recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**La Margineda** er et sted ved Santa Coloma i kommunen Andorra la Vella i Andorra. Det er kjent for en 33 meter lang granittbro i romansk stil fra slutten av 1400-tallet. Broen, *Pont de la Margineda*, krysser elven Valira. Den er innlemmet i Andorras kulturarv. En ny bro, *Pont de Madrid*, benyttes i våre dager. Arkeologiske utgravninger ved La Margineda har avdekket funn datert til epipaleolitisk tid, omkring 11 000 år f.Kr. de eldste spor etter menneskelig bosetning i Andorra.

La Margineda har vært hjemsted for den historisk innflytelsesrike Molinesfamilien. Familieselskapet *Molines Patrimonis* eier land i La Margineda og har satt i gang utbyggingsprosjekter tegnet av den britiske arkitekten Norman Foster.

Referanser
----------

1. ↑  Pont de la Margineda Arkivert 7. oktober 2011 hos Wayback Machine. Departament de Patrimoni Cultural. Besøkt 19. juli 2011.
2. ↑  Zona 3: Vall del Gran Valira Arkivert 8. oktober 2015 hos Wayback Machine. Comú de Sant Julià de Lòria. Besøkt 19. juli 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Forvaltningsnivåer i Tyskland
**Gemeinde** (flertall: *Gemeinden*) er betegnelsen på den minste administrative enheten i Tyskland.

Gemeindene er territorialt definerte enheter i det politiske system, og er hjemlet i den tyske grunnloven (Grundgesetz)
En gemeinde kan etter grunnloven ikke gå konkurs.

En gemeinde har bestemmende myndighet over sitt område, og har juridiske rettigheter og plikter. Disse rettigheter og plikter innskrenkes av delstatens og den føderale statens rettsregler.

Flere gemeinder bidrar tilsammen til en Kreis eller en Landkreis, som er neste administrative enhet. Til denne regelen hører flere unntak. Noen mindre gemeinder uten egen forvaltning er slått sammen i et forbund som i sin tur tilhører en Kreis. Andre gemeinder, vanligvis byer, tilhører ingen Kreis, men kalles da ofte for kretsfri by.

Se også
-------

* Tysklands lokalforvaltning

Referanser
----------

1. ↑  Grundgesetz artikkel 28 Besøkt 28. april 2012
2. ↑  Insolvenzordnung (Konkurslov) Tysklands justisdepartement Besøkt 27. april 2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) Municipalities in Germany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Fra festlokalet i velhuset.
**Grefsen og Disen Velhus** – populært kalt «**Svetter'n**» – ligger i Kjelsåsveien 18, altså midt i mellom strøkene Grefsen og Disen, i Bydel Nordre Aker i Oslo.

Bygningen er oppført på Byantikvarens gule liste – en oversikt over registrerte verneverdige kulturminner og kulturmiljøer i Oslo. 21.juni 2010 mottok Svettern kulturskiltet «blåmerke» av selskapet for Oslo Byes Vel.

Pr. 2012 brukes Grefsen og Disen Velhus som selskapslokale og til kurs, seminarer og som samlinglokale for nærmiljøet. Huset har for øvrig kaffebar, frisørsalong, en butikk for barn/voksenklær og lager for et murerfirma.

Historikk
---------

Disen Vel syslet med planer om eget velhus allerede i 1912, men først i 1917, da vellene i området hadde slått seg sammen, ble det mer realisme i planene. Henrik Nissen d.y. – en av byens ledende arkitekter på den tiden – ble engasjert som arkitekt. Et murhus i nyklassisisme med den karakteristiske søylefronten reiste seg og sto ferdig i 1928. Etter mange års arbeid med tomtespørsmål og økonomi kunne Grefsen og Disen Vel den 19. mars 1929 ønske velkommen til årsmøte i eget velhus.

Huset var i full drift fra første stund.[] Det var kino i 2. etasje, og 1. etasje ble leid ut til restaurant i en del år. Revyer ble satt opp, og kor, musikkorps m.m. hadde øvelser og konserter her. Sanitetsforeningen, Grefsen Idrettslag med flere hadde basarer, møter og sammenkomster. Under andre verdenskrig ble huset beslaglagt av okkupasjonsmakten og benyttet til lasarett. Etter krigen fortsatte virksomheten med uforminsket styrke i noen år, blant annet med jazzklubben Grefsen Jazz-society. På midten av 1960-tallet ble huset bortleid i en periode, men ny drift tok til på begynnelsen av 1980-tallet. Bygningen ble pusset opp i 2007, blant annet med nytt gulv i storsalen. I 2011 ble taket skiftet med nytt belegg og en del murarbeid ble gjort.

Kuriosa
-------

Navnet «Svetter'n» stammer fra Grefsen kino – den tidligere kinoen i 2. etasje hvor det ofte var veldig varmt og nesten alltid fullt hus.
Kinoen holdt på fram til juni 1962.

Kilder
------

* *Nord i Aker gjennom 10 000 år*, Historielaget Grefsen – Kjelsås – Nydalen 2004, ISBN 82-303-0167-0
* *Sør for Maridalsvannet*, Historielaget Grefsen – Kjelsås – Nydalen, 1991
* *Under åsen – langs elva*, Historielaget Grefsen – Kjelsås – Nydalen, 1984
* *Oslo byleksikon*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grefsen og Disen Velhus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Historielaget Grefsen – Kjelsås – Nydalen
* (no) Grefsen og Disen Vel
* (no) Arkitekt Henrik Nissen d.y. (1888–1953)
* «Grefsen og Disen Velhus». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Playa la Mata
**Torre La Mata** eller **La Mata** er et tettsted omtrent 5 km nordøst for Torrevieja på Costa Blanca. Tettstedet er kjent for stranden «La Mata beach» som er den lengste stranden i Spania. La Mata har en stor populasjon av innbyggere fra Nord-Europa.

Playa la Mata
-------------

Parque Molino del AguaStranden ved La Mata (Playa la Mata) er den lengste stranden i Torrevieja. Stranden ligger i forbindelse med Laguna de La Mata Naturreservoar. Stranden er 2500 meter lang og gjennomsnittlig 30 meter bred. Den har utmerkelsen European Blue Flag flere år på rad. Utmerkelsen baserer seg på renheten på stranden, sikkerheten og vannkvaliteten.

Parque Molino del Agua ligger i la Mata helt ned til Playa la Mata og er et stort sandareal på mer enn 500 000 kvm. Her vokser forskjellige småtrær, pinjetrær og strandplanter for å holde på sanden. I parken finnes et nettverk av stier, ett fossefall og et lite basseng.

Naturparken ved La Mata - "Svaneparken"
---------------------------------------

Naturparken ved La Mata (*Parque Natural de La Mata y Torrevieja*) ser man når man kjører N332 rett utenfor Torrevieja. Der er det fint å spasere rundt i flotte omgivelser blant gressplener, vann og blomster i alle farger og der er det også et yrende fugleliv. Parken er sentral for fuglelivet og området ble erklært for "Natural Park" i 1996.

Det høye saltnivået er viktig for fuglelivet og det er over 200 ulike fuglearter som besøker området. Ifølge turistinformasjonen finnes det 2000 flamingoer ved sjøene. I tillegg finnes avosett, zapullines, pluvialis (vadefugl), stylteløper og dykkere.

Historien om saltsjøene går tilbake det 13. århundre da den første lisensen til innhenting av salt ble gitt. Saltsjøene er de eldste og største i Europa og svært viktige for økonomien i området.

Saltsjøene er skilt av et område kalt El Chaparral. Sjøen ved Torrevieja er den største, men La Mata-sjøen har til gjengjeld blitt regnet som den viktigste. Fremdeles pågår det utvinning ved Torrevieja-sjøen, mens driften i La mata er nedlagt.

Langs parken er det to stier. Den ene er en gangsti – den andre en kombinert gang- og sykkelsti. Rutene er hhv. 3 og 5,2 kilometer lange. På det høyeste punktet er det mulig å se begge lagunene samtidig med en panoramisk utsikt til Middelhavet. På klare dager kan man se helt til øya Tabarca (øy på utsiden av Santa Pola).

Torre de la mata
----------------

Der hvor A-bussen stopper i La Mata ved Plaza del Embardero de la Sal, ligger Torre de la Mata. Dette tårnet stammer fra det 1. århundret etter Kristus, og her finnes arkeologiske rester helt tilbake fra romertiden.

Marked
------

La Mata har et populært gatemarked som er åpent hver onsdag fra kl 08.00 – 13.00. Frukt og grønnsaker, sko, håndvesker er blant produktene som tilbys. Markedet holder til på *Canal de Acequión*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Torrelamata – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turistinformasjon
* Turistguide fra en lokal innbygger.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Arnulf Juul-Wedde** (1911–1972) var en norsk pressemann.

Han vokste opp på Varøya i daværende Nærøy herred, der familien drev gårdsbruk.

Han begynte som journalist i bondepartiorganet *Namdalen* i Namsos i 1935 og etablerte distriktskontor i Nærøy. I 1940 flyttet han til Steinkjer og etablerte distriktskontor for *Adresseavisen*.

I 1945 ble han redaksjonssekretær i *Nord-Trøndelag og Inntrøndelagen*, nå *Trønder-Avisa*, i Steinkjer. Fra 1950 til 1959 var han ansvarlig redaktør.

Fra 1959 til 1966 var han tilbake i *Adresseavisen* som journalist og bestyrer av Steinkjer-kontoret. Han ble som nokså ung rammet av hørselstap, noe som til slutt gjorde at han trakk seg tilbake fra journalistikken.

Han var også lokalhistorisk interessert, og bidrog til å fremme reiselivet i Nord-Trøndelag.

Referanser
----------

1. 1 2   Trønder-Avisa, side(r) 5, utgitt 1. september 1972[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Leirvik, Sveinung (1991). *Nærøy bygdebok. Bind V. Brukerhistorie. Gårder og slekter i Nærøy 1600–1964*. Nærøy kommune. s. 111.
3. 1 2 3  Solheim, John (1950). *Pressefolk. Biografiske opplysninger om Norsk Presseforbunds medlemmer* (3 utg.). Oslo: Norsk Presseforbund. s. 123.
4. 1 2 3 4 5  «Dødsfall». *Trønder-Avisa*: 5. 31. august 1972.
**Greftkjelen og Greftsprekka** er et stort grottesystem i fjellet sør for Skauvoll i Gildeskål kommune i Nordland. Hulesystemet består av to store grotter, Greftkjelen (ca 5,2 km total passasjelengde, 315 meter dyp) og Greftsprekka (ca 4,2 km lang, 250 m dyp). Grottene, som i hovedsak er fossile (tørrlagte), består av dype sjakter (opptil 120 m) og underganger med til dels kompliserte nettverk av trykkledninger.

Dagens drenering gjennom systemet er særdeles liten i forhold til dimensjonene på de tørrlagte passasjene. Hovedutviklingen av grottene må ha foregått i perioder da store vannmengder var tilgjengelig, i hovedsak under nedisinger og issmeltinger etter istider, men det er også indikasjoner på at deler av grottesystemet er særdeles gammelt, muligens hadde den opprinnelsen sitt i begynnelsen av kvartærtiden for mer enn 2,5 millioner år siden. Uran-dateringar av speleothemer (dryppstein) fra disse to grottene viser aldre på mer enn 350 000 år.

Kilder
------

* Greftkjelen Og Greftsprekka. (2009, 14. februar). I Store norske leksikon. Hentet 17. november 2013 fra .
**Ole Olai Olsen Østervold (Austevold)** (født 14. oktober 1872 i Austevoll, død 25. desember 1936 samme sted) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Østervold ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Halvor Birkeland, Rasmus Birkeland, Lauritz Christiansen, Halvor Møgster, Hans Næss, Henrik Østervold, Jan Østervold og Kristian Østervold olympisk gull i klassen *12 meter type 1907* med den norske båten «Atalanta». Det var kun én båt i denne klassen. Han var bror til Henrik, Jan og Kristian Østervold, som også var mannskap på «Atalanta».

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i seiling, 12-metersklassen type 1907

Referanser
----------

1. ↑  Schjelderup, W. M. (1922). *Bergens seilforening i 50 år*. Bergen. s. 193.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ole Østervold – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ole Østervold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ole Østervold – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Júlíus Kemp**  (født 2. desember 1967 i Reykjavík) er en islandsk filmregissør.

Biografi
--------

Kemp jobbet freelance innen film i årene 1988-1990. Han studerte filmskaping på Surrey Institute of Art & Design, University College fra 1990 til 1991.

Han har laget mange musikkvideoer og ser på den erfaringer som et springbrett til spillefilm. Hans første spillefilm, *Veggfóður: Erótísk ástarsaga* (eng. *Wallpaper: An Erotic Love Story*) handler om musikk, mote og livet til unge mennesker i Reykjavík på 90-tallet.

Júlíus Kemps siste film Reykjavik Whale Watching Massacre er den horror komedie og kommer på kino på Island i september 2009. Filmen følger en gruppe på utkikk etter hval, som forliser og blir plukket opp av en hvalfangstskute. Filmen er beskrevet som en blanding av Texas Chainsaw Massacre og The Blair Witch Project, kombinert med den møre og blodige humoren fra The Evil Dead.

Utvalgt filmografi
------------------

### Regi

* 2009 – *Reykjavik Whale Watching Massacre*
* 1997 – *Blossi/810551*
* 1992 – *Veggfóður: Erótísk ástarsaga*

### Produsent

* 2008 – *Dark Floors* (co-producer)
* 2007 – *Astrópía*
* 2006 – *Den brysomme mannen* (co-producer)
* 2006 – *Huldufólk 102* (associate producer)
* 2005 – *Strákarnir okkar*
* 2002 – *Maður eins og ég*
* 2000 – *Íslenski draumurinn*
* 1997 – *Blossi/810551*
* 1992 – *Veggfóður: Erótísk ástarsaga*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Júlíus Kemp på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Júlíus Kemp i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Júlíus Kemp på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Júlíus Kemp på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Júlíus Kemp på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Júlíus Kemp på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Júlíus Kemp hos The Movie Database Rediger på Wikidata

Portal: Island



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Gemini Man*** er en amerikansk action- og science fiction-serie som gikk på NBC i 1976. Serien handlet om den amerikansk agenten Sam Casey, som var i stand til å gjøre seg selv usynlig ved å trykke på et spesiallaget armbåndsur. Hovedrollen ble spilt av Ben Murphy. Serien var løst basert på H.G. Wells roman *Den usynlige mann*. 

*Gemini Man* var ment å skulle erstatte *The Invisible Man.* Dette var en lignende serie som gikk i 1975, men som ble avsluttet ganske kjapt på grunn av lave seertall. Men heller ikke *Gemini Man* ble noen suksess og kun halvparten av de produserte episodene ble vist på NBC.

Noen episoder ble sendt i Detektimen på NRK i 1977.

Handling
--------

Agenten Sam Casey dykker etter en sovjetisk spionsatellitt. Underveis oppstår det en undersjøisk eksplosjon som gjør at han blir eksponert for radioaktivt materiale. Han blir berget og fraktet til overflaten, men når de andre i teamet tar av ham dykkerdrakten oppdager de at ulykken har gjort ham usynlig. Hans arbeidsgiver, INTERSECT, finner imidlertid en måte å kontrollere hans usynlighet på; Ved hjelp av et armbåndsur, som går under navnet «DNA-stabiliserer», kan han slå sin usynlighet av og på. Han kan imidlertid bare være usynlig maksimalt 15 minutter hver dag, ellers vil han dø. Evnen til å kunne gjøre seg usynlig gjorde at han ble sendt på en rekke spesialoppdrag.

Referanser
----------

1. ↑  «Science-Fiction on PBS.». *www.firsttvdrama.com*. Arkivert fra originalen 14. august 2015. Besøkt 14. desember 2016.
2. ↑  Aftenposten Radio/TV – Sciencefiction og realisme i Detektimen (22.1.1977, s.10)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gemini* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Gemini* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
* Åpningsvignett (YouTube)
**Arnvid Førde** (født 16. juli 1919 i Breim, død 1. juni 2013) var en norsk fylkeslandbrukssjef og politiker (Sp).

Etter eksamen ved Norges landbrukshøgskole i 1945 var han blant annet ansatt ulike stillinger i landbrukets salgsorganisasjoner, landbrukslærer ved Gjermundnes landbruksskole 1946–1947 og 1949–1953, rektor ved Val landbruksskole 1953–1958, rektor ved Mo landbruksskole (Sogn og Fjordane fylkeslandbruksskole) 1958–1965, fylkeslandbrukssjef i Nordland 1965–1970 og fylkeslandbrukssjef i Oppland 1970–1986. Førde hadde spesialoppdrag i Landbruksdepartementet 1976–1977. I årene 1976–1988 var han formann i Samarbeidsorganet for riksoppgjøret. Gjennom dette ledet han sammen med landbruksorganisasjonene omorganiseringen av norsk meieribruk.

Førde var ordfører i Nærøy kommune i 1958, medlem av Privatskoleutvalget 1966–1977 og statssekretær i Landbruksdepartementet i Lars Korvalds regjering 1972–1973.

Førde er tildelt Deltagermedaljen og Kongens fortjenstmedalje i gull.

Kilder
------

* Hvem Hva Hvor 1974 side 166 ISBN 82-516-0100-2
* Fødselsdagsomtale i Aftenposten 16. juli 2009
* Arnvid Førde i Forvaltningsdatabasen[*død lenke*]
* Arnvid Førdes tid som statssekretær Arkivert 3. mai 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arnvid Førde hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Artikkel om Førde på lokalhistoriewiki

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Gemeinsamer Senat der obersten Gerichtshöfe des Bundes** (GmS-OBG), på tysk forkortet til *Gemeinsamer Senat* (norsk: *Fellessenatet for forbundsstatens høyesteretter*) er et felles organ (senat) for de øverste tyske føderale høyesteretter som er Bundesgerichtshof (Karlsruhe), Bundesverwaltungsgericht (Leipzig), Bundessozialgericht (Kassel), Bundesfinanzhof (München) og Bundesarbeitsgericht (Erfurt). 

Fellessenatet har tilhold i Karlsruhe og ble opprettet av Forbundsdagen i 1968. Det er sammensatt av presidentene i de føderale høyesterettene, lederne av disse domstolenes avdelinger (senater) og ytterligere en dommer fra senatene.

Funksjon og bakgrunn
--------------------

I et system der den føderale høyesterett er delt mellom domstoler oppstår behovet for å sørge for rettsenhet mellom disse domstolene, noe fellessenatet skal tjene til. Fellessenatet er således ingen vanlig domstol som trer i funksjon ved stevning eller anke, men et formidlingsorgan mellom Tysklands fem føderale høyesteretter. Senatet har meget sjelden møter. 

Da Forbundsdagen opprettet fellessenatet i 1968 var noe av bakgrunnen to tilsynelatende motstridende dommer i henholdsvis Bundesgerichtshof og Bundesverwaltungsgericht 18 år tidligere. Bundesgerichtshof uttalte i en straffesak i 1959 at salg av kondomer fra automat var uanstendig og skamløst.Bundesverwaltungsgericht i Berlin var imidlertid året etter av den oppfatning at et salg av preventiver fra automat var legitimt og mer anstendig og diskret enn et salg over disk der det måtte skje kommunikasjon (*Gedankenaustausch*) mellom selger og kjøper.

Se også
-------

* Tysklands politiske system

Referanser
----------

1. ↑  Der Spiegel 18/1970

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Tyske føderale domstoler |
| --- |
|  | *Føderale høyesteretter* | Bundesarbeitsgericht **·** Bundesfinanzhof **·** Bundesgerichtshof **·** Bundessozialgericht **·** Bundesverwaltungsgericht **·** Fellessenatet for Tysklands føderale høyesteretter |
| Føderale spesialdomstoler | Bundespatentgericht **·** Truppendienstgerichte |
| Føderal forfatningsrett | Bundesverfassungsgericht |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Ornithoptera alexandrae*** er en sommerfugl i familiegruppen svalestjerter. Den hører til blant de sommerfuglene som kalles fuglevinger. En gruppe av svalestjerter som har fått sitt navn fordi framvingene er store og trekantet, noe som gjør at de ligner fugler når de flyr. Hunnen kan oppnå et vingespenn på opptil 31 centimeter og er med det verdens største dagsommerfugl.

*Ornithoptera alexandrae* lever i den vestlige delen av Papua Ny-Guinea.

Utseende
--------

 Hunnen er større og mindre fargerik
En kjempestor sommerfugl – hunnen er verdens største dagsommerfugl. Hannen har et vingespenn på 16-20 centimeter, hunnen er opptil 31 centimeter i vingespenn og kan veie 12 gram. Hannen er påfallende smalvinget, vingene er blågrønne med svarte felter. Hunnen er sjokoladebrun med gulhvite flekker, på bakvingene er de lyse feltene dominerende. Bakkroppen er gul hos hannen, hvitaktig hos hunnen.

Levevis
-------

Larvene lever på planter av slekten *Pararistolochia* i holurtfamilien (Aristolochiaceae). Larven lagrer stoffer fra den giftige næringsplanten for sin egen beskyttelse.

Trusler
-------

Arten forekommer bare i et svært begrenset område og er truet av flere faktorer, først og fremst avskoging til fordel for oljepalme-plantasjer. En stor del av artens leveområder ble også ødelagt av et vulkanutbrudd på 1950-tallet. Den er også meget ettertraktet blant samlere, det er i dag ulovlig å omsette villfangede eksemplarer, men noe ulovlig handel foregår trolig.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* sommerfugler (Lepidoptera)
	+ gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
		- familie svalestjerter (Papilionidae)
			* delgruppe Papilioninae
				+ slekt *Ornithoptera*
					- ***Ornithoptera alexandrae*** Rothschild, 1907
					- synonym:   
					*Troides alexandrae*

Kilder
------

* www.funet.fi – Lepidoptera database
* Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist Arkivert 9. september 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ornithoptera alexandrae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ornithoptera alexandrae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ornithoptera alexandrae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ornithoptera alexandrae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Ornithoptera alexandrae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ornithoptera alexandrae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Ornithoptera alexandrae* (*Troides alexandrae*) – www.nic.funet.fi/
**Idrettslaget Bjørn West** er et fleridrettslag fra Matre i Masfjorden kommune i Vestland. Idrettslaget ble stiftet i 1961 og har tilbud innen fotball, volleyball, svømming, friidrett og skiidrett. Laget er deleier i Stordalen Skisenter, og driver også Matre svømmebasseng. Laget har lysløype på Haukeland og eget trimrom. 

Laget tilbyr blant annet allidrett for 6 til 11 åringer og *snjofokktrening* for 12 til 16 år, samt aerobic og fjelltrim. Klubbens fotballgruppe har par 2009 herrelag i 6. divisjon. Bjørn West Fotball spiller sine hjemmekamper på Brekke Idrettsplass.

Klubben er oppkalt etter basen fra krigens dager, Bjørn West (Milorg).

Arrangement
-----------

Det tradisjonelle «Bjørn West rennet» i Stordalen ble arrangert for siste gang i 2000, men terrengløpet «Matre Rundt» arrangeres 1. mai. Andre juledag arrangeres «Romjulsmarsj».

Eksterne lenker
---------------

* Bjørn West sine hjemmesider[*død lenke*]
* Bjørn West Fotball sin blogg via Hordaland Fotballkrets[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Idrettslaget Blåmann** (stiftet 1. februar 1959) er et fleridrettslag med utspring på yttersida av Kvaløya i Troms. Klubben har ved to anledninger blitt nedlagt, for så å ha blitt startet opp igjen. Siden 1997 har klubben vært i drift og har opplevd en enorm medlemsøkning, spesielt siden 2002. Klubben har i 2015 nærmere 600 medlemmer som hovedsakelig kommer fra Ersfjordbotn, Kaldfjord, Tromvik og Håkøybotn.

En av de største dagene i klubbens historie fant sted i september 2009 da klubbens kunstgressbane sto ferdig. I 2011 ble friidrettsanlegget åpnet, og 6. juni 2015 ble klubbhuset offisielt åpnet. Neste prosjekt ble realisering og bygging av skatepark. Hele anlegget heter Blåmann Idrettspark. Den mest kjente av medlemmene var Johannes Johnsen (populært kalt Johs eller bare Jossa), som var med å stifte klubben i 1959. Han fikk Tromsø kommunes kulturpris i 2007 for sitt arbeid for idretten. Nåværende[*når?*] leder av klubben er Rita Pedersen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Norges Fotballforbund: IL Blåmann - Fotball

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Troms Fotballkrets, avdeling 2, 2020 |
| --- |
|  | 
* Blåmann
* Fløya 3
* Hamna
* Lyngen/Karnes 2
* Skarven
* Skjervøy 2
* Storfjord

 | Norges flagg |

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Idrettslaget Frogg** (stiftet 16. september 1916, oppløst 2008) var et norsk idrettslag fra Oslo. Klubben ble stiftet som *Ski- og Ballklubben Frogg* og hadde fra starten tilhold omkring Christian Kroghs gate, men flyttet til Kampen etter å ha slått seg sammen med *Tøienkameratene* i 1921. I 1945 slo klubben seg sammen med *Kampens Idrettslag* og skiftet navn til *Idrettslaget Frogg*.

Frogg drev med bandy, fotball, håndball, ishockey, marsj/gang og ski. Klubben er mest kjent for sin ganggruppe, hvor Edgar Bruun var den store profilen. Han satte i 1936 verdensrekord i 50 km kappgang.

Frogg ble med i fotballforbundet i 1921, og ble kretsmester i klasse C i 1928. I perioden 1928 til 1938 hadde Frogg et habilt fotballag, mens etter krigen sank klubben i divisjonssystemet. Klubben holdt det imidlertid gående i lavere divisjoner fram til 1990. Ishockeyavdelingen var aktiv noe lengre. Frogg stilte lag i ishockeyserien inntil 2005/06-sesongen.

5. desember 2008 ble klubben registrert nedlagt på Norges Idrettsforbunds nettsider.

Referanser
----------

1. ↑  Stig M. Berg (12. oktober 2008). «Edgar Bruun og I.L. Frogg». Besøkt 19. september 2012.
2. ↑  Arne Brustad, red. (1952). *Aktive fotballspillere*. Oslo: Idrettsforlaget A/S. s. 605.
3. ↑  «Kjell Bekkelund Oslo Frogg». VG. 13. september 1975.
4. ↑  Brynjulf Nygaard (17. september 1991). «Jubileum på gamle minner». Aftenposten Aften.
5. ↑  «Tabellen: 4. divisjon avd. A 05/06». www.n3sport.no. Arkivert fra originalen 4. november 2013. Besøkt 23. oktober 2013.
6. ↑  «Frogg IL - ishockey». Norges Idrettsforbund. Besøkt 23. oktober 2013. [*død lenke*]
7. ↑  «Frogg IL». Norges Idrettsforbund. Besøkt 23. oktober 2013. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* I.L. Frogg på Kampen Historielag nettside.
**Olivenfly** (*Trisateles emortualis*) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly (Erebidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 24 – 29 mm), slankt, olivgrønt nattfly. Ulikt andre norske viftefly har den ikke påfallende lange labialpalper. Vingene er olivgrønne, men blekner fort til grått på døde eksemplarer. Forvingen har to smale, nesten rette, gule tverrlinjer, bakvingen en slik linje. Begge vingepar har en smal, kommaformet, gulaktig flekk nær midten, men denne er ofte utydelig, særlig i bakvingen.

Levevis
-------

Gulbåndflyet lever i varmekjær løvskog. Larvene lever på visne blader av eik, sjeldnere bøk, de kan også spise friske blader. Den overvintrer som puppe på bakken spunnet inn mellom de døde bladene. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – august.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst sør og nord, og i det nordlige Asia østover til Japan. I Norge er den funnet spredt i den sørligste landsdelen fra Østfold til Vest-Agder. Den er lokal og sjelden, men har muligens blitt vanligere de siste årene.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler – Gulbåndfly [*død lenke*]
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Trisateles emortualis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *olivenfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *olivenfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *olivenfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *olivenfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *olivenfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Trisateles emortualis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Bernt Henrik Lund** (født 14. august 1924 i Aker, nå Oslo) er tidligere offentlig tjenestemann, embetsmann og diplomat. Han var sentral i norsk utviklingshjelp i 1980- og 1990-årene, og var departementsråd i Departementet for utviklingshjelp 1985–1989 og etter at departementet ble innlemmet i Utenriksdepartementet assisterende utenriksråd i 1990. Han var deretter ambassadør til Namibia.

Familie
-------

Han var sønn av Diderich H. Lund og Sigrid Helliesen Lund. Han var gift fra 1951 til 1963 med Bente Onsager Lund, og de var foreldre til samfunnsøkonomen Diderik Lund. I 1966 giftet han seg med Ebba Sundt født i 1927 (f. Andersson) og de har datteren Tanja C. Lund, født 1966.

Bakgrunn og virke
-----------------

Lund tok examen artium i 1942 og ble samme år arrestert for illegal avisvirksomhet. Ble satt på Grini og deretter sendt til Sachsenhausen, hvor han satt frem til frigjøringen i 1945. Etter krigen studerte han statsvitenskap ved universitetet i Stockholm og avla der pol.mag.-eksamen i 1949. Fra 1963 til 1967 ved Norges Kommunal- og Sosialskole som lektor, senere rektor.

Han var medlem av Oslo bystyre 1956–1967, og fra 1960 også av formannskapet. Han ledet også flere kommunale styrer og utvalg, bl.a. Oslo skolestyre 1964–1967.

Fra 1967 var han kommunal administrator, som sykehusrådmann i Oslo 1967–1969 og finansrådmann 1970–1985. Fra 1985 var han statlig embetsmann, som departementråd i Departementet for utviklingshjelp 1985–1989 og spesialråd for bistand (assisterende utenriksråd) i Utenriksdepartementet i 1990, da han ble utnevnt til ambassadør og NORADs stedlige representant i Namibia.

Bernt H. Lund har mottatt en rekke ordener og utmerkelser i Norge og utlandet. Han er bl.a. kommandør av Dannebrogordenen, den svenske Nordstjärneorden, Finlands løves orden, Den islandske falkeorden og Order of the British Empire, og han har mottatt St. Hallvard-medaljen fra Oslo kommune og Venstres miljøpris.

Han var medforfatter til boken *Tidsvitner – Fortellinger fra Auschwitz og Sachsenhausen* (2006, Gyldendal).

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Bernt Henrik Lund, Store norske leksikon-ID Bernt\_Henrik\_Lund[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Studentene fra 1942*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1942. 1967. s. 350.
4. ↑  «Tidligere mottakere av St. Hallvard-medaljen». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 10. januar 2014. Besøkt 30. januar 2017.
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Bernt H. Lund om sine erfaringer som politisk fange under andre verdenskrig Arkivert 29. august 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Bernt Gustav Somdalen** (født 1. juli 1917 i Bodø, død 7. juni 1986 i Oslo) var en norsk frontkjemper under andre verdenskrig. 

Etter at han kom tilbake fra fronten var Somdalen infiltratør og angiver for Gestapo. 

Han ble i 1947 av Eidsivating lagmannsrett dømt til døden for landssvik. Dommen ble anket til Høyesterett og i 1948 omgjort til livsvarig tvangsarbeid. Ifølge Ingeborg Solbrekkens undersøkelser i landssvikarkivet ble Somdalen brukt av politiet som vitne og medhjelper i andre landssviksaker. Han ble for eksempel presentert som «politifullmektig Bang» ved avhør av andre mistenkte for landssvik. Kjell Fjørtoft skriver at han på Østfronten tjenestegjorde i saniteten og begynte som angiver for SD da han kom tilbake i 1943. Ifølge Fjørtoft medvirket Somdalen ikke ved tortur, men var med på arrestasjoner. I flere tilfeller opptrådte han som provokatør overfor motstandsbevegelsen. Fjørtoft skriver at bruken av Somdalen i etterforskningen fra 1945 var pinlig for politiet som forsøkte å dekke over saken.

Referanser
----------

1. ↑  «Bernt Gustav Somdalen - Ministerialbok for Østre Aker prestegjeld 1934-1938 (0218bP) - Digitalarkivet». *www.digitalarkivet.no* **(norsk)**. Besøkt 2. desember 2020.
2. ↑  «Bernt Gustav Somdalen - Døde 1951 - 2014 - Digitalarkivet». *www.digitalarkivet.no* **(norsk)**. Besøkt 2. desember 2020.
3. ↑  Grav på Vår Frelsers Gravlund - Gravferdsetaten Oslo kommune
4. ↑  Dag og Tid, 12. juni 2015, s. 11.
5. ↑  Lot krigsforbrytere etterforske - Vårt Land 15. juni 2015
6. ↑  Pryser, Tore: Arkivmaterialet som forsvant. *Dagbladet*, 21. desember 1998, s. 42.
7. ↑  Fjørtoft, Kjell (1997). *Oppgjøret som ikke tok slutt*. [Oslo]: Gyldendal. ISBN 8205244936.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Brun rosemåler** (*Anticlea badiata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne kontrastrikt fargete arten finnes bare i de sørligste delene av Norge.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 25 – 31 mm), slank, kontrastrikt farget måler. Vingenes grunnfarge varierer fra beige til ganske mørkt gråbrun, men arten har alltid skarpe, mørke tverrstriper. **Forvingen** er brunlig, ved roten med et svartkantet, grått tverrbånd. Utenfor dette har den vanligvis to lysbrune bånd som er skilt fra hverandre av en tynn, mørkbrun stripe. Rundt midten av vingen har den et ganske bredt, brunhvitt tverrbånd, dette er på yttersiden avgrenset av 2-4 smale, bølgete, brune tverrstriper, en av disse er brunsvart og tydeligere enn de andre. I vingespissen har den en bølgete, svart skråstrek, langs vingens ytterkant en smal, bølgete, hvit tverrstripe. Mist på ytterkanten er det en trekantet, hvit flekk som er en del av denne tverrstripen. **Bakvingen** er silkeaktig gråhvit. Larven er lang og slank, naken, grønnaktig grå med en lys sidestripe og gulbrunt hode.

Levevis
-------

Brun rosemåler finnes i hager, parker og buskmark. Larvene lever på arter i roseslekta (*Rosa* spp.). Denne arten flyr om natten alt i mars – april, og kommer ofte til lys.

Utbredelse
----------

Brun rosemåler finnes over det meste av den palearktiske sone. I Norge er den funnet på Østlandet og Sørlandet, langs kysten til Rogaland.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brun rosemåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brun rosemåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brun rosemåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brun rosemåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brun rosemåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brun rosemåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Earophila badiata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths, *Anticlea badiata*
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Norsk rødliste for naturtyper** viser hvilke naturtype som har risiko for å gå tapt fra Norge. Rødlista er utarbeidet av Artsdatabanken i samarbeid med fageksperter.

Artsdatabanken lager også **Norsk rødliste for arter**.

Nasjonale rødlister må ikke forveksles med IUCNs rødliste (også kalt *internasjonal rødliste*), siden status for listene kan variere mye innenfor samme art, selv om de samme kategorier og kriterier ligger til grunn for begge.

Norsk rødliste for naturtyper
-----------------------------

Gjeldende rødliste for naturtyper i Norge ble publisert av Artsdatabanken den 20. november 2018 og heter **Norsk rødliste for naturtyper 2018**. 

### Om Norske rødlister

Det er IUCN som har utarbeidet kategorier og kriterier for rødlisting. I den nye nasjonale rødlista for naturtyper har nye kategorier blitt innført for å passe til de internasjonale kriteriene.

### Norsk rødliste for arter

Norsk rødliste for arter) 2018 viser hvilke arter som har risiko for å gå tapt fra Norge. Rødlista er utarbeidet av Artsdatabanken i samarbeid med fageksperter.

### Norsk fremmedartsliste

Norsk fremmedartsliste (før: norsk svarteliste) er en oversikt over fremmede arter i Norge, med økologiske risikovurderinger for et utvalg av artene. *Norsk svarteliste* utkom første gang i 2007, utgitt av Artsdatabanken, og utarbeidet i samarbeid med vitenskapelige eksperter.

Se også
-------

* Arter på norsk rødliste
* Norsk rødliste for naturtyper
* Karplanter på norsk rødliste 2010
* IUCN
* IUCNs rødliste (internasjonal rødliste)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens rødliste for naturtyper». Artsdatabanken. 20. november 2018. Besøkt 26. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

**Nasjonale lenker:**

* Artsdatabanken
* Norsk rødliste for naturtyper, 2018 er siste versjon
* Norsk rødliste for arter, 2015 er siste versjon.
* Fremmedartslista, 2018 er siste versjon

**Internasjonale lenker:**

* IUCN Red List of Threatened Species™
* Artdatabanken Sverige
**Mafrian** (syrisk *Maphryānā*) var fra 629 til 1860 en kirkelig tittel i den syrisk-ortodokse kirke som var forbeholdt den øverste biskopen på persisk område (i motsetning til den syrisk-ortodokse moderkirke, som holdt til i Østromerriket). Innehaveren var kirkens biskop av nest høyest rang etter patriarken av Antiokia. Tittelen ble etter hvert utvidet til *mafrian og Østens katolikos* for å tydeliggjøre at den syrisk-ortodokse kirke opprettholdt kravet på Østens katolikat, dvs. hele kirken i Persia. Denne hadde etter konsilet i Efesos (431) falt til Østens kirke, som av den syrisk-ortodokse kirke ble ansett som kjettersk.

Setet for mafrianen var frem til 1089 Tikrit, deretter Mosul, og fra 1155 Mar Mattai-klosteret, samtlige nord i dagens Irak. Utover århundrene sank andelen syrisk-ortodokse kristne i Persia, slik at tittelen mistet sin opprinnelige betydning. *Mafrian og Østens katolikos* ble dermed etter hvert en ren ærestittel for patriarkens stedfortreder (og vanligvis selvskrevne etterfølger). Tittelen ble avskaffet i 1860.

Patriarken av Antiokia gjeninnførte i 1964 tittelen *Østens katolikos* (*og metropolitt av Malankara*; men ikke *mafrian*) for overhodet av de syrisk-ortodokse kristne i den indiske regionen Malankara. Denne tittelen er fremdeles i bruk i den malankarisk-ortodoks-syriske kirke, men ble i den syrisk-ortodokse kirke i 2002 endret til *katolikos av India*.

Se også
-------

* Katolikos
* Liste over mafrianer
* Østens katolikos

Eksterne lenker
---------------

* Historikk av tittelen Arkivert 21. juli 2011 hos Wayback Machine. (engelsk)
**Bernt Moe** (født 1. juni 1814 i Christiania, død 5. juni 1850) var en norsk personalhistoriker.

Liv
---

Han var sønn av kjøpmannen Ole Moe (død 1834) og Ingeborg Mørch. I 1832 ble han student, men fortsatte ikke studiene. I stedet drev han egne studier av norsk historie, særlig personalhistorie. I 1837 ble han ansatt som assistent i Riksarkivet, som da var et kontor under Finansdepartementet. Da det ble opprettet en egen stilling som riksarkivar, søkte han på denne posten, men det ble Henrik Wergeland som fikk den. Han døde 36 år gammel, «efter mange Aars Brystsvaghed».

Han utga blant annet en *Beskrivelse over Christiania* (1838) og en bok med biografiske opplysninger om Eidsvollsmennene, og utga et *Tidsskrift for den norske Personalhistorie* fra 1840 til 1846, samt sto for utgivelsen av *Kongeriget Norges Stats-Calender* for 1844, 1846 og 1848. Ellers skrev han artikler i *Militairt Tidsskrift*, *Norsk Penning-Magazin*, *Bien*, *Skilling-Magazin*, *Den Constitutionelle* og *Morgenbladet*.

Referanser
----------

1. ↑  Dødsannonse i *Morgenbladet 1850.06.14*. Norge;Oslo;;Oslo;;;;.

Litteratur
----------

* Halvorsen, J.B. (1896). *Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880*. Kristiania: Den Norske Forlagsforening.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND
 |
***Norsk skole*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Avisen ***Våre skoler og høyskoler*** ble innlemmet i *Norsk skole*.

Avisen ble startet høsten 1941. *Norsk skole*s utgave nr. 2 er datert 27. september. Utgivere var Karsten Heli og Einar Høigård. Omtrent samtidig startet publikasjonen *Våre skoler og høyskoler*, laget av søstrene Helga Stene og Aasta Stene. De to avisene gikk sammen og ble i fortsettelsen utgitt under navnet *Norsk skole*.

Avisen fungerte som et illegalt kontaktorgan for lærere og skolefolk, som aktivt og effektivt hindret Quisling og tyskerne i deres bestrebelser for å nazifisere den norske skolen. Det var en stensilert avis.

Karsten Heli hadde vært medlem av sentralstyret i Norsk Lektorlag, et sentralstyre som ble oppløst under okkupantene. Han ble senere arrestert, men avisen klarte å fortsette virksomheten med noen spredte nummer helt fram til frigjøringen.

Referanser
----------

1. ↑  Side 20. Hans Luihn (red): *Illegale aviser 1940 – 1945*. AL Biblioteksentralen (1995) ISBN 82-7022-165-1
2. ↑  Side 196. Hans Luihn: *De illegale avisene*, Universitetsforlaget (1960)

Portal: Andre verdenskrig
**Bernt Eide** (født 16. februar 1953) er en norsk fotograf og journalist, bosatt i Oslo.

Eide har vært fotograf i *Klassekampen* og arbeidet som frilansfotograf. Han har nå stillingen som høgskolelektor i fotojournalistikk ved Høgskolen i Oslo. Der har han, sammen med Per-Anders Rosenkvist, stått for oppbyggingen av skolens fotojournalistutdanning. I 2012 leverte han en masteroppgave i Journalistikk på Universitetet i Oslo. Tittelen på oppgaven er *"Bilder i Samfunssfag" hvor han* studerer "teori for bilder i samfunnsfag utfra en perseptuell tilnærming".

Han står bak dokumentasjonsprosjektet *Nasjonens barn*, om hvordan ulike deler av staten Norge på 1900-tallet arbeidet for å bli kvitt romanifolket eller taterne. Prosjektet er støttet av Fritt Ord og Norsk kulturråd, og er presentert både i form av utstilling og bok.

Han er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Bibliografi
-----------

* *Nasjonens barn* (sammen med Ellen Aanesen), Conflux forlag (2008) ISBN 978-82-92948-00-2

Referanser
----------

1. ↑  «Ansattliste». Arkivert fra originalen 4. april 2015. Besøkt 2. april 2015.
2. ↑  Bernt Eide. «Bernt Eides hjemmeside». Arkivert fra originalen 6. februar 2015. Besøkt 2. april 2015.
3. ↑  Bernt Eide. «Eides Masteroppgave». Besøkt 2. april 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Nasjonens barn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** NMFF **·** KulturNav
 |
**Ralph Everard Gonsalves** (født 8. august 1946 i Colonarie) er en sanktvinsentisk politiker for Unity Labour Party (ULP). Han er siden 2001 statsminister i Saint Vincent og Grenadinene.

Gonsalves er utdannet med bachelorgrad i samfunnsøkonomi og mastergrad i statsvitenskap fra University of the West Indies på Jamaica. Han studerte deretter videre i Storbritannia, der han oppnådde doktorgrad i statsvitenskap fra University of Manchester og tok *Degree of Utter Barrister* ved Gray's Inn i London. Han arbeidet som advokat før han ble politiker på heltid. 

Mellom 1974 og 1994 var han aktiv i United People's Movement og Movement for National Unity. I 1998 ble han partileder i Unity Labour Party og året etter ble han opposisjonleder. Etter valget i 2001 ble han statsminister, en post han forsvarte i valgene i 2005 og 2010. Han har samtidig finans, økonomisk planlegging, forsvar, justis, grenadinske saker og energi i sin portefølje.

Referanser
----------

1. ↑  About the Prime Minister  Arkivert 13. september 2011 hos Wayback Machine. Office of the Prime Minister.
2. ↑  St Vincent and the Grenadines - Head of Government Arkivert 5. januar 2013 hos Wayback Machine. Commonwealth Secretariat

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things
 |
**Stenkilætten** er et navn som i ettertid er blitt satt på den kongsslekt som styrte over Sverige (eller deler av Sverige) fra ca. 1060 til 1120-tallet. 

Ættens navn er fra dens første konge, Stenkil, som i henhold til Vestgøtalovens kongeliste nedstammet fra Vestergøtland, men som ble valgt til konge av sveaerne ettersom han var giftet inn i den gamle kongsætten som døde ut ca. 1060. Stenkil døde i det store omveltningsåret 1066 og vår kunnskap om de neste to århundrene er svært usikker og sparsommelig.

Umiddelbart etter at Stenkil døde skal det ha brutt ut innbyrdeskriger mellom to tronpretendenter som begge hette Erik, den ene kan ha vært Stenkils sønn. Det er derimot sikkert at Stenkil var far til kongene Halstein og Inge Stenkilsson den eldre. Halstein ble far til kongene Filip og Inge den yngre. Når Ragnvald Knaphövde (antageligvis en sønn av Inge den eldre) døde var også Stenkilsætten utdødd på mannssiden.

Antageligvis var samtlige konger på 1100-tallet på et eller annet vis beslektet med Stenkilsætten. De forbindelser som er kjente gikk via Inge den eldres barn – tre døtre og en sønn: Margret Fredskolla (gift med kong Magnus Berrføtt av Norge), Katarina Ingesdatter, Kristina Ingesdatter og den før nevnte Ragvald Knaphövde. 

Margrets sønn fra andre ekteskap med den danske kongen Nils av Danmark, Magnus Nilsson eller Magnus den sterke som han er blitt kjent som, gjorde et forsøk på den svenske kronen gjennom slektskapet via moren og klarte å bli valgt til konge av vestgøterne (men aldri over hele Sverige). 

Katarina ble svigermor til Erik den hellige som ble stamfar for Erikætten. Ragnvald ble morfar til den danske prinsen Magnus Henriksson som gjorde et forsøk på den svenske kronen ca. 1160 og drepte både Sverker den eldre og (muligens) Erik den hellige. Noen direkte kobling mellom Stenkilætten og Sverkerætten er ikke kjent, men Kristina Ingesdatter ble mormorsmor til Karl Sverkerssons ektefelle.
**Magadisjøen** er en cirka 100 km² stor salin sodasjø i Kenya. Innsjøen ligger i et område med vulkansk aktivitet, lengst sør i Riftdalen (Kenya), nær grensen mot Tanzania og like sørvest av hovedstaden Nairobi.

Magadisjøen er blant annet kjent for sitt rosa vann (under algeoppblomstringer) og hordene med dvergflamingoer og rosenflamingoer som besøker innsjøen. I 1962 registrere man hele 1 100 000 par med dvergflamingoer der.

Innsjøen får tilførsel av vann fra naturlige varme kilder med høy alkalitet. Vannet kan holde opp mot cirka 83–86 °C og renner ut i lagunene. De fleste kildene ligger langs de nordvestre og sørlige breddene. En enkelt fisk holder også til i innsjøen, ei ciklide (*Alcolapia grahami*). I tørketiden kan opp mot 80 prosent av innsjøen forsvinne og enorme saltpanner avdekkes.

Et lite stykke sør for Magadisjøen ligger også den cirka 600 km² store Natronsjøen, hvorav brorparten ligger i Tanzania. En gang i tiden (i pleistocen til midtre holocen) var imidlertid disse sjøene samme innsjø, og den var fylt med ferskvann.

Referanser
----------

1. ↑  *Lake Magadi*, Kenya. elevationmap.net Besøkt 2016-04-08
2. ↑  del Hoyo, J. (2016). Flamingos (Phoenicopteridae). In: del Hoyo, J. Elliott, A. Sargatal, J. Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. Besøkt 2016-03-26

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Magadi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |