recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Røddusket engfly** (*Apamea rubrirena*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet noen få steder i Sør-Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 38 – 45 mm), kraftig, mørkgrått nattfly. Arten kjennes lett på at forkroppen (thorax) har en dusk av gulrøde hår bakerst på ryggen (over scutellum), ellers er den mørk grå. **Forvingen** er brunsvart med et stort, blekt rødgult nyremerke. Ringmerket er også tydelig og gulbrunt. Langs ytterkanten går det vanligvis en tydelig, hvit bølgelinje. Lenger inne i vingen er det to lyse tverrlinjer (mellomlinjer) som ofte er utydelige. Ellers er vingetegningene vanskelige å se på grunn av vingens mørke farge. **Bakvingen** er grå.

Levevis
-------

Den lever i åpne skog og på lysninger i skogen. Larvene utvikler seg på røtter av ulike grasarter (Poaceae) fra september til mai. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.

Utbredelse
----------

Arten finnes i fjellområdene i Mellom-Europa, i Nord-Europa og østover gjennom det nordlige Asia til Stillehavet og Aleutene. I Norge er den uvanlig nordover til Trysil, Ringebu og Voss, det er dessuten et par enkeltfunn fra Trøndelag.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Røddusket engfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *røddusket engfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *røddusket engfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *røddusket engfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *røddusket engfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *røddusket engfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *røddusket engfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *røddusket engfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Apamea rubrirena* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Halvveis til himmelen*** (svensk: *Halvvägs til himlen*) er et svensk svart-hvitt sirkusdrama fra 1931 i regi av Stellan Windrow (ukreditert) og Rune Carlsten. Manuset bygger på George Abbotts manus til den amerikanske filmen *Halfway to Heaven*, som i sin tur bygger på Henry Leyford Gates' roman *Here Comes the Bandwagon* fra 1928. Den svenske filmen er ikke bevart.

Samtidig med den svenske innspillingen ble det gjort en tysk versjon, *Der Sprung ins Nichts* (regi: Leo Mittler), en fransk versjon, *A mi-chemin du ciel* (regi: Alberto Cavalcanti) og en spansk versjon, *Sombras de circo* (regi: Adelqui Millar).

Filmen har både svenske, norske og danske skuespillere. Signaturen -rg i avisa *Social-Demokraten* skrev dette: *«Det norske [språket] klinger best og nordmennene var morsomst, ikke minst den lille guttevalpen, som forsøker å trene seg opp i sin storebrors klasse som sirkusartist»*. *«Guttevalpen»* var den 15-årige Henki Kolstad.

Innspillingsfakta
-----------------

Den ble spilt inn i desember 1930–januar 1931 i Les Studios Paramount i Joinville-le-Pont i Val-de-Marne i Frankrike.

Handling
--------

Mona er medlem av en gruppe på tre personer som utfører et trapesnummer på et stort sirkus i nærheten av Chicago. De to andre er Nick Pogli og Tony. Sistnevnte gjør de store lufthoppene. Ettersom det later til at Mona foretrekker Tony blir Nick rammet av en sterk sjalusi. Under ett av Tonys hopp misser han når han skal ta imot sin partner. Tony faller ned i manesjen og mister livet. Den unge Ned Lie blir ansatt som hans erstatter. Mona oppdager etterhvert at Nick misset Tony med hensikt. I sin redsel søker hun tilflukt hos Ned. Nick planlegger også å drepe ham på en liknende måte. Etter forestillingen blir det en voldsom krangel og Nick får sparken. Mona og Ned omfavner hverandre.

Rolleliste
----------

* Elisabeth Frisk - Mona
* Haakon Hjelde - Ned Lee
* Edvin Adolphson - Nick Pogli, akrobat
* Karin Swanström - Madame Jenny
* Torben Meyer - Direktør
* Einar Sissener - Jack
* Henki Kolstad - Lille Eric
* Mildred Mehle
* Gösta Källhagen
* Ragna Breda

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Halvvägs til himlen». *Svensk Filmdatabas*. Svenska Filminstitutet. Besøkt 11. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

(en) *Halvveis til himmelen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Halvveis til himmelen* hos Filmfront Rediger på Wikidata
* (sv) *Halvveis til himmelen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
**PGA Tour of Australasia** er en fremstående golftour for herrer. Offisielle turneringer på touren gir poeng til verdensrankingen i golf.

De fleste av spillerne på touren er fra Australasia (mest australiere, og en del newzealendere), men spillere fra store deler av verden deltar også. De beste spillerne fra Australasia vier det meste av sin tid til PGA-touren eller Europatouren, og vender hjem for å spille noen få turneringer hvert år. Noen av de mest prestisjefylte turneringene på PGA Tour of Australasia har derfor også offisiell status på PGA-touren eller Europatouren for å oppmuntre fremtrendende spillere til å delta.

De viktigste turneringene på touren inkluderer Australian Open, ANZ Championship og Heineken Classic.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Golf |
| --- |
| 
* Profesjonell golf
* Order of Merit
* World Golf Hall of Fame
* FedEx-cupen
* Verdensranking
	+ kvinner
	+ menn

 |
| Profesjonelle tourer | 
* PGA-touren
	+ menn
	+ kvinner
	+ senior
* Europatouren
	+ menn
	+ kvinner
	+ senior
* Asiatourer
	+ Asiatouren
	+ Australasiatouren
	+ Japantouren
	+ Koreatouren
* Andre tourer
	+ Canadatouren
	+ Challenge-touren
	+ Korn Ferry-touren
	+ Latinamerikatouren
	+ Sunshine-touren

 |  |
| Major-turneringer | 

|  |  |
| --- | --- |
| Menn | The Masters • US Open • The Open • PGA Ch'ship |
| Kvinner | ANA Inspiration • US Open • PGA Ch'ship • Evian Ch'ship • British Open |

 |
| Organisasjoner | EGA • LPGA • NGF • NPGA • R&A • The PGA • USGA • USPGA |
| 
* Portal
* Kategori

 |
**Halvøyskrigen** (1807-1814) var en del av Napoleonskrigene. Den varte fra 1807, da en fransk-spansk hær invaderte Portugal, til den franske hæren ble jaget ut av Spania over Pyreenene i 1813-1814.

Bakgrunn
--------

Napoleonskrigene pågikk i Europa fra 1803. Spania var en fransk alliert, mens Portugal, en britisk alliert, hadde kjempet mot Spania og Frankrike i Revolusjonskrigene (Appelsinkrigen). 

I 1806 brøt det ut krig mellom Preussen og Frankrike, (Fjerde koalisjonskrig). I Berlin opprettet Frankrikes keiser Napoléon Bonaparte kontinentalblokaden. Formålet var at England, Napoléons hovedfiende, skulle tvinges i kne ved å forhindre handel med nasjoner på fastlandet. Portugal ønsket ikke å bli med i kontinentalblokaden. Derfor ble Portugal i 1807 invadert av en fransk-spansk hær. Selv om franskmennene mistet mange menn på marsjen, kapitulerte Lisboa. Den portugisiske kongefamilien flyktet til kolonien Brasil, og la dermed grunnlaget for Brasils uavhengighet.

Krigens gang
------------

I 1808 var ca. 100 000 franske soldater stasjonert i Spania. Napoléon byttet den spanske kongen ut med sin bror Joseph Bonaparte.
Telefonsentralens bygning ved Tadeusz Kościuszkos allé i Łódź
**Telefonsentralen PASTs bygning i Łódź** (polsk *Budynek centrali telefonicznej PAST*) ligger ved Tadeusz Kościuszkos allé 12. 

PAST (*Polska Akcyjna Spółka Telefoniczna*, «Det polske telefonaskjeselskapet») ble grunnlagt i 1926 av det polske skattevesenet og det svenske firmaet Cedergren. Før 1914 bestyrte dette firmaet telefonene i Warszawa. Telefonaksjeselskapet fikk 10 års konsesjon til å utbygge og eksploatere telefonnettverket i Warszawa, Łódź og omegn. Selskapets bygning i Łódź ble tegnet av arkitekten Józef Kaban, og ble reist i årene 1927–1928. 

Bygningens fasade er oppdelt av buete pilastrer som ender i diamantformede kapiteler. Motivene i frontelevasjonen omfatter blant annet rombeformer (i dørene) og støpejernslanterner i art deco. I 1929 åpnet PAST Polens første automatiske telefonsentrale her, og senere også landets første prototypiske apparatur til fjernvalg av telefonnumrene til abonnenter i Warszawa. Sentralen ble stengt i 1983. Den var en de lengst uavbrutt virkende sentraler av denne typen i verden.
**51-prosentregelen** er en regel som er innskrevet i svenske Riksidrottsförbundets statutter, hvilket innebærer at en forenings medlemmer må inneha 51 % av stemmene i et idrettsaksjeselskap og dermed ha stemmerettsmajoritet, altså får ingen enkelteier, det være seg en privatperson eller et foretak, kjøpe opp idrettsaksjeselskapet helt og holdent.

Bakgrunn
--------

Ved svenske riksidrottsmøtet i 1999 ble det besluttet at aksjeselskap skulle kunne dannes av ideelle idrettsforeninger. Siden dette har den såkalte 51-prosentregelen gjeldt.

Forslag om å ta bort 51-prosentregelen
--------------------------------------

Forslag om å ta bort 51-prosentregelen har vært behandlet ved Riksidrottsförbundets møter i 2007, 2009, 2011 og 2013. Dog har forslagene blitt nedstemt ved hvert møte.

Tyskland
--------

I Tysklands Bundesliga er det en lignende regel som i Sverige.

England med flere
-----------------

I England kan 100% av klubber eies av aksjeeier. Klubber kan kjøpes og selges.

Norge
-----

I Norges idrettsforbunds lov (13 kap) er det skrivet «Et idrettslag kan la andre forvalte deler av idrettslagets virksomhet. Idrettslaget må ikke overføre rettigheter eller beslutningsmyndighet over idrettslagets sportslige virksomhet til avtaleparten. Idrettslaget skal beholde alle de inntekter idrettslaget oppebærer.»

Referanser
----------

1. ↑  «Fakta: 51-procentsregeln». *Sveriges Televison*. Besøkt 1. mars 2015.
2. 1 2  «Bakgrund: 51-procentsregeln». *Dagens Nyheter*. Besøkt 1. mars 2015.
3. ↑  LOV FOR NORGES IDRETTSFORBUND OG OLYMPISKE OG PARALYMPISKE KOMITÉ
**Jacques de Serisay** (1594 – 1653) var en fransk lyriker.

Serisay arbeidet i forvaltningen av eiendommene til hertugene av La Rochefoucauld. Han tilhørte kretsen til Valentin Conrart. Lite er kjent om Serisay, og få av hans dikt er bevart.

Hans navn knyttes til Académie française, det franske akademi, som ble grunnlagt i 1634 på befaling av den mektige kardinal Richelieu på puristisk grunnlag; hensikten var å bevare det franske språk. I et brev av 22. mars 1634 aksepterte Serisay kardinalens tilbud om beskyttelse, og lovte på vegne av sine litterære kollegaer at akademiet skulle først og fremst «rense språket fra den skitt som det hadde samlet.» Med kardinalens støtte ble Serisay akademiets første president, og satte seg i fore med å utgi en ordbok. Serisay satt i akademiet fra 1634 og til 11. januar 1638. Han hadde sete nummer 3. Mot slutten av 1653 døde de Serisay, og våren etter ble biskop Paul-Philippe de Chaumont valgt til hans etterfølger.

Referanser
----------

1. ↑   Académie française, www.academie-francaise.fr, Académie française member ID jacques-de-serisay, besøkt 3. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Jacques de Serisay» Arkivert 5. desember 2008 hos Wayback Machine. l'Académie française
3. ↑  Hollier, Denis; Bloch, R. Howard (1994): *A New History of French Literature*, Harvard University Press, s. 271
4. ↑  Mesnard, Paul (1857): *Histoire de 'lAcadémie française depuis sa fondation jusqu'en 1830*. Paris: Charpentier. s. 337.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Litteratur
**Telegrafregimentet** er en sambandsavdeling i den danske Hæren. Avdelingen ble opprettet i 1951 med det formål å utdanne og utstyre enheter til å støtte den Hæren i krigstid med kommando, kontroll og kommunikasjon. Enhetene ved regimentet setter opp infrastruktur for kommando, kontroll og kommunikasjon ved hjelp av et kjøretøybasert mikrobølgeradionett mellom informasjonssentra i en masketopologi. Nettverket er designet til å være sikkert, kryptert og vanskelig å nøytralisere. Utover radionettverk etablerer regimentet også mobile militære hovedkvarterer som skal anvendes av Hæren.

Historien bak regimentet
------------------------

Historien om Telegrafregimentet kan dateres helt tilbake til 1867, hvor den første danske signalenheten ble etablert. Den 1. januar 1914 oppnådde denne status av en bataljon under Ingeniørregimentet. Den 1. november 1947 besluttet Forsvarsministeriet å flytte signalbataljonen fra det tekniske regiment til å tjene direkte under generalkommandoen. Signalbataljonen ble senere delt i to bataljoner. Den 1. november 1951 fikk de to bataljonene status av regimenter og ble navngitt som henholdsvis Sjællandske Telegrafregiment og Jyske Telegrafregiment.

Når Den kalde krig nærmet seg sin avslutning i 1989 besluttet Folketinget å fusjonere de to regimentene til ett enkelt med base i Fredericia, mens en bataljon ble opprettholdt på Antvorskov Kaserne på Sjælland inntil 2001. Denne beslutningen ble foretatt den 1. januar 1992, og det nye regimentet fikk navnet Telegrafregimentet.

Struktur og organisasjon
------------------------

Telegrafregimentet består av en stab og nedenstående enheter. Staben er stedhørende i Fredericia på Bûlows kaserne.

Regimentet består av to bataljoner:

* CIS-Bataljonen i Fredericia på Ryes kaserne
* HQ-Bataljonen i Haderslev

Av spesialenheter til særlige formål under Telegrafregimentet er følgende:

* Electronic Warfare-kompani
* DCM-kompaniet i Haderslev
* Slesvigske Musikkorps i Haderslev

Garnison, kaserner og baser
---------------------------

Regimentet har base i byene Fredericia og Haderslev. I Fredericia har regimentet to kaserner; Bülows Kaserne og Ryes Kaserne. Bülows Kaserne er hjemsted for Hærens Føringsstøtteskole og tjener som regimentshovedkvarter. Bülows Kaserne er plassert i de historiske bygninger innenfor voldene på det tidligere festningsverket i Fredericia. Ryes Kaserne er hjemsted for den andre treniningsbataljon, tredje signalbataljon og tredje Electronic Warfare-kompagni. Ryes Kaserne ble bygget i 1960-årene og grenser opp til Hyby Fælled, som blir brukt til øvelsesområde. Haderslev Kaserne er hjemsted for den femte signalbataljon, HQCOY/første brigade (Stabskompagni) og militærorkestret (Slesvigske Musikkorps). Utover de to basene opererer regimentet også i Hyby Fælled utenfor Fredericia.

Referanser
----------

1. ↑  Soldater siger nej til tvangsforflyttelse – tvsyd.dk – TVSyd – Nyhedsoversigt[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Cabinet Office Briefing Rooms** (forkortes COBR, men kalles ofte **COBRA** eller **Cobra** fordi møtene holdes i rom A i COBR) er et koordineringsorgan for Storbritannias regjering under nasjonale eller regionale katastrofer og krisesituasjoner, eller ved hendelser utenlands som har større betydning for Storbritannia. Betegnelsen omfatter både lokalene og Civil Contingencies Committee som møtes der. I tillegg til regjeringsmedlemmene kan også sentrale personer som Metropolitan Police Commissioner, Londons borgermester og andre innkalles. Hvem som leder møtene avhenger av hva slags situasjon det er som drøftes. 

COBR ligger på Whitehall, på et sted som ikke er kjent for allmennheten. Det skal angivelig være i «kontorer innenfor kabinettbygningen». Det som er kjent er at det dreier seg om flere rom som er sterkt fysisk og elektonisk sikret, og som inneholder alt nødvendig kommunikasjonsutstyr. 

Ved en dramatisk nasjonal krise kan COBR påberope seg nødfullmakter, som inneholder makt til å oppløse parlamentet (med monarkens samtykke) eller å begrense reisefrihet innen riket.

Kjente møter
------------

Før 2005 kjenner man til at COBR ble brukt under Kosovokrigen i 1999, drivstoffprotesten i september 2000 og under utbruddet av munn- og klovsyke i 2001. 

Etter terrorangrepet i London 7. juli 2005 ble responsen koordinert fra COBR. Det samme skjedde to uker senere, etter terrorangrepet i London 21. juli.

Den 6. april 2006 ble COBR sammenkalt etter funn av fugleinfluensaviruset H5N1 i Fife. 

Natten mellom 9. og 10. august 2006 var det minst tre møter etter at en plan om å sprenge transatlantiske fly.

Det var flere møter i forbindelse med drapet av Aleksandr Litvinenko, som døde av radioaktiv forgiftning den 23. november 2006.

I 2007 var det flere møter i forbindelse med nye funn av H5N1, det første i februar.

Den 23. mars 2007 ble COBR samlet etter den iranske arrestasjonen av Royal Navy-personell.

Den 29. mai 2007 var det møte for å diskutere kidnappingen av fem briter fra en regjeringsbygning i Bagdad.

29. juni 2007 ble COBR samlet på grunn av bilbomber i London. Dagen etter var det to møter, ledet av statsminister Gordon Brown, på grunn av terrorangrepet mot Glasgow lufthavn. Nok et møte ble holdt 1. juli.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| Alpine grener |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | Sochi 2014 | Utfor |
| Sølv | Sochi 2014 | Slalåm |
| Sølv | Sochi 2014 | Superkombinasjon |
| Bronse | Sochi 2014 | Super-G |
| Para-VM |
| Bronse | La Molina 2013 | Super-G |

**Jade Etherington** (født 9. mars 1991 i Chelmsford) er en engelsk alpinist, som vant fire medaljer for Storbritannia ved Paralympiske vinterleker 2014. 

Etherington er født synshemmet, med grønn stær og Axenfields syndrom, som skyldes en genfeil. Sykdommen kan føre til blindhet. Hun gjennomgikk seks operasjoner før hun var 12 år gammel, men begynte å miste synet da hun var 17. Hun har i dag mindre enn 4% synsevne. Genet som gir denne sykdommen stammer fra hennes mor, og hennes tre søstre har også dette syndromet i større eller mindre grad.

Idrettskarriere
---------------

Jade Etherington og ledsager John Clarke ved VM i 2013.
Etherington ble tatt ut til BDST (British Disabled Ski Team) i 2009, og konkurrerte internasjonalt fra 2011. Hun haddei starten Fiona Gingell som ledsager, men Gingell flyttet til Amerika i oktober 2012. En annen britisk utøver, Heather Mills, ble ikke kvalifisert til VM i 2013, og tilbød henne derfor å bruke treneren sin, John Clarke. Hun deltok i sitt første VM ved VM i alpint for funksjonshemmede 2013, der hun kom på 3.-plass i super-G. Hun kom på 4.-plass i slalåm, men brøt både i storslalåm og dermed også superkombinasjonen. 

I april 2013 ble hun enig med Caroline Powell om å bruke henne som ledsager, og disse begynte å trene sammen i august.

Hun deltok ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, med Caroline Powell som ledsager. Der kom hun på 2.-plass i utfor, bak Henrieta Farkašová, og vant med det Storbritannias første paralympiske medalje på snø, og var også Storbritannias første medalje i Paralympics 2014. Hun fikk deretter bronse i utfor, og sølvmedalje i slalåm, før hun fulgte opp med raskeste løp i super-G, slik at hun også fikk sølv i superkombinasjonen. Hun ble dermed den første britiske utøveren som vant fire medaljer ved et Paralympics. Hun stilte ikke til start i super-G. Etherington var Storbritannias flaggbærer ved avslutningsseremonien ved disse lekene.

Referanser
----------

1. ↑  Sky News - *Sochi Paralympics: Jade Etherington Wins Silver*, besøkt 28. juni 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
* Profil hos Paralympics 2014 i Sotsji Arkivert 7. mars 2014 hos Wayback Machine.
Jackie Robinson Stadium.
**Bethune-Cookman College** (eller **BCC**) er et historisk afro-amerikansk college i Daytona Beach i Florida i USA.

Dr. Mary McLeod Bethune, selv uteksaminert fra Barber-Scotia College da det fremdeles het *Scotia Seminary*, grunnla i 1904 *The Daytona Educational and Industrial Training School for Negro Girls*. I 1923 slo det seg sammen med *The Cookman Institute of Jacksonville, Florida* og ble en *high school* med blandede klasser. Et år etter, i 1924, ble det tilknyttet Metodistkirken. I 1931 var det blitt et *junior college* og tok da navnet *Bethune-Cookman College*. Det ble et 4-års college i 1941, og i 2007 tok det navnet *Bethune-Cookman University*.

Ved høyskolen var det 3 112 studenter og 189 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene var samme år US$ 11 792. Det gis eksamen opp til bachelorgradsnivå.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bethune-Cookman University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |


1. 1 2 3   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
520 sigaretter med røde hjerter i midten av filtret.
**520** er et taiwansk sigarettmerke fremstilt av Taiwan Tobacco and Liquor Corporation (烟酒公卖局). Navnet 520 ble valgt ut til sigaretten, fordi det lyder *Jeg elsker deg* (我爱你) når det uttales i mandarin-kinesisk. Den har en rødt hjerte-formet hull i filteret, som utgir den distinkte smaken. Det finnes også en mentolvariant. 

Sigaretten var opprinnelig planlagt å bli lansert i Taiwan den 20. mai 1999, for å feire jubileet med tidligere president Lee Teng-hui sin innsettelse som Taiwans første demokratiske valgte president. Men etter hard kritikk fra flere sosiale og lovgivende grupper, annonserte Taiwan Tobacco and Liquor Corporation 13. mai 1999, at de hadde suspendert produksjon av 520. Dette fordi kritikerne mente at sigaretten var rettet mot unge med sitt navn, design og smak. Nå selges 520 bare utenfor Taiwan.

Referanser
----------

1. ↑  «NGO takes another swipe at TTWB's '520' cigarettes». Taipei Times. 15. juni 2000. Besøkt 8. mars 2007.
**Eric Ericson Award** er en internasjonal konkurranse for yngre kordirigenter og arrangeres i Sverige hvert tredje år. Konkurranse er oppkalt etter dirigenten Eric Ericson. Prissummen er på SEK 100 000.

Konkurransen ble opprettet på initiativ av Uppsala universitets Körcentrum og arrangeres hvert tredje år i samarbeide mellom Körcentrum, Rikskonserter, Eric Ericsons stiftelse, Sveriges Radio, Berwaldhallen, Barents Körcentrum, Europa Cantat og International Federation for Choral Music (IFCM).

Den svært prestisjefylte konkurransen gjennomføres i tre omganger. I første omgang velges de 16 konkurrerende ut etter de bånd og videoopptak de sendte inn. Deretter konkurrerer de seksten i noen dager der de øver og opptrer med noen av Sveriges fremste kor. Fire konkurrenter deltar siden i en finale i Berwaldhallen og dirigerer da Radiokören.

Liste over prisvinnere
----------------------

* 2009 – Kjetil Almenning, Norge
* 2006 – Martina Batič, Slovenia
* 2003 – Peter Dijkstra, Nederland

Eksterne lenker
---------------

* Eric Ericson Award
* Martina Batič
* Peter Dijkstra
* "First announcement" for konkurransen i 2009[*død lenke*]
Kunnskapssenteret, campus Øya, med bl.a. Bibliotek for medisin og helse, felles for St. Olavs hospital og NTNU. Foto: K.J. Buset 
**Fakultet for helse- og sosialvitenskap** ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) var en videreføring av det tilsvarende fakultetet ved Høgskolen i Sør-Trøndelag. Ved fusjonen mellom NTNU og høgskolene i Gjøvik, Ålesund og Sør-Trøndelag, som trådte i kraft 1. januar 2016, ble fakultetet en del av NTNU.

Aktiviteten ved de ulike NTNU-enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.

Fakultetet var delt i tre institutter: Institutt for anvendt sosialvitenskap, Institutt for helsevitenskap og Institutt for sykepleievitenskap.

Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund) videreføres virksomheten ved fakultetet fra 1. januar 2017 i det nye Fakultet for medisin og helsevitenskap (MH-fakultetet), der også enheter fra Gjøvik og Ålesund inngår.

Referanser
----------

1. ↑  NTNUs informasjon om fusjonen
2. ↑  Tidsplan for fusjonen
3. ↑  *Saksfremlegg …*, s. 16–18

Kilder
------

* Saksfremlegg til NTNUs styremøte 25. august 2016

Eksterne lenker
---------------

* Tall og tidslinje for NTNU i Gjøvik, Ålesund og Trondheim fra 1760 til fusjonen i 2016
Fakultetsadministrasjonen og deler av HSL-fakultetet
**Fakultet for humaniora, samfunnsvitenskap og lærerutdanning** (HSL) er ett av åtte fakultet ved UiT Norges arktiske universitet. Fakultetet er et resultat av en sammenslåing av tidligere fakultet for humanistiske fag, samfunnsfag og avdeling for lærerutdanning. I 2016 ble instituttene for språkvitenskap (IS) og kultur og litteratur (IKL) slått sammen til institutt for språk og kultur (ISK)

Fakultetet er delt inn i seks institutt og fire forskingssentre:

* Institutt for språk og kultur (ISK)
* Institutt for lærerutdanning og pedagogikk (ILP)
* Institutt for filosofi og førstesemesterstudier (IFF)
* Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi
* Institutt for sosiologi, statsvitenskap, samfunnsplanlegging (ISS)
* Institutt for arkeologi og sosialantropologi (IAS)

* Senter for fredsstudier (CPS)
* Barentsinstituttet
* Senter for kvinne- og kjønnsforskning (KVINNFORSK)
* Senter for samiske studier (SESAM)

Fakultetet hadde også et senter for fremragende forskning med løpetid fra 2003 til 2012 : Center for Advanced Studies in Theoretical Linguistics (CASTL). 
CASTL lever videre som en forskningsgruppe ved institutt for språk og kultur.

Eksterne lenker
---------------

Fakultetets hjemmeside
**FF «Håkon Mosby»** (sjøsatt 1980) er et norsk forskningsfartøy eid av Havforskningsinstituttet. Det var bygd ved Mjellem & Karlsen sammen med søsterskipet «Michael Sars», begge sjøsatt i 1980 og tok over etter det forliste FF «Helland-Hansen» (1957–1976).

Skipet var oppkalt etter havforskeren Håkon Mosby (1903–1989). Det har Universitetet i Bergen som medeier, før 2008 var det eneeid av universitetet. Skipet er fast stasjonert i Skagerrak og Nordsjøen med base på Forskningsstasjon Flødevigen utenfor Arendal. Det er 47 meter langt og på 701 brt. Fartøyet har en motorkraft på 1500 kW. Skipet er spesielt utrustet for tokt innen forskning på fiskebestander, miljøundersøkelser og akustiske undersøkeler. Skipet har laboratorier, ekkolodd, sonarer og annet akustisk utstyr, samt utstyr for å ta vann- og bunnprøver. Det tar spesielt prøver av sedimenter på havbunnen.

Referanser
----------

1. ↑  «Håkon Mosby fra Havforskningsinstituttet». Arkivert fra originalen 25. mars 2010.
**FF «G.O. Sars»** er et norsk forskningsfartøy tilhørende Havforskningsinstituttet i Bergen. Skipet er det tredje i rekken med dette navnet, oppkalt etter marinbiologen Georg Ossian Sars.

FF «G.O. Sars» ble bygget i 2003 og er 77 meter langt og på 4 067 bruttoregistertonn. Fartøyet ble tegnet ved Skipsteknisk A/S i Ålesund og bygd ved spesialverftet Flekkefjord Slipp og Maskinfabrikk til en kostnad på 400 millioner kroner. Det har en diesel-elektromotor på 8100 kW. Båten lager 1/100 så mye støy som vanlige forskningsfartøy, for ikke å forstyrre måleinstrumentene. Det bergenske Skipsrevyen kåret det til Årets Skip i 2003.

FF «G.O. Sars» er spesielt utrustet for tokt innen forskning på fiskebestander, miljøundersøkelser og akustiske undersøkeler. Skipet har seks vinsjer for nedsenking av inntil 6 000 meter lange kabler på dypt vann, for måling og prøvetaking i dypet. En av vinsjene er utstyrt med fiberoptisk kabel som kan sende store mengder data fra dypet til overflaten. Ekkoloddene kan kartlegge fisk i alle dybder, og havbunnen inntil 150 meter ned i havbunnskorpa. Dessuten kan det tas inntil 25 meter dype boreprøver av havbunnen. Båten kan også trekke større tråler, planktonfangere og spesialfartøyer. Dessuten kan skipet slepe sonarer og annet akustisk utstyr. Roboten Argus Abyss er en ROV som går til 5000 meter dybde, mens Aglantha bare når 2000 meter.

Det deltok sommeren 2004 på Mar-Eco som gikk langs Den midtatlantiske ryggen fra Island til Azorene, der de sammen med linefiskebåten M/S «Loran» så nærmere på undersjøiske hotspots (vulkaner).

I 2007 tok det del i prosjektet Antarctic Krill and Ecosystem Studies (AKES), et tokt til Sørishavet.

Foto
----

|  |  |
| --- | --- |
| 9260316 G. O. Sars | G. O. Sars 20170224 200801 |

Referanser
----------

1. ↑  «Fartøyene og mennene som ga dem navn» (PDF). Havforskningsinstituttet.
2. ↑  «Globetrotter klar for nye eventyr». Bergens Tidende. 2. desember 2012.
3. ↑  «G.O.Sars tekniske detaljer». Maritimt magasin. Arkivert fra originalen 7. februar 2015.
4. ↑  «MAR-ECO-prosjektet». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 12. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMO 9260316 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) FF «G.O. Sars» – DNVs skipsregister Rediger på Wikidata

* (en) FF «G.O. Sars» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* (no) «G.O. Sars» på nettsidene til havforskningsinstituttet
**Boeing 747-8** er den nyeste versjonen av Boeing 747 jumbojet. Modellen ble presentert 14. november 2005 som en konkurrent til Airbus A380. Før den offisielle presentasjonen i 2005 var dette flyet kjent som **Boeing 747 Advanced**.

Bakgrunn
--------

**747-8** vil gjøre bruk av samme motorer og cockpittype som 787. Boeing ga flyet navnet 747-8 på grunn av bruken av samme teknologi som 787. Før 747-8 ble offisielt lansert hadde Boeing planer om å utvikle andre varianter av eksisterende 747-typer. Disse var planlagt navngitt **747X** (Experimental) og **747-XQLR** (Experimental Quiet Long Range). Disse navnene ble til slutt erstattet av "747 Advanced" programmet, som utviklet seg til det nåværende 747-8.

Boeing hevder at den nye 747-8 vil ha et lavere støynivå, være mer økonomisk og mer miljøvennlig enn tidligere varianter av Boeing 747. Siden det er en videreutvikling av den eksisterende 747-400 drar også flyet fordel av økonomiske fortrinn som følge av liknende utdanning og bruk av felles deler mellom de to variantene. 
I motsetning til hovedkonkurrenten Airbus-380 som trenger et modifisert gangbro-opplegg og større parkeringsplass ved flyplassene, vil 747-8 kunne bruke allerede eksisterende infrastruktur. 
747-8 vil også kunne trafikkere mindre flyplasser enn Airbus A-380 kan.

Passasjervarianten (**747-8 Intercontinental**) vil ha kapasitet til å ta 450 passasjerer fordelt over 3 klasser i overkant av 8 000 nautiske mil (14 816 km) med en hastighet på Mach 0,86. Air China, Korean Airlines og Lufthansa er kommersielle kjøpere av denne versjonen. USAs myndigheter har også bestilt to eksemplarer, for bruk som presidentfly.
.

Konstruksjonsendringer
----------------------

Passasjervarianten vil bli 74,3 m lang (3,6 m lenger enn 747-400), noe som gir plass til 34 flere passasjerer og 2 ekstra fraktpaller. Ny motorteknologi og bedre aerodynamikk vil også forlenge rekkevidden til 8 000 nautiske mil (14 816 km), noe som gir flyet mulighet til non-stop flyruter på strekninger som Hongkong–New York eller Sydney–Dallas.

Bilder
------

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. desember 2013. Besøkt 10. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Boeing.com: Boeing 747
* Boeing Commercial Airplanes

| * v
* d
* r
Boeing-passasjerfly |
| --- |
| Propelldrevne | 
* 40
* 80
* 221
* 247
* 307
* 314
* 377

 |
| Jetdrevne | 
* 367-80
* 707
* 717
* 720
* 727
* 737
* 737 Max
* 747 (-8)
* 757
* 767
* 777
* 787

 |
| Under utvikling | 
* 777X

 |
| Foreslåtte | 
* Y1
* Y3

 |
| Ikke-utviklede | 
* 2707
* 7J7
* New Large Airplane
* Sonic Cruiser

 |
Jinggangshan i provinsen Jiangxi
Flyplass i Jinggangshan
**Jinggangshan** (井冈山; pinyin: *Jǐnggāngshān*) er et byfylke i byprefekturet Ji'an i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på 58 790 innbyggere i 1999.

Samferdsel
----------

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens side
* Kart over Jinggangshan Arkivert 21. juli 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
**Francis Fowke RE** (født 7. juli 1823 i Ballysillan i Belfast i Irland, død 4. desember 1865) var en britisk ingeniør, arkitekt, og kaptein i det britiske militærregimentet Corps of Royal Engineers.

Fowke studerte ved det britiske militærakademiet Royal Military Academy i Woolwich.

De fleste av Fowkes mange arkitektoniske arbeider ble utført i renessansestil, selv om han gjorde bruk av relativt ny teknologi fra denne tiden for å lage flere bygninger innrammet i jern og andre metaller.[] Som arkitekt og ingeniør hadde han ansvaret for byggingen av flere offentlige bygninger.

Hans plutselige dødsfall i desember 1865, da han var 42 år gammel, ble forårsaket av at en blodåre sprakk. Han ble gravlagt i Brompton Cemetery i London. En medalje ble utstedt av Royal Engineers i 1865. Som et minne over hans mange arkitektoniske verker fikk han et minnesmerke oppkalt etter seg. Dette minnesmerket ble produsert av medlemmer av hans eget korps.

Referanser
----------

1. 1 2   Dictionary of Irish Biography, Dictionary of Irish Biography-ID 003342[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Fowke, Captain Francis, oppført som Captain Francis Fowke[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dictionary of Scottish Architects, Dictionary of Scottish Architects ID 201226, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6b28kn6, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Gary Patrick Breen** (født 12. desember 1973 i Hendon i London) er en irsk tidligere fotballspiller og senere trener som er mest kjent fra sine to perioder på midtbanen hos de engelske klubbene Coventry City og Sunderland. Breen fikk også 63 landskamper for Irlands herrelandslag i fotball i perioden 1996 til 2006, og var blant annet med i troppen til VM i fotball 2002.

Klubbkarriere
-------------

Breen begynte sin profesjonelle karriere hos Charlton Athletic i 1990, men klarte ikke å få kamper på førstelaget. I 1991 dro han videre til Maidstone United, for han fikk sin første seriekamp som 17-åring og 19 kamper totalt. Etter dette dro han til Gillingham, hvor han etablerte seg som fast førstelagsspiller. I 1994 dro han til Peterborough United for 70 000 pund, hvor han spilte en hel sesong, og gjennom sine prestasjoner skaffet seg oppmerksomhet fra større klubber. 

I februar 1996 ble Breen hentet til Birmingham City for 250 000, hvor han spilte over 40 kamper og skåret to mål. Kun 12 måneder etter at han signerte for Birmingham ble han hentet av Premier League-klubben Coventry City for 2,5 millioner pund. Hos Coventry fikk han over 140 seriekamper over fem år, før han i 2002 gikk på en fri overgang til West Ham United. Her spilte han 14 kamper på én sesong, og var med på å rykke ned med klubben på slutten av 2002/2003-sesongen. 

Etter West Ham United signerte han under for Sunderland, hvor han som klubbens kaptein spilte over 100 seriekamper på tre sesonger, før han forlot Sunderland etter at de rykket ned fra Premier League på slutten av 2005/2006-sesongen. Deretter dro han til Wolverhampton, hvor han spilte 59 kamper på to sesonger. Han avsluttet sin karriere hos Barnet fra desember 2008, hvor han også påtok seg rollen som spillende trener og senere som spillende assistenttrener. Han forlot for øvrig klubben i juni 2010.

Landslagskarriere
-----------------

Breen fikk sin debut for Irland i en vennskapskamp mot Kroatia i juni 1996. Han ble tatt ut i troppen til VM i fotball 2002 av landslagstrener Mick McCarthy, hvor han spilte samtlige av Irlands kamper, og blant annet scoret i Irlands gruppekamp mot Saudi-Arabia. Breen ga seg som landslagsspiller i august 2006, og endte ved det opp med 63 landskamper og syv mål.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gary Breen – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Gary Breen – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Irlands tropp – VM i fotball 2002 |
| --- |
| 
* 1 Given
* 2 Finnan
* 3 Harte
* 4 Cunningham
* 5 Staunton
* 6 Roy Keane
* 7 McAteer
* 8 Holland
* 9 Duff
* 10 Robbie Keane
* 11 Kilbane
* 12 Kinsella
* 13 Connolly
* 14 Breen
* 15 Dunne
* 16 Kiely
* 17 Quinn
* 18 G. Kelly
* 19 Morrison
* 20 O'Brien
* 21 Reid
* 22 Carsley
* 23 A. Kelly
* Landslagstrener: McCarthy

 | Det irske flagget |
**Bodøelvkrysset** er et kryss ved Stormyra i Bodø. Krysset ligger mellom riksvei 80, Olav V gate, som forøvrig er en arm av Rv80, og Børsingveien. Krysset er det mest trafikkerte i kommunen, og er lysregulert. Krysset er ikke planskilt, og fotgjengere må benytte fotgjengerfelt. Dette gjør at Bodøelvkrysset også er å regne som Bodøs største trafikale flaskehals, sammen med veistrekningene mot Grønnåsenkrysset, Stormyrakrysset og Bodø lufthavn, som alle tre møtes ved Bodøelv.

Det er tilsammen 16 kjørefiler som går inn og ut av lyskrysset. Rv80 kommer fra begge sider som firefeltsvei, der det samtidig er en egen fil for venstreutkjøring. Børsingveien har én fil inn og én fil ut av krysset, mens Olav V gate har én ut og tre inn. To av disse er for høyreutkjøring, og mot ytre by. I tillegg til disse 16 filene er det et eget avkjøringsfelt noe lenger sørøst på Rv80, kun for de som skal mot sentrum, til en rasteplass.

Framtidsplaner
--------------

Det er politisk vedtatt at Bodøtunnelen på 2,8 kilometer skal bygges. Denne tunnelen vil gå mellom Hunstadkrysset og Bodøelvkrysset. Da skal Bodøelvkrysset deles opp i to rundkjøringer, for å unngå flaskehalseffekten. I tillegg vil det bygges firefeltsvei et stykke langs Olav V gate, for å unngå flaskehals i rundkjøringene der.

Referanser
----------

1. ↑  «Rv. 80 Hunstadmoen-Thallekrysset». Statens vegvesen. Arkivert fra originalen 24. april 2014. Besøkt 11. november 2013.
**Norwich jernbanestasjon** (engelsk: *Norwich railway station*), forkortet **NRW**, er en jernbanestasjon i Norwich i grevskapet Norfolk øst i England. Stasjonen er endestasjonen på Great Eastern Main Line fra Liverpool Street stasjon. Den er også siste stasjon på linjene fra Ely, Sheringham, Great Yarmouth og Lowestoft.

Historie
--------

Det fantes en gang tre jernbanestasjoner med navnet *Norwich*: *Norwich Thorphe*, det nåværende stasjonen som ble omdøpt *Norwich*; *Norwich Victoria*, som var stasjonen hvor tog fra London kom til, og senere godsstasjon; og *Norwich City* som var endestasjonen for Midland and Great Northern Joint Railway-linjen fra tettstadet Melton Constable. *Norwich Victoria* og *Norwich City* ble nadlagt, og tilbake stod en stasjon: *Norwich jernbanestasjon*. 

Da stasjonen stengte en kort stund på grunn av rehabilitering av strømnettet i 1986, ble Trowse jernbanestasjon, en nedlagt forstadsstasjon, gjenåpnet som erstatning for Norwich jernbanestasjon. Den stengte igjen da Norwich gjenåpnet. 


| **Forrige stasjon** |   | National Rail |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| *Endestasjon* |  | Bittern Line |  | SalhouseCambridge |
|  | Wherry Line |  | Brundall GardensLowestoft |
|  | Breckland Line |  | WymondhamSheringham |
|  | Great Eastern Main Line |  | TaplowLiverpool Street |

Eksterne lenker
---------------

* National Rail Enquiries om Norwich jernbanestasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Francis Burns** (født 17. oktober 1948 i Glenboig) er en skotsk tidligere fotballspiller. Burns, som var venstreback, har spilt for Manchester United og Southampton, samt landslagsfotball for Skottland.

Karriere som klubbspiller
-------------------------

### Manchester United

Burns, som var et talent, sluttet seg til Manchester United i 1965, og fikk sin A-lagsdebut 2. september 1967. Burns spilte i seks europacup-kamper på Manchester Uniteds vei til finalen i serievinnercupen 1968, men mistet plassen i finalen for Shay Brennan. Burns spilte sammenlagt 156 kamper og scoret sju mål for Manchester United, hvor 121 av kampene og seks av målene var i serien. I løpet av oppholdet i Manchester United gjennomgikk Burns tre operasjoner.

### Southampton

Burns gikk til Southampton for £50 000 i 1972. Skadeproblemene fortsatte imidlertid for Burns, og han forble andrevalg bak Joe Kirkup om venstrebackplassen i klubben. Mot slutten av sesongen mistet han plassen for Steve Mills. Burns endte på 21 seriekamper for klubben, før han flyttet tilbake til Lancashire.

### Preston North End

Burns ble tidligere lagspiller Bobby Charltons første signering som manager i Preston North End i 1973. Burns spilte første kamp for klubben da laget møtte Aston Villa 25. august samme år, og ble Årets spiller i klubben den sesongen. Burns spilte sammenlagt 314 kamper for klubben, hvorav 273 i serien, hvor han også scoret ni mål.

### Shamrock Rovers

Burns gikk til Shamrock Rovers i oktober 1981. Burns spilte sammenlagt 20 kamper for laget, inkludert et tap i den irske ligacupfinalen.

Karriere som landslagsspiller
-----------------------------

Burns spilte én landslagskamp for Skottland, da laget møtte Østerrike 5. november 1969.

Referanser
----------

1. 1 2  «Francis Burns», spillerstatistikk fra StretfordEnd.co.uk. Besøkt 14. september 2014 (en)
2. ↑  Duncan Holley; Gary Chalk (1992), ss. 54–55
3. ↑  Duncan Holley; Gary Chalk (2003), ss. 489–490

Litteratur
----------

* Duncan Holley; Gary Chalk (1992). *The Alphabet of the Saints* **(engelsk)**. ACL & Polar Publishing. ISBN 0-9514862-3-3.

* Duncan Holley; Gary Chalk (2003). *In That Number - A post-war chronicle of Southampton FC* **(engelsk)**. Hagiology Publishing. ISBN 0-9534474-3-X.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francis Burns – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Francis Burns – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Francis Burns – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Francis Burns – EU-Football.info Rediger på Wikidata
* «Francis Burns», spillerstatistikk i Manchester United, fra StretfordEnd.co.uk (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Satellittbilde av Tianjin og Beijing
**Jing-Jin-Ji** (kinesisk: 京津冀), eller **Jingjinji**, er hovedstadsområdet i Kina. Det omfatter området rundt byene Beijing og Tianjin og tilgrensende deler av provinsen Hebei langs kysten av Bohaihavet nord i landet. Det har en befolkning på over 100 millioner mennesker, og dekker et areal på 215 870 km².

Jing-Jin-Ji er i kraftig utvikling, og i 2015 lanserte myndigehetene et prosjekt som skal utvikle området som én enkelt by. Denne skal friske opp økonomien i det nordlige Kina og stå for en framtidsretta byutvikling. Jing-Jin-Ji tar dermed opp kampen mot de økonomiske regionene Perleflodens delta og Yangtzeflodens delta.

Navnet *Jing-Jin-Ji* er satt sammen av siste stavelse i *Beijing*, siste stavelse i *Tianjin* og ordet *Ji*, som er det tradisjonelle navnet på Hebei-provinsen. I tillegg til storbyene Beijing og Tianjin omfatter Jing-Jin-Ji også byprefekturene Baoding, Shijiazhuang, Tangshan, Cangzhou, Langfang, Zhangjiakou og Chengde.

Kilder
------

* «El nuevo proyecto chino: Jing-Jin-Ji, una megalópolis seis veces más grande que Nueva York», *ElEconomista.es*, 20. juli 2015.
**Qian Qi** (tradisjonell kinesisk: 钱起; forenklet kinesisk: 钱起; pinyin: *Qian Qǐ*, Wade-Giles: *Ch'ien Ch'i*; født 710, død 782) var en kinesisk poet på Tang-dynastiets tid. 

Han bodde i Wu-regionen, i det som nå er provinsene Zhejiang og Hubei. 

Qian Qi har tre av sine dikt inkludert i den berømte antologien *Tre hundre Tang-dikt*. 

En del av ett av Qian Qis dikt ble benyttet av Gustav Mahler for annen Sats, «Der Einsame im Herbst» i hans *Das Lied von der Erde* (1907). Han krediteres under skrivemåten **Chang Tsi** som forfatteren av den opphavelige kinesiske tekst. Her sørges det over at blomstene visner og skjønnhet forgår. Andre Tang-poeter som Mahler benyttet tekster fra var Li Bai, Wang Wei og Meng Haoran. 

Og et annet av diktene ble tonesatt i 1932 av Albert Roussel (op. XXXV), i språkdrakt på fransk som var oversatt fra engelsk fra Herbert Allen Giles' oversettelse - den franske oversattelse var foretatt av Henri-Pierre Roché

*Connaissant, seigneur, mon état d'épouse,  
Tu m'as envoyé deux perles précieuses  
Et moi, comprenant ton amour  
Je les posai froidement sur la soie de ma robe.*
  
  
*Car ma maison est de haut lignage  
Mon époux capitaine de la garde du Roi  
Et un homme comme toi devrait dire:  
"Les liens de l'épouse ne se défont pas."*  
  
*Avec les deux perles je te renvoie deux larmes,  
Deux larmes pour ne pas t'avoir connu plus tôt.*

Referanser
----------

1. 1 2   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Quantangshi*, 卷236\_23 《效古秋夜長》
3. ↑  Freed, Richard (20. november 2003). «About the Composition: *Das Lied von der Erde*». John F. Kennedy Center for the Performing Arts. Besøkt 9. april 2007.
4. ↑  «Teng-Leong Chew: The Identity of the Chinese Poem Mahler adapted for "Von der Jugend"» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 22. desember 2006. Besøkt 9. april 2007.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 22. desember 2006. Besøkt 11. januar 2020.
5. ↑  P. Roché, revue *Vers et Prose*, Paris, 1907.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |