recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Megasoma sleeperi*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (3-4 centimeter) og tung bille, en av de mindre artene i slekten *Megasoma*. Kroppen er blankt mørkt rødbrun, pronotum er kraftig punktert. Oversiden er tilsynelatende hårløs, undersiden kledt med nokså lange, lyse hår. Hannen har et kort, to-grenet horn (rettet framover) på hodet, men mangler horn på pronotum. Hunnen er uten horn som vanlig hos hornbiller.

Levevis
-------

Forholdsvis lite er kjent om biologien til denne sjeldne arten.
Voksne biller er funnet i september - oktober.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det sørlige California. Den er regnet som den sjeldneste av de nordamerikanske *Megasoma*-artene.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Megasoma* Kirby, 1825
						* ***Megasoma sleeperi*** Hardy, 1972

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Megasoma sleeperi* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma sleeperi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma sleeperi* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Megasoma sleeperi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Wikispecies: Megasoma – detaljert artsinformasjon

* Bildegalleri over artene
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Megasoma sleeperi*
***Megasoma rex*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne arten er en av verdens tyngste biller. Det er uavklart om dette navnet representerer en "god" art.

Utseende
--------

En meget stor (hannen opptil 135 millimeter inkludert hornet) og tung, svart bille, hannen er en av verdens største biller. Som vanlig blant hornbiller er hannene mye større enn hunnene og har lange horn på hodet og pronotum som hunnene mangler. Billen er svart. Kroppsformen er noe avflatet. Hannen har et langt og krumt horn på hodet, dette er litt oppoverbøyd. På pronotum er det et horn på hver side, denne skiller seg fra andre former av *Megasoma actaeon* (i vid forstand) med at dette hornet er forholdsvis langt og rett. Beina er nokså lange, føttene med skarpe klør.

Levevis
-------

Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe om hunnene. De prøver å gripe motstanderen mellom hornet på hodet og det på pronotum, og vippe ham over på ryggen. Billene er svært sterke for sin størrelse.
Larvene lever i jorden og bruker 1-2 år på utviklingen. Larvene av denne arten er kanskje verdens tyngste insekter - i kultur skal vekter på opptil 200 gram være målt.
De voksne billene spiser gjerne råtnende frukt.

Utbredelse
----------

Arten er beskrevet fra Peru, Ecuador og Colombia.

Systematisk plassering
----------------------

Det antas at denne er samme takson som den nesten samtidig beskrevne *Megasoma actaeon johannae*. Det er uvisst om arten er en egen art eller en form av *Megasoma actaeon*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Megasoma* Kirby, 1825 – 18 arter, Mellom- og Sør-Amerika
							+ *Megasoma actaeon* (Linnaeus, 1758)
								- *Megasoma actaeon johannae* van Meenen & Schouteet, 2018
							+ ***Megasoma rex*** Prandi, 2018
							+ *Megasoma vazdemelloi* Prandi, 2018

Eksterne lenker
---------------

* J. van Meenen og T. Schouteet (2018) A new subspecies and a new individual form of *Megasoma* Kirby, 1825 of Peru (Coleopteraé, Scarabaeidae, Dynastinae). *Lambillionea* 18: 125-138.
* (en) *Megasoma rex* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Greyster** er en blandingshund, der vorstehhund iblandes greyhound for å oppnå en hurtig hundetype med god utholdenhet, eventuelt også pointer for å redusere på størrelsen. Denne hundetypen er av norsk opprinnelse og benyttes først og fremst til konkurranser i hundespannkjøring av trekkhundmiljøet, men det er ikke en stabil hunderase.

Opprinnelse og alder
--------------------

På 1980-tallet begynte en gruppe mennesker i trekkhundmiljøet å eksperimentere med å krysse inn greyhoundblod i vorstehhund, for å oppnå en hurtig hund med god utholdenhet. Det er på det rene at vorstehhund iblandes greyhound for å oppnå større hurtighet, men det egentlige blandingsforholdet rasene i mellom er ukjent. Noen[*hvem?*] hevder også at pointer har blitt blandet inn for å gjøre hundene fysisk mindre, siden greyhound er betydelig større enn vorstehhund.

Hundekjøreren Lena Boysen Hillestad har vært sentral i arbeidet med å få fram denne hunden, og hennes arbeider har blitt hedret nasjonalt og internasjonalt.[] I dag dominerer greystere de korte trekkhundkonkurransene.[] Boysen Hillestad har vunnet 14 VM, 13 EM og 20 NM i nordisk stil.[]

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Den ligner en storvokst vorstehhund, men har kraftigere fysikk og lengre lemmer, og spesielt lårene er meget kraftige.

Bruksområde
-----------

Den er avlet for konkurranser i hundespannkjøring, men fungerer også godt som familiehund.

Annet
-----

* Norske hunderaser

| * v
* d
* r
Norske hunderaser |
| --- |
| Dunker **·** Greyster **·** Haldenstøver **·** Hygenhund **·** Norsk buhund **·** Norsk elghund grå **·** Norsk elghund sort **·** Norsk lundehund | Norges flagg |
**«Haugebonden»** er en folkevise av typen som kalles middelalderballader. I TSB katalogen har den typenummer TSB A 73.

Visa er kjent i Norge og på Færøyene (CCF 133 *Gullsteinur*). De fleste variantene av denne visa er fra Telemark, men den har også vært kjent langs kysten fra Agder i sør til Trondenes i nord. Innholdet tyder på at det kan ha vært en «kystvise».

Visa forteller at bonden går ut i skogen på julekvelden og der møter han haugebonden (I den færøyske visa heter han Gullsteinur) som klager over at drengene til bonden uroer han. Bonden svarer at haugebonden har brukt skipet hans i mange år uten å betale leie.

I telemarkstradisjon er en haugebonden det samme som en fjøsnisse. Han er gardvoren, den første rydningsmann på garden og den som ligger i gravhaugen. Men i visa blir det fortalt at haugebonden holder til på skipet. Dette kan bety at haugebonden opprinnelig har vært en skipsnisse eller klabautermann, i så fall har han blitt haugebonde først når visa spredde seg til Telemark og der er blitt en innlandsvise.

Den vanligste teksten i nyere sangbøker er et utvalg av Knut Liestøls rekonstruerte tekst.

Kilder
------

Tekst og kommentarer av Knut Liestøl i:

* Knut Liestøl og Moltke Moe, *Norske Folkevisor II*, Kristiania 1922, mange nyere utgaver
* Knut Liestøl artikkel i *Håløygminne* VII (1945–48), s. 211
* Olav Sande 3 oppskrifter med melodier fra Hordaland i *Norsk Folkekultur* 2 (1916) s. 158f.
* M.B. Landstad har visa som nr. 37 i Norske Folkeviser fra 1853.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Butikkbelysning** er belysning av butikklokaler, ofte med hensyn og tanke på økt salg og promotering av varene butikken selger. Tradisjonell butikkbelysning kan deles inn i 3 hovedgrupper:

* grunnbelysning
* spotbelysning
* effekt/spesialbelysning

Ved belysning i butikker, utstillings montere og eksponering av spesielle varer søker en ofte og endre RA Indeksen og tilpasse dette til produktet som skal eksponeres slik at ønsket farge virker fremtredende. Ra Indeks Evnen til å gjengi farger og skal ideelt sett være fra 85- 100.

Grunnbelysning
--------------

Grunnbelysningen er den belysningen en trenger for å lyssette selve lokalet. Eksempler er 18W tradisjonelle lysrør i tak og vegger, eller halogenbelysning. Mer moderne versjoner er High Bay-belysning.

Spotbelysning
-------------

Spotbelysningen er belysning som er rettet mot utstillinger eller produkter. Mest brukt her er metallhalogenbelysning. Ulemper med tradisjonell belysning er høyt energikonsum og stor strålevarme, samt en vesentlig grad av UV-bestråling. I senere tid er det utviklet LED-spots som avgir mindre UV- og varmestråling.

Effektbelysning
---------------

Effektbelysningen er belysning som er til for å skape oppmerksomhet enten ved hjelp av farger eller blinkende lys. Mest brukt her er metallhalogenbelysning, RGB-dioder og innebygget LED-belysning i vegger, glass og skilt.

Spesialbelysning
----------------

Til sist spesialbelysning. Dette er ofte belysning som er laget spesielt for enkelt formål. Eksempelvis rødtonet høyenergibelysning som får kjøttet til å virke rødere en det egentlig er i kjøttdisken, eller belysning som får frem fargene i frukt & grønt-diskene.

LED-teknologi gjør at en kan redusere energibehovet med ca. 75%, strålevarmen elimineres helt og UV-bestrålingen like så. Når strålevarmen fjernes, vil en også kunne redusere kraftig på kjølebehovet til butikker og kjøpesentere. Energigevinsten er dermed formidabel. LED produserer ikke lys i det infrarøde eller ultrafiolette spekteret, dermed brukes det ikke energi på å produsere lys som ikke synes. Dette i seg selv er energibesparende.

LED-effektbelysning er ofte RGB-dioder som kan endre fargesammensetning ved spenningsendringer. RGB dioder har derimot en veldig lav RA indeks noe som gjør det uegnet til grunnbelysning.

Som en snittverdi vil LED redusere effektbehovet med ca. 75 %, i tillegg vil energibehovet til HVAC reduseres med ca. 50 %.
**Haugen Hill** var en hoppbakke i Lake Mountain ved byen Dillon i delstaten Colorado, USA. Anders Haugen satte to verdensrekorder i denne bakken.

Den norske immigranten Peter Prestrud kom til Dillon i 1910, og bygde den første hoppbakken der. I 1918 bygde en annen norsk immigrant, Eivind Flood, en større bakke. Med denne bakken konkurrerte Dillon i noen år med Steamboat Springs og Denver om å ha Colorado og verdens største hoppbakke. Anders Haugen satte verdensrekord med 213 fot (64,9 meter) i mars 1919 og 214 fot (65,2 meter) 29. februar 1920.

Interessen for skihopping i Dillon sank etter at Peter Prestrud flyttet til Denver i 1923. I 1961 ble innsjøen Dillon Reservoir oppdemt for å skaffe drikkevann til storbyen Denver. Dillon ble satt under vann og gjenoppbygd i et område lenger opp. Også hoppbakken i Dillon ble oversvømt av drikkevannsreservoaret.

Referanser
----------

1. ↑  Harry Sundby-Hansen: *Norwegian immigrant contributions to America's making*. The International press, New York 1921, s. 166 (digitalisert av Internet Archive)

Kilder
------

* Harold "Cork" Anson: *Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada*. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 40-41
* Skisprungschanzen-Archiv: Dillon CO
**Haugerud skole** var en offentlig grunnskole på Sogn i bydel Nordre Aker i Oslo. Skolen ble bygget i 1860 ved Vestre Haugerud gård, sør for dagens Kringsjå stasjon ved Sognsveien. Skolebygget hadde to klasserom samt lærerbolig med tre rom og kjøkken. Skolekretsen grenset til Frøen skolekrets i vest og syd, om omfattet deler av Ullevål og Vinderen. Mot sydøst var nabokretsene Nydalen og Storo. Skolen hadde til tider mer enn 100 elever. Men på den tiden skolen var i drift, var det vanlige å ha skolegang bare annenhver dag. Elevene gikk altså ikke alle samtidig.

Etter at Vinderen skole ble bygget i 1904 og Grefsen skole i 1905, ble Haugerud skole nedlagt. Bygget ble revet i 1974, og i dag (2019) ligger Frydenhaug barnehage på tomten.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Skolene i Sogn og omegn 1857–1916». Sogn kultur- og historielag. Besøkt 1. mai 2019.

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige grunnskoler i Oslo |
| --- |
|  | Berles **·** Bernhus **·** Bøler **·** Christiania **·** Fossum **·** Fossumberget **·** Gran **·** Grønland **·** Hammersborg (I) **·** Hammersborg (II) **·** Haugerud (Sogn) **·** Hersleb **·** Hovin **·** Hovind **·** Linderud **·** Torshov **·** Tøyenhagen **·** Tyskestranden **·** Rommiskolen **·** Rosenhof **·** Stig **·** Ulven **·** Vaterland **·** Vestliskogen | Norges flagg |

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
*For bruk i matematikk, se Lemma (matematikk)*
Et **lemma** (flertall lemma eller lemmata) er i lingvistikk et leksems kanoniske form. Dette betyr at det er lemmaet som er et ords oppslagsform i ordbøker. 

I morfologien viser et leksem til alle former som har samme betydning, mens lemmaet er den formen som er valgt for å representere alle disse formene. Jo mer omfattende system et språk har for ordbøying, jo viktigere blir lemmaet ettersom det da oppsummerer et stort antall former. I språk som har liten eller ingen bøyning av ord vil lemma og leksem ofte være sammenfallende. 

Forskjellige språk kan velge forskjellige former som lemma. For eksempel bruker språk som norsk og engelsk infinitivsformen som lemma for verb, mens man i latin og gresk bruker presens første person entall. I arabisk er tredje person entall fortidsform den formen som er nærmest leksemets rot, og man har derfor valgt den formen som standard i nyere ordbøker. Prosessen man benytter for å finne et ords lemma kalles lemmatisering. 

I leksikografi brukes lemma om oppslagsordene i en ordbok. Det kan også brukes om oppslagsordene i en encyklopedi, men dette er i forhold til den lingvistiske definisjonen upresist ettersom et slikt verk også vil ha navn og andre former av leksemet som oppslagsord.

Se også
-------

* Lemmaseleksjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Lemierre syndrom** er et tilfelle av en alvorlig blodforgifting, oftest grunnet bakterien Fusobacterium nechroforum, men også av andre bakterier innen Fusobacterie-slekten. Dette er en dødelig bakterie som gir livstruende tilfeller, og det er oftest friske og unge voksne mennesker som blir rammet.

Lemierre syndrom utvikles oftest etter en halsbetennelse forårsaket av bakterier i Streptokokk-familien, som har skapt et krater fylt med puss og bakterier på mandlene. I disse gropene lever anarobe bakterier som ikke trenger oksygen, og gir derfor fusobacterium necrophorum fritt spillerom til å blomstre. Via dette sprer bakterien seg videre i kroppen og herjer som den selv vil. Det blokkerer ofte grener av lungearterien i å bringe blod fra hjertet og til lungene. Dette fører til kortpustethet, brystsmerter og alvorlig lungebetennelse. Dette er en meget sjelden sykdom med bare omtrent 170 tilfeller i de siste 100 årene.

Symptomer varierer per person, men vanligvis starter det med at halsen er sår, høy feber og at kroppen blir svak. Andre symptomer i kan være rask overfladisk pust som kalles tachypnea. Dette er ikke identisk med hyperventilering, hvor puster er dyp og rask.

Disse symptomene er etterfulgt av apati, høy feber, hovne tonsiller (mandler) og en øm og vond hals, hovne lymfeknuter og uttørkelse. Ofte er det magesmerter, kvalme og oppkast i denne fasen, og huden kan bli blek og annerledes. Disse symptomene oppstår vanligvis flere dager til 2 uker etter de første symptomene. Formen kan variere veldig i denne fasen.

Symptomer på lungene kan være pustebesvær, brystsmerter, hoste og vondt å puste. Sjeldent kan det oppstå blod under hoste. Smertefulle ledd eller betente ledd foreligger når leddene er involvert.

Septisk sjokk (nedsatt blodgjennomstrømning og oksygen levering) kan koble seg med unormalt lavt blodtrykk, redusert produksjon av urin i forbindelse med dehydrering og overfladisk og rask pust. Man er gjerne også ømfintlig mot lys, og hodepine og lysskyhet forekommer ofte i tilfeller der det er hjernehinnebetennelse.

Forstørret lever og milt er ikke uvanlig, men er ikke alltid forbundet med lever- eller splenic abscesser.

Andre symptomer:muskelsmerter, gulsott, trismus som er en manglende evne til å åpne munnen og sirklelyder kan noen ganger høres over lungene.
**Ernst Henrik Schildt** (født 10. juli 1914 i Helsingfors, død 15. mars i 2001 i Bromma i Sverige) var en finsk-svensk skuespiller. Han gikk på Dramatens elevskole 1939–42. Han har medvirket i over 50 filmer i Sverige. I Norge spilte han i filmen *Eli Sjursdotter* (1938) som var en norsk-svensk film. Hans filmdebut var i 1935 i *Kanskje en gentleman* av Tancred Ibsen.

Schildt var gift 1940–55 med Margareta Morsing. Deres barn er: Veronica Schildt-Bendjelloul (født 1944, oversetter) og Peter Schildt (født 1951, regissør og skuespiller). Henrik Schildt ble gift 2. gang 1956 med Berit Gramer (født 1929, skuespiller). De har barna: Johan Schildt (født 1959, skuespiller) og Sebastian Schildt (født 1964, sølvsmed og gullsmed). Henrik Schildt er morfar til Johar Bendjelloul (født 1975, kulturjournalist på Sveriges Television).

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 1941 – *Snapphaner* (Snapphanar)
* 1945 – *Blåjackor*
* 1986 – *Amorosa*

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sveriges dödbok 1830-2020, oppført som Schildt, Ernst Henrik, besøkt 14. april 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   ČSFD person-ID 416954[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Svenskagravar.se, «Schildt, ERNST HENRIK», besøkt 25. mars 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henrik Schildt på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Henrik Schildt hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Svensk filmdatabas
**Dvergtrebukk** (*Tetrops praeustus*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet i det meste av Norge, men ikke på Vestlandet.

Utseende
--------

En liten (3–6 mm), middels slank, hårete trebukk med brungule dekkvinger. Arten er en av de minste nordiske trebukkene og ligner sterkt på den sjeldnere arten *Tetrops starkii*, men kan skilles fra denne på at det mørke området i spissen av dekkvingene er mindre, og at sidene av pronotum har både korte og lange hår (bare lange hos *Tetrops starkii*), videre på at pronotum er bredest i midten (bredest bak midten hos *Tetrops starkii*). Antennene er slanke, hårete, mørke og omtrent så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, rundet foran, tett kledt med ganske lange hår. Pronotum er svart, ganske blankt, litt bredere enn langt, bredest i midten, med korte, lyse og lange, mørke hår om hverandre. Dekkvingene er brungule med svart spiss, en del bredere enn pronotum, med markerte skuldre, parallellsidige fra skuldrene til kort før spissen. De er kledt med ganske lange, mest lyse hår. Beina er forholdsvis korte og brungule.

Levevis
-------

Larven lever under barken på nylig døde, tynne greiner av flere ulike løvtrær, kanskje særlig ville og dyrkede epletrær, rogn og hagtorn. Utviklingen tar 1-2 år. Larven lever ofte sammen med trebukkene *Molorchus umbellatarum*, *Pogonocherus hispidulus* og *Pogonocherus hispidus*. De voksne billene kan finnes fra mai til juli, gjerne sittende på blader.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Nord-Afrika og over det meste av Europa øst til Kaukasus. I Norge er den funnet nord til Troms, men ser ut til å mangle på mesteparten av Vestlandet.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825 – ca. 315 arter i Europa
						* Stammen Tetropini
							+ dvergtrebukk, *Tetrops praeustus* (Linnaeus, 1758)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – *Tetrops praeustus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tetrops praeustus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tetrops praeustus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Tetrops praeustus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Tetrops praeustus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Tetrops praeustus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Tetrops praeustus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Tetrops praeustus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Tetrops praeustus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Tetrops praeustus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Tofarget granbarkbukk** (*Tetropium fuscum*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den følger stort sett granas naturlige utbredelse i Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (10–18 mm), slank, brun trebukk med middels lange antenner. Den kjennes særlig på at den har et lyst tverrbånd på den fremste delen av dekkvingene. Ellers ligner den mye på svart granbarkbukk, men er slankere med lengre antenner. Dekkvingene er brune, den fremre delen tett kledt med korte, hvite hår som danner et lyst tverrbånd. Dekkvingene har to ganske tydelige lengderibber.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i nylig døde graner, sjeldnere furuer. Biologien ser ut til å være ganske lik slektningem svart granbarkbukk, og larver av de to artene kan finnes i samme tre. Noen ganger kan også svekkede, levende trær angripes. Larvene lever nær ved bakken mellom barken og veden, og går ikke inn i veden. Larveutviklingen tar 1-2 år. Puppen ligger gjerne over et år før den klekkes. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark. Larvene av denne arten kan bidra til å ta livet av tørkestressede trær, men er trolig et mindre problem enn svart granbarkbukk siden den er sjeldnere.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt de vestligste delene, og videre østover til Japan. I tillegg er den nylig innført med mennesker til Canada. I Norge finnes den på Østlandet og i indre Trøndelag og Nordland, men er mindre vanlig enn slektningen svart granbarkbukk.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832 – 75 arter, 17 i Europa
						* Gruppe Asemini
							+ tofarget granbarkbukk, *Tetropium fuscum* (Fabricius, 1787)

Kilder
------

* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – *Tetropium fuscum*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tetropium fuscum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tetropium fuscum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Tetropium fuscum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Tetropium fuscum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Tetropium fuscum* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Tetropium fuscum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Tetropium fuscum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Tetropium fuscum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Foto av arten[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Gimli** er en dverg fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Gimli, sønn av Glóin (en av Bilbo Lommeluns opprinnelige følgesvenner i *Hobbiten*), er en fjern etterkommer av Durin den Udødelige – den første av de syv dvergefedrene – men er ikke medlem av den kongelige ættelinjen. Gimli er dessuten fetteren til Balin, som også var en av Bilbos følgesvenner. Gimli blir introdusert ved rådsmøtet i Kløvendal, der han kommer sammen med hans far for å overbringe nyheter fra hans hjemsted. Gimli blir valgt av Elrond til å være én av de ni i Ringens Brorskap.

Innen Brorskapet blir Gimli gradvis gode venner med alven Legolas, noe som er spesielt, da alvene og dvergene fremdeles kranglet over noen saker på grunn av Doriaths undergang – og mer på grunn av at Legolas' far, Thranduil, en gang kastet Glóin i et av hans fangehull (se Hobbiten).

Ettersom brorskapet blir nødt til å entre Morias miner, er Gimli i begynnelsen veldig entusiastisk og brenner for å finne en dvergekoloni bestående av hans folk der. Dette håpet snus, og Gimli finner ut at Moria er fullt av orker og at hans folk inkludert hans fetter Balin har blitt nådeløst slaktet av orkene.
Etter at Gandalv faller ned i mørket etter å ha kjempet mot Balrogen, klarer brorskapet omsider å komme seg ut av Minene. De flykter inn i Lothlórien, som er befolket av alver som ikke er særlig vennlige overfor dverger. Gimli ble nødt til å føres inn i skogen med bind for øynene – og dette leder nesten til et voldelig oppgjør inntil Aragorn ber om at alle i følget skal få bind for øynene.

Gimlis mening om alvene forandres dramatisk når han møter Galadriel – hennes skjønnhet imponerer Gimli så mye at når hun spør hva han ønsker seg fra alvene, ber han bare om ett hårstrå fra hennes hode (han får hele tre).
Hans kjærlighet og respekt for Galadriel er bevist ved hans første møte med Éomer av Rohan. Han snakker stygt om Galadriel, og Gimli svarer for det med veldig stygge ord – og dette leder til en anspent situasjon der Aragorn igjen ser seg nødt til å gripe inn.

Etter Ringkrigen ledet Gimli et stort antall av Durins folk mot sør for å etablere et nytt dvergekongedømme i Anglarond, og han ble den første herre over de glitrende hulene i Rohan. Dvergene av de glitrende hulene, ledet av kong Gimli, reparerte mye av den fysiske skaden som ble voldt av Saurons hærer gjennom Ringkrigen. Det er verdt å merke seg at de gjenoppbygget Minas Tiriths store port, og byttet ut treverket med mithril og stål – og pusset opp hele byen.

Gimli var 139 år gammel (født i år 2879 i det tredje tideverv) da Ringens Brorskap satte ut fra Kløvendal – og det gjør ham 52 år eldre enn Aragorn. Han dro i år 120 i det fjerde tideverv over havet sammen med Legolas. Gimli var den første dvergen som dro over havet og kom til Valinor

I Peter Jacksons filmtrilogi *Ringenes herre* blir Gimli spilt av John Rhys-Davies.

Portal: Litteratur
**Centre for Ships and Ocean Structures** (**CeSOS**), eller **Senter for skip- og havkonstruksjoner**, var et senter for fremragende forskning lokalisert ved Marinteknisk Senter på Tyholt i Trondheim. Senteret hadde som mål å utvikle grunnleggende kunnskap om design og manøvrering av skip- og havkonstruksjoner. Det ble utnevnt som et senter for fremragende forskning av Norges forskningsråd og NTNU fra 2002 til 2012. 
Finansieringsperioden av NFR ble avsluttet i 2012, og en del forskningsaktivitet fortsatte, finansiert gjennom eksterne midler.

Forskningsområder
-----------------

Forskningen ved senteret hadde som målsetting å utvikle grunnleggende kunnskap om design og manøvrering av skips- og havkonstruksjoner gjennom teoretisk og eksperimentell forskning innenfor marin hydrodynamikk, strukturell mekanikk og automatisk kontroll. Forskningen tok sikte på å utvikle kunnskap om hvordan havet og dets omgivelser virker inn på skips- og havkonstruksjoner. Det ble benyttet analytiske og statistiske metoder, samt eksperimentelle studier. Kunnskapen kunne bidra til design av sikre, kostnadseffektive og miljøvennlige konstruksjoner, og kunne også nyttes i planleggingen og gjennomføringen av marine operasjoner. Det var forventet at betydningen av fiskeoppdrettsanlegg og utnyttelse av fornybar energi fra havet vil øke i fremtiden. Den vitenskapelige forskningen ved senteret tok høyde for denne utviklingen, og fokuserte på å utvikle ny kunnskap basert på synergien mellom hydrodynamikk, strukturell mekanikk og automatisk kontroll.

Fakta om CeSOS
--------------

Antall ansatte ved utgangen av 2012: 6 nøkkelpersoner, 2 administrativt ansatte, 11 post-docs, 43 ph.d.-kandidater, 7 uteksaminerte ph.d.-kandidater, 28 uteksaminerte masterstudenter, 5 adjunkter, 4 gjesteprofessorer, 3 besøkende forskere fra INSEAN og Massachusetts Institute of Technology og 5 besøkende ph.d.-kandidater. 

Publikasjoner i 2012: 2 bøker, 14 bokkapitler, 10 internasjonale gjestetaler (key note lectures), 57 tidskriftartikler og 95 konferanseartikler.

Videre innsats av nøkkelpersonalet i 2012: Redaksjonelt samarbeid med 21 vitenskapelige tidsskrifter og medlemmer av 14 komiteer (arrangering av internasjonale konferanser).

Eksterne lenker
---------------

* CeSOS Arkivert 27. oktober 2012 hos Wayback Machine. på NTNUs nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Friedrich Nicolaus Bruhns** (1637–1718) var en dansk-tysk barokk-komponist, onkel til Nicolaus Bruhns.

Friedrich Nicolaus Bruhns ble født inn i en schleswig-holsteinsk musikerfamilie. I 1682 ble han Nicolaus Adam Strungks etterfølger som leder av *Hamburger Ratsmusik* og fra 1687 var han *Canonicus minor* ved byens domkirke.

En *Markuspasjon* og en *Johannespasjon* (1702 og 1706) som tidligere ble tilskrevet Reinhard Keiser er bevart etter Bruhns. Videre er det bevart elleve solokantater for generalbass og to fioliner som stammer fra årene 1706 – 1712 og 1715 – 1718.

Den 19. april 1726 (langfredag) oppførte Johann Sebastian Bach Bruhns' *Markuspasjon* (1702) i Thomaskirken i Leipzig.

Referanser
----------

1. 1 2   imslp.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Wolff, Christoph (2001). *Johann Sebastian Bach: The Learned Musician*. W. W. Norton & Company. ISBN 0393322564.  s. 281f

Litteratur
----------

* Daniel L. Melamed und Reginald S. Sanders: «Zum Text und Kontext der „Keiser"-Markuspassion», i *Bach-Jahrbuch* 1999, s. 35–50.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
En mannlig «sexslave» iført en svart *gimp suit* eller japansk *zentai-drakt*. Plagget dekker kroppen helt og inngår i seksuell fetisjistisk lek og sadomasochisme, særlig bondage (binding).
**En gimp suit** (engelsk for «sexslavedrakt») er en heldekkende, ettersittende drakt som blir brukt i seksuell fetisjistisk lek og sadomasochisme. Drakten eller plagget skal dekke hele kroppen fullstendig, også hender og føtter, og være ekstremt tettsittende. Den har ofte en fastsydd hette. Hvis ikke, kan bæreren også ha på seg en bondage-hette eller gimp-maske. Plagget kan være laget av gummi, PVC, elastan, darlex eller lær. Lær er imidlertid ikke like tøyelig og tettsittende som andre materialer og stoffer.

Gimp suiten kan blant annet sees i den amerikanske filmen *Pulp Fiction* fra 1994.

Betegnelsen *gimp suit* er dannet fra *gimp*, et engelsk slanguttrykk for «krøpling» som også brukes om «underdanig» eller «sexslave» i sadomasochistisk lek, særlige menn iført trang, heldekkende drakt med maske. *Guimp suit* kalles også *bondage suit* på engelsk.

Se også
-------

* Zentai, japansk betegnelse for tettsittende, heldekkende kroppsdrakt av elastiske tekstiler, for eksempel elastan
* Mumifisering (fetisj), seksuell fetisj der en person pakkes inn som en mumie
**Kristoffer Zetterstrand** (født 27. september 1973 i Stockholm) er en svensk billedkunstner.
Han er utdannet ved Kungliga Konsthögskolan, 1996-2001. Zetterstrand arbeider i en klassisk maleritradisjon, men hans verk kjennetegnes ofte av påvirkninger både fra kunsthistorien og moderne datagrafikk. Hans debututstilling i 2002 bygget på bilder fra videospillet *Counter-Strike*.

Han bor og arbeider i Stockholm, og har siden 2002 også vært lærer ved kunstskolen Gerlesborgsskolan i Stockholm.

Han ble tildelt Marianne & Sigvard Bernadottes Kunstpris for 2012.

Zetterstrand er representert ved Galleri Stene Projects i Stockholm.  

Noen av hans kunstverk kan brukes som utsmykning i videospillet *Minecraft*.

* The game, 2009 *The game*, 2009
* The stage is set, 2006 *The stage is set*, 2006
* Wanderer, 2008 *Wanderer*, 2008
* The master, 2008 *The master*, 2008
* Dante and the three beasts, 2007 *Dante and the three beasts*, 2007
* Thawing, 2008 *Thawing*, 2008
* Bonjour Monsieur Courbet, 2008 *Bonjour Monsieur Courbet*, 2008
* Graham, 2003 *Graham*, 2003

Eksterne lenker
---------------

* Kunstnerens hjemmeside
* Galleri Stene Projects
* Kristoffer Zetterstrand og Minecraft

Portal: Kunst
Fingernegler.
Tånegler.
Plakat om neglhygiene
**Negler** er harde plater på finger- og tåtuppene (ytterfalangene) som dannes av det samme proteinet som danner håret, keratin. De beskytter fingertuppene, tåtuppene og vevet under og rundt fra skade. Negler forekommer blant de aller fleste primater, men er imidlertid et sjeldent fenomen blant andre pattedyr. Neglene hos mennesker vokser med en gjennomsnittshastighet på 3 millimeter per måned. Fingernegler trenger 4 til 6 måneder for å oppnå normal lengde, og Tånegler 12 til 18 måneder. Den eksakte hastigheten avhenger av levealder, sesong, treningsnivå og diverse herdingsfaktorer.

Biting av negler hos mennesker kan indikere stress, kjedsomhet, sult, eller det kan være en vane. Biting av negler kan føre med seg bakterier som ligger under overflaten til neglen inn i munnen, og kan føre til ekstra/unormal slitasje av tannemaljen.[]

Negler kan bli veldig skarpe, og kan påføre skader ved kloring, noe som kan føre til infeksjon og/eller arr. Når en negl vokser inn i huden ved siden av eller foran neglen, kalles det inngrodd tånegl.

Mange dyr benytter seg av negler under jakt, både kattedyr, hundedyr og bjørn. Disse er langt spissere og kalles klør. Klørne brukes primært som griperedskap og brukes for at rovdyret skal kunne holde byttet fast eller klamre seg til det. De benyttes også til klatring, og fingerdyr bruker neglene sine for å grave frem larver fra råtne stubber og lignende. Klør kan ofte kontrolleres ved hjelp av muskler. Mange dyr trekker dem inn mot potene for å unngå skade ved løping.

Hos mennesker er den vanligste neglesykdommen neglesopp. Den utgjør over halvparten av alle sykdomstilfeller i neglene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Gjennomsnittstemperatur (tetraterm) for månedene juni til september, 1991–2020
Gjennomsnittstemperatur (tetraterm) for månedene juni til september, 1961–2020
Endring i tetraterm mellom 1991–2020 og 1961–1990
**Tetraterm** er et uttrykk for sommervarmen. Middeltemperaturen i de fire månedene i vekstsesongen, i Norge juni, juli, august og september gir et uttrykk for varmeklimaet i veksttiden. Innen skogsbotanikken blir tetraterm brukt for å definere varmekravet som ulike treslag setter for å kunne vokse naturlig. I sørligere strøk vil det i tillegg være hensiktsmessig å ta med temperaturen i mai. Da vil pentatermen gi et bedre uttrykk for varmeklimaet.

Minstekrav til sommervarme for noen treslag i Norge| Treslag | Tetraterm C |
| --- | --- |
| Bøk | 13,4 |
| Eik | 12,6 |
| Hassel, spisslønn, lind | 12,5 |
| Ask, svartor | 12,4 |
| Alm, sølvasal | 11,2 |
| Furu, gran | 8,4 |
| Rogn, gråor, hegg | 7,7 |
| Asp | 7,6 |
| Dunbjørk | 7,5 |
| Einer | 5,3 |
| Dvergbjørk | 4,3 |
| Polarvier | 1,4 |

Tetratermen for Norge har økt fra perioden 1961–1990 til 1991–2020, som vist i figurene.

Referanser
----------

1. ↑  Etter A. Helland «Tregrændser og sommervarmen», *Tidsskrift for skogbruk* 1912, gjengjeve etter Knut Skinnemoen *Skogskjøtsel* 1969
2. ↑  Irene Brox Nilsen, Stephanie Eisner, Hanne Heiberg. «Databehov i landbruket - Oppsummering av interessegruppemøter om klimainformasjon i landbruk» (PDF). NVE-rapport 31-2022. Besøkt 1. desember 2022. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
**Hellweg** er betegnelsen på en gammel øst-vest ferdselsåre gjennom Tyskland, som var hovedkorridoren fra Rhinen øst for fjellene i Teutoburger Wald, fra Duisburg over elvene Rhinen og Ruhr, til Paderborn, med skråningene til Sauerland i sør.

I 900- og 1000-årene var Hellweg den foretrukne rute for kongene og keiserne av Ottonianer-dynastiet og Salier-dynastiet under deres årlige reiser gjennom Sachsen og Aachen, når de ikke var i Italia eller deltok i krigshandlinger. I middelalderen ble Hellweg utpekt som en viktig gjennomfartsåre for handel, som på begge sider måtte holdes fri for vegetasjon i en lanselengdes avstand på rundt 3 meter. 

I tidlig moderne tid fikk Hellweg betydning gjennom fremveksten av kull- og stålindustrien, hvor de middelalderske byene som var grunnlagt langs handelsruten utviklet seg til industribyer som absorberte det meste av befolkningsveksten i regionen.

I litteraturen brukes benevnelsen Hellweg vanligvis synonymt med den westfaliske Hellweg.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Luis Rodríguez Salazar** er en spansk produsent, arrangør og lyd-tekniker, best kjent for sin medvirkning som medprodusent og samarbeidspartner for Dieter Bohlen fra Modern Talking. Han var også involvert som medprodusent (til langt utpå 1990-tallet) i de fleste produksjonene til Dieter Bohlen, som f.eks. C. C. Catch og Blue System.

Biografi
--------

Rodríguez ble født i Fuente el Fresno, Ciudad Real i Spania i 1948. Rodriguez begynte som bassist/gitarist i bandet «Los Esclavos» som opptrådte på en av de viktigste flamencoklubbene i Hamburg. Han begynte å synge da han var i midten av tyveårene, og etablerte sitt eget platestudio i Hamburg: «Star 33». Luis Rodriguez har vært medprodusent for mange kjente artister, slik som C.C. Catch, Blue System, Chris Norman (ex-Smokie), Bonnie Tyler med flere. På 1990-tallet holdt han på med flere prosjekter inkludert New Baccara, Mike Mareen, Chicano, T. Ark, Sweet Connection og andre. Han hadde stor suksess som produsent med musikkprosjektet Fun Factory.

Med sin kone Lian Ross på vokal, produserte Rodríguez flere dance-prosjekter slik som: Creative Connection, Josy, Lian Ross, Jobel, Dana Harris, etc.

Album produsert av Rodríguez (utvalg)
-------------------------------------

* The First Album – Modern Talking
* Let's Talk About Love – Modern Talking
* Ready for Romance – Modern Talking
* In the Middle of Nowhere – Modern Talking
* Romantic Warriors – Modern Talking
* In the Garden of Venus – Modern Talking
* Catch the Catch – C. C. Catch
* Bitterblue – Bonnie Tyler
* Back for Good – Modern Talking

Referanser
----------

1. ↑  «Medern Talking - Biografia». *Universo 105.5 FM* **(spansk)**. Crespo, Argentina. Arkivert fra originalen 22. juli 2010.
2. 1 2  «Luis Rodriguez - Bio, CDs and Vinyl at Discogs». *discogs.com*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Luis Rodríguez på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Luis Rodríguez på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Helmer Hofset** (født 27. mai 1920 i Verdal, død 26. april 2006) var en norsk arkitekt og arkitekturprofessor kjent for sine mange trehus- og småhusarbeider. Han utviklet også ideer om modulprinsipper og prefabrikasjon.

Hofset tok realartium i 1941 og ble uteksaminert som arkitekt ved Norges tekniske høgskole (NTH) i 1947. Han ble ansatt ved NTH i 1950 som vitenskapelig assistent i bygningsteknologi før han i 1954 ble ansatt som instituttarkitekt. I 1972 ble han dosent ved byggekunst på NTH, og avsluttet sin yrkeskarrière der som professor. I denne perioden ga han ut flere publikasjoner og bøker, blant annet sammen med professor i bygningsteknologi, Hans Granum.

Han ble i 1975 tildelt Treprisen for sine mange småhusarbeider, hvor han var kjent for å ha tilpasset materialet til skiftende produksjonskrav og brukskrav på en slik måte at han bidro til videreføring og fornyelse av den norske trehustradisjonen. Et eksempel på dette er hans eget oppførte hus i Ellefsens vei 7 i Trondheim som stod ferdig i 1959.

Bibliografi
-----------

* Helmer Hofset, Hans Granum og Arne Monsen: *Bygging av prefabrikkerte trehus med standardiserte elementer*. Institutt for anvendt byggeteknikk, NTH. Trondheim 1967.
* Helmer Hofset og Hans Granum: *Modulsamordning og standardisering i bygningsindustrien*. Universitetsforlaget. Oslo 1969.

Litteratur
----------

* Gunnarsjaa, Arne (2007). *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt Forlag AS. s. 342. ISBN 978-82-7935-197-9.

Eksterne lenker
---------------

* Arkitektnytt.no – Minneord: Helmer Hofset (Av Paul Irgens. Publisert 28. juni 2006, besøkt 13. mai 2010)
* SNL.no – Oppføring av Helmer Hofset hos Store norske leksikon (Forfatter Ketil Kiran)
* Steinkjerleksikonet.no – Oppføring av Helmer Hofset

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** VIAF **·** KulturNav
 |
Hoopdance på Karl Johansgate i Oslo.**Hoopdans** eller **Hooping** er dans med rockering. Navnet kommer fra det engelske ordet for rockering: *Hula hoop*. 

Moderne hoopdans oppstod i USA på 2000-tallet, som en kombinert danse- og treningsform med store håndlagede rockeringer. Treningsformen har vokst i popularitet de siste årene på grunn av kombinasjonen av treningseffekten fra rockering med dans og lek. 
Amerikanske Hoopalicious og Hoopgirl er to av de mest anerkjente hoopdanserne og instruktørene innen hoopdans.

Det finnes et miljø for hoopdansere på internett. På Hooping.org samles hoopdansere fra hele verden for inspirasjon og nettverksknytting. 

Dansen har også kommet til Norge. I Oslo ble det etablert et miljø for hoopdans knyttet til gruppen Mad Moonrise Hoopdance, ledet av Benedicte Rasch (1982–2017). I Bergen stod Hoopdance Norge bak kurs; gruppen var nedlagt per 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Hoop dance video, madmoonrice.com

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Anna Karoline Pleym** (født *Iversen*; 17. mars 1869 i Christiania, død 15. september 1957) var en av pionerene i norsk arbeiderbevegelse og kvinnebevegelse. Hun er kjent for sitt arbeid for tekstilarbeiderne og for kvinners sosiale frigjøring.

Hun vokste opp på Sagene på Oslos østkant, og begynte seksten år gammel som veverske ved Nydalen fabrikker. Hun giftet seg, fikk tre unger, - og ble enke. I 1898 hadde hun tre uforsørgete barn, og tok fatt som veverske ved Hjula Væverier. Der var hun sentral da Hjula kvinnelige fagforening ble stiftet i 1906, og formann i foreningen fram til 1910. Fra 1908 til 1916 var hun også medlem av forretningsutvalget i Norsk Arbeidsmandsforbund.

Hun var fra 1908 medlem av Sagenes politiske kvinneforening, og ledet foreningen fra 1913 til 1916. Gjennom denne aktiviteten spilte hun også en viktig rolle i Arbeiderpartiets kvindeforbund, der hun var styremedlem.

I hele perioden fra 1913 til 1931 var hun medlem av Oslo bystyre, enten som varamann eller som representant. Fra 1910 var hun også medlem av fabrikktilsynet i Oslo.

Anna Pleyms vei ved Rommen skole i Oslo er oppkalt etter henne.

Referanser
----------

1. ↑  Gravferdsetaten i Oslo kommune
2. ↑  «Pleym, Anna Karoline», *Arbeidernes Leksikon*, bind V, Oslo 1935

Eksterne lenker
---------------

* Om Anna Pleym på stovnerporten.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
En side fra *Nunnaminster-boken* som inneholder initialen «D» dekorerte med et zoomorfiske vesen.
**Nunnaminster-boken** er en angelsaksisk bønnebok fra 800-tallet. Den ble skrevet i kongedømmet Mercia ved å benytte en lokal, såkalt «øyhåndskrift», beslektet med den karolingste minuskel. Manuskriptet blir i dag oppbevart ved British Library i London (*Harley MS 2965*).

Boken kom sannsynligvis i eie av Ealhswith, hustru av kong Alfred av England. Den er beslektet med *Cerneboken*, men er av en tidligere dato. Som *Cerneboken* inneholder den pasjonsfortellinger fra *Evangeliene* og en samling av ikke-liturgiske bønner, mange av dem tilknyttet pasjonen. *Nunnaminster-boken* deler også en del dikt med *Cerneboken*. 

Nunnaminster-boken inneholder en del dekorative initialer.

Eksterne lenker
---------------

* British Library Digital Catalogue of Illuminated Manuscripts entry – British Librarys digitale katalog over illuminerte manuskripter

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Neftejugansk** (russisk: Нефтеюга́нск) er en by i Khanty-Mansia i Russland. Den ligger ved en forgrening av elva Ob, 50 km sørvest for Surgut og 200 km øst for Khanty-Mansijsk. Innbyggertall: 107 830 (folketelling 2002).

Byens navn kommer fra det russiske «nefte», som betyr olje, og «jugansk», som er avledet av et khantisk navn på ei lita elv nær byen.

Historie
--------

Byen ble grunnlagt i 1967, etter at et oljefelt hadde blitt oppdaget i 1961. Den viktigste og eneste store virksomheten i byen er *Juganskneftegaz*, som ble opprettet i februar 1966. Byens økonomi er fortsatt petroleum-basert, og den var et viktig senter for det russiske oljeselskapet *YUKOS*, som eide *Juganskneftegaz*. 

På grunn av lave lønninger i YUKOS' var byen mindre velstående enn Surgut, og mange forsøker å flytte til Surgut for å arbeide for et annet kjent russisk oljeselskap, *Surgutneftegaz*. Det er imidlertid ikke lett, på grunn av betydelige forskjeller i boligprisene i Neftejugansk og Surgut.

I juni 1998 ble Neftejugansks borgermester, Vladimir Petukhov, skutt ned og drept, og en Yukos-ansatt ble siktet for drapet. Petukhov var en av Yukos's kritikere. 20. september ble viseborgermesteren i byen, Dmitrij Jegortsev, angrepet med kniv og skadet. En annen viseborgermester, Igor Gribanov, døde i en brann i sitt hjem i 2006.

Fra januar 2005 tilhører *Juganskneftegaz* det statlige oljeselskapet *Rosneft*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nefteyugansk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Byer i Khanty-Mansia |
| --- |
| Administrativt senter: Khanty-Mansijsk |
| Flagget til Khanty-Mansia | Belojarskij **·** Jugorsk **·** Kogalym **·** Langepas **·** Ljantor **·** Megion **·** Neftejugansk **·** Nizjnevartovsk **·** Njagan **·** Pokatsji **·** Pyt-Jakh **·** Raduzjnyj **·** Sovetskij **·** Surgut **·** Uraj | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Nunataker på Grønlands østkyst
En nunatak (fra grønlandsk: *nunataq*) er et fjell som stikker opp gjennom en isbre. Nunataken er ikke dekket av is fordi snøen blåser av fjellet slik at det er snøfritt hver sommer. Rundt nunataken kan isen være flere hundre meter tykk. Jostedalsbreen har flere nunataker, hvor Lodalskåpa er den høyeste og mest kjente.

I Jotunheimen blir en nunatak ofte kalt *breahest* eller *brehest*, og har navn etter den isbreen som omgir toppen. Flere av de høyeste toppene i Norge er brehester, for eksempel Veobreahesten (2 185 moh.), Svellnosbreahesten (2 181 moh.), Nørdre Hellstugubreahesten (2 136 moh.), Søre Hellstugubreahesten (2 120 moh.) og Grotbreahesten (2 018 moh.).

Den såkalte overvintringsteorien hevder at nunataker som stakk opp av iskappen som dekket Norge, fungerte som refugier for enkelte fjellplanter. Det vil si de at fant et tilfluktssted på nunatakene fram til neste varmeperiode. Det er også mulig at enkelte små pattedyr, slik som lemen, kan ha overlevd istiden på nunatakene.

Referanser
----------

1. ↑  Bokmålsordboka: nunatak

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia
 |