recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Portal: Alternativ behandling

**Synergy WorldWide** er et amerikansk MLM-selskap etablert i 1999 av Dan Higginson. Selskapet har siden 2000 distributert produkter av det NASDAQ-registrerte selskapet *Nature's Sunshine Products*.

Historie
--------

Synergy WorldWide ble etablert i 1999 av Dan Higginson og startet med nettverksmarkedsføring i Japan. I 2000 innledet selskapet et samarbeid med *Nature's Sunshine Products* som produserer helsekost og velværeprodukter. I 2018 var Synergy WorldWide etablert med selvstendige produktkonsulenter i 30 land.

I 2014 ble Synergy Worldwide offisiell sponsor for det sveitsiske sykkellaget IAM Cycling. Sykkellaget er senere blitt avviklet.

Selskapet er medlem av det amerikanske *Direct Selling Association* (DSA), men er ikke medlem av den norske søsterorganisasjonen Direktesalgsforbundet.

Virksomhet i Norge
------------------

I 2007 etablerte Synergy WorldWide seg i Norge og opplevde rask vekst i antall konsulenter. En tilsvarende vekst skjedde samtidig i Sverige og Finland. Hovedpersonen bak den skandinaviske veksten var Mads Østvang som var sentral i utbredelsen av pyramidespillet World Games Inc..

Referanser
----------

1. ↑  *Ble ønsket velkommen som salgsrepresentant for selskapet*, Nordlys, 22. juni 2016
2. ↑  Company Overview of Synergy Worldwide Inc. Bloomberg
3. ↑  Partners Arkivert 17. juli 2016 hos Wayback Machine. IAM Cycling
4. ↑  *Fra pyramidetopp til næringsflopp*, Kapital, 18. november 2011 «Østvang har flyttet til Sverige og jobber nå for det amerikanske nettverkselskapet Synergy WorldWide. Han har stillingstittelen Diamond Executive og høster heder og ære på selskapets nettside for den raske veksten selskapet angivelig har hatt i Skandinavia.»
5. ↑  Pyramidetopp inngår hemmelig skatteforlik E24
**Synetinae** er en underfamilie med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Ingen arter finnes i Norge, men en art, *Syneta betulae* finnes i Norden. På verdensbasis er det to slekter, hvor det er beskrevet 11 arter.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. 

Synetinae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Systematisk inndeling med europeiske arter
------------------------------------------

Synetinae er tradisjonelt regnet som underfamilie av Chrysomelidae (bladbiller) (som her) eller plassert inn i familien pollenbladbiller (Orsodacnidae). Andre ganger som stammen Synetini, i rotbladbiller (Eumolpinae), som er dens søstergruppe i denne oversikten. 

Oversikten har med europeiske arter.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Synetinae**
					- slekten *Syneta* Dejean, 1835
						* *Syneta betulae* (Fabricius, 1792) – eneste europeiske art
					- slekten *Thricolema* Crotch, 1874

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. september 2020. Besøkt 16. september 2020.
2. ↑  Fauna Europaea - besøksdato: 1. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (no) *bjørkebladbiller* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *bjørkebladbiller* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *bjørkebladbiller* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Synetinae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Synetinae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Synetinae - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
Kart over Padre Island
**Padre Island** er en øy utenfor kysten av Texas. Det er verdens lengste barriereøy. Øya ble oppkalt etter *Padre* (fader) José Nicolás Ballí (ca. 1770-1829), som grunnla den første misjonen i Cameron County.

Padre Island er ca. 182 kilometer lang og strekker seg fra Corpus Christi i nord til Port Isabel i sør. Fra fastlandet er den skilt av Laguna Madre. I nord har den veiforbindelse med Corpus Christi på fastlandet og Mustang Island i nord. I sør forbinder *Queen Isabella Causeway* (Texas State Route 100) den med Port Isabel på fastlandet. Kanalen *Brazos Santiago Pass* ligger mellom den sørlige spissen av øya og den mye mindre (halv)øya Brazos i sør.

Øya er tynt befolket. I sør er samfunnene South Padre Island og Port Isabel. I den sentrale delen ligger nasjonalparken Padre Island National Seashore. Siden 1964 har øya vært delt; den kunstige kanalen *Port Mansfield Channel* deler øya inn i det som kalles North Padre Island og South Padre Island.

Referanser
----------

1. ↑  «Padre Island | island, Texas, United States». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 31. august 2017. Besøkt 30. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Padre Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Padre Island – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Howard Wolowitz** er en fiktiv rollefigur fra den amerikanske TV-serien The Big Bang Theory. Rollefiguren blir portrettert av skuespilleren Simon Helberg. Karakteren ble oppkalt etter en dataprogrammerer som seriens medprodusent, Bill Prady, kjente.[] I episoden «The Pancake Batter Anomaly» fra første sesong kommer det frem at han ble født i 1981. 

Wolowitz studerte til å bli ingeniør ved Massachusetts Institute of Technology. Han er den eneste av de mannlige hovedrolle-karakterene i TV-serien som ikke har en doktorgrad - I stedet har han en mastergrad fra MIT. Sheldon forsøker derfor å latterliggjøre Howard, som forsvarer seg med å påpeke at arbeidet hans som ingeniør har en faktisk anvendelse i virkeligheten. Men hans venners arbeid i stor grad er teoretisk. Som romfartsingeniør arbeider han ofte med utstyr som brukes av NASA, og karakteren har vært på Den internasjonale romstasjonen.

Familie og personlighet
-----------------------

Howard Wolowitz er enebarn. Hans far hans forlot familien da han var elleve år gammel, og han bodde sammen med sin mor, som ble spilt av Carol Ann Susi, frem til han flyttet sammen med Bernadette Maryann Rostenkowski, spilt av Melissa Rauch.

Howard Wolowitz er jøde, men ikke så opptatt av å praktisere sin egen religion. Han har nøtteallergi og er stolt av det faktum at han bare har tre prosent kroppsfett. Wolowitz er, i likhet med sine venner, fan av tegneserier og superhelter og han samler på dekorative beltespenner selv om han bare eier ett belte. Han snakker engelsk, fransk, mandarin, russisk, arabisk, persisk, japansk og det fiktive språket klingon fra Star Trek-filmene. Han kan også noen ord få på sindarin, det alviske språket som ble oppfunnet av J.R.R. Tolkien til Ringenes Herre.

Arbeid
------

Howard arbeider ofte med oppdrag for NASA (og den internasjonale romstasjonen) selv om han mange ganger er alt for uforsiktig med det kostbare og høyteknologiske utstyret. I en episode nevner Howard at han har jobbet med utformingen av en satellitt, som går i bane rundt en måne av Jupiter og tar fotografier i høy oppløsning. 

Ved en annen anledning jobbet Howard med et avfallssystem for å håndtere menneskelig avfall, som skulle brukes ved den internasjonale romstasjonen. Men senere innså Howard at utstyret hans hadde en strukturell svakhet, og toalettet ville få store problemer etter 10 nedskyllinger. Dette gjør at Sheldon beskriver Howards arbeid som rørlegger. 

I sesong 4 utviklet Howard en spesiell robot-arm som også skulle brukes ved den internasjonale romstasjonen. Men han forsøkte å bruke roboten til onani, og armen blir sittende fast på penis. Howard kontakter Leonard og Raj, som tok han med til et sykehus. En sykepleier skrudde av datamaskinen som var koblet til roboten, og dette var nok til å frigjøre Howard. Den samme episoden ender med en ny telefon-samtale med Leonard, hvor det blir antydet at Howard forsøkte å bruke robot-armen på samme måte igjen - og derfor opplevde det samme problemet en gang til.
**August Christian Mohr** (født 1949) er en norsk tidligere forretningsmann. Han er sønn av diplomaten August Christian Mohr.

Mohr ble først kjent i norsk offentlighet i 1990 i forbindelse med den såkalte Kaufmann-saken der den tyske partisekretæren Karl-Heinz Kaufmann ble arrestert i Oslo og siktet for hvitvasking av nærmere 300 millioner kroner. Pengene stammet fra gigantformuen til det kommunistiske partiet i tidligere Øst-Tyskland, Sozialistische Einheitspartei Deutschlands. Mohr hadde da rollen som Kaufmanns finansmegler.

Til tross for ubehagelighetene rundt Kaufmann-saken fortsatte Mohr å operere i det grå finansmarkedet, og sjonglerte internasjonalt med store beløp, dels ved å love investorer høy avkastning. I 1999 ble han arrestert og tiltalt for bedrageri, underslag og heleri for inntil 8 milliarder kroner. Det som Mohr og hans advokat hevdet var legal bankvirksomhet ble av Økokrim anført å være håndtering av utbytte fra kriminelle handlinger. I 2002 ble han i Oslo tingrett dømt til seks års fengsel. Han ble også fratatt retten til å drive forretning for alltid. Dommen ble anket til lagmannsretten som stadfestet dommen.

Referanser
----------

1. ↑  «Tysk ros til DnB». *Dagbladet*. 6. juli 1998.
2. ↑  «Kaufmann skulle bygge luksushotell ved Kreml». *Oppland Arbeiderblad*. 6. november 1990.
3. ↑  «Mohrs månedslønn: 224.000 kroner». *Dagens Næringsliv*. 8. mars 2004.
4. ↑  «Mohr tiltalt for milliardbedrageri». *Romerikes Blad*. 23. juni 1999.
5. ↑  «Skyldig i milliardsvindel». *VG*. 25. februar 2003.
6. ↑  «Dømt til seks års fengsel». *Drammens tidende*. 11. januar 2002.
7. ↑  «Skyldig i milliardsvindel». *VG*. 25. februar 2003.
8. ↑  «Stadfester dom mot finansmann». *Haugesunds Avis*. 13. oktober 2004.
**Howard Wright 1909 Biplan** var et av de tidlige britiske eksperimentelle fly konstruert og bygget av Howard T Wright. Det ble vist på den første flystevnet på Olympia i mars 1909, og selv om bare én ble bygget, var den de tørste av en serie av fly bygget av Wright som var med på å gi ham kort ry som en av Englands fremste flyprodusenter i de tidlige årene av flyets historie

Utvikling og design
-------------------

Howard Wright var ingeniør og hadde tidligere hadde arbeidet sammen med Hiram Maxim og bygget en rekke eksperimentelle helikopter-konstruksjoner sammen med Federico Capone. I desember 1908 ble han bedt om å bygge et fly tilsvarende det moderne Voisin flyet, som var en pusher dobbeltdekker med et frontmontert høyderor og en langstrakt «kasselignende» bakpart med sideror bak på den kasselignede boksen.
Wrights fly skiller seg i noen detaljer fra Voisin's design, mest øyensynlig var det frontmonterte høyderor og et understell som bestod av et enkelt hjul montert på, og med en av en pyramide av stag foran, med ekstra hjul på hver vinge og et halehjul. Denne ordningen som lignet på Esnault-Pelterie endekker som hadde blitt vist sammen med eksempler på Voisin fly i Paris Aero Salon i desember, og var ment å gi en grad av erfaring i lateral kontroll av flyet uten å faktisk ta av.

Skroget var en konisk konstruksjon fabrikkert fra sveisede stålrør, pilotsete under vingens forkant med motoren bak ham. Dette var en 50 kw Metallurgique som drev flyet med et par av kontra-roterende to bladede propeller drevet gjennom et patentert 3:1 reduksjonsgir. Vingene hadde spanter i Charles Nungesser-stil "side-gardiner" mellom endene av vingene. Lateral kontroll var ved hjelp av fire små vinger montert på de etterfølgende kantene på begge vingene, en funksjon som en ikke finner på Voisin's fly.. Stålrør ble også brukt til stagene mellom vingene, disse var strømlinjeformet .

Referanser
----------

1. ↑  Howard Wright*Flight* 27 March 1909
**Howard Van Nostrand Valentine** (født 14. desember 1881, død 25. juni 1932) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis

Valentine ble olympisk mester i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen 4 miles, de andre på laget var, Arthur Newton, George Underwood, Paul Pilgrim og David Munson. På 800 meter kom han på andreplass bak sin landsmann James Lightbody og på 1500 meter ble han nummer sju.

Valentine deltok også under jubileumslekene 1906 i Athen.

OL-medaljer
-----------

* 1904 USAs flagg St. Louis - Gull **Gull** i friidrett, 4 miles lagløp USAs flagg USA
* 1904 USAs flagg St. Louis - Sølv Sølv i friidrett, 800 meter USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Howard Valentine – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Howard Valentine – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Howard Valentine – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Howard Valentine – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Kirkwoodgap** er gap eller nedganger i fordelingen av asteroider i asteroidebeltet ved visse middelavstander fra solen som vises i histogrammet nedenfor.

Kirkwoodgapene
For eksempel finnes det svært få asteroider med en middelavstand på 2,50 AE som tilsvarer en omløpstid på 3,95 år, noe som er en tredjedel av Jupiters omløpstid og kalles derfor 3:1–middelbaneresonans. Andre baneresonanser motsvares av omløpstider som kan beskrives som heltallsbrøk med Jupiters omløpstid. Effektene kommer av at slike omløpsbaner ofte er utsatte for påvirkningen fra Jupiters gravitasjon og asteroidenes baneelementer forandres derfor.

Disse gapene fikk første gang oppmerksomhet av Daniel Kirkwood som også helt korrekt forklarte deres opprinnelse med baneresonans med Jupiter.

Nylig har man funnet et relativt lite antall asteroider som har kraftig eksentriske omløpsbaner og som faktisk ligger i Kirkwood-gapet, for eksempel Alinda-asteroidene og Griqua-asteroideene. Deres omløpsbaner øker sakte sin eksentrisitet i løpet av en tidsperiode på titalls millioner år før de til slutt bryter seg fri fra baneresonansen gjennom nærkontakt med en større planet.

De mest fremtredende Kirkwood-gapene befinner seg ved en middelavstand på:

* 2,06 AE (4:1 resonans)
* 2,5 AE (3:1 resonans), hvor vi finner Alinda-asteroidene
* 2,82 AE (5:2 resonans)
* 2,95 AE (7:3 resonans)
* 3,27 AE (2:1 resonans), hvor vi finner Griqua-asteroidene

Mindre gap finner vi også ved:

* 1,9 AE (9:2 resonans)
* 2,25 AE (7:2 resonans)
* 2,33 AE (10:3 resonans)
* 2,71 AE (8:3 resonans)
* 3,03 AE (9:4 resonans)
* 3,075 AE (11:5 resonans)
* 3,47 AE (11:6 resonans)
* 3,7 AE (5:3 resonans)

Se også
-------

* Hilda-asteroider

Eksterne lenker
---------------

* Wolfram Research
* The Motion of an Asteroid and the Kirkwood Gaps

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Urotsukidōji*** (超神伝説うろつき童子, *Chōjin Densetsu Urotsukidōji*) er en japansk erotisk skrekkmanga skrevet og illustrert av Toshio Maeda. Det ble også siden lagd en OVA-serie til mangaen.

*Urotsukidōji* ble skapt i 1986, og i denne serien vikte Toshio Maeda fra sine tidligere verk, som hovedsakelig dreide seg rundt erotikk blandet med mørk humor og det overnaturlige. Han skulle lage serien for *Manga Erotopia*, et pornografisk mangatidsskrift publisert av Wani Magazine eksperimentelle fortellinger.

Selv om mangaen endte opp med å få kultstatus, var den animeen som ble notorisk. Regissøren Hideki Takayama tok seg stor frihet med handlingen fra animeen, og blandet sammen sjangertrekk fra skrekk i tillegg til vold og sadistiske voldtekstsscener som ikke var med i mangaen. Maeda skrev til og med at han mente at animeen var motbydelig, fæl, sadistisk, men samtidig strålende. Han skrev også at han beundret måten Takayama så mangaen på. Animeserien er mest kjent for å være den første innenfor tentakkelvoldtekstsjangeren, selv om bare en scene i den første OVA-en faktisk har noen slike scener. Det var ikke noe tentakkelvoldtekt i magaen, men dukket opp flere år senere i *Demon Beast Invasion*.

Referanser
----------

1. ↑  «Urotsukidoji Manga Creator to Attend London MCM Expo in October». *Anime News Network* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.
2. ↑  «Urotsukidōji: Legend of the Overfiend (OAV) - Anime News Network». *www.animenewsnetwork.com* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.
3. ↑  McCarthy, Helen (16. juni 2014). *A Brief History of Manga: The Essential Pocket Guide to the Japanese Pop Culture Phenomenon* **(engelsk)**. Octopus. ISBN 9781781571309.
4. ↑  «Film Review: Legend of the Overfiend (aka Urotsukidôji) (1989)». Besøkt 15. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* *Urotsukidōji* (manga) i Anime News Networks encyklopedi
* *Urotsukidōji* (anime) i Anime News Networks encyklopedi
***Urok istorii*** (originaltittel: *Урок истории*) er en sovjetisk film fra 1957, regissert av Leo Arnsjtam.

Handling
--------

Året er 1933. Georgi Dimitrov (spilt av Stefan Savov) kommer til Berlin, for å etablere forbindelser med de lokale bulgarske kommunistene i Tyskland. Men de nazistiske myndighetene gjør deres beste for å ødelegge kommunistenes samarbeid. Hermann Göring (spilt av Yuri Averin) planlegger en provokasjon: under Riksdagsbrannen i 1933, må hans kollega bli oppdaget med informasjon som kan tyde på at han er medlem av kommunist-partiet. Riksdagen settes i brann, og provokatøren Marinus van der Lubbe (spilt av Georgi Kaloyanchev) og representanten for Riksdagen, Ernst Torgler, blir arrestert. Den store masseundertrykkelse av kommunister begynner i Nazi-Tyskland.

Men Dimitrov får også problemer med den nazistiske domstolen. Men i løpet av rettssalen beviser en rekke andre arbeiderne, inkludert Heinrich Lange (spilt av Gennadi Yudin) at alle anklagene mot Dimtrov er løgner. Nasjonalsosialistene blir dermed tvunget til å frigjøre Dimitrov fra fagenskap. Den sovjetiske regjeringen gir ham deretter rett til politisk asyl.

Skuespillere
------------

* Stefan Savov som Georgi Dimitrov
* Tzvetana Arnaudova som Paraskeva Dimitrova
* Ivan Tonev som Stefcho.
* Gennadi Yudin som Heinrich Lange
* Borya Burlyaev som Vili Lange
* Apollon Yachnitskiy som Adolf Hitler
* Yuri Averin som Herman Göring.
* Pyotr Berezov som Heinrich Himmler
* Encho Tagarov som Joseph Goebbels
* Nikolay Volkov som Heldorf.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 1. juli 2016.
2. 1 2   (på cs) *ČSFD*, 2001, Wikidata Q3561957,
3. ↑  Биография актера Николая Бурляева
4. ↑  УРОК ИСТОРИИ

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Urok istorii* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum** (norsk oversettelse: «Den kirkelige hjemmemisjon på Færøyene»), ofte bare kalt **Heimamissiónin**, er en lavkirkelig kristen vekkelsesbevegelse innenfor den evangelisk-lutherske Fólkakirkjan på Færøyene.

I 1904 kom den danske forkynneren Aksel Fredrik Moe til Færøyene, utsendt fra Indre Mission i Danmark. Han startet forkynnelsesvirksomhet i private hjem og i de kirkene som åpnet dørene for ham, og en etter en tid førte dette til en omfattende vekkelse. Bedehus ble bygget i alle de største bygdene, det første i Vágur i 1916.

I 1921 ble Heimamissiónin (da under navnet «Indre Mission») formelt tatt opp i det danske Indremisjonsselskapet med et eget rådgivende råd for Færøyene. I 1990 ble de en selvstendig organisasjon uavhengig av moderorganisasjonen.

Heimamissiónin driver i dag blant annet søndagsskolearbeid, sjømannshjem og regelmessige forkynnelsmøter.

Referanser
----------

1. ↑  «Artikkel i Udfordringen 4. november 2004». Arkivert fra originalen 6. februar 2012. Besøkt 11. september 2009.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

Portal: Færøyene
En enkel uro eller mobil med moderne design av Alexander Calder, en amerikansk kunstner som arbeidet med kinetisk kunst.
Baby som leker med en uro som er laget av fargerik plast og festet til senga med et eget stativ.
**Uro** er en pyntegjenstand, et leketøy eller kunstverk i form av en bevegelig skulptur som svinger og dreier og utnytter prinsippet om likevekt. Uroer og liknende innretninger innen kinetisk kunst kalles ofte **mobiler**.

Dekorasjonsgjenstander
----------------------

Uroer består vanligvis av en snor som er festet i taket eller et stativ og har flere vektstenger der det henger gjentander av lette materialer eller enda flere stenger. Disse gjenstandene balanserer hverandre slik at stengene blir hengende mer eller mindre vannrett. Hver stang henger i bare én snor slik at stengene kan rotere omkring snora og de ulike elementene omkring seg selv. Uroer kan bestå av ulike objekter i likevekt, ofte formet som dyr og andre figurer eller abstrakte former i spennende farger. 

Uroer som henger over varmeovner eller i trekk vil være i stadig bevegelse på grunn av luftstrømmene. Mange henger uroer som fokuseringspunkter og dekorasjoner over vogger og småbarnsenger.

I urverk og annet
-----------------

Uro har flere betydninger. Betegnelsen kan blant annet brukes om liknende innretninger som pyntegjenstandene, det vil si om hjul eller maskindeler for eksempel i et urverk. Der er en uro et regulerende svingelegeme som svinger omkring sin egen akse og blir holdt i midtstilling av en spiralfjær.

Se også
-------

* Kinetisk kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
Ordenstegnet for Helt av Belarus avbildet på frimerke.
**Helt av Belarus** (belarusisk: *Герой Беларусi*) er en belarusisk orden. Utmerkelsen ble innstiftet 13. april 1995 av Belarus’ Øverste sovjet. Den som hedres med ærestittelen mottar samtidig et synlig tegn på dette. Æresbevisningen tildeles av Belarus’ president. Den er Belarus’ fornemste utmerkelse.

Insignier
---------

Den som hedres med tittelen Helt av Belarus mottar samtidig et ordenstegn i form av en fasettert femtagget stjerne opphengt i et bånd delt i rødt og grønt. Fargene i båndet er å finne i Belarus’ flagg. Ordenstegnet er direkte basert på det som fulgte med æresbevisningen Helt av Sovjetunionen.

Tildeling
---------

Per november 2015 var ærestittelen tildelt elleve personer. Filaret Vakhromejev og Darja Domratsjeva er blant dem som er hedret med tittelen.

Referanser
----------

1. 1 2  «State Awards and Prizes», Belarus’ president. Lest 19. november 2015.
2. 1 2  «Belarus» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 872.
3. ↑  «Heroes of Belarus», Belarus’ president. Lest 19. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Звание «Герой Беларуси» и медаль Героя Беларуси Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine. av Anatoly Nikitin.
*For å lese om en engelsk guttedrakt ca. 1800, se Skeleton suit*
Brady Canfield
**Skeleton** er en vinteridrett der utøverne forsøker å kjøre raskest mulig ned en bane på en kjelke, mens de ligger på magen, med hodet først. Dette skiller seg fra aking, der føreren ligger på ryggen med føttene fremst. Topphastigheten i skeleton ligger på omtrent 140 km/t, noe langsommere enn i aking. 

Idretten oppstod i St. Moritz i Sveits, der det ble bygd en bane i 1884. Da Vinter-OL ble arrangert der i 1928 og 1948, stod skeleton på programmet. Skeleton ble tatt opp på det olympiske programmet fra og med Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.

I Norge er idretten organisert under Norges idrettsforbund og olympiske komité, i særforbundet Norges Ake-, Bob- og Skeletonforbund.

Referanser
----------

1. ↑  «Skeleton - Winter Olympic Sport», *Olympic.org*

Eksterne lenker
---------------

* «Alexander Henning Hanssen til OL i skeleton», *Dagbladet* 29. januar 2018

  


| * v
* d
* r
De olympiske ringer Skeleton under vinter-OL |
| --- |
|  | 
* St. Moritz 1928
* St. Moritz 1948
* Salt Lake City 2002
* Torino 2006
* Vancouver 2010
* Sotsji 2014
* Pyeongchang 2018
* Beijing 2022

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
En kunstners illustrasjon av Det støpte hav.
Kaldéerne ødelegger Det støpte hav. Maleri av James Tissot, ca. 1900.
**Det støpte hav** (hebraisk: ים הנחושת; «kobberhavet») var et stort kar som fantes ved Salomos tempel og som stod i det sørøstre hjørnet av den indre tempelgården.

Beskrivelse
-----------

Karet ble tilvirket av kong Salomo for rituell renselse av prestene, og beskrives i Første kongebok 7:23–26 og Andre krønikebok 4:2–5. Ifølge Bibelen var det fem alen høyt, ti alen i diameter fra kant til kant, og tretti alen i omkrets. Karet var en håndsbredd tykt, og kanten var laget som kanten på et beger, formet som en lotusblomst. Karet var plassert på ryggen av tolv støpte okser, tre og tre av dem vendte hodene mot de fire himmelretningene. Havet kunne inneholde to eller tre tusen *bat* med vann. Det faktum at karet var høyt og vanskelig å stige ned i ovenfra, kan tyde på at vannet muligens har flytt fra havet til et basseng under det. Vannet ble opprinnelig forsynt av gibeonittene, men ble senere ledet i en vannledning fra Salomobassengene.

Det støpte hav var lagd i messing eller bronse, som Salomos far kong David hadde hentet fra de stedene han hadde beseiret og som tidligere ble styrt av Hadadeser, kongen i Soba (1. Krøn 18:8). Akas flyttet senere karet bort fra oksene, og plasserte det på et underlag av steiner (2. Kong 16:17). Det støpte hav ble ødelagt sammen med resten av tempelet av kaldéerne (2. Kong 25:13) omkring år 587 f.Kr.

Karets volum og form er problematisk å bestemme på grunn av mangelen på spesifikasjoner og på grunn av usikkerhet om de bibelske målene *bat* og *alen*.

Referanser
----------

1. 1 2  «Molten Sea - Encyclopedia of The Bible - Bible Gateway». *www.biblegateway.com*. Besøkt 4. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Molten Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Vedøya**, som mange også kaller **Vedøy**, er en øy i Lofoten og ligger i Røst kommune i Nordland, omtrent der Vestfjorden møter Norskehavet. Øya inngår i Røstøyan landskapsvernområde, som har ramsarstatus. Toppen på øya rager 209 moh. og fuglefjellene der har sammen med fuglefjellene i Storfjellet og de tre fuglefjelløyene i Nykan naturreservat tradisjonelt hatt noen av verdens største konsentrasjoner av hekkende sjøfugler, og spesielt lund har hatt svært tallrike hekkekolonier på øyene. På øya kan man imidlertid også oppleve havørn (*Haliaeetus albicilla*).

Øya synes over havet som en bratt klippe og kan være synlig på en avstand avomkring 30 nautiske mils (over 55 kilometer).
På Vedøya finnes en havutvasket hule med en åpning på 60–70 meter, og foran hula ligger en morene fra istiden.

Sjøfuglene forsvinner
---------------------

I 2016 varslet Naturvernforbundet i Lofoten om at de ville ha en handlingsplan for å utrydde rottene på Røst. Den gangen mente seniorforsker Tycho Anker-Nilsen ved Norsk Institutt for Naturforskning at rottene ikke var hovedårsaken til den store tilbakegangen som bestanden av lunde hadde opplevd siden 1970-tallet. Han bekreftet imidlertid at det fantes rotter der, og at rottene kunne utgjøre en trussel mot sjøfuglarter.

Sommeren 2021 melder forskere at fuglefjellet på Vedøya står tomt. Sjøfuglene forsvinner fra Lofoten og stigende havtemperatur får skylden, fordi maten fuglene spiser trekker nordover. Havtemperaturene påverkar næringskjedene og endrer økosystemene. Fuglene må fly lenger etter maten, noe som ofte fører til at ungen(e) sulter ihjel. Seniorforsker ved Norsk institutt for naturforskning (NINA), *Tycho Anker-Nilssen*, sier at de følger krykkjene med GPS, og at fuglene nå må fly 150 km utenfor kolonien for å hente mat. Fiskeyngel har tradisjonelt vært hovedføden, men i senere år har ungene også blitt matet med raudåte. Nå er det imidlertid mindre av både fiskeyngel og raudåte i havet utenfor øyene, som følge av endringene i havtemperaturen.

Referanser
----------

1. ↑  «Faktaark. Stedsnummer 138380». Statens kartverk. udatert. Besøkt 17. november 2018.
2. 1 2  Leif B. Lillegaard, red. (1976). *Nordland*. Oslo: Gyldendal. s. 80, 81, 143, 145. ISBN 8205088306.
3. ↑  Baines, Steve og Tycho Anker-Nilssen (1991). *Fugler på Røst*. Røst: Røst kommune. s. 10, 14, 16, 25, 27, 40, 41, 42, 46, 48, 49, 55, 57. ISBN 8299242002.
4. ↑  «Naturbase faktaark. Røstøyan landskapsvernområde med dyrelivsfredning». Miljødirektoratet. udatert. Besøkt 17. november 2018.
5. ↑  *Den Norske los. 5 : Farvannsbeskrivelse : Rørvik - Lødingen og Andenes* (4 utg.). Stavanger: Norges sjøkartverk. 1986. s. 29, 143, 245, 246, 247, 249. ISBN 8290653026.
6. ↑  *Ny landsplan for nasjonalparker. NOU 1986: 13*. Oslo: Universitetsforlaget. 1986. ISBN 8200710386.
7. ↑  Magnar Johansen (2016) – Utrydd rottene på Røst. Lofotposten, 14.01.16.
8. 1 2 3  Sofie Retterstøl Olaisen (2021) Sjøfuglen forsvinn frå Lofoten – havtemperaturen får skulda. NRK Nordland, 4. juli 2021. Besøkt 2021-07-04.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Vefsn landbrukskole** er en videregående skole som ligger i Vefsn kommune i Nordland. Skolen er en del av Mosjøen videregående skole.

Skolen har landbruksrettede studieretninger. Hovedbygningene ligger i Marka, om lag 10 km fra Mosjøen.Skolen har 45 elevplasser i Mosjøen og 12 elevplasser i Hattfjelldal.

Linjer
------

Førsteåret (VG1) er felles for alle utdanningsveiene innenfor utdanningsprogram naturbruk. De to neste årene tilbys følgende årskurs (per 2020): 

* VG2 Landbruk og gartneri
* VG2 Skogbruk og jakt
* VG2 Heste-og hovslagerfag
* VG3 Landbruk
* VG3 Studieforberedende naturbruk

Historie
--------

Vefsn landbruksskole ble åpnet i 1968 etter at det ble vedtatt å flytte landbruksskolen på Bodin ved Bodø til Vefsn. Den ble da flyttet til Honggarden i Marka.

Bygninger
---------

De eldste bygningene er de som opprinnelig var hovedhuset og fjøset på Hoggarden. Der er det nå barnehage, sau/hønsefjøs og stall. Kufjøset er den største enkeltbygningen på landbruksskolen og var lenge det største fjøset i Vefsn. Grisefjøset ligger like ved og er blitt utvidet nylig. I tillegg er det andre driftsbygninger knyttet til skolen som gartneri, verksteder, garasjer, lager og gårdssag. På skolens hovedbygning er det klasserom, datasal, kontorer, bibliotek, matsal og gymsal. Elevene bor i internatene Gimle, Valhall, Borgen og Valkyrien. Det er også rom på kvisten i hovedbygningen.

Eksterne lenker
---------------

* Vefsn landbruksskole, offisielle sider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
**Katie Crawford** (født 6. desember 2002) er en newzealandsk alpinist, som representerer klubben Queenstown Alpine ski team.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Crawford deltok i sitt første FIS-renn i august 2018, i slalåm i Cardrona i New Zealand, der hun kom på 34.-plass. Under Newzealandsk mesterskap i alpint 2018 i august kom hun på sjetteplass i storslalåm av de newzealandske utøverne. Under det newzealandske juniormesterskapet kom hun på andreplass i storslalåm av de nasjonale utøverne, kun slått av Piera Hudson.

Hun deltok i flere renn i Australia/New Zealand cup i alpint 2018/19, og fikk der en 17.-plass som beste resultat. Hun fikk imidlertid ingen poeng i denne kontinentalcupen denne sesongen.

### Sesongen 2019/20

Under Newzealandsk mesterskap i alpint 2019 i august kom hun på tredjeplass i storslalåm og slalåm, blant de nasjonale deltakerne. Under det newzealandske juniormesterskapet vant hun slalåm. Hun fikk to 15.-plasser som beste enkeltresultater i Australia/New Zealand cup i alpint 2019/20, men fikk ingen poeng i sammendraget i Australia/New Zealand cup.

Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på 30.-plass i storslalåm og 31.-plass i slalåm.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   www.olympic.org.nz[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  FIS - *Katie Crawford - Results*, besøkt 26. mars 2020.
4. ↑  FIS - *Coronet Peak (NZL) - National Championships - Women's Giant Slalom*, besøkt 26. mars 2020.
5. ↑  FIS - *Cardrona (NZL) - National Junior Championships - Women's Giant Slalom*, besøkt 26. mars 2020.
6. ↑  FIS - *Katie Crawford - Results - Australia New Zealand Cup 2019*, besøkt 26. mars 2020.
7. ↑  FIS - *Cup Standings - Australia New Zealand Cup 2019*, besøkt 26. mars 2020.
8. ↑  FIS - *Cup Standings - Australia New Zealand Cup 2020*, besøkt 26. mars 2020.
9. ↑  Lausanne 2020 - *Katie Crawford* Arkivert 26. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 26. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Katie Crawford – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Katie Crawford – New Zealands olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Katie Crawford – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Katie Crawford – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 26. mars 2020 hos Wayback Machine.
**Bruce Samuel Seldon** (født 30. januar 1967) er en amerikansk bokser og tidligere verdensmester i perioden 1995–1996. Han vant tittelen mot Tony Tucker i 1995 og tapte den året etter mot Mike Tyson. Det var etter denne kampen at Tupac Shakur ble skutt og drept i en bil.

Karriere
--------

Seldon hadde en suksessfull amatørkarriere med 20 seire og 4 tap. Han vant blant annet New Jersey Golden Gloves.

Seldon startet som profesjonell i 1988. Han var kjent som «The Atlantic City Express». Han vant 18 kamper på rad og slo deriblant tidligere mester Ossie Ocasio og tittelutfordrer Jose Ribalta.

Seldon gikk på sitt første tap i 1991 mot fremtidig verdensmester Oliver McCall. Han ledet på alle dommerkortene, men ble slått ned 3 ganger i canavasen i 9. runde og tapte. Enda verre gikk det i neste kamp da han ble slått ut i 1. runde av Riddick Bowe.

I 1995 fikk han noe overraskende sjansen til en tittelkamp. Motstander var Tony Tucker som tidligere hadde vært verdensmester inntil han tapte tittelen til Mike Tyson. Seldon vant på knockout etter at Tucker hadde blitt knocket ut for andre gang i karrieren. Selond forsvarte tittelen mot Joe Hipp, men tapte så tittelen da han ble knocket i 1. runde mot Mike Tyson i MGM Grand Arena i Las Vegas.

Seldon la opp etter tapet mot Tyson, men gjorde i 2004 et comebeck uten nevneverdig suksess.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bruce Seldon – BoxRec Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**George Foreman** | **Verdensmester i Tungvekt (WBA, WBC)**(1995–1996) | Etterfølger:**Mike Tyson** |
***Bruchidius foveolatus*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er registrert i Norge, men er sjelden (? muligens bare på importerte matvarer). Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise frø.

*Bruchidius foveolatus* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bruchidius foveolatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bruchidius foveolatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bruchidius foveolatus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Bruchidius foveolatus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* *Bruchidius foveolatus* - Fauna Europaea
* Norsk entomologisk forening
**Skiklubben Skuld** er en norsk skiklubb basert rundt Ullevålseter i Nordmarka i Oslo. Den er den tredje eldste av Christianias skiklubber etter Christiania Skiklubb og Ull.

Klubben ble grunnlagt av Claus Frimann-Dahl, Andreas og Finn Moestue, Haavard Holter og Henning Brodtkorp den 9. januar 1886, og er med det en av Christianias eldste skiklubber. Laget fikk navn etter nornen Skuld, som spant menneskenes skjebne.

Klubben leiet rom på Ullevoldsæter fra 1889 til 1891og så i noen år på Aamot i Sørkedalen. 27. januar 1895 innviet klubben egen hytte på Ullevålseter, Skuldstua. Skiklubben var en tradisjonell skiklubb for tidsperioden med aktivitet innen skihopp og langrenn og kombinasjonen av disse, kombinert. 

Blant utøvere som bemerket seg var Claus Frimann-Dahl som ble nummer 2 i kombinert i Holmenkollbakken i 1896 og vant Damenes pokal. Eivind Roll vant Damenes pokal året setter, og satte bakkerekord i Holmenkollbakken med 25 meter. W. B. Samson var aktiv i arbeidet med å spre langrenn og skihopp som idrett i Mellom-Europa og vant selv eb av de første langrennskonkurransene i Østerrike 1893. Klubben medlemmer har også være aktive idrettsledere på nasjonalt og internasjonalt nivå. Den omtalte Claus Frimann Dahl, Hans Horn og Einar Lindboe har alle formenn i Skiforeningen. De to sistnevnte, Horn og Lindboe var også formenn i hver sine periode for Norges Skiforbund. 

Skuldstua har i dag i overkant av 20 sengeplasser og ditto medlemmer som møtes flere ganger i året til tradisjonelle klubbaftener- iblant med foredrag, god mat og drikke. Skuldstua er også brukt for hytteturer av medlemmenes familier og til yrkesmessige samlinger. 

Som de andre fire aktive skiklubber er det fortsatt bare mannlige medlemmer, og klubbene møtes til vennskapelig kappedyst hvert 2. år.

Formenn i Skuld: Perioden 1886-1952: Finn Moestue, Olaf Lilleboe, Andreas Ringnes, Nils Backer-Grøndahl. 1952-1961: L.J. Moltke-Hansen, 1961-1983: Henning Astrup, 1983-1985: Ferdinand Juell, 1985-1987: Edvard Heiberg, 1987-2007: Arvid Heiberg, 2007-2020: Thor Furuholmen, 2020 - : Knut M. Ore.

Skuldbakkene
------------

Skiklubben Skuld anla minst fire bakker på ulike steder i Nordmarka. Alle fikk navnet Skuldbakken. Den største og mest brukte Skuldbakken ble anlagt i 1907. Det var den andre av skuldbakkene og lå i åsen ved Ullevålseter og var forløperen til Ullevålseterbakkene. Bakk tålte hopp opp mot 35 meter. Klubbens første bakke ble anlagt i 1887 ved Sørbyhaugen ved Makrellbekken. SK Njård tok over driften av bakken i 1952. Den er siden blitt ombygd flere ganger, sist i 1968. Rester fra stillaset er fortsatt synlige. Den tredje ble bygget ved Åmot i Sørkedalen i forbindelse med klubben oppholde der. Den fjerde lå i Skjennungsåsen midt mellom branntårnet og Skuldstua. Den var anlagt 1907.

Kilder
------

* Jacob Vaage. 1956. «Osloklubber som ikke lenger er aktive» i Ranheim E (red): Norske skiløpere, Østlander Sør, Oslo: Skiforlaget 364-82.
* Øivind Larsen (red.). Oslo 2021. Skuld - en skiklubb i Nordmarka (ISBN 978-82-999082-3-8).

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
**Timur Shah Durrani** (født i 1748 i Mashhad i Khorasan, død 18. mai 1793 i Kabul), den andre sønnen av Ahmed Shah Durrani og den andre i Durrani-dynastiet var konge i Afghanistan fra 16. oktober 1772 til han døde.

Liv og virke
------------

### Tidlig virke

Timur steg raskt til makten. 

Han giftet seg med datteren til mugal-keiseren Alamgir II og fikk Sirhind som bryllupsgave, senere gjorde faren ham til guvernør av Punjab, Kashmir og Sihind i 1757 da han var bare 9 år gammel. Han styrte fra Lahore under regentskapet til sin visir, general Jahan Khan, som administrerte disse territoriene for rundt ett år, fra mai 1757 til april 1758. Timur og Jahan klarte imidlertid aldri å etablere lov og orden.

Adina Beg Khan, guvernør av Julundur Doab, som sammen med Raghunath Rao ledet Maratha-riket, tvang Timur og Jahan fra Punjab og innsatte sitt eget styre under Adina Beg Khan. I 1759, erobret endelig Ahmed Shah Punjab etter å ha invadert med 60.000 krigere mot marathaenes 45.000. Konflikten endte med slaget om Panipat den 14. januar 1761. Den avgjørende faktoren var ikke overtak i antall, men deres disiplin, slagkraft, kommunikasjon og deres mobilitet. Marathaene ble gitt et ydmykende nederlag som kostet dem mange liv samt 50.000 hester. De klarte ikke reise seg etter nederlaget.

### Hersker

Da Timur tok over etter sin far da han døde 4. juni 1772 De regionale høvdingene aksepterte ham bare under tvil, og mesteparten av hans styre ble brukt i en borgerkrig i forsøk på å motstå opprør. I løpet av hans styre begynte Durrani-riket å smuldre vekk, noe som tvang ham til å flytte hovedstaden fra Kandahar til Kabul.

Han forsøkte å bygge opp en bredere maktbase ved tildels å støtte seg til andre folkegrupper, som blant annet tadjikene; men dette gjorde ham upopulær blant pashtunerne.

Timur shah døde i 1793, og ble så etterfulgt av sin femte sønn, Zaman Shah.

Timur shah etterlot en svart plett på Durrani-riket, idet hans regjeringstid var preget av hans forsøk på å konsolidere makten gjennom upopulære metoder. Han hadde appellert til de andre etniske grupper, noe som ga dem mer makt og innflytelse, og som en følge av denne nye balansen (ubalansen) etterlot han seg ukontrollert fragmentert Durrani-rike gikk inn i borgerkrig. Timur Shah hadde vellykkede kampanjer i Punjab, men det nyttet lite mens riket fragmenterte under hans etterfølgere som kjempet om makten. Timur Shah hadde over 24 sønner som konkurrerte om makten i Durrani-riket og om å bli konge.

Referanser
----------

1. ↑   pantheon.world, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  Malleson, George (1878). *History of Afghanistan: From the Earliest Period to the Outbreak of the War of 1878*. s. 300. ISBN 0343739771. Besøkt 31. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Et gammelt portrett av Timur Shah Durrani

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kumenprosessen** er en industriell prosess for fremstilling av fenol og aceton fra benzen og propylen. Termen stammer fra kumen (isopropylbenzen), mellomproduktet i prosessen.

Prosessen konverterer to relativt billige startmaterialer, benzen og propylen, til to dyrere, fenol og aceton. Andre reaktanter er oksygen fra luft og små mengder av en radical initiator. Mesteparten av verdens produksjon av fenol og aceton er nå basert på denne metoden.

Reaksjonsligning for totalprosessen er som følger:

Overview of the cumene processOverview of the cumene process

Teknisk beskrivelse
-------------------

Benzen og propylen er komprimert til et trykk på 30 standard atmosfærer ved 250 °C (482° F) med en katalytisk Lewis syre. Fosforsyre er ofte favorisert før aluminium halider. Kumen dannes i gassfase Friedel-Crafts alkylation til benzen av propylen:

Kumen is oksidert i såvidt basisk miljø med en radikal initiator, which fjerner det tertiære benzylhydrogen fra kumen and hence danner en kumen radikal:

Det bindes deretter til et oksygenmolekyl for å gi kumen hydroperoksid radikal, som i sin tur danner kumen hydroperoksid (C6H5C(CH3)2-O-O-H) ved å skille benzylisk hydrogen fra et annet kumenmolekyl. Denne siste kumen reagerer til kumen radikal og feeds back til påfølgende kjededannelse av kumen hydroperoksider. Et trykk på 5 atm brukes for å sikre at det ustabile peroksidet holdes i væskeform.

Kumen hydroperoksid blir så hydrolysert i surt miljø for å gi fenol og aceton. Tap av et vannmolekyl fra hydroperoksid gir elektron-fattig oksygen. Migrering av fenyl til oksygenet leder til en mer stabil resonans hybridisert struktur of tertiært benzylisk radikal, som i sin tur produserer aceton og fenol etter opptak av et vannmolekyl og rearrangement.

Produktene er ekstraktert ved destillering.

Se også
-------

* Kjemisk syntese
* Dow-prosessen
* Friedel Crafts alkylering
* Baeyer-Villiger oksidasjon
* Raschig-prosessen (produserer også fenol)

Eksterne lenker
---------------

* National Pollutant Inventory – Cumene fact sheet
* ACS Chemistry.org: Direct routes to phenol
*For filmen, se Resten av dagen (film)*

***Resten av dagen*** er en roman fra 1989, skrevet av den britiske Nobelpris-vinnende forfatteren Kazuo Ishiguro.

Den innbrakte forfatteren den prestisjetung Bookerprisen.

Handling
--------

Romanen forteller, i førsteperson-perspektiv, historien om Stevens. Han er en engelsk hovmester som har viet livet sitt til å tjene Lord Darlington, som nylig har dødd - og som Stevens beskriver mer detaljert gjennom en rekke tilbakeblikk. Etter hvert som arbeidet skrider frem, avsløres to sentrale temaer: For det første var Lord Darlington en sympatisør for de tyske nazistene. For det andre var Stevens forelsket i Miss Kenton, husholdersken ved Darlington Hall - som var navnet på Lord Darlingtons eiendom. Romanen begynner i 1956, og Stevens mottar et brev fra en tidligere kollega - husholdersken Miss Kenton, som beskriver hennes ekteskap og liv. Men Stevens antyder at hun lever et veldig ulykkelig ekteskap. Dessuten er Darlington Hall lite bemannet.

Stevens vurderer nå å besøke frøken Kenton. Hans nye arbeidsgiver, en velstående amerikaner ved navn Mr. Farraday, oppfordrer Stevens til å låne bilen hans for å ta en velfortjent ferie. Stevens godtar dette, og reiser deretter til Cornwall hvor frøken Kenton (nå fru Benn) bor. Under reisen reflekterer Stevens over sin egen urokkelige lojalitet til Lord Darlington, som tidligere hadde vært vertskap for overdådige møter mellom tyske sympatisører og engelske aristokrater i et forsøk på å påvirke internasjonale anliggender i årene frem til andre verdenskrig.

Mens de jobbet sammen på 1930-tallet, klarte ikke Stevens og Miss Kenton å innrømme deres virkelige følelser for hverandre. De hadde et profesjonelt vennskap, som til tider var nær ved å blomstre ut i romantikk. Men dette var tydeligvis en linje som ingen av dem våget å krysse. Når de endelig møtes igjen mange år senere, innrømmer fru Benn etter å nå ha vært gift i mer enn tjue år, at hun lurte på om hun tok feil når hun giftet seg. Men uttaler også at hun har begynt å virkelig elske mannen sin, og ser frem til fødselen av deres aller første barnebarn. Stevens antyder at det er bedre å nyte nåtiden, enn å dvele alt for mye ved fortiden - og hva som kunne ha skjedd, hvis de hadde valgt annerledes den gang.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Rotvelte, 
et vindfelt tre som er revet opp med roten, i Sundbyberg i Sverige.
En **rotvelt** eller ei **rotvelte** er et tre som har blåst overende og revet med seg roten slik at denne blir liggende vertikalt. Ofte følger det med jord og stein, som sitter fast på røttene. 

Grantrær blåser lettere overende enn furutrær, fordi grantrær har røtter som vokser mer horisontalt og overfladisk på bakken enn furutrær. Furutrær setter pælerot, noe som gjør at slike er mer utsatt for at hele stammen knekker enn at roten velter.

Ettersom større trær er mer vindutsatt enn mindre, er rotvelter oftest noe man ser etter større trær. Å hogge rotvelter kan derfor være risikofylt og skal helst gjøres av fagfolk. Når stammen kappes, kan rotdelen falle bakover eller fremover og skade den som står i nærheten. Ved hogst vinterstid kan rotdelen bli stående inntil den tiner. Etter tining kan rotdelen så falle ukontrollert.

Vindfallen furu på Hovdetoppen i Gjøvik Foto: Øyvind Holmstad, 2018 
Det er livsfarlig å leke på rotvelter. Det er store spenninger i en rotvelt, spesielt er det farlig hvis stammen er brukket eller ved mildere temperatur.

Vindfelte grantrær med grunt rotsystem i Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑  «Rotvälta» **(svensk)**. Skogsstyrelsen. Arkivert fra originalen 19. august 2013. Besøkt 13. desember 2011.
2. ↑  «Fortsatt livsfarlig» **(norsk)**. Ditt Oslo nyheter. Besøkt 13. desember 2011.
3. ↑  «Tømmerlunder og rotvelter» (PDF) **(norsk)**. Friluft, organ for friluftsklubben i Oslo. s. side 5. Besøkt 12. januar 2012.
4. ↑  NRK Innlandet 10. april 2022: *Pass på hvor du spiser appelsinen i påska*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Windthrow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |