recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Tapinotus*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster.
Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn.

Utbredelse
----------

Slekten har en palearktisk utbredelse.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Scleropterini** Schultze, 1902
							+ Slekten ***Tapinotus*** Schönherr, 1826
								- *Tapinotus binotatus* Hoffmann, 1955
								- *Tapinotus ephippiger* Schönherr, 1826
								- *Tapinotus macgillavryi* van der Wiel, 1962
								- *Tapinotus nigripes* Hoffmann, 1955
								- *Tapinotus rubripes* Hoffmann, 1955
								- *Tapinotus sellatus* (Fabricius, 1794) - eneste art i Norge
								- *Tapinotus simplex* Hoffmann, 1955
								- *Tapinotus velox* Bedwell, 1932

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Thorstrand** er en historisk amerikansk eiendom som ligger i Madison, Wisconsin. Den ble oppført i National Register of Historic Places i 1980 og på State Register of Historic Places i 1989.

Historie
--------

Opprinnelig var den en kornåker på 20 hektar, som på 1890-tallet ble kjøpt av Magnus Swenson (1854-1936), en nordmann som immigrerte til Amerika 14 år gammel. Han avanserte fra smedhjelper til en karriere som en kjemiingeniør, en internasjonalt kjent oppfinner, forretningsmann og filantrop. Blant sine mange bedrifter patenterte Swenson over 200 maskiner og prosesser, bygde hydroelektriske dammer på Wisconsin-elven og grunnla Norwegian-American Steamship Lines.

Magnus Swenson gav eiendommen navnet Thorstrand etter bydelen med samme navn i Larvik, hvor han vokste opp i Norge. Veien fra University Ave gjennom denne grunnen bærer fortsatt navnet Thorstrand Rd.

Magnus, hans kone Annie og deres fire døtre, bodde nær Capitol Square i Madison og foretok regelmessige utflukter på piknik til eiendommen og plantet en rekke trær der til 1922, da de lot bygge to hus i Meditterranenan Revival-stil designet av det Madison-baserte arkitektfirmaet Law and Law. Ett hus var for Magnus og Annie Swenson (# 2 Thorstrand Rd.) Den andre var for hans gifte datter, Mary Swenson North (# 1 Thorstrand Rd).

I årenes løp ble noe av grunnen solgt. Etter at Mary Swenson North døde i 1977, ble den resterende 15.29 acre store eiendommen solgt til Madison City i 1978 og føyd til «Marshall Park» som rekreasjonsområde. Da det ble kjent at boligene sannsynligvis ville bli revet, ble de erklært som *Madison Historic Landmarks*, som beskytter dem mot en slik skjebne.

Boligene ble senere solgt til enkeltpersoner, men grunnen fortsetter å eies av byen, og en del, som er knyttet til hvert av hjemmene, leies ut til huseierne gjennom en 99-årig leieavtale. Mary Swenson Norths datter, Mary North O'Hare, kjøpte tilbake sin mors hjem, og det har vært i familien siden den tiden. I 2011 gikk Mary North O'Hare bort og boligen ble i 2018 lagt på markedet for salg.

Referanser
----------

1. ↑  «1-2 Thorstrand Rd.». Wisconsin Historical Society. Besøkt 3. oktober 2018.
2. 1 2  «NAHA // Norwegian-American Studies». www.naha.stolaf.edu. Arkivert fra originalen 7. juni 2017. Besøkt 3. oktober 2018.
3. 1 2 3  «Madison Landmarks». www.cityofmadison.com. Arkivert fra originalen 19. april 2016. Besøkt 3. oktober 2018.
4. 1 2  «National Register of Historic Places Inventory--Nomination Form». NP Gallery. Besøkt 3. oktober 2018.
5. 1 2 3  «HMI template». www.historicmadison.org. Arkivert fra originalen 9. september 2016. Besøkt 3. oktober 2018.
6. ↑  «History - Marshall Park - Madison Parks - City of Madison, Wisconsin». www.cityofmadison.com. Besøkt 3. oktober 2018.
Aksjeselskapet **Vajda-papir scandinavia** ble grunnlagt i 1912 under navnet Sunland Papirfabrik, på Gulskogen i Drammen, med samme hovedaksjonærer og styre som Eker Papirfabrik i Mjøndalen.

Historie
--------

Fabrikkbygningen er betegnet som en av de vakreste i Norge. Anlegget var på ca. 20 mål hvorav 4,5 mål var bebygd. Bdriften hadde i 1914 ca. 65 ansatte, på slutten av 1930-årene hadde dette økt til ca. 100 ansatte. Fabrikken produserte på 1930-tallet årlig ca. 5.000 tonn papir. Etter en større brann i 1946 ble bedriften gjenoppbygget, og produserte årlig ca. 5500 tonn tynntrykk, trefritt trykkpapir, tissue-, manifold-, bank-, magasin- og skrivepapir. på 1950 tallet var kapasiteten på ca. 6000 tonn og fabrikken hadde 125 ansatte på 9 mål bebygd flate.

### Navn

* 1912–1971 Sunland Papirfabrik A/S
* 1971–2002 A/S Sunland-Eker Papirfabrikker
* 2002–2005 Smurfit Sunland-Eker AS
* 2005–2012 SCA Hygiene Products avd. Drammen
* 2013– Vajda-papir scandinavia AS

### Eier

I april 1986 solgte familien Skamarken bedriften til investeringsselskapet Andenæs Industrier, som i 1990 solgte videre til den svenske papirprodusenten Munksjø. Munksjø ble fra våren 2002 innlemmet i amerikanske Jefferson Smurfit Group og fabrikken ble omdøpt til Smurfit Sunland-Eker AS. Våren 2005 ble fabrikken overtatt av hygienedivisjonen i den svenske SCA-gruppen og fabrikken på Gulskogen byttet navn til SCA Hygiene Products avd. Drammen. I 2012 overtok SCA den europeiske divisjonen av konkurrenten Georgia Pacific, i den sammenheng besluttet EUs konkurransemyndigheter at SCA måtte selge deler av sin virksomhet. Fabrikken i Drammen ble da solgt videre til ungarske Vajda Group og i mars 2013 ble Vajda-Papir Scandinavia AS etablert for å videreføre Sunland Papirfabrikk. Bedriften hadde pr. 2019 135 ansatte med en årsomsetning på 350 mill.kr. Bedriften er landets eneste produsent av tørkeruller/toalettruller.

Referanser
----------

1. ↑

Litteratur
----------

*Made in Drammen*. Drammen Rotary. 2011. s. 224-230. ISBN 9788230317259. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Antonin-Fernand Drapier, O.P.**, eller **Antonio** (født 28. april 1891 i Creuë-en-Woëvre i departementet Meuse i Frankrike; død 30. juli 1967), var en katolsk erkebiskop og apostolisk delegat til Indokina.

Liv og virke
------------

Antonin-Fernand Drapier gikk inn i dominikanerordenen, og ble presteviet 24. april 1924 av biskopen av Amiens, Charles-Albert-Joseph Lecomte.

Den 7. oktober 1929 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av *Neocaesarea in Ponto*. Han ble bispeviet den 22. desember 1929 av den kaldeiske biskop av eparkiet Amadiyah, François David; medkonsekratorer var den  syrisk-katolske erkebiskop av Mosul, Athanase Cyrille Georges Dallal, og den armensk-katolske erkebiskop av Mardin, Jacques Nessimian. 

Fra 1929 var Drapier i Den hellige stols diplomatiske tjeneste som apostolisk delegat til Irak og fra 1936 til 1950 til Indokina.

Han bispeviet ti biskoper under sitt virke på oppdrag av Paven. Den mest kjente av dem turde være erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục, den 4. mai 1938. De andre var: Jean-Baptiste-Maximilien Chabalier M.E.P. den 14. februar 1938, Félix Hedde den 30. november 1939, Jean Phung den 3. desember 1940, Jean Cassaigne den 24. juni 1941, Jean-Liévin-Joseph Sion M.E.P. den 22. april 1942, Santos Ubierna den 21. september 1942, Raymond-Marie-Marcel Piquet den 19. januar 1944, Jean-Baptiste Urrutia M.E.P. den 27. mai 1948, og Étienne Loosdregt O.M.I. den 30. juni 1952.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) \*bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) \*1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) \*1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) \*1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) \*1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) \*1910
* Erkebiskop *Antonin-Fernand Drapier*, O.P. (1891-1967) \*1929

Referanser
----------

1. ↑   journals.openedition.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  catholic-hierarchy.org drap, lest 27. november 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF
 |
**Administrations- og Servicestyrelsen** er et dansk direktorat som er en del av Skatteforvaltningen under Skatteministeriet. Administrations- og Servicestyrelsens kjerneoppgave er å sikre at Skatteministeriets konsern er støttet av effektiv og profesjonell sørvis og administrasjon blant annet innenfor personalforvaltning, innkjøp og regnskap. Direktoratet har 330 ansatte forskjellige steder i Danmark, men hovedkontoret befinner seg i Herning.

Fram til 1. juli 2018 var virksomheten en del av SKAT, som fra denne datoen ble delt i sju spesialisert direktorater.

Administrations- og Servicestyrelsens motto er «vi understøtter en velfungerende skatteforvaltning ved at yde service af høj kvalitet og administrere effektivt».

Direktøren for Administrations- og Servicestyrelsen er Claus Henrik Larsen.

Referanser
----------

1. ↑  Fra én til syv styrelser Arkivert 24. mai 2020 hos Wayback Machine. Skatteministeriet, hentet 11. juli 2018
2. ↑  , Administrations- og Servicestyrelsen, hentet 11. juli 2018.
3. ↑   Arkivert 11. juli 2018 hos Wayback Machine. Skatteministeriet, hentet 11. juli 2018.
4. ↑  , Administrations- og Servicestyrelsen, hentet 11. juli 2018.
5. ↑  , Administrations- og Servicestyrelsen, hentet 11. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Frisprog*** var en avis som ble utgitt av Foreldreaksjonen mot samnorsk og senere uavhengig fra 1953 til 1986. De første redaktører var Margrethe Aamot Øverland og Sofie Helene Wigert, og senere ble *Frisprog* overtatt av Arne Bonde, André Savik og Stig Michaelsen. Avisen var innledningsvis først og fremst et kamporgan, men utviklet seg etterhvert til et organisatorisk uavhengig kulturorgan med hovedvekt på litteratur og annen kunst.[]

Første nummer kom ut i mai 1953. Våren 1954 flyttet *Frisprog* inn i den gamle stallen i bakgården til Universitetsgaten 14. Stallen hadde tilhørt Francis Bulls far, Edvard Bull, som var huslege for Henrik Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson, og ble tegnet om av arkitekt Arnstein Arneberg mens fru Sofie Helene Wigert spadde ut hestemøkk som lå igjen.[] Det første året stod Øistein Parmann for redaksjonen, på permisjon fra *Morgenbladet.* Etter at Jan E. Hansen var redaktør 1976–1980 ble den i 1981 solgt til Arne Bonde, og var deretter ikke lenger Foreldreaksjonens avis. Da Bonde ble sjef for NRK P2, lå avisen nede et halvt års tid, før den gjenoppstod under Media Invests eierskap høsten 1984. I april 1986 ble den lagt ned.

Se også
-------

* Riksmål
* Riksmålsforbundet

Referanser
----------

1. ↑  *Frisprog – mer enn ord* (s. 9–11), Riksmålsforbundet, Oslo 2003, ISBN 82-7050-055-0

Portal: Litteratur
*Det er også et fylke i provinsen Qinghai i Kina ved navn Dari.*

**Dari** er det lokale navnet på variasjoner av persisk som blir snakket i Afghanistan. Det er det største språket i landet og blir snakket i nordlige og vestlige deler inkludert hovedstaden Kabul i øst. Rundt 30% av befolkningen snakker persisk, men tospråklighet er vidt utbredt. Det er morsmålet til tadsjiker, hazarere og chahr aimak-folkene. Dari er såkalte ‘lingua franca’ altså ‘det andre språket’ til pasjtunere. Pasjtunere i Afghanistan snakker Pasjto som sitt morsmål men bruker Dari som sitt andre språk. Grunnen til dette er for å kunne kommunisere med andre folk rundt i sitt eget land (Afghanistan), språket blir brukt som kommunikasjonsform mellom forskjellige språk i Afghanistan og så å si alle boende i Afghanistan kan snakke Dari.

Ifølge den iranske språkforskeren Zana Vahidian er grunnen til at Dari blir brukt som språket nesten alle i Afghanistan kan forstå og snakke, er at Afghanistan flyttet hovedstad fra Kandahar til Kabul i det 18. århundre.

Syntaksen i afghansk persisk er ikke så forskjellig fra iransk-persisk (lokalt kalt *farsi*). For å markere eiendom, bruker afghansk persisk tillegget *-ra*. Vokalsystemet er også noe forskjellig fra iransk persisk.

Disse variasjonene av persisk i Afghanistan er forskjellig fra språket som snakkes av zoroasterne som bor i Yazd og Kerman i Iran, og som også kalles Dari (eller Gabri).

Eksterne lenker
---------------

* Dari - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).
* Dari böckar og software (www.kodakan.se)
* Dari Alfabetet (www.afghan-web.com) Arkivert 30. desember 2017 hos Wayback Machine.
* Dari hos Ethnologue

| * v
* d
* r
Persisk litteratur |
| --- |
| Klassisk | Fakhr al-din Araqi **·** Nizami Aruzi **·** Farid ud din Attar **·** Avicenna **·** Abu Rayhan Biruni **·** Abu-Mansur Daqiqi **·** Ferdousi **·** Hafez **·** Ibn Khordadbeh **·** Omar Khayyām **·** Nizam al-Mulk **·** Rudaki **·** Rumi **·** Sa’di **·** Obeyd Zakani **·** Zarathustra |
| Moderne | Mahmoud Dowlatabadi **·** Simin Daneshvar **·** Forugh Farrokhzad **·** Sadeq Hedayat  **·** Iraj Mirza **·** Shahrnush Parsipur |
| Iranister | Mary Boyce **·** Ashk Dahlén **·** Richard Nelson Frye **·** Sven Hedin **·** Finn Thiesen **·** Georg Morgenstierne **·** Prods Oktor Skjærvø **·** Ehsan Yarshater |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** BBC Things
 |
**Amel-Marduk** (akkadisk: *Amēl-Marduk; Evil-Merodach; Awil-Marduk; Amil-Marduk*, «Marduks mann»)  (død 560 f.Kr.) var sønn og etterfølger av Nebukadnesar II, konge av Babylon.

Hans navn, sammen med lengden på hans styre, er nedtegnet i «Uruks kongeliste» og i *Ptolemaios' kanon*, men det er imidlertid ingen bevarte kileskriftdokumenter som har nedtegnet noe som angår hans liv eller handlinger. Den senere babylonske historikeren Berossos (som skrev på gresk) har notert at han ble myrdet i komplott utført av Neriglissar, hans etterfølger og svoger. Berossos skrev også at «han styrte offentlige affærer på en ulovlig og uren måte», antagelig en hentydning til handlinger som gjorde presteklassen rasende, inkludert reformer til Nebukadnesars rådende politikk.

En av disse reformene er nedtegnet i den hebraiske Bibelen, hvor «Babel-kongen Evil-Merodak» (hebraisk: אֱוִיל מְרֹדַךְ, ˒*ĕwı̂l merōdak*) er husket for å løslate den jødiske kong Jojakin av Juda fra fengselet etter 37 år i fangenskap.

Senere jødiske og kristne tekster har utvidet Bibelens fortelling. Josefus og Avot av Rabbi Natan hevdet at kongen trodde Jojakin ble holdt fanget av sin far uten grunn, og således løslot ham ved Nebukadnesars død. Josefus tilskrev hele 18 år til hans styre. *Leviticus Rabbah* 18:2 hevder at Evil-Merodak ble gjort til konge mens Nebukadnesar fortsatt levde og ble straffet for denne ulydige handlingen av sin far, som satt ham i fengsel. I *Esther Rabbah* er Evil-Merodak arving til tomt skattkammer. *Seder Olam Rabbah* tilskrev 23 år til hans styre.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Sack (1992)
2. ↑  Scheil, V. (1913): *Me'moires de la mission archeologique de Susiane*, Paris, bind XIV
3. ↑  Josefus: *Mot Apion* 1.20
4. ↑  Hirsch (1901-1906)
5. ↑  Oded (2007)
6. ↑  Nettbibelen: *Andre Kongebok* 25:27[*død lenke*]; *Jeremias bok* 52:31[*død lenke*]
7. ↑  Josefus: *Ioudaike archaiologia (Jødisk forhistorie)*, bok X, kapittel 11, s. 216
8. ↑  Richards, T. (1852): *Transactions of the Chronological Institute of London*, s. 120-121

Litteratur
----------

* Hirsch, E.G. et al. (1901–1906): «Evil-Merodach» i: Singer, Isidore; Adler, Cyrus; (red.) et al. (1901–1906): *The Jewish Encyclopedia*. Funk and Wagnalls, New York. LCCN 16-014703
* Oded, B. (2007): «Evil-Merodach» i: Skolnik, F. & Berenbaum, M. (2007): *Encyclopaedia Judaica*, bind 6, Detroit: Macmillan Reference USA og i ass. med Keter Pub. House.
* Sack, R.H. (1992): «Evil-Merodach» i: Freedman, et al. (1992): *Anchor Bible Dictionary*, bind 2, New York: Doubleday.

Eksterne lenker
---------------

* Evil-Merodach, *The Jewish Encyclopedia*
* The Uruk King List, *Livius.org*


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Nebukadnesar II** | **Konge av Babylon**(561 f.Kr.–560 f.Kr.) | Etterfølger:**Neriglissar** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
En trykket utgave av *Ferskenblomstviften*, fra tidsrommet 1699-1722
***Ferskenblomstviften*** (kinesisk: 桃花扇; tradisjonell kinesisk: 桃花扇; pinyin: **Táohuā shàn**; Wade–Giles: *T'ao-hua shan*) er et musikkskuespill og historisk dramaa 44 scener som ble fullført i 1699 av skuespillforfatteren Kong Shangren etter mer enn ti års arbeide.

Skuespillet skildrer det drama som fulgte etter at Ming-dynastiet brøt sammen i 1644. Stykket skildrer Ming-dynastiets undergang ved hjelp av et kjærlighetsdrama mellom to hovedskikkelser, den unge mandarin Hou Fangyu (侯方域) og en kurtesan ved navn Li Xiangjun (李香君).

Referanser
----------

1. ↑  《洪昇年谱》康熙三十八年（1699年）载："六月孔尚任《桃花扇》成，遂盛行于世。秋，康熙索《桃花扇》观之，其后孔尚任罢官，世多疑其系以《桃花扇》贾祸。"
2. ↑  *Oxford Encyclopedia of Theatre and Performance*, "Kong Shangren". answers.com.. Retrieved 2010-12-27.
3. ↑  Acton, p. xvii.
4. ↑  Niu 2004, s. 112 harvnb error: no target: CITEREFNiu2004 (help): "《桃花扇》是一部以复社文人侯方域与秦淮名妓李香君的爱情故事，反映南明弘光王朝覆灭的历史悲剧。"
**Karmøy kommunale kino** er Karmøys eneste kino. Kinoen som ligger i Kopervik sentrum ble åpnet 6. januar 1968. Da var det slutt på 40 års drift av Kopervik kommunale kino, som var gamle Kopervik kommunes kino fra 1928. Den nye kinoen var en moderne kino, faktisk i sin tid den mest moderne kinoen mellom Stavanger og Bergen. Kinoen har i løpet av de årene den har eksistert gjennomgått flere mindre moderniseringer. Det er fortsatt en moderne kino, som viser det meste av nye kinofilmer. Den består av 3 saler. Sal 1 har 392 seter, mens de to andre er små intime saler på 31/32 seter. Det er nå bestemt at i løpet av høsten 2010 så vil hele kinoen digitaliseres, samt. at Sal 1 vil bli utstyrt for å kunne vise 3D-filmer.

Historikk
---------

De første kinovisningene i byen foregikk på Folkets Hus frem til Koperviks første faste kino, Kopervik Kommunal Kino, ble bygget i hovedgaten i 1928. Etter 40 års drift hadde det skjedd stor utvikling på kinofronten, og det ble klart at den nye storkommunen Karmøy skulle bygge et nytt kinobygg i Kopervik sentrum. Karmøy Kommunale Kino ble åpnet i januar 1968, og var frem til Edda Kino i Haugesund ble bygget distriktets største og beste kino. Det gamle kinobygget i hovedgaten ble så revet for å gi plass til et større forretningsbygg.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Karmøy kommunale kino på Facebook Rediger på Wikidata

* Karmøy kommunale kino på Instagram Rediger på Wikidata
**Nils Solstad** (født 27. juli 1963 i Tromsø) er en norsk tidligere fotballspiller.

Karriere
--------

Solstad er vokst opp på Mortensnes og spilte aldersbestemt fotball for Fløya, der han fikk én A-kamp for laget.

I 1981 kom han til Tromsø og spilte sin første A-lagskamp, 19. september 1982, mot Sandnessjøen. I 1985 var Solstad med da Tromsø første gang rykket opp til Eliteserien, etter den siste kampen mot Moss på Melløs i 1985. Han ble for alvor kjent, etter at han scoret et 1-0-målet på ett langskudd i cupfinalen mot Lillestrøm i 1986, som Tromsø vant 4-1.

Etter karrieren
---------------

Etter sin aktive karriere flyttet Nils til Lakselv i 1997, hvor han trente og spilte noen få kamper for Porsanger. I fire år trente han TILs elite-juniorlag sammen med Trond Johansen. Da Trond ble trener for Skarp i 2001, hadde Nils ansvaret for dette juniorlaget. Nils Solstad ovetok overtok Nils trenerjobben i Skarp, da Trond Johansen ble hovedtrener for TIL i 2002. Helt inn til 2008 har han hatt hovedansvaret for Barents Fotball Academy, som besto i å kartlegge fotballtalenter i Nord-Sverige og Russland.

Meritter
--------

* Cupmester 1986

Eksterne lenker
---------------

* Om Nils Solstad på til.no
* Profil hos Norges Fotballforbund
**Sebastian H. Henriksen** (født 29. desember 1997) er en norsk politiker (H), idrettsleder, styremedlem, modell og foredragsholder. Han ble valgt inn i Tromsø Kommunestyre ved lokalvalget i 2015 og har en rekke styreverv innen nordnorsk idrett, kultur og næringsliv. I 2020 ble han valgt som gruppeleder for Tromsø Høyre.  Henriksen har utdannelse innen økonomi og markedsføring og driver sitt eget konsulentselskap. I 2019 ble han valgt inn i styret til Norges Idrettsforbund og som styreleder i Norges arktiske studentsamskipnad. Henriksen mottok i 2015 prisen for årets ildsjel.

  

Henriksen ble meget kontroversiell i Tromsøs lokalpolitikk da han etter Høyres valgnederlag i 2023 spiste middag med Arbeiderpartiets ordførerkandidat Gunnar Wilhelmsen. Enkelte lokalaviser spekulerte i den anledning i om Henriksen posisjonerte seg selv for å bli statsminister i Norge. Pr. dags dato er han sjef i Tromsø Kino hvor han har satt opp filmer som Pavens Eksorsist (2023) og (Beast 2022) til stor glede for byens befolkning.

Referanser
----------

1. ↑  «Høyre». *hoyre.no*. Besøkt 24. februar 2020.
2. ↑  Lægland, Martin (10. desember 2019). «Henriksen blir ny gruppeleder i Høyre: – Skal bli et enda tydeligere opposisjonsparti». *itromso.no*. Besøkt 20. februar 2020.
3. ↑  iTromsø, Øyvind Sivertsen. «Tromsø-duoen kan bli historisk på idrettstinget – her er deres hjertesaker». *Aftenposten*. Besøkt 20. februar 2020.
4. ↑  Olsen, Preben (18. november 2019). «Han er ny styreleder i Studentsamskipnaden». *itromso.no*. Besøkt 20. februar 2020.
5. ↑  Idrettskrets, Av: Troms; Nov 2015, 12. «Årets Ildsjel fra Troms». *www.idrettsforbundet.no*. Besøkt 20. februar 2020.
***Driver 2*** er et bilspill og det andre spillet i *Driver*-serien. Det kom ut i 2000 til PlayStation og Game Boy Advance.

I denne utgaven av spillet har karakteren mulighet til å gå ut av bilen for å utforske til fots, og bruke andre kjøretøy. Historien inkluderer fire byer, Chicago, Havanna, Las Vegas og Rio de Janeiro. Et bredt utvalg av biler kan bli funnet gjennom hele spillet. De er basert på virkelige biler som Chevy, Ford, GMC og mer.

Handling
--------

I Chicago møter karakteren Pink Lenny en tatovert brasiliansk mann ved en pub. To gangstere går plutselig inn i puben og begynner å skyte mot dem. Lenny kommer seg unna, men den brasilianske mannen blir drept. Kroppen hans blir senere undersøkt ved et likhus av politi-betjentene John Tanner og Tobias Jones. Mannens tatoveringer tyder på at han jobbet for Alvaro Vasquez, lederen for en brasiliansk kriminell organisasjon. Etter dette blir Tanner og Jones sendt undercover for å etterforske Lennys involvering i gjeng-vold i Chicago. De avhører et vitne til pub-skytingen, som forklarer at Lenny pleide å arbeide med hvitvasking for Solomon Caine, en gangster basert i Chicago og Las Vegas.

Videre avsløres det at Lenny har inngått en avtale med Vasquez, Caines største konkurrent. Ettersom både Caine og Vasquez vil forsøke å utnytte Lennys økonomiske ekspertise for deres egne operasjoner, forsøker Tanner og Jones å lete etter Lenny før gjeng-volden kommer ut av kontroll. Offiserene sporer opp Lenny til Havana, hvor Tanner forstyrrer Vasquezs operasjoner. Men Lenny forlater Havana på et skip på vei til San Diego. Tanner får senere vite at Vasquez har oppdaget Jones sin virkelige identitet, og Lenny forsøker å komme seg unna med helikopter. Tanner og Jericho skyter ned helikopteret før Tanner bringer Lenny tilbake til Chicago.

Referanser
----------

1. ↑  Perry, Doug (17. november 2000). «Driver 2». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 7. desember 2022.
2. ↑  Nix (25. oktober 2002). «Driver 2». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 7. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Driver 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Driver 2* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Driver 2* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Driver 2* hos GameSpot Rediger på Wikidata

* (en) *Driver 2* hos IGN Rediger på Wikidata

* (en) *Driver 2* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Driver 2* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Walt Disney’s Donald Duck & Co – De komplette årgangene** er en bokserie med gjenutgivelser i faksimile av de originale norske Donald-bladene.
Egmont Kids Media Nordic startet i 1998 med gjenutgivelser av de gamle Donald-bladene ordnet årgangsvis. Bokserien starter med de første to årgangene 1948 og 1949 i samme bind. Fra 1950 kom tegneserien ut som månedsblad, og hvert bind inneholdt en komplett årgang. Med de ukentlige utgivelsene fra 1959 og flere sider i hvert blad, ble bindene etter hvert splittet opp i hele sju bind pr årgang.

Det første bind omfattet bladene fra 1948 og 1949. Deretter kom hele 1950-årgangen i en bok, men fra 1951-årgangen av kom årgangene delt opp. Bøkene annonseres som «komplette», men ekstra vedlagte samlekort, bretteklaffer med sangtekster, etc. som ble så vanlig fra siste halvdel av 1960-årene av, er ikke tatt med. Hvert bind har en gjesteskribent, som kåserer over egen tegneserieinteresse - noen svært selvbiografiske, andre er mer personal- eller kulturhistorisk anlagt. Siste utgivelse pr. september 2023 er årgangen 1982 del V.

Fra og med årgangen 1982 bok II har serien byttet navn fra **komplette** til **klassiske.** Dette fordi man ikke lengre utgir de originale, komplette bladene, men bytter ut tegneserier som inneholder Lille Hiawatha, Bamse Brakar, Mikkel Rev eller Langøre.  Fjerningen av disse tegneseriene startet fra 1981 bok IV. I starten av boken står det en henvisning til Disney og **Why stories matter**

Det utkom også et jubileumshefte i serien titulert *Donald & jeg. 17 kjente donaldlesere forteller! Med utvalgte serier fra 70 år. DonaldDuck & Co. 70 år i Norge – 1948 til 2018*.

De komplette årgangene utgis av Egmont Kids Media Nordic med Solveig Thime som redaktør. Bokserien distribueres av danske Egmont serieforlag.

Referanser
----------

1. ↑  Det første tegneserieheftet av Donald Duck & Co kom på trykk i Norge i desember 1948.
2. ↑  «Debatt: – Stopp sensuren av gamle tegneserier!». *www.bt.no*. 12. februar 2023. Besøkt 20. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Donald Duck & Cos offisielle hjemmeside, som drives av Egmont Kids Media Nordic AS.

Portal: Tegneserie
***Namdalen*** var en avis som ble utgitt i Namsos fra 1889 til 1942.

Avisen ble etablert i 1889 som *Namdalens Blad* med undertittelen «Konservativt organ for Nordre Trondhjems amt», og sympatiserte med Høyre og senere Samlingspartiet. Med dette avløste den *Namdalsposten*, utgitt fra 1876 til 1889, som Høyres presseorgan i Namsos. Ved dannelsen av Bondepartiet i 1920 tok *Namdalens Blad* side med dette, og endret navn *Namdalen*. I 1942 gikk *Namdalen* og Venstre-organet *Nordtrønderen* inn. Fra februar 1944 utkom avisene sammen under navnet *Fellesavisen Nordtrønderen og Namdalen*.

Avisen ble for det meste utgitt tre ganger i uken, unntatt fra 1921 til 1925, da den var en dagsavis.

Redaktører
----------

Merk at oversikten før 1910 er ufullstendig.

* Oscar Julius Tschudi ?–1899
* Andreas M. Guldvik 1899–?
* Jacob Fabricius ?–1904
* Christian Angel Stein 1904–?
* Ingvald Ingebrigtsen 1910–1918
* Osvald Ingemann Ødegaard 1918–1920
* Peter Jæger-Leirvik 1920–1930
* K.A. Jenssen 1927–1930
* Hans Lystad 1930–1937
* Haakon Storøy 1937–1942

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Norske aviser 1763–1969. En bibliografi*. Universitetsbiblioteket i Oslo. 1973. s. 327–328.
Minnesmerket over Hen kirke.  Foto: Hans Rasmus Glomsrud 
**Hen kirke** var en middelalderkirke, antakelig en liten stavkirke, som skal ha stått på gården Melleby i Eidsberg i Indre Østfold, ca. seks kilometer sørvest for Eidsberg kirke. Kirken gikk ut av bruk omkring år 1400, mest sannsynlig på grunn av svartedauden. Godset ble da lagt til Eidsberg kirke.

Ifølge J.N. Wilses Eidsberg-beskrivelse fra 1790-årene, var grunnsteinene lenge synlig, men steinene ble etter hvert fjernet og brukt til tomtestein på gården Søndre Hen, som ligger like i nærheten. En av steinene ble først brukt som hjørnestein under et fjøs, men den ble senere murt inn i grunnmuren og er derfor ikke lenger synlig. Denne steinen skal ifølge eieren av gården ha et innhugget kors ca. tre tommer høyt, med skrå korsarm og sirkulært markerte ender. Dette korset er sannsynligvis et steinhoggermerke.

I dag er det ikke lenger mulig å se noen rester av kirketomta, slik som ved Tenor kirkeruin. En minnestøtte er satt opp i området der man mener at kirken skal ha stått.

22. august 2010 ble det avholdt gudstjeneste ved minnesteinen, med pilegrimsferd fra Eidsberg kirke.

Litteratur
----------

* Wilse, Jacob Nicolaj (1791). *Topographisk beskrivelse af Edsberg præstegjeld*.
* Christie, Sigrid og Håkon: Hen, forsvunnet kirke i «Norges kirker»
* Rudie, Gunnar (1966). *Bygdebok for Eidsberg, Bygdehistorien 1537-1800*. Eidsberg bygdebok-komité.
* Thoresen, Herman (1913). *Eidsberg Herred, bidrag til en bygds beskrivelse*. Kristiania: Olaf Norlis forlag.
**St. Augustine's Abbey** er et tidligere kloster i Canterbury i England. Det tilhørte benediktinerordenen.

Det var i bruk fra omkring år 600 til 1538.

Historie
--------

I 598 kom Augustin av Canterbury til England som misjonær. Kong Æthelbert av Kent var gift med en kristen kvinne, og tillot at Augustin opprettet et kloster rett utenfor Canterburys murer. Det stod allerede tre saksiske kirker der, viet til Pancras, Peter og Paulus, og til jomfru Maria. Deler av St. Pancras kirke er bevart, men de to andre ble slått sammen til én bygning av normannerne.[]

Klosteret ble allerede fra begynnelsen av planlagt brukt som gravsted for kongene av Kent og erkebiskopene av Canterbury. I 978 ble en større bygning vigslet av erkebiskop Dunstan, viet til Peter og Paulus, og til Augustin.[]

Den 30. juli 1538 ble klosteret nedlagt som en del av oppløsningen av klostrene i England under Henrik VIII. Det ble systematisk plukket fra hverandre de neste femten årene, men deler av det ble ombygget til et palass for Anna av Kleve, som var ventet fra Frankrike.[]

Palasset ble senere overlatt til forskjellige adelsmenn. I begynnelsen av 1600-tallet anla Lord Wotton John Tradescent et hageanlegg. Palasset ble sterkt skadet i en storm i 1703.[]

Ruinene av klosteret og palasset ble i 1988 tatt med på UNESCOs verdensarvliste. De forvaltes av English Heritage.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) St Augustine's Abbey, Canterbury – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Storbritannia (liste) |
| --- |
|  | England | 
* Blenheim Palace
* Canterburykatedralen, St. Augustine’s Abbey og St. Martins kirke
* Bath
* Gruvelandskapet i Cornwall og Devon
* Derwent Valley-møllene
* Durham Castle og katedralen
* Hadrians mur
* Ironbridge Gorge
* Jurassic Coast
* Kew Gardens
* Maritime Greenwich
* Palace of Westminster, Westminster Abbey og St. Margarets kirke
* Saltaire
* Stonehenge og Avebury og Silbury Hill
* Studley Royal Park og Fountains Abbey
* Tower of London

 | Storbritannias flagg |
| Skottland | 
* New Lanark
* Edinburgh
* St. Kilda
* Skara Brae og Maeshowe
* Forthbroen

 |
| Wales | 
* Kong Edward Is slott og bymurer i Gwynedd: Harlech, Beaumaris, Caernarfon og Conwy
* Blaenavon industrielle landskap
* Pontcysyllteakvedukten

 |
| Nord-Irland | Giant's Causeway og Causewaykysten |
| Oversjøiske | 
* Hendersonøya
* Gough og Inaccessible Island
* St. Georges
* Gorhams grotte

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**June Tårnes** (født 2. september 1990 i Slettaelva på Kvaløya i Tromsø) er en norsk kvinnelig fotballspiller som spiller som spiller for Røa. 

Tårnes Spilte for Slettaelva Sportsklubb fra seksårsalderen, og var delaktig i deres første triumf da laget i 2003 kom til finalen i Norway Cup. Tårnes scoret begge målene i semifinalen mot Fremad Amager. Finalen var mot Grei, og tromsølaget tapte 0-4.

Tårnes debuterte i 2006 for Fløya som 15-åring med dispensasjon, og spilte samtlige kamper for laget. Tårnes scoret allerede i sin første kamp for Fløya i et 3-7-tap for Team Strømmen. Hun scoret også i tredje runde mot Klepp og ble matchvinner hjemme mot Sandviken i fjerde runde.
Tårnes var i godt selskap med Tone Heimlund og Kristy Moore, og hun lærte mye. Hun scoret sitt og Fløyas siste mål for sesongen hjemme mot Liungen. Også i påfølgende sesong fikk Tårnes tillit, og hun scoret ett mål i et hjemmetap mot Kolbotn.

I 2008 ble Tårnes tatt ut til Norges J-19-landslag som spilte U-20-VM i Chile. Tårnes spilte samtlige tre kamper fra start. Hun ble i 2009 kaptein for J-19-landslaget under J-19-EM i Belarus. I kampen mot England ble Tårnes stygt taklet, og brakk benet. Det satte henne ut resten av 2009-sesongen. Hun kom noe for tidlig innpå i 2010 mot Arna-Bjørnar. Imidlertid ble det et kort comeback, da Tårnes igjen måtte ut med skade.

Den 22. november 2010 signerte Tårnes kontrakt med Røa etter å først takket nei til et tilbud fra Arna-Bjørnar og deretter å få tilbudet fra Fløya trukket tilbake.

Referanser
----------

1. ↑  Slettaelva til finalen![*død lenke*] - ITromsø, 1. august 2003, hentet 22. november 2010.
2. ↑  Speaker.no[*død lenke*]s oversikt over Norway Cup 2003
3. ↑  June og Eline til Chile[*død lenke*] ITromsø
4. ↑  Tårnes ute med beinbrudd[*død lenke*] fotball.no
5. ↑  Tårnes endelig tilbake[*død lenke*] ITromsø
6. ↑  Tårnes fra Fløya til Røa – Nordlys 22. november 2010, hentet 22. november 2010]
**Ulv av Lauvnes** var en av de fremste av birkebeinernes ledere og nevnes blant kong Sverres lendmenn. Hans opphav er ukjent, men han kom fra gården Lauvnes (norrønt Laufnes), som kan ha vært Lauvnes i Agdenes sør for utløpet av Trondheimsfjorden eller alternativt Lauvsnes i Flatanger i Ytre Namdal.

I Bergen fikk han bygget et skip han kalte «Vidsjåen». Det nevnes som nesten like stort som et annet skip som hadde 26 rom; men hans bakgrunn har vært beskjeden, ettersom en annen lendmann omtalte ham nedlatende som «torpersønnen Ulv av Lauvnes».

Ulv deltok i kong Sverres slag mot Magnus Erlingsson og kuvlungene. Ulv var blant sveithøvdingene kongen satte til å verge landet i Viken. Kuvlungene styrket seg så mye at birkebeinerne rømte nordover, unntatt Ulv av Lauvnes som urokkelig holdt skansen.

I 1191 dro han sammen med 15 danske riddere - blant andre Sven Thorkilsen, som hadde støttet til den mislykte vårbelgreisningen mot kong Sverre i 1190, og Esbern Snare - i korstog etter en appell fra pave Gregor 8. til danskekongen Knud 6. Først dro følget nordover, fordi Ulv ventet på dem i Konghelle med to hundre mann. Derfra dro de sammen til Tønsberg og Bergen; der ble Sven Thorkilsen forlikt med kong Sverre. Derfra dro de sørover med skip, men underveis ble Ulv skilt fra de andre som kom ut for en voldsom storm. De fant hverandre igjen utenfor Frisland, og fortsatte reisen over land til Venezia og derfra til det hellige land, hvor Ulv synes å ha omkommet.

Annet
-----

Den norske forfatteren Yngvar Hauges debutbok het *Ulv av Lauvnes*.

Referanser
----------

1. ↑  *Sverres saga*, kap. 55, *heimskringla.no*
2. ↑  Helle, Knut. (2009, 13. februar). Ulv Fra Lauvnes. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 1. april 2017.
3. ↑  *Sverres saga*, kap. 83, *heimskringla.no*
4. ↑  *Sverres saga*, kap. 90, *heimskringla.no*
5. ↑  *Sverres saga*, kap. 102, *heimskringla.no*
6. ↑  Janus Møller Jensen: «Knud 6.s glemte korstog» (s. 10), hentet fra *Wayback Machine*
7. ↑  Helle, Knut: «Ulv fra Lauvnes» i *Norsk biografisk leksikon* på snl.no. Hentet 10. november 2023 fra
8. ↑  *Historia de profectione Danorum in Hierosolymam; heimskringla.no*
9. ↑  Ulv Fra Lauvnes. (2009, 15. februar). I Store norske leksikon. Hentet 1. april 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
**IO-71** (Prosjekt 4202) er et supersonisk glidefly (HGV), russisk *giperzvukovyj letateljnyj apparat* (kortform «Glaider», forkortet GLA), og et av de russiske måter å besvare utviklingen mellom russiske ICBM og rakettskjoldet. Eksperimentene blir utførte i hemmelighet, men noe informasjon ble gitt ut, og her heter det seg at farten på HGV kan komme opp i 11000 kilometer i timen og kan manøvrere i mønster som er umulig å regne ut for mottiltak som for eksempel det såkalla rakettskjoldet.

Noen av de skjulte eksperimentene ble startet i 2009 og foregår i Dombarovskij, i 13. strategiske missildivisjon. Der blir flere HGV av typen IO-71 setter inn i en bærerakett av typen SS-19 som blir skutt opp fra silo i retning Kura-feltet på Kamtsjatka. Det blir også hevdet at denne divisjonen skal få dette våpenet før 2025. Andre eksperiment blir utført på rakettprøvefeltet Bajkonur i Kasakhstan. Her blir også missilet SS-19 benyttet og bom i retning Kurafeltet på Kamtsjatka.

Referanser
----------

1. ↑  *Пышнов В. С.* Полёт с большими докосмическими скоростями. ВВИА им. проф. Н. Е. Жуковского, 1959. — 59 с.
2. ↑  *Нестеренко Г. Н.* Космическая авиация. М.: ВИ, 1969. — 60 с.
3. ↑  *Шкадов Л. М. и др.* Механика оптимального пространственного движения летательных аппаратов в атмосфере. — М.: «Машиностроение», 1972. — 244 с.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. september 2018. Besøkt 25. august 2019.
5. ↑
***Sniper*** er en amerikansk actionfilm fra 1993, med Tom Berenger og Billy Zane i hovedrollene. Den er den første i en rekke av etterfølgende Sniper-filmer.

Sammendrag
----------

Thomas Beckett, en erfaren skarpskytter, og hans spotter, korporal Papich, er på oppdrag i Panama for å drepe en opprørsleder i jungelen. Papich blir drept av en fiendtlig skarpskytter. Beckett får med seg kroppen til Papich, selv om ham blir beskutt av opprørere. Senere blir Beckett sendt sammen med en fullstendig uerfaren nybegynner, Richard Miller, som ikke har noe kamperfaring eller bekreftede drap. De får i oppdrag å eliminere en kriminell, som står i ledtog med en colombiansk narkobaron.

Kort tid senere blir helikopteret som Miller sitter i, angrepet av gerilja. Miller klarer ikke å ta ut angriperen, isteden gjør en annen i helikopteret det. Piloten mener at Miller ikke er kapabel som soldat, og Miller får et rykte på seg som inkompetent. Under ett oppdrag får Beckett og Miller hjelp fra lokale indianere som hjelper dem forbi gerilja og opprørere, i bytte mot at de eliminerer El Cirujano - en tidligere tortur-ekspert fra CIA som arbeider for opprørere. Beckett forventer at Miller gjør dette for å bevise seg selv som skarpskytter.

Miller bommer med skuddet, og alarmerer fienden om hvor de er. En påfølgende skuddveksling fører til at en indianer blir skutt og drept. Miller klarer å ta ut den colombianske narkobaronen, og Beckett blir tatt av opprørerne. Miller ser Beckett bli torturert av El Cirujano og skyter ham i hodet. De løper til helikopteret for å komme seg vekk fra området, og Beckett redder igjen Millers liv ved å skyte en fiendtlig skarpskytter. Den siste scenen viser Beckett og Miller endelig på vei hjem, etter ett fullført oppdrag.

Rolleliste
----------

* Tom Berenger som Thomas Beckett
* Billy Zane som Richard Miller
* J. T. Walsh som Chester van Damme
* Aden Young som Doug Papich

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sniper* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Sniper* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Sniper* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Sniper* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Sniper* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Sniper* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Sniper* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Sniper* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Sniper* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Sniper* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening** (**NFFO**) er en fagforening og interesseorganisasjon for forfattere og oversettere av faglitteratur. Foreningen ble stiftet som *Faglitterær forfatterforening* i april 1978, og tok i 1990, under nytt navn, opp i seg den separate organisasjonen *Norsk faglitterær oversetterforening*. 

Foreningens formål er å sikre medlemmenes faglige og økonomiske interesser gjennom forhandlinger med offentlige og private institusjoner om vilkår for utgivelse og bruk av faglitteratur, om vederlagsordninger m.v. NFFO arbeider også for å fremme god faglitteratur og å styrke norsk skriftspråk, noe som blir stadig viktigere i et samfunn bygd på høye krav til kunnskap. NFFO er utgiver av tidsskriftet *Prosa*, og arrangerer jevnlig kurs og seminarer rundt sakprosarelaterte tema.

NFFO er forhandlingspartner overfor Den norske Forleggerforening og andre utgivere av faglitteratur. Foruten å forhandle om avtaler for utgivelse i bokform har foreningen de siste årene viet mye oppmerksomhet til forhandlinger om vilkår for elektroniske utgivelser.

Medlemskap
----------

Foreningen har (pr. 31.12.18) 5297 medlemmer, hvorav 4740 forfattere, 307 oversettere og 250 dobbeltmedlemmer (registrert som både forfattere og oversettere). Foreningen tar opp medlemmer etter søknad, og søkerne må dokumentere rettigheter til minst 100 sider med sakprosa.

Organisasjon
------------

NFFO ledes av et styre valgt av foreningens øverste organ – årsmøtet. Styret har åtte medlemmer og tre varamedlemmer, og ledes av leder og nestleder. Styrets arbeidsutvalg forbereder saker for styret og følger opp styrets vedtak sammen med administrasjonen. AU består av leder, nestleder og generalsekretær. 

Foreningens leder per 2022 er Aage Borchgrevink, og generalsekretær er Arne Vestbø. Tidligere leder Geir Hønneland.

Stipendmidler
-------------

Foreningen forvalter gjennom Det faglitterære fond store stipendmidler fra kollektivt kopivederlag og bibliotekvederlag til rettighetshavere. Stipendene tildeles både til medlemmer og ikke-medlemmer, så lenge de innfrir kravet til medlemskap. Styreleder i Det faglitterære fond i 2019–2020 er Gunhild J. Ecklund.

Referanser
----------

1. ↑  «Foreningsstyret». Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Besøkt 2. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening

| * v
* d
* r
Norske forfatterforeninger |
| --- |
| Den norske Forfatterforening **·** Dramatikerforbundet **·** Forfatterforbundet **·** Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere **·** Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening **·** Norsk Forfattersentrum **·** Norsk PEN |
| Oversetterforeninger: Norsk Oversetterforening **·** Norsk fagoversetterforening **·** Norsk audiovisuell oversetterforening **·** Statsautoriserte translatørers forening |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
Et utvalg øl fra Svaneke Bryghus
**Svaneke Bryghus** eller også kjent som **Bryghuset Svaneke** og **Svaneke Bryghus Restaurant**, Svaneke Bryghus A/S ligger i Svaneke på Bornholm. Det nåværende bryggeriet åpnet som et av Danmarks første mikrobryggerier i påsken 2000, etter en årrekke uten ølbrygging på Bornholm. Bryggeriet holder til i en gammel kjøpmannsgård fra 1750 som foruten selve bryggeriet også inneholder en restaurant.

Ølet selges over hele Danmark, blant annet i supermarkeder. Mens bryggeribransjen som helhet opplevde tilbakegang i salget på rundt 6 % i 2010, hadde Svaneke tvertimot en fremgang på 6 %. Dette utgjorde en økning på rundt 100 000 flasker. I 2011 sluttet de imidlertid å produsere økologisk brus, som de hadde gjort siden 2008.

Alle øltypene fra Svaneke Bryghus er ufiltrerte og upasteuriserte, øl og økologiske øl og ikke økologiske øl, ale O.S.V og servert på Svaneke Bryghus Restaurant O.S.V.

Referanser
----------

1. ↑  (da) Fremgang for Svaneke Bryghus (TV2 Bornholm, 6. januar 2011)
2. ↑  Okologiski.dk[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Svaneke Bryghus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Svaneke Bryghus på RateBeer Rediger på Wikidata

* (en) Svaneke Bryghus på Untappd Rediger på Wikidata
* (da) Restaurant Bryghuset

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Norges Bygdekvinnelag** (frem til 2002 **Norges Bondekvinnelag**) er en norsk interesseorganisasjon opprettet i 1946 som arbeider for å styrke interessene til kvinner og lokalsamfunn i Norge.

Historikk
---------

Organisasjonen ble opprettet som Norges Bondekvinnelag i 1946 i en fisjonering fra Norges Bondelag, og samlet den gang fylkesvise bondekvinnelag. Organisasjonen tok det nåværende navnet i 2002.

Nåtid
-----

Bygdekvinnelaget har 14 000 medlemmer[*når?*] i over 450 lokallag og 18 fylkeslag. Landsmøtet er høyeste besluttende organ og sentralstyret har ansvar for organisasjonens drift. Norges Bygdekvinnelags administrasjon har fem ansatte på kontoret i Oslo

Bygdekvinnelagets visjon er å være en møteplass for aktive kvinner. Sentralt i organisasjonen står arbeidet for å formidle og bevare norske mattradisjoner og sunn matglede. Organisasjonens lokal- og fylkeslag har blant annet gitt ut flere bøker om lokale mattradisjoner, og i 2017 lanserte organisasjonen også nettsiden norsktradisjonsmat.no, hvor oppskrifter og mattradisjoner fra hele landet er samlet.

Norges Bygdekvinnelag er spesielt opptatt av kvinner som har tilknytning til primærnæringene.

Internasjonalt nettverk
-----------------------

Norges Bygdekvinnelag er medlem av det internasjonale forbundet *Associated Country Women of the World*.

Styreledere
-----------

Styreleder fra 2020 er Jorun Henriksen fra Frogn. Blant tidligere styreledere finner vi Kathrine Kleveland fra Holmestrand.

Referanser
----------

1. ↑   ich.unesco.org, besøkt 29. januar 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* *Norges Bygdekvinnelags nettsider om norsk tradisjonsmat*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |