recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paul (Emanuel) Winge** (24. juli 1857, død 18. desember 1920) var en norsk psykiater. Han var sønn av overlege Peter Emanuel Winge (1818 – 1902) og Cathrine Elisabeth Welhaven. Hans mor var søster til Johan Sebastian Welhaven og Maren Sars og han var dermed fetter til historikeren Ernst Sars, oseanografen Ossian Sars og Eva Nansen, gift med Fridtjof Nansen. 

Winge studerte medisin i Kristiania, han ble cand.med. i 1885 og dr.med. i 1896 med avhandlingen *Den retsmedicinske undersøgelse af den sindssyge lovovertræder*. Fra 1893 til sin død var Winge politi- og fengselslege i Kristiania. Ved siden av hadde han en stor vitenskapelig produksjon knyttet til samfunnsmedisinske og rettspsykiatriske spørsmål. Hans hovedverk er *Den norske sindssygeret historisk fremstillet*, utgitt i tre bind, det mest omfattende psykiatrihistoriske arbeid som foreligger på norsk. Verket gir en systematisk fremstilling av gjeldende rettsregler som omgav psykiatrien og deres historie tilbake til den eldste norrøne rett og til romerretten, basert på et stort tilfang av originale kilder. Det inneholder også en møysommelig rekonstruksjon av begrepsappratet om psykiatriske lidelser og av medisinsk tenkning rundt sinnslidelser. 

I 1903 ble Winge valgt til medlem av Videnskabsselskabet i Kristiania. 

Winges faglige interesser favnet bredt og han kombinerte i sine avhandlinger perspektiver og innsikter fra en rekke forskjellige vitenskapelige disipliner, som antropologi, språkvitenskap og seksologi foruten medisin, psykiatri og genetikk. De fleste av hans vitenskapelige arbeider var knyttet til aktuelle politiske spørsmål, som kvinnesak og rettspsykiatri. Winge var en markant motstander av likestilling mellom kjønnene, og baserte sitt standpunkt på en sosialbiologisk forståelse av samfunnet. Winge var en sentral pådriver for opprettelsen av Den rettsmedisinske kommisjon i 1900, selv om denne ikke ble innrettet helt i tråd med hans syn på hvordan den burde være. Winge satt ikke desto mindre som fast medlem av kommisjonen fra opprettelsen og frem til sin død. 

Winge døde i 1920 som følge av skader han pådro seg da han ble påkjørt av en bil.

Arbeider (utvalg)
-----------------

* *Om daudedvale og upplivning – om skindød og oplivning* (Kristiania 1890)
* *Samfundet og den sindssyge ovovertræder* (Kristiania 1898)
* *Den norske sindssygeret historisk fremstillet* (3 bd, Kristiania 1913 – 17)
* *Nogle social-medicinske bemærkninger om kvindesagen* (Kristiania 1907)
* *Psykiatriske og sexologiske bemærkninger om tabu og totem* (Kristiania 1915)
* *Psykiatriske bemærkninger om sprogets oprindelse* (Kristiania 1918)

Referanser
----------

* Øyvind Larsen (red) *Norges leger*

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Rogalands Avis, utgitt 20. desember 1920[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |
**The United Marine Insurance Companies of Scandinavia** ble opprettet i 1889. Stifterne var 12 skandinaviske selskaper, hvorav 9 norske, 2 danske og et svensk. Blant stifterne var deriblant Christiania Søforsikringsselskab, Porsgrunds Søforsikringsselskab og Skibsassuranceforeningen i Arendal. 
Selskapet var også kjent som *Fællesagenturet i London*.

Kortvarig prosjekt
------------------

Sjøforsikringsselskapene skulle overta reassurance fra et av Londons største Sjøforsikringsselskaper, nemlig "North China Insurance Co.". Dette selskapet hadde lenge vist vist til utmerkede økonomiske resultater. Systemet virket slik stiftene var gjensidig ansvarlig for reassurancen. De to første årene gikk dette meget bra, men så kom omslaget. Dårlige konjunkturer, svake resultater og dårlig kontroll med tegningen førte til at flere av de norske selskapene trakk seg ut. Selskapet ble formelt oppløst i 1893.

Store norske tap
----------------

Flere norske selskaper tapte store penger på prosjektet. Om lag 3 millioner kroner gikk tapt. Flere av de norske norske stiftselskapene måtte også avvikle som følge av tapene.

Arkivmateriale
--------------

Arkivmateriale etter The United Marine Insurance Companies of Scandinavia befinner seg på Kuben i Arendal. Materialet består av havari og erstatningsprotokoller knyttet til Porsgrund Søforsikringsselskab.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 3. februar 2013. Besøkt 21. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter The United Marine Insurance Companies of Scandinavia på Arkivportalen
**Brita Lid** (født 28. januar 1893 på Voss, død 9. mars 1979) var en norsk lærer og forfatter som skrev bøker på nynorsk.

Liv og virke
------------

Brita Lid tok examen artium i 1916, og var påfølgende vinter elev ved Volda lærarskule. I årene 1918-1920 var hun lærer ved Sørlandet kristelige ungdomsskole og i 1920-1921 ved Grenland ungdomsskole. Sommeren 1921 gjennomførte hun et ungdomsskolekurs i Askov i Danmark, før hun i 1921-1922 var lærer ved Sagavoll ungdomsskole. I perioden 1922 til 1954 var hun lærer ved folkeskolen i Volda, og til 1963 i Haram.

Lid utga i alt syv fortellinger og historiske romaner, og dessuten en diktsamling, *Dvergsmedsteinar*, som ble utgitt i 1934. Hennes debut, *Gunnvor*, utkom i 1929. Hennes roman *Gjenom eld og vatn* fra 1933 ble filmatisert allerede samme år som den utkom. I romanen *Stormtid* forteller hun om Hans Nielsen Hauge. Boken delte førstepremien i en evangelisk romankonkurranse arrangert av Ansgar forlag.

Foruten å skrive egne tekster, oversatte hun også salmer fra tysk og dansk.

Brita Lid var leder av Lid kvinneforening på Voss, og i årene 1932-1948 leder i Norsk Misjonsselskap. Fra 1946 var hun styremedlem i Norsk kristelig forfatterlag.

Familie
-------

Brita Lid var datter av gårdbruker Ola Gitleson Lid (1859–1928) og Maria Josefsdotter Bjørgum (1855–1941), søsterdatter av forfatter Brita Bjørgum (1858-1906) og søster av botaniker og forfatter Johannes (1886-1971) og etnolog Nils Lid (1890-1958). Hun forble ugift.

Bibliografi
-----------

* 1929: *Gunnvor*, Lunde, Bergen
* 1930: *Livet tek til*, Lunde, Bergen
* 1931: *Det dagast*, Lunde, Bergen
* 1933: *Gjenom eld og vatn*, Lunde, Bergen
* 1934: *Dvergsmedsteinar*, dikt, Lunde, Bergen
* 1939: *Rike mot rike*, Misjonforbundet, Oslo
* 1947: *Makter og herrevelde*, Ansgar, Oslo
* 1950: *Stormtid*, Ansgar, Oslo

Referanser
----------

1. ↑  Sjursen, Finn Wiig (1993). *Haugianske periode, 1796-ca 1850*. Bergen: NLA-forl. s. 111. ISBN 8274680200.
2. ↑  *Porsgrunns Dagblad 1950.08.15*. Norge, Vestfold og Telemark, Porsgrunn. 1950. s. 3.

Kilder
------

* *Dette skrev kvinner*. Oslo: Skolen. 1984. s. 136-137. ISBN 8257900109.
* *Studentene fra 1916*. Oslo: (Erling Christophersen, Utenriksdep.). 1966. s. 184-185.

Portal: Litteratur
**Borsele** er en kommune som ligger på halvøyen Zuid-Beveland i den nederlandske provinsen Zeeland. Kommunens navn staves, i motsetning til tettstedet Borssele, med bare én s.

Kommunens rådhus ligger i Heinkenszand og videre hører også tettstedene Baarland, Borssele, Driewegen, Ellewoutsdijk, 's-Gravenpolder, 's-Heer Abtskerke, 's-Heerenhoek, Hoedekenskerke, Kwadendamme, Lewedorp, Nieuwdorp, Nisse, Oudelande og Ovezande.

Kommunen har grovt sett de samme grensene som området som kalles *Zak van Zuid-Beveland*. Dette er et historisk landskap som består av små poldere. Området er viktig sett i fra et kulturhistorisk synspunkt. 

I kommunen finnes to kraftverk, et dampkraftverk som drives med kull og et atomkraftverk. Begge ligger i et industriområde ved havneområdet Vlissingen-oost. Innen Nederland er kommunen mest kjent for atomkraftverket.

Riksvei A58 er hovedtrafikkåren til kommunen over land, videre ligger innkjøringen til Westerscheldetunnelen, som forbinder øyene med Zeeuws-Vlaanderen ved Ellewoutsdijk.

I Borssele ligger Borssele kjernekraftverk som er Nederlands eneste atomkraftverk for elektisitetsproduksjon.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (nl) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Borsele – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Borsele – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Grunnleggende informasjon om Borsele (på nederlandsk)
* Kart Arkivert 5. oktober 2006 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Kommuner i Zeeland |
| --- |
| Zeelands flagg | Borsele **·** Goes **·** Hulst **·** Kapelle **·** Middelburg **·** Noord-Beveland **·** Reimerswaal **·** Schouwen-Duiveland **·** Sluis **·** Terneuzen **·** Tholen **·** Veere **·** Vlissingen | Nederlands flagg |
| Nederland **·** Provinser **·** Kommuner |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Prasat Thom
 *'Koh Ker'* (khmer: ប្រាសាទកោះកេរ) er et angkoriansk område i det nordlige Kambodsja. Koh Ker ligger 100 km nordøst for selve Angkor, og var i en kort periode mellom 928 og 944 hovedstad i Khmerriket under kong Jayavarman IV og hans sønn Hasavarman II. Etter at Khmerriket ble etablert i Angkorområdet (Roluos), flyttet Jayavarman IV i 928 hovedstaden i riket nesten 100 km nordøstover til Koh Ker. I hans regjeringstid ble det bygget et stort antall templer i Koh Ker. Hans etterfølger vendte tilbake til Angkorområdet omtrent tjue år senere, og da opphørte tempelbyggingen i Koh Ker. 

Koh Ker-området domineres av Prasat Thom, et 30 meter høyt tempelfjell som hever seg høyt over sletten og den omkringliggende skogen. I steinblokkene på toppen av Prasat Thom er det hugget inn store ørnefugler, såkalte garudaer, som i dag er delvis dekket av plantemateriale. 

Over hele Koh Ker er det mange *Prasat*, eller tårnhelligdommer. Et par av dem har fremdeles en stor linga – en slags skulptur som representerer den hinduistiske guden Shiva – som står på en yoni – en slags sokkel eller plattform som representerer den hinduistiske gudinnen Shakti. Da tempelet var i bruk ble det ført vann over lingaen, og dette vannet ble ansett for å få guddommelig kraft når det passerte lingaen. På veggen til en av tårnhelligdommene der lingaen er intakt, kan man se åpningen der det hellige vannet ble ledet ut av tempelet. På et annet område av Koh Ker står tre prasat ved siden av hverandre, viet til henholdsvis Brahma, Shiva og Vishnu. De fleste prasatene er omgitt av biblioteker og annekser, og mange hadde også vollgraver. Opprinnelig hadde tårnhelligdommene tak tilvirket av tre. I dag vitner bare hull i steinbjelkene om dette. 

Området ligger om lag tre timer unna Siem Reap.

Eksterne lenker
---------------

* (en)  Koh Ker hos Wikivoyage
* (en) APSARA Authority

| * v
* d
* r
Steder relatert til Angkor |
| --- |
| Kambodsja | *Angkor:* Angkor Thom  **·** Angkor Vat **·** Bakong **·** Baksei Chamkrong **·** Banteay Kdei **·** Banteay Samré **·** Banteay Srei **·** Baphuon **·** Bayon **·** Chau Say Tevoda **·** Elefantterrassen **·** Hariharalaya **·** Kbal Spean **·** Khleang **·** Krol Ko **·** Lolei **·** Neak Pean **·** Phimeanakas **·** Phnom Bakheng **·** Phnom Bok **·** Phnom Krom **·** Prasat Ak Yum **·** Prasat Kravan **·** Preah Khan **·** Preah Ko **·** Preah Palilay **·** Preah Pithu **·** Pre Rup **·** Spean Thma **·** Den spedalske konges terrasse **·** Srah Srang **·** Ta Keo **·** Ta Nei **·** Ta Prohm **·** Ta Som **·** Thommanon **·** Vestre Baray **·** Vestre Mebon **·** Yasodharapura **·** Østre Baray **·** Østre Mebon 
*Andre steder:* Banteay Chhmar **·** Beng Mealea **·** Koh Ker **·** Preah Vihear |
| Thailand | Mueang Sing **·** Mueang Tam **·** Muang Tum **·** Phnom Rung **·** Phimai **·** Prang Goo **·** Prang Khaek **·** Prang Sam Yod **·** Sdok Kok Thom **·** Sri Tep **·** Wat Sa Kampaeng Yai |
| Laos | Wat Phou **·** Oum Moung |
| Omstridt | Ta Moan-komplekset (Ta Moan **·** Ta Moan Thom **·** Ta Moan Touch) |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SUDOC **·** GeoNames
 |
**Den kinesiske forfatterforening** (kinesisk: 中国作家协会) ble opprettet i september 1953 i Folkerepublikken Kina. 

Foreningen hadde 6.442 medlemmer i 2001. Den har sete bydistriktet Chaoyang i Beijing.

Den kinesiske forfatterforening utgir flere tidsskrifter, både et generelt og en rekke som er spesialisert innen prosa, poesi, folkelitteratur, og annet. Foreningen har sitt eget forlagshus. 

I tillegg til denne sentrale nasjonale forfatterforeningen finnes det også forfatterforeninger på provinsnivå. Per 2001 var det slik ytterligere over 33.000 forfattere registrert som medlemmer i disse ca 40 medlemsorganisasjonene.

Presidenter
-----------

* 1953—1981 — Mao Dun
* 1984—2005 — Ba Jin
* 2006 — ... — Tie Ning

Referanser
----------

1. ↑  China Culture, 24. september 2003 Arkivert 2. januar 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  China Daily, 18. desember 2001

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
**CIENS** – **Forskningssenter for miljø og samfunn** (Oslo **C**entre for **I**nterdisiplinary **En**vironmental and **S**ocial Research) er et strategisk forskningssamarbeid mellom selvstendige forskningsinstitutter og Universitetet i Oslo. Senteret er basert på felles faglige strategier og forskningsprogram, samarbeid om forsknings- og formidlingsoppgaver og samlokalisering av rundt 500 personer i Forskningsparken på Blindern i Oslo.

I 2013 åpnet CIENS toppsenter i CIENS-bygget. Det skal være en faglig og sosial møteplass for CIENS og deres nettverk og samarbeidspartnere.

Medlemmer
---------

* CICERO Senter for klimaforskning
* Meteorologisk institutt (met.no)
* By-og regionforskningsinstituttet NIBR ved Høyskolen i Oslo og Akershus
* Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU)
* Norsk institutt for luftforskning (NILU)
* Norsk institutt for naturforskning (NINA)
* Norsk institutt for vannforskning (NIVA)
* Transportøkonomisk institutt (TØI)
* Universitetet i Oslo

Referanser
----------

1. ↑  Rasmus Hansson er daglig leder på CIENS Toppsenter Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*
**Eiterå** er en grend i Rana kommune. Den ble ryddet for jordbruk i 1723. Opprinnelig var det to gårdsbruk i grenda. Siden 1749 har den bestått av fire jevnstore gardsbruk. Gårdene ble regulerte av staten i 1925. Elven Eiterå renner gjennom bygda.

Næringsgrunnlaget er i hovedsak jordbruk. 4 km nord for Eiteråas utløp i Ranelva finnes *Stjernen sølvsmie* (siden 1982), som produserer smykker av gull, sølv og edelsteiner, samt brukskunst.

Eiterå er en av de eldste gårdene i Rana Gården er nå delt i fire bruk: Oppegården, Innegården, Jonsengården og Davegården. Bare Davegården er nå i bruk. Husene lå tidligere i et firkanttun nede ved elva, men i 1928 holdt skogforvalteren jordskifte over "sin" eiendom og forlangte at husene på Oppegården og Jonsengården skulle flyttes. Innegården og Davegården har fortsatt hus fra 1800-tallet som ligger side om side som før.

Hans Henriksen Eiterå som var fører for bøndene i opprøret mot Mokomiteens innstilling bygde den nåværende Oppegården i 1930. Gården ble kjøp fra Staten av Hans Henriksens svoger Teodor Pettersen og Hans henriksen og hans familie og bohave ble kastet ut. Lovise og Teodor Pettersen fikk fire barn: Grener Karlot, Hagny og Liv. Ingen av dem ville overta gården. Oppegården eies nå av Hagnys sønn Grener Løseth som er ca. 70 år og barnløs.

* Gården EiteråGården Eiterå
* Vegen og grendaVegen og grenda
* Utsikt over EiteråUtsikt over Eiterå
**Eivin Johan Sannes** (født 7. oktober 1937 i Kristiansund, død 3. september 2019) var en norsk musiker (piano, orgel), kjent fra flere jazz-innspillinger og internasjonale samarbeid.

Etter oppveksten på Hønefoss spilte han med Pete Browns orkester (1958–59), før han virket i Bergens jazzmiljø (1960–72) som leder av fast husband på Hotell Neptun der han spilte med Dexter Gordon, som senere ga ut *Hotell Neptun* (1964) dedikert til Sannes. Perioden ga også samarbeid med Arvid Genius, Bergen Big Band og Bergenskvintetten, før han relokerte til Stavanger (1972) og Oslo (1979). Han var medlem i besetninger ledet av Harald Gundhus, Ditlef Eckhoff, Atle Hammer, Bjarne Nerem, Harald Bergersen, Per Nyhaug, Paul Weeden, Rowland Greenberg, Big Chief Jazzband og Tore Faye/Andreas Skjold/Monica Borgen.

Selv ga han ut *Sandu* med Ronnie Gardiner og Sture Janson bass (Gemini Records, 1991), og *Jubilee* med en rekke gjesteartister (Gemini Records, 1997). Med Inge Stangvik på vokal utga han *Together* med Eyvind Olsen på trommer og Christian Mortensen på bass (Gemini Records, 1998) og *Together again* (Hot Club Records, 2001). Etter dette deltok han i «The Dexter Gordon Project» med Harald Gundhus, Stig Hvalryg og Sverre Gjørvad.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dødsannonse Aftenposten 7. september 2019
3. ↑  Biografi i Jazzbasen
4. ↑  Eivin Sannes i Store Norske Leksikon.

Eksterne lenker
---------------

* Diskografi i Jazzbasen

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Globus maskinfabrikk ved Brumunddal stasjon, før 1970
**Globus AS**, tidligere **Globus Maskinfabrikk**, var et industriforetak som eksisterte fra 1911 til 29. desember 2020. Det lå i Brumunddal i Ringsaker kommune. I 1911 ble *Aktieselskapet Treforedlingen Globus* stifta.
Daværende eier, Helge Nordahl Hagen, eide og drev virksomheten i Globus Mekaniske Produkter AS, senere Globus AS fra 1996 til 2017. Fra 2010-åra produserer bedriften steinplukkere og steinriver, men også snøfresere, tromler, steingrepp, rundballegafler og slodder. I tillegg laget de gravemaskinutstyr. 

Herde Industrier kjøpte Globus AS i 2017 og drev virksomheten videre i Brumunddal frem til den 29. desember 2020 hvor det var det slutt, og produksjonen ble flyttet fra Brumunddal til Nærbø, Jæren og gjorde slutt på et mer enn 100 år langt industrieventyr ved Mjøsas bredd.

Referanser
----------

1. ↑  Flytter Globus fra Brumunddal til Nærbø Arkivert 16. mai 2021 hos Wayback Machine. Norsk Landbruk

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 8. januar 2014 hos Wayback Machine.
**Maltas sentralbank** (malt: Bank Ċentrali ta’ Malta; eng: Central Bank of Malta) er sentralbanken på Malta.

Malta ble selvstendig fra Storbritannia 21. september 1964. Landets økonomi og finansielle struktur var da i en dårlig forfatning, og etableringen av en sentralbank var et tiltak for å få orden på økonomien. Sentralbanken skulle spille en viktig rolle som rådgiver overfor regjeringen i spørsmål om penge- og kredittpolitikk. 

Regjeringen fikk bistand fra Bank of England i denne prosessen. Dr Philip L. Hogg, som senere ble Maltas første sentralbanksjef, ankom Malta i 1967 for å bistå. 17. april 1968 var sentralbanken etablert. 

Sentralbankloven er endret flere ganger siden den første gang ble vedtatt 11. november 1967. I 2002 ble loven tilpasset EU, slik at prisstabilitet ble det viktigste styringsmålet, samtidig som banken ble gitt en styrket selvstendighet. 

Siden Malta er medlem av EU (fra 1. mai 2004), er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Malta og i EU. 

Sentralbanksjef er pr mai 2014 Josef Bonnici. Han har hatt denne stillingen siden 1. juli 2011.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Maltas sentralbank - *Governor's Profile* Arkivert 5. februar 2009 hos Wayback Machine. besøkt 12. mai 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Central Bank of Malta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Det europeiske system av sentralbanker |
| --- |
| 
Den europeiske sentralbank **·**
Belgias nasjonalbank **·**
Bulgarias nasjonalbank **·**
Danmarks Nationalbank **·**
Estlands bank **·**
Finlands Bank **·**
Banque de France **·**
Den greske sentralbanken **·**
Irlands sentralbank **·**
Italias bank **·**
Kypros’ sentralbank **·**
Latvias bank **·**
Litauens bank **·**
Luxembourgs sentralbank **·**
Maltas sentralbank **·**
Nederlands bank **·**
Polens nasjonalbank **·**
Portugals bank **·**
Romanias nasjonalbank **·**
Slovakias nasjonalbank **·**
Slovenias bank **·**
Spanias bank **·**
Bank of England **·**
Sveriges Riksbank **·**
Tsjekkias nasjonalbank **·**
Deutsche Bundesbank **·**
Ungarns sentralbank **·**
Østerrikes nasjonalbank
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Paul Wiesner** (født 9. oktober 1855, død 1. oktober 1930 i Berlin) var en tysk seiler som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Wiesner ble olympisk mester under OL 1900 i Paris. Han var med på den tyske båten «Aschenbrödel» som vant klassen 1 – 2 tonn foran den sveitsiske båten «Lérina» og «Marthe» fra Frankrike. Mannskapet på «Aschenbrödel» var Georg Naue, Heinrich Peters, Ottokar Weise og Paul Wiesner.

«Aschenbrödel» med samme mannskap kom på andreplass i den åpne klassen bak «Scotia» fra Storbritannia.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1900 Frankrikes flagg Paris - **Gull** i seiling, klasse 1,0-2,0 tonn med «Aschenbrödel» Tysklands flagg Tyskland
* Sølv 1900 Frankrikes flagg Paris - Sølv i seiling, åpen klasse med «Aschenbrödel» Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Wiesner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paul Wiesner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
***Paul and Virginia*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Paul og Virginia er to unge elskere, som har vokst opp sammen fra barndommen. Mødrene deres bor i nærheten av hverandre, på en øy i India hvor det er veldig få andre innbyggere. Der ble barna deres oppdratt, uten å kjenne andre lekekamerater enn hverandre. Når Virginia er seksten år gammel, mottar moren hennes et brev fra en velstående tante i Paris - som tilbyr å gjøre Virginia til hennes eneste arving og gi henne en god utdannelse, forutsatt at Virginia i fremtiden vil gjøre tantens hjem til sitt eget. Virginias mor, etter å ha mistet sin egen formue ved å gifte seg mot familiens vilje, føler at hun ikke må la datteren lide den samme fattigdommen hun selv har blitt tvunget til å tåle. 

Virginia setter deretter seil til Frankrike. Hun forsøker å være en pliktoppfyllende niese for tanten sin, som er veldig gammel og sykelig - selv om hun lengter tilbake til sitt ydmyke hjem og Paul, som hun elsker høyt. Når derimot tanten insisterer på at Virginia skal gifte seg med en velstående adelsmann, nekter Virginia. Tanten hennes fornekter den unge kvinnen, og sender henne tilbake til moren hennes. Men Virginias skip ankommer India under en orkan, og skipet synker.

Skuespillere
------------

* Violet Heming som Virginia
* Frank H. Crane som Paul

Referanser
----------

1. ↑  PAUL AND VIRGINIA

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Paul and Virginia* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Heimly Folkehøgskole** var en folkehøgskole på Finnsnes i Troms, eid av Normisjon. Skolen ble lagt ned i 2001 etter å vært drevet som Heimly folkehøgskole – **Forfatterskolen** siden 1995.

Heimly ble etablert som ungdomsskole i 1916 av Troms Indremisjon og skulle være et tilbud på kristen grunn for ungdom som ville ha videre utdanning. 

Etter sviktende elevgrunnlag fra og med slutten av 1980-tallet var det stillstand ved Heimly folkehøgskole skoleåret 1994/95, før skolen gjenoppstod som «Forfatterskolen» høsten 1995. 

Heimly folkehøgskole – Forfatterskolen var et skoletilbud der en rekke av landets forfattere var engasjert som gjestelærere og tekstveiledere. Noen av skolens elever har også debutert og etablert seg som forfattere. Blant dem er Olaug Nilssen, Mirjam Kristensen, Øyvind Ådland og Inger Bråtveit. Rektor i perioden 1996 til 2001 var Ole Reinlund.

Skolen ble lagt ned i 2001 da det ikke lyktes å etablere et høyt nok elevtall.

Administrasjonsbygget ble solgt til Metodistkirken, og i disse lokalene drives Heimly Musikk- og Friluftsbarnehage, som ble etablert i 2000 som et underbruk av Heimly folkehøgskole AS. Hovedbygget fra 1916, samt det tidligere «jenteinternatet» ble solgt til Lenvik kommune i 2007. I disse lokalene har det vært drevet asylmottak siden 2002.
**Hein Magnar Henriksen** (født 17. februar 1922 i Elverum, død 29. november 2008 i Eidskog) var en norsk NS-mann som var ansatt i Statspolitiet under deler avokkupasjonsårene av Norge.

Han ble etter krigen dømt til livsvarig tvangsarbeid, men ble løslatt i 1954.

Henriksen var medlem av Nasjonal Samling, og tjenestegjorde fra 1. september 1943 som betjent ved Stapos avdeling i Oslo. Senere arbeidet han ved underavdelingen i Hønefoss, der han deltok i grov tortur av motstandsfolk.

Den 30. mai 1944 var Henriksen på Stapo-oppdrag for å pågripe motstandsmannen Ivar Amlie på Eina. Amlie var tilknyttet Osvald-gruppen. Da Henriksen forsøkte å pågripe Amlie oppsto et basketak. Dette endte med at Henriksen drepte Amlie med to skudd i hjerteregionen. Dette ble rapportert som «vådeskudd».

I august 1944 sprengte motstandsbevegelsen det lokale Stapo-hovedkvarteret som da lå på Teserud Gård. En norsk Stapo-mann døde. Henriksen befant seg i annen etasje, ble kastet gjennom taket opp på loftet, og slapp unna med hjernerystelse.

Etter krigen ble Henriksen arrestert ved landssvikoppgjøret. Saken hans ble behandlet ved Eidsivating lagmannsrett 6. september 1947. Han ble dømt for blant annet legemsbeskadigelse, mishandling og legemsbeskadigelse med farlig redskap. Dommen lød på tvangsarbeid på livstid. Soningen av dommen begynte den 5. oktober 1948, og han ble løslatt fra Bjørkelangen tvangsarbeidsleir 12. mars 1954.

Referanser
----------

1. ↑  «Østlendingen 1947.08.28». Norge;Innlandet;;Elverum;;;;. s. 1.
2. ↑  Østlendingen, torsdag 4. desember 2008 (Dødsannonse)
3. ↑  Side 171-172. Eirik Veum: *Nådeløse Nordmenn. Statspolitiet 1941 - 1945*. Kagge Forlag 2012 ISBN 978-82-489-1174-6
4. ↑  Side 174. Eirik Veum: *Nådeløse Nordmenn. Statspolitiet 1941 - 1945*. Kagge Forlag 2012 ISBN 978-82-489-1174-6
5. ↑  Side 170. Eirik Veum: *Nådeløse Nordmenn. Statspolitiet 1941 - 1945*. Kagge Forlag 2012 ISBN 978-82-489-1174-6
6. ↑  Side 328. Eirik Veum: *Nådeløse Nordmenn. Statspolitiet 1941 - 1945*. Kagge Forlag 2012 ISBN 978-82-489-1174-6

Portal: Andre verdenskrig
**Globulære proteiner** eller **kuleproteiner** er en av de to hovedklassene av proteiner. Der den andre er strukturelt protein, også kjent som fiberprotein. Mens fiberproteinene kjennetegnes ved langstrakte strukturer og inngår i kroppens vev (muskler, hår, cellemembraner, indre organer, osv.), er de globulære proteinene mer kuleformede og mer eller mindre vannløselige. De globulære proteinene inngår også i stoffskifteprosesser, immunforsvaret og DNA, som enzymer, transportører (gjennom cellemembraner), sendebud (hormoner) og regulatorer. Den vannløselige egenskapen gjør proteinene i stand til å eksistere i væske som gjør at de kan delta i så mange av de viktige biologiske prosessene.

De mest kjente globulære proteinene er insulin, hemoglobin og rubisko.

Referanser
----------

1. ↑  Globular Protein - Structure Arkivert 3. januar 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Globular Protein, Chemistry Explained
3. ↑  «Is RuBisCo the most important protein on the planet?» Arkivert 24. juli 2018 hos Wayback Machine. *HG Biology*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Maltesers
**Maltesers** er en sjokolade produsert av Mars, Incorporated. Den består av sjokoladekuler med en maltkjerne. De er mest populære i Storbritannia og Irland. Maltesers selges også i Norge, i begynnelsen bare i utvalgte forretninger (blant annet ble de en periode solgt på IKEA og på Ultra), men sommeren 2005 begynte også større dagligvarebutikker (som for eksempel REMA 1000) å føre produktet. Maltesers fås kjøpt i poser av plast, i større pappesker og i diverse andre pakninger (for eksempel en bøtte).

Maltesers ble lansert av Forrest Mars sr. i 1936, under navnet «Energy Balls».

Maltesers finnes i forskjellige versjoner, blant annet ble en versjon med hvit sjokolade istedenfor melkesjokolade nylig lansert i Storbritannia. Maltesers fås også kjøpt som kakaopulver (malt-drikk med sjokoladesmak). Diplom-is lanserte i 2005 en iskrem som heter Maltesers. Denne består av vaniljeis med små malteserskuler inni. 

I Storbritannia og Irland, samt USA, omtaler TV-reklamene Maltesers som «the lighter way to enjoy chocolate», de norske reklamene som kom i løpet av 2005 reklamerer med «*sjokolade på den lette måten*».

I enkelte land selges en samling av små sjokolader i bitstørrelse fra Mars, Incorporated i en samleboks som heter «Celebrations». I denne pakken finnes en annen versjon av Maltesers som heter «*Teasers*». Mars har gjort en markedsundersøkelse på hvilken av bitene i pakken folk likte best, og da vant Teasers med 30% av stemmene. Teasers er sjokolade med små maltbiter spredd rundt inne i sjokoladen istedenfor den vanlige versjonen der det er en maltkjerne dyppet i sjokolade.

Referanser
----------

1. ↑  En produktomtale om Celebrations, der det blir referert til markedsundersøkelsen til Mars om Celebrations (fra www.dooyoo.co.uk)
**Silverton, Gladstone & Northerly Railroad** (SG&N) var et amerikansk jernbaneselskap som ble grunnlagt i 1899 av eierne av Gold King-gruven i Gladstone. Selskapet opererte en smalsporet (914 mm - 3 fot) linje på knapt 12 kilometer mellom Silverton og gruvesamfunnet Gladstone. Både Gold King-gruven og jernbanelinjen ble i 1910 leaset til Otto Mears og drevet videre under Silverton Northern Railroad (SNRR). I 1915 kjøpte Mears både gruven og jernbanen. I 1938 var det ikke lenger håp om at Gold King-gruven skulle gjenoppta driften, og *Gladstone Branch* - som banen nå ble kalt - ble nedlagt samme år.

Linjekart
---------

Kart over banetraséen

|  |
| --- |
| Tegnforklaring |
|  |
|  |  |  |
|  | 11,8 km | **Gladstone**  | 3 228 moh. |
|  |  | (North Fork)  |
|  | 11,3 km | Fishers Mill  | 3 198 moh. |
|  | 8,0 km | Porcupine Gulch  | 3 071 moh. |
|  | 5,1 km | Yukon Mill Branch  | 3 026 moh. |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  | 5,2 km | Yukon Mill  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  | 2,3 km |  | 2 886 moh. |
|  | 2,8 km |  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  | 0,4 km | *SNRR til Animas Forks*  |
|  |  | (Cement Creek)  |
|  | 0,0 km | **Silverton**  | 2 835 moh. |
|  |  | *SRR til Albany*  |
|  |  | D&SNG (eks. D&RG) til Durango  |

Kilder
------

* Narrow Gauge Circle: The Silverton Gladstone and Northerly Railroad Av Mark L. Evans.
**Njagan gasskraftverk** eller ***Nyagan GRES*** er et kombinasjonssyklus gasskraftverk ved Ugrais i det autonome fylket (okrug) Khanty-Mansia, like øst for Uralfjellene i Russland. Anlegget ble bygget ut fra grunnen av det nordiske energiselskapet Fortum, og den første av tre 421 MW enheter stod ferdig i april 2013 mens neste enhet ble montert i desember samme år, og den siste enheten i 2015. Operatør siden oppstarten er JSC Fortum.

Anlegget ble påbegynt omkring år 2000, og stod ferdig utbygd i 2008 med oppstart av driften i 2013. Operatør er Fortum. Årsproduksjonen er 8,6 TWh. Total effekt er 1 371 MW, fordelt på 1 302 MW kapasitet i elektrisitetsproduksjon, og 69 MW lokal fjernvarme. Kraftverkets produksjon er fordelt på 3 generatorer á 420 MW hver. I 2015 var utslippene på 3 178 000 tonn CO2 og 2 850 tonn NOx.

Referanser
----------

1. 1 2  Russia - *Fortum*, Production. Besøkt 30. september 2017.

Se også
-------

* Liste over verdens største gasskraftverk

Eksterne lenker
---------------

* e4 Gruppa - nyhet om kraftverket, 2010. Besøkt oktober 2017.
[]

**Njerveåsen** er et kyst-forsvarsanlegg som var en del av det tyske invasjonsforsvaret under andre verdenskrig. Njerveåsen ligger midt i Spangereid i Lindesnes kommune, Agder fylke.

Historikk
---------

Njerveåsen ligger på omkring 50 moh. og gir en god oversikt over fjorden fra både nord og sør. Njerveåsen er et av omkring 20 kystforsvarsanlegg (Widerstandsnest) i Agder. Det ble oppført av den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Dette var for å kontrollere kystlinjen mellom kystfortene.

Tyskerne antok at Storbritannia ville angripe Norge og Vest-Europa etter at det tyske felttoget mot øst startet. Parallelt med at tyskerene gikk til angrep på Sovjetunionen i 1941, startet den tyske okkupasjonsmakten derfor å bygge ut og forsterke en rekke forsvarsverk langs hele norskekysten. Sentrale i det tyske invasjonsforsvaret i Norge var kystfortet ved Lindesnes fyr og Signalen, samt anlegget på Njerveåsen. De alliertes styrkeoppbygging fortsatte, og sannsynligheten for angrep fra vest økte. I årene 1942/1943 fortsatte okkupasjonsmakten derfor å forsterke kystfortene i Norge.

Spangereid ble ansett som et potensielt landgangsmål i et alliert angrep. Der var det gode strender, samt god veiforbindelse for videre fremrykning. Allerede i 1941 ble det følgelig etablert maskingeværstillinger på Njerveåsen. Det ble også satt opp ei brakke for innlosjering av soldater. Senere sprengte tyskerne ut et større fjellanlegg på Njerveåsen, som ble benyttet som oppholds- og tilfluktsrom ved angrep. Fjellanlegget er fortsatt intakt; det har flere rom og noen steder er vegger og tak kledd med murstein, Det er også støpt vannavløp i selve gulvet. I tillegg til maskingeværstillinger finnes det også to stillinger for mindre panservernkanoner.

I årene 1942/1943 ble forsvarsverket på Njerveåsen forsterket med en kanonbunker i vest, ut mot Kjerkevågen. Bunkeren er støpt i betong og var utstyrt med en tysk stridsvognkanon i kaliber 5 cm. Kanonen er hentet fra en tidligere tysk Panzer ||| stridsvogn. Bunkeren er av typen Ringstand 65a, og har to integrerte rom for ammunisjon og dekningsrom. Det finnes bunkere av samme type flere steder langs Atlanterhavsvollen, men i Agder fylke finnes det trolig kun fem bunkere av denne typen. Det ble også i 1943 anlagt en kanonstilling på Nyresnes som var en forsterkning av anlegger på Njerveåsen

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Vest-Agder-museet Besøkt 28. mars 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Raczyński-palasset i Warszawa
**Raczyński-palasset** (polsk *Pałac Raczyńskich*) ligger ved Długa-gaten 7 i Gamlebyen i Warszawa. Det huser i dag Gammelkartotekenes hovedarkiv.

Historie
--------

På begynnelsen av det 18. århundre stod bygningen til byrådsmannen Jakub Schulzendorf på dagens palassområde, sannsynligvis tegnet av Tylman van Gameren. Bygningen ble kjøpt opp i 1717 av Kujaviabiskopen Konstanty Szaniawski, som ombygde den til et barokkpalass. Senere gikk palasset over til Jan Szembek og videre til Stanisław Mycielski.

I 1787 kom palasset under general Filip Raczyński, som overgav det til sin svigerfar, den storpolske starosta Kazimierz Raczyński. Fra 1786 ble palasset ombygd i klassisistisk stil etter tegninger av Johann Christian Kammsetzer. Det mest fremtredende rommet var ballsalen som spente seg over to etasjer. Etter at Kazimierz Raczyński flyktet fra Warszawa i 1794 ble palasset setet til Det høyeste statsråd. Senere huset det kvarterene til franske offiserer (blant annet Louis Nicolas Davout, Joachim Murat). I 1827 ble palasset solgt til staten, og ble da sete for Rettferdighetens statskommisjon. I mellomkrigstiden virket Rettferdighetsdepartementet i palasset.

Under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig ble palasset omgjort til et tysk rettshus. Under Warszawaoppstanden i 1944 ble palasset overtatt av oppstanderne og gjort om til et sykehus. Etter Gamlebyens kapitulasjon kom tyskerne seg inn i sykehuset og skjøt ned de fleste sårede som befant seg der (rundt 430 personer).

Palasset ble gjenoppbygd i årene 1948–1950 etter tegninger av Władysław Kowalski og Borys Zinserling. Ballsalen ble renovert i årene 1972–1976.

Litteratur
----------

* Julius A. Chroscicki und Andrzej Rottermund, *Architekturatlas von Warschau*, 1. Auflage, Arkady, Warszawa 1978, S. 59 f.
* Janina Rukowska, *Reiseführer Warschau und Umgebung*, 3. Auflage, ISBN 83-217-2380-2, Sport i Turystyka, Warsawa 1982, S. 121 f.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Rad Crew** er et norsk podkastnettverk.[*klargjør*] Det ble startet i 2011 med podkasten med samme navn, men har vokst til å bli 10 ulike programmer – sentrert rundt popkulturelle temaer som spill, film, TV og tegneserier. Fra perioden 2012 til 2016 ble podkastene også distribuert på Gamer.no..

Radcrew.net drives og eies i sin helhet av Radcorp AS i Stavanger under redaktør og styreleder Jostein Hakestad.

Den opprinnelige podkasten er den nest mest hørte podcasten i Norge i kategorien «videospill».

Referanser
----------

1. ↑  «PILOT». *RadCrew.net*.
2. ↑  «Velkommen til vår nye podkast». *Gamer.no*. Besøkt 5. november 2015.
3. ↑  «Datasnakk fra Hillevåg til verden». *Aftenbladet.no*. Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 4. november 2015.
4. ↑  «Norway - Video Games - iTunes Store: Top Podcasts in Video Games». *iTunes Podcast Charts - okihika.com*. Arkivert fra originalen 27. oktober 2017. Besøkt 27. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Rad Crews hjemmeside
* "Når ga du deg selv en podcast sist?". Dagbladet.no. Besøkt 4. november 2015.
Nordre Lindeberg gård sett fra øst.  Foto: C. Hill (2007) 
Nordre Lindeberg 1962. Veien tvers over bildet er Strømsveien, senere utvidet til 6-felts motorvei. Foto: Ukjent / Oslo byarkiv 
**Nordre Lindeberg gård**, også kjent som *4H-gården* (en betegnelse som ikke lenger stemmer), ligger på Lindeberg i bydel Alna i Oslo. Gården eies av Oslo kommune, drives av Bymiljøetaten, og har status som besøksgård.

Gården har opprinnelse fra middelalderen. Den var kirkegods driftet under Nonneseter kloster inntil reformasjonen hvor driften ble tatt over av kronen og senere solgt. Fra 1749 var gården eid av bønder. Deler av hovedhuset er trolig fra 1700-tallet. Det var da et enetasjes bygg med svalgang. En ny etasje ble senere bygget på, før bygget midt på 1800-tallet ble utvidet. Den nye låven ble bygget i 1997.

Drabantbyenes utbygging på 1960- og 1970-tallet tok over deler av gårdens arealer. I 1979 ble gården drevet av ungdomsorganisasjonen, 4H-klubben og Oslo kommune. Den ble med det Norges første 4H-gård. Fra 1988 tok Bydel Furuset over deler av driften på vegne av Oslo kommune. Bydelens logo var et stilisert bilde av tårnet på Nordre Lindeberg gård.

Referanser
----------

1. ↑  Gry Eliesen, m.fl.: *Oppdag Groruddalen! En kulturhistorisk guide*, Pax forlag (2010) ISBN 978-82-992269-5-0

Eksterne lenker
---------------

* Groruddalen Historielag, 2009
* Oppdag Groruddalen
* Bymiljøetaten om Nordre Lindeberg gård

Gården med framhuset, tunet og litt av driftsbygningen. Foto: Helge Høifødt, 2015 
Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Salten-Schlern** (tysk) eller **Salten-Sciliër** (ladinsk; italiensk *Salto-Sciliar*) er et distrikt i Syd-Tirol. Det består av den nederste delen av dalføret til Eisack samt flere sidedaler, deriblant fremfor alt Sarntal i vest og Gherdëina i øst. Distriktet er oppkalt etter landemerker ved inngangene til disse to sidedalene, Salten, et høyplatå i kommunen Jenesien, og det kjente fjellet Schlern.

Befolkningen i Salten-Schlern er overveiende tysktalende (77 %), mens 19 % snakker ladinsk. De fleste ladinsktalende bor i Gherdëina. Italiensk brukes av 4 % av befolkningen.

Salten-Schlerns forvaltningssete ligger i Bolzano, men byen hører ikke selv med til distriktet. Nabodistriktet i nord er Eisacktal.

Kommuner
--------

Salten-Schlern har 13 kommuner:

* Deutschnofen
* Jenesien
* Karneid / Cornedo all'Isarco
* Kastelruth / Ciastel
* Mölten
* Ritten
* San Crestina
* Sarntal
* Sëlva
* Tiers
* Urtijëi / St. Ulrich in Gröden
* Völs am Schlern
* Welschnofen

| * v
* d
* r
Distrikter i Syd-Tirol |
| --- |
| Syd-Tirols våpen | Bolzano / Bozen **·** Burggrafenamt / Burgraviato **·** Eisacktal **·** Pustertal **·** Salten-Schlern / Salten-Sciliër **·** Überetsch-Südtiroler Unterland / Oltradige-Bassa Atesina **·** Vinschgau **·** Wipptal | Italias flagg |
Denne artikkelen omhandler øya i Hordaland.  For kommunen, se Osterøy.

Haus i Osterøy  Foto: Svein Harkestad 
**Osterøy** er ei øy som ligger like nordøst for Bergen i Vestland fylke, omringet av Osterfjorden, Sørfjorden og Veafjorden. Osterøy er den største øya i Norge som ikke vender direkte ut mot havet, og har et totalt areal på 330,16 km². Osterøy er delt mellom kommunene Osterøy og Vaksdal, der Vaksdals del omfatter den mindre, østre delen av den skogkledde øya.

Det bor omtrent 8 000 mennesker (pr. 2016) på Osterøy. Høyeste fjell er Høgafjellet som strekker seg 868 meter over havet.

Fredag 3. oktober 1997 ble Osterøybrua åpnet av samferdselsminister Sissel Rønbeck. Osterøy ble første gang landfast i 1985 da Kallestadsundet bru i Vaksdal kommune stod ferdig, skjønt denne broen knytter bare en liten del av øya sitt veinett til fastlandet.

Kleiveland er et lite bygdelag beliggende helt nord på Osterøya i samme kommune. Ved folketellingen i 2010 bodde det ca 15 mennesker på Kleiveland.

Referanser
----------

1. ↑  Osterøy på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Arkivert fra originalen 13. februar 2016. Besøkt 13. februar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Bortemålsregelen** er en regel innen fotball, som brukes for å kåre en vinner av kamper i turneringer hvor lagene møter hverandre over to kamper, hjemme og borte. Om resultatet mellom to lag etter to kamper er uavgjort, vil det laget som scoret flest mål på bortebane være vinner av oppgjøret. UEFA benyttet seg av bortemålsregelen i sine klubbturneringer fra 1965 til 2021.

Om lagene har scoret like mange mål på bortebane, vil oppgjøret bli avgjort ved ekstraomganger (2x15 minutter), og eventuelt straffesparkkonkurranse i det siste møtet mellom lagene.
En lett måte å si om et oppgjør skal avgjøres ved bortemålsregelen eller ved ekstraomganger er om resultatet blir likt til hjemmelaget i begge kampene. 
Om et lag vinner 2–1 hjemme for å så tape 1–2 borte. Da har begge lagene ett bortemål hver, mens sammenlagtstillingen er 3–3. Da skal det spilles ekstraomganger og eventuelt straffesparkkonkurranse.

Eksempel
--------

I kvartfinalen i Champions League i 2010, vant Bayern München 2–1 over Manchester United, på hjemmebanen sin, Allianz Arena.
I returoppgjøret på Old Trafford, vant Manchester United 3–2. Da var sammenlagtstillingen 4–4. Men i kampen i Tyskland scoret Manchester United bare ett bortemål, mens Bayern München scoret to i England. Dermed gikk Bayern München videre til semifinalen.

Referanser
----------

1. ↑  Uefa vraker bortemålsregelen i alle klubbturneringer. *Nettavisen*. Besøkt 6. august 2021.
**Brita Bratland** (født 12. oktober 1910 i Vinje i Telemark, død 24. august 1975 i Skien) var en norsk gårdbruker og kveder (folkesanger) fra Telemark.

Brita Bratland førte videre tradisjonen etter bestemora Margit Tveiten, og satt inne med en umåtelig stor sangskatt. Hun regnes i dag for å ha vært den førende visesangeren i Telemark i sin generasjon, ved siden av Aslak Brekke og Talleiv Røysland. 

Materialet etter Brita Bratland ble svært populært da visebølgen slo gjennom omkring 1970, og sangene hennes ble tatt opp av Eli Storbekken, Tone Hulbækmo og andre. Hun spilte inn 167 numre for NRK i 1950-årene.

Sondre Bratland, Agnes Buen Garnås, Ellen Nordstoga, Kirsten Bråten Berg og Arve Moen Bergset har videreført sangtradisjonen etter Brita Bratland.

Hun drev gården Bratland i Edland sammen med ektemannen Sondre.

Referanser
----------

1. ↑   www.allkunne.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  *Folkemusikk og folkemusikkutøvarar i Noreg*. Oslo: Notabene. 1996. ISBN 8290723199.
4. ↑  *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Kunnskapsforl. 1999. ISBN 8257307343.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav **·** MusicBrainz
 |
**Brita Josefsdotter Bjørgum** (født 11. mars 1858 på Voss, død 16. januar 1906 på Voss) var en norsk forfatter, lærer og kvinnesaksforkjemper. Hun var blant de første kvinnesaksaktivistene som skrev på nynorsk.

Brita Bjørgum var datter av gårdbruker og selveier Josef Tollefson og Brita Larsdotter og søster av maleren Nils Bjørgum. Hun forble ugift.

Brita Bjørgum tok i 1879 den lavere lærerinneprøven ved lærerinneskolen på Ølve i Sunnhordland. Deretter arbeidet hun som lærervikar på Voss.

Bjørgum skrev dikt og korte skjønnlitterære tekster i publikasjoner som *Unge Skud*/*Unglyden* og *Den 17de Mai*, ofte bare under navnet *Brita*. I sistnevnte blad publiserte hun også en føljetong, som i 1895 ble utgitt som bok, med tittelen *Kari Lidi*. Boken regnes som den første lengre fortelling på landsmål skrevet av en kvinne.

Hun var en aktiv kvinnesaksdebattant som var opptatt av stemmerett for kvinner, og regnes som en foregangsfigur blant kvinnelige nynorskforfattere. Hun tok også til orde for republikk som styreform.

På tross av det politiske nybrottsarbeidet var Bjørgum opptatt av tradisjoner og et kristent livssyn. I 1892 var hun den første som bidro med penger til det fordende barnehjemmet på Voss (innviet 1919).

Bibliografi
-----------

* 1895: *Kari Lidi*

Referanser
----------

1. ↑  Folketelling 1875 for 1235P Voss prestegjeld: Bosted land: 0060 Bjørge
2. ↑  Stegane, Idar (1987). *Det nynorske skriftlivet*. Oslo: Samlaget. s. 205. ISBN 8252126324.
3. ↑  Grepstad, Ottar (1998). *Nynorsk faktabok 1998*. Oslo: Nynorsk forum. s. 333. ISBN 8291939004.
4. ↑  *Bondebladet 1919.10.14*. Norge, Hordaland, Bergen. 1919. s. 3.

Eksterne lenker
---------------

* allkunne.no: Brita Bjørgum Besøkt: 8/1 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |