**Synne Skouen** (født 8. august 1950 i Oslo) er en norsk komponist og musikk-kritiker.

Hun har skrevet kammermusikk, orkesterverker og hun har lagd musikkdramatiske verk for film og TV. Hun var musikksjef i NRK fra 1993 til 1999 og kultursjef i NRK i 2000 og 2001. Et av hennes sentrale verker er Den Norske Opera & Balletts bestillingsverk *Volven*, som Kjersti Alveberg satte koreografi til.

Utdannelse
----------

Skouen tok examen artium ved Hartvig Nissens skole, og studerte ved Hochschule für Musik und Darstellende Kunst i Wien 1969-1973. Hun studerte komposisjon og analyse med professorene Alfred Uhl og Erwin Ratz, og eksperimentell komposisjon ved akademiets elektroniske studio, som ble ledet av komponistene Dieter Kaufmann og Friedrich Cerha. I denne perioden var hun også medlem av den eksperimentelle musikkteatergruppen Die Fremden.

Etter å ha fullført kandidatstudiet i Wien begynte hun på Norges musikkhøgskole, der hun i 1976 fullførte sin diplomeksamen etter studier med komponisten Finn Mortensen.

Yrkesliv
--------

Etter at hun var ferdig med studiene har Synne Skouen arbeidet som komponist, musikkanmelder og redaktør og som leder for Norsk komponistforening 2002-2006. Hun startet i sin tid musikktidsskriftet *Ballade* og ble kulturkanalen NRK P2s første musikksjef i 1993; en stilling hun hadde til hun ble kultursjef samme sted 1999-2001.

Hun debuterte i 1977 med orkesterverket *Tombeau til Minnona* ved Ung Nordisk Musikkfest i Reykjavik. og har siden hatt mange ulike oppdrag som komponist, blant annet for Festspillene i Nord-Norge, Festspillene i Bergen, Oslo Kammermusikkfestival, Oslo Internasjonale Grieg Festival, Ny Musikk, Den Norske Opera, NRK Fjernsynet og Radioteatret (Prix Italia i 1983). Hun har også laget musikk for teater og film, blant annet til Nina Grünfelds TV2-dokumentar "Den døende doktoren" (2008).

I 2011 utkom et album med hennes musikk, *Call-Notes*, som ble innkjøpt av Norsk kulturråd. For albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2011 i klassen komponist.

Skouen har også flere ganger samarbeidet med dramatikeren Cecilie Løveid. Blant samarbeidene er *Rug*, *Dusj*, og radioproduksjonen *Måkespiserne*. Med *Måkespiserne* vant de Prix Italia for beste drama i 1983.

Høsten 2012 ble bestillingsverket *Autumn Arias* urframført under Ultimafestivalen i Oslo. Det ble bestilt av Det Norske Kammerorkester, med solistene Hans Christian Bræin og Øystein Birkeland.

I september 2017 hadde kammeroperaen *Ballerina* urpremiere ved Den Norske Opera & Ballett. Verket er basert på et skuespill fra 1976 med samme navn, skrevet av hennes far, Arne Skouen. Teksten var omarbeidet til en operalibretto av Oda Radoor. *Ballerina* ble nominert til Nordisk råds musikkpris i 2018.

I 2017 mottok hun også Stenbergprisen fra Kunstnerforbundet. I 2020 ble hun tildelt æresprisen under utdelingen av Musikkforleggerprisen. I juryens begrunnelse het det blant annet «I ulike roller og på mange ulike måter har Skouen utmerket seg som leder, musikk-byråkrat, tillitsvalgt i foreninger, i TONO og i andre organisasjoner. Også som skribent, journalist og kommentator, og sist men ikke minst som komponist, med en betydelig produksjon i mange formater.»

Skouens musikk er utgitt av Norsk Musikforlag as, Musikk-Huset AS, Alicia Keys Music og er ellers tilgjengelig fra NB noter.

Som ung spilte hun i flere filmer, blant annet med Leif Juster i filmen *Bussen* fra 1961.

Synne Skouen ble i 2012 tildelt kunstnerlønn gjennom ordningen Statens garantiinntekt for kunstnere.

I anledning hennes 70-årsdag høsten 2020 hedret Ultima-festivalen henne med en konsert der Det norske kammerorkester fremførte verker av Skouen samt verker av andre komponister valgt ut av Skouen selv.

Produksjon
----------

### Verkliste (utvalg)

* 2016 *Ballerina*
* 2012 *Autumn Arias*
* 2003 *Ven* (for klaver)
* 2003 *Sko for mange formål: Bill. merk. "Damekor søker mann"*
* 2002 *Med tenna i behold: Bill. merk Mannskor søker dame*
* 1992 *Fair Play – Pocket Music for Percussion*
* 1991 *Une soirée d´été ... Méditation sur Marguerite D. pour violon seul*
* 1990 *Balladen om Anna Roggløy* (melodrama i tre deler)
* 1987–88 *Volven*
* 1987 *Intonazione – quasi una fantasia* (i Volven)
* 1988/91 *Angrbodas datter* (forstudie til Volven)
* *Balansedame* (for 2 stemmer, bratsj og synthesizer)
* 1985 *Tre haner galer* (for orkester og fire vokalsolister)
* ca. 1984 *Dusj* (videoopera, sm.m. C. Løveid)
* 1984 *Rosa* (for sopran med flygel og lydbånd; tekst: S. Skouen og A. Mahler)
* 1983 *Måkespiserne* (radioproduksjon; tekst: C. Løveid, regi: N. Macé)
* 1982–84 *Rug* (for kvinnestemme, cello og flygel; tekst: S. Obstfelder og C. Løveid)
* 1980 *Hils Domitila!*  (piano solo)
* 1978 *Musikk til filmen Formynderne* (kammerbesetning)
* 1976 *Tombeau til Minona* (for orkester)

### Diskografi

* 2016 *Call-Notes*
* 2006 Guri Egge: *Songs from the latest Century*
* 2005 Geir Inge Lotsberg: *Afontibus*
* 1992 Elisabeth Klein: *Spiller Nordiske Kvindelige Komponister*
* 1984 Geir Henning Braaten: *Norwegian Pianorama*

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Synne Skouen - Norsk biografisk leksikon
3. ↑  Rygg, Maja Lise Rønneberg (1999). *Hartvig Nissens skole 150 år: 1849–1999*. Oslo.
4. ↑  Synne Skouen[*død lenke*] - komponist.no 18. januar 2016
5. ↑  *Måkespiserne* - NRK/Kultur 10. november 2004
6. ↑  Synne Skouen - 70 års omtale i Aftenposten 8. august 2020
7. ↑  Hilde Bjørhovde: Intervju med Synne Skouen - Aftenposten 15. september 2020
8. ↑  «Disse vant musikkforleggerpris 2020». *tono.no*. 27. februar 2020. Besøkt 4. juni 2023.
9. ↑  Arvid Skancke-Knutsen: *Stormklokke og lydkunstner. Synne Skouen 70 år* - Klassekampen 7. august 2020
10. ↑  Kunstnerlønn/Statens Garantiinntekt for kunstnere - Tildeling 2012
11. ↑  «Konsertanmeldelse: En feiring av den lille musikken». *www.aftenposten.no*. Besøkt 31. oktober 2020. «I flere tiår har Synne Skouen vært en av de mest sentrale skikkelsene i norsk musikkliv. En utrettelig pådriver for den smale kunsten og musikalsk nysgjerrighet. I år fyller hun 70, og tirsdag ble det markert av Ultimafestivalen og Det Norske Kammerorkester. Konserten feiret både Skouen og den lavmælte musikken som så sjeldent plukkes frem. (---) En kunne tro at konserten skulle inneholde mer musikk av Skouen selv, men hun ville heller løfte frem andre. Det var også komponistene som ble valgt først, ikke stykkene.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Synne Skouen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Synne Skouen hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Synne Skouen hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Om Synne Skouen i Norsk biografisk leksikon
* (no) Synne Skouens hjemmeside
* (no) Synne Skouen, medlem av Norsk Komponistforening[*død lenke*]
* (no) Verkliste fra NB Noter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |