**Carina** er en bilmodell som Toyota produserte fra 1970 og helt frem til 2001 i Japan. Her i Europa forsvant den fra importørenes lister i 1998. Den ble opprinnelig bygd for å være en kompaktbil, og i Japan og USA har den alltid blitt sett på som det, men her i Europa er den alltid betraktet som en liten familiebil.

Historie
--------

(Under oppgradering)

Carina har alltid vært en medium-størrelse-bil. Den hadde høyere utstyrsnivå enn Toyota Corolla på sin tid, men lå fremdeles bak Toyota Corona og sportsbilen Toyota Celica. Den har utvilsomt vært ganske traust kjøpt i Europa, og var stødig på salgslistene i Norge og ellers i Norden. Den ble lansert først med 1,6 liters motor, som i Corona. Carina E, som var den siste generasjonen som ble produsert opp mot 1998, fikk det største motoralternativet i Carinahistorien, en 2,0 liters direkteinnsprøytningsmotor i GLi modellen. 
Carina ble opprinnelig bygd på samme plattform som Celica. 

**TA 12/14**

Førstegenerasjons Carina ble lansert i 1970 og har modelbetegnelsen TA-12 eller TA-14. Denne generasjonen ble solgt helt til i 1977. Denne modellen var levert med en 1588 cm2 stor motor med 75 hk og kom som både 2 og 4 dørs sedan. Disse var bakhjulstrekk og ble stadig oppgradert i løpet av sin modellhistorie.

**TA 40**

I 1978 overtok TA-40. Denne modellen kom som stasjonvogn, sedan og coupé. Denne ble også levert med en 1,6l motor på 75 hk og en sterkere motor med 86 hk til stasjonsvognen. TA-40 hadde bakhjulstrekk og ble levert til i 1982. I 1979 ble det gjort en utseendemessig oppgradering, da ble de runde frontlyktene erstattet av firkantete og baklyktene ble byttet ut, Samtidig kom det nye støtfangere. 

**TA 60**

Fra 1981 var TA-60 i handelen. Denne var større enn TA-40. Designet på denne modellen var vesentlig mer kantete enn den foregående modellen. Motoralternativene var de samme som på TA-40, bortsett fra en dieselmotor på 1833 cm³ og 64 hk.

**Carina II**

I 1984 kom familiebilen Carina i ny versjon, med en rekke tekniske endringer, og var bygget i Toyota (Aichi) i Japan. Den største endringen var at bilen gikk fra å ha bakhjulsdrift til forhjulsdrift, og var mer eller mindre nøyaktig samme bil som ble solgt i Asia som Toyota Corona. Bilen var tilgjengelig både som sedan og halvkombi med en rekke diesel og bensinmotorer. 2.0 diesel og 1.6 bensin var blant valgmulighetene, og topputgaven hadde godt med utstyr for tiden, elektriske vinduer, elektrisk soltak, klimaanlegg og lettmetallfelger. Automatkasse var og tilgjengelig på alle motorer. I enkelte markeder var 4-trinns manuell standardutstyr, mens i Norge kom alle med 5-trinns. Carina II (T150) ble erstattet i 1988 av femtegenerasjons Carina II (T190), som igjen bydde på nye motorer og et oppdatert design, som igjen ble erstattet i 1992 av Carina E (T190) som var bygget i Burnaston i England.

1986 Toyota Carina II
1994 Toyota Carina E
Toyota Carina kom også i noen utgaver med dieselmotor. Disse kom både med og uten turbo.Disse var kjent for å gå langt og for å være «skuddsikre». Carina endte sitt løp i Norge i 1998, da Avensis kom på markedet. Senere bestemte Toyota seg for å lansere sterkere og større utgaver av Avensis, da Camry ikke lenger var å oppdrive i Europa. Slik ble Avensis en kombinasjon av Carina og Camry, til manges glede.

Referanser
----------

1. ↑  «History of the Toyota Carina». *Toyota* **(engelsk)**. 24. september 2014. Arkivert fra originalen 3. april 2020. Besøkt 28. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |