recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Frederik Mechlenburg** (1651–1684) var en norsk adelsmann og kanselliråd.

Han fødtes i Christiania som sønn av zahlkommissarius Willum Mechlenburg og hans belgiske hustru Isabella de Brier (d. 1677). Frem til 16-års alder ble han undervist i hjemmet, hvoretter han lot seg innskrive ved Leiden Universitet i Holland. Her ble han i to år, reiste derfra til Blois og siden til Paris, hvor han studerte i fire år. I 1674 vendte han tilbake til foreldrene, reiste kort tid etter til Danmark og senere til England. Her ble han ansatt som legasjonssekretær.

Mechlenburg vendte siden tilbake til Danmark hvor han i 1677 ble utnevnt til assessor i Danske Kancelli. 1679 fikk han våpenbrev og i 1680 ble han kanselliråd. Friderich Mecklenbourg døde i juni 1684, og ble bisatt i Sankt Nikolaj i København.

Ekteskap
--------

I 1677 hadde han ektet Beate Ingeborg Moth (1646–1697), søster til kongens maitresse, grevinne av Samsø, Sophie Amalie Moth. De fikk fire barn sammen, av hvilke to overlevet faren.

Våpenskjold
-----------

Tre sølvpeler i blåt belagt med en gull bjelke, hvori et rødt hjerte mellom to sorte ulvehoder; på hjelmen med krone, to halve krysslagte hellebarder.

Referanser
----------

1. 1 2  Thomle, E. A. (1. januar 1890). «Lidt om Familien Mechlenburg.». *Personalhistorisk Tidsskrift* **(dansk)**: 66–84. ISSN 2445-4958. Besøkt 9. mars 2023.
2. ↑  «Mecklenbourgh» (PDF). *Danmarks Adels Aarbog*. 1958-59: 5.
3. ↑  Kongelige Danske Genealogiske og Heraldiske Selskab (1780). *Lexicon over adelige Familier i Danmark, Norge og Hertugdömmene* **(dansk)**.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Fasanøya i Bidasoa. Til venstre er Irun (Spania) og til høyre Hendaye (Frankrike).
**Fasanøya** er en ubebodd øy i elven Bidasoa mellom Frankrike og Spania. Fasanøya er et felles fransk-spansk område.

Øya, som er omkring 200 meter lang og 40 meter bred, ligger mellom byene Hendaye i Pyrénées-Atlantiques på den franske siden av Bidasoa og Irun i Baskerland på den spanske siden.

Historie
--------

 Ludvig XIV av Frankrike og Filip IV av Spania mødes på Fasanøen. I deres følger ses også Maria Theresia af Østrig, kardinal Mazarin, Anna af Østrig, Jean-Baptiste Colbert og Philippe af Frankrig, Hertug af Orléans. (Maleri af Jacques Laumosnier)
Forhandlingene mellom Frankrike og Spania om Pyreneerfreden i 1659 foregikk på Fasanøya. Som en del av fredsavtalen ble det avtalt å gjøre øya til et kondominat hvilket vil si at de to landene deler suvereniteten over øya. Øya er således under spansk styre fra 1. februar til 31. juli hvert år, og under fransk styre fra 1. august hvert år til 31. januar det neste år.

Referanser
----------

1. 1 2  «The island that switches countries every six months». BBC. 28. januar 2018. Arkivert fra originalen 6. oktober 2019. Besøkt 24. juli 2018.
2. ↑  Beskrivelse af maleriet Arkivert 2016-04-03 hos Wayback Machine i databasen Joconde.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Fasettert klassifikasjon** (også analytisk-syntetisk klassifikasjon) er et klassifikasjonssystem som strukturerer objektene i et fagområde gjennom objektenes posisjon til hverandre. Struktureringen iverksettes gjennom fasetter som består av flere enkeltklasser. Hvert objekt blir klassifisert for hver fasett gjennom å anvende ett inndelingskriterium om gangen. Som følge av dette oppstår enkeltklasser (foki) som ordnes i rekker (fasetter). Det må så etableres en siteringsordning, som angir rekkefølgen på fasettene. Dette er primært viktig for å kunne konsistent kombinere fasettenes elementer ved klassering av sammensatte emner. Hver enkeltklasse får en notasjon som, i kombinasjon med notasjoner til andre enkeltklasser, danner sammenlagt notasjonen til objektet.

Historie
--------

Det første fasetterte klassifiseringssystemet ble utviklet av den indiske bibliotekaren S. R. Ranganathan i 1930-årene. Hans system var basert på fem fasetter; personlighet, stoff, energi, rom og tid. Ranganathans system ble senere videreutviklet av den engelske Classification Research Group, og har i hovedsak blitt brukt i indiske biblioteker. Systemet fikk navnet kolon-klassifikasjon (colon classification) etter bruken av skrifttegnet kolon til å skille mellom de ulike fasettene.

I dag anvendes fasettert klassifikasjon i den nye utgaven av Bliss bibliographic classification og i musikkdelen av Deweys desimalklassifikasjon.

Litteratur
----------

* Konrad Umlauf: *Einführung in die bibliothekarische Klassifikationstheorie und -praxis*, Berliner Handreichungen zur Bibliotheks- und Informationswissenschaft, mit Übungen. Berlin 1999, HTML-Version

Referanser
----------

1. ↑  Louis,, Rosenfeld,. *Information architecture : for the web and beyond* (Fourth edition utg.). Sebastopol, CA. ISBN 9781491911686. OCLC 923869272. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
2. 1 2  Henriksen, Tor (1. oktober 2015). «fasettert klassifikasjon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 28. november 2018.
3. ↑  Lane, Heather. «Bliss Classification Association : BC2 : History & description». *www.blissclassification.org.uk*. Besøkt 28. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Fasettert klassifikasjon i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Siri Kvitvik** (født 2. juli 1952 i Kjøpsvik i Tysfjord kommune i Nordland) er en norsk billedkunstner. Hun er utdannet ved Århus Kunstakademi i Danmark, og var elev hos professor Per Palle Storm ved Statens Kunstakademi i Oslo.

Kvitvik er innkjøpt av Nasjonalmuseet og Nordnorsk Kunstmuseum, og hun har hatt flere separatutstillinger og offentlige utsmykninger.

Kvitvik har hatt en rekke styreverv og har vært leder av Norske Billedkunstnere. Hun har sittet i utvalg i Norsk Kulturråd, Ungdommens Kulturmønstring og i kunstbiennalen Momentum som hun var med å bygge opp. Hun har jobbet som formidlingsleder ved Pilotgalleriet/Trondheim kunstmuseum og fra 1998-2002 var hun seksjonsleder for design i NRK. I 2006 overtok Kvitvik som leder for prosjektet «Kunst i Nordland». 

Kvitvik har vært rektor ved Mølla Kunstskole i Moss og ved Nordland kunst- og filmfagskole i Kabelvåg i Lofoten.

Referanser
----------

1. ↑  «Ny leder for Kunst i Nordland». kunstkritikk.no. 30. mars 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Siri Thoresen** (født 1. september 1962) er en norsk psykolog og ekspert på militærpsykologi. Hun er forsker I ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress ved Universitetet i Oslo og professor II ved Psykologisk institutt ved samme universitet. Hun jobber med traumer som følge av krig, katastrofer og terrorisme, samt med seksuell vold. Hun har forsket mye på stressmestring i internasjonale militære operasjoner, og forsker også på terrorangrepene i Norge 2011.

Hun er utdannet cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1990 og har bakgrunn som klinisk psykolog innen psykisk helsevern. Fra 1994 jobbet hun som sjefpsykolog for Norsk Folkehjelp i Tuzla i Bosnia-Hercegovina under Bosnia-krigen. Fra 1996 var hun ansatt i det nyetablerte stressmestringsteamet for internasjonale operasjoner i Forsvarets sanitet, som var underlagt Kontoret for katastrofepsykiatri og plassert på Gaustad sykehus. Hun var doktorgradsstipendiat ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo og Forsvarets sanitet fra 2001 til 2005, og disputerte for graden dr.psychol. ved Universitetet i Oslo i 2006 med avhandlingen *Suicide in peacekeepers* som bygget på forskning på veteraner fra norske internasjonale militære operasjoner. Forskningsvirksomheten ved Kontoret for katastrofepsykiatri ble innlemmet i det nyetablerte Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress i 2005, der Thoresen var seniorforsker fra 2005 til 2015. Hun fikk professorkompetanse i psykologi i 2015 og ble da forsker I. I 2019 ble hun ansatt i en bistilling som professor II ved Psykologisk institutt ved UiO.

Bibliografi
-----------

* *Suicide in peacekeepers. A study of risk factors for suicide in Norwegian veterans of international military operations*, Universitetet i Oslo, 2006

Referanser
----------

1. ↑  1 prosent av voldtektene ender med fellende dom, *Aftenposten*, 25. april 2015
2. ↑  Terroren og folket, *forskning.no*
3. ↑  Siri Thoresen disputerte for dr.psychol.-graden 24. mars 2006: Suicide in peacekeepers: a study of risk factors for suicide in Norwegian veterans of international military operations[*død lenke*], *Suicidologi*, 2006, årg. 11, nr. 2, s. 24
4. ↑  Siri Thoresen
5. ↑  Siri Thoresen, European Society for Traumatic Stress Studies
6. ↑  «Siri Thoresen blir professor II ved PSI». *Universitas* nr. 29, 2019

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Siri Seljeseth** (født 29. juni 1988 i Haugesund) er en norsk forfatter, skuespiller og komiker som er kjent som manusforfatter og skuespiller i NRK-serien *Unge lovende* (2015–2018).

Seljeseth studerte skuespill ved Nordisk Institutt for Scene og Studio. Her traff hun medstudentene Gine Cornelia Pedersen og Alexandra Gjerpen, som sammen med Seljeseth spiller de tre venninnene serien Unge lovende kretser rundt. Seljeseth var idéutvikler og manusforfatter av serien. Serien er delvis inspirert av Seljeseths eget liv, og hun kom på idéen til serien da hun ble nektet innreise til USA for å jobbe som frilans stand up komiker. Hovedrolleinnhaveren i Unge lovende, Elise, som spilles av Seljeseth selv, opplever det samme. Serien er blitt sammenlignet med Lena Dunhams populære serie Girls, og fyller ifølge Seljeseth en mangel på TV-serier for unge i 20-årene på norsk fjernsyn. For manuset til serien vant hun Gullruten 2016 i klassen beste manus TV-drama sammen med Mads Løken og Birgitte Wegener.

Hun har bidratt på med manus til TV-serien *Kongen av Gulset* fra 2021, manus og regi for *Hvite gutter* i perioden 2019 til 2021 og hadde regi for hele TV-serien *Nede* fra 2022. For *Nede* ble hun nominert til Gullruten 2023 i klassen beste regi TV-drama.

Tidligere har Seljeseth arbeidet som frilans stand-up-komiker. Hun var idéhaver, manusforfatter og skuespiller på humorserien Adventslekene, som gikk på NRK3 i 2014. 20. november 2015 var hun gjest på *Nytt på Nytt*.

Referanser
----------

1. ↑   skuespillersenter.no, besøkt 25. februar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Gullrutens arkiv for 2016»[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Bjånesøy, Kjartan Brügger. 2015. Hun unge lovende Portrett-intervju. Bergens Tidende, Magasinet. 7. desember 2015.
4. ↑  Evang, Sonja. 2015. Venninnegjeng i ny NRK-serie Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine.. Dramatiker.no. 12. november 2015.
5. ↑  Braseth, Sofie. 2015. «Unge lovende»-Siri skriver på ny sesong av den hyllede TV-serien Arkivert 20. november 2015 hos Wayback Machine.. Kjendis.no, 15. november 2015.
6. ↑  Elnan, Cathrine. 2015. – Ingenting på TV for folk på min egen alder. NRK.no. 6. november 2015.
7. ↑   «Vil ha oss til å le av sorg i ny serie». *dagsavisen.no*. 21. august 2022. Besøkt 23. april 2023.
8. ↑  «Narkogangstere, Tjelta-såpe og fotballhelter topper Gullruten-listen». *kampanje.no*. 31. mars 2023. Besøkt 23. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Siri Seljeseth på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Siri Seljeseth hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Siri Seljeseth hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Siri Seljeseth på Twitter
| Guipúzcoafelttoget |
| --- |
| Konflikt: Den spanske borgerkrig |
| Felltoget var det grønne området langs nordkysten mot den franske grensen, nord for Pamplona |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 20. juli - 26. september 1936 |
| Sted | Guipúzcoa i Baskerland i det nordlige Spania |
| Resultat | Avgjørende nasjonalistisk seier |

 |
| Stridende parter |
| Spanias flagg Den spanske republikk | Spanias flagg Nasjonalist-Spania |
| Kommandanter og ledere |
| Spanias flagg Augusto Pérez Garmendia Spanias flagg Antonio Ortega | Spanias flagg Emilio MolaSpanias flagg Alfonso Beorlegui Canet |
| Styrker |
| Ukjent | Ukjent |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent |

**Guipúzcoafelttoget** var en aksjon tidlig i den spanske borgerkrigen hvor de nasjonalistiske styrkene erobret den nordlige provinsen Guipúzcoa i Baskerland fra den andre spanske republikk. På denne måte ble de kystområdene som var kontrollert av republikken ut mot Biscayabukta, med provinsene Bizkaia, Cantabria og Asturias, ytterligere isolert fra de øvrige områdene kontrollert av republikken, og denne isolasjonen ble sikret for nasjonalistene. Dette dannet utgangspunktet for nasjonalistenes erobring av det resterende nordområdet under kampene i Nord-Spania det kommende året.

Under felttoget rykket Emilio Mola fram til grensebyen Irún mot Frankrike, og slik avskar området for forsyninger og evakuering over grensen, deretter rykket han mot San Sebastián for slik å sikre og knytte de beleirede opprørsstyrkene i byen til Nasjonalist-Spania. Forsøket på å komme de beleirede opprørssoldatene til unnsetning i San Sebastián mislykket i første omgang, og nasjonalistene vendte da oppmerksomheten mot Irún. Kampene om Irún ble innledet 19. august og falt etter voldsomme kamper og bombardement 5. september. Dette var den kritiske del av felttoget, og seieren her sikret seieren for nasjonalistene i felttoget. 

13. september falt San Sebastián etter et nytt angrep fra nasjonalistene, og disse rykket deretter videre fram i retning mot Bilbao, men ble her stanset av republikkens styrker.
**Ronald Welch** var forfatterpsevdonymet til **Ronald Oliver Felton** (født 14. desember 1909 i West Glamorgan, død 5. februar 1982). Han var en britisk (walisisk) lærer og barnebokforfatter, best kjent for sine tolv historiske ungdomsromaner om Carey-slekten. Den første av bøkene, *Knight Crusader*, mottok Carnegie Medal in Literature i 1954.

Liv
---

Felton var utdannet lærer og underviste i historie ved Bedford Modern School da krigen brøt ut i 1940. Han ble løytnant i Welch Regiment i 1940, og tjenestegjorde her gjennom hele krigen, til slutt med majors grad. Senere ble han lærer og rektor ved Okehampton Grammar School, og tok sitt forfatternavn fra regimentet han hadde tjenestegjort i.

Bøker
-----

Han debuterte som forfatter med *The Black Car Mystery* (1950), og innledet i 1954 serien om Carey-slekten med *Knight Crusader*. I denne serien, som utkom med 12 bind fra 1954 til 1972, skildrer den valisiske jarleslekten gjennom ulike krigerske faser av historien, fra det tredje korstoget (1189–1192) til første verdenskrig (1914–1918). Den fiktive slekten bor på Llansteffan Castle i Carmarthenshire, og serien har fått anerkjennelse for sin nøyaktighet i skildringen av militær historie.

Han er ikke oversatt til norsk.

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 216359, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  .
3. ↑   www.blackgate.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  carnegiegreenaway.org.uk Ronald Welch Arkivert 8. juni 2009 hos Wayback Machine.
5. ↑  Bear Alley: Ronald Welch
6. ↑  «vintagenovels.com». Arkivert fra originalen 6. mai 2013. Besøkt 27. mai 2013.
7. ↑  collectingbooksandmagazines.com
8. ↑  Peter Hollindale og Zena Sutherland. «Internationalism, Fantasy, and Realism (1945–1970)». I: *Children’s Literature, an illustrated history*. Edited by Peter Hunt. Oxford University Press, 1995. ISBN 0-19-212320-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Mans flyplass' terminalbygning.
**Ronaldsway** (mansk: *Roonysvaie*) er et område i den sørlige delen av øya Man mellom landsbyen Ballasalla og byen Castletown. Den ligger rundt 11 km sør for hovedstaden Douglas. Der er her øyas hovedflyplass ligger som også heter Ronaldsway, selv om den i dagligtale kalles for kun «The Airport», flyplassen. Det historiske navnet for flyplassen under den andre verdenskrig var «RAF Ronaldsway». Rundt flyplassen ligger industrivekstanlegg og to hotell. 

Ronaldsway er også stedet for slaget ved Ronaldsway i 1275 som førte til Man havnet under Skottland da den manske-norrøne hærstyrken tapte for skotske soldater. Da flyplassen i 1936 arbeidet med en utvidelse, oppdaget man en massegrav som man antar er levningene etter soldatene som døde i slaget i 1275.

Ronaldsway er en av tolv værstasjoner som rapporterer til BBCs værvarslingstjeneste for skipstrafikk.

Ved forespørsel stopper Mans damptogjernbane på stasjonen Ronaldsway ved elven Silverburn.

Se også
-------

* Mans flyplass
**Silverio Izaguirre Sorzabalbere** kjent som **Silverio** (født 26. april 1898 i San Sebastián, død 19. november 1935) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Silverio var med på det spanske fotballaget som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.

Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Belgia - Sølv Sølv i fotball (Spania)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Silverio Izaguirre – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Silverio Izaguirre – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Silverio Izaguirre – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Silverio Izaguirre – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Silverio Izaguirre – EU-Football.info Rediger på Wikidata
Silverdalens gamle stasjon, Råsa Hållplats
**Silverdalen** er et tettsted i Hultsfred kommune i Kalmar län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 725 innbyggere.

Stedet ligger langs jernbanelinjen mellom Nässjö og Oskarshamn, og har egen stasjon. Silverdalen ligger ved Silverån. Silverdalen er vokst sammen med Lönneberga.

Silverdalen er et gammelt industristed med fremfor alt skogsindustri. Jernbanen ble bygd gjennom bygda i 1874, da det fremdeles bare eksisterte en mølle der Silverdalen ligger i dag. Samme år ble *Hällefors pappersbruk* grunnlagt.

I 1931 byttet stedet og jernbanestasjonen navn fra *Råsa-Lönneberga* til Silverdalen. Samfunnet ble hardt rammet av at papirprodusenten M-real måtte innstille virksomheten i 2002.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 16. mars 2016.

Litteratur
----------

* Haak, Victor (1874–1969): *Sockenbeskrivning över Lönneberga*, Vimmerby 1954
* Lönwe, Hugo (1909–1971): *Lönneberga socken. Ett försök till en hembygdsbeskrivning*, utg. av Lönneberga hembygdsgille 1980
* *Silverdalen. Historien om ett småländskt pappersbruk*, Uppsala 1944

  


| * v
* d
* r
Hultsfred kommune i Kalmar län i Sverige |
| --- |
|  | Hultsfred **·** Järnforsen  **·** Mörlunda **·** Målilla **·** Rosenfors **·** Silverdalen **·** Vena **·** Virserum |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Silver Side Up*** er det tredje albumet til det canadiske rockebandet Nickelback. Albumet ble gitt ut 11. september 2001. 

Mange av tekstene var skrevet før *The State*, bandets forrige album, kom ut, men ble først spilt inn til denne platen. Denne gangen skrev Chad Kroeger tekster som var direkte og realistiske. «Too Bad» handler om Mike Kroegers far, som aldri var der under oppveksten og «Never Again» handler om ødelagte hjem, om mishandling og hvordan barn opplever det.

Populariteten til Nickelback ble bare større og større. Platen solgte over 6 millioner eksemplarer bare i USA og 10 millioner i hele verden mens singelen «How You Remind Me» ble en av de mest spilte på amerikansk radio i 2002.

Sporliste
---------

1. «Never Again» – 4:20
2. «How You Remind Me» – 3:43
3. «Woke Up This Morning» – 3:50
4. «Too Bad» – 3:52
5. «Just For» – 4:03 (ny versjon av sang fra *Curb*)
6. «Hollywood» – 3:04
7. «Money Bought» – 3:24
8. «Where Do I Hide» – 3:38
9. «Hangnail» – 3:54
10. «Good Times Gone» – 5:18
11. «Hero» – 3:21 (kun med på utgivelser i enkelte land)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Silver Side Up* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Silver Side Up* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Silver Side Up* på AllMusic Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Sigmund Henning Kroslid** (født 11. oktober 1947 i Flekkefjord) er en norsk politiker (KrF). 

Etter gymnas i Farsund studerte han elektronikk ved ingeniørskolen i Stavanger. Fra 1967 til 2008 jobbet han ved Flekkefjord Slipp &B Maskinfabrikk, de siste 15 årene som salgs- og markedssjef. Deretter jobbet han i Palmer Johnson Norway fra 2008 til 2012. Etter det hadde han ulike prosjektstillinger.

Kroslid har vært vararepresentant til Stortinget fra Vest-Agder siden 1993 og møtte fast på Stortinget i vårsesjonen 2005 i Jon Lilletuns sykdomsfravær. Kroslid var medlem av Flekkefjord bystyre fra 1975 til 2015 og ordfører i Flekkefjord i periodene 1987–1989 og fra 1995 til 2007. Han var varaordfører i perioden 1990–1991. 

Kroslid er fra august 2015 leder i DNT Edru Livsstil. Han har hatt en rekke andre verv, blant annet som styreleder i Flekkefjord Produkter og Agder Energi. 

Han har mottatt KS-medaljen og er æresmedlem i Flekkefjord KrF

Han har også hatt flere verv i Metodistkirken i Norge, både sentralt og lokalt.

Kilder
------

* Stortinget.no - Biografi
* *Sigmund Henning Kroslid er 70 år.*. Fødselsdagsomtale i Fædrelandsvennen 11. oktober 2017 side 29

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sigmund Kroslid hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Sigmund Kroslid hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Ordfører i Flekkefjord**(1987–1989) | Etterfølger: |
| Forgjenger: | **Ordfører i Flekkefjord**(1995–2007) | Etterfølger:**Reidar Gausdal** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget **·** VIAF
 |
**Jan Olaf Engsmyr** (født 23. desember 1944) var ordfører i Sarpsborg kommune i 16 år. Han representerte Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 1995. 

Engsmyr er bosatt på Greåker og kom med i politikken som kommunestyrerepresentant i Tune kommune i 1975. I den første perioden med storkommune var han gruppeleder for Ap, og fra 1995 var han ordfører. Han gikk av som ordfører 13. oktober 2011. Han ble da pensjonist. Før han ble heltidspolitiker arbeidet han som reparatør på Glomma Papp og deretter, fra 1983, som tillitsvalgt i Jern og Metall. 

Datteren Linda Marie Engsmyr ble varaordfører i samme kommune da Engsmyr gikk av som ordfører.

Eksterne lenker
---------------

* Dette er Jan O. Engsmyr - Sarpsborg Arbeiderblad 8. september 2007
* Engsmyrs ordførerliv i bilder - Sarpsborg Arbeiderblad - sa.no
* Nå heter ordføreren Sindre - Sarpsborg Arbeiderblad 13. oktober 2011


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Thorvald Gressum** |  **Sarpsborgs ordfører**(1995–2011) | Etterfølger:**Sindre Martinsen-Evje** |
**Riccardo De Magistris** (født 2. juni 1954 i Firenze), italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal.

Magistris vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1976 i Montréal. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Ungarn. Det italienske laget vant to kamper og spilte to uavgjort og tapte èn i finalerunden som besto av seks lag. Italia fikk seks poeng, samme som Nederland som kom på tredjeplass. Magistris spilte åtte kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1976 Canadas flagg Montréal - Sølv Sølv i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Riccardo De Magistris – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Riccardo De Magistris – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Riccardo De Magistris – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Riccardo De Magistris – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Riccardo De Magistris – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Riccardo De Magistris – FINA Rediger på Wikidata
**Annegrete Bruvoll** (født 7. juni 1963) er en norsk samfunnsøkonom som særlig har forsket på miljøøkonomi.

Hun tok i 1988 hovedfag i samfunnsøkonomi (cand. oecon.) 1988 ved Universitetet i Oslo. Fra 1989 til 1992 jobbet hun i Finansdepartementet. I 2003 ble hun forskningsleder i Statistisk sentralbyrås forskningsleder ved Gruppe for klima- og energiøkonomi. Hun har siden 2007 vært redaktør i forskningstidsskriftene Samfunnsøkonomen og Norsk Økonomisk Tidsskrift I 2004 ble hun er seniorforsker i Statistisk sentralbyrå. I 2010 gikk hun over til jobb i Vista Analyse, mens hun beholdt bistilling som forsker i SSB

Hun har forsket på nytten av avfallsresirkulering, forholdet mellom økonomisk vekst og forurensning og miljøeffekter av norsk energipolitikk. Bruvoll er en av hovedforfatterne (*lead author*) for FNs klimapanel i IPCCs femte hovedrapport, for delrapport tre, som analyserer tiltak og virkemidler for å redusere klimagassutslipp.

Referanser
----------

1. ↑  vista-analyse.no Annegrete Bruvoll Arkivert 4. mai 2012 hos Wayback Machine. 02.06.2010

Eksterne lenker
---------------

* ssb.no Annegrete Bruvolls ansatteside og SSB-publiskasjoner[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**American Corner** er et amerikansk prosjekt for å formidle kultur og litteratur fra USA til andre land gjennom å opprette en avdeling i bibliotek i dette landet. 

I forbindelse med åpningen av American Corner får biblioteket en bokgave. Samarbeidsbibliotekene får videre løpende tidsskriftabonnement og bokgaver i samarbeid med vedkommende lands amerikanske ambassade.

I Norge
-------

Sør-Varanger bibliotek huser Barents Region American Corner (BRAC). Dette var det første American Corner som ble opprettet i Norge og Skandinavia. Det skjedde i 2000, men det ble offisielt åpnet først 12. januar 2005 da USAs ambassadør i Norge, John Doyle Ong besøkte Kirkenes. Biblioteket fikk serien Library of America på 136 bind skjønnlitteratur og 100 bind faglitteratur legges inn i bibliotekets hovedkatalog. I tillegg får biblioteket en del tidsskrifter. Det er også aktuelt å samarbeide med ambassaden om kulturprogram.

Siden har det også blitt åpnet American Corner i bibliotekene i Tromsø og Stavanger.

I andre land
------------

Historisk sett har det eksistert tilsvarende ordninger gjennom den kalde krigen, og fram til i dag. Flere lands utenrikstjenester har lignende tilbud, mest kjent er Goethe-Institut, blant annet i Oslo. 

Etter at USA startet med A.C. i 2000, har det blitt opprettet mellom 200 og 300 American Corners i nærmere 50 land. I Russland er det 28 avdelinger, blant annet i Murmansk. 

Et lignende prosjekt, men i mye større målestokk, er Amerika-Gedenkbibliothek i Berlin.

Eksterne lenker
---------------

* Pressemelding fra USAs ambassade i forbindelse med offisiell åpning av BRAC
* Barents Region American Corner åpner i Kirkenes

Portal: Litteratur
***American Dream*** er en amerikansk dokumentarfilm fra 1990, regissert av Barbara Kopple.

Handling
--------

Historien er sentrert om en gruppe fagorganiserte arbeidere ved Hormel Foods i Austin, Minnesota i en seks måneder lang periode i 1985 og 1986. Hormel hadde kuttet timelønnen deres fra 10,69 dollar til 8,25 dollar, og kuttet ytelsene med 30 prosent - til tross for en netto-fortjenesten deres på 30 millioner dollar. Den lokale fagforeningen motsatte seg disse kuttene. Men den nasjonale fagforeningen, United Food and Commercial Workers, var uenige i lokal-avdelingens strategi. Den lokale fagforeningen ansetter en konsulent, Ray Rogers, som lover en bedriftskampanje for å tiltrekke nasjonal oppmerksomhet. Rogers leverer sine løfter på kort sikt, men dette er ikke nok til å beseire motstand fra Hormel-ledelsen og den nasjonale fagforeningen.

Til tross for innsatsen til en erfaren forhandler, Lewie Anderson, stenger bedriften ute arbeiderne. I stedet ansetter de noen andre arbeidere for å erstatte de opprinnelige ansatte, noe som har ført til en rekke voldelige konflikter i det lokale samfunnet. Arbeidernes besluttsomhet forsvinner gradvis ettersom konflikten strekker seg over mange måneder. Arbeiderne og deres familier begynner snart å slite med økonomien, og dette får noen til å tvile på deres egen innsats. Til slutt erstattet Hormel nesten 80 prosent (over 700 arbeidere) av de som hadde gått ut i streik. I tillegg leide de ut halvparten av fabrikken til en annen bedrift, som bare betalte 6,50 dollar i timen.

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 8. april 2016.
2. ↑  «American Dream (1990)» **(engelsk)**. Besøkt 30. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *American Dream* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *American Dream* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *American Dream* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *American Dream* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *American Dream* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *American Dream* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *American Dream* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
***American Born*** er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Lorimer Johnston.

Handling
--------

En døende mor forteller sitt eneste barn, om den tidligere rikdommen og makten til familien hennes og hennes kongelige blodslinje. Sammen med en gammel indisk tjener reiser Dorothy, kjent i Amerika som Pepita, til Europa for å møte slektningene hennes for aller første gang. Hun møter Richard Danvers, den eldste sønnen til jarlen av Danvers. Dette viser seg å være et tilfelle av kjærlighet ved første blikk. Jarlen av Danvers finner opp en ny oppfinnelse: en mulighet for Røntgenstråling, men den ser i begynnelsen ut til å være mislykket.

Den respekterte jarlen av Danvers, og hans familie, opplever snart kaos og økonomisk ruin. Richard, den eldste sønnen i familien, var allerede forlovet med Dorothy. Han blir tvunget, gjennom økonomisk ruin, til å avbryte forlovelsen. Han reiser i steden til Amerika for å søke lykken i gruvene. Dorothys store kjærlighet til Richard, og hennes fantastiske kunnskap om landet Richard skal til, får henne til å reise sammen med sin kjære. Men hun går om bord på det samme toget, uten at elskeren hennes vet det. Hun har byttet ut den vakre kjolen sin, til den pittoreske indiske kjolen hun brukte når hun var yngre.

Dorothy opplever snart en rekke spennende eventyr underveis. Ved Richards ankomst til et gruve-område, ønsker han snart å prøve lykken som prospektør. Men Dorothy kjemper for sitt eget liv, i hendene på en vestlig desperado. Richard bryter seg inn døren til en hytte, og redder Dorothy - nå bare kjent under navnet Pepita. I begynnelsen gir ikke Dorothy noen tegn til at hun kjenner igjen Richard fra deres tidligere liv.

Skuespillere
------------

* Sydney Ayres som Richard Danvers
* Vivian Rich som Dorothy Travers / Pepita
* Jack Richardson som Dick Travers
* Harry von Meter som Topelo, en gammel indianer
* Jacques Jaccard som Jarlen av Danvers
* Charles Cummings som Charles Danvers
* Louise Lester som Lady Sybil
* Mrs. Coxen som moren til Lady Sybil
* Chick Morrison som Tom Andrews
* Caroline Frances Cooke
* Charlotte Burton

Referanser
----------

1. ↑  American Born

Eksterne lenker
---------------

* (en) *American Born* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Banff** (skotsk-gælisk: *Banbh*) er en by (*town*) i regionen Aberdeenshire i Skottland. Banff ligger ved østkysten av Skottland på sørsiden av Moray Firth og ved bukten av samme navn. Den ligger vest for utløpet av elven Deveron, nabybyen Macduff øst for elven har praktisk talt vokst sammen. Banff har historisk status som kongelig burgh, og var inntil 1975 administrasjonssenter for det tradisjonelle grevskapet Banffshire.

Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 4 082 innbyggere, beregnet til 4 110 i 2014.

Etymologi
---------

Opprinnelsen til byens navn er usikker. Det kan være avledet fra skotsk-gælisk *banbh* i betydningen «grisunge»; *buinne*, «en elv»; eller en sammentrekning av *Bean-naomh* i betydningen «hellig kvinne» (som reflektert i burghens våpenskjold som avbilder jomfru Maria). Den skotske forskeren på toponymi, William J. Watson, skrev at «Det er riktig at Banff er *Banb* i *Book of Deer* og *Banbh* på moderne gælisk — stavelse. På den annen side, *banbh*, en sugende gris, er ikke egnet — man kan si at det er umulig — som et navn på et sted eller distrikt.»

Referanser
----------

1. ↑  «Banff (Aberdeenshire)», *City Population*
2. ↑  Crammond, W. (1891): *The Annals of Banff*, bind 1, Aberdeen
3. ↑  Watson, William J. (1926): *The History of the Celtic Place-Names of Scotland*, Edinburgh and London, opptrykk 1993 av Birlinn Limited, s. 232.

Eksterne lenker
---------------

* COAST-festivalen
* En samling historiske kart av Banff fra 1590-tallet og framover, *National Library of Scotland*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
***Bang, Bang, You're Dead*** er en amerikansk TV-film fra 2002 med Tom Cavanagh og Ben Foster i hovedrollene.

Handling
--------

Filmen handler om Trevor Adams (Ben Foster), en litt unormal elev på en vanlig amerikansk high school. Han blir sett på som tilbakestående og rar av de fleste elevene og lærerne på skolen, og også sine foreldre. Han har tidligere sendt inn en bombe-trussel mot skolens fotballag på grunn av mobbingen han ble utsatt for, og etter det har han blitt sett på som en trussel mot medelevene sine. Trevor begynner nå å dokumentere all mobbingen han blir utsatt for med videokamera.

Skolens dramalærer, Val Duncan (Tom Cavanagh), ser Trevors potensial og blir etterhvert kameraten hans. Val tilbyr Trevor hovedrollen i et kontroversielt teater-stykke som bærer tittelen til filmen, *Bang Bang you’re dead*. Dette er historien om en tenåring som mister alt han har i livet sitt og blir en morder.

Sinte foreldre vil stanse stykket, fordi de ikke vil la sine barn spille sammen med en gal bombemann. Trevor forsøker mislykket å ta livet sitt ved et par anledninger, og blir istedenfor med i en gjeng som tar han med ut i skogen, til et sted de drar for å ta ut aggresjonen sin. 

Val gir klassen i oppgave å lage en film om hvordan de har det i sitt eget liv. Trevors film inneholder scener hvor en av spillerne på fotballaget blir skutt, blir sett på som alt for voldelig og truende og resulterer i anmeldelse og arrestasjon. 

Mens Trevor er på politistasjonen blir rommet han ransaket av politiet som finner alle filmene hans, og de tas med til skolens administrasjon. De ser igjennom videoene, og blir sjokkert når de ser hvordan skolen egentlig er. 

Trevor, foreldrene og mange av mobberne blir kalt inn til møte, hvor rektor tar for seg all mobbingen på skolen. Trevor og gjengen hans planlegger også et angrep på skolen. De skaffer våpen, og kommer seg inn på skolen uten at noen merker det. Like før de skal til å angripe, griper Trevor inn.

Medvirkende
-----------

* Tom Cavanagh i rollen som Mr. Val Duncan
* Ben Foster i rollen som Trevor Adams
* Randy Harrison i rollen som Sean
* Janel Moloney i rollen som Ellie Milford
* Jane McGregor i rollen som Jenny Dahlquist
* David Paetkau i rollen som Brad Lynch
* Eric Johnson i rollen som Mark Kentworth
* Kristian Ayre i rollen som Kurt
* Brent Glenen i rollen som Zach
* Gillian Barber i rollen som Principal Meyer
* Eric Keenleyside i rollen som Bob Adams
* Glynis Davies i rollen som Karen Adams
* Fred Henderson i rollen som Dan Dahlquist
* P. Lynn Johnson i rollen som Tanya Dahlquist
* Richard de Klerk i rollen som Jessie
* Steven Grayhm i rollen som Michael

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bang, Bang, You're Dead* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Bang, Bang, You're Dead* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Bang, Bang, You're Dead* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Beetlejuice** er en Amerikansk animert komiserie fra 1989-1991, produsert av *Nelvana* og *Warner Bros*. Serien er basert på filmen med samme navn.

I Norge er serien blitt sendt på TV Norge og utgitt på VHS. (VHS utgivelsen har norsk tale, TV Norge versjonen er ukjent om hadde norsk tale)

Handling
--------

I serien er Lydia og Betelgeuse venner, og hun besøker ham ofte i Netherworld, Betelgeuses dødsrike.

Rollefigurer
------------

Utgivelser i Norge
------------------

I 1990 kom det ut i Norge 3 VHS kassetter med 2 forskjellige episoder på hver kassett av serien. VHS utgivelsene heter "Beetlejuice - Del 1, 2 og 3".

Norske stemmer
--------------

* Nicolay Lange-Nielsen som Beetlejuice
* Kirsti Grundvig som Lydia Deetz og Delia Deetz

Fra lista mangler den norsk stemmeskuespilleren til blant annet Charles Deez

Engelske/originale stemmer
--------------------------

* Stephen Ouimette som Beetlejuice
* Alyson Court som Lydia Deetz
* Roger Dunn som Charles Deez
* Elizabeth Hanna som Delia Deetz
Må ikke forveksles med Borsalino (film).

Giuseppe Borsalino (1834–1900), grunnleggeren av Borsalino
Monument over Giuseppe Borsalino ble reist i Pecetto di Valenza i provinsen Alessandria i 1920. Skulptur: Luigi Contratti 
Borsalino-butikk i Roma Foto: 2012 
**Borsalino** er en italiensk hattefabrikant, spesielt kjent for sine fedorahatter.

Den første Borsalinofabrikken ble grunnlagt i Alessandria i Italia 1857, etter at gründeren Giuseppe Borsalino hadde vært på studietur i Frankrike for å lære om moderne produksjonsmetoder. Bedriften ble raskt en suksess, og 1875 inneholdt Borsalinokatalogen over seksti forskjellige modeller.

Giuseppe Borsalino var tidlig ute med å se behovet for velferdstilbud for arbeiderne, og innførte gratis medisinsk hjelp og pensjonssparing for arbeiderne sine.

Ved Borsalinos død i 1900 hadde fabrikken nesten tusen ansatte, og produserte en million hatter i året. Suksessen fortsatte under den nye lederen, Borsalinos sønn Teresio, og i 1913 hadde bedriften 2500 ansatte og produserte to millioner hatter årlig.

Etter andre verdenskrig gikk hatter av moten, og det gikk noe nedover med Borsalino. Borsalino er likevel en av verdens mest kjente hatteprodusenter, og produktene eksporteres til hele verden. Sortimentet er også utvidet, slik at de produserer flere typer hodeplagg, også mer «ungdommelige» varianter.

Borsalino flyttet fra sine tradisjonsrike lokaler i sentrum av Alessandria i 1986, og etablerte en ny fabrikk i en forstad av byen. Den gamle fabrikkbygningen ble etter dette overtatt av Università degli Studi del Piemonte Orientale «Amedeo Avogadro».

* En «borsalino», fedorahatt av merket BorsalinoEn «borsalino», fedorahatt av merket Borsalino
* Fedorahatt av typen som ble brukt av filmfiguren Indiana JonesFedorahatt av typen som ble brukt av filmfiguren Indiana Jones
* PanamahattPanamahatt

Eksterne lenker
---------------

* Borsalinos nettsider (italiensk, krever Macromedia flash)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF
 |
Xi Jinping (2012)
**Den kinesiske drøm** (kinesisk: 中國夢, pinyin: *Zhōngguó mèng*) er et politisk signaturmotto som siden 2012/2013 er blitt benyttet av det kinesiske kommunistiske parti og av den kinesiske regjering under Xi Jinping, og som sikter til landets ambisjon om å bringe fattigfolket inn i middelstanden og stadig flere, og landet som sådan, til rikdom. Selv om landet formelt fast bekjenner seg til kommunisme, er virkemidlene for å oppnå denne drømmen mer lik kapitalistiske virkemidler.

Uttrykket ble først benyttet av det kommunistiske kommunistpartis generalsekretær Xi Jinping den 29. november 2012, og med økt frekvens etter hans tiltredelse som landets president i mars 2013.

Slike slagord er siden Deng Xiaopings tid blitt ærabetegnende for den til enhver tid sittende kinesiske ledelse, og kan således være å ligne med æranavnene fra den kinesiske keisertiden.

Videre er uttrykket inspirert av det eldre *The American Dream*.

Referanser
----------

1. ↑  «Xi Jinping calls for a 'Chinese Dream'». *www.telegraph.co.uk*. Besøkt 18. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chinese Dream – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
*For professoren i fysiologi, se Sigmund B. Strømme.*

**Sigmund Strømme** (født 8. april 1923, død 25. mars 2008) var en norsk litteraturviter og forlagsmann. Han var lenge direktør i J.W. Cappelens Forlag.

Strømme hadde magistergrad i litteratur. Han arbeidet en periode som konsulent i Tiden Norsk Forlag. I 1955 blei han redaktør i Cappelen, og i 1973 overtok han (sammen med Jan Wiese) som administrerende direktør der. I 1987 blei forlaget solgt til Bonnier, og Strømme var deretter i flere år styreleder.

Han hadde flere verv i Den norske Forleggerforening, blant annet som leder fra 1981 til 1984. Han var også aktiv i den internasjonale forleggerorganisasjonen International Publishers Association (IPA), der han i to perioder leda komiteen for «Freedom to Publish». Strømme var også i en periode formann i Den norske støttekomiteen for Salman Rushdie.

Strømme redigerte flere diktantologier. Han blei tildelt Ossietzkyprisen i 2001.

Referanser
----------

1. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Trygve Johansen** | **Styreledere i Den norske Forleggerforening**(1981–1984) | Etterfølger:**Andreas Skartveit** |
| Forrige mottaker:Britt Karin Larsen | **Vinner av Ossietzky-prisen**(2001) | Neste mottaker:Elisabeth Eide |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Jan Oldervoll** (født 30. desember 1944) er en norsk historiker. Han er førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen. Oldervoll har særlig jobbet med digitalisering og tilgjengeliggjøring av historiske kilder. 

Han tok hovedfag i historie på en oppgave om historisk demografi i 1970. På initiativ av Knut Mykland ble Oldervoll ble i 1969 ansatt som vitenskapelig assistent som teknisk ansvarlig for databehandlingen av folketellingen i 1801.

Sammen med Yngve Nedrebø var han i 1997-98 av initiativtakerne til nettjenesten Digitalarkivet.

Referanser
----------

1. ↑  Jan Oldervoll: *Befolkningsutviklinga i Os prestegjeld ca. 1660-1801* Hovedoppgave i historie - Universitetet i Bergen, 1970
2. ↑  Universitetet i Bergens historie II
3. ↑  Jan Oldervoll Digitalarkivet – eit resultat av lukke eller forstand?[*død lenke*]
4. ↑  John Herstad Digitalarkivet 10 år[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jan Oldervoll i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Jan Oldervoll i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Per-Arne Kristiansen** (født 9. september 1959 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han representerte Storhamar Idrettslag.

Kristiansen spilte 14 sesonger for moderklubben Storhamar og 21 offisielle A-landskamper for Norge. Han ble seriemester 2. divisjon. Kristiansen debuterte så tidlig som i 1974 og var sentral i laget da Storhamar tok steget opp blant de beste midt på 1970-tallet. Kristiansen spilte 21 offisielle landskamper for Norge, og deltok under vinter-OL for Norge i 1984 i Sarajevo med 11.-plass.

Kristiansen er far til tidligere ishockeyspiller Espen Kristiansen og bror til tidligere ishockeyspiller Erik Kristiansen.

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 606079, besøkt 25. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per-Arne Kristiansen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Per-Arne Kristiansen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Per-Arne Kristiansen – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
* Norges Ishockeyforbund: Internasjonale spillere, menn – Adelskalender (pdf-fil)
**Henry Johannes Stokmo** (født 6. februar 1927, død 14. januar 2014) var en norsk fagforeningsmann, kjent som streike- og fagforeningsleder i Oslo Sporveier.

Stokmo kom i medias søkelys i 1970, da han ledet den store Sporveisstreiken som lammet størstedelen av kollektivtrafikken i Oslo. Da de streikende demonstrerte utenfor administrasjonens lokaler på Tøyen var det Stokmo som holdt appell, og som sammen med Bjørgulv Froyn frontet streiken utad. Aksjonen ble dømt ulovlig, men Stokmo tilskrives mye av æren for at sporveisbetjeningen fikk gjennomslag for mange av sine krav. I streikebevegelsen på 1970-tallet var Stokmo også sentral i arbeidet med de såkalte streikestøttekomiteene.

Stokmo var i adskillige år tillitsvalgt i sporveien, og ledet Oslo Sporveisbetjenings Forening i hele 13 år.

Politisk var Stokmo hjemmehørende på venstresiden. Han var blant initiativtakerne til opprettelsen av Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid høsten 1970, en organisasjon som var aktiv på nei-siden fram til folkeavstemningen om EF-medlemskap i 1972. Han var også aktiv i Marxist-Leninistiske Grupper, forløperen til AKP(m-l).

Referanser
----------

1. ↑  Side 178. Arnstein Hølmebakk: *Ingen søndagsskole*, bind 3, Norsk Kommuneforbunds historie, Oslo 2010
2. ↑  Dag Christiansen og Thomas Vermes: «Henry Stokmo. En fagforeningshelt har gått bort». Nekrolog i *Klassekampen* 24. januar 2014.
3. ↑  Side 4. *Streik! Om økonomisk og politisk kamp*, Forlaget Oktober, Oslo 1971
4. ↑  Side 204. Pål Steigan: *En folkefiende*, Aschehoug, Oslo 2013

Eksterne lenker
---------------

* Stokmo taler under streiken i 1970, bilde fra Arbeiderbevegelsens arkiv
Den russiske Ussuribanen og jernbaner i Mandsjuria og Korea rundt 1910. «Den kinesiske østjernbanen» går øst-vest gjennom Mandsjuria til Vladivostok.
Hwe kalt *Den transmandsjurske jernbane*.
**Den kinesiske østjernbanen** (russisk: Китайско-Восточная железная дорога, КВЖД – *Kitajsko-Vostotsjnaja zjeleznaja doroga*, kinesisk: 东清铁路; fra august 1945 kalt **Den kinesiske Changchun-jernbanen**, og fra 1953 **Harbin-jernbanen**) er en jernbanelinje i det nordøstlige Kina. 

Den ble bygget mellom 1897 og 1903 som den sørlige grenen av Den transsibirske jernbanen, og knyttet Tsjita til Vladivostok og Port Arthur. Jernbanen gikk gjennom Mandsjurias territorium, men var russisk eiendom. Jernbaneselskapet hadde hovedkontor i Harbin.

Den 14. februar 1950 i Moskva ble det underskrevet en avtale om vennskap og gjensidig bistand mellom Sovjetunionen og Folkerepublikken Kina, som blant annet innebar at eierskapet til jernbanen ble overført til kineserne. Overføringen ble gjennomført i 1952, og med det var det russiske kapittelet i Den kinesiske østjernbanen avsluttet.

Litteratur
----------

* Sören Urbansky: *Kolonialer Wettstreit. Russland, China, Japan und die Ostchinesische Eisenbahn*. Campus Verlag, 2008. ISBN 978-3-593-38771-0
* Mara Moustafine: *Secrets and Spies: The Harbin Files*. A Vintage Book series, Random House, Australia Pty Ltd
* F.R. Sedwick, (R.F.A.): *The Russo-Japanese War*, 1909, The Macmillan Company, N.Y.
* Colliers (Red.): *The Russo-Japanese War*, 1904, P.F. Collier & Son, New York

Eksterne lenker
---------------

* worldstatesmen.org: China, Foreign Concessions and Colonies: «Chinese Eastern Railroad Zone» (engelsk)
* transsib.ru: «Chinese Eastern line. History of construction and operation» (engelsk)
* «Die Aufteilung Chinas unter die imperialistischen Mächte» (tysk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |