recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Philip Hinchcliffe** (født 1. oktober 1944) er en britisk TV-produsent, som er mest kjent for ha vært produsent på BBCs science fiction-serie *Doctor Who* i 1970-årene. Hans første store prosjekt var som manusredigerer på *Alexander the Greatest* (1971).

Hinchcliffe gikk på Slough Grammar School og Pembroke College i Cambridge. Han tok over som produsent av *Doctor Who* etter Barry Letts i 1974 og den første historien han ble kreditert som produsent på er *The Ark in Space*. Han hadde forberedt seg på denne jobben ved å følge Letts under produksjonen av den forrige historien, *Robot*. Den første sesongen produserte han stort sett manus som var bestilt av det forrige produksjonsteamet og det var ikke før i den neste sesongen at hans innflytelse kunne ses i serien.

Hinchcliffe og manusredigerer Robert Holmes forandret en del på serien. Den ble mørkere og mer voksen med en gotisk atmosfære påvirket av skrekkfilmene fra Hammer Films. Dette er spesielt fremtredende i historier som *Pyramids of Mars* og *The Talons of Weng-Chiang*.

Mens Hinchcliffe var produsent, mottok BBC klager fra Mary Whitehouse, som var styreleder i National Viewers' and Listeners' Association. Hun klagde på at serien ikke passet for barn og at den kunne traumatisere dem. NVLA hadde vært kritiske til serien siden begynnelsen av 1970-årene, men klagene nådde høydepunktet da den Hinchcliffe-produserte historien *The Deadly Assassin*, hvor Goth prøver å drukne Doktoren, ble vist. Selv om BBC offentlig forsvarte serien, ble Hinchcliffe flyttet til thrillerserien *Target* i 1977. Den nye produsenten, Graham Williams, fikk beskjed om å gjøre serien mindre skummel.

Hinchcliffe skrev også bøker basert på *Doctor Who*-historiene *The Keys of Marinus*, *The Seeds of Doom* og *The Masque of Mandragora* for Target Books.

Etter *Doctor Who* jobbet Hinchcliffe på flere serier, inkludert *Taggart*, *Private Schulz* og *The Last Musketeer*. Datteren Celina Hinchcliffe er en programleder som jobber på sportsprogrammer hos BBC.

Referanser
----------

1. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 134726[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 3683, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   NooSFere, oppført som Philip HINCHCLIFFE, NooSFere author ID 1629, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Philip Hinchcliffe på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Philip Hinchcliffe i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Philip Hinchcliffe på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Philip Hinchcliffe på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Philip Hinchcliffe på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Philip Hinchcliffe hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Biografi hos On Target

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**«Who's Sorry Now?»** er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Ted Snyder (melodi) samt Bert Kalmar og Harry Ruby (tekst). Den ble publisert i 1923.

«Who's Sorry Now?» var med i Brødrene Marx-filmen *En natt i Casablanca* (1946), regissert av Archie Mayo og utgitt av United Artists.

Sangen har blitt spilt inn på plate av en rekke artister. The Tiny Hill Orchestra spilte den inn i 1945 (Mercury 2041). En annen versjon ble spilt inn av Jerry Gray and his Orchestra (Decca 27862).

«Who's Sorry Now?» ble spilt inn av Connie Francis i 1958 og siden da har sangen blitt nært forbundet med henne på grunn av den enorme populariteten til hennes versjon. Den ble hennes gjennombruddshit. Francis' far hadde mast på henne til å spille inn «Who's Sorry Now?» Connie delte ikke farens entusiasme, men da en innspillingssession i januar 1958 (formodentlig hennes siste, ettersom hun ikke hadde vunnet fremgang med hits) ble avsluttet tidlig, brukte hun den tiloversblevne studiotiden til å spille inn «Who's Sorry Now?» som en goodwillgest til faren. Den ble utgitt på singlen MGM Records K12588. Produsent var Harry Meyerson.

Salget i USA lå til slutt på sammenlagt én million enheter.

Ella Fitzgerald inkluderte sangen på sin LP på Verve, *Let No Man Write My Epitaph* (1960), kun akkompagnert av pianist Paul Smith.

Marie Osmonds tredje studioalbum, utgitt i 1975, hadde en nyinnspilling av «Who's Sorry Now?» som tittelspor. Den ble også utgitt på singlen MGM Recrds M 14786.

En versjon med Lyn Paul ble utgitt på singlen Polydor 2057 514 i september 1974. Produsent var David Mackay.

Leland Palmer, Ann Reinking og Erzsebet Foldi fremførte sangen i spillefilmen *Bak kulissene* (*All That Jazz*, 1979)

«Who's Sorry Now?» var bonusspor på albumet *Your Song* (2009) med Harry Connick Jr..

Den var også bonusspor på albumet *Tried and True* (2010) med Clay Aiken.

Sangen var emne for en rettstvist i den amerikanske høyesterettssaken *Mills Music v. Snyder, 469 U.S. 153* (1985).

Norsk versjon
-------------

Arve Sigvaldsen har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Hvor er du nå».

### Innspilling

* Lillian Askeland. Utgitt på LP-platen *Countryfest 6* (Talent TLS 4042) i 1980.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Connie Francis | Storbritannias flagg Storbritannia | # 1 | 25 | 5. april 1958 |
| Connie Francis | USAs flaggBillboard Hot 100-listen | # 4 |  | 1958 |
| Marie Osmond | USAs flagg Billboard Easy Listening-listen | # 21 |  | 1975 |
| Marie Osmond | USAs flagg Billboard Hot Country Singles-listen | # 29 |  | 1975 |

Referanser
----------

1. ↑  Furia, Phillip; Lasser, Michael: *America's Songs: The Stores Behind the Songs of Broadway, Hollywood, and Tin Pan Alley*, CRC Press, s. 36 ISBN 0415972459
2. ↑  A Night in Casablanca (1946) på Internet Movie Database
3. ↑  Decca Records in the 27500 to 27999 series[*død lenke*]
4. ↑  Bak kulissene (1978 på Internet Movie Database
5. ↑  Chart Stats - Connie Francis - Who's Sorry Now?

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Karen Højte Jensen** (født 1938) er en dansk politiker. Hun var medlem av Folketinget fra 1979 til 1998, valgt for Det Konservative Folkeparti.

Liv og virke
------------

Hun vokste opp på gård på Tåsinge. Hun gikk lærerseminaret i Skårup ved Svendborg og underviste i folkeskolen.

Jensen ble valgt inn i styret i sin lokale konservative velgerforening i 1971 og i Hvalsø kommunestyre i 1978. Det ble begynnelsen på til sammen 31 år som kommunepolitiker i Hvalsø og senere Lejre kommune.

Fra 1979 til 1998 var Jensen medlem av Folketinget for Roskilde amtskrets. Hun satt ti år i Folketingets finansutvalg. Hun var også de konservatives sosialpolitiske ordfører.

Hun var leder for Det Konservative Folkepartis kvinneorganisasjon fra 1989 til 2004.

I 1997 ble hun utnevnt til ridder av 1. klasse av Dannebrogordenen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Karen Højte Jensen (KF)» **(dansk)**. Folketinget. Besøkt 25. september 2023.
2. 1 2 3 4  «Konservativ kvindeforkæmper». *Vejle Amts Folkeblad* **(dansk)**. Ritzau. 1. desember 2008. Besøkt 25. september 2023.
3. 1 2 3  Vistar, Agnete (22. desember 2009). «Karen Højte tager afsked med politik» **(dansk)**. Sjællandske Nyheder. Besøkt 25. september 2023.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kinas flagg Kina |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | BC2, individuelt |
| Sølv | London 2012 | BC1-2, lag |
|  VM i boccia |
| Gull | Lisboa 2010 | BC2, par |

**Yan Zhiqiang** (født 22. oktober 1987) er en kinesisk handikappet bocciaspiller som konkurrerer i klassen BC2, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

Yan deltok ved VM i boccia 2006 i Rio de Janeiro, i klassen BC2. I den individuelle konkurransen kom han på 11.-plass. Ved paralympiske sommerleker 2008 deltok han både individuelt og i parkonkurransen i klassen BC1-2. Individuelt kom han på andreplass i sin gruppe i gruppespillet, med to seire og et tap, men gikk ikke videre til sluttspillet. I parkonkurransen kom Kina på 4.-plass, etter at de tapte bronsefinalen 4-5 for Spania.

Han vant gull individuelt ved VM i boccia 2010, etter seier 5-2 over britiske Nigel Murray i finalen. I lagkonkurransen ble imidlertid Kina slått ut i kvartfinalen, der de tapte på tiebreak mot Spania, etter 8-8 ved full tid. Ved Asian Para Games 2010 i Guangzhou kom han på 9.-plass, og året etter kom han på 6.-plass ved Verdenscupen i boccia 2011, der Kina fikk 9.-plass i lagkonkurransen i klassen BC1-2. Etter dette var han rangert som nummer 2 i verden i sin klasse ved utgangen av 2011.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han to sølvmedaljer. Individuelt fikk han sølv i klassen BC2. Han slo sørkoreanske So-Yeong Jeong 5–2 i semifinalen, men tapte 8–0 for Maciel Sousa Santos i finalen. I lagkonkurransen fikk Kina også sølv i klassen BC1-2, etter 10–5-tap mot Thailand i finalen.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Beijing 2008 Paralympic Games - Boccia - Mixed Team BC1-BC2*, besøkt 23. oktober 2012.
2. ↑  CPISRA - *World ranking list of BC2 - Friday, Dec 16 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 9. februar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Zhiqiang Yan
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Anders Gjermshus** (født 23. september 1985) er en norsk tidligere fotballdommer og investeringsrådgiver. Han er medlem av Hamar Idrettslag i Indre Østland Fotballkrets og var aktiv i Adeccoligaen frem til 2017. Etter degradering til PostNord-ligaen avsluttet han sin dommerkarriere i 2018. Han fikk sin debut i Adeccoligaen 2011, hvor han ble tildelt tre kamper. Hans første kamp var Bodø/Glimt mot Løv-Ham (0–2) den 4. september 2011.

I 2012-sesongen fikk han sitt definitive gjennombrudd som fotballdommer da han ble tildelt 16 kamper i Adeccoligaen 2012, samtidig som han også ble tildelt to kamper i NM i fotball for menn (1. og 2. runde). Han fungerte også som fjerdedommer i enkelte kamper i Tippeligaen 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Transfermarkt.co.uk – Profil, Anders Gjermshus (Besøkt 7. april 2013)
2. ↑  Fotball.no – Dommeroppsett Tippeligaen 2012 – runde 5 (Av Mari Waagaard Thomassen. Publisert 18. april 2012, besøkt 7. april 2013)

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Norsk Fotballdommerforening[*død lenke*]
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Bueskyting |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
|  Paralympiske leker |
| Gull | London 2012 | Compound W1 |
| Bronse | Beijing 2008 | Compound W1 |
| Bronse | Athen 2004 | Compound lag |
| Bronse | Athen 2004 | Compound W1 |

**Jeff Fabry** (født 14. april 1973 i Hanford i California) er en amerikansk funksjonshemmet bueskytter, som konkurrerer i klassen W1. Han er handikappet fordi han mistet det meste av venstre arm og fot i en motorsykkelulykke da han var 15 år gammel, og begynte med bueskyting i 1997. 

Han er gift og har to barn.

Meritter
--------

Han deltok i sitt første Paralympics i 2004, der han fikk bronse individuelt i klassen W1, bak hhv John Cavanagh og Anders Grönberg. Han fikk også bronse i lagkonkurransen, sammen Aaron Cross og Kevin Stone. Ved Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing fikk han igjen bronse i klassen W1, der David Drahonisky vant gullet.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London vant han gull individuelt med buetypen *compound*, i klassen W1. I plasseringsrunden fikk han nest beste poengsum, med 659 poeng. Fabry slo britiske John Cavanagh 7-1 i kvartfinalen og canadiske Norbert Murphy 7-3 i semifinalen, før han til slutt slo tsjekkiske David Drahoninsky i finalen.

Referanser
----------

1. ↑  London 2012 - *Men's Individual Compound - W1*, besøkt 7. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* IPC - Jeff Fabry Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Jeff Fabry

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Ankerbrua** er ei bru over Akerselva i Oslo. Den ligger i Bydel Grünerløkka og er en forlengelse av Torggata ut av sentrum. På den andre sida av elva, på Grünerløkka, møter den krysset mellom Søndre gate og Markveien. Ankerbrua har navn etter Ankertorget (Ankerløkka), som lå der Anker studentboliger nå ligger.

Historie og utforming
---------------------

Dyre Vaas bronseskulpturer «Peer Gynt», «Veslefrikk med fela», «Kari Trestakk» og «Kvitebjørn Kong Valemon» fra 1937 på Ankerbrua. Foto: Tore Sætre, 2015 
Den første brua her blei anlagt i 1874. Det var ei trebru. Etter flere utglidninger i det leirete terrenget ble den revet. I 1926 blei denne erstatta av ei ny bru i drammensgranitt fra Røyken. Veggene i hvelvene har et uregelmessig mønster og røff overflate. Denne typen forblending av uregelmessige steinblokker kalles Ålesundsmur og tilhører jugendstilen. Brukarene er formet som middelalderborger.

I forbindelse med planene om sanering av Grünerløkka på 1960-tallet var Ankerbrua et av få byggverk som var tenkt bevart.

Eventyrskulpturene
------------------

I 1937 fikk brua fire bronseskulpturer av Dyre Vaa, en i hvert hjørne. Disse har eventyrmotiv, og Ankerbrua kalles derfor i blant **«Eventyrbrua»**. Motivene er:

* Kvitebjørn kong Valemon
* Per Gynt
* Kari Trestakk
* Veslefrikk med fela

Galleri
-------

* Brokar. Foto: Helge HøifødtBrokar. Foto: Helge Høifødt
* Bruas østside. Foto: Helge HøifødtBruas østside. Foto: Helge Høifødt

Referanser
----------

1. ↑  *Akerselva*. Se meny i venstre kolonne og kart over artikler knyttet til Akerselva i høyre kolonne. Geologiprofessor Tom Andersens hjemmeside om stein i Oslo (besøkt 7. juni 2015)

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon, 2010-utgaven, side 54.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ankerbrua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Ankerbrua». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Portal: Oslo

| * v
* d
* r
Broer i Oslo |
| --- |
| Over Akerselva | 
* Anker
* Beier
* Bentsebrua
* Bispebrua
* Grüner
* Gullhaug
* Hausmann
* Jerusalem
* Nybrua
* Sanner
* Vaterland
* Vøyen
* Aamodt bru

 | bro |
| Andre | 
* Akrobaten
* Bygdøylokket
* Geita
* Lja
* Lodal
* Nordenga
* Nylandsveien sør
* Ormsund
* Sagkrakken
* Ulvøy

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
Saǥai Muittalægje
***Saǥai Muittalægje*** var en samisk avis som kom ut i årene 1904–1911. Avisen ble grunnlagt av den samiske læreren og forfatteren Anders Larsen (1870–1949) fra Kvanangen. Larsen brukte avisen blant annet til å støtte Isak Saba som stortingsrepresentant fra 1906.

Avisen kom ut annen hver uke og hadde en lesekrets på rundt 2000 personer, de fleste i Øst-Finnmark. Larsen var redaktør var og avisen formidlet stoff om kultur, nyheter, leserinnlegg og politikk. Larsen ville vise at samisk kultur ikke stod tilbake for norsk kultur. En annen grunnlegende tanke, var at sjøsamer og reindriftsamer tilhørte samme nordsamiske språk- og kulturfellesskap. Ved å påpeke et stort felles etnisk fellesskap, ville han skape politisk mobilisering. Avisen var kritisk til fornorskningen i skolen. Den hadde også et klasseperspektiv, der de sympatiserte med samisk allmue.

På lederplass i *Saǥai Muittalægje* i desember 1906, mente Larsen at ved stortingsvalget i 1906 var det på tide med en samisk representant. Sjansen for å lykkes med en samisk stortingsmann ville være størst i Øst-Finnmark landdistrikt, mente han. Larsen mente at lærer og kirkesanger Isak Saba (1875–1921) fra Nesseby var den beste kandidaten. Noen år før hadde Arbeiderpartiet og en sosialistisk bevegelse blant fiskerbønder fått et gjennombrudd med fire stortingsrepresentanter i 1903. Saba var selv sosialist og mente at samenes hadde felles interesser med fiskerbønder og arbeidere. Saba ble kandidat både for samer og sosialister, og ved valget i 1906 og 1909 ble han valgt inn på Stortinget. Han var en sterk kritikker av fornorskningspolitikken.

Saǥai Muittalægje i digital form
--------------------------------

Saǥai Muittalægje er digitalisert av og tilgjengeleg hos det finske Nationalbiblioteket:

Saǥai Muittalægje i digital form

Referanser
----------

1. ↑  Lærer Anders Larsen / Sagai Muittalægje; finnmarksarkivene.no
2. ↑  Aage Solbakk. Sámi mediahistorjá; calliidlagadus.org
3. ↑  Jernsletten, Regnor (1991). «Trondheimslandsmøtet 1917 og samebevegelsen». *Åarjel-saemieh nr 4*. Snåsa: Saemien sijte: 75–81. Arkivert fra originalen 15. mai 2007.
4. ↑  (no) Isak Saba i Norsk biografisk leksikon
5. ↑  Samane si politiske organisering på 1900-talet, norgeshistorie.no
6. 1 2  Andresen, Astri; Evjen, Bjørg og Ryymin, Teemu (2021). *Samenes historie fra 1750 til 2010*. Oslo: Cappelen Damm Akademisk. s. 205–207. ISBN 978-82-02-23554-3.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Canadas flagg Canada |
| Friidrett |
|  Handikapp-VM i friidrett |
| Bronse | Christchurch 2011 | F13 - høyde |

**Braedon Samuel Dolfo** (født 28. november 1993) er en canadisk handikappet friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp og høydehopp. Han konkurrerer i klassen T13, som er en av klassene for synshemmede utøvere.

Karriere
--------

Ved VM i friidrett for handikappede 2011 (*IPC Athletics World Championships*) i Christchurch på New Zealand i januar fikk han bronse i høydehopp, bak Ihar Fartunau og Ivan Kytsenko. Han hoppet 1,83 i finalen. I tillegg deltok han på det canadiske laget som kom på fjerdeplass på 4 x 100 meter, med tiden 46,55.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London nådde han finalen på 100 meter, der han løp på 11,27 og kom på 7.-plass. Han nådde ikke finalen på 200 meter, og det canadiske laget på 4 x 100 stafett ble også slått ut i innledningsheatet.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Results Book from 2011 IPC Athletics World Championships* (PDF), besøkt 28. september 2012

Eksterne lenker
---------------

* London 2012 - Braedon Samuel Dolfo
* London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)
**Trygve Lund Guttormsen** (født 20. juli 1933, død 6. november 2012) var en samisk billedkunstner og lokalpolitiker bosatt i Masi i Kautokeino kommune i Finnmark. Trygve Lund Guttormsen var en av initiativtakerne til den såkalte Masi-gruppen, som representerte en nyorientering og internasjonalisering innen samisk kunst. Guttormsen var selvlært som billedkunstner.

Guttormsen har vært en ledende skikkelse innen det organiserte, samiske kunstlivet, og var æresmedlem av Samisk kunstnerforbund. Guttormsen var dessuten sentral i den samiske motstanden under Alta-konflikten.

Biografi
--------

Trygve Lund Guttormsen vokste opp i Kåfjord i Alta. Under krigen ble han og familien først evakuert til Mo og endte etterhvert opp på Nesodden, hvor de bodde frem til 1948. Guttormsen gikk først på folkehøgskolen, så på realskole og gymnas i Alta, for deretter å ta Kristelig Gymnasium i Oslo. I 1957–58 begynte han som vikarlærer i Alta, hvor han senere også fullførte lærerskole med eksamen i 1961.

Trygve Lund Guttormsen var rektor ved Mási skole i 12 år, og har vært i kommunestyret i Kautokeino kommune i til sammen 20 år. Trygve Lund Guttormsen var et sentralt medlem i den såkalte Masi-gruppen som hadde sine lokaler på det gamle skoleinternatet i Masi. Disse lokalene er nå gjesteateliér i regi av Samisk kunstnersenter.

Han har vært aktivt medlem for Samisk kunstnerforbund, hvor han i flere år har vært med i styret som både medlem og styreleder. Fra mars 2007 var han en periode styreleder for Samisk kunstnersenter. Han er æresmedlem av Samisk kunstnerforbund.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Trygve\_Lund\_Guttormsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 5677d636-dc0f-439a-9831-5de8c87a0bbb, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Trygve Lund Guttormsen», *NRK Sápmi*, 7. november 2011.
4. ↑  Samisk kunstnerforbund Arkivert 8. august 2012 hos Wayback Machine. kunstnerregister.
5. ↑  Kulturnett, Trygve Lund Guttormsen.

Se også
-------

* Masi-gruppen
* Josef Halse
* Synnøve Persen
* Samisk kunstnerforbund
* Samisk kunstnersenter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Orientalsk-ortodokse kirker** er fellesbetegnelsen for de seks kristne kirkesamfunnene som bare anerkjenner de tre første økumeniske konsilene (Nikea i 325, Konstantinopel i 381 og Efesos i 431). De skilte seg fra resten av kirken etter konsilet i Kalkedon i 451. De seks kirkene er derfor bare i kommunion med hverandre, men ikke med den assyriske, den ortodokse eller den katolske kirke.

De enkelte orientalsk-ortodokse kirkene
---------------------------------------

De seks kirkene i den orientalsk-ortodokse kommunion er:

* Den armensk-ortodokse kirke
* Den eritreisk-ortodokse kirke
* Den etiopisk-ortodokse kirke
* Den indisk-ortodokse kirke
* Den koptisk-ortodokse kirke
* Den syrisk-ortodokse kirke

Østens assyriske kirke hører ikke til familien av orientalsk-ortodokse kirker fordi den ikke anerkjenner konsilet i Efesos i 431. Deler av flere orientalsk-ortodokse kirker har inngått en union med den romersk-katolske kirke. Disse hører til de orientalske katolske kirker og er ikke lenger del av den orientalsk-ortodokse kommunion.

Lære
----

De orientalsk-ortodokse kirkene godtok ikke Kalkedon-konsilets lære om at Kristus har to naturer, den menneskelige og den guddommelige, slik de fleste kristne kirker – blant annet Den ortodokse kirke, Den katolske kirke og de protestantiske kirker – lærer. I kirkehistorien har de derfor polemisk blitt omtalt som monofysitter, en betegnelse kirkene selv avviser. Mer nøytralt kan de omtales som *ikke-kalkedonske kirker*.

I nyere tid har de orientalsk-ortodokse kirker kommet frem til at det egentlig er liten forskjell mellom deres lære og den læren som følges av den ortodokse kirke. Det har i kjølvannet av dette vært gjort forsøk på å gjenoppta kommunion mellom de ortodokse og de orientalsk-ortodokse, men dette er foreløpig kontroversielt i flere kirkelige miljøer.

De liturgiske ritene som brukes i de orientalsk-ortodokse kirkene, er noe ulike. Noen følger den alexandrinske ritus (den eritreisk-, etiopisk- og koptisk-ortodokse kirke), noen den antiokenske ritus (den indisk- og syrisk-ortodokse kirke), mens den armensk-ortodokse kirke følger sin egen ritus.

Ledelse
-------

De orientalsk-ortodokse kirkene ledes av hver sin patriark og/eller katolikos. Den koptisk-ortodokse *paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika* har æresforrang blant de seks kirkelederne. Han har imidlertid ingen faktisk jurisdiksjon over de andre kirkene, slik f.eks. den katolske paven har over de katolske særkirkene.

Utbredelse
----------

De fleste orientalsk-ortodokse kirkene avleder seg selv fra to av de opprinnelige kristne patriarkatene: patriarkatet Alexandria og patriarkatet Antiokia. Derfor har de sitt historiske hovedutbredelsesområde i Midtøsten og det nordøstlige Afrika, men flere av kirkene har blitt spredt til store deler av verden.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oriental Orthodoxy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Ram Chandra Poudel** er en politiker fra Nepal som fra 13. mars 2023 er landets president. Han var tidligere generalsekretær i Nepals Kongressparti, og visestatsminister i Nepals overgangsregjering, som blei konstituert 1. april 2007. I regjeringa var han stedfortreder for statsminister G.P. Koirala. Han var også minister for fred og gjenoppbygging.

Fra april 2007 var Poudel ansvarlig for regjeringas forhandlinger med forskjellige opprørske grupper fra Tarai og nasjonale og andre minoriteter.

Han blei valgt inn i parlamentet i 1994 og 1999 fra Tanahu.

Poudels første store politiske triumf var da han blei valgt til parlamentsleder etter valget i 1994. Nepals Kongressparti hadde nettopp tapt valget, og var blitt nest største parti, med 83 mandater. UML var størst i parlamentet, med 88 mandater, og danna regjering. Tross det slo han UMLs kandidat C. P. Mainali.

Han var visestatsminister og innenriksminister i G.P. Koiralas regjering som måtte gå av i juli 2001. Poudel bidro til det ved å trekke seg fra regjeringa.

Poudel er kjent som en hard motstander av NKP (Maobadi), som han har beskyldt for å være styrt av kong Gyanendra. Kritikere hevda at han var et lite heldig valg til ei regjering der maoistpartiet for første gang var en del av koalisjonen.

Under feiringa av *demokratidagen* 24. april 2007, da Poudel skulle tale i Kathmandu sammen med representanter for andre regjeringspartier, blei han jaga fra podiet av møtedeltakere som bl.a. kasta vannflasker på ham. Dette blei oppfatta som en følge av at han blei identifisert med den politiske linja til statsminister Koirala, som nekta å gå inn for å avsette kong Gyanendra og innføre republikk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Advent Christian Church** er et religionssamfunn innen adventistbevegelsen som hovedsakelig har medlemmer i USA og Canada. 

Kirken ble organisert i 1860 i Salem i Massachusetts. De første medlemmene hadde bakgrunn i William Millers forkynnelse. Kirken har i dag[*når?*] sitt hovedsenter i Nord-Carolina og er organisert i fem regioner i USA og Canada. Den hadde i 2002 omring 25 000 medlemmer i omkring 300 menigheter. Den driver misjonsvirksomhet i flere land i Asia. Kirken driver også Aurora University, som ble opprettet like etter kirkens grunnleggelse.

Kirken holder frem at alle døde er ved ubevissthet frem til Jesu gjenkomst, da det skal holdes dom og deretter opprettes et rike på jorden. Medlemmene bruker den første dagen i uken til religiøs virksomhet. Kirken har ingen regler om kosthold, slik Syvendedagsadventistene har.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Bueskyting |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | Recurve lag |
|  VM i bueskyting |
| Sølv | Torino 2011 | Recurve W2 |
| Sølv | Torino 2011 | Recurve, lag |

**Lee Myeong-Gu** (født 6. november 1968) er en sørkoreansk funksjonshemmet bueskytter, som konkurrerer i klassen W2.

Meritter
--------

Han fikk to sølvmedaljer ved VM i bueskyting i 2011. Individuelt fikk han sølv i recurve, i klassen W2, etter tap i finalen for iranske Ebrahim Ranjbar Kivaj. Sør-Korea fikk også sølv i lagkonkurransen, etter tap 217-207 for Russland.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London deltok han i klassen W2 individuelt med buetypen recurve. I plasseringsrunden fikk han 5. beste poengsum av de 24 som deltok, med 610 poeng. Han slo tyske Maik Szarszewski 6-0 i 1/16-finalen, men tapte 4-6 for italienske Oscar de Pellegrin i kvartfinalen. Han deltok også i lagkonkurransen, der det sørkoreanske laget fikk sølv, etter å ha tapt 206-200 for Russland i finalen. Myeong-Gu deltok der sammen Jung Young Joo og Kim Suk Ho.

Referanser
----------

1. ↑  London 2012 - *Men's Individual Recurve - W1/W2*, besøkt 8. september 2012.
2. ↑  London 2012 - *Men's Team Recurve - Open*, besøkt 8. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Para-archery.com[*død lenke*]
* London 2012 - Myeong-Gu Lee
**Annelin Tangen Mjølne** (født 13. mai 1973) er en norsk politiker som representerer Arbeiderpartiet. Hun ble i 2012 valgt til leder for Sandnes Arbeiderparti. Hun har vært medlem av Sandnes bystyre siden 2007. I 2011 ble hun valgt som ny gruppeleder og talskvinne for Arbeiderpartiets representanter i bystyret. Mjølne er også leder for utvalg for kultur, næring og innovasjon. Tidligere har hun vært leder av utvalget for kultur og oppvekst i kommunen og utvalg for helse og sosialtjenester. Hun var styreleder i Sandnes Tomteselskap KF fra 2011 til 2020. Fra 2020 er hun styreleder i Forus Næringspark AS.

Annelin Tangen Mjølne har i flere år arbeidet som selvstendig næringsdrivende. Hun har en mastergrad i serviceledelse ved UiS. Hun er oppvokst på Høle, men har bosatt seg i Sandnes sentrum. Mjølne har tre barn.

Referanser
----------

1. ↑   www.stortinget.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «www.sandnesposten.no Tangen ny partileder». Arkivert fra originalen 13. mars 2013. Besøkt 2. mai 2013.
3. ↑  «ANNELIN TANGEN». *Arbeiderpartiet*. Sandnes arbeiderparti. Arkivert fra originalen 24. januar 2021. Besøkt 17. januar 2021.

Kilder
------

* sandnes.arbeiderparti.no Annelin Tangen ny gruppeleder
* valg.tv2.no Annelin Tangen

Eksterne lenker
---------------

* (no) Annelin Tangen Mjølne hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Annelin Tangen Mjølne hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kinas flagg Kina |
| Bueskyting |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | London 2012 | Recurve lag |
| Sølv | Beijing 2008 | Recurve lag |
|  VM i bueskyting |
| Gull | Torino 2011 | Recurve, stående |
| Gull | Cheongju 2007 | Recurve, stående |
| Sølv | Cheongju 2007 | Recurve, lag |
|  Para-asialekene |
| Gull | Guangzhou 2011 | Recurve stående |
| Gull | Guangzhou 2011 | Recurve lag |

**Dong Zhi** (født 11. oktober 1981) er en kinesisk funksjonshemmet bueskytter, som konkurrerer i klassen ST.

Meritter
--------

Han fikk sølv i lagkonkurransen ved VM i bueskyting for handikappede i 2007. Individuelt fikk han gull, etter å ha slått Tae Sung An i finalen. 

Ved Paralympiske sommerleker 2008 fikk han én medalje, i lagkonkurransen fikk Kina sølv, bak Sør-Korea. 

I 2011 fikk han gull både individuelt og i lagkonkurransen ved Para-asialekene i Guangzhou. Han vant også gull individuelt ved VM i bueskyting for handikappede i 2011. 

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London deltok han i klassen for stående, med buetypen recurve. I plasseringsrunden fikk han 4. beste poengsum av de 24 som deltok, med 627 poeng. Han ble imidlertid slått ut av Jurij Kopij i 1/8-finalen. Han deltok også i lagkonkurransen, der det kinesiske laget fikk bronse, etter å ha slått Storbritannia 206-193 i bronsefinalen. Dong deltok der sammen Cheng Changjie og Li Zongshan.

Referanser
----------

1. ↑  London 2012 - *Men's Individual Recurve - Standing*, besøkt 8. september 2012.
2. ↑  London 2012 - *Men's Team Recurve - Open*, besøkt 8. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Para-archery.com[*død lenke*]
* London 2012 – Zhi Dong
**Darat Izza** (arabisk دارة عزة, også skrevet **Darat Aza** eller **Darit Izza**) er en by nord i Syria i Aleppo guvernement, 30 KM nordvest for Aleppo. Av steder i nærheten finner en Deir Samaan i nord, Anadan i øst og Turmanin i sørvest. Ifølge Syrisk statistisk sentralbyrå (CBS), hadde Darat Izza et folketall på 13 525 i 2004.

Fra Darat Izza går en godt bevart del av en gammel romersk vei fra 100-tallet f.Kr Under Det osmanske riket var Darat Izza kjent for bomullsstoffet som ble produsert her.

Under den syriske borgerkrigen mot regjeringen til Bashar al-Assad, ble 25 regjeringsvennlige personer drept i byen av Den frie syriske arméen (FSA). Regjeringen hevdet de var vanlige sivile, mens FSA og det opposisjonsvennlige Syrisk observatorium for menneskerettigheter hevdet de var regjeringsvennlige militssoldater.

Kilder
------

* Beattie, Andrew. *The Rough Guide to Syria*. 2. Rough Guides. ISBN 1858287189.
* Faroqhi, Suraiya. *An Economic and Social History of the Ottoman Empire*. 2. Cambridge University Press. ISBN 0521574552.

Referanser
----------

1. ↑  Folketelling 2004.
2. ↑  Syria rebels accused of massacring 25 people in village.
**Dagmarteatret** var et teater i København. Teatret ble oppført på hjørnet av Jernbanegade og den nåværende H.C. Andersens Boulevard i begynnelsen av 1880-tallet.

Byggmesteren het Hans Hansen, også kjent som Hellig-Hansen, som også sto bak blant annet Cirkusbygningen. Det sto ferdig i 1883. Dagmarteateret er dessuten det sentrale møtepunktet i Herman Bangs roman *Stuk*, under navnet Victoriateatret.

Dagmars lystspill spente vidt fra de letteste lystspill og operetter til drama og nasjonale skuespill som *Landsoldaten*. Da Dagmarteatret ble nedlagt ble det i første omgang ombygget til kino, se Dagmar Teatret (kino).

Bygningen som huset Dagmarteatret ble revet i 1937 til fordel for Dagmarhus.

Dagmarteatret var oppkalt etter keiserinne Dagmar.

Teatersjefer
------------

* 1883-1884: M.W. Brun
* 1884-1887: Theodor Andersen
* 1887-1889: F.A. Cetti
* 1889-1897: C. Riis-Knudsen
* 1897-1909: Martinius Nielsen
* 1909-1910: Walter Christmas
* 1910-1912: August Liebman
* 1911-1914: Adam Poulsen
* 1912-1914: Johannes Nielsen
* 1914-1919: Holger Hofman
* 1919-1923: Thorkild Roose
* 1923-1928: Holger Hofman (igjen)
* 1929-1937: Otto Jacobsen

Eksterne lenker
---------------

* Beskrivelse hos Teatermuseet

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon
 |
**Sjojna** (russisk: Шойна) er en landsby (*selo*) på Kaninhalvøya, ved kysten av Kvitsjøen, lengst nord i det autonome distriktet Nenetsk i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger rundt 400 km nordøst for Arkhangelsk, og er bare tilgjengelig med båt eller fly.

Bosetningen ble grunnlagt på 1930-tallet av fiskerfamilier, og det ble organisert et kollektivbruk på stedet. Rike fiskeforekomster førte til velstand innen kollektivbruket, og innen 1950-tallet bodde rundt 1 500 personer i Sjojna, med en fiskeflåte på over sytti fartøyer. Hensynsløs tråling førte imidlertid til at alt liv på havbunnen ble utslettet, og dette sammen med overfiske gjorde at fiskebestandene kollapset. På begynnelsen av 1990-tallet ble fisket innstilt og kollektivbruket er ikke lenger i drift. 

Over halvparten av landsbyen er i dag begravd under vindblåste sanddyner. Det antas sanden ble frigjort som følge av skader på permafrosten og ødeleggelsen av havbunnen. Den ble skylt på land av bølgene og ført videre fra de langgrunne strendene av vinden. Dynene ble etterhvert så omfattende at innbyggerne ikke lenger kunne kontrollere dem. I Sjojna bor det i dag bare 300 innbyggere, som hovedsakelig lever av arbeidsledighetstrygd og pensjoner. 

Det står et fyrtårn i Sjojna, bygget i 1960 for å hjelpe navigasjonen for skipsfarten i Kvitsjøen. Flyforbindelser går via en flystripe med en 650 meter lang rullebane av grus.

Referanser
----------

1. ↑  Golubtsov.com
2. ↑  Lighthousedepot.com[*død lenke*]
3. ↑  Russian airfields

Eksterne lenker
---------------

* Shoyna, fotografier av Sergej Maximisjin fra 2005
* Shoyna village, fotografier fra focuspictures.ru
* Die Sandmenschen von Schoina (tysk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Frode Jahren** (født 23. august 1964) er en norsk politiker (AP). Jahren er opprinnelig fra Gjøvik, men er nå bosatt på Grua i Lunner kommune. Han er utdannet ved Bedriftsøkonomisk institutt.

På Oppland Arbeiderparti sitt årsmøte i 2014 ble Jahren valgt til fylkesleder, noe han var fram til 2016.

Jahren har siden 2008 vært generalsekretær i Landsforeningen for hjerte- og lungesyke (LHL). Han leder LHLs arbeid med å etablere et nytt sykehus på Gardermoen. Sykehuset, som etter planen skal stå ferdig i 2018, blir et nytt nasjonalt spesialsykehus for hjerte- og lungesyke. Sykehuset karakteriseres som framtidens sykehus, og skal ha faglig kvalitet og pasientfornøydhet som kjerneverdier. Intensjonen er at det skal bli et forbildeprosjekt for universell utforming, miljø, energi og inneklima. Siden Frode Jahren overtok som generalsekretær, har LHL hatt medlemsvekst og en positiv økonomisk utvikling. I 2023 ble han sagt opp av styret i organisasjonen.

Jahren har tidligere vært blant annet kommunikasjonssjef ved Akershus universitetssykehus HF (2000–2005), kontorsjef i Arbeiderpartiet (1996–2000) og hatt ulike rådgiverstillinger i Arbeiderpartiet og partiets stortingsgruppe, blant annet for partileder og parlamentarisk leder.

Referanser
----------

1. ↑  «Frode Jahren (49) klappet inn som ny Ap-leder». *Oppland Arbeiderblad*. 8. mars 2014.
2. ↑  «Frode Jahren ny generalsekretær i LHL». *VG*. 14. mars 2008.
3. ↑  Oterholm, Gard (30. september 2023). «Stor helseforening sier opp generalsekretæren». *www.dn.no*. Besøkt 30. september 2023.
**Robert Ferguson** (født 2. juni 1948) er en engelsk og etterhvert norsk forfatter, oversetter og prisbelønnet dramatiker. Han har oversatt flere av Henrik Ibsens skuespill til engelsk for BBC, og har også skrevet biografier over livene til Ibsen, Knut Hamsun og Henry Miller. I tillegg har han skrevet to romaner.

Liv
---

Ferguson ble født i Newcastle-under-Lyme, Staffordshire, ikke langt fra Blackpool i Nord-England. Han bosatte seg i Norge i 1983 og har bodd der siden. 

I 1966 begynte han kortvarig på Manchester University, men hoppet av studiene etter et år. I årene 1968-1976 førte han et omflakkende liv rundt om i Storbritannia hvor han livnærte seg som postmann, fabrikkarbeider, bygningsarbeider, fisker, sykhusvakt og lignende. Han reiste også rundt i Frankrike og Danmark. I 1976 og fram til 1980 begynte han å studere skandinavisk litteratur ved University College London, hvor han til sist spesialiserte seg på norsk litteratur. I 1983 emigrerte han til Norge og bosatte seg i Oslo, og giftet seg i 1987.

Han har skrevet biografier om Knut Hamsun (1987) Henry Miller (1991) og Henrik Ibsen (1996). Men han har også skrevet romaner og skuespill og to ganger vunnet the BBC/Methuen Award for Best Radio Drama. Hans biografi om Knut Hamsun dannet grunnlaget for filmen *Gåten Knut Hamsun*. Han har oversatt blant annet Frode Grytten og Knut Hamsun til engelsk.

Han var personlig venn av den avdøde sangeren Kevin Coyne og av maleren John Charlesworth, hans eldste venn.

Bibliografi
-----------

* *Vikingene*, 2012 (engelsk tittel *The Hammer and the Cross: A New History of the Vikings*, 2009)
* *Ibsen på film* 2006
* *Henrik Ibsen – mellom evne og higen*, biografi 2006, ISBN 978-82-02-23875-9
* *Respekt*, hørespill 2005, ISBN 82-560-1482-2
* *Fleetwood*, roman 2004, ISBN 82-02-23615-0
* *The Short Sharp Life of T. E. Hulme*, 2002
* *Siste kjærlighet*, roman 2002, ISBN 82-02-21963-9
* *Dr. Ibsens gjengangere*, hørespill 1999, ISBN 82-7530-029-0
* *Enigma : the life of Knut Hamsun*, biografi 1987 (norsk utgave *Gåten Knut Hamsun*, biografi 1988)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  About Me
2. ↑  «Robert Ferguson» Arkivert 11. mai 2013 hos Wayback Machine. Faber
3. ↑  «The man who called a pig a pig», *The Guardian*
4. ↑  «Landet som overså Hamsun», intervju

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Robert Ferguson (forfatter) i BIBSYS
* Robert Ferguson hos Cappelen Damm

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Studentersamfundets Symfoniorkester** (**Symf.Orch.** eller **Symforch**) er et studentorkester i Trondheim, og er en videreføring av det opprinnelige Studentersamfundets Orkester. Orkesteret har vært i aktivitet på Studentersamfundet i Trondhjem i en eller annen form kontinuerlig siden det ble stiftet i 1910. I dag er der omtrent 85 medlemmer, og er med det den største gruppa på Musikerlåfte (en av Samfundets hybler). Orkesteret øver hver uke i storsalen på Samfundet under ledelse av Espen Andersen.

Repertoar
---------

Repertoaret famner om mer enn tradisjonell symfonisk musikk da orkesteret ofte har samarbeid med kor og andre orkester, spesielt Trondhjems studentersangforening og Trondhjems Kvinnelige Studentersangforening. Det har etterhvert blitt tradisjon at Symf.Orch. både åpner og har konserter under UKA med svært gode norske solister. De siste årene har Symf.Orch. spilt med blant annet Marianne Beate Kielland, Truls Mørk, Marianne Thorsen, Håvard Gimse, Elise Båtnes og Arve Tellefsen.

Rekruttering
------------

Orkesteret har et godt rekrutteringsgrunnlag, og har en tilnærmet komplett symfonisk besetning. De fleste medlemmene er studenter som kommer fra hele landet.

Referanser
----------

1. ↑  Schjefstad, Fredrik (21. oktober 2013). «Arve Tellefsen tok tiden tilbake». *underdusken.no*. Besøkt 27. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Studentersamfundet i Trondhjem |
| --- |
| Kulturtilbud | 
* Bodega Band
* Candiss
* Kjellerbandet
* Knauskoret
* Pirum
* S. Møller Storband
* Snaustrinda Spelemannslag
* Strindens Promenade Orchester
* Studentersamfundets Interne Teater
* Studentersamfundets Orkester
* Studentersamfundets Symfoniorkester
* Trondhjems Kvinnelige Studentersangforening
* Trondhjems Studentersangforening
* UKErevyen

 |
| Arrangerende | 
* Kulturutvalget
* Klubbstyret
* Lørdagskomiteen

 |
| Studentmedier | 
* Propheten
* Radio Revolt
* Student-TV
* Under Dusken
* Studentmediene

 |
| Festivaler | 
* ISFiT
* UKA

 |
| Andre foreninger | 
* Akademisk Radioklubb

 |
| Ordener | 
* De Sorte Faars Ridderskab
* Den Gyldne Kat
* Den Træge Patron
* Minerva Polyhymnia
* Polyhymnia
* Vrangstrupen

 |
| Annet/lister | 
* Formenn og ledere ved Studentersamfundet
* Gjenger og foreninger ved Studentersamfundet

 |
**Aeriton Aircraft** er et norsk selskap som i 2004/5 gikk ut i media og erklærte at de ville produsere et fly i Norge. Selskapet var frontet av Johannes Wårseth-Junge og Pål Arne Reinhardtsen. Wårseth-Junge begynte arbeidet med flyet i 2002 og 2 år senere kom Reinhardtsen med på laget. I 2005 inngikk de et samarbeid med Østfold innovasjon, men samme år ble bedriften flyttet til flymiljøet rundt Sola i Stavanger. Målet var at den norske flyfabrikken etter fem års drift skulle produsere 60 fly i året og at 250 arbeidsplasser skulle bli lokalisert til Sola.

Selskapet må imidlertid først igjennom en lang prosess med å få godkjent den nye konstruksjonen hos alle relevante myndigheter i Europa og USA, en tidkrevende og kostbar prosess. Det kan bli nødvendig med investeringene opp i ca. 700 millioner kroner. Pengene skulle skaffes til veie gjennom tilsammen fem emisjoner.

I 2005 ble det meldt at selskapet hadde intensjonsavtale med Lufttransport AS i Tromsø, Skandinavias største operatør av luftambulansetjenester, om leveranse av det første flyet. Avtalen skulle undertegnes i mai samme år. I 2008 meldte Rogalands avis at Saab hadde inngått en avtale med Aeriton Aircraft, trolig om strukturtesting hos SAAB Aerostructures. Aeriton har samarbeid med Devold AMT ( Hexagon Composites ASA ) om materialer. 

I 2005 var leveringsstart før 2010, men en avis artikkel i 2008 flyttet denne til 2013.

Flyet
-----

Turboprop-fly med to motorer fra Pratt & Whitney CA. Flyet blir bygget i karbonfiber, lettere og hardere enn aluminium, samtidig som det blir lettere, raskere og billigere å produsere sammenlignet med tilsvarende fly i aluminium. Maksvekt 5.760 kilo. Kort produksjonstid, støpes i to deler, og støpetiden blir et døgn.

Avionikksystemer leveres av Rockwell Collins i USA.

Bruksområde: mindre cargotransport, ambulansetjeneste og charter i utkantstrøk. Mulighet for ni passasjerer og en besetning på to. Mulighet for konvertering fra ambulansefly til passasjer- eller transportfly på 15 minutter. 

En fullskala modell av Aeriton Aircrafts MT13MPA ble presentert på utstillingen EBACE 2006 i Genève den 3. til 7. mai 2006.

Eksterne lenker
---------------

* "Vil produsere fly" i Sa.no
* "Norsk flydrøm" i Teknisk Ukeblad
* "Saabs mann i Stavanger" i rogalandsavis.no
* Selskapets hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
*Må ikke forveksles med prosten Jákup Dahl.*

**Jacob Dahl** (født 12. november 1837 i Vágur, død 11. april 1915) var en færøysk kjøpmann og politiker (Sb.).

Han var sønn av kjøpmann Jóan Jacob Jacobsen fra Lopra og Julianna Sofía Poulsdatter fra Kirkjubøur. Morbroren var Pætur Poulsen, kongsbonde i Kirkjubøur (se slekten Patursson). Jacob Dahl var gift med Jóhanna Magnussen fra Vágur. Paret ble foreldre til kjøpmennene Jógvan Dahl og Magnus Dahl. Jacob Dahl etablerte i 1860 kjøpmannsforretningen J. Dahl i Vágur. Forretningen ble en av Færøyenes største, og ble noen år senere utvidet med skipsrederi og virksomhet i flere bygder. Forretningen eide mer enn 20 slupper og skonnerter.

Dahl var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1877–1881 og 1906–1912. Han var med på å danne det danskorienterte partiet Sambandsflokkurin i 1906, en reaksjon på den færøyske nasjonal- og selvstyrebevegelsen. Dahl var medlem av kommunestyret i Suðuroyar prestagjalds kommuna 1873–1885, 1897–1898 og 1901–1907, i den siste perioden som borgermester.

Referanser
----------

1. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Jacob Dahl». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF). 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 262. Arkivert fra originalen (PDF) 27. september 2006. Besøkt 2. september 2021.
2. ↑  Andreasen, Poul (1985). *Garðahandilin 125 ár*. Tórshavn.
3. ↑  «History» **(engelsk)**. Stiftelsen Johanna. Arkivert fra originalen 13. februar 2013. Besøkt 5. juli 2014.

Portal: Færøyene
**Leon «Chu» Berry** (født 13. september 1908 i Wheeling, Vest-Virginia, død 30. oktober 1941 i Conneaut Lake, Ohio) var en amerikansk jazzmusiker (saksofon), kjent som en av verdens ledende på tenor.

Den Coleman Hawkins-inspirerte Berry var tidlig med i New York Citys jazzmiljø, som medvirkende i orkestre ledet av Benny Carter, Teddy Hill (1933–35), Fletcher Henderson (1936) og Cab Calloway på Cotton Club (1937–41). Han var også med i Count Basies band en kort tid, samt utvalgt til Metronome All-Stars band (1937–38). Berry skrev komposisjoner som *Christopher Columbus* (til Henderson).

Videre ledet han «Stompy Stevedores» og «Jazz Ensemble» (med blant annet Roy Eldridge og Hot Lips Page). Disse, samt bidrag på utgivelser med Teddy Wilson og Lionel Hampton, var viktig inspirasjon til den norske jazzstilen kløverjazz. Han ga også ut plater med Billie Holiday, eksempelvis *That's all I ask of Chu*.
Han døde etter en bilulykke på turne med Calloways orkester.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 5. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6hq4kkw, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 19. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* cabcalloway.cc med bilde og biografi
* fødestedets honnørside

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic **·** AllMusic
 |
**MK** «**Eitrheim**» er et norsk skip bygget ved Gjert Eidsvik Skipsbyggeri på Snilstveitøy i Kvinnherad i 1937. Skipet ble brukt til å frakte folk til og fra Boliden Odda («Zinken») på Eitrheimsneset.

Den opprinnelige maskinen ble byttet i 1944 med en Wichmann 100Hk.

Historie
--------

Ved overlevering til Ferjetrafikk AS ble skipet satt inn i arbeidsruten mellom Odda og Eitrheimsneset, frem til 1956. Skipet ble solgt for å brukes som lokalrutebåt mellom Bjordal og Høyanger i Sogn frem til 1983. I 1983 ble skipet solgt og benyttet til charterturer på Askøy. Senere ble det brukt til charterturer i Oslofjorden.

I 2015 sank skipet ved Ørjavik ferjekai, men ble hevet igjen i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «M/S Eitrheim - Sjøhistorie». *www.sjohistorie.no*. Besøkt 28. september 2023.
2. ↑  «MK Eitrheim - Zinkskøyta.». *digitaltmuseum.no*. Besøkt 28. september 2023.
3. 1 2  «Eitrheim, Passasjerfartøy». Riksantikvaren. Besøkt 28. september 2023.
4. ↑  Harnes, Oddbjørn (11. april 2016). «– Hever «Eitrheim»». *rbnett.no* **(norsk)**. Besøkt 28. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* (no) «MK «Eitrheim»». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.