recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kazuo Hatoyama** (født 6. mai 1856, død 3. oktober 1911) var en japansk jurist og politiker. Han studerte juss ved Yale University i USA og ble den første japaner som avla juridisk doktorgrad. Han ble senere medlem av det japanske underhuset og ble president for dette. Han var en periode også viseutenriksminister. Kazuo Hatoyama regnes som grunnleggeren av Hatoyama-dynastiet i japansk politikk og er oldefar til tidligere statsminister Yukio Hatoyama.

Kazuo Hatoyamas sønn Ichirō Hatoyama var medlem av underhuset og statsminister i perioden 1954 til 1956. Sønnen grunnla Japans liberaldemokratiske parti, landets dominerende politiske parti i tiden 1955 til 2009. Hans yngre bror Hideo Hatoyama (1884–1946) var en fremtredende jussprofessor, som mot slutten av sitt liv også ble medlem av underhuset. 

Den fremste familiemedlemmet i tredje generasjon var Iichirō Hatoyama, sønn av Ichirō Hatoyama. Iichirō Hatoyama var administrativ visefinansminister, den ledende administrative stilling i finansdepartementet, før han ble innvalgt i overhuset og tjente som utenriksminister fra 1976 til 1977. Iichirō Hatoyama er far til Yukio Hatoyama og Kunio Hatoyama, begge framtredende politikere i Japan, og fjerde generasjon i dynastiet Hatoyama. Yukio Hatoyama ble valgt til landet statsminister i september 2009.

Litteratur
----------

* Mayumi Itoh: *The Hatoyama dynasty: Japanese political leadership through the generations*, New York: Palgrave Macmillan, 2003

Referanser
----------

1. ↑  National Diet Library: Hatoyama, Kazuo

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL **·** CiNii
 |
Gunnar Utsonds skulptur «Helfærd», opprinnelig fra 1890, foran den tidligere Sjømannsskolen i Oslo. Verket forestiller Nanna og Balder som styrter ned til dødsriket Hel på ryggen av helhesten. Helhesten er i dansk folketro også et slags «heste-gjenferd» som kan opptre som dødsvarsel.  Anders Beer Wilse (ca. 1920)
**Helhest**, på dansk også kalt **kirkehest** og **lighest**, er i dansk folketro en vette i skikkelse av en hest, gjerne beskrevet som et svart dyr med tre bein og ofte uten hode. Den var tenkt som en gjenganger etter en hest som var gravd ned levende på nye kirkegårder, før noe menneske ble begravd der. Synet av helhesten varslet pest og død.

Den første kjente omtalen av en helhest stammer fra 1673, da Jens Hansen Odense nevner den på linje med overnaturlige fabelvesener som «gårdpuen», nøkken og andre spøkelser.

I norrøn mytologi er Helhesten, på norrønt kalt **helhestr**, knyttet til forestillingene om Hel, underverdenen. De døde skulle ha ridd dit på et slikt dyr. Den norske billedhoggeren Gunnar Utsond har framstilt dette helrittet i det store skulpturverket «Helfærd» fra 1900, oppstilt ved den tidligere Sjømannsskolen i Ekebergskråningen i Oslo. Skulpturen forestiller Nanna og Balder som styrter ned til dødsriket på ryggen av helhesten

Den tyske eventyrsamleren Jacob Grimm (1785–1863) foreslår at Helhesten opprinnelig var gudinnen Hels gangar. Det skal ikke være belegg for dette i sagalitteraturen.

Se også
-------

* Valravn, fabeldyr i form av en mann som er blitt omskapt til ravn
* Sleipner, guden Tors åttebeinte hest
* Hesteoffer

Referanser
----------

1. 1 2  *Norsk biografisk leksikon* om Gunnar Utsond
2. 1 2  Danske historisk fællesråd om helhesten
3. 1 2 3  Oppslagsordet «helhest» i *Store norske leksikon*
4. ↑  Oppslagsordet «helhest» i *Ordbog over det danske sprog*
5. ↑  Oppslagsordet «puge» i *Ordbog over det danske sprog*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Helhest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tegninger av trebeint helhest i det danske kunsttidsskriftet *Helhesten* 1941–1944

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**A-K maskiner AS** er en norsk kjede av butikker som selger maskiner og utstyr til landbruket. A-K maskiner hadde i 2012 en omsetning på 1,3 milliard kroner og har ca. 50 utsalgssteder.

Historie
--------

A-K maskiner AS ble etablert som A/S Arstad & Konglevoll 1. februar 1961 av Bernt Arstad og Torleiv Konglevoll, med avdelinger i Oslo og Bergen. Selskapet overtok samtidig agenturene til A/S Kullberg & Co, da de ble kjøpt av Volvo. I 1966 ble A/S Arstad & Konglevoll eneforhandler av Fiat-traktorer, da selskapet overtok Thorstvedts Maskinforretning A/S. 1. mars 1978 ble de to selskapene A/S Arstad & Konglevoll og Thorstvedt Maskinforretning A/S fusjonert, og det nye selskapet fikk navnet A-K maskiner. I juni 2008 ble selskapet kjøpt av Bertel O. Steen

Referanser
----------

1. ↑   A-K maskiner hos purehelp.no
2. ↑   50 utsalgssteder

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Dodd–Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act** er en amerikansk lov vedtatt av Kongressen 15. juli 2010 og sanksjonert av USAs president 21. juli 2010. Den innebærer at selskaper i utvinningsindustrien som er registrert på New York-børsen årlig må oppgi betalinger de har gjort til myndigheter. Informasjonen skal inkludere betalinger fra selve selskapet, dets datterselskaper eller enheter kontrollert av selskapet i forbindelse med kommersiell utvinning av olje-, gass- og mineralressurser. Det skal også inkludere betalingsform og totalsum for hvert prosjekt. Loven blir av og til feilaktig betegnet som land-for-land-rapportering.

Loven har sitt navn etter kongressmedlemmene Chris Dodd og Barney Frank.

Referanser
----------

1. ↑  [*Skjult - Et hefte om skatteparadis, kapitalflukt og hemmelighold* Publisert: 2012]

Litteratur
----------

* *Skjult - Et hefte om skatteparadis, kapitalflukt og hemmelighold*. Tax Justice Network. 2012. [*død lenke*]

Portal: Økonomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Earl Foster Thomson** (født 14. august 1900, død 5. juli 1971) var en amerikansk rytter som deltok i flere olympiske leker, 1932 i Los Angeles, 1936 i Berlin og 1948 i London.

Thomson ble olympisk mester i hestesport under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var Thomson på hesten «Jenny Camp», Edwin Argo på «Honolulu Tomboy» og Harry Chamberlin på «Pleasant Smile». I den individuelle konkurransen i feltritt kom han på andreplass.

Fire år senere, under Sommer-OL 1936 i Berlin, kom han på andreplass i feltritt med hesten «Jenny Camp» bak tyske Ludwig Stubbendorff på «Nurmi».

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i hestesport, feltritt lag USAs flagg USA
* 1948 Storbritannias flagg London- Gull **Gull** i hestesport, feltritt lag USAs flagg USA
* 1948 Storbritannias flagg London- Sølv Sølv i hestesport, dressur USAs flagg USA
* 1932 USAs flagg Los Angeles - Sølv Sølv i hestesport, feltritt USAs flagg USA
* 1936 Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i hestesport, feltritt USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Earl Foster Thomson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Earl Foster Thomson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Earl J. Doherty** (født 1941), som er bosatt i Canada, har akademiske grader i antikkens historie og klassiske språk og er kjent som bibelforsker og forfatter av bøker og artikler om kristendommens tidligste historie. Doherty angir selv at han ble interessert i dette feltet etter å ha studert G. A. Wells' teorier.

I sin bok *The Jesus Puzzle* (1999) argumenterer Doherty for at Jesus Kristus ikke er en historisk person, og at Paulus og andre tidlige kristne forfattere oppfattet Jesus som en mytisk skikkelse, som var blitt korsfestet av «denne verdens herrer» i en mytisk fortid:

> «Dog, visdom taler vi blandt de fullkomne, men en visdom som ikke tilhører denne verden eller denne verdens herrer, de som forgår; men som en hemmelighet taler vi Guds visdom, den skjulte, som Gud fra evighet av har forut bestemt til vår herlighet, den som ingen av denne verdens herrer kjente; for hadde de kjent den, da hadde de ikke korsfestet herlighetens herre...»
> 
> 

(Paulus' første brev til korinterne, kapittel 2, vers 6-8; 1930-utgaven). «Denne verdens herrer» viser ifølge Doherty til mørke engler i demiurgens tjeneste. Oppfatningen om at Jesus var blitt korsfestet som sonoffer for menneskehetens synder, var ikke basert på en historisk hendelse, men esoterisk eksegese av gammeltestamentlige tekster.

Bibliografi (ufullstendig)
--------------------------

1. The Jesus Puzzle: Did Christianity Begin with a Mythical Christ? (1999)
2. Challenging the Verdict: A Cross-examination of Lee Strobel's *The Case for Christ* (2001)

Referanser
----------

1. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator pna2008467181[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Earl Doherty, *The Jesus Puzzle* (1999), Chapter 10.

Eksterne lenker
---------------

* Dohertys nettside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
***Aphthona flava*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den finnes ikke i Norge. 

*Aphthona flava* er omtrent 2 mm lang. Den er lyst gul eller gulbrunt farget på hodet, halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene. Dekkvingene har en mørkere brunsvart farge helt bakerst. Kroppen er litt langsmal. Beina er lyse, gulbrune, men spissen av baklåret er mørkere. Baklåret er tykkere enn de andre lårene.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 

*Aphthona flava* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aphthona flava* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona flava* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona flava* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona flava* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Aphthona flava* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aphthona flava* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Aphthona flava* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Aphthona flava* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
Luftfoto
**Gangnam-gu** (koreansk skrift: 강남; kinesiske tegn: 江南, «(bydelen) sør for elven») er et forvaltningsdistrikt sør i Seoul i Sør-Korea. Bydelen har drøyt 500 000 innbyggere og et areal på 40 kvadratkilometer. Gangnam er handelsområdet for byens velstående, og har store kjøpesentre, blant annet i Apgujeong og Cheongdam, samt COEX Mall.

Frem til tidlig 1980-tall var Gangnam og omegn de minst utviklede delene av Seoul, men så satte en rask og omfattende modernisering inn med det resultat at bydelen nå (2012) går for å være et av de mest dynamiske, velstående og trendsettende i Seoul og hele Sør-Korea. 

I dagligtale benyttes betegnelsen Gangnam ikke bare om det egentlige Gangnam-gu, men også om de tilstøtende bydelene Seocho-gu og Songpa-gu, alle sør for Hanelva. Kombinert har disse tre *gu* et areal på rundt 120 km2 og en befolkning på 1.567.881 innbyggere (2010), det vil si 20% av Seouls areal og 15% av byens befolkning.

Administrative enheter
----------------------

Gangnam-gu har de følgende distrikter:

* Apgujeong-dong, Cheongdam-dong, Daechi 1-dong, Daechi 2-dong, Daechi 4-dong, Dogok 1-dong, Dogok 2-dong, Gaepo 1-dong, Gaepo 2-dong, Gaepo 4-dong, Irwon 1-dong, Irwon 2-dong, Irwon bon-dong, Nonhyeon 1-dong, Nonhyeon 2-dong, Samseong 1-dong, Samseong 2-dong, Segok-dong, Sinsa-dong, Suseo-dong, Yeoksam 1-dong, Yeoksam 2-dong.

Se også
-------

* Gangnam Style

Referanser
----------

1. ↑  Tall fra Sør-Koreas statistiske informasjonstjeneste (2010) Arkivert 26. august 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gangnam-gu, Seoul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Bydeler i Seoul |
| --- |
| Bydeler nord for Hanelva | Dobong **·** Dongdaemun **·** Eunpyeong **·** Gangbuk **·** Gwangjin **·** Jongno **·** Jung **·** Jungnang **·** Mapo **·** Nowon **·** Seodaemun **·** Seongbuk **·** Seongdong **·** Yongsan |  |
| Bydeler sør for Hanelva | Dongjak **·** Gangdong **·** Gangnam **·** Gangseo **·** Geumcheon **·** Guro **·** Gwanak **·** Songpa **·** Seocho **·** Yangcheon **·** Yeongdeungpo |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Devjatkino** (russisk: Девя́ткино; tidligere *Komsomolskaja*) er en stasjon på St. Petersburgs metro og St. Petersburg-Hiitola-banen. Stasjonen er den eneste metrostasjonen som befinner seg utenfor bygrensen, i Leningrad oblast. Stasjonen er det nordlige endepunkt for Kirovsko-Vyborgskaja-linjen, og ble åpnet 29. desember 1978 som den siste stasjonen på linjen.

Navnet Devjatkino kommer fra den omkringliggende forstaden med samme navn. Som Rybatskoye, Kupchino og Parnas, ligger stasjonen på overflaten, og har overgang til electrichka pendlertog.

Frem til 1982 var det den nordligste metro-stasjonen i verden, da den ble forbigått av Helsingfors metro.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Devyatkino metrostation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bilder av stasjonen på Ometro.net (russisk)
* Bilder av stasjonen på metro-spb.nwd.ru (russisk)
* Bilder av stasjonen på Metrowalks.ru (russisk) Arkivert 28. september 2011 hos Wayback Machine.
* statistikk(engelsk)
* panoramabilde

Portaler: Russland | Undergrunnsbane
**Henrik Straumsheim** (født 8. februar 1893 i Sykkylven, død 26. juli 1975 i Ørsta) var en norsk dikter og folkehøgskolemann. Han var også aktiv i ungdomslagsarbeid, formann i Sunnmøre frilynde ungdomssamlag og medlem av styret i Noregs Ungdomslag.

Straumsheim bodde i Ørsta, der han var lærer ved Møre Folkehøgskule. I Sykkylven er diktet «Heimbygda» («Eg veit ei bygd») med melodi av Bjarne Eidsvig kjent som «Sykkylvssongen». Diktet «Ut mot havet» er blitt tonesatt av Edvard Fliflet Bræin.

Diktet «Første tur» (*Det er lauvfallstid og lognt i alle lundar*) fra *Ro stilt langsmed landet*, og med melodi lånt fra «Barndomshjemmet», er fremdeles populært i sangdansmiljø.

Verk
----

* *Stølshelg: gaman i to vendingar*, 1917
* *Helgarkvede*, dikt, 1922
* *Fjordlandet*, dikt, 1931
* *Morgonlandet*, dikt, 1963
* *Ro stilt langsmed landet*, utvalgte dikt, 1981

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Songskatt i ord og tonar*, Aura Avis, 12. november 2013

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**François Mazet** (født 24. februar 1943, Paris, Frankrike) er en fransk tidligere racerfører som kjørte et Formel 1-løp i 1971.

Karriere
--------

Mazet vant det franske Formel 3-mesterskapet i 1969 med en Tecno, og gikk i 1970 videre til Formel 2 med Sports Motor-teamet sammen med Tim Schenken. Det var ikke særlig vellykket, og med Shell Petroleum som sponsor kjørte Mazet den sveitsiske føreren Jo Sifferts Formel 2-Chevron når Siffert ikke var tilgjengelig, samt standardbiler for Ford Tyskland. Tilknytningen til Siffert førte til at Mazet kjørte teamets March 701 på Paul Ricard-banen i Frankrikes Grand Prix 1971. Han startet bakerst på en 23.-plass, men han klarte til slutt og komme seg opp på en 13.-plass.

Mazet sluttet med racing i 1972 etter en kombinasjon av manglende finansiering, et stort krasj i et landeveisløp, og dødsfallet til hans venn og kollega Jo Siffert i 1971. Han arbeidet innen motorsportsponsing til først på 1990-tallet, og jobbet også som forsikringsmegler en periode. Mazet driver nå en sitronfarm på den franske Rivieraen. Farmen, som han kjøpte allerede i 1965, er fra 1800-tallet og ligger i utkanten av Menton.

Resultater
----------

### Fullstendige Formel 1-resultater

(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer **pole position**, resultater i kursiv indikerer *raskeste runde*)

| År | Team | Chassis | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Plass | Poeng |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 | Jo SiffertAutomobiles | March701 | CosworthDFV 3,0 V8 | RSA  | ESP  | MON  | NED  | FRA13 | GBR  | GER  | AUT  | ITA  | CAN  | USA  | **–** | **0** |
| Kilde: |

Se også
-------

* Liste over Formel 1-førere

Referanser
----------

1. 1 2  «The World Championship drivers — Where are they now?». OldRacingCars.com. Arkivert fra originalen 15. mars 2016. Besøkt 18. september 2016.
2. ↑  Steve Small (1994). *The Guinness Complete Grand Prix Who's Who*. Guinness. s. 251. ISBN 0851127029.
3. ↑  «François Mazet – Participations». *FORIX: Formula One Results, Information, Statistics*. Haymarket Publications. Besøkt 18. september 2016.  *(Krever abonnement)*

Portal: Formel 1
**Borgen IL Kvinner** er kvinnefotballsatsingen i Borgen IL (stiftet 14. august 1945). Laget holder til i Ullensaker i Akershus og har de siste sesongene stilt med to lag. A-laget har hatt to perioder i 2. divisjon, men har siden nedrykket i 2014 spilt i 3. divisjon. Rekruttlaget spiller i 4. divisjon. Borgen spiller sine hjemmekamper på Borgen Gress. Klubben har siden 2007 vært ledende innen jentefotballsatsning på Øvre Romerike.

Historie
--------

Borgen IL har hatt damelag i siden 2004, og lå stabilt i 3. divisjon et par år. I 2006 rykket Borgen Kvinner opp til 2. divisjon og etablerte seg godt. I 2008-sesongen spilte laget om opprykk til 1. divisjon, men tapte begge kvalikkampene mot Alta IF. Den første av kampene ble spilt borte i Finnmarkshallen hvor hjemmelaget vant 3-0. Returkampen ble spilt på Jessheim kunstgress og endte 1-1. 2009-sesongen ble tung for Borgen, og endte til slutt med nedrykk til 3. divisjon. 2014 hadde Borgen igjen en sesong i 2.divisjon, men rykket ned igjen samme år. Borgen Kvinner spiller nå i 3. divisjon.

Borgen IL Kvinner har gjennom tidene fostret opp spillere i toppserien, deriblant Ada Marie Finskud som siden 2008 har vært i A-lagsstallen til Røa IL. Malin Nevervei som har spilt i Amazon Grimstad og Anna-Marie Dammen Fjeld har spilt i Vålerenga.

Spillerstall 2016-sesongen
--------------------------

| Nummer | Navn | Posisjon |
| --- | --- | --- |
| 1 | Katrin Eriksen | Keeper |
| 2 | Cathrine Andersen | Forsvar |
| 3 | Alicia Jansson | Angrep |
| 4 | Maren Heen Fladby | Forsvar |
| 5 | Ida Pedersen | Forsvar |
| 7 | Anne-Line Olsen | Midtbane |
| 9 | Kjersti Solberg Brandtzæg | Angrep |
| 10 | Stine Christensen | Angrep |
| 11 | Tonje Stegard | Angrep |
| 12 | Rakel Sævarsdottir | Keeper |
| 14 | Frida Fossen | Forsvar/ midtbane |
| 15 | Marthe Bogstad | Forsvar |
| 17 | Thea Johansen | Angrep |
| 18 | Cathrine Myromslien | Forsvar/ midtbane |
| 19 | Emma Brenn | Angrep |
| 20 | Line Gismervik | Forsvar/ midtbane |
| 21 | Celine Randen | Midtbane |
| 22 | Christiane Åstorp | Midtbane |
| 23 | Anett Fossen | Forsvar/ angrep |
| 24 | Una Jørgensen | Forsvar/ midtbane |
| 25 | Maren Ellevold | Midtbane |
| 26 | Marita Bommo Kvilten | Forsvar/ midtbane |
| 27 | Emilie Andersson | Forsvar |
| 29 | Emilie Lystad | Midtbane/ angrep |
| 30 | Stine Fossen | Forsvar/ angrep |
| 32 | Hedda Herva | Forsvar |
| 33 | Martine Gresaker | Forsvar |
| 37 | Karete Kristiansen | Midtbane |
| 39 | Hanna Myhre | Midtbane |
| 43 | Mathilde Hermansen | Forsvar |

Referanser
----------

1. ↑  «Vil skape nytt topplag på Øvre». *www.rb.no*. Besøkt 23. februar 2016.
2. ↑  «Terminliste». *fotball.no - Norges Fotballforbund*. Besøkt 23. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* 
*
Castelo de Óbidos
**Borgen i Óbidos** (portugisisk: Castelo de Óbidos) er et godt bevart middelalderslott som ligger i São Pedro e Sobral da Lagoa, i kommunen Óbidos, det portugisiske distriktet Leiria.

Arkeologiske undersøkelser viser at det har vært bosetning her siden det 4. århundre f.Kr. og at det i romersk tid var et forum, bad og andre romerske bygninger her. Men den nåværende utformingen er maurisk og resultatet av restaureringer og rekonstruksjoner fra forskjellige portugisiske konger, som startet i 1148. Borgen er utstyrt med flere tårn, hoved-tårnene ble bygget i 1375, Albarrã-tårnet ble forvandlet til et klokketårn i 1842 og bygging av en utvendig trapp til D. Fernando tårnet skjedde i 1869.

Borgens vegger henger sammen med et langt festningsverket bestående av en mur som strekker seg rundt hele den gamle delen av byen Óbidos. Murens lengde er 1.565 meter, det er mulig å gå oppe på muren, den har også et brystvern og har flere firkantede og sylindriske tårn.

Mot vest følger muren fjellklippene, mot nord og øst følger den det uregelmessig landskapet, noen steder ruver veggene 13 meter. Muren har flere porter og vakttårn.

Kong John III (1521–1557) kone, dronning Catherine av Østerrike, fikk bygget en 3 km lang akvedukt konstruert for å føre vann fra fjellene i Usseira til Óbidos, og forsynte byens fontener.

Inne i borgen, mot borg-veggene ligger en slottsbygning. I tillegg til sin militære funksjon fungerte borgen også som et kongelig palass, der den portugisiske kongen bodde ved sine besøk i byen.

Dørene i første etasje av palasset er omgitt av gotiske buer, i andre av rektangulære friser med to doble vinduer, polysentriske buer og tvillingpanel, og med jernbalkong. På toppen av trappen i andre etasje er det en buet døråpning og sentralt plassert våpenskjold.

Palasset og hele byområdet Óbidos ble klassifisert som et nasjonalt monument i 1951. I løpet av de neste to årene ble palasset satt i stand og omgjort til restaurant og hotell, Pousada do Castelo.

Under jordskjelvet ved Lisboa i 1755 fikk borgen betydelige skader.

I 2007 kåret det portugisiske folket borgen i Óbidos til andreplass av de syv underverkene i Portugal.

* Muren og Óbidos, borgen i bakgrunnenMuren og Óbidos, borgen i bakgrunnen
* BorgenBorgen
* Muren og borgenMuren og borgen
* BorgenBorgen
* BorgenBorgen
* PalassetPalasset
* AkveduktenAkvedukten
* AkveduktenAkvedukten

tumbtumb

Referanser
----------

1. ↑  «Óbidos Castle - Visitor's Guide». *www.obidosportugaltourism.com*. Besøkt 14. april 2021.
2. ↑  «Hotel in Obidos Castle? Book at Pousadas Portugal Official Site!». *www.pousadas.pt*. Besøkt 14. april 2021.
3. ↑  «Monumentos». *web.archive.org*. 9. mars 2016. Archived from the original on 9. mars 2016. Besøkt 13. april 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Gangart** er dyrs forskjellige måter å gå eller løpe på. En skiller for eksempel mellom passgang og diagonalgang. Ordet gangart brukes særlig om hester og hvordan de beveger seg. Menneskets viktigste gangarter er å gå og å løpe.

Gangart hos hester
------------------

Alle hester har de tre hovedgangartene skritt, trav og galopp. I tillegg til disse har islandshester blant annet tølt («flygende skritt») og pass. Amerikanske hesteraser har mange forskjellige gangarter, blant annet «fox trott» og «running walk».

Hester konkurrerer i mange forskjellige gangarter. For islandshester er det spesielle konkurranser som går ut på å vise frem de forskjellige gangartene. For andre hester arrangeres travløp og «galoppløp»/«veddeløp».

Gangart i gruver
----------------

I gruve- og bergverksdrift betegner ordet *gangart* mineraler (bortsett fra malm) som fyller en gang.

Se også
-------

* Hest
* Travsport
* Ridesport

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Charles Emile Lucien Gobinot** (1891–1954) var en fransk universitetslektor som underviste ved Universitetet i Oslo.

Han tjenestegjorde for Frankrike under første verdenskrig, der han deltok i slaget ved Marne. Han ble gassforgiftet i 1916, og satt deretter i tysk krigsfangenskap. Etter krigen ble han lektor i fransk i København, før han i 1928 flyttet til Oslo. Han virket som lektor ved Universitetet i Oslo frem til krigen brøt ut i 1940, da han igjen meldte seg til fransk tjeneste. Han fulgte regjeringen nordover og deltok som forbindelsesledd mellom norske og franske styrker ved slaget om Narvik. Gobinot ble med regjeringen over til Storbritannia, før han dro videre til Frankrike der han tjenestegjorde som etterretningsoffiser.

Gobinot var helt sentral i franskundervisningen ved universitetet i mellomkrigstiden, og han hadde også stor innflytelse i fransk-norske litteratur- og kunstmiljøer. Han kom tilbake til Norge høsten 1945 for å forsøke å ta opp igjen virket ved universitetet, men tuberkulosen han hadde pådratt seg i tysk krigsfangenskap under første verdenskrig hadde blusset opp igjen under den nye krigen. Gobinot underviste derfor i liten grad de ni årene frem til sin død i 1954, men han var fortsatt en sentral del av det fransk-norske miljøet i Oslo og rundt universitetet.

Gobinot var dekorert med Croix de guerre 1914–1918 fra første verdenskrig, og Croix de guerre 1939–1945 og Médaille de la Résistance française fra andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑   Dødsårsakregisteret, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   «GOBINOT Charles Emile Lucien», besøkt 5. august 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Bergens Tidende, side(r) 9, type referanse dødsannonse, utgitt 22. september 1954[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Lillehammer Tilskuer, side(r) 2, utgitt 25. september 1954, «Den kjente franske vitenskapsmann universitetslektor Charles Gobinot er død i Bergen, 63 år gammel»[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Charles Gobinot»[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3   Vi valgte fransk : fransk på norsk grunn, Hans Vogt, «Til minne om Charles Gobinot», side(r) 133-134[Hentet fra Wikidata]
7. ↑  «Charles Gobinot død», *Arbeiderbladet*, 25. september 1954.
8. 1 2  Nekrolog skrevet av Arve Reinskou, *Morgenbladet*, 24. september 1954.
9. 1 2  Nekrolog skrevet av Gunnar Høst, *Dagbladet*, 23. september 1954.
10. 1 2  Hans Vogt (1986). «Til minne om Charles Gobinot». I Magne Skodvin og Asbjørn Aarnes. *Vi valgte fransk*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 133-134. ISBN 8200181944.  Mangler `|etternavn1=` i Editors list (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Ilsvikveien** er en blindvei ved Ila i Trondheim som går nordvestover langs Ilsvika fra krysset Mellomila og Bynesveien. Den fungerer som adkomstvei til bebyggelsen i området og er siden begynnelsen av 2000-tallet en parallellgate til Mellomila. 

Veien ble anlagt mot slutten av 1800-tallet under navnet *Tomtegaten*, men fikk sitt nåværende navn i 1937. Veien var tidligere en viktig adkomstvei til industribebyggelsen i Ilsvika, som for eksempel Ilens skipsverft, Ila jernstøperi, Ila Stålindustri og lager for NKL. Frem til 2004 gikk Ilsvikveien østover mot Skjæringen og frem til Mellomila ved dagens Iladalen park, men på grunn av bygging av Nordre avlastningsvei og andre utbyggingsprosjekter i området ble denne strekningen fjernet. 

Gjennom sanering av industribygg og store utbyggingsprosjekter av boliger i Ilsvika fra rundt 2005 ble Mellomila forlenget vestover. Mellom 1884 og 1995 gikk jernbanesidesporet Ilsviklinja langs Ilsvikveien og frem til Fagervika. I 2011/2012 ble den tidligere traseen fra Fagervika mot enden av Ilsvikveien gjort om til gang og sykkelvei.

Bygninger og annet langs Ilsvikveien
------------------------------------

* **16:** Tidligere Ila jernstøperi
* **20:** Ilsvika reservekraftverk
* **22:** Tidligere engroslager for Trøndelag NKL oppført 1913–1930, nå kontorbygg for flere bedrifter.
* **28:** Ilsvika gård
* **30:** Tidligere Ila Stålindustri og Sjøflyhavna i Ilsvika, nå boligblokker Mellomila 91–98.
* **32:** Strandhytten, tidligere eid av Killingdal gruver.

Referanser
----------

1. ↑  Bratberg, Terje (2008). s. 256

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 256. ISBN 978-82-573-1762-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Charles «Charlie» Thornton Finn** (født 28. juli 1899, død 13. januar 1974) var en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 

Finn vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass bak Ungarn og Tyskland. Han spilte alle fire kampene i OL-turneringen. 

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, var han med på det amerikanske vannpololaget som ble utslått etter den innledende runden, han spilte alle tre kampene.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse i vannpolo USAs flagg USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Finn – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Charles Finn – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Charles Finn – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Finn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Finn – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***As Seen Through a Telescope*** er en kort britisk stumfilm fra 1900 regissert av George Albert Smith.

Handling
--------

En eldre mann befinner seg ved en vei som går gjennom en landsby, mens han ser etter noe gjennom en kikkert. Plutselig retter han kikkerten mot et ungt par som kommer oppover veien. Jentens skolisser er blitt oppknyttet av seg selv, og gutten tilbyr seg å knytte dem. Her skifter scenen, og viser hvordan det ser ut gjennom den elder mannens kikkert. En meget fin ankel sees på kort hold. Scenen skifter tilbake igjen og viser at den gamle fryder seg over synet. Paret som oppdager "Peeping Tom" (kikkeren), kommer mot ham, og da den unge mannen passerer bak ham, slår han hatten av hodet hans og sparker vekk stolen som han sitter på slik at den gamle mannen er et ganske latterlig syn når han sitter nede på veien.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *As Seen Through a Telescope* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *As Seen Through a Telescope* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

  

Portal: Film
**Charles Ferguson** (født 24. mars 1955) er en amerikansk forfatter og filmskaper. Han er grunnlegger og president i Representational Pictures, Inc.

Ferguson tok en bachelor i matematikk på University of California, Berkeley i 1978. I 1989 fikk han en Ph.D. i politikk fra Massachusetts Institute of Technology. Han forsket ved samme institutt i tre år, før han jobbet som teknologikonsulent mellom 1992 og 1994. I 1994 dannet han Vermeer Technologies sammen med Randy Forgaard, og utviklet nettsideeditoren FrontPage. De solgte firmaet til Microsoft i 1996 for $133 millioner.

Etter Vermeer gikk han tilbake til akademia, og jobbet med forskning og som foreleser. Han har skrevet fire faktabøker, som alle tar for seg teknologi og politikk.

Han regisserte og produserte dokumentarfilmene *No End in Sight* (2007), om Irak-krigen, og *Inside Job* (2010), om Finanskrisen 2007–2010. Begge filmene ble nominert til Oscar for beste dokumentarfilm, og den siste vant også prisen.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Ferguson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Charles Ferguson i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Charles Ferguson på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Charles Ferguson på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Charles Ferguson på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Charles Ferguson på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Charles Ferguson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Futboll Klub Tomori Berat**, også kjent som kun **Tomori Berat** er en albansk fotballklubb fra byen Berat i distriktet med samme navn sentralt i Albania. Klubben ble grunnlagt i 1923. Lagets draktfarger er grønt med hvit underdel, mens bortedraktene er hvite med grønne detaljer. Tomori Berat spiller for øyeblikket i landets øverste divisjon Kategoria Superiore, og spiller sine hjemmekamper på Stadiumi Tomori. Nåværende trener er Hasan Egilmez.

Klubben har aldri vunnet det albanske seriemesterskapet, men endte på andreplass i 1999/2000-sesongen. Tomori Berat har dog vunnet Kategoria e Parë (andre nivå) ved tre anledninger, senest i 1976/1977-sesongen. Klubben var for øvrig tapende finalist i den albanske fotballcupen Kupa e Shqipërisë i 1963/1964-sesongen. Klubben har også deltatt i europeisk sammenheng ved én anledning, da de deltok i UEFA-cupen (2000/2001), men uten å kvalifisere seg videre til turneringens sluttspill.

Meritter
--------

* Kategoria e Parë (3): 1950/1951, 1970/1971, 1976/1977

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Albanias flagg Klodian Arbëri
* Albanias flagg Kliton Bozgo
* Albanias flagg Përparim Kovaçi

Referanser
----------

1. ↑  UEFA.com – Albania, Teams – FK Tomori (Besøkt 19. november 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Janric Fraser Craig**, 3. viscount Craigavon, (født 9. juni 1944) er en britisk adelsmann og bokholder. Han er en av 92 arvelorder som er valgt til å møte i det britiske overhuset, der han sitter som partiuavhengig.

Viscount Craigavon gikk i skole ved Eton College og har gradene Bachelor of Arts og Bachelor of Science fra University of London. Han er rådgiver i Progress Educational Trust, der han tidligere har vært styremedlem, og er medlem av eksekutivkomiteen i Anglo-Austrian Society. Craig er en av British Humanist Associations støttespillere. Viscount Craigavon arvet sin fars titler i 1974. Han har vært medlem av Overhuset siden 1974. Craig er partiuavhengig.

Viscount Craigavon ble i 2010 av kong Harald utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for fremme av de norsk-britiske forbindelser». Han ble i 1998 utnevnt til kommandør av Finlands løves orden og i 1999 til kommandør av Nordstjerneordenen. I 2006 ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage, The Peerage person ID p28043.htm#i280422, oppført som Janric Fraser Craig, 3rd Viscount Craigavon[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   UK Parliament ID FgTCA2c8[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «The Viscount Craigavon», British Humanist Association. Lest 5. desember 2015.
5. ↑  «Viscount Craigavon», House of Lords. Lest 5. desember 2015.
6. ↑  Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet, kongehuset.no.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Janric Craig hos Hansards parlamentsdebatter Rediger på Wikidata

* (en) Janric Craig hos The Peerage Rediger på Wikidata
* Viscount Craigavon, parliament.uk
* Viscount Craigavon[*død lenke*], British Humanist Association
**Berge landskapsvernområde** omfatter Bergsvatnet, Stekkavik og Hauane i Kvam kommune i Vestland. Naturreservatet er på 290 dekar. Området er vernet for å ta vare på et særlig sammensatt og interessant natur- og kulturmiljø. Området omfatter en restaurert oppgangssag og andre gamle bygninger, et vann med interessant sumpvegetasjon og landets største konsentrasjon av gamle styva eiketrær. 88 av eikene vokser innenfor verneområdet, men det største vokser like utenfor på nordvestsiden av verneområdet. Denne eika måler 9,3 meter i omkrets, og er en av de aller største i landet. Treet ble vernet som *Berge naturminne* i 1930. Trærne ga råstoff til sagbruket, og materialene ble brukt til båtbygging.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Berge landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  (no) Berge naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  «Miljøstatus: Berge landskapsvernområde». Fylkesmannen i Hordaland og Hordaland fylkeskommune. Besøkt 17. april 2014. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Sammenmonterte fotografier av papyrusen med teksten, nå i Ägyptisches Museum Berlin. Teksten er trolig skrevet under det det tolvte dynasti (ca 1991-1802 f.Kr.)
***Den livstrettes samtale med sin ba-ånd*** er en religiøs tekst fra oldtidens Egypt, fra Mellomriket-perioden (ca 1986-1633 f.Kr.) 

Teksten tilhører *visdomslære*-sjangeren (sebayt) og skildrer en dialog mellom en mann og hans ba – sjelen. Mannen mener at sjelen har sviktet ham, eller truer med å forlate ham eller føre ham raskere mot døden. Mannen mener videre at livet er tungt å bære, men sjelen svarer ham, og gir ham livsmotet tilbake. 

Det er bare funnet et eksemplar av teksten, og den er ikke komplett. Teksten er skrevet med hieratisk skrift, en forenklet kursivvariant av hieroglyfer; den er publisert på norsk i *Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei,* 2001.

Referanser
----------

1. ↑  Saphinaz-Amal Naguib og Eldrid Johansen i innledningen til teksten i antologien *Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei,* 2001.
**Irwandi Yusuf** (født 2. august 1960 i Bireuen i Aceh i Indonesia) er guvernør i provinsen Aceh i Indonesia. Han ble valgt til vervet i desember 2006 som den første folkevalgte guvernør.

Yusuf var veterinær i utgangspunktet, men ble en av lederne for separatistbevegelsen GAM, som ble dannet i 1976. Da tsunamien traff Aceh-provinsen i jula 2004, sonet han en dom på sju års fengsel for oppvigleri. Flodbølgen traff fengselet og han klarte å flykte, og ble etter hvert deltaker i fredssamtalene som endte med en fredsavtale mellom sentralmyndighetene i Indonesia og geriljabevegelsen. Avtalen ble undertegnet i august 2006, og i desember ble Irwandi Yusuf valgt til guvernør med 40% av stemmene i valget. 

I mars 2007 var Irwandi Yusuf vert da Norges statsminister Jens Stoltenberg da besøkte provinsen for å se på gjenoppbyggingsarbeidet. Norge har bevilget 300 millioner kroner av et fond på 650 millioner dollar som Verdensbanken forvalter til gjenoppbyggingen.

Kilder
------

* Intervju i Frontline World

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Lughaid mac Loeguire** (død ca 507) var ifølge irske annaler og kongerekker overkonge av Irland.

Lughaid var en av angivelig tolv sønner av Lóegaire mac Néill og dermed sønnesønn av Niall Noigíallach. Hans mor var Angias, datter av (Ailill) Tassach fra Uí Liatháin. Sammenlignet med sin far som er en fremtredende figur i hagiografier om Sankt Patrick har Lughaid en mer beskjeden plass i senere framstilliner.

Før Lughaid ble født skal Patrick, ifølge den sene *Vita tripartita Sancti Patricii* ha forbannet Lóegaires etterkommere slik at de aldri skulle bli konger. Hans mor, som ifølge beretningen var gravid med Lughaid på den tiden, bønnfalt Patrick om å fjerne forbannelsen fra henne sufødte sønn. Dette gjorde han, og sa: «Før han gjør i mot meg, vil jeg ikke forbanne ham»

Den tidligste bevarte kongelisten finnes i *Baile Chuind Chétchathaig* fra Fínsnechta Fledachs (død 695) regjerningstid. Ifølge denne ble Lughaid konge etter Ailill Molt. Noen av de senere irske annalene har opptegnelser om at Lughaid var del av en allianse som bekjempet og drepte Ailill, men de mer pålitelige *Ulsterannalene* nevner ham bare i forbindelse med hans død i 507. Det at han virker passiv samtidig som annalene forteller om mange hendelser som involverer hans samtidige slektninger Coirpre mac Néill og Muirchertach Macc Ercae er merkelig, og ikke typisk for en overkonge. Det har vært foreslått at Lughaid kanskje ikke har vært en historisk overkonge, men ble innført senere i kongerekkene for å fylle et tomrom skapt ved at Patricks ankomst til Irland ble tilbakedatert.

*Vita tripartita* forteller at Lughaid etter at han ble konge spottet Patrick ved å håne forbannelsen Patrick hadde lagt på hans fars etterkommere. Straks slo lynet ned og drepte ham. 
Selv om forbindelsen til Sankt Patrick neppe er opprinnelig, kan denne fortellingen være lagt på en tidligere fortelling om at Lughaid ble drept av lynnedslag. Flere tidlige irske konger blir ifølge tradisjonen drept av naturkrefter på en overnaturlig måte, det gjelder også hans far.

 
Etter kongelistene ble Lughaid etterfulgt som overkonge av Muirchertach Macc Ercae.

Referanser
----------

1. ↑  Stokes I, p. 47; II, p. 557
2. ↑  Irwin; Stokes, I, p. 61 & II, p. 465.
3. 1 2  Byrne, pp. 276–277; Charles-Edwards, p. 484, table 12.1; Irwin.
4. 1 2  Irwin; Charles-Edwards, chapter 11.
5. ↑  Irwin; *Annals of Ulster*, AU 507.1
6. ↑  Irwin
7. ↑  Byrne, p. 103; Irwin; Stokes, I, p. 61.

Kilder
------

* Byrne, Francis John (1973). *Irish Kings and High-Kings*. London: Batsford. ISBN 0-7134-5882-8.
* Charles-Edwards,Thomas M. (2000). *Early Christian Ireland*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-36395-0.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ailill Molt** | **Overkonger av Irland**(–) | Etterfølger:**Muirchertach Mac Ercae mac Eógain** |
**Jean de Muralt** (født 18. juli 1877, død 10. november 1947) var en sveitsisk advokat.

Muralt studerte rettsvitenskap ved universitetene i Berlin, München og Zürich. Fra 1903 til 1907 arbeidet han som en statsadvokat, og mellom 1908 og 1932 jobbet han i det sveitsiske militæret som et artilleri-offiser. I 1913 ble Muralt forfremmet og begynte som personell-offiser og i 1926 ble han forfremmet til oberst.

I 1938 ble Muralt valgt til president i den sveitsiske avdelingen for Røde Kors og han beholdt dette posisjonen frem til 1946. Under den andre verdenskrig var Muralt for en kortere periode i 1940 og 1941 den sveitsiske kommissæren for internering og sykehusinnleggelse.[]

Muralt var leder for Den internasjonale Røde Kors- og Røde Halvmåne-bevegelsen fra 1944 til 1945. Muralt ble dermed dette forbundets første ikke-amerikanske styreleder siden siden grunnleggelsen av denne organisasjonen i 1919.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. mars 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** HDS
 |
**Indias bankvesen** har lang historie. I *Manu Smriti* er det regler for innlåning av penger samt retningslinjer for renter. Det moderne bankvesenet ble imidlertid grunnlagt av Det britiske ostindiske kompani. Det første bankaksje-selskapet, The General Bank of India, ble grunnlagt i 1786. Senere ble også Bank of Hindustan grunnlagt, som overlevde som bank frem til 1906, samt Bengal Bank.

Selskapet selv grunnla Bank of Bengal i 1809, ettersom den første bengalske banken gikk konkurs, og Bank of Bombay i 1840, etterfulgt av Bank of Madras i 1943. I 1920 fusjonerte disse bankene, og dannet Imperial Bank of India. Ved en ny lov i det selvstendige India ble Imperial Bank nasjonalisert sammen en rekke andre banker. I 1969 ble en ytterligere bølge av nasjonalisering av banker gjennomført, da 14 større banker ble ekspropriert av den indiske regjeringen. Den siste bølgen av nasjonalisering kom i 1980, da 6 banker ble overtatt av staten.

Noen private banker har imidlertid overlevd den sosialistiske politikken som ble ført i Kongresspartiets hegemoni-periode, og ytterligere andre har etterhvert blitt grunnlagt. Til tross for dette er den indiske staten dominerende innen banksektoren.

Se også
-------

* Indias sentralbank

Litteratur
----------

Engelskspråklig
* *The Evolution of the State Bank of India (The Era of the Imperial Bank of India, 1921-1955)* (Volume III)
**Indias kvinnelandslag i fotball** representerer India i internasjonal fotball. Landslaget tilhørte Asiatoppen i slutten av 70-tallet og begynnelsen av 80-tallet. 

På tross av at India ikke har noen sterk fotballtradisjon, og på tross av at de ikke alltid har hatt anerkjennelse (landslaget var ikke medlem av AIFF før på 1990-tallet), har India en relativt god historie. India stilte ikke til de to første Asiamesterskapene, men i mesterskapet 1979 stilte de med to lag, Nord-india og Sør-India. Dette noe uortodokse valget ga resultater, da Sør-India vant sølv i turneringen. I neste mesterskap, i 1981, stilte India med ett landslag, og greide en bronse. I det påfølgende mesterskapet i 1983 tok India nok en sølvmedalje. 

Imidlertid fikk India problemer ettersom Kina, Japan og Nord-Korea satset mer, mens de selv fikk begrenset støtte fra staten. India greide ikke å kvalifisere seg til Asiamesteskapet igjen før mesterskapet i 1995, der de endte sist i sin gruppe. Det gikk bedre i 1997, mye takket være beskjeden motstand, med unntak av Japan, som vant gruppen og sendte India hjem med knepne 0-1. 

Siden da har det gått gradvis nedover for India, som har tilhørt nedre del av gruppespillet, og ikke har lyktes å kvalifisere seg til de to siste mesterskapene. Særlig var kvalifiseringen til mesterskapet i 2008 flau, da de møtte Iran hjemme og vant kontrollert 3-1, men tapte i Teheran med 1-4.

India deltok ikke i Asiamesterskapet 2010, men stilte lag i Sørasialekene. Her var de det klart sterkeste laget, og slo Nepal 3-1 i finalen.

Asiamesterskapet
----------------

|  |  |
| --- | --- |
| * 1975: Ikke deltatt
* 1977: Ikke deltatt
* 1979: **Sølv**
* 1981: **Bronse**
* 1983: **Sølv**
* 1986: Ikke kvalifisert
* 1989: Ikke kvalifisert
* 1991: Ikke kvalifisert
* 1993: Ikke kvalifisert
 | * 1995: Sist i gruppespillet
* 1997: Andreplass i gruppespillet
* 1999: Tredjeplass i gruppespillet (av fem)
* 2001: Fjerdeplass i gruppespillet (av fem)
* 2003: Tredjeplass i gruppespillet (av fire)
* 2006: Ikke kvalifisert
* 2008: Ikke kvalifisert
* 2010: Deltok ikke
 |

India har aldri kvalifisert seg til VM eller OL.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag i Asia (AFC) |
| --- |
|  | 
* Afghanistan
* Australia
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Burma
* De forente arabiske emirater
* Filippinene
* Guam
* Hongkong
* India
* Indonesia
* Iran
* Irak
* Japan
* Jemen
* Jordan
* Kambodsja
* Kina
* Kirgisistan
* Kuwait
* Laos
* Libanon
* Macao
* Malaysia
* Maldivene
* Mongolia
* Nepal
* Nord-Korea
* Nord-Marianene
* Pakistan
* Palestina
* Oman
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syria
* Sør-Korea
* Tadsjikistan
* Taiwan
* Thailand
* Turkmenistan
* Usbekistan
* Vietnam
* Øst-Timor

 |  |
| 
* Tidligere:
* Nord-Vietnam
* Sør-Vietnam
* Sør-Jemen

 |
**Feldbergschanze** er et nedlagt skihoppanlegg i kommunen Feldberg i Schwarzwald, Tyskland. Det ligger i Fahler Loch, sørvest for landsbyen Feldbergerhof, og består av tre hoppbakker med størrelse K85, K55 og K20. Den største bakken var arena for det internasjonale Feldbergrennet (Internationales Feldberg Skispringen), som de siste årene hadde status som europacup.

Så tidlig som i 1894 arrangerte tilreisende nordmenn hopprenn i Feldberg, og i løpet av de neste tiårene ble det bygd flere hoppbakker i området. Feldbergrennet ble fra 1922/23 holdt i Max-Egon-Schanze i Feldseewald, nord for Feldbergerhof. Feldbergschanze ble bygd som 70-metersbakke i årene 1935-37, og overtok fra 1938 Feldbergrennet. Det årlige rennet ble arrangert ved påsketider, helt på slutten av skisesongen, i bakken som lå svært snøsikkert til 1300 moh.

Feldbergschanze ble utbygd og modernisert flere ganger, sist med en justering av bakkeprofilen i 1989/90. Feldbergrennet var en del av europacupen i 1983, 1986, 1988 og 1992. De to rennene i 1992 ble de siste i bakken, og anlegget har siden stått til forfalls. Bakkerekorden i K85-bakken er 94 meter, satt av Matthias Buse (Øst-Tyskland) i 1978.

Kilder
------

* Skisprungschanzen-Archiv: Feldberg (Fahler Loch) (besøkt 1. mars 2016)
* Skisprungschanzen-Archiv: Feldberg (Feldseewald) (besøkt 1. mars 2016)
* Adam Kwieciński: Skihoppresultater (besøkt 1. mars 2016)

Eksterne lenker
---------------

* Neue Deutsche Wochenschau (filmavis, 18. mars 1952, med skihopping i Feldberg, 7.29-8.11)