recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Frøystein Wedervang** (født 14. mars 1918 i Hedrum, død 8. mai 2018) var en norsk professor innen økonomi. Han var ansatt som professor emeritus ved Norges Handelshøyskole (NHH).

Wedervang var sønn av professor Ingvar Wedervang som var NHHs første rektor. Ingvar Wedervang var rektor ved NHH da sønnen ble tatt opp som student i et av det første kullene av siviløkonomistudier. Frøystein Wedervang tok eksamen som siviløkonom i 1940 og ble Cand.oecon. ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1943. Under andre verdenskrig var han engasjert hos Statistisk sentralbyrå. I 1957 tok Wedervang doktorgrad ved UiO og ble dosent i bedriftsøkonomi ved NHH året etter. Fra 1960 arbeidet han ved FNs hovedkvarter i New York i avdelingen *Division of Economic Policy*. Fra 1965 var han professor i praktisk samfunnsøkonomi. Han stod i stillingen frem til sin avgang i 1985.

Bibliografi i utvalg
--------------------

* *Development of a Populatiuon of Induste Privatisation of European Telecommunications*. 1965.

Referanser
----------

1. 1 2  Nekrolog Aftenposten 29. mai 2018 s. 28

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Frøystein Wedervang i BIBSYS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Bibliothek des Ärztlichen Vereins in Hamburg** er et spesialbibliotek for medisin som eies av legekammeret i Hamburg. Det er et av de største medisinske bibliotek i Europa med 120 000 titler og 180 tidsskrifter.

Historie
--------

Biblioteket ble grunnlagt samtidig med legeforeningen i Hamburg den 2. januar 1816 av dr. Johann Chaufepié, og åpnet i 1817 et offentlig utlån i Johannisstraße. Biblioteket hadde en forsiktig start i et leseværelse, men vokste til over 10 000 bind i løpet av de første 25 år. På denne tiden var det svært rikt på både engelske og tyske verker og skaffet seg blant annet en fyldig samling litteratur om kolera, gulfeber og andre infeksjonssykdommer. 

Ved bybrannen i Hamburg i mai 1842 reddet bibliotekaren Friedrich Nikolaus Schrader (1773–1859) med fare for sitt eget liv de mest verdifulle bøkene. Hans egen bolig gikk med i flammene. Etter brannen fikk han hjelp fra hele Europa, og i 1860 var samlingen større enn før brannen. Ved århundreskiftet hadde Hamburg om lag 780 000 innbyggere og 590 av disse var leger. Biblioteket hadde nå 50 000 bind. Selv om Tyskland de neste hundre årene gjennomgikk to kriger, fortsatte biblioteket å vokse. På grunn av plassmangel kunne man ikke ha alle bøkene på hyllene, eldre bøker lå i magasiner. Men fra 1983 kom man i orden i de lokalene man bruker i dag og fikk plass til den store boksamlingen.

Eksterne lenker
---------------

* Bibliothek des Ärztlichen Vereins in Hamburg
* 120 000 mal Gesundheit und Medizin

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Holga-kamera av modell 120 GCFN
**Holga** er et rimelig fotoapparat av lav teknisk kvalitet beregnet for fotografisk film i mellomformat (120 film). Det ble opprinnelig produsert i Hongkong.

Holgaens billige konstruksjon og enkle objektiv gir ofte karakteristiske bilder med vignettering, dårlig fokus, lyslekkasjer og andre forstyrrelser. Ironisk nok var det kameraets kvalitetsproblemer og low-fidelity-estetikk som ble satt pris på av enkelte fotografer, og som bidro til at Holga etterhvert ble et slags kultfenomen.

Historie
--------

De første Holga-kameraene ble laget i Hongkong i 1982. Det var opprinnelig tenkt å være et rimelig masseprodusert kamera for den kinesiske arbeiderklassen.

Modeller
--------

Eksempel på bilde tatt med Holga. Man kan se karakeristiske trekk som vignettering, sterke farger og dårlig fokus.
* Holga 120S – Den originale Holga. Fast lukkerhastighet, plastikkobjektiv, ujusterbar blenderverdi og 6x4.5 filmmaske. Nå ute av produksjon.
* Holga 120N – Oppdatert versjon med det samme plastikkobjektivet, tripodfeste, brukerkontrollert eksponering og en ekstra 6x6 film maske.
* Holga 120SF – En standard Holga 120S, med blits.
* Holga 120GN – En Holga 120N med glassobjektiv.
* Holga 120FN – En Holga 120N med blits.
* Holga 120GFN – En Holga 120FN med glassobjektiv.
* Holga 120CFN – En Holga 120FN med fargeblits.
* Holga 120GCFN – En Holga 120CFN med glassobjektiv.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Bronx County** er et fylke i den amerikanske delstaten New York. Det har sammenfallende grenser med bydelen The Bronx i New York City.

Området som nå utgjør Bronx County var opprinnelig en del av Westchester County. Dagens Bronx County besto av fire byer: Westchester, Yonkers, Eastchester og Pelham. I 1846 ble byen West Farms grunnlagt ved utskillelse fra Westchester, og i 1855 oppsto byen Morrisania ved løsrivelse fra West Farms. I 1873 skilte byen Kingsbridge seg fra Yonkers.

I 1874 ble den vestre delen av dagens Bronx County, bestående av byene Kingsbridge, West Farms og Morrisania, overført til New York County, og i 1895 ble byen Westchester og deler av Eastchester og Pelham også overført. Innbyggerne i City Island stemte for å løsrive seg fra Westchester County og slutte seg til New York County i 1896. I 1914 ble Bronx County dannet av de delene av New York County som var blitt annektert fra Westchester County. Bronx County grenser til Westchester County i nord og New York County i sør.

Bronx County har i dag ingen selvstendig myndighet og er underlagt styremakten i New York City. Delstaten er imidlertid representert i fylket med blant annet et statsadvokatembede.

| * v
* d
* r
Fylker i delstaten New York |
| --- |
| New Yorks flagg | Albany **·** Allegany **·** Bronx **·** Broome **·** Cattaraugus **·** Cayuaga **·** Chautauqua **·** Chemung **·** Chenango **·** Clinton **·** Columbia **·** Cortland **·** Delaware **·** Dutchess **·** Erie **·** Essex **·** Franklin **·** Fulton **·** Genesee **·** Greene **·** Hamilton **·** Herkimer **·** Jefferson **·** Kings **·** Lewis **·** Livingston **·** Madison **·** Monroe **·** Montgomery **·** Nassau **·** New York **·** Niagara **·** Oneida **·** Onondaga **·** Ontario **·** Orange **·** Orleans **·** Oswego **·** Otsego **·** Putnam **·** Queens **·** Rensselear **·** Richmond **·** Rockland **·** Saratoga **·** Schenectady **·** Schoharie **·** Schuyler **·** Seneca **·** St. Lawrence **·** Steuben **·** Suffolk **·** Sullivan **·** Tioga **·** Tompkins **·** Ulster **·** Warren **·** Washington **·** Wayne **·** Westchester **·** Wyoming **·** Yates | USAs flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Grethe Støa Birketvedt** (født 17. september 1942) er en norsk forsker, lege med doktorgrad, musiker og forfatter. Hun har utgitt flere bøker om slanking. 

Birketvedt avla doktorgrad ved Universitetet i Tromsø i 1995 og har siden forsket ved University of Pennsylvania fra 1995–2000 og ved Mount Sinai School of Medicine fra 2000 til 2006. Hun har siden arbeidet ved Oslo Universitetssykehuset og Universitetssykehuset I Tromsø med overvekt og fedme og er fortsatt aktiv som forsker. Hun har publisert over 45 forskningsartikler, har skrevet flere bøker både fagbøker, barnebøker, musikaler og diktsamlinger. Den siste fagboka for personer som ønsker å endre sin livsstil er *Med Kroppen I Hodet*, en bok som forteller om regulering mellom hodet og kroppen når det gjelder metthet og sult. Den siste boka hun har gitt ut kom i 2016 og er en barnebok med tittelen *Innsjøen som gråt*.

Grethe Støa Birketvedt har flere patenter innen overvekt og fedme og er brukt som foredragsholder innenfor sitt fagfelt.

Hun er medlem av Editorial panel for 2 av E-Cronicons tidsskrifter; Nutricion og Neurology

Hun ble i 2008 anklaget av VG for å være æresprofessor ved et falskt universitet og ha forfalsket akademiske dokumenter..

Bibliografi
-----------

* *På avstand* (Lyrikk, 1977)
* *Det er dager* (Lyrikk, 1979)
* *Musikklek* (Plate/CD, 1980)
* *Musikklek* (Barnebok, 1980)
* *Hildelin – et symfonisk dikt* (Lyrikk, 1980)
* *Lattergata 3* (Dramatikk, 1986)
* *Cirkus i by’n* (Dramatikk, 1993)
* *I planetens lys* (Lyrikk, 1993)
* *Vriompeisen* (Musikk, Musikkforlag, 1997)
* *Vektreduksjon* (Sakprosa, Tano, 2000)
* *Med kroppen i hodet* (Sakprosa, Versal, 2008)
* *Innsjøen som gråt* (Barnebok, To Streker 2016)

Referanser
----------

1. ↑  «BIBSYS».
2. ↑  «Nasjonalbiblioteket».
3. ↑  «Doktorgrader ved UiT». Arkivert fra originalen 11. november 2021.
4. ↑  «Researschgate».
5. ↑  «US Patent».
6. ↑  «Canadisk patent».
7. ↑  «E-Cronicon, Nutrition». Arkivert fra originalen 4. desember 2016.
8. ↑  «E-Cronicon, Neurology». Arkivert fra originalen 4. desember 2016.
9. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon av Grethe Støa Birketvedt i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** ResearchGate
 |
Globe icon.**Geografisk omfang:** Perspektivet og/eller eksemplene i denne artikkelen/seksjonen fokuserer på norske forhold og representerer ikke et globalt ståsted.

Rettssak i «gamle dager», maleriet «En Retsscene paa Landet» av Adolph Tidemand, fra 1850-tallet i Norge
**Rettssak** er et formelt møte mellom to motstående parter, ledet av en dommer som etter å ha hørt partenes forklaringer avsier en dom. En skiller mellom to typer rettssaker; sivile saker og straffesaker. Retten kan være satt med en eller flere juridiske fagdommere og lekdommere og eventuelt en jury – avhengig av hvilken domstol som behandler saken. Når retten er satt med mer enn én dommer, har man en meddomsrett. Det kan innkalles vitner for å få saken best mulig belyst, og retten kan også benytte seg av sakkyndige med spesialkompetanse på områder som saken berører.

Avgjørelsen kan ankes av hver av partene til en høyere rettsinstans.

Sivile saker
------------

Sivile saker eller tvistemål er saker mellom to private parter, eller mellom en privat part og et offentlig organ. Saken har til hensikt å avgjøre hvilken av partene som har mest rett. Saken kan også ende med et forlik – et såkalt rettsforlik.

Reglene for hvordan sivile saker formelt gjennomføres er fastsatt i tvisteloven. 

Ved norske domstoler representeres partene ofte ved hver sin prosessfullmektig (som regel en advokat, advokatfullmektig eller rettshjelper), men det er ingen plikt til å la seg representere.

Straffesaker
------------

Straffesaker er saker som føres av det offentlige mot en tiltalt person eller rettssubjekt for å få avgjort om det foreligger et brudd på landets lover, og i så fall utmåle en høvelig straff. Påtalemakten representeres av en aktor, og den tiltalte stiller med en forsvarer.

I rettsstater er det et ufravikelig prinsipp at den tiltalte er uskyldig inntil det er hevet over enhver rimelig tvil at han er skyldig.

Reglene for hvordan straffesaker formelt gjennomføres er fastsatt i straffeprosesslovgivningen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Gambino-familien** er en kriminell organisasjon som er en del av den italiensk-amerikanske mafiaen. Organisasjonen er en av de fem familiene som har dominert organisert kriminalitet i New York. Den har sitt navn etter Carlo Gambino, som kontrollerte organisasjonen fra 1957 til 1976.

Organisasjonens illegale aktiviteter inkluderer blant annet smugling, narkotikalovbrudd, illegal gambling, kidnapping, ran, heleri, utpressing, svindel, arbeidslivskriminalitet og lånehaivirksomhet.

Gambino-familiens opprinnelse kan spores tilbake til slutten av 1800-tallet og den løst organiserte kriminelle organisasjonen *Brooklyn Camorra,* ledet av Pellegrino Morano. Etter Castellammarese-krigen fra 1926 til 1931 reorganiserte Charles "Lucky" Luciano mafiaen i New York gjennom de fem familiene, hvor Gambino-familien inkorporerte deler av den tidligere *Brooklyn Camorra*.

Mellom 1951 og 1957 var organisasjonen ledet av Albert Anastasia.

Fra 1985 til 1992 var organisasjonen ledet av John Gotti, som ble offentlig kjent for sin overdådige livsstil og evne til å slippe unna straff. I 1992 ble han til slutt dømt til livsstil i fengsel, blant annet for 13 drap.

Til tross for at organisasjonen har langt mindre innflytelse enn tidligere ble det i 2019 antatt at Gambino-familiens illegale virksomheter omsatte for flere millioner doller i året.

Referanser
----------

1. ↑  Gold, Michael (14. mars 2019). «Gambino Crime Family: How Control Has Changed Since the 1950s». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 28. juli 2022.
2. ↑  «Carlo Gambino | American crime boss | Britannica». *www.britannica.com* **(engelsk)**. Besøkt 28. juli 2022.
3. ↑  Sifakis, Carl (2005). «CAMORRA: Neapolitan crime society». *The Mafia Encyclopedia*. New York: Facts On File, Inc. s. 75-76. ISBN 0-8160-5694-3.
4. ↑   *(27. januar 2022). «Who are the Gambino mob family and where are they now?».* The US Sun ***(engelsk)**. Besøkt 28. juli 2022.*
5. ↑  Gold, Michael (14. mars 2019). «Gambino Crime Family: How Control Has Changed Since the 1950s». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 28. juli 2022.
6. ↑  Hong, Nicole (14. desember 2019). «The Gossiping, Power-Hungry Gambino Crime Family: A Rare Look Inside». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 28. juli 2022.

| * v
* d
* r
De fem familiene |
| --- |
| Bonanno **·** Colombo **·** Genovese **·** Gambino **·** Lucchese |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Argentinas flagg Argentina |
| Boksing |
| Boksing Verdensmesterskap |
| Sølv | 2006 New Delhi |  60 kg |

**Érica Anabella Farías** (født 13. juli 1984 i Buenos Aires) er en argentinsk proffbokser med kallenavnet «La Pantera», som er WBC-mester i super lettvekt og tidligere WBC-mester i lettvekt.

Karriere
--------

### Amatørbokser

Farías debuterte som amatør 10. desember 2005 mot Carolina López.

Under VM i boksing for kvinner 2006 i New Delhi kom hun helt til finalen, hvor hun tok sølvmedalje i 60-kilos klassen etter å ha blitt slått av irske Katie Taylor.

### Proffbokser

Farías debuterte som proffbokser 25. juli 2009 mot landskvinnen Betiana Patricia Vinas.

I sin åttende kamp, vant hun WBCs interim-belte i lettvekt på knockout i 8. runde mot colombianske Darys Esther Pardo den 8. mai 2010.

Etter 19 strake kamper ubeseiret, møtte hun 20. april 2014 den belgiske bokseren Delfine Persoon, hvor hun tapte WBC-beltet i lettvekt.

Farías gikk opp én vektklasse 15. november 2014 mot landskvinnen Alejandra Oliveras, og vant WBC-beltet i super lettvekt. Hun forsvarte tittelen et halvt år senere mot svenske Klara Svensson.

9. juni 2017 møter hun den norske WBA-, WBC-, WBO-, WPBF- og IBF-mesteren Cecilia Brækhus til kamp om de fem beltene i weltervekt.

Referanser
----------

1. ↑  Berg, Bengt (28. februar 2017). «Cecilia Brækhus vs. Érica Farías — Brækhus bokser i Bergen 9. juni. - 20 000 tilskuere. Jeg får gåsehud». Dagbladet. Besøkt 1. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erica Farias – BoxRec Rediger på Wikidata
**Løke** er et etternavn. 39 personer heter Løke til etternavn i Norge (2022).

Håndballfamilien Løke
---------------------

Heidi Løke er den mest suksessfulle av Løke-familien fra Sandefjord.
Familien Løke er en håndballfamilie fra Sandefjord, der fem av syv søsken er, eller har vært, aktive håndballspillere i Runar – fire av dem strekspillere. Frank, Heidi og Lise ble alle profesjonelle håndballspillere med utenlandskarrierer, mens Trond og Fredrik spilte på lavere nivå – blant annet i 4.-divisjonsklubben Kodal i Vestfold.

**Treliste**
* + Morten Løke (f. 1977)
	+ Trond Løke (f. 1978)
		- Astrid Løke (f. 2002)
	+ Frank Løke (f. 1980)
	+ Fredrik Løke (f. 1981)
	+ Heidi Løke (f. 1982)
	+ Lise Løke (f. 1984)
	+ Daniel Løke (f. 1989)

Referanser
----------

1. 1 2  Bugge, Mette (29. mai 2013). «Håndballsøsken på topp i tre land». Aftenposten. Besøkt 18. november 2023.

**Pekerside:** Denne artikkelen inneholder pekere til artikler om forskjellige personer med dette etternavnet. Hvis du har fulgt en lenke, kan det hende du ønsker å gå tilbake og rette den. Søk opp alle artikler med Løke i tittelen.
**Kaseva** er en finsk folkrock- og poprockgruppe. De regnes til den finskspråklige rocken fra Tammerfors, «manserocken», som gjorde seg gjeldende i Finland fra 1970-årene. De øvde i flere år før de platedebuterte med LP-en *Silloin kun* i 1974. Noen av Kasevas mest kjente låter er «Tyhjää», «Mari», «Striptease tanssija», «Vanha mies» og «Pena». Navnet «Kaseva» er utledet fra Finlands nasjonalepos *Kalevala*, og betyr «hendig». De fleste av Kasevas låter er skrevet av gitaristene og vokalistene Mikko Jokela og Asko Raivo, enten hver for seg eller sammen, men trommeslager Nils Jokela har også skrevet noen sangtekster. Gruppen sluttet å turnere i 1982, og Raivo falt fra idet han omkom under en båttur i 1989, men de gjenlevende medlemmene ble gjenforent i 2002.

Referanser
----------

1. ↑  Alapirtti, Stina (1. oktober 2019). «100 parasta manserock-kappaletta on valittu – katso lista tästä». *Aamulehti* **(finsk)**. Arkivert fra originalen 3. desember 2019. Besøkt 3. desember 2019.
2. ↑  Rautiainen, Reima (30. oktober 2017). «Tamperelainen Kaseva oli aikansa rock-buumissa kummajainen – "Aloitimme huipulta"». *Aamulehti* **(finsk)**. Besøkt 3. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (fi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Kaseva på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Kaseva på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Edit Lund Machlik** (født 9. oktober 1997 i Tromsø) er en norsk fotball- og sjakkspiller. Hun er tvillingsøster til sjakkspilleren og sportskommentatoren Monika Machlik.

Hun spiller fotball for TIL 2020 i 1. divisjon.

Fotball
-------

Machlik spilte i flere år for Tromsø IL i 2. divisjon, før hun gikk til Fløya foran 2021-sesongen som skulle bli en del av den nye toppsatsingsklubben TIL 2020 sesongen etter. Overgangen fra 2. divisjon til 1. divisjon krevde at hun satset mer seriøst på fotballen.

Sjakk
-----

Edit Machlik har vært i toppen av sin aldersklasse for jentesjakkspillere i Norge fra tiårsalderen, men har på grunn av mer ujevne resultater vanligvis vært rangert lavere enn sin tvillingsøster Monika. I ungdomsmesterskap for jenter har Edits resultater de siste årene likevel vært bedre enn Monikas, med gullmedalje i ungdomsklassen under NM for jenter 2014 og sølvmedalje fra nordisk mesterskap for jenter i 2012, 2013 og 2014. Edit har også hevdet seg opp mot norgeseliten i noen åpne turneringer med både jenter og gutter, blant annet med fjerdeplass i klasse U11 under NM 2008. 16 år gammel ble hun tatt ut til å spille sjakk-OL i hjembyen Tromsø i august 2014. Hun tok der 5,5 poeng på ni spilte partier for det norske andrelaget i kvinneklassen. I oktober 2014 oppnådde Edit Machlik beste norske og nordiske plassering under EM for Ungdom, da hun med 5,5 poeng på ni spilte partier kom på 13.-plass i klassen for jenter under 18 år. Etter disse resultatene overtok hun posisjonen som Norges høyest rangerte kvinnelige juniorspiller fra sin tvillingsøster. 

Hun har vært elev ved sjakklinjen ved Norges Toppidrettsgymnas i Tromsø.

Referanser
----------

1. ↑  «Edit Machlik». *TIL 2020*. Besøkt 7. mai 2022.
2. ↑  Fotballforbund, Norges. «Edit Lund Machlik - Profil». *fotball.no - Norges Fotballforbund* **(norsk)**. Besøkt 7. mai 2022.
3. ↑  Nilssen, Sven Wisløff. «Intervju med allsidige Edit Machlik – Tromsø Sjakklubb». Besøkt 7. mai 2022.
4. ↑  *iTromsø.no:* Monika og Edit fra Tromsø er OL-klare

Eksterne lenker
---------------

* (no) Edit Machlik – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (de) Edit Machlik – Soccerdonna Rediger på Wikidata

* (en) Edit Machlik – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Edit Machlik – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Edit Machlik – 365Chess.com Rediger på Wikidata
**«Kaw-Liga»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Hank Williams og Fred Rose. Hank Williams with The Drifting Cowboys spilte den inn i Nashville, 23. september 1952. Singlen ble utgitt posthumt i januar 1953 av MGM Records med katalognummer K11466.

«Kaw-Liga» er en sang om en Wooden Indian, Kaw-Liga, som forelsker seg i en *«indian maid over in the antique store»*, men forteller henne ikke om det, for som teksten sier:

*«Too stubborn to ever show a sign,*
*Because his heart was made of knotty pine».*
Den indianske jomfruen venter på at han skal signalere sin hengivenhet til henne, men han enten nekter eller er ikke fysisk/følelsesmessig i stand (tolkningene varierer) til å tale, den stoiske indianeren av den populære stereotypen.

På grunn av sin stahet fortsetter Kaw-Ligas kjærlighet å være ubesvart, og Hank Williams, sangens forteller/vokalist klager:

*«Poor ol Kaw-Liga, he never got a kiss,*
*Poor ol Kaw-Liga, he don't know what he missed,*
*Is it any wonder that his face is red?*
*Kaw-Liga, that poor ol' wooden head.*»
Sangen slutter med at den indianske jomfruen blir kjøpt og tatt bort fra antikkhandelen av en kunde, og etterlater seg Kaw-Liga til å lengte sterkt etter henne.

Coverversjoner av sangen har blitt gjort av Boxcar Willie, Johnny Cash, Loretta Lynn, Roy Orbison, Marty Robbins, Charley Pride og Hank Williams Jr..

Avantgardebandet The Residents har gjort tallrike coverversjoner av denne sangen og erstattet den opprinnelige backingmusikken med basslinjen til Michael Jacksons «Billie Jean».

Norsk versjon
-------------

Thor Norås har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Kaw-Liga».

### Innspilling

* Kari Pedersen med Harald, Truls og «The Ranchers». Utgitt på EP-platen Philips 421 654 i 1960

Referanser
----------

1. ↑  Hank Williams Discography
2. ↑  [*død lenke*]
3. ↑  Se plateetiketten
**Dáiddadállu** er et samisk kunstnerkollektiv som ble etablert i Kautokeino i Finnmark i 2014. Kollektivet ble av kunstner og forfatter Máret Ánne Sara og koreograf og filmskaper Elle Sofe Sara.

Dáiddadállu gir kunstnere mulighet til å jobbe i og med et kunstnerisk miljø med den samiske kulturen som fundament. Kollektivet har 21 kunstnere som jobber med visuell samtidskunst, foto, film, grafisk design, forfatterskap, musikk, koreografi, interiør design, duodji, skuespill, joik og musikk. Dáiddadállu er med på å skape et sterkt og utviklende miljø for samiske kunstnere, samt styrke og profesjonalisere kunstner bedrifter.  Kollektivet fungerer som et samlingssted, som bidrar til å skape et levende kunstmiljø der det tilrettelegges for utvikling, nettverksbygging, synliggjøring og profesjonalisering. 

Dáiddadállu har siden oppstart vært en attraktiv arena som tiltrekker seg gjester både nasjonalt og internasjonalt.

I 2023 lanserte Dáiddadállu sin egen samiske kunstpodcast.

Medlemmer per 2023:
-------------------

Elle Sofe Sara

Máret Ánne Sara

Ken Are Bongo

Kamilla Marie Triumf

Ànna-Katri Helander

Rawdna Carita Eira

Mari Boine

Hilde Skancke Pedersen

Anja Saiva Bongo Bjørnstad

Anthoni Hætta

Roger Ludvigsen

Elin Marakatt 

Ánne Kátjá Gaup

Elle Márjá Eira

Sarakka Gaup

Ingá Márjá Sarre

Ann-Soﬁe Kallok

Anitta Suikkari

Susanne Hætta

Referanser
----------

1. ↑  «Dáiddadállu åpner opp i nytt bygg. Hermetikken.no». Besøkt 21. november 2023.
2. ↑  «"Håper særlig politikere og ministere påminnes om hvordan deres handlinger påvirker livet her" -samtiden.no». Besøkt 21. november 2023.
3. ↑  «Dáiddadállu lanserer samisk kunstpod». Besøkt 21. november 2023.

Eksterne kilder
---------------
**Gymnopleurini** er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.

Utseende
--------

Middelsstore, kraftige, langbeinte skarabider. Kroppen er ofte metallisk farget, men kan ha mange ulike farger. Disse artene har vanligvis ikke påfallende horn eller utvekster på hode og pronotum. Hodet er mer eller mindre skovlformet. Kroppen er høyt hvelvet, overflaten gjerne noe ujevn, ofte med kraftig punktering. Frambeina har brede legger med tenner på yttersiden og sterkt reduserte tarser (føtter), godt tilpasset graving. På mellom- og bakbeina er leggene lange og krumme, uten store tenner.

Levevis
-------

Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.

Utbredelse
----------

Gruppen er vidt utbredt i Afrika og Asia, fire arter forekommer også i det sørlige Europa.

Systematisk inndeling
---------------------

 *Garreta opacus*
 *Paragymnopleurus sinuatus*
**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
					- Stammen Gymnopleurini Lacordaire, 1856
						* Slekten *Allogymnopleurus* Janssens, 1940 - 20 arter
						* Slekten *Garreta* Janssens, 1940 - 21 arter, Afrika
						* Slekten *Gymnopleurus* Illiger, 1803 - 58 arter, Afrika, Asia og Europa. 4 arter i Europa.
						* Slekten *Paragymnopleurus* Shipp, 1897 - 13 arter

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gymnopleurini* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Gymnopleurini* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gymnopleurini* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Gymnopleurini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Jugendstilsenteret i Ålesund
**Jugendstilsenteret** er del av Stiftelsen Kulturkvartalet i Ålesund. Jugendstilsenteret ble etablert med Thor W. Bjørlo som første leder, og ble offisielt åpnet av dronning Sonja 6. juni 2003. Jugendstilsenteret er Møre og Romsdal Fylkes «Tusenårssted». Nils Anker overtok som direktør i 2008.

Bygningen
---------

Jugendstilsenteret ligger i det tidligere Svaneapoteket i Ålesund, like ved Brosundet. Bygget er tegnet av arkitekt Hagbarth Martin Schytte-Berg og oppført mellom 1905 og 1907. Bygningen var det første jugendstilhuset som ble fredet i Ålesund i 1985 og inneholder idag Ålesunds best bevarte jugendstilinteriører. Offisinet, apotekinteriøret, fungerer i dag som inngangparti for senteret. I 2004–2005 ble det bygget en ny bygning under bakken, slik at Jugendstilsenteret ble knyttet sammen med Kunstmuseet KUBE som er lokalisert i det tidligere Norges Bank-bygget i Ålesund.

Apotekinteriøret (offisinet) i det tidligere Svaneapoteket i Ålesund fungerer i dag som inngangparti for Jugendstilsenteret

Utstillinger
------------

Jugendstilsenteret er et formidlingssenter og museum som både anvender moderne multimedieutstillinger og viser mer tradisjonelle gjenstandsutstillinger. I utstillingen *Fra aske til jugendstil* kan man ta en tidsmaskin tilbake til bybrannen i Ålesund 1904 og gjennom to multimedieprogrammer lære mer om brannen og gjenoppbygningen av jugendstilbyen. Utstillingen *Håndverk og arkitektur* kan man lære mer om gammelt håndverk og se ulike arkitekturmodeller. Multimedieprogrammet *Den nye kunsten* forteller om jugendstilen i Norge og i Europa. I gjenstandsutstillingen *Den vakre jugendstilen* kan se kunst og kunsthåndverk fra perioden.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Gjenstandsutstillingen *Den vakre jugendstilen* på Jugendstilsenteret
Apoteker Øwres spisestue utstilt på Jugendstilsenteret

Tusenårssted
------------

Jugendstilsenteret er Møre og Romsdals tusenårssted.

Formidlingstiltak
-----------------

* Skiftende utstillinger
* Guideservice
* Formidlingsprogrammer rettet mot barn og unge
* Vernefaglig rådgivning
* Seminarer, kurs og foredrag
* Publikasjoner
* kafé og museumsbutikk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Svaneapoteket i Ålesund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Jugendstilsenteret i Ålesund
* Art nouveau-net.eu
* Bilder av bygningen
* Partage Plus
* (no) «Jugendstilsenteret». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Habībullāh Kalakānī** (født 1890 i Kuh Daman nær Kabul, død 1929 i Kabul) (حبیبالله کلکانی),var en etnisk tadsjiker som ble emir av Afghanistan fra januar til oktober 1929 etter å ha avsatt Amanullah Khan, sjah av Afghanistan.

Hans virkelig navn er omdiskutert, men han er generelt kjent som *Bacha-i-Saqao* eller *Bachai Saqao*, noe som betyr «sønn av vannbæreren». Han ledet et suksessfullt opprør mot sjahen etter at reaksjonen mot dennes reformpolitikk hadde i oktober gått over til åpent opprør i hovedstaden Kabul. I opprøret sto Habibullah Kalakani fram som en opprørsleder. Han greide å fordrive Amanullah Khan fra Kabul og utnevnte seg selv til den nye sjah og ga han seg da et nytt navn, *Habībullāh Khādem-e Dīn-e Rasūlallāh* («Tjeneren av religionen til Guds budbringer»). 14. januar 1929 abdiserte Amanullah Khan og hans eldre bror Inayatulla abdiserte den 17. januar. Kalakanis første tiltak var å stoppe alt som minnet om vestlig tilnærming, blant annet ble kun tradisjonelle klær tillatt. Hans tid ved makten ble dog kortvarig. Ved september 1929 hadde Amanullah Khan omgruppert sine folk og fått tilbake sin fremste general fra Europa, sin onkel Mohammed Nadir Khan. Generalens hær sveipte gjennom vestlige og sørlige Afghanistan. Kalakani ble styret i oktober 1929 og offentlig henrettet ved henging.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 11921203X, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Habibullah Kalakani». Afghanistan Online

Eksterne lenker
---------------

* Afghanistan 1919-1928: Sources in the India Office Records Arkivert 16. januar 2017 hos Wayback Machine. kronologi
* Tajik Rule. January-October 1929

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Rubin fra Froland i Arendal.
**Rubin** er en edelsten. Den er en av de fire mest verdifulle edelstenene og er meget sjelden. Den er en korund-variant bestående av aluminiumoksid med små spor av krom- og jernoksid som gir den den røde fargen. Den dyprøde Burmarubinen, som ofte blir betegnet som dueblodsrød, er den mest verdifulle. Mest kjente lokaliteter er Burma, Thailand og Zambia.

På Mohs skala har rubin hardhet 9,0.

Funn i Norge
------------

I Norge er rubin funnet i Froland i Aust-Agder. Denne forekomsten ble oppdaget i 1956 og inneholdt purpurrøpde krystaller av en uvanlig størreIse. Dessverre viste det seg at krystallene hadde små sprekker og innslutninger, og de beste krystallene er kun gjennomskinnelige. Men de store krystallene og den vakre purpurrøde fargen har gjort Frolands-rubinen til et ettertraktet samlerobjekt. Ofte sitter rubin-krystallene i en lys gneis, noe som gjør stuffene svært pene. Fram til rundt 1972 ble det utvunnet mange stuffer i forekomsten. Det meste av dette materialet ble solgt i utlandet og de beste rubin-stuffene fra Froland befinner seg i dag i tyske samlinger. I et lite område ble det i tillegg funnet blå krystaller av safirer.

Utvinning av rubiner forekommer i dag blant annet på Grønland.

Se også
-------

* Bryllupsdager

Referanser
----------

1. ↑  NAGS-nytt 6 (4), s. 29–31, av Knut Eldjarn (1979)
2. ↑  Nordlendinger skal utvinne rubiner på Grønland

Eksterne lenker
---------------

* Bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
**Enhuus** er en gård på vestre Kråkerøy i Fredrikstad kommune. Den er fra gammel tid av en av de største gårdene på øya. Den var klostergods i katolsk tid, tilhørte senere kronen og var en tid residens for lagmannen i Fredrikstad. Gården ble imidlertid drevet av festebønder i samme slekt gjennom generasjoner. I 1750 ble den overtatt til eie.

Gården har fortsatt betydelig innmark, og leier ut et større antall hyttetomter langs vestkysten og ved Enhuskilen. Den gamle hovedbygningen brant på 1980-tallet og et nytt hovedhus ble oppført.

**Enhuskilen** er den nordligste av kilene som i nordøstlig retning skjærer seg inn i vestkysten av Kråkerøy, og inneholder hytteområde, campingplass og badestrand. 

Fra Rød fortsetter **Enhusveien** som en direkte fortsettelse av Rødsveien forbi Enhuus gård frem til Kråkerøyveien ved Kråkerøy kirke.

Litteratur
----------

* Knut W. Engebretsen, Halvor Sødal, Harald Thoresen: *Gård og grunn på Kråkerøy. En bok om øyas gamle gårder og boplasser og om miljøene rundt dem*, Kråkerøy, 2005. ISBN 82-303-0584-6
* Erling Johansen, Lauritz Opstad, Knut W. Engebretsen: *Kråkerøy. En østnorsk kystbygd,*, Kråkerøy, 1957
**Mordet på Lee Rigby** var et terrorangrep som fant sted i London 22. mai 2013 da to islamister kjørte ned den britiske soldaten Lee Rigby med en bil og halshugget ham mens de ropte til forbipasserende at de myrdet en soldat for å hevne muslimer drept av britiske militære styrker.

Gjerningsmennene forble på åstedet til politiet ankom. Ubevæpnet politi ankom ni minutter etter det første nødanropet og etablerte en politisperring der de ventet. Etter ytterligere fem minutter ankom bevæpnet politi. Gjerningsmennene, bevæpnet med en kjøttøks og en revolver, stormet mot politiet, hvorpå politiet løsnet åtte skudd og såret gjerningsmennene, som ble pågrepet og ført til sykehus.

De to gjerningsmennene ble stilt for retten og funnet skyldige, og dømt til henholdsvis livstid og 45 år i fengsel.

Lee Rigby var tambur og mitraljøseskytter i Royal Regiment of Fusiliers. Han var på vei til kasernen Royal Artillery Barracks, Woolwich da han ble myrdet.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Murder of Lee Rigby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Nesparken** er et populært friluftsområde like utenfor Moss sentrum ved Mosseelva og Vansjø. Området ble gjort om fra beitemark til parkanlegg gjennom dugnadsarbeid på begynnelsen av 1950-tallet. Den offisielle åpningen fant sted den 16. mai 1954.

Hundeutstilling i Mossehallen Foto: Tommy Gildseth 
Senere ble det i parken bygget blant annet restaurant, dansegulv, hoppbakke og friluftsteater, men flere av disse er borte i dag. Flerbrukshallen Mossehallen, som ble åpnet i 1970, ligger ved hovedinngangen til parken.

Nesparken er totalt på 31 dekar, hvorav 28 dekar består av plener. Parken har 1396 meter med opparbeidet turvei.

Parken ble rustet opp på 1990-tallet og har i dag tre badestrender og gangbro over Mosseelva i retning Tykkemyr. Det er senere blitt etablert baner for putball, sandhåndball og sandvolleyball.

I Nesparken ligger Moss Vandrerhjem, et bygg som også inkluderer Speidernes Hus i Moss. Rundhuset, som tidligere huset restauranten, er tilholdssted for Moss Kajakklubb i dag. Klubben leier ut kanoer og kajakker.

Det finnes flere skulpturer i parken, blant annet «14-7-2006» av den danske kunstneren Kirsten Ortwed. Skulpturen er inspirert av meterorittnedfallet over Moss 14. juli 2006, og er en gave fra Sparebankstiftelsen DNB som en del av prosjektet Skulpturstopp.

Nesparken brukes flere ganger årlig som utendørs konsertarena.

Referanser
----------

1. ↑  Helhetsplan Nesparken
2. ↑  «Kulturstopp Moss». *Skulpturstopp*. Besøkt 23. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nesparken, Moss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Skulpturstopp i Moss

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Fundybukta, vist ved østkysten av Nord-Amerika.

**Fundybukta** (engelsk: **Bay of Fundy**, fransk: **Baie de Fundy**) er en innbuktning av Atlanterhavet mellom halvøya Nova Scotia og det amerikanske fastlandet, på grensa mellom USA og Canada. Innerst deler bukta seg i to trange armer, Chignectobukta og Cobequidbukta. Den strekker seg ved den nordøstlige enden av Mainebukta mellom de kanadiske provinsene New Brunswick og Nova Scotia, med en liten del som berører den amerikanske delstaten Maine. En del kilder mener at navnet «Fundy» er en forvanskning av det franske ordet *fendu* i betydningen «spalte, sprekk», mens andre mener det kommer fra portugisiske ordet *funda* i betydningen «dyp». Bukta var også navngitt Baie Française («Den franske bukta») av utforsker og kartograf Samuel de Champlain under hans ekspedisjon i 1604 som ble ledet av Pierre Dugua, Sieur de Mons og som resulterte i et mislykket forsøk på bosetning av øya Saint Croix i Maine.

Fundybukta er kjent for å ha verdens største tidevannsforskjeller, som kan variere med en høydeforskjell på opptil 16,3 meter.

Referanser
----------

1. ↑   «Bay of Fundy and Gulf of Maine» Arkivert 13. januar 2010 hos Wayback Machine. *Canadian Encyclopedia*
2. ↑  Slocum, Victor (1950): *Capt. Joshua Slocum*. New York: Sheridan House. ISBN 0-924486-52-X. s. 27–28
3. ↑  Administration, US Department of Commerce, National Oceanic and Atmospheric. «Where is the highest tide?». *oceanservice.noaa.gov* **(engelsk)**. Besøkt 6. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bay of Fundy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bay of Fundy Tides, tidevannsinformasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Kart med St. Lawrence-bukta i mørkeblått.
**St. Lawrence-bukta**, eller **Saint Lawrence-bukta**, (engelsk: *Gulf of Saint Lawrence*, fransk: *Golfe du Saint-Laurent*) er ei stor havbukt på Canadas østkyst, mellom Newfoundland og det canadiske fastlandet. Grensa mot Atlanterhavet går langs ei linje fra Kapp Breton på Nova Scotia til den franske øya St. Pierre utafor sørkysten av Newfoundland. St. Lawrence-bukta har forbindelse til Atlanterhavet gjennom Cabotstredet mellom Nova Scotia og Newfoundland, og gjennom Belle Isle-stredet mellom Newfoundland og Labradorhalvøya. 

St. Lawrence-elva, som kommer fra De store sjøer, har utløp innerst i bukta. I St. Lawrence-bukta ligger de store øyene Anticosti og Prince Edward Island, og den mindre øygruppa Îles de la Madeleine. Ytterst mot havet ligger den franske øygruppa Saint-Pierre og Miquelon.

Referanser
----------

1. ↑  Språkrådets liste over utenlandske stadnamn: O-Å Arkivert 9. mars 2016 hos Wayback Machine..

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gulf of Saint Lawrence – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
*Se også: Frogner menighet (Lillestrøm)*
Frogner kirke
**Frogner menighet** var en menighet (prestegjeld) i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet bydelen Frogner i Oslo kommune, med Frogner kirke som menighetskirke.

Frogner menighet ble fra 1. januar 2020 delt i Bygdøy sokn og Frogner sokn underlagt Domprostiet.

Historikk
---------

På slutten av 1800-tallet var Kristiania en by i sterk vekst, og det ble opprettet nye menigheter. Ved kgl.res. av 28. september 1897 ble Frogner menighet opprettet, gjeldende fra 1. januar 1897. Grensene for den nye menigheten følger Frognerelva (den gamle bygrensen) fra Frognerkilen til Frognerdammen, Gyldenløves gate, Oscars gate, Frognerveien, Observatoriegata, Parkveien og Munkedamsveien, og går ned til sjøen ved Filipstad.  Bygdøy kirke stod ferdig i 1968. Disse strøkene hadde tildels tilhørt Uranienborg og dels Trefoldighet menighet.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Frogner
* Bygdøy

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. 1 2  *Frogner menighet gjennom 50 år*. Frogner. 1948. s. 5.
3. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Oslo, arkivverket.no
4. ↑  *Historien om Bygdøy*. Dreyers forl. 2016. s. 146. ISBN 9788282651653.
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
Fagerborg menighet
**Fagerborg menighet** var en prestegjeld i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Fagerborg i Oslo kommune, med Fagerborg kirke som menighetskirke.

Fagerborg menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Fagerborg sokn underlagt Domprostiet.

Historikk
---------

Fagerborg menighet ble opprettet ved kgl.res. av 28. september 1897, ved at den nordre delen av Uranienborg menighet og den nordvestre delen av Gamle Aker menighet ble skilt ut og slått sammen til en ny menighet. Grensene for Fagerborg menighet ble Bogstadveien, Hegdehaugsveien, Oscars gate, Pilestredet, Thereses gate og bygrensen (Kirkeveien).

Den vestre delen av menigheten ble skilt ut ved kgl.res. av 23. mars 1923 som Majorstuen småkirkemenighet. Den nye Majorstuen menighet ble opprettet 1. januar 1957 ved kronpr.reg.res. av 30. november 1956 av bl.a. deler av Fagerborg menighet.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Fagerborg

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Oslo, arkivverket.no
3. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
Markus kirke
**Markus menighetet** var en prestegjeld i Oslo domprosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Søndre del av Sankthanshaugen i Oslo kommune, med Markus kirke som menighetskirke.

Markus menighet inngikk fra 25. februar 2013 i Sentrum og St. Hanshaugen sokn underlagt Domprostiet.

Historikk
---------

Markus menighet ble etablert ved kgl.res. av 17. november 1916, da søndre del av Gamle Aker menighet ble skilt ut som egen menighet. Menigheten omfattet et strøk som var begrenset av Pilestredet, Dalsbergstien, Frydenlundgata, Ullevålsveien og Nordahl Bruns gate.

Ved kgl.res. av 11.februar 1938 ble et område begrenset av Ullevålsveien, Thereses gate, Pilestredet, Dalsbergstien og Frydenlundgata skilt ut fra Gamle Aker menighet og tillagt Markus menighet. Samtidig ble strøket begrenset av Holbergs gate, Stensberggata, Ullevålsveien, Nordahl Bruns gate og Pilestredet skilt ut fra Markus menighet og lagt til Trefoldighet menighet.

Etter vedtak av 25. februar 2013 i Oslo Bispedømmeråd ble Markus kirke fristillet til annet bruk. Menighetene Domkirken, Trefoldighet, Markus, Gamle Aker og Lovisenberg ble slått sammen til Sentrum og St. Hanshaugen sokn, med tilsammen ca. 16 000 medlemmer. Domkirken, Trefoldighet, Gamle Aker og Lovisenberg blir kirker i det nye soknet.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Markus
* Lovisenberg

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Referanser
----------

1. ↑  Prostier, proster og saksbehandlere, Oslo bispedømme, kirken.no
2. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Oslo, arkivverket.no
3. ↑  Organisering av kirken i Domprostiet og Østre Aker prosti, kirken.no
4. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
5. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
**Krokkleiva naturreservat** utgjøres av en markert sprekkedal (også kalt kløftedal) på den vestre kanten av Krokskogsplatået like sør for Sundvollen. Navnet Krokkleiva knytter seg til den bratte ferdselsveien gjennom kløfta, som tidligere var del av Kongeveien mellom hovedstaden og Ringerike. 

Berggrunnen stammer fra kambrosilur-perioden, og topografien gir et særegent klima med lokale variasjoner. Skogen domineres av gran, for øvrig finnes både sårbare og sjeldne arter.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men ordinær jakt er tillatt, det samme er sanking av bær og matsopp. Motorisert ferdsel er fobudt, og bålbrenning er heller ikke tillatt.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 7. mai 2022.
2. ↑  (no) Krokkleiva naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  «Forskrift om verneplan for Oslomarka del II, vedlegg 3, fredning av Krokkleiva naturreservat, Hole kommune, Buskerud.». Lovdata. Besøkt 7. mai 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2023-11}}* etter påstanden. *2020*

Galleri F15 på Søndre Jeløy en mild desemberdag Foto: Gisle Haakonsen 
**Galleri F 15** er et kunstgalleri for formidling av samtidskunst på Jeløya i Moss. Institusjonen ble opprettet av Lars Brandstrup i 1966, som det første galleriet av sitt slag. Navnet stammer fra adressen Fossen 15 i Moss, galleriets første lokale. 

Året etter åpningen blåste taket av denne gamle møllebygningen, og galleriet fikk låne den tomme hovedbygningen på Alby gård, på Jeløya, av Moss kommune, hvor galleriet fortsatt er plassert. Galleri F 15 er i en særstilling i og med at det er et ikke-kommersielt galleri med offentlig støtte, men uten å ha noen egen samling.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC
 |