oratorium fordi det ligger en fortellende bibeltekst til grunn, men til forskjell fra i den ordinære oratorieformen foredras ikke teksten av en evangelist; i stedet gjengis teksten i en fritt omdiktet form.

Innhold
-------

Apostlene Peter (tenor) og Johannes (bass) iler til Jesu grav og finner den tom, da Jesus er stått opp fra de døde. Der finner de Maria Magdalena (alt) og «den andre Maria», Kleofas hustru (sopran).

Oppbygning
----------

Verket består av elleve satser:

1. *Sinfonia* (instrumental)
2. *Adagio* (instrumental med obosolo)
3. *Chor* „Kommt, eilet und laufet" (dette er også undertittel på den nye versjonen fra 1731 som er en omarbeiding av den opprinnelige kantaten med tenor-bass-duett i midtdelen.)
4. *Rezitativ*
5. *Arie* (sopran) „Seele, deine Spezereien", med blokkfløytesolo
6. *Rezitativ*
7. *Arie* (tenor) „Sanfte soll mein Todeskummer", med blokkfløytesolo
8. *Rezitativ*
9. *Arie* (alt) „Saget, saget mir geschwinde", med oboe d’amore-solo
10. *Rezitativ*
11. *Chor* „Preis und Dank"

Historie
--------

Påskeoratoriet griper tilbake til den liturgiske framstillingen av påskeopptoget og påskelatteren slik det hadde vært vanlig i gudstjenesten siden middelalderen for å illustrere påskens hendelser (på samme måte som julegudstjenestenes krybbe).

Teksten ble antakeligvis skrevet av Picander. Musikken var gjenbruk av «Schäferkantate», *Entflieht, verschwindet, entweichet, ihr Sorgen* (BWV 249a), som Bach skrev for fødselsdagsfeiringen til hertug Christian av Sachsen-Weißenfels, og som det finnes minst to versjoner av. Det var bare resitativene fra den verdslige versjonen som ikke ble brukt i Påskeoratoriet; de ble erstattet med nyskrevne resitativ. Påskeoratoriet/Schäferkantates tre første satser er sannsynligvis bearbeidelser av tapte instrumentalkonserter.

Fotnoter
--------

1. ↑  «Hyrdekantaten»

Eksterne lenker
---------------

* Oppbygning og fullstendig tekst
* Påskeoratoriet BWV 249 på bach-cantatas.com
* Tysk tekst og engelsk oversettelse Arkivert 17. mars 2008 hos Wayback Machine. Emmanuel Music, Boston
* Påskeoratoriet BWV 249 på WorldCat
* Easter Oratorio: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** BNE
 |
**Raymond Lenroy Bonney** (født 5. april 1892 i Phoenix i New York, død 19. oktober 1979 i New Jersey) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Bonney vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var målvakt på det amerikanske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen bak Canada. USA spilte fire kamper i turneringen, i første kampen beseiret de Sveits med 29-0 og i neste kamp tapte de 0-2 til Canada. Canada vant siden gullfinalen. USA fikk sølv via seier mot Sverige med 7-0 og 16-0 over Tsjekkoslovakia.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i ishockey (USA)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raymond Bonney – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bonney – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bonney – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bonney – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bonney – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Bakkenær ozon** (troposfærisk ozon) er ozon nær jordoverflaten. I stratosfæren, over 10 kilometers høyde, beskytter ozon mot solens farlige ultrafiolette stråler, men det er skadelig for mennesker og vegetasjon som lever i den nederste delen av atmosfæren. De negative effektene av bakkenær ozon er forårsaket enten av kortvarige høye konsentrasjoner eller av relativt sett lavere konsentrasjoner som forekommer over lengre perioder.

Bakkenær ozon dannes i fotokjemiske reaksjoner mellom flyktige organiske stoffer og nitrogenoksider i nærvær av solstråling. Bakkenær ozon hindrer fotosyntese og har skadelige effekter på vannbalansen hos plantevekster, og reagerer med slimhinnene i luftvegene til dyr og mennesker. Bakkenær ozon dannes blant annet når sollys møter avgasser fra motorkjøretøyer. Det oppstår også fra fotokopieringsmaskiner.

Dannelse av bakkenær ozon
-------------------------

Ozon bildas naturlig av fotolys av nitrogendioksid (NO2) gjennom følgende kjemiske reaksjoner:

NO2 + UV → NO + O
O2 + O → O3
NO + O3 → NO2 + O2
O3 + UV → O2 + O
Disse reaksjonene fører ikke til en nettoproduksjon av ozon ettersom det ozon som dannes i reaksjon 2 blir brutt ned av nitrogendioksid (NO) som dannes i reaksjon 1. Likevel kommer disse reaksjonene, på grunn av ulik reaksjonshastighet, til å føre til at luften på dagtid inneholder en lav konsentrasjon av ozon. Mekanismene her ble klargjort av blant annet Paul Crutzen.

Høye nivåer oppstår først i nærvær lettflyktige organiske forbindelser (VOCer). En del av disse organiske forbindelsene blir avgitt naturlig fra plantevekster (særlig bartrær), men isteden kommer utslippene fra menneskelige kilder som håndtering av olje og oljeprodukter eller ufullstendig forbrenning av oljeprodukter i motorer og kraftverk. Disse organiske forbindelsene hever mengden av ozon da de reagerer med nitrogendioksid, som dannes i reaksjon 1 overfor. Fjerning av nitrogendioksid fører til at mindre ozon kan ødelegges gjennom reaksjon 3, noe som vil føre til at konsentrasjonen av ozon på dagtid vil øke. Et eksempel på hvordan dette skjer er gjennom oksidering av etan:

Den peroksidradikale (C2H5O2) som dannes i den andre reaksjonen ovenfor kan siden reagere med NO:

C2H5O2 + NO → C2H5O + NO2
Nitrogendioksid som dannes her kan siden fotolyseres videre i henhold til den aller første reaksjonen overfor og danne mer ozon.

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Norge: Bakkenær ozon Arkivert 2. november 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
En kopp tyrkisk kaffe, servert fra en kobber-cezve.
**Tyrkisk kaffe** er en gammel bryggemetode for kaffe, som fremdeles blir brukt mange steder i Midtøsten, Afrika, Tyrkia, Balkan, Romania og Hellas. Vann helles sammen med veldig finmalt kaffe i en kjele med liten åpning kalt *ibrik* (Arabisk), *cezve* (Tyrkisk), dzezva (Serbo-kroatisk) som fortsatt er mye brukt på Balkan. Kaffen tas av varmen like før den når kokepunktet. Noen ganger lages kaffen sammen med sukker eller kardemomme. Resultatet gir en liten kopp med veldig sterk kaffe, med skum på toppen og et lag med kaffepulver på bunnen.

Kaffe har en lang og sterk tradisjon i Tyrkia, og det tyrkiske ordet for frokost, *kahvaltı*, rett oversatt blir «før kaffe» og det tyrkiske ordet for fargen brun, *kahverengi*, betyder «kaffefarget».

Se også
-------

* Arabisk kaffe

Eksterne lenker
---------------

* (en) Turkish coffee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Raymond Orville Coulter** (født 12. april 1897 i Pike County, Illinois, død 23. januar 1965) var en amerikansk skytter som konkurrerte under Sommer-OL 1924 i Paris.

Coulter ble olympisk mester i skyting under OL 1924 i Paris. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen med frigevær. Konkurransen ble avviklet 26. og 27. juni og hver deltaker skjøt 10 skudd på en femdelt skive på 400-, 600- og 800 meter og det var 88 deltakere fra 18 nasjoner som deltok i konkurransen. USA skjøt sammenlagt 676 poeng, 30 poeng mer enn sølvvinneren Frankrike. Skytterne på det amerikanske laget var Coulter, Joseph Crockett, Morris Fisher, Sidney Hinds og Walter Stokes. Han var også med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass løpende hjort enkeltskudd.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris – Gull **Gull** i skyting, lagskyting frigevær (USA)
* 1924 Frankrikes flagg Paris – Bronse Bronse i skyting, løpende hjort enkeltskudd, lag (USA)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 30. september 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raymond Coulter – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Coulter – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tyrkias flagg Tyrkia |
| VM i beachhåndball |
| Sølv | Egypt 2004 | Lag |
| EM i beachhåndball |
| Bronse | Spania 2002 | Lag |
| World Games |
| Bronse | Tykland 2005 | Lag |

**Tyrkias kvinnelandslag i strandhåndball** representerer Tyrkia i internasjonale konkurranser i strandhåndball. Sporten er underlagt Tyrkias håndballforbund (*Türkiye Hentbol Federasyonu*). Pr 2013 var Orhan İlerisoy landslagstrener.

Resultater
----------

### VM i beachhåndball

Tyrkia deltok ved det første VM i beachhåndball som ble arrangert; VM i beachhåndball 2004 i El Gouna i Egypt. Der kom de på 2.-plass, etter at de tapte finalen 1-2 for Russland. Tyrkia fikk én spiller på All Star-laget i dette verdensmesterskapet; Yeliz Ozel.

To år senere kom de på 5.-plass ved VM i beachhåndball 2006 i Rio de Janeiro i Brasil. Her ble de slått ut i kvartfinalen av Tyskland.

De deltok ikke ved VM i beachhåndball 2008, men kom på 5.-plass ved VM i beachhåndball 2010 på hjemmebane i Antalya i Tyrkia.

De deltok heller ikke ved VM i beachhåndball 2012.

### EM i beachhåndball

2019
Tyrkia deltok ved det første EM som ble arrangert - EM i beachhåndball 2000. Her kom de på 7. og nest sisteplass, etter at de avslutningsvis vant plasseringskampen om 7.-plassen 2-0 mot Spania. To år senere kom de på 2.-plass ved EM i beachhåndball 2002 i Cádiz i Spania, der de tapte finalen 1-2 mot Russland.

Ved EM i beachhåndball 2004 kom de på igjen på 5.-plass, og i 2006 kom de på 4.-plass ved EM i beachhåndball 2006 i Tyskland, etter at de tapte bronsefinalen 0-2 for Kroatia. Ved EM i beachhåndball 2007 i Italia endte de på 10.-plass av de 18 lagene som deltok.

De kom på 11. og sisteplass ved EM i beachhåndball 2009 i Larvik, og 7.-plass ved EM i beachhåndball 2011.

I juli 2013 deltok de ved EM i beachhåndball 2013 i Randers i Danmark, der de kom på 8.-plass.

### World Games

Ved World Games 2005 kom Tyrkia på 3.-plass.

Referanser
----------

1. ↑  DHF - *The groups for the 2013 European Beach Handball Championships*, besøkt 31. juli 2013.
2. ↑  IHF - *I Men's and Women's Beach Handball World Championships 2004 >> Fixtures and Results >> Women*, besøkt 31. juli 2013.
3. ↑  IHF - *I Men's and Women's Beach Handball World Championships 2004 >> Statistics >> Women*, besøkt 31. juli 2013.
4. ↑  IHF - *II Men's and Women's Beach Handball World Championships 2006 >> Fixtures and Results >> Women*, besøkt 31. juli 2013.
5. ↑  EHF - *2000 Women's ECh Beachhandball* Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
6. ↑  EHF - *2002 Women's ECh Beachhandball* Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Tyrkias håndballforbund
***Kort møte***  (*Brief Encounter*) er et britisk drama fra 1945 regissert av David Lean.

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Cannes i 1945, hvor den vant Gullpalmen.

Handlingsreferat
----------------

Laura Jesson er en respektabel britisk kvinne fra middelklassen i et kjærlig, men ganske kjedelig ekteskap. Laura, som mange kvinner på den tiden, reiser til en nærliggende by hver torsdag for å handle, eller gå på kino. Når hun vender tilbake fra en slik tur til Milford, møter hun en annen passasjer ved jernbanen. Mannen er Alec Harvey, en idealistisk allmennlege som også arbeider som konsulent ved et lokalt sykehus. Begge to er gift på hver sin kant, og med barn.

De møtes flere ganger, og oppdager at deres uformelle forhold snart utvikler seg til noe dypere, og nærmer seg utroskap. For en stund møtes de åpent - frem til de støter på venner av Laura, og behovet for å narre andre om deres møter oppstår. Senere går de til en leilighet som tilhører Stephen, en venn av Alec og en doktor. Men blir avbrutt av Stephens uventede og dømmende retur. Laura, ydmyket og skamfull, løper raskt sin vei.

De innser snart at en affære, eller en fremtid sammen, er umulig. De ønsker ikke å skade familiene deres, er blir enige om å skilles som venner. Alec blir også tilbudt en jobb i Johannesburg, Sør-Afrika, hvor broren hans bor. Ved deres siste samtale møter de tilfeldigvis Dolly Messiter, en snakkesalig bekjent av Laura, som slår seg sammen med dem - uvitende om parets indre problemer. Dolly fortsetter å skravle videre, og Alec reiser sin vei uten det lidenskapelige farvel de begge lengter etter.

Medvirkende
-----------

* Celia Johnson - Laura Jesson
* Trevor Howard - Dr Alec Harvey
* Stanley Holloway - Albert Godby
* Joyce Carey - Myrtle Bagot
* Cyril Raymond - Fred Jesson
* Everley Gregg - Dolly Messiter
* Margaret Barton - Beryl Walters, tea-room assistant
* Marjorie Mars - Mary Norton

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 16. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kort møte* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Kort møte* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Kort møte* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Kort møte* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Kort møte* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Kort møte* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Kort møte* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Kort møte* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Kort møte* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Kort møte* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USA USAs flagg |
| Turn menn |
| Sommer-OL |
| Gull | 1932 Los Angeles | Tauklatring |

**Raymond Bass** (født 15. januar 1910 i Chambersville, Calhoun County, Arkansas, USA, død 10. mars 1997 i California, USA) var en amerikansk gymnast og olympisk mester, samt admiral i den amerikanske marinen. Han deltok i Sommer-OL 1932 hvor han tok gull i grenen tauklatring. Dette var forøvrig siste gang tauklatring var olympisk øvelse etter å ha stått på programmet siden starten i 1896.

Bass gjorde parallelt med sin idrettsinnsats også militær karriere, og tjenestegjorde som admiral og skipper på ubåt under andre verdenskrig. Han var den eneste amerikanske ubåtskipper som overlevde to oppdrag i Japanhavet. For sin innsats ble han belønnet med 2 Navy Cross som er den høyeste utmerkelse som kan gis av Marinedepartementet i USA, Legion of Merit, Silver Star og Bronze Star. I fredstid hadde han kommando over en flåte på 55 ubåter. Etter å ha avsluttet sin militære karriere i marinen i 1959 fortsatte han sin karriere i det private næringsliv.

Bass døde i 1997, 87 år gammel.

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 27. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  "1932 Summer Olympics – Los Angeles, United States – Gymnastics" Arkivert 19. august 2007 hos Wayback Machine. *databaseOlympics.com* (engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raymond Bass – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bass – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bass – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Bass – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
* Intervju med Raymond Bass fra 1988[*død lenke*] (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
I sammenhengen telekommunikasjon og EDB er en enhet eller teknologi **bakoverkompatibel** eller **baklengs kompatibel** hvis den virker med inndata fra et eldre enhet
. Hvis produkter laget for den nye standarden kan motta, lese, vise eller spille av eldre standarder eller formater, er produktet bakoverkompatibelt. Eksempler på slike standarder er dataformater og kommunikasjonsprotokoller.

Det motsatte er *fremoverkompabilitet*, som forutsetter at en eldre enhet tillater (eller forventes å tillate) dataformater som er skapt av nye (eller fremtidige) enheter, kanskje uten å støtte alle de nye egenskapene. En standard støtter fremoverkompabilitet hvis et eldre produkt kan motta, lese, vise, eller spille av den nye standarden.

Eksempler
---------

* De fleste Blu-ray-spillere kan spille av standard CD og DVD disker, og de fleste DVD-spillere kan spille av standard CD-er.
* Mange videspillkonsoller er bakoverkompatibel med spill fra forrige generasjons konsoll.
* Microsoft Windows har systemer for å kunne være bakoverkompatibel med programvare i utgangspunktet laget for tidligere versjoner av operativsystemet.
* Intel-versjonene av Mac OS X fra versjon 10.4 (Tiger) til 10.6 (Snow Leopard) bruker Rosetta, som er programvare som muliggjør å kjøre programvare beregnet for PowerPC-versjonen av Mac. Denne programvaren finnes ikke på Lion.

Referanser
----------

1. ↑  «backward compatible - Computer definition». yourdictionary.com. Arkivert fra originalen 18. oktober 2009. Besøkt 18. oktober 2009.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Frankrikes flagg Frankrike |
| VM i turn |
| Bronse | VM 1950 i Basel |  Lagkonkurranse |
| Bronse | VM 1950 i Basel |  Frittstående |
| Bronse | VM 1950 i Basel |  Skranke |

**Raymond Dot** (født 20. desember 1926 i Puteaux, død 30. juni 2015) var en fransk turner. Han representerte turnforeningen *Puteaux*.

Han var med på det franske laget som fikk bronse i lagkonkurransen ved VM i 1950. Individuelt fikk han i tillegg bronse i frittstående og skranke. I frittstående var han bare 0,05 poeng fra gullet, som sveitsiske Ernst Gebendinger og Josef Stalder delte.

Han deltok også ved OL i 1948, 1952 og 1956. I 1948, 21 år gammel, fikk han tre fjerdeplasser; det franske laget kom på 4.-plass i lagkonkurransen, og individuelt fikk han 4.-plass i både frittstående og svingstang.

Ved turn-EM 1955 kom han på 7.-plass sammenlagt, og ble Frankrikes beste utøver ved dette EM.

På nasjonalt nivå har han fire franske mesterskap: i 1950, 1951, 1953 og 1954. Seiersrekken hans ble brutt av André Weingand i 1952

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   fichier des personnes décédées, deces.matchid.io, besøkt 27. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.lequipe.fr[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Sport Komplett – *Turnen – Weltmeisterschaften Herren Mehrkampf*
4. ↑  Liste over franske mestre i turn[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raymond Dot – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Raymond Dot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
Bohlendachhuset på Holmen i København Foto: Jan Kronsell 
**Boye Magens** (**Johan Boye Junge Magens**) (født 23. september 1748 i København, død 6. juni 1814 samme sted) var en dansk klassisistisk arkitekt og hoffbyggmester.

Han var utdannet ved Kunstakademiet under C.F. Harsdorff og etter 1767 arbeidet han ved Harsdorffs kontor. Magens var en av Harsdorffs mest betydelige elever, men han fikk aldri oppgaver hvor han kunne utfolde seg i stor grad. 

Magens var bygningskonduktør under Overbygningsdirektionen i 1771–77, kongelig bygningsinspektør fra 1782, hoffbyggmester 1789 og Søetatens byggmester samme år. Han ble professor i perspektiv ved Akademiet i 1799.

Størst betydning fikk Magens som Søetatens byggmester. På Holmen står fremdeles Bohlendachhuset fra 1801.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 00149273[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 5308, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Fredningssak - bygningene på Holmen

Eksterne lenker
---------------

* (da) Boye Magens på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** ULAN
 |

Portal: Danmark
**Wang Meng** (kinesisk: 王蒙, pinyin: *Wáng Méng*, født 1934 i Beijing i Kina) er en kinesisk forfatter og tidligere kulturminister.

I en alder av 14 år ble han medlem av kommunistpartiet og i mars 1949 medarbeider i Det nye demokratiske ungdomsforbunde. Hans debutroman «Lenge leve ungdommen» kom ut i 1953. Etter å ha arbeidet i flere år på mange forskjellige distriktskontorer hadde han oppdaget visse mangler. Derfor publisrte han i 1956, under Hundreblomsterkampanjen, den kritiske kortromanen *Den nye ynglingen i organisasjonsavdelingen* (*Zhuzhibu xinlai de nianqingren*) som kritiserte partiets byråkrati. Han ble anklaget for skittkasting mot Partiet men fikk til å begynne med støtte fra Mao Zedong. Men høsten 1957 begynte antihøyrekampanjen og Wang ble heftig kritisert og stemplet som «høyremann». Han ble sendt ut på landet. I 1963 ble han sendst til provinsen Xinjiang. Han arbeidet på marken om dagene og lærte seg uigurernes språk om kveldene.

I 1971 ble Wang sendt på en kaderskole for å formes til de rette meningene. Etter en tid fikk han oversette uigurske skrifter til kinesisk, og i 1978 lot man ham forfatte igjen og i 1979 fikk han vende tilbake til Beijing. 

Han var Folkerepublikken Kinas kulturminister fra 1986 til 1989.

Han er i dag professor, rådgiver og æresprofessor ved flere kinesiske universiteter.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000017940, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id wang-meng[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wang Meng hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** CiNii **·** Munzinger (iba)
 |
**Image** (uttale: *imidsj*) er et engelsk ord som betyr bilde. I norsk er ordet overtatt fra engelsk som igjen har fått det fra det latinske *imago*. I norsk brukes *image* med flere betydninger, særlig om bilder eller oppfatninger som blir skapt eller danner seg, det vil renommé eller omdømme, av kjente personer og firmaer.

Ulik bruk
---------

### Offentlig bilde

Image er det omdømme eller inntrykket en mer eller mindre bevisst prøver å formidle til omverdenen om seg selv. Slik image kan kalles *public image* eller offentlig bilde. Dette er den synlige delen av det vi beskriver som sosiale roller. Imaget kan anses å være vellykket hvis det blir oppfattet slik det var ment å sees. Det motsatte kalles «å miste ansikt». Dette uttrykket har vi fra Kina, hvor det offentlige ansiktet har alt å si for ens prestisje.

### Selvbilde

Sett innenfra personen selv, kan *image* tilsvare selvbilde eller identitet, som kan falle mer eller mindre godt sammen med imaget.

### Markedsprofil

Image brukes også om det inntrykk og omdømme firmaer og organisasjoner prøver å skape rundt seg selv, sine frontfigurer, varer og tjenester i et marked eller i offentligheten. Det betyr så mye at mange har egne pressekontakter som er trent i å håndtere vanskelige spørsmål og bruker PR-byråer for å planlegge det som kalles profil. Virkemidler er eksempelvis også profilprodukter og visuell kommunikasjon.

Imagebygging er en del av arbeidet med å skape en popstjerne.

Se også
-------

* Markedskommunikasjon
* Profilering
* Profilklær
* Merkevarebygging

Referanser
----------

1. ↑  «Image», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «Omdømme», *Bokmålsordboka*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Boxholms säteri.
**Boxholm** er et tettsted i Östergötlands län i Sverige. Det er administrasjonssenter i Boxholm kommune. I 2010 hadde tettstedet 3 194 innbyggere.

Boxholm er en gammel industriby og ligger ved Svartån og Södra stambanan.

Boxholms bruk
-------------

Utdypende artikkel: Boxholms AB

Boxholms bruk ble grunnlagt i 1754, og ble omdannet til aksjeselskap i 1872. Siden først på 1980-tallet er brukets virksomhet (bl.a. stålverk, sagbruk, meieri og jordbruk) blitt oppdelt mellom flere forskjellige selskaper.

Tilbake av det tidligere industrimiljøet finnes noen rødmalte arbeiderboliger, samt et par eldre bruksbygninger, bl.a. ei kvern fra 1777, som nå er Boxholms eldste bygning (som i dag fungerer som museum). Tilbake finnes også disponentvillaen og den nygotiske kirken, bygget slaggstein 1895–1897 etter tegninger av Gustaf Petterson, se Boxholm kirke.

Byens administrative historie
-----------------------------

Boxholm var municipalsamhälle mellom 1904 og 1946, og deretter köping. Siden 1971 har byen vært administrasjonssenter i Boxholm kommune.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 11. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Boxholm kommune i Östergötlands län i Sverige |
| --- |
|  | Boxholm **·** Strålsnäs |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Sandnes Idrettslag** (stiftet 1920) har sin base i bygda Sandnes mellom Hesseng og Bjørnevatn i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Klubben har aktive grupper innen fotball, orientering, friidrett, langrenn, skihopping og alpint. Det meste av aktiviteten foregår i Sandnes Idrettspark som er Sør-Varangers største anlegg for vinteridrett.

Langrenn
--------

Idrettslaget har en aktiv langrennsgruppe for utøvere i alle eldre. Den mest kjente utøveren med bakgrunn i Sandnes IL er Krister Sørgård som konkurrerte for SIL i ungdomsåra. Klubben eier og vedlikeholder et av de flotteste skianleggene i Finnmark med et stort nett med langrennsløyper. Langrennsarenaen fikk i 2013 FIS-godkjenning og kan dermed brukes til alle typer internasjonale renn.

Alpint
------

**Sandnes Alpinklubb** ble stiftet i 1974 og aktiviteten var høy til langt ut på 80-tallet. Deretter lå alpinklubbens aktivitet nede i mange år. Da Sandnes alpinsenter kom i drift fra desember 2002, hadde idrettslaget ansvar for driften.

Fotball
-------

Klubbens fotballag spilte i 2. divisjon (da nivå 2, hvor Finnmark hadde egen avdeling) i 1972. I dag har idrettslaget aktivitet bare i de yngste årsklassene. Klubben eier Kirkenes nærområdes eneste fotballbane med naturgress.

Eksterne lenker
---------------

* Sandnes Idrettslag
* Norges Fotballforbund: Sandnes IL

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Cecilie Lundgreen** (født 6. februar 1973) er en norsk golfspiller fra Borregaard Golfklubb. 

Som amatør vant hun det norske juniormesterskapet i 1991 og norgesmesterskapet for kvinner i 1994. Hun ble profesjonell 1. juni 1997. I 1999 debuterte hun på Ladies European Tour (LET), hvor hun i 2001 ble nr. 28 på *Order of Merit*, hennes beste år så langt. Hennes beste plassering i en turnering er annenplassen i South African Masters i 2001. Etter å falt ut av Europatouren grunnet for lav plassering på pengelista, spilte Lundgreen på LET Access Series, nivået under LET, fram til 2012. Da kvalifiserte hennes plassering på pengelista henne for LET-sesongen 2013.

Utenfor golfbanen har hun engasjert seg for blinde og svaksynte i Zimbabwe, og har tatt initiativ til *pro-am*-turneringen Eyes for Zimbabwe som er blitt arrangert både i Norge og Zimbabwe.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cecilie Lundgreen – Europatouren Rediger på Wikidata
* «Eyes for Zimbabwe» & Cecilie Lundgreen. This is my story …

Portal: Golf
Innsjøen Kuetsjarvi, sett østfra mot Norge. Sundet mellom Kuetsjarvi og Svanevatn, med Salmijarvi på den nordlige bredden, ses midt i bildet.
**Salmijarvi** (russisk: Сальмиярви, finsk: *Salmijärvi*) er en bosetning i Petsjenga rajon i Murmansk oblast i Russland. 

Stedet ligger ved Kuetsjarvisundet, et en kilometer langt og 200 meter bredt sund mellom Svanevatn (finsk: *Salmijärvi*) og Kuetsjarvi, et bakvann til Svanevatn/Pasvikelva. Salmijarvi tilhørte Finland fra 1920 til 1944, og da ble kalt Salmijärvi. Noen kilometer mot øst ligger den nåværende byen Nikel, som under den finske tiden ble ansett som en del av Salmijärvi, og som da ble kalt Kolosjoki etter elva som renner gjennom byen.

Den tidligere finske Ishavsveien gikk gjennom Salmijärvi. Under den finske tiden gikk det en bilferge over Pasvikelva til Svanvik i Norge. I dag er den eneste forbindelsen med Norge over grensestasjonen Storskog nær Elvenes i nord.

Befolkning
----------

I 1929 hadde Salmijärvi 441 innbyggere, hvorav 394 finske, 41 skoltesamer og seks russere. Salmijärvis befolkning økte fra begynnelsen av 1930-tallet med oppbygningen av gruver og utvinningsindustri i Nikel, det daværende Kolosjoki. I 1938 hadde Salmijärvi 831 innbyggere og i 1939 hele 1509.

Innbyggertallet i 2010 var kun 71 personer.

Litteratur
----------

* Onnela Samuli & Vahtola Jouko (red.) (1999). *Turjanmeren maa, Petsamon historia 1920–1944*. Rovaniemi: Petsamo-Seura r.y. ISBN 952-91-0873-7.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon
 |
**Cecilie Marie Nissen** (født 1966 i Trondheim) er en norsk billedkunstner, skribent, og politiker (V) bosatt i Kristiansand.
Hun er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim (1995–1999) og Universitetet i Oslo (1992). Nissen var medlem av medlem av kunstnergruppen Acme fra 1997-2003 og er medlem av kunstnerduoen Zulu. Hun har deltatt på utstillinger på b.l.a. 1998 *Galleri F15*, 1999 *Botkyrka konsthall,* 2000 *UKS galleri*, 2002 *Galleri Brandstrup, Oslo*, 2003 *Hå gamle prestegård*, 2004 Rogaland kunstnersente, Trøndelag Senter for Samtidskunst, Konstepedemin, Göteborg, 2008 Galleri Henrik Gerner, 2010 SKMU Sørlandets kunstmuseum

Hun har også deltatt på «Biennale Syd», og hun har deltatt på «Norske Bilder» flere ganger. Hun har utsmykket rom 410 på Refsnes Gods, og hun har mottatt flere stipendier.[]

Nissen arbeider med maleri som bærer tydelige spor etter den håndverksmessige prosessen, med referanser til maleriets historie. Tradisjonen problematiseres idet hun setter bildene sammen til montasjer. Hun komponerer lerretene til en helhet som kan dekke store veggflater. Maleriene blir slik en del av de arkitektoniske omgivelsene i gallerirommet. Motivene er hentet fra omgivelser vi alle kan relatere til, som interiører fra dagliglivet, «snapshots» av mennesker, eller utsnitt av natur eller arkitektoniske detaljer.

Kunst- og formidlingsprosjektet Zulu fokuserer på det grunnleggende, menneskelige begjær etter å skape figurer og verdener, og ønsker at arbeidene skal utløse en enkel kommunikasjonsprosess, hvor betrakteren skal kunne projisere egne psykologiske eller følelsesmessige assosiasjoner inn i verket. Zulu ble i 2011 nominert til Gullsekken 2011

Nissen er nestleder i Christianssands Kunstforening og styremedlem i Kristiansand Venstre.[*når?*]

Eksterne lenker
---------------

* Cecilie Nissen
* Zulu
* Omtale av utstilling
* Akershus kunstnersenter
* UNGE KUNSTNERES SAMFUND
* Omtale av utstilling Jærbladet
* Listen omtaler av utstilliger

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Star Destroyer**, også kjent som **Star Dreadnoughts**, er en fiktiv klasse store krigsromskip i Star Wars universet. Skipene tilhører det galaktiske imperiet og er 1600 meter lange og 1015 meter brede, armert med turbolasere, ion-kanoner og tractor beam projektorer. Skipene inneholder 6 TIE-fighter skvadroner, som tilsammen utgjør 72 TIE-fighter. Den imperiske Star Destroyer, som gjør sitt første inntog i løpet av de første sekundene av *Star Wars Episode IV: Et nytt håp* (1977) der den jakter på *Tantive IV*, er "flaggskipet til den imperiske flåten". Star Destroyer dukker opp i de originale filmene *Star Wars Episode IV: Et nytt håp*, *Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake* og *Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake*, samt i prequel filmen *Star Wars Episode III: Sithene tar hevn*. I tillegg til film opptredenene dukker de også opp i det ekspanderte universet i form av tegneserier, bøker og spill.

I den første Star Wars filmen fra 1977 bruker Han Solo begrepet "Imperial cruisers". Begrepet "Star Destroyer" blir ikke brukt i dialog før i *Imperiet slår tilbake*.

Super Star Destroyer
--------------------

Super Star Destroyer er den største klassen Star Destroyer. Den får selv regulere Star Destroyere til å se ut som små skip. Skipet er 19 kilometer langt og bevæpnet med Turbolasere, ion-kanoner og Tractor Beam Projektorer. Romskipet har plass til 144 TIE-fightere.

I filmen *Imperiet slår tilbake* blir romskipet *Executor* i "super klassen" fremstilt som flaggskipet til Darth Vader. Skipet ble ødelagt under slaget ved Endor i *Jediridderen vender tilbake*. Det ble ødelagt ved at A-wing pilot Arvel Crynyd krasjet flyet sitt i skipets bro, noe som førte til at *Executor* krasjet inn i den andre dødsstjernen.

Referanser
----------

1. ↑  «Star Wars: Databank: Imperial Star Destroyer». Lucasfilm. Besøkt 22. desember 2011.
2. ↑  Star Wars: A New Hope script Arkivert 30. mars 2014 hos Wayback Machine.
3. ↑  *Inside the Worlds of Star Wars Trilogy*
4. ↑  «Star Wars: Databank: Super Star Destroyer». Lucasfilm. Besøkt 5. november 2008.
5. ↑  Sarli, Gary M. (9. mars 2006). «Jedi Counseling 84». Wizards of the Coast. Besøkt 15. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Star Destroyer* på Wookieepedia: en *Star Wars*-wiki
* (en) *Super Star Destroyer* på Wookieepedia: en *Star Wars*-wiki
* (en) *Venator Star Destroyer* på Wookieepedia: en *Star Wars*-wiki
* (en) *Category:Star Destroyers* på Wookieepedia: en *Star Wars*-wiki
***Star Trek Beyond*** er en amerikansk science fiction-film fra 2016 regissert av Justin Lin. Hovedrollene spilles av Chris Pine, Zachary Quinto, Simon Pegg, Karl Urban, Zoe Saldana, John Cho, Anton Yelchin, Sofia Boutella og Idris Elba.

Filmen er oppfølgeren til *Star Trek* (2009) og *Star Trek Into Darkness* (2013), og er den 13. i rekken av *Star Trek*-filmer.

Handlingsreferat
----------------

Stjerneskipet USS Enterprise ankommer Starbase Yorktown, for å skaffe forsyninger og landlov til mannskapet deres. Kaptein James T. Kirk har søkt om forfremmelse til viseadmiral, og han anbefaler Spock for å ta over som kaptein. I mellomtiden gjenforenes Hikaru Sulu med familien. Montgomery Scott jobber for å holde skipet i drift. Spock og Nyota Uhura har avsluttet forholdet deres. De får også beskjed fra New Vulcan om at ambassadør Spock er død.

USS Enterprise sendes ut på redningsoppdrag etter at en livbøyle fra ett annet fartøy dukker opp fra en nærliggende ukjent stjernetåke. De møter Kalara som hevder at skipet hennes er strandet på Altamid, en fremmed planet i tåken. En massiv sverm av små skip tar USS Enterprise i bakhold, og begynner raskt å rive skipet fra hverandre. Deres leder, Krall, og mannskapet hans kontrollerer nå USS Enterprise, fanger og dreper en rekke besetningsmedlemmer, og forsøker å finne Abronath - en relikvie som ble funnet under et nylig oppdrag.

Kirk beordrer deretter mannskapet til å forlate skipet, og etterlate restene av USS Enterprise på Altamid. Kalara visste at skipet kom til å bli angrepet, og de lurer henne til å avsløre seg selv som Kralls spion. Dr. Leonard McCoy og en skadd Spock leter etter andre overlevende. Krall har til hensikt å angripe United Federation of Planets, ødelegge hele føderasjonen, og igangsette en konflikt over hele galaksen. Men de overlevende fra USS Enterprise forsøker å ta opp jakten på Krall, og forhindre planene hans.

Rolleliste
----------

* Chris Pine som Captain James T. Kirk
* Zachary Quinto som Commander Spock
* Simon Pegg som Lieutenant Commander Montgomery "Scotty" Scott
* Karl Urban som Lieutenant Commander Dr. Leonard "Bones" McCoy
* Zoe Saldana som Lieutenant Nyota Uhura
* John Cho som Lieutenant Hikaru Sulu
* Anton Yelchin som Ensign Pavel Chekhov
* Sofia Boutella
* Idris Elba

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Star Trek Beyond* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Star Trek Beyond* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Star Trek Beyond* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Star Trek Beyond* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Star Trek Beyond* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Star Trek Beyond* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Star Trek Beyond* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Star Trek Beyond* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Star Trek Beyond* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Star Trek Beyond* på Metacritic Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNE **·** BBC Things
 |
Frimurerlosjen i Trondheim, tegnet av Axel Guldahl sammen med Karl Norum, Johan Christensen og Lars Solberg. Foto: Jensens 
**Peder Axel Mo Guldahl** (født 12. januar 1866 i Trondheim, død 8. oktober 1921 samme sted) var en norsk arkitekt.

Guldahl var utdannet fra Trondheim katedralskole, fra Trondhjems Tekniske Læreanstalt 1885 og fra den tekniske høyskolen i Charlottenburg i Berlin 1887. Han arbeidet noen år i Berlin før han i 1897 vendte hjem til Trondheim og utførte flere offentlige arbeider.

Han utførte Fjellseter turisthotell i 1897, Frimurerlosjen i Trondheim 1899, Lærerskolen i Levanger 1900, Nedre Leirfoss kraftverk 1908, fylkesmannsboligen i Steinkjer 1917, Statsarkivet i Trondheim (1921). I alt er det kjent 76 arbeider av Guldahl, de fleste i Midt-Norge, men også noen i Oslo, Nord-Norge og Sverige.

Guldahl sr var far til Axel Paul Rutger Guldahl (1905–1985) og farfar til Lars Axel Guldahl (f 1951), som begge var/er arkitekter.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Axel\_Guldahl, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 8665fd42-1267-4150-8b4a-c51649ebac0d, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Arkitekt i tredje generasjon» Arkivert 10. februar 2005 hos Wayback Machine.; Adresseavisen, 17.12.2002

Eksterne lenker
---------------

* (en) Axel Guldahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
**Tom Kristoffersen** (født 15. oktober 1976 i Eidsvoll) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn. Kristoffersen har spilt eliteseriefotball for både Lillestrøm - hvor han også spilte spiss - og for Sandefjord som back før han etter 2006-sesongen bestemte seg for å legge opp som fotballspiller på toppnivå da han fikk et lokkende tilbud fra næringslivet, kombinert med at han hadde skadeproblemer i ankelen.. Han tok sølvmedalje i NM i fotball for herrer 2006

Kristoffersen er en venstrebent, anvendelig og hurtig spiller. I løpet av sin karriere har han spilt i forsvar, på midtbanen samt i angrep. Han regnes også som en ledertype og innehadde kapteinsvervet i Sandefjord i lagets første sesong i Tippeligaen.

Den 4. juni 2007 meldte Eidsvold Turn og HamKam på sine nettsider at Tom Kristoffersen skulle spille for HamKam da overgangsvinduet åpnet igjen fra og med 1. juli samme år, og han ble da gjenforent med trener Arne Erlandsen, som også var hovedtrener da Kristoffersen spilte for Lillestrøm. Kristoffersen fikk sin seriedebut for HamKam den 11. august 2007 mot Bodø/Glimt. I 2012 ble han igjen gjenforent med trener Erlandsen. Denne gangen for Ull/Kisa hvor han var fast på laget som overrasket positivt med å ende på kvalifiseringsplss til Tippeligaen. I 2013 hadde han tilbud om å fortsette å spille toppfotball, men etter en lang stund i tenkeboksen bestemte han seg for å signere for Lyn som befant seg i 2. divisjon. I Lyn var han tiltenkt en rolle som midtstopper.

Fra og med 2016-sesongen spiller Kristoffersen for 4.-divisjonsklubben Fremad Famgusta.[]

Referanser
----------

1. ↑  Sandefjord Fotball.no – Tom Kristoffersen legger opp Arkivert 28. februar 2007 hos Wayback Machine. (Publisert 20. november 2006)
2. ↑  Sandefjord Fotball.no – Tom Kristoffersen blir kaptein for Sandefjord Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. (Publisert 8. februar 2006)
3. ↑  HamKam.no – Tom Kristoffersen til HamKam Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. (Publisert 4. juni 2007)
4. ↑  Eidsvold-Turn.no – Kristoffersen forlater Turn Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine. (Publisert 4. juni 2007)
5. ↑  HamKam.no – Kampreferat, Bodø/Glimt - HamKam Arkivert 21. oktober 2007 hos Wayback Machine. (Lest 15. august. 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Kristoffersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Tom Kristoffersen – FBref Rediger på Wikidata
* Spillerprofilen hos HamKam.no
* Spillerprofilen hos Eidsvold-turn.no