recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Drogheda United Football Club** (irsk: *Cumann Peile Dhroichead Átha Aontaithe*) er en irsk fotballklubb fra havnebyen Drogheda i grevskapet Louth. Klubben ble grunnlagt i 1975 gjennom en sammenslåing av *Drogheda United FC* (grunnlagt i 1919) og *Drogheda FC* (grunnlagt i 1962). Lagets draktfarger er mørk fiolett med lyseblå shorts og sokker, mens bortedraktene er lysegule med svarte shorts. Drogheda United spiller for øyeblikket i den øverste divisjonen League of Ireland Premier Division, og spiller sine hjemmekamper på Hunky Dorys Park. Nåværende trener er Bobby Browne.

Klubben har vunnet det irske seriemesterskapet én gang og det irske cupmesterskapet én gang. I tillegg har klubben vunnet League of Ireland Cup én gang og Setanta Sports Cup to ganger. Drogheda United har også vunnet League of Ireland First Division fire ganger, og kommet på sølvplass i samme serie to ganger. Klubben har også ved flere anledninger deltatt i kvalifiseringsspill i UEFA-cupen og Mesterligaen, men har møtt større motstand og ikke kommet seg videre.

Meritter
--------

* **League of Ireland:** 2007
* **FAI Cup:** 2005
* **League of Ireland Cup:** 1983/84
* **League of Ireland First Division: (4)** 1988/89, 90/91, 98/99, 01/02
* **Setanta Sports Cup:** 2006, 2007

Kjente spillere med en fortid i klubben
---------------------------------------

* Irlands flagg Tommy Breen
* Irlands flagg Mick Meagan
* Irlands flagg Mick Leech
* Irlands flagg Stephen Bradley
* Irlands flagg Graham Gartland
* Irlands flagg Joe Haverty
* Irlands flagg Keith Fahey

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
League of Ireland Premier Division 2023 |
| --- |
|  | Bohemians  **·** Cork City  **·** Derry City  **·** Drogheda United  **·** Dundalk  **·** Shamrock Rovers  **·** Shelbourne **·** Sligo Rovers  **·** St Patrick's Athletic  **·** University College Dublin | Irlands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Må ikke forveksles med Oslo hovedpostkontor eller Postgirobygget (rockegruppe).

**Posthuset**, tidligere og ofte på folkemunne kalt **Postgirobygget**, er et næringsbygg i Biskop Gunnerus' gate 14 på Vaterland i Oslo. Huset fungerer blant annet som hovedkontor for Posten Norge og Sopra Steria. Navnet Posthuset ble innført 12. mai 2000 under en pressekonferanse.

Postgirobygget ble oppført i perioden 1972 til 1975 og var tegnet av arkitekt Odd Borgrud Pedersen og Rolf Christian Krognes. I sin opprinnelige form var bygget 80 meter høyt med 19 etasjer og hadde fire flate vegger og flatt tak.

Da bygningen sto ferdig var den Norges høyeste. Bygget var kontroversielt på grunn av utseendet.[] I 1990 ble det 117 meter høye nabobygget Oslo Plaza oppført, og med det var ikke lenger Postgirobygget Oslos høyeste bygg.

Inngangen til Posthuset
Bildet viser Postgirobygget (til høyre) og Oslo Plaza (til venstre). Ekeberg skimtes i bakgrunnen.
Posthuset og Radisson Blu Plaza Hotel, 2021.
I mars 2001 kjøpte Entra Postgirobygget av Posten Norge for 530 millioner kroner. I forbindelse med overtakelsen ble det utlyst en åpen arkitektkonkurranse med det formål å gjøre det utskjelte bygget om til et funksjonelt kontorbygg. Arkitektfirmaet HRTB vant med sitt utkast «Forandring».

I 2003 ble bygget renovert – syv etasjer ble lagt til og bygningen ble splittet i to tårn, sammenføyd av et smalere midtparti, som stilnet kritikken mot utseende noe. Det er i dag Oslos nest høyeste og Norges tredje høyeste bygning med en høyde på 112 meter og 26 etasjer. Postgirobygget ble i forbindelse med renoveringen omdøpt til Posthuset. Avisen *Aftenposten* flyttet fra Akersgata 51 til det nyrenoverte bygget 12. mai 2003.

I tilknytning til høyhuset ligger et lavbygg.

Posthuset i Oslo Foto: Kjetil Ree

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Clementz, Sigmund; *Navnestrid om Posthuset* – *Dette er Posthuset, hevder Posten Norge. Dette bygget heter Posthuset, påstår Linstow Eiendom.* , Dagsavisen Morgen, 02.06.2004, Side: 11
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Postgirobygget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Entra eiendom: Biskop Gunnerus gate 14, Oslo
* HRTB Arkitekter: Ombygging og påbygging av Postgirobygget[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** SkyscraperCenter
 |
**Buekorps**

**Sandvikens Bataljon**
17. mai 1857

**Sandvikens Bataljon** er et buekorps (gutter) i Sandviken i Bergen, stiftet 17. mai 1857

Buekorpset er et *søndagskorps*, som betyr at det var et buekorps for allmuen og hadde eksersis på søndager, men nå ekserserer de om lørdagene.

9 år gamle Julius Olsen hadde sett Dræggens Buekorps marsjere og fikk lyst å få et korps i Sandviken også. Han fikk med noen kamerater og stiftet Sandvikens i 1857. Sjef ble Søren Stoltz som var 14 og som hadde mest anseelse i gutteflokken.

*Madam Felle*, (Oline Felle), ivaretok buekorpset ved at de fikk avholde sine møter hos henne og oppbevare sine effekter der. Sitat fra Sandviksgutten nr.1 2008, s.12:  

*«Madam Felle var en ivrig støttespiller for Sandvikens Bataljon. I hennes hus holdt Rådet sine møter og korpsets effekter ble i en lang periode oppbevart på loftet. Sønnen som i sangen omtales som Johnemann gikk i Sandvikens Bataljon.»*

Bataljonen ekserserer på *Sandvikstorget*. De eier et hus i *Grensegrenden* som er mye brukt, og de har hytten *Utsikten* på Sandviksfjellet som er åpen hver søndag for turgåere.

Samarbeidspartnere er Skansens Bataljon og Sydnæs Bataljon.

Bildegalleri
------------

* Sandvikens Bataljon under oppvisning på MulebanenSandvikens Bataljon under oppvisning på *Mulebanen*
* Grensegrenden 1Grensegrenden 1
* Sandvikens BataljonSandvikens Bataljon

Referanser
----------

1. ↑  «*«100 år siden madam Felle døde»* - Sandviksgutten nr.1 2008, s.12» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 7. mai 2021. Besøkt 9. desember 2020.

Litteratur
----------

* Gjerstad, Jo. *Buekorpsene i Bergen*, (Bergen kommune 2005) ISBN 82-7128-383-9 (hefte]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Korpsets side på Buekorpsene.com Arkivert 13. juni 2006 hos Wayback Machine.
* Bilder av Sandvikens Bataljon

| * v
* d
* r
Buekorps |
| --- |
| 
* Dræggens Buekorps
* Fjeldets Bataljon
* Laksevågs Bueskyttere
* Lungegaardens Buekorps
* Løvstakkens Jægerkorps
* Markens Bataljon
* Mathismarkens Bataljon
* Nordnæs Bataillon
* Nygaards Bataljon
* Sandvikens Bataljon
* Skansens Bataljon
* Skutevikens Buekorps
* Sydnæs Bataljon
* Vågens Bataljon
* Wesselengens Bataljon

 |

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** VIAF
 |

Portaler: Kultur | Bergen
|  |
| --- |
| ***Iddefjordsgranitt*** |
| Iddefjordsgranitt |
|  |
| **Hovedmineral:** | kvarts, alkalifeltspat,plagioklas |
| **Gruppe:** | magmatisk |
| **Tetthet i g/cm3:** | 2,64 |
| **Bruksområde:** | byggningstein, brostein, gravminner m.m. |
| **Annet:** |  |
| ***Liste over bergarter*** |

**Iddefjordsgranitt** er granitt fra Iddefjorden ved Halden, og kalles også **østfoldgranitt** eller **haldengranitt**. Den er valgt som fylkesstein (fylkesbergart) for Østfold. Den er middels kornet, hovedsakelig gråhvit og med noen korn i svart og grått. Iddefjordsgranitten er en spesielt finkornet og jevn variant av denne granitten og brukes derfor til bygningsstein.

Bruksområder
------------

Den norske grå granitten brukes mest som bygningssten, både som gatestein, kantstein, trapper, fasader, gulvflis og finstein/skulptur.

Grå granitt som brukes til produksjon av gravminner i Norge, kommer fra Finland.

Anvendelse i bygg og anlegg
---------------------------

Gustav Vigeland brukte mye iddefjordsgranitt i skulpturparken, Vigelandsanlegget, i Frognerparken. *Monolitten* er hogd ut av ei stor steinblokk fra Iddefjorden.

Arkitekt Bredo Greve brukte råkopp av iddefjordsgranitt i nord-, øst- og vestfasaden på Hovedbygningen til Norges tekniske høgskole, nå Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, som ble innviet i 1910.

Egenskaper
----------

En spesiell egenskap ved granitt er at den har gode spalteegenskaper. Den lar lar seg ganske lett dele i tre retninger, men betraktes likevel som *anisotrop*.

Galleri
-------

* Ny IddefjordsgranittNy Iddefjordsgranitt
* Gammel Iddefjordsgranitt, med polert overflateGammel Iddefjordsgranitt, med polert overflate
* Gammel Iddefjordsgranitt, med polert overflateGammel Iddefjordsgranitt, med polert overflate

Se også
-------

* Liste over bergarter

Eksterne lenker
---------------

Halden Historiske Samlinger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Blekktjern** er en fiske- og badedam i Strømsåsen i Drammen kommune. Det var opprinnelig en mølledam som forsynte møllene på Austad med vann. I 1876–77 kjøpte Drammen kommune dammen fra Austad gård og bygde den opp som inntaksbasseng. Det offisielle navnet på dammen er Blekktjern, men fra gammelt av het det Blektjern noe som henspiller på blek, lys, det vil si det bleke eller lyse tjernet. Navnet Blektjern er også et godkjent navn, men ikke det prioriterte navnet. I 1932 ble tjernet utvidet til et betydelig vannreservoar for Drammen, med et innhold på 1,5 millioner liter. Noe av bassenget og bekken ligger på Danviks grunn. Den første vannledning som ble lagt var en 9 tommers ledning ned til Strømsø Baggate/Tordenskiolds gate. Tjernet ble rundt 1990 nedlagt som drikkevannskilde og åpnet som fiske- og badedam 31. august 2011.

Referanser
----------

1. 1 2  «Blektjern | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 21. november 2023.
2. ↑  «Stedsnamn faktaark - for søk på stedsnavn og tilhørende fakta». *stadnamn.kartverket.no*. Besøkt 21. november 2023.
3. ↑  *Skogene mellom Drammenselva og Eikeren*. Drammens og oplands turistforening. 1996. s. 16. ISBN 8290027273.
4. ↑  *Turbok Drammen*. Foreningen. 1991. s. 88. ISBN 8290027222.
**Spetsnazgruppen «A»**, også kjent som **Alfa-gruppen** med det offisielle navnet **Direktorat «A»**, er en spesialstyrke fra FSB Spetsnaz-sentre (russisk forkortelse TsSN FSB). Gruppen har status som elite fra Russlands spesialstyrker.

Gruppen er dedikert til kontraterrorisme innen FSB, som primært hindrer eller responderer på voldelige aksjoner mot offentlig transport og bygninger. Søstergruppen Vympel er dedikert til vern av strategiske installasjoner, og begge disse gruppene er regnet for paramilitære enheter.

Øvelse
------

Alfa må øve på samme måte som Vympel-gruppen, med taktiske øvelsesoppgaver, fallskjermhopping, førerøvelse av ulike kjøretøy, øvelse i ulike etterretningsdisipliner og ymse spesialoppgaver.

Stridserfaring
--------------

* 2002: Terrorangrepet mot Dubrovka-teatret i Moskva
* 2004: Gisseldramaet i Beslan

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Kilder
------

* Christopher Andrew and Vasili Mitrokhin (1999). The Sword and the Shield: The Mitrokhin Archive and the Secret History of the KGB. New York: Basic Books. ISBN 0-465-00310-9. , pages 389–391
* Barry Davies, (2005). The Spycraft Manual: The Insider's Guide to Espionage Techniques. Carlton Books Ltd. ISBN 1-84442-577-0.
* David Satter (2001). Ag of Delirium: The Decline and Falt of the Soviet Union. New Haven, Conn: Yale University Press. ISBN 0-300-08705-5.

Eksterne lenker
---------------

* Alpha Group veterans association
* Alpha Group veterans association magazine
* Alpha Group veterans association (Ukraine)
**Elasminae** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 200 kjente arter, alle i en slekt, *Elasmus*. Gruppen er dårlig undersøkt i Norge, men det er trolig at vi har omtrent fem arter. De ble tidligere regnet som en egen familie, men DNA-analyser viser nå at den bør regnes som en undergruppe av Eulophidae.

Utseende
--------

Ganske små snylteveps. Hodet er temmelig lite, med middels store fasettøyne og tre punktøyne i pannen. Antennen er 7 – 9-leddet, knebøyd, men «skaftet» er ganske kort. Hannen har lange utvekster på tre ledd i den ytre delen. Forkroppen er ganske kraftig, med noen kraftige børster. Scutellum har en flat, trekantet utvekst på undersiden. Beina er nokså lange, alle lårene, særlig baklårene, er tykke. Bakhoftene (metacoxae) er svært store og plateformede, og dekker mesteparten av den bakre delen av forkroppens sider. Forvingen er avlang, litt kantete ytterst, uten synlige vingefrynser. Den er litt fortykket ved framkanten, men ellers helt uten årer. Bakkroppen er spisst kjegleformet, og det er en markert innskjæring mellom forkropp og bakkropp. Hunnens eggleggingsrør er ganske kort.

Levevis
-------

De fleste av artene lever som selskapelige parasitoider på larver av sommerfugler, men det er også noen som utvikler seg som enslige parasitoider på larver av rosettveps (*Polistes* spp. familien stikkveps). Det er også noen som er hyperparasitoider.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* ordenen vepser, (Hymenoptera)
	+ gruppen stilkvepser, Apocrita
		- gruppen Proctotrupomorpha
			* gruppen Chalcidoidea
				+ familien Eulophidae
				+ underfamilien Elasminae (eventuelt tribus Elasmini i underfamilien Eulophinae)
					- slekten *Elasmus* – ca. 200 arter

Kilder
------

* Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr:
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Elasminae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Elasminae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Elasminae* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Elasminae* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Elasminae* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Elasminae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Elasmus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Elasmus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Nesøya Idrettslag** er en idrettsklubb fra Nesøya i Asker stiftet 29. januar 1958. Klubben har grupper for idrettene fotball, håndball, friidrett, tennis, seilsport og ishockey.

Fotball
-------

Fotballaget spiller i 7. divisjon, hvor de møter lag som blant annet Lyn og Bygdø Monolitten Menn Senior B. Laget har ingen trener, og består for det meste av juniorer i tillegg til et par eldre (for eksempel Lars Mørkås og Carsten Skjelbreid). Nesøya er godt kjente for sin røffe og lekne fotballfilosofi.

Ishockey
--------

**Nesøya Billonarires**, offisielt **Nesøya Ishockey**, laget har på herreklassen lag i alle aldersgrupper. Seniorlaget til Holmen holder til daglig til i 3. divisjon.

Nesøya Ishockey som trener og spiller sine hjemmekamper i Holmen Ishall.

### Tabellen

3. divisjon ishockey avd øst 2022/23| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Storhamar YA | 16 | 13 | 0 | 3 | 119–48 | 71 | **26**  |
| 2 | Grüner 2 | 16 | 12 | 1 | 3 | 98–65 | 33 | **25**  |
| 3 | Nesøya | 16 | 11 | 0 | 5 | 118–90 | 28 | **22**  |
| 4 | Rasta **(N)** | 16 | 10 | 1 | 5 | 107–53 | 54 | **21**  |
| 5 | Jutul/Eiksmarka | 16 | 10 | 1 | 5 | 106–61 | 45 | **21**  |
| 6 | Holmen | 16 | 4 | 1 | 11 | 76–105 | −29 |  **9**  |
| 7 | Bøler | 16 | 4 | 1 | 11 | 75–100 | −25 |  **9**  |
| 8 | Skedsmo | 16 | 3 | 2 | 11 | 53–94 | −41 |  **8**  |
| 9 | Skien **(O)** | 16 | 1 | 1 | 14 | 57–193 | −136 |  **3**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens nettside

| * v
* d
* r
3. divisjon ishockey for menn, avdeling Øst 2022/23 |
| --- |
|  | 
* Bøler
* Grüner 2
* Holmen
* Jutul/Eiksmarka
* Nesøya
* Rasta
* Skedsmo
* Skien
* Storhamar YA

 | Norges flagg |

| * v
* d
* r
8. divisjon fotball for menn, Oslo Fotballkrets, avdeling 2, 2020 |
| --- |
|  | 
* Bislett 2
* Frigg 4
* Furuset 3
* Grorud 4
* Grüner 3
* Nesøya
* OSI 4
* St. Olavskameratene
* Ullern 4
* Vestli 2

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Kart over Lake Jocassee-området med reservoarene og pumpekraftverket *Bad Creek* øverst til venstre, samt det ordinære vannkraftverket *Lake Jocassee* nederst til høyre.
**Jocassee vannkraftverk** (engelsk: *Jocassee Hydro Station*) er et pumpekraftverk som ligger i 
Pickens County, under Lake Jocassee i det nordvestre Sør-Carolina, USA. Vannet fra dette vannkraftverket slippes ut i Lake Keowee i elva Keowee, eller pumpes tilbake til Lake Jocassee gjennom reversering av turbinene.

Vannkraftverket får direkte sin kraft fra ***Lake Jocassee-demningen*** som demmer opp det 30 km² store reservoaret. Det ble demmet opp av Duke Power i 1973, da vannkraftverket også ble igangsatt. Installert effekt er 610 MW.

Ovenfor innsjøen, i Oconee County, ligger **Bad Creek vannkraftverk** fra 1991 under det lille Bad Creek Reservoir i Whitewater River, og over Lake Jacossee som fungerer som nedre reservoar. Installert effekt her er 1 065 MW, og også dette vannkraftverket opereres av Duke Power.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Form EIA-860, utgitt 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Duke Energy – «Jocassee vannkraftverk».
* Duke Energy – «Bad Creek vannkraftverk».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Premiership Rugby Cup** er en turnering for lagene som spiller i Premiership Rugby, de øverste divisjonene av Rugby union i England. Turneringen ble stiftet i 2018 da de walisiske lagene trakk seg fra turneringen Anglo-Welsh Cup.. Våren 2024 ble det klart at også lag fra nest øverste divisjon skal delta i turneringen. Dette som følge av oppløsningen av lagene London Irish, Wasps og Worcester Warriors.

Historikk
---------

Premiership Rugby Cup erstatter Anglo-Welsh Cup som har eksistert siden 2005 da walisiske lag ble med i den engelske turneringen som ble startet i 1971. I 2017-18 turneringen kom de fire walisiske lagene sist i hver sin gruppe og i mai 2018 offentliggjorde det walisiske rugbyforbundet at de starter en egen U23-turnering for walisiske lag og dermed trekker seg fra turneringen. Premiership Rugby Limited som organiserer den øverste divisjonen i England opprettet da en egen turneringen for at unge spillere skal få spille kamper på høyere nivå og på stadionene i Premiership.

Format
------

Alle lagene som spiller i den øverste divisjonen deltar. Lagene blir delt inn i tre grupper med fire lag. Alle lagene spiller mot hverandre pluss et lokaloppgjør mot et lag fra en annen gruppe. De tre gruppevinnerne pluss den beste andreplassen spiller sluttspillet. De beste rangerte lagene får hjemmebane i semifinalen. Det er ikke hjemme- og bortekamp. Finalen spilles hos laget som har høyest rangering av de to finalelagene.

Liste over vinnere
------------------

* 2019: Northampton Saints 23–9 Saracens
* 2020: Sale Sharks 27–19 Harlequin
* 2021: Avlyst pga. Covid-19 pandemien
* 2022: Worcester Warriors 25–25 (e.e.o) London Irish (Worcester ble kåret til vinner siden de hadde skåret flest try i løpet av kampen)
* 2023: Exeter Chiefs 24–20 (e.e.o) London Irish

Referanser
----------

1. ↑  Anglo-Welsh Cup to be replaced by the Premiership Rugby Cup - www.skysports.com Lest 4. juni 2018
2. ↑  Premiership Rugby Cup to replace Anglo-Welsh Cup from next season - www.bbc.com Lest 4. juni 2018
3. ↑  «Championship sides to play in Premiership Cup». *BBC Sport* **(engelsk)**. Besøkt 6. november 2023.
4. ↑  Everything we know so far about the new Premiership Rugby Cup Bath Rugby will play in next season - www.somersetlive.co.uk Lest 4. juni 2018

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nettside
* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Space Norway AS** er et norsk statlig selskap som har som formål å forvalte og videreutvikle sikkerhetskritisk, romrelatert infrastruktur som dekker viktige norske samfunnsbehov.

Konsernet består av morselskapet Space Norway AS og de heleide datterselskapene Statsat AS og Space Norway HEOSAT AS (HEOSAT), samt 50% eierandel av Kongsberg Satellite Services. 

Datterselskapet Statsat AS har ansvaret for drift og utvikling av småsatellitter for statlige formål. Virksomheten er primært knyttet til drift og fornying av Kystverkets AIS-satellitter. Oppdrag gjennomgås årlig. Datterselskapet Space Norway HEOSAT AS ble registrert i 2019 og er et prosjektselskap for etablering av bredbånd i Arktis ved to satellitter i høy-elliptisk bane med tilhørende bakkesegment. Kapasiteten er forhåndsolgt i sin helhet til det norske Forsvaret, US Space Force og Inmarsat. KSAT er en felleskontrollert virksomhet som eies 50/50 av Space Norway AS og Kongsberg Defence & Aerospace AS. KSAT er verdens største leverandør av tjenester for kontroll av og datamottak fra satellitter i polare baner. KSAT leverer tjenester til bl.a. Galileo og Copernicus som er viktige ESA/EU finansierte programmer.

Referanser
----------

1. ↑  Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Astri Aasen** (1875–1935) var en norsk tegner, maler og grafiker som levde og virket i Trondheim.

Aasen vokste opp i Trondheim; faren Nils Aasen var gullsmed. Moren, Anna Christine Næss, døde av tuberkulose da Astri var to år. Faren giftet seg da med morens søster som dermed ble «mor» til fire småjenter. Da Astri var 17 år gammel – i 1892, døde hennes to storesøstre av lungebetennelse. I 1887 gikk faren konkurs, men greide etter hvert å bygge seg opp igjen.

Hun viste tidlig interesse for tegning og fotografering. Men det var først etter å ha fått sin første jobb som retusjør i Ålesund at hun begynte å male. Som 25-åring startet hun ved Asor Hansens malerskole i Bergen i 1900, videre ved Harriet Backers malerskole 1903-04 og 1907-09, i København og Paris og ved Statens kunstakademi 1909-10.

Mathis Johan Roska (1876-1956) fra Nesseby var en av de to deltagerne fra Finnmark på Samemøtet i 1917.
Et vendepunkt kom i 1903, da hun ble elev hos Harriet Backer. To år senere, i 1905, debuterte hun på Høstutstillingen.

Hennes arbeider er hovedsakelig portretter og kulturhistoriske Trondheimsmotiver. Under samemøtet i Trondheim i 1917 malte Aasen 10 bilder som ble gjenoppdaget i 1995; bildene henger siden 1997 i Sametingsbygningen i Karasjok.

I forbindelse med minneutstillingen i Trondhjems Kunstforening i 1943 opprettet familien et legat, *Astri Aasens gave*, for årlig utdeling til unge malere og tegnere. I Trondheim er *Astrid Aasens veg* oppkalt etter henne. Hennes privatarkiv finnes på Universitetsbiblioteket i Trondheim.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10000140[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 61781a3a-dfe7-4ae0-a3e7-5bd8ba5f78e9, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3  Astri Aasen; Norsk kunstnerleksikon
5. ↑  *Kunst i Trøndelag*. Trondhjem: [s.n.] 1945.
6. 1 2  Gatenavn: Alene blant trønderkunstnerne Arkivert 1. januar 2017 hos Wayback Machine.; Adresseavisen, 21.6.2006
7. ↑  Borgen, Peder (1997). *Samenes første landsmøte*. Trondheim: Tapir. s. 79-80. ISBN 82-519-1249-0.
8. ↑  Kunst i Sametingsbygningen Arkivert 20. august 2019 hos Wayback Machine.; sametinget.no
9. ↑  Grimelund, J. Jervell (1898-1983) (1955). *Trondhjems kunstforening 1845-1945: med et kort tillegg om perioden 1945-54*. Trondhjem: Bruns bokhandels forlag. s. 235.
10. ↑  Astri Aasen - UBIT/A-0085; arkivportalen.no
11. ↑  pdf

Eksterne lenker
---------------

* (en) Astri Aasen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Astri Aasens private arkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
Missinaibi-elva.
Kart over vassdraget til venstre i kartbildet.
**Missinaibi** er en elv som renner nordøstover i det nordøstre Ontario, og munner ut i James Bay helt sør Hudson Bay, Canada. Den renner fra en stor, naturlig innsjø – Missinaibisjøen (Missinaibi Lake), 60 km nord for byen Chapleau, og videre til den flyter sammen med elvene Mattagami og Abitibi, og danner Moose River 104 km ovenfor havet.

Elvas lengde er 426 km, mens nedslagsfeltet er på 23 500 km². Dersom man inklyuderer lengden av Missinaibisjøen, er hele vassdraget 651 km langt, og er dermed den lengste av de tre hovedtilførslene til Moose River.

Elva er ikke regulert, og utgjør hovedområdet for store villmarks- og rekreasjonsressurser. Missinaibi nasjonalpark på 990 km² ble opprettet i 1970, og vassdraget er ellers kjent for helleristninger ved Missinaibi-sjøen. Hele området er mye brukt til storviltjakt på karibu og andre villdyr. Elva ble tidlig utforsket av Hudson Bay Company og åpnet for pelshandel.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Missinaibi River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ontario Parks – Missinaibi Provincial Park – nasjonalparkens offisielle webside.
* Snow Falling on Black Spruce- Bilder fra kanotur langs elven.
* Missinaibi Complete - bilder fra kanotur langs elven, 2004.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Dale sykehus** var et psykiatrisk sykehus på Dale i Sandnes kommune. I 1911 ble gården Dale kjøpt og i 1913 sto *Dale asyl* ferdig. Asylet ble bygget som felles sinnssykeasyl for Rogaland fylke og Stavanger by og hadde en kapasitet på 196 pasienter. Stedet var bygget opp som en isolert liten by på østsiden av Gandsfjorden om lag 8 km fra Sandnes sentrum. Anlegget var i stor grad et selvstendig og selvforsynt samfunn med egen kraftstasjon, forsamlingslokale og boliger for ansatte. Eiendommen er på 4 500 dekar, og opprinnelig ble det på sykehuset drevet gård hvor pasientene deltok i arbeidet.

Historikk
---------

Den monumentale hovedbygningen, senere kalt mannsavdelingen, ble tegnet av arkitekt Sigurd Lunde i jugendstil og bygget har en dominerende front vendt mot fjorden. *Dale sindssygehus* fikk i 1920 en egen skole for barna til de ansatte og i 1925 en egen kvinneavdeling med plass til 112 pasienter.

I 1930-årene ble sjokkbehandling tatt i bruk, og fra 1942 brukte man elektrosjokk i terapien. Den første pasient ble lobotomert i 1953; to år etter begynte man å ta i bruk beroligende medikamenter.

I 1965 skiftet Dale sykehus navn til *Rogaland psykiatriske sjukehus*. Samtidig gjorde miljøterapien sin entré, og sosionomene og ergoterapeutene inntok Dale. I 1973 hadde sykehuset sitt høyeste antall pasienter; 583 personer var da innlagt. I 1975 fikk sykehuset velferdsbygg med gymnastikksal, svømmebasseng og kafeteria.

I 1980-årene ankom psykologene, og stedet skulle ikke lenger være en oppbevaringsanstalt, men en institusjon som arbeidet for å få pasientene så friske at de kunne skrives ut fra sykehuset.

Etter reformen i psykiatrien ble stedet bygget ned. Fylkestingets vedtak om nedleggelse ble gjort i 1980, men først i 2001 ble det stengt som psykiatrisk sykehus. Frem til 2004 hadde Sentralsjukehuset i Rogaland fremdeles avdeling for rusrelatert psykiatri på Dale. Fra 1993 ble det tatt i bruk til asylmottak med over 300 beboere.

Det har i ettertid vært diskutert om den monumentale hovedbygningen skal restaureres og bevares, eller om den skal rives. På et tidspunkt var lokalpolitikerne villige til å gi bort hele området – 4500 dekar med 5000 meter strandlinje – for ei krone. Etter at Aftenbladet skrev om dette, fikk de riktignok 31,5 millioner kroner mer, og nå er det private eiere som legger planer for hva Dale-området kan bli.

Randaberg-mannen Bjørn Rygg og Stavanger-mannen Thor Steinar Sandvik er disse private eierne som sikret seg Dale-eiendommen i Sandnes gjennom sine selskaper BR Industrier og TS Byggtjenester.

Referanser
----------

1. ↑  Nytt behandlingssenter på Gausel Arkivert 7. juni 2004 hos Wayback Machine. Helse Stavanger
2. ↑  «Hvorfor ble Dale-drømmen et mareritt?». *www.aftenbladet.no*. 23. januar 2017. Besøkt 10. februar 2023.
3. ↑  «Lokale investorer fikk kjøpe Dale». *www.aftenbladet.no*. 19. desember 2015. Besøkt 10. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Dale – et samfunn i miniatyr[*død lenke*] Artikkel i Stavanger Aftenblad, oppdatert 12. april 2006




«Dale - et samfunn i miniatyr - Aftenbladet.no». 3. juli 2013. Arkivert fra originalen 3. juli 2013.
**Sperrinfjellene** (irsk *Na Speiríní*, på engelsk ofte bare kalt *the Sperrins*) er en kjede av åser i Nord-Irland og et av de største høylandsområdene på øya Irland. Den høyeste toppen er Sawel som strekker seg 678 moh.

Sperrinfjellene ligger midt i Nord-Irland, og strekker seg fra byen Strabane og åsen Mullaghcarn på vestsiden av innsjøen Lough Neagh i grevskapet Tyrone til fjellet Slieve Gallion og Glenshane-passet de sørlige delene av grevskapene Londonderry og Tyrone. Det bor om lag 150 000 mennesker innenfor området. Det karakteristiske landskapet, formet av isbreer, regnes som et av de mest idylliske områdene i Irland. Siden 1968 har området hatt status som «et område med spesielt vakker natur» (Area of Outstanding Natural Beauty).

Beskrivelse
-----------

Butterlope, del av Sperrinfjellene nordvest for Plumbridge.   Kenneth Allen (2005)
Den har et særegent islandskap. Fjellene har for det meste avrundede topper og landskapet består hovedsakelig av lynghei og terrengdekkende myr. Glenshane-passet, en del av veien A6 mellom Belfast og Derry, ligger i fjellet og har notorisk dårlig vær om vinteren. Sawelfjellet er den høyeste toppen i Sperrins, og den syvende høyeste i Nord-Irland. Toppen stiger til 678 m. En annen av Sperrinene, Carntogher (464 m), ruver over Glenshane-passet.

Geologisk er fjellet hovedsakelig dannet fra prekambriske metamorfe bergarter, med noen yngre ordovikisk magmatiske bergarter i den sørlige flanken av området. Fjellene er svært tynt befolket og gir habitat for et mangfoldig utvalg av fugler og pattedyr. Rødrev, sikahjort, mår og ekorn finnes ofte der sammen med vandrefalker, musvåker og spurvehauk. Besøkende kongeørn fra den nærliggende gjeninnførte Donegal-populasjonen har blitt sett over hele området fra Strabane til Draperstown, selv om ingen hekkebestand ennå er etablert. Fjellene gir også et av de siste tilfluktsstedene til rød lirype i Nord-Irland.

Referanser
----------

1. ↑   «Sliabh Speirín / Sperrin Mountains», *Placenames Database of Ireland*
2. ↑  Sperrin Mountains, County Derry/Londonderry,  *Northern Ireland Place-Name Project*
3. ↑  «Sperrin Mountains Area», *MountainView*
4. ↑  «Sawel Mountain», *MountainViews*
5. ↑   «Glenshane Slopes Landscape», *Environment and Heritage Service*. Arkivert fra originalen 31. juli 2012
6. ↑  «Birdwatching in Northern Ireland», *Geographia.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sperrins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Sperrin Mountains», Nature's calendar, *BBC*
* «Discover The Sperrin Mountains», *Discover Northern Ireland*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Landkreditt SA** (stiftet 24. september 1915) er et finanskonsern rettet mot landbruket og er et samvirkeforetak av låntakere. Man blir medlem i Landkreditt ved å ha landbrukslån, gårdskreditt, generasjonsskiftelån eller driftskreditt i datterselskapet Landkreditt Bank AS. Selskapet har nesten 10 000 medlemmer.

Landkreditt betaler ikke ut utbytte, men midlene tilbakeføres til kundene via prissetting på produkter og tjenester.

Konsernet består av datterselskapene Landkreditt Bank, Landkreditt Forvaltning, Landkreditt Forsikring og Landkreditt Boligkreditt.

Landkreditt ble opprinnelig stiftet som en kredittforening, men etter en lovendring i 2007 ble foreningen i 2008 omorganisert til morselskap i finanskonsern i samsvar med holdingmodellen.

Konsernet ledes av konsernsjef Ole Laurits Lønnum, og Hans Edvard Torp er styreleder.

Landkreditt Bank
----------------

Utdypende artikkel: Landkreditt Bank

Landkreditt Bank er en selvbetjeningsbank med fokus på landbrukssektoren.

Landkreditt Forsikring
----------------------

Landkreditt Forsikring ble etablert i 2001 under navnet «Landbruksforsikring». Selskapet ble dannet av flere virksomheter innen Landbrukssamvirket. De første årene var personforsikring til eierbedriftene selskapets primære forretningsområde. Idag[*når?*] er selskapet spesialistert på forsikringer for landbruket. I tillegg tilbys skadeforsikring til privatpersoner og utvalgte bedrifter.

Landkreditt Forsikring er eid av hovedaksjonæren Landkreditt, samt Skogbrand og Gartnerhallen.

Selskapet ledes av Ane Wiig Syvertsen.

Landkreditt Forvaltning
-----------------------

Landkreditt Forvaltning er et forvaltningsselskap for verdipapirfond med hovedbase i Oslo. Selskapet forvalter fem verdipapirfond, hvorav tre aksjefond og to rentefond.

Fondet Landkreditt Utbytte A ble kåret til årets beste norske aksjefond av selskapet Morningstar i 2019.[]

Selskapet ledes av Per-Erling Mikkelsen.

Landkreditt Boligkreditt
------------------------

Landkreditt Boligkreditt ble stiftet 20. oktober 2010. Virksomheten er i hovedsak finansiert gjennom utstedelse av obligasjoner med fortrinnsrett, med sikkerhet i sikrede boliglån.

Selskapet ledes av Jon Martin Østby.

Landkreditt Finans
------------------

Landkreditt Finans byttet den 2. juli 2018 eier da det ble solgt ut til BNP Paribas Leasing Solutions i Paris. Landkreditt Finans var frem til da et datterselskap i Landkreditt med leasing som hovedprodukt. Selskapet ble opprettet i juni 2008 under ledelse av Arne Oseberg og var eid i fellesskap med Felleskjøpet Agri. Hovedkontoret var lokalisert i Ålesund, og hadde salgskontorer i Bergen, Gjøvik, Oslo, Stavanger og Trondheim. Selskapet ble solgt ut av Landkreditt for å frigi kapital til oppkjøpet av Landbruksforsikring.

Referanser
----------

1. ↑  «Om Landkreditt». Landkreditt. Besøkt 25. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Moisés Carmona y Rivera** (født 31. oktober 1912 i Quechultenango i Mexico; død 1. november 1991) var en sedevakantistisk katolsk biskop i Acapulco av suksesjonslingen etter Pierre Martin Ngô Đình Thục.

Liv og virke
------------

### Prest

Moisés Carmona y Rivera ble ordinert til prest i 1939 av biskop Leopoldo Díaz y Escudero (1880–1955) for det katolske bispedømmet Chilapa (Mexico). Etter Det andre Vatikankonsil nektet han å implementere de foreskrevne reformer i sin menighet i Acapulco og var av den oppfatning at Det andre Vatikankonsil hadde innført en ny religion som ikke hadde noe med sann katolsk lære å gjøre. Pave Paul VI er derfor ikke en ekte pave og Den hellige stol er følgelig ubesatt (sedesvakantisme).

Moisés Carmona y Rivera ble deretter fjernet fra sin stilling som sogneprest og ekskommunisert av biskop Rafael Bello Ruiz av Acapulco den 30. april 1977, men var i stand til å opprettholde sin stilling i embetet på grunn av meksikansk lov og støtte fra over to tusen troende i sitt sogn. Han grunnla sammen med Joaquín Sáenz y Arriaga og eks-mercedariareren Adolfo Zamora Hernández (død 3. mai 1987) grunnla *Catolica Trento* (U.C.T.), hvorfra utsprang det senere *Sociedad Sacerdotal Trento*.

### Biskop (utenfor den katolske kirkes fulle fellesskap)

Etter formidling av den tyske sedisvakantisten Eberhard Heller ble Carmona og Zamora ordinert til biskoper den 17. oktober 1981 i Toulon (Frankrike) av Pierre Martin Ngô Đình Thục, titulærerkebiskop av *Bulla Regia*, som allerede var blitt ekskommunisert på den tiden, kun foran to vitner. De ble deretter ekskommunisert av Vatikanet. 

Camora virket som biskop i Acapulco i Mexico fra 1981 til 1991, grunnla sitt eget seminar der. 

Han bispeviet etterhvert de meksikanske prestene Benigno Bravo (død 1985) og Roberto Martinez, de amerikanske prestene George Musey og Mark Pivarunas, og i 1991 *sub conditione* den tyske Peter Hillebrand, som virket i Japan.

Den 26. mai 1983 kom Carmona, Zamora og Ngo Dinh Thuc i fellesskap med erklæring som kunngjorde at pavestolen hadde stått ubesatt siden pave Pius XIIs pontifikat. De hevdet videre at Paul VI fornyede masseliturgi var ugyldig, Det andre Vatikankonsils dekret om religionsfrihet var kjettersk og biskopene i den romersk-katolske kirke ble erklært frafalne og skismatikere.

Moisés Carmona y Rivera døde 1. november 1991 som følge av en bilulykke i Mexico.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) \*bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) \*1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) \*1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) \*1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) \*1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) \*1910
* Erkebiskop Antonin-Fernand Drapier, O.P. (1891-1967) \*1929
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) \*1938

**Thuc-linjen (sedesvakantistisk eller sedesprivasjonistisk)**
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) \*1938
* Biskop *Moisés Carmona y Rivera* (1912-1991) \*1981

Referanser
----------
Biskop George Musey ved en konfirmasjon.
**George J. Musey** (født 14. september 1928 i Galveston i Texas i USA; død 29. mars 1992 i Tarrant County i Texas) var en ledende skikkelse innen katolsk sedesvakantisme i USA og biskop av Truc-linjen, det vil si ordinasjonssuksjon via den vietnamesiske erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

George Musey (junior) var sønn av George Musey og Mary Cecilia Abraham. Hen strådte inn på presteseminaret til det katolske bispedømmet Galveston etter sin skoleutdanning i 1945.

### Katolsk prest

Han ble presteviet den 22. mai 1952 av biskop Wendelin Joseph Nold. Deretter arbeidet han i sjelesorgen forskjellige steder i Texas. 

Fra 1968 og utover trakk han seg fra vervet og det offentlige liv i for flere år på grunn av sykdom. Av og til feiret han private messer i «Englenes dronning»-kirken til *Priestly Society of St. Pius X* i Dickinson, som avviste Det andre Vatikankonsil, og satte deretter opp sitt eget kapell der på familiens eiendom. 

### Biskop (sedesvakantist)

Den 1. april 1982 ble han ordinert til biskop i Acapulco i Mexico av sedesvakantistbiskopen Moisés Carmona. 

Den 24. august 1982 bispeviet han fransiskaneren Louis Vezelis, som var blitt ekskludert fra sin orden, til biskop i Buffalo i delstaten New York. Begge delte USA inn i to bispedømmer av katolske tradisjonalister og gammelrituelle. Musey tok ledelsen av bispedømmet for det vestlige USA og Florida. I 1985 var han hjelpebiskop for den sedevakantistiske *Congregation of Mary Immaculate Queen (Congregatio Mariae Reginae Immaculatae, CMRI)*, som i 1991 fikk sin egen biskop i Mark Pivarunas, også han bispeviet av Moises Carmona.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Youhanan VIII Hormez (1760-1838)
* Biskop Isaie Jesu-Yab-Jean Guriel (1758-1833) \*bispeviet 1795
* Erkebiskop Augustin Hindi (?-1828) \*1804
* Patriark Joseph VI Audu (1790-1878) \*1825
* Patriark Pierre Élie XII Abbolyonan (1840-1894) \*1874
* Patriark Yousef VI Emmanuel II Thomas (1852-1947) \*1892
* Biskop François Daoud (David) (1870-1939) \*1910
* Erkebiskop Antonin-Fernand Drapier, O.P. (1891-1967) \*1929
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) \*1938

**Thuc-linjen (sedesvakantistisk eller sedesprivasjonistisk)**
* Erkebiskop Pierre Martin Ngô Đình Thục (1897-1984) \*1938
* Biskop Moisés Carmona y Rivera (1912-1991) \*1981
* Biskop *George J. Musey* (1928-1992) \*1982

Referanser
----------
**Imartademningen** er en demning og et vannkraftverk i elva Vuoksen i det sørøstlige Finland, ca. 5 km fra grensen mot Russland. Vannkraftverket stod ferdig i 1951 og har en installert kapasitet på 178 MW. Vannføringen er på dette stedet 600 m³/sek. Det forsyner store industrianlegg som ble anlagt her da byen Imatra ble grunnlagt i 1948, ikke minst Stora Ensos papirindustrii. 

Like ved byen Imatra faller Vuoksen 18,4 meter i en trang granittslukt, over en total lengde på 500 meter. Vannfallet – ***Imatrafossen*** – ble bygget ut for kraftproduksjon første gang i 1929, og i dag er Imatrademningen ovenfor vannfallet regulert og slipper bare vann gjennom slukten for turistformål på bestemte tidspunkt i juni-august.

Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Referanser
----------

1. ↑  Hydro power Arkivert 22. mars 2015 hos Wayback Machine. – Fortum.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Firesheep** er et uoffisielt tilleggsprogram til nettleseren Firefox som er konstruert for å kunne samle inn brukernavn og passord fra intetanende internettbrukere i trådløse nett.

Programmet gir brukeren muligheten til og tilnærmet sporløst få tak i passord og brukernavn på diverse ukrypterte innlogginger (f.eks. Facebook og MySpace) som er koblet til samme trådløse nett som Firesheep. Bruk av Firesheep i Norge er ulovlig og brudd på Almindelig borgerlig Straffelovs § 145, 2.ledd. Programmet er utviklet av den uavhengige webutvikleren Eric Butler fra Seattle.

Programmet er laget for å gjenkjenne oppkoblinger mot Amazon.com, Basecamp, bit.ly, Cisco, CNET, Dropbox, Enom, Evernote, Facebook, Flickr, Github, Google, HackerNews, Harvest, Windows Live, NY Times, Pivotal Tracker, Slicehost, tumblr, Twitter, WordPress, Yahoo og Yelp.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet – Enkelt program gir hvem som helst tilgang til Facebook-kontoen din
2. ↑  Kripos – Firesheep advarsel[*død lenke*]
3. ↑  «Computerworld – Gjør wifi-hacking superenkelt». Arkivert fra originalen 1. november 2010. Besøkt 31. oktober 2010.
4. ↑  NRK – Så lett er det å hacke en Facebook-konto

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Din Side – Ikke surf på åpne, trådløse nett!
**Google Play**, (tidligere **Android Market**), er en distribusjonsplattform for digitale applikasjoner for smarttelefoner, nettbrett og andre digitale enheter med Android som operativsystem og et nettbasert handelssted for elektronikk og digitale media utviklet og vedlikeholdt av Google. Android Market ble lansert 22. oktober 2008 og etterfølgeren, Google Play, ble lansert 6. mars 2012, og er fortsatt dagens nåværende navn.

Tjenesten lar brukerne søke etter og laste ned musikk, magasiner, bøker, filmer, fjernsynsprogram og dataprogram utgitt gjennom Google. Brukere kan også kjøpe Chromebooks, bærbare PC-er produsert av Nexus, og annen Google-tilknyttet maskinvare og ulike tilbehør.

Per april 2019 er det fire deler av Google Play; Google Play Musikk, Google Play Bøker, Google Play Filmer og Google Play Apper.

Applikasjoner er tilgjengelige enten gratis eller til en pris. De kan lastes ned direkte til enheter som bruker operativsystemet Android. I juli 2013 hadde Google Play offisielt over 1 million applikasjoner og hadde over 50 milliarder nedlastinger.

Referanser
----------

1. ↑  «Google PLAY: version 35.1.11-21 [0] [PR] 519239488 Mar 30, 2023». 30. mars 2023. Besøkt 4. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Google Play – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Google Play på Twitter Rediger på Wikidata

* Google Play på Facebook Rediger på Wikidata

* Google Play på Instagram Rediger på Wikidata

* Google Play på YouTube Rediger på Wikidata

* Google Play på YouTube Rediger på Wikidata
**Cyberspionasje** er en handling eller praksis for å få tak i hemmeligheter og informasjon uten tillatelse. Man kan få tak i kunnskap om innehaveren, informasjon fra enkeltpersoner, konkurrenter, rivaler, grupper, regjeringer og fiender. Man kan oppnå personlige, økonomiske, politiske eller militære fordeler ved å bruke metoder på Internett, nettverk eller individuelle datamaskiner gjennom bruk av proxy-servere, dekodingsteknikker og skadelig programvare, inkludert Trojanske hester og spionprogrammer. Det kan i sin helhet gjennomføres online fra datamaskiners tastatur av fagfolk på baser i land langt borte, eller kan innebære infiltrasjon nær ved datamaskinen av trente konvensjonelle spioner og muldvarper - eller i andre tilfeller kan det være kriminelle verk av amatører, ondsinnede hackere eller mykvareprogrammerere.

Referanser
----------

1. ↑  «Residential proxy network use cases». GeoSurf. Besøkt 28. september 2017.
2. 1 2  «Cyber Espionage». PC Magazine.
3. ↑  «Cyberspying». Techopedia.
**Osterhaus’ gate** (1-27, 2-26) er en gate i strøket Hausmannsområdet i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Gaten går fra Storgata til Møllergata. Den ble navngitt etter legatstifter og borgermester Nicolai Diderich Osterhaus (1754–1822) i 1852.

Bygninger
---------

Av markante bygninger er Pinsemenigheten Bærøas hus i Osterhaus' gate 1. Lærernes Hus, Utdanningsforbundets konferansesenter står i 4a. I nummer 7 var Skandinavias første damphattefabrikk, eid av hattemaker Hans H. Holm. Dirigent og komponist Johan Gottfried Conradi bodde i nummer 11 på 1880-tallet. I nr 22 var Christiania Borgerskole, så Framhaldsskolen for jenter, siden Elvebakken videregående skole, før Oslo Voksenopplæring Rosenhof etablerte en avdeling i bygget. I nr 27 var Solidaritetshuset, tilholdssted for blant annet Rødt.

Referanser
----------

1. ↑  «Oslo kommune – Bydelsoversikt (O)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
2. ↑  Knut Are Tvedt, red. (2010). «Osterhaus' gate». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 441. ISBN 978-82-573-1760-7.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Finn Harps Football Club** er en irsk fotballklubb som holder til i Ballybofey, Donegal, i Irland. «The Harps», som er kallenavnet til Finn Harps, ble stiftet i 1954, og valgt inn i det irske ligasystemet i 1969. Klubbens hjemmebane er Finn Park. I 2006 spiller Finn Harps i Eircom First Division som er den nest høyeste divisjonen i irsk fotball.

Historie
--------

Finn Harps ble stiftet i 1954 som et juniorlag. På slutten av 60-tallet søkte de om medlemskap i den irske ligaen, og søknaden deres ble godkjent i mai 1969. Lagets første ligakamp var 17. august 1969 da de tapte 10-2 for Shamrock Rovers.

I 1972 fikk de sitt første trofe da de vant Dublin City cupen, og to år senere vant de FAI Cup med en 3-1 seier over St Patricks Athletic. På 70-tallet deltok Finn Harps 4 ganger i Europeiske turneringer der de spilte mot skotske Aberdeen, de engelske lagene Derby County og Everton samt tyrkiske Bursaspor.

I 2005 endte laget sist i den irske toppdivisjonen, og spiller derfor i Eircom First Division i 2006.

Meritter
--------

| TROFE | ANTALL | ÅR |
| --- | --- | --- |
| FAI Cup | **1**  | 1974 |

* Vant Eircom First Division i 2004.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Klubbens offisielle hjemmeside Arkivert 6. september 2006 hos Wayback Machine.
* (en) Supporterne til Finn Harp sin hjemmeside
* (en) Uoffisielt nettsted om Finn Harps

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |

| * v
* d
* r
League of Ireland Premier Division 2023 |
| --- |
|  | Bohemians  **·** Cork City  **·** Derry City  **·** Drogheda United  **·** Dundalk  **·** Shamrock Rovers  **·** Shelbourne **·** Sligo Rovers  **·** St Patrick's Athletic  **·** University College Dublin | Irlands flagg |