recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vasilis Tsitsanis** (gresk: Βασίλης Τσιτσάνης; født 18. januar 1915 i Trikala, Hellas, død 18. januar 1984 i London, Storbritannia) var en gresk låtskriver og bouzoukispiller. Han ble en av de ledende greske komponistene av sin tid.

Han ble ansett som en av grunnleggerne av den moderne greske Rebetika. Tsitsanis skrev mer enn 500 sanger og blir fortsatt husket som en ekstraordinær bouzoukispiller. Fra en ung alder, ble Tsitsanis interessert i musikk og lærte å flere forskjellige musikkinstrumenter, blant annet lærte han å spille instrumentene mandolin, fiolin og bouzouki.

I 1936 dro han til hovedstaden Athen for å studere juss og bli advokat, og i 1937 hadde han gjort sitt første musikalske opptak. I 1937 flyttet han til Thessaloniki, der han tjenestegjorde han under militærtjenesten sin, og han bodde der i cirka 10 år. 

Tsitsanis døde den dagen han fylte 69 år på Royal Brompton Hospital i London etter en komplisert lungeoperasjon. Hans musikk blir fremdeles hyllet den dag i dag, og han regnes som en legende innen rebetikomusikk.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Vassilis Tsitsanis, SNAC Ark-ID w6154prh, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Proto Thema, «100 χρόνια Βασίλης Τσιτσάνης», verkets språk gresk, utgitt 21. desember 2014, besøkt 19. august 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   apotis4stis5.com, besøkt 28. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vasilis Tsitsanis på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Vasilis Tsitsanis på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Vasilis Tsitsanis på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Abdullah Hayayei** (født 4. desember 1980 i De forente arabiske emirater, død 11. juli 2017 i Newham) var en emiratarabisk handikappet friidrettsutøver som konkurrerte i kastøvelsene kulestøt, diskos og spydkast. Han konkurrerte i klassen F34, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

Hayayei deltok i Para-asialekene 2014, der han kom på sjetteplass i både kulestøt og spydkast. Året etter deltok han i Para-VM i friidrett 2015, og kom der på femteplass diskos og åttendeplass i kulestøt.

Han debuterte i paralympics under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. Her kom han på sjetteplass i spydkast og sjuendeplass i kulestøt.

Han døde under trening foran Para-VM i friidrett 2017 i London, da kastburnettet falt over ham, og han døde av hodeskadene han pådro seg i denne ulykken.

Referanser
----------

1. ↑   www.paralympic.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Sky News - *Paralympic athlete Abdullah Hayayei dies after throwing cage collapses on his head*, besøkt 12. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* IPC - Abdulla Hayayei
* Rio 2016 - Abdulla Hayayei
**Vasil'evbreen** er en 13 km lang og 211 km² stor isbre helt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i sørlige Sørkapp Land. Volumet er 43 km³. Breen strekker seg fra Sørkappfonna og Haitanna (937 m) i sørvest, til havet ved Isbukta i øst nord for Dumskolten (596 m). Vasil'evbreen er både en massiv innlandsbre i sørvest og en utløper til hav, med en enorm morene i nordøst under Hagerupfjellet. 

Foto fra april av Vasil'evbreen i øvre billedhalvdel, sett fra vest mot Isbukta og Storfjorden i øst. Fjellene midt i bildet er fra venstre breens vestlige begrensninger Snøkrossen, Gråtinden, Kvithetta, Brattberget og Haitanna (under skyer), og Guilbaudtoppen, Cuvervillefjellet og Roaldryggen. I høyre billedkant starter Sørkappfonna i sør.
Regnet fra nord og med klokken har den sidebreene Austjøkulen, Øydebreen og Skilfonna i nord, Randbreen i sørøst, Sørkappfonna i sør, og Olsokbreen og Lathambreen i vest mot fjellmassivet ved Haitanna. I nordvest ligger de mindre Leifbreen og Brattkneikbreen mellom fjellene.

Vasil'evbreen har sitt navn etter den russiske astronomen Aleksandr Semenovitsj Vassiliev, som også Aleksanderbreen er oppkalt etter.

Referanser
----------

1. ↑  Vasil'evbreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 11. mars 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
En «vaskelapp», etikett med vaskeanvisninger i klesplagg
En **vaskelapp** (eller vedlikeholdsmerke) er en type merking med vaskeanvisninger. Man finner vaskelapper som isydde tekstiletiketter festet i nakken eller siden på t-skjorter og gensere, men også på innsiden av bukser. Det er allikevel ikke på alle typer klær man finner vaskelapper. For eksempel finner man ikke dette på sokker.

På vaskelappen er det vanligvis beskrevet hva plagget er laget av, en beskrivelse av hvordan det skal vaskes og vedlikeholdsmerking (symbolmerking, vaskesymboler) som består av standard symboler for vaskemetode, rensing, tørking, stryking, pressing og rulling av plagget.

Ordet vaskeseddel brukes også om vaskeanvisning eller en liste over tøy som sendes til et vaskeri.

Vaskeseddel kan på norsk, som på tysk, også brukes om lapper og meldinger som forlag sender med ei ny bok til bokhandlere og aviser der innholdet i boka blir kort beskrevet.

Se også
-------

* Etikett
* Vedlikeholdsmerking

Referanser
----------

1. ↑  «Forskrift om vedlikeholdsmerking av tekstilprodukter mv - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 18. april 2021.
2. ↑  Neraal, Anders (31. august 2018). «vaskeseddel». *Store norske leksikon*. Besøkt 18. april 2021.
**«Gefionspringvannet»** (på dansk *Gefionspringvandet* eller *Gefion, der med sine øksne pløjer Sjælland ud af Sverige*) er et verk av den danske billedhuggeren Anders Bundgaard fra 1908, plassert ved enden av Amaliegade overfor Kastellet. Det er forbundet med Langelinie via Gefionbroen.

Bakgrunn
--------

Anders Bundgaard arbeider på fontenen omkring 1900
I anledning Carlsbergs 50-årsjubileum i 1897, betalte Carlsbergfondet sammen med Københavns kommunes Kunstfond Bundgaard for verket. Det var opprinnelig meningen at springvannet skulle plasseres sentralt i byen – på Rådhuspladsen. I stedet ble det bestemt at det skulle stå på et sted nær Øresund, hvor det står den dag i dag. Martin Nyrop, som hadde tegnet det nye rådhuset, fikk som erstatning springvannet med tyren som kjemper mot dragen, «Dragespringvannet».

Lekkasje
--------

I august 1999 stengte kommunen vannforsyningen til springvannet, da man oppdaget at det daglig lekket 15-50 m³ vann ut av det. Fra april 2003 til august 2004 arbeidet en entreprenør med renoveringen for å stoppe lekkasjen. Den 7. september 2004 ble springvannet gjenåpnet.

Sagnet om Gefion
----------------

Utdypende artikkel: Gjevjon

Fonteneanlegget ligger ved St. Alban's English Church i Churchillparken (mellom Kastellet, Gefionspringvannet og Frihedsmuseet). Kirken er den eneste anglikanske i Danmark. Foto: September 2013 
Fonteneanlegget er plassert i enden av Amaliegade overfor Kastellet. Det er forbundet med Langelinie via Gefionbroen. Foto: Desember 2013 
Ifølge myten var det den svenske sagnkongen Gylfe, som ga gudinnen Gefion (Gjevjon) lov til å beholde det landområde som hun i løpet av en natt kunne pløye ut av Sverige. Gefion forvandlet sine fire kjempesønner til okser, og med dem pløyde hun ut et enormt stykke land. Landområdet ble kastet i havet mellom Fyn og Sverige og ble til Sjælland. Det etterlatte hullet ble til Mälaren. Verkets offisielle navn er av denne grunn *Gefion, der med sine øksne pløjer Sjælland ud af Sverige*.

* Foto: Al Bundy, Juli 2007 Foto: Al Bundy, Juli 2007
* Foto: Jiří Komárek, august 2016 Foto: Jiří Komárek, august 2016
* Foto: Michael Apel, august 2009 Foto: Michael Apel, august 2009
* Foto: Flemming Ubbesen, juli 2008 Foto: Flemming Ubbesen, juli 2008

Referanser
----------

1. ↑  Selskabet for Københavns Historie Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.: Gefionspringvandet
2. ↑  Peder Bundgaard: *København – du har alt* (s.170), forlaget Borgen, København 1996, ISBN 87-21-00499-4
3. ↑  Dolenco ApS Arkivert 18. mars 2010 hos Wayback Machine.: Xypex / Referencer / Gefionspringvandet
4. ↑  Berlingske Tidende 7. september 2004: "Gefionspringvandet - nu igen med vand"

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gefion Fountain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin
 |
**Okres** er et tsjekkisk og slovakisk ord som betyr «distrikt». Det kommer fra det gammel-slaviske окрьсть – omkring. Okres er en betegnelse på administrative enheter i Tsjekkia og Slovakia.

De første distriktene ble i begge landene opprettet etter en beslutning Habsburgmonarkiet tok i 1850. Fra 1860-årene var distriktene også kjent som processus (*slúžnovský okres*) i Slovakia. I løpet av de neste ti-årene kom måten distriktene var organisert på og hvordan de fungerte til å endre seg, slik at den ikke lenger var uniform for alle distriktene. Først i 1918, da Tsjekkoslovakia ble til, ble det igjen innført en standard for alle. Etter at Tsjekkoslovakia ble oppløst i 1993, fortsatte de to statene som da oppstod å bruke distrikts-systemet.

Se også
-------

* Slovakias distrikter (okres)
* Slovakias regioner (kraj)
* Tsjekkias distrikter (okres)
* Tsjekkias regioner (kraj)
* Obec (kommuner)
* Kreis
* Krai
* Okręg
* Okrug

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Rakel Onsum Berg** (født *Blæstrud* 8. mars 1916, død 7. mars 2001 på Dombås) var en norsk kunsthåndverker. Hun startet sin utdanning hos sin mor. Neste skritt var å være i lære hos Anna Kjølen i Vågå og hos Sunni Mundal i Oslo i 1937.

Den teoretiske utdanningen fikk Onsum Berg ved Statens kunst- og håndverksskole 1938–39 og Oslo Statens kvinnelige industriskole 1938–40. Hun var også et halvt år ved Tora Qvillers vevatelier. 

Blant hennes motiver er Kristin Lavransdatter og messehagl i Eysteinskyrkja. Kartongene til teppene er for det meste laget av kunstmaleren Trygve Håkenstad fra Vågå. 

Galleriet Dovregubben ble bygd til ære for henne i 1996, og er et kunst- og håndverksmuseum med permanent utstilling av hennes billedtepper. Det er et tilbygg til serverings- og overnattingsstedet Dovregubbens Hall på Dovrefjell. Ved siden av vevvirksomheten drev hun Dovregubbens Hall frem til 1983, da datteren overtok. Hun var gift med Martin Onsum Berg (f. 1906, død 1977).

Rakel Onsum Berg ble i 1988 tildelt Kulturprisen for Gudbrandsdalen for 1987 med begrunnelsen at hun var en moderne representant for vevtradisjonene i Gudbrandsdalen.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten morgen - «Kulturpris til veverske» (25.2.1988, s.14)

Eksterne lenker
---------------

* Galleri Dovregubben
* Dovregubbens Hall
**Toyota Crown** (1955–) er en stor familiebil fra japanske Toyota.

Den var i 1958 den første Toyota eksportert til USA, ifølge Oppland Arbeiderblad. En S40 Crown ble i 1963 den første Toyota importert til Norge, solgt til slakter Olav Bråten på Sunndalsøra. Ifølge den norske Crownklubb ble det solgt fire tusen Crown i Norge frem til den siste i 1984.

Den var for stor å regne i Norge, der den ble brukt en del av drosjesjåfører. Da tredje utgave kom i 1968 var prisen fra 31 000 til 37 000 norske kroner. Det gikk i både stasjonsvogner og pickup de første årene. Senere har det kun vært store sedaner. I 2000 utga de en nostalgia-utgave de kalte *Origin*.

* S30 (1955–62) S30 (1955–62)
* S40 (1962–67) S40 (1962–67)
* S50 (1967–71) S50 (1967–71)
* S60/70 (1971–74) S60/70 (1971–74)
* S80/90/100 (1974–79) S80/90/100 (1974–79)
* S110 (1979–1983) S110 (1979–1983)
* S120 (1983–91) S120 (1983–91)
* S140 (1991–95) S140 (1991–95)
* S150 (1995–99) S150 (1995–99)
* S170 (1999–2003) S170 (1999–2003)
* Toyota Origin (2000) Toyota Origin (2000)
* S180 (2003–08) S180 (2003–08)
* S200 (2008–12) S200 (2008–12)
* S210 (2012–18) S210 (2012–18)
* S220 (2018–) S220 (2018–)

Referanser
----------

1. ↑  *Dette er Toyota Crown-historien* i Oppland Arbeiderblad den 24. november 2015.
2. ↑  *Toyota 50 år på norske veier* i Bilmagasinet den 3. januar 2014.
3. ↑  Norsk Crownklubb
4. ↑  *Nye Toyota-modeller på det norske markedet* i VG den 16. mai 1968.
**John Arthur «Art» Langley** (født 25. juni 1896 i Massachusetts, død 5. mars 1967 i Florida) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1924 i Chamonix.

Langley vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på det amerikanske laget som kom på andreplass i OL-turneringen bak Canada. De begge transatlantiske lagene dominerte stort, USA vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 52-0; Belgia 19-0, Frankrike 22-0 og Storbritannia 11-0. I semifinalen beseiret de Sverige med 20-0. USA tapte finale mot Canada med 1-6. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på USAs OL-lag var; Clarence John Abel, Herbert Drury, Alphonse Lacroix, John Langley, John Lyons, Justin McCarthy, Willard Rice, Irving Small og Frank Synott.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i ishockey (USA)

VM-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i ishockey (USA)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Langley – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) John Langley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Langley – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) John Langley – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) John Langley – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En del av John Lennon-muren, 2015
Portrett av John Lennon i rødt, John Lennon-muren 2015
**John Lennon-muren** var tidligere en vanlig mur i Praha, Tsjekkia, men siden 1980-tallet har folk fylt den med John Lennon-inspirert graffiti og sitater fra Beatles-sanger.

I 1988 var muren en kilde til irritasjon for det daværende kommunistregimet til Gustav Husak. Unge tsjekkere skrev klager på muren, og det kom til et sammenstøt mellom hundrevis av studenter og politi på Karlsbroen.

Bevegelsen disse studentene fulgte ble ironisk beskrevet som Lennonisme, og tsjekkiske myndigheter beskrev disse menneskene vekselsvis som alkoholikere, mentalt tilbakestående, sosiopater og agenter for vestlig kapitalisme.

Veggen gjennomgår kontinuerlig forandring, og originalportrettet av Lennon er tapt for lenge siden under flere lag av ny maling. Selv da muren ble overmalt av offentlige myndigheter, var den allerede dagen etter full av dikt og blomster. 

WAR IS OVER! Skriv dine ønsker og tanker på Lennon-muren Foto: World WIde WIlson
Gatemusiker spiller Lennon
Muren skal symbolisere ungdomsidealer som kjærlighet og fred. Muren eies av Malteserordenen, som har tillatt graffiti. Den ligger på Velkopřevorské náměstí i Malá Strana.

I Paraplyrevolusjonen i 2014 i Hongkong, oppstod en lignende Lennon-mur langs trappen utenfor Hongkongs sentralstyrekontorer. Inspirert av originalen i Praha, postet mange tusen mennesker fargerike post-it notater som uttrykte demokratiske ønsker for Hongkong. Fem år senere, under anti-utleveringlovsprotestene i Hongkong i 2019, ble den samme muren igjen opprettet, med nye post-it-notater. Innen dager hadde dusinvis av Lennon-murer med post-it-notater «blomstret overalt» over hele Hongkong. Lennon-murer har også dukket opp utenfor Hongkong, i byene Toronto, Vancouver BC og Tokyo.

PEACE med autografen til John Lennon

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av muren fra 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC **·** GeoNames
 |
**Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie**, forkortet **INO**, var en norsk organisasjon for tidligere medlemmer av Nasjonal Samling (NS) og andre med spesiell interesse for okkupasjonshistorien. INO ble dannet i 1975 etter at Forbundet for Sosial Oppreisning (tidligere *Sambandet for Social Oppreisning*) ble oppløst. I starten var bonden Knut Baardseth fra Stange formann.

INO ble nedlagt i 2003, og alt arkivmateriale, som omfattet mange tusen dokumenter, gikk til Riksarkivet og boksamlingen ble overført til Nasjonalbiblioteket. På denne måten ble materialet gjort tilgjengelig for historikere og forskere på okkupasjonshistorien. INOs økonomiske midler ble overført til Stiftelsen norsk okkupasjonshistorie (SNO) og skal gjennom denne stiftelsen brukes på uavhengig forskning på forhold rundt okkupasjonen av Norge 1940-45.

INO har utgitt bøker om norsk okkupasjonshistorie og bladet *Folk og Land*. Bladet gikk inn i 2003 etter at skribentene, som i stor grad var tidligere NS-folk, ble for gamle.

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. [Oslo]: Cappelen. 1995. s. 113. ISBN 8202141389.
2. ↑  Norgesdokumentasjon Arkivert 5. april 2008 hos Wayback Machine. - intervju med Knut Baardseth Stange.
3. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. [Oslo]: Cappelen. 1995. s. 196-197. ISBN 8202141389.
4. ↑  «Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie». Riksarkivet. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Stiftelsen norsk okkupasjonshistorie – offisiell hjemmeside
**Paucalis** brukes for å referere til et fåtall av klart forskjellige ting, skjønt grensa for hvor "få" går, er svært uklar. I mange av språkene er det mellom to og sju, men det finnes også tilfeller der denne formen brukes for 20.

Nummerhierarki
--------------

Grammatiske tall følger i utgangspunktet et nummerhiearki.   

entall ← flertall ← dualis ← trialis og paucalis
Språket må ha entall for at det skal kunne ha flertall, og likeledes må det ha flertall for at det skal kunne ha dualis.. Likevel finnes det noen svært få unntak fra dette.

Språk med paucalis
------------------

### Bayso

I språket bayso refererer paucalis til et antall individer fra to til omkring seks. Paucalisformen finnes i substantivene, men ikke i pronomenene. Dette språket er også blant unntakene fra nummerhierarkiet ettersom det har paucalis, men ikke dualis .

### Lihir

Språket lihir har et system med fem forskjellige former, muligens disse: entall, dualis, trialis, paucalis og pluralis. Se pronomenene nedenfor:

| Person | Singularis | Dualis | Trialis | Paucalis | Pluralis |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. (eksklusiv) | yo | gel | getol | gehet | ge |
| 1. (inklusiv) | - | kito | kitol | kitahet | giet |
| 2. | wa | gol | gotol | gohet | go |
| 3. | e | dul | dietol | diehet | die |
|

Formen som det hersker uklarhet rundt, er trialis og hvorvidt det faktisk er snakk om en ekte trialis eller to paucaliser (da en "mindre" paucalis og en "større" paucalis) .

Referanser
----------

1. ↑  Corbett (2000), s. 22
2. 1 2 3  Corbett (2000), side 23
3. ↑  Corbett (2000), side 38
4. ↑  Corbett (2000), side 25

Bibliografi
-----------

* Corbett, Greville G. (2000). *Number*. Cambridge University Press. ISBN 0-521-64970-6.

| * v
* d
* r
Grammatisk tall/Numerus |
| --- |
| Substantiver og pronomen | entall/singularis **·** flertall/pluralis **·** totall/dualis **·** tretall/trialis **·** firetall/quadrialis **·** fåtall/paucalis |  |
| Verb og adjektiv | samsvarsbøying/kongruens |
**Oksana Aleksandrovna Domnina** (russisk: Оксана Александровна Домнина; født 17. august 1984 i Kirov) er en russisk kvinnelig kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 2006 i Torino og 2010 i Vancouver.

Domnina vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under vinter-OL 2010 i Vancouver. Sammen med Maksim Sjabalin kom hun på tredjeplass i konkurransen i isdans bak Tessa Virtue/Scott Moir fra Canada og Meryl Davis/Charlie White fra USA.

Domnina ble verdensmester i isdans 2009 i Los Angeles sammen med Maksim Sjabalin.

OL-medaljer
-----------

* 2010 Canadas flagg Vancouver - Bronse Bronse i kunstløp, isdans Russlands flagg Russland

Eksterne lenker
---------------

* (de) Oksana Domnina – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Oksana Domnina – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Oksana Domnina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Oksana Domnina – ISU Rediger på Wikidata

* (en) Oksana Domnina – ISU Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Punksjonscytologi** eller **finnåls aspirasjonsbiopsi** er en hurtig og meget billig teknikk brukt av en patolog for å stille pasientdiagnoser. Teknikken brukes spesielt for å oppdage kreft.

Patologen henter celler og små vevsbiter fra sykelige forandringer i kroppen hos pasienten ved hjelp av tynn nål og ofte også med en sprøyte. I løpet av 5 til 10 minutter kan legen vurdere om det foreligger malignitet («kreft») eller ikke.

Nålen (25, 23 eller 22 G (gauge)) stikkes inn i området i kroppen hvor det er sykelige forandringer. Ved hjelp av hurtige og lett hakkende bevegelser av sprøyten (10 eller 20 ml) sammen med sprøyteundertrykk passer man på at materialet kommer i sprøytespissen og ikke i sprøyten. Ofte brukes en spesiell sprøyteholder (for eksempel Cameco). Rett etter sprøytes innholdet i sprøytespissen på ett objektsglass, blir strøket ut og hurtig lufttørket eller fiksert i fikseringsvæske (alkohol). Deretter farges materialet med hurtigfargning (Diff Quick). Patologen kan eventuelt stikke flere ganger for å få ønsket materiale til diagnosevurdering. Noen ganger, særlig hvis organet er blodrikt eller vevet er lett oppløselig, kan patologen få materialet bare ved hjelp av nålstikk uten sprøyte, med hakkende bevegelse i det syke området hos pasienten. Noen ganger foreligger det ufarlig hulromsstruktur (cyste) og sprøyten blir fylt med væske som kan undersøkes videre av patolog på en avdeling for patologi.

Man kan stikke nålen i dybden i kroppen hvor man ønsker, nærmest uten å tenke på vev og organer nålen først går i gjennom. Materiale kan således hentes fra nærmest alle steder i kroppen. Det er så å si ingen komplikasjoner med teknikken.

Ubehaget for pasienten er som å få en sprøyte.

Har pasienten kjente unormale og udiagnostiserte knutestrukturer egner metoden seg som førsteundersøkelse. For å nå området i kroppen med forandringer kan patologen samarbeide med røntgenolog med ultralydveiledet punksjon. Ofte utføres dette med tynn slange (for eksempel 3-way stopcock) koblet mellom sprøytespissen som røntgenologen veileder til målet og sprøyten som patologen bruker til å lage undertrykk.

For at metoden skal ha betydning må materialet være adekvat og representativt. Prosedyren må også være korrekt. Erfaring med metoden og celletolkning er viktig.

Metoden har vært kjent fra før 1930, men er dessverre for lite brukt. Sverige er her et foregangsland hvor blant annet legen Sixten Franzén var en hovedaktør. I USA brukes metoden også hyppig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Oklahomas flagg
**Oklahomas flagg** består av en lys blå flaggduk med Osage-stammens tradisjonelle bisonskjold med sju ørne-fjær. Under skjoldet er delstatens navn «Oklahoma» skrevet med hvite bokstaver. Flagget ble innført 2. april 1925, da uten delstatsnavnet. Dette ble tilføyet 9. mai 1941.

Osage-skjoldet er dekket med to fredssymboler, den indianske fredspipen og olivenkvisten, den hvite befolkningens symbol for fred. Seks kors, de innfødtes symbol for stjerner, er plassert på skjoldet. Den blå feltet representerer det første offisielle flagget av de innfødte, Choctaw-indianernes flagg under den amerikanske borgerkrigen. Den blå fargen symboliserer lojalitet og hengivenhet.

Historie
--------

Oklahomas første flagg
Oklahomas første flagg ble vedtatt 2. mars 1911, fire år etter at Oklahoma ble USAs 46. delstat. Flagget benyttet de samme fargene som i USAs flagg, rødt, hvitt og blått, da slik at en blåkantet hvit stjerne med tallet 46 i blått ble plassert i midten av en rød flaggduk. Tallet viser til at s nummer i unionen.

I 1924 ble det avholdt en konkurranse for å erstatte flagget med et nytt. Flagget fra 1911, med den hvite stjernen på rød bunn, ble i årene etter den russiske revolusjon assosiert med kommunisme. Den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution arrangerte derfor konkurranse om nytt flagg. Det vinnende bidraget var tegnet av Louise Funk Fluke. Det ble antatt som Oklahomas delstatsflagg 1925.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Instituto Camões' hovedkontor i Lisboa.
**Instituto Camões** (*Camões-instituttet*) er et institutt som er opprettet for å fremme portugisisk språk og kultur over hele verden. Instituto Camões har navn etter og til ære for Luís de Camões, en av de best kjente portugisiske forfatterne.

Språksentre
-----------

Instituttets språksentre (*Centros de Língua Portuguesa* eller CLP) har som mål å fremme det portugisiske språket samt samarbeide med forskjellige land innenfor utdanning.

* Angola: Benguela og Lubango
* Argentina: Buenos Aires
* Belgia: Antwerpen
* Kapp Verde: Praia
* Tsjekkia: Praha
* Frankrike: Lille, Lyon og Poitiers
* Tyskland: Hamburg
* Guinea-Bissau: Bissau
* Ungarn: Budapest
* India: Goa
* Indonesia: Jakarta (Instituto Português do Oriente)
* Mexico: Mexico by
* Mosambik: Beira, Maputo og Nampula
* Polen: Lublin
* Romania: București
* São Tomé og Príncipe: São Tomé
* Sør-Afrika: Johannesburg
* Sør-Korea: Busan (Instituto Português do Oriente)
* Spania: Barcelona, Cáceres og Vigo
* Øst-Timor: Dili(Instituto Português do Oriente)
* Tunisia: Tunis
* Storbritannia: Newcastle og Oxford
* USA: Newark

Nye sentre er for tiden under oppføring i Paris, Dakar, Poitiers, Windhoek, Stockholm, Wien og evd hovedkvarteret til Den afrikanske union i Addis Abeba og ECOWAS i Abuja. Guinea-Bissau fikk i 2005 sentre i Canchungo, Ongoré, Mansoa, Bafatá, Gabú, Buba, Catió, Bolama, Bubaque og Quinhamel for å fremme portugisisk som offisielt språk i landet.

Kultursentre
------------

Instituttets kultursentre (*Centros culturais portugueses*) er sentre hvis mål er å fremme kulturelle forhold mellom Portugal og andre land, inkludert dem Portugal har sterke historiske og kulturelle bånd til, og hvor portugisisk allerede er utbredt. Dette står i kontrast til Spanias Instituto Cervantes, som bare er representert i land hvor spansk ikke snakkes.

* Angola: (Luanda)
* Brasil: (Brasília, São Paulo)
* Folkerepublikken Kina: (Beijing)
* Kapp Verde: (Praia, Mindelo)
* Frankrike: (Paris)
* Guinea-Bissau: (Bissau)
* India: (New Delhi)
* Japan: (Tokyo)
* Luxembourg: (Luxembourg)
* Macao: (Macao)
* Marokko: (Rabat, Casablanca)
* Monaco: (Monaco)
* Mosambik: (Maputo, Beira)
* São Tomé og Príncipe: (São Tomé, Príncipe Island)
* Thailand: (Bangkok)
* Øst-Timor: (Dili)

Delegasjoner finnes også i Berlin (Tyskland), Brussel (Belgia) og Vigo (Spania).

Priser
------

Sammen med tilsvarende kulturinstitutt for andre språk – Goethe-Institut, Instituto Cervantes, Alliance française, Società Dante Alighieri og British Council – mottok instituttet i 2005 Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.

Referanser
----------

1. ↑  Prince of Asturias Award for Communication and Humanities 2005; fpa.es

Eksterne lenker
---------------

(pt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Instituto Camões – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
København rådhus
Rådhuspladsen sett fra Rådhustårnet om natten.
**Rådhuspladsen** eller *Raadhuspladsen* er en sentralt beliggende plass i København ved byens rådhus. Ved torgets nordre ende begynner Strøget. Ved den sørlige enden av plassen starter Vesterbrogade, og et par hundre meter sørover langs denne gaten ligger Københavns Hovedbanegård, byens sentralstasjon.

Bakgrunn
--------

Plassen ble anlagt der Halmtorvet tidligere lå. Før vollenes fall i 1850-årene hadde dette torget ligget like innenfor Vesterport. En milepæl markerer portens omtrentlige plassering. I dag er plassen et av de mest trafikkerte stedene i hovedstaden, Takene på husene rundt plassen har Københavns – og Danmarks – største oppbud av neonlysreklamer; på Industriens Hus er det meste av fasaden dekket av reklamer for Dansk Industris medlemsvirksomheter. Den første lysreklamen på Rådhuspladsen ble montert i 1931.

Plassen med rådhuset bærer tydelig preg av inspirasjon fra italienske byers plasser, især torget og rådhuset i Siena. Men også Piccadilly Circus i London og Times Square i New York har samme funksjon – å være byens midtpunkt og møteplass.

Kunst ved Rådhuspladsen - utvalg
--------------------------------

* «Dragespringvannet» er en fontene som forestiller en tyr og en drage i kamp og er et resultat av et samarbeid mellom Thorvald Bindesbøll og Joakim Skovgaard. Den ble avduket i 1904 uten tyren. Avisen Politiken hadde et intervju med Bindesbøll rett før avdukingen og journalisten spurte blant annet om hvordan samarbeidet mellom de to hadde vært. Det ble også stilt spørsmål om hvem som hadde komponert hva av *Springvandet*. På spørsmålet svarte Bindesbøll:

> Fontænen, mener De. Tja, Joakim og jeg har s'gu været lige gode om at rode med det hele.
> 
> 
> Thorvald Bindesbøll
> 
> 

Etter avdukingen var pressen full av kritikk og i de påfølgende årene sammenliknet man det med en spyttbakke. Tyren kom endelig på plass nesten 20 år senere, i 1923.

* «Lurblæserne» laget av Siegfried Wagner. Bronse. Oppstilt på Rådhuspladsen i 1914.

Dagens bruk
-----------

På Rådhuspladsen holdes det ofte store arrangementer slik som konserter, utstillinger og visning av fotballkamper på storskjerm. Plassen benyttes jevnlig ved festlige anledninger slik som Copenhagen Gay Pride og nyttårsaften. 
Rådhuspladsen brukes også til demonstrasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  Dragespringvandet – Kulturhistorisk opslagsbog Arkivert 19. juli 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  Weilbachs kunstnerleksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rådhuspladsen, Copenhagen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Danmark


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Rakettangrepet i Wana 16. mars 2008** skjedde om natten da flere raketter rammet en bygning i Wana-området i provinsen Sør-Waziristan i Pakistan.

Bakgrunn
--------

Stammeområdene på grensen mot Afghanistan, spesielt Nord- og Sør-Waziristan, har lenge vært en operasjonsbase for en rekke gruppe tilknyttet Taliban og al-Qaida.

Angrepet
--------

En salve på syv raketter skal ha blitt avfyrt og truffet et hus i landsbyen Shahnawaz Kot nær Wana som tilhører en mann ved navn Noorullah Wazir samt det omliggende området. Wazir skal ha vært en Taliban-sympatisør. Bygningen skal ha tilhørt en mistenkt islamsk militant leder, og skal, ifølge pakistanske sikkerhetskilder ha blitt brukt som en treningsleir.

### Skader

Angrepet skal ifølge enkelt øyenvitner ha drept 16 mennesker og såret flere. Andre kilder oppga at 18 personer ble drept av rakettene. Lokale myndigheter sa at ingen kvinner eller barn ble drept i angrepet.

Ansvar
------

Det pakistanske militæret avviste at de stod bak angrepet i stammeområdet i Sør-Waziristan. Pakistans militære talsmann, generalmajor Athar Abbas, sa at pakistanske styrker ikke hadde utført noen operasjoner i området. Andre tidligere angrep i området har også blitt koblet til amerikanske styrker. Amerikanske styrker tok på seg ansvaret for et rakettangrep 13. mars som drepte 4 pakistanske sivile, som de sa var rettet mot militante ledere.

Amerikanske angrep mot mistenkte militante ledere, slik som angrepet som drepte Al Qaida-lederen Abu Laith al Libi sent i januar, er ofte utført med ubemannede flygende droner. Beboere i området fortalte at de hørte et fly, like før rakettene rammet.

Se også
-------

* Abu Laith al Libi

Referanser
----------

1. 1 2  (en) PakTribune: 16 killed in missile attack in Wana, 16. mars 2008
2. 1 2 3 4 5 6  (en) Los Angeles Times: 18 killed in Pakistan missile strike[*død lenke*], 16. mars 2008
3. ↑  (en) Washington Post: Report: At Least 18 Dead in Missile Strike in Pakistan, 16. mars 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) BBC News; Pakistan border strike 'kills 16', 16. mars 2008
**Institute for Integrative Nutrition** (IIN) er en nettbasert privat undervisningsinstitusjon med hovedkontor i New York etablert i 1992 av Joshua Rosenthal.

IIN tilbyr 6 og 12 måneders nettbaserte kurs i ernæring. Sertifiseringen som kursdeltakerne får er ikke anerkjent av helsemyndighetene i USA. Rosenthal og IIN står i opposisjon til etablert vitenskap på mange områder, herunder at det hevdes at mat fra GMO er farlig, eller at man bør velge diett etter blodtype.

Blant personer som har bidratt som instruktører ved IIN er Andrew Weil og Deepak Chopra.

Referanser
----------

1. ↑  «Who gets to give dietary advice? Health coach fights law». *AP News*. 30. mai 2019.
2. ↑  «VIDEO: The Danger of GMOs with Dr. Susan Blum». *Institute for Integrative Nutrition*. 16. oktober 2014.
3. ↑  «Dietary Diversity». *Satya*. mars 2002.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Institute for Integrative Nutrition – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Punktgrasfly** (*Mythimna obsoleta*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den finnes langs kysten vest til Vest-Agder i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 30 – 38 mm), lyst gulbrunt eller rødbrunt nattfly. Forvingen har hvite årer. Arten kjennes lettest på at det noe utenfor midten på forvingen er en skrå rad av små, grå flekker. Ellers er det ingen tegninger. Bakvingen er silkeaktig gråhvit, mørkere ved bakkanten. Larven er brunlig.

Levevis
-------

Arten finnes der det vokser takrør (*Phragmites australis*), som er larvenes næringsplante. De skjuler seg inne i stråene om dagen og forpupper seg også der. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juli og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den sjelden og bare funnet langs sørkysten vestover til Vest-Agder.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Mythimna obsoleta* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *punktgrasfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *punktgrasfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata
Punjab
Punjabprovinsen, 1909
**Punjab** (punjabi: ਪੰਜਾਬ, پنجاب, urdu: پنجاب, hindi: पंजाब), også skrevet *Panjab* (persisk: پنجاب, *panj-āb*, «fem vann (elver)», uttales *pandjaab*) er en region i Asia.

Tidligere var området en enhetlig stat, men er nå splittet mellom India og Pakistan. Den indiske delen dekker (etter utskillelsen av den nye provinsen Haryana på 44 212 km² i 1966) et område på 50 362 km², mens regionen i Pakistan har et areal på 205 344 km². Befolkningen er på ca. 28 millioner (2011) i India og ca. 110 millioner (2017) i Pakistan.

Navnet *Punjab* betyr «landet med fem elver» og er satt sammen av de persiske ordene *panj* som betyr «fem» og *aab* som betyr «vann». Elvene, som alle ligger i elva Indus' nedbørfelt, er Beas, Chenab, Jhelum, Ravi og Sutlej. De fem elvene samler seg etterhvert i elva Panjnad (som kommer av *panj* (som ovenfor) og *nadi*, som også kan bety «kanal» eller «elv»), som munner ut i Indus nær byen Mithankot.

Punjab, både den indiske og pakistanske delen, er et kornkammer. Sukkerrør, korn, ris og annen mat dyrkes her og de fleste innbyggerne jobber i landbruket.[]

Det var også her sikh-religionen startet på 1500-tallet, ifølge tradisjonen med Guru Nanaks åpenbaring.

Se også
-------

* Punjab (Pakistan)
* Punjab (India)

Referanser
----------

1. ↑   «Area, population, decennial growth rate and density for 2001 and 2011 at a glance for Punjab and the districts: provisional population totals paper 1 of 2011: Punjab». Registrar General & Census Commissioner, India. Arkivert fra originalen 7. januar 2012.
2. ↑  2017 Census Arkivert 15. oktober 2017 hos Wayback Machine. Arkivert 2017-10-15 hos Wayback Machine
3. ↑  Macauliffe, Max Arthur (1909). The Sikh Religion, Its Gurus, Sacred Writings and Authors. Volume 1. Oxford University Press.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
Wuzhou i Guangxi
**Wuzhou** (kinesisk: 梧州; pinyin: *Wúzhōu*) er en by på prefekturnivå i den autonome region Guangxi i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2004) til 264 000 innbyggere. 

Byen ligger ved Perlefloden, tett ved der den renner inn i Guangdong-provinsen. Den har nå en av Kinas ti største innlandshavner, blant annet med en stor containerhavn og 100 store og små dokkanlegg. Den har alle fasiliteter, og det er gods- og passasjertrafikk til Hongkong og Macao. 

Wuzhou ble først åpnet som havn for handel med utlandet i 1897.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Wuzhou har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 3 fylker (县 *xiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning(2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet(/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Wanxiu | 万秀区 | Wànxiù Qū | 170 000 | 407 | 418 |
| 2 | Dieshan | 蝶山区 | Diéshān Qū | 190 000 | 313 | 607 |
| 3 | Changzhou | 长洲区 | Chángzhōu Qū | 120 000 | 378 | 317 |
| **Byfylker** |
| 4 | Cenxi | 岑溪市 | Cénxī Shi | 820 000 | 2 783 | 295 |
| **Fylker** |
| 5 | Cangwu | 苍梧县 | Cāngwú Xiàn | 580 000 | 3 482 | 167 |
| 6 | Teng | 藤县 | Téng Xiàn | 940 000 | 3 946 | 238 |
| 7 | Mengshan | 蒙山县 | Méngshān Xiàn | 210 000 | 1 274 | 165 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 207 løper gjennom selve byen Wuzhou og gjennom noen av prefekturets øvrige fylker (Cangwu og Cenxi). Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Kinas riksvei 321 løper også gjennom Wuzhou. Den fører fra Guangzhou i Guangdong blant annet via Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Rakfisk fra Valdres** er et raket/fermentert fiskeprodukt fremstilt av oppdrettet regnbueørret eller ørret nedlagt i salt/lake. Ferdig rakfisk skal ha karakteristisk rakfisklukt og -smak, delikat rød farge og en fast men smørevillig konsistens. 

Rakfisk fra Valdres er godkjent som en beskyttet geografisk betegnelse. Dette innebærer at det bare er fisk som er klekket, oppdrettet og foredlet i Valdres som kan bli merket og solgt under dette navnet.

Bak produktnavnet Rakfisk fra Valdres står fellesselskapet Valdres Rakfisk BA, som er en sammenslutning av seks rakfiskprodusenter; Hande Fiskeoppdrett, Haadem Fisk, Noraker Gård, Lofoss Fisk, Røn Gård og Trøsvik Fisk.

Historie
--------

Raking av fisk er en gammel metode for konservering og lagring av fisk, som har vært særlig utbredt i de indre dal- og fjellstrøkene i Sør-Norge. Rakeprosessen er todelt, og det er primært en enzymatisk spalting av fiskekjøtt og fiskefett i tillegg til en fermentering av naturlig tilstedeværende melkesyrebakterier. 

Rakfisk er omtalt i offentlige dokumenter fra Jämtland (som den gang var norsk) allerede så tidlig som i 1348. Tradisjon for fermentering av fisk finnes i flere land, men betegnelsen rakfisk forekommer bare i Norge. Rakfisk er mye omtalt i etnologiske beskrivelser fra 1700- og 1800-tallet, og det er særlig lukten som bemerkes. 

I Valdres kan produksjon og salg av rakfisk med sikkerhet føres tilbake til år 1600. Rakfisk var da blant varene bøndene solgte rundt om på markedene på Øst- og Vestlandet, bl.a. på Grundset-marknaden. I dag er Valdres primærområde for produksjon av rakfisk i Norge. Siden 1965 har oppdrettet regnbueørret også vært brukt som råvare til rakfiskproduksjon.

Eksterne lenker
---------------

* Rettsdata: F27.10.2006 nr 1196 Forskrift om beskyttelse av produktbetegnelsen Rakfisk fra Valdres som Beskyttet geografisk betegnelse.[*død lenke*]
* KSL Matmerk: Rakfisk fra Valdres med lovbeskyttelse Arkivert 2. juni 2011 hos Wayback Machine.
* Beskyttede betegnelser
* Landbruks- og matdepartementet: Mat: Rakfisk fra Valdres er 100 prosent norsk

| * v
* d
* r
Rakfisk fra Valdres |
| --- |
| Hande Rakaure **·** Haadem Fisk **·** Noraker Gård **·** Lofoss Fisk **·** Røn Gård **·** Trøsvik Fisk |
**Wyandoter** eller *wendat*, eller **huroner**, er et indianerfolk i Nord-Amerika som opprinnelig bebodde territorier som ligger i det som i dag er Ontario og Québec i Canada. De første franske oppdagelsesreisende kalte medlemmene av wyandotføderasjonen for huroner; det er omstridt hva det navnet kommer av. Deres kjerneland ble kalt Wendake.

Deres språk, wyandot, tilhørte den irokesiske språkfamilie, men er i dag utdødd. Det blir imidlertid gjort forsøk på å gjenopplive språket, og det gis undervisning i det på en rekke barneskoler.

Det finnes ca. 8000 etterkommere spredt over Nord-Amerika. I Québec er det ca. 3000 som har fransk som førstespråk, mens ca. 4000 med engelsk som førstespråk lever i Kansas og Oklahoma. En liten gruppe lever stadig i det sørlige Ontario og Michigan.

Før 1900
--------

I likhet med andre stammer i av irokesergruppen organiserte wyandotene seg i en konføderasjon med nært beslektede stammer. Denne *nasjon* bestod primært av:

* Arendarhonon
* Tahontaenrat
* Attigneenongnahac
* Attignawantan
* Ataronchronon

Allerede lenge før englendernes og franskmennenes ankomst hadde wyandotene vært i konflikt med irokeserne mot sør. Da de europeiske kolonimakter ble involvert ble denne konflikten intensivert. De franske handelsfolk allierte seg med wyandotene, mens engelske nybyggere gikk i forbund med irokeserne. Europeisk våpenteknologi gjorde kampene særdeles blodige, og omkring 1650 hadde irokeserne nesten utslettet wyandotene. Deretter flyktet den vestligste gruppen av dem mod vest, og gjenetablerte seg i Ohio og Michigan. Størstedelen av denne gruppen ble på 1800-tallet forflyttet til indianerreservater i Kansas og Oklahoma.

Wyandotene var på 1500-tallet jordbrukere som bodde i befestede landsbyer som ble forlatt når jorden var utpint. De behersket lagerteknologier og ble derved relativt velhavende. Overskuddet ble brukt på handel med nabostammer, blant annet tobakk.

På 1700-tallet allierte wyandotene sog først med britene og så med franskmennene i den lange rekke av kolonikriger som preget Nord-Amerika i denne perioden. Under den franske og indianske krig var wyandotene allierte med franskmennene og kom etterpå til å bli gitt ansvaret for massakren på de angloamerikanske krigsfanger etter slaget ved Fort William Henry.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Huron – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NKC
 |
**Yeongyang av Goguryeo** (født ?, død 618 ) var 26. konge i det koreanske kongedømmet Goguryeo.

Han var eldste sønn av kong Pyeongwon.

Han motstod en rekke invasjonsforsøk fra det kinesiske Sui-dynastiet mellom 598 og 614, kjent som Goguryeo–Sui-krigene. Han slo tilbake fire angrep fra keiser Wen og keiser Yang, inkludert det store angrepet i 612, der mer enn en million kinesiske soldater angrep Goguryeo.

Yeongyang var konge mens de tre koreanske kongedømmene kjempet om makta på Koreahalvøya, foruten Goguryeo, Baekje og Silla. I tillegg kom den kinesiske samlingen under Sui-dynastiet og kinesernes ønske om økt makt og innflytelse. Til å begynne med var forholdet til Sui rolig og ble bekreftet som Goguryeos konge med tilhørende titler. Kongen styrket forholdet til khitanerne og mohefolket i nord. Som sin far forberedte han seg på krig mot Kina.

I 598 hadde Sui-keiseren fått nok av ansamlingen av Goguryeosoldater på Liaodonghalvøya, området ble gjort krav på at Sui. Dette og Suis geopolititiske ambisjoner om å gjenskape Han-dynastiets makt og innflytelse førte til at keiser Wen invaderte Goguryeo med 300 000 soldater i 598. Sykdom og uvær som hindret invasjonen fra havet førte til at angrepet ble mislykket.

I 607 oppdaget keiser Yang at Goguryeo hadde kontakt med göktürkene og Qiren Khan som Sui anså som en mulig vasallstat. Dette overbeviste Yang om å angripe på nytt, denne gang med 1 133 800 soldater over land og sjø i 612. Goguryeo slo tilbake angrepet, særlig i slaget ved Salsu ledet av general Eulji Mundeok.

I 613 og 614 beordret keiseren nye angrep uten at de førte fram. Etter at Yeongyang ikke overgav seg ved å møte i Suis hoff, ble et nytt angrep planlagt. Men dette ble ikke noe av fordi Sui-dynastiet falt i 618. Senere samme år døde kongen som ble etterfulgt av sin halvbror, Go Geon-mu.

Goguryeo angrep på sin side både Baekje og Silla i et forsøk på å gjenerobre Seoulregionen. Silla som ble angrepet av både Goguryeo og sin tidligere allierte Baekje bad Sui om assistanse. Silla allierte seg de nye kinesiske dynastiet, Tang, en allianse som skulle forene Koreahalvøya i 668.

Yeongyang beordret fullføringen av den historiske teksten *Sinjip* (신집, 新集), men den har ikke overlevd.

Referanser
----------

1. ↑  Korean dynasties *Lest 12. juni 2012*

Litteratur
----------

* Hubert, Homer B. & Weems, Clarence Norwood (Ed.) *History of Korea* Volume 1. Curzon Press, 1999. ISBN 0-7007-0700-X.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Pyeongwon av Goguryeo** | **Konge av Goguryeo** (Huset Go)**(590–618)** | Etterfølger:**Yeongnyu av Goguryeo** |

Portal: Korea
**Tilda Amalie Andersen** (født 19. april 1861 i Grønland menighet, død 14. februar 1924 i Bergen), var en norsk skuespillerinne.

Familie
-------

Amalie Andersen var utenomekteskapelig datter av kveghandler Truls Andersen og Anne Sophie Baltzersen. Amalie Andersen ble 28. juli 1888 gift med handelslærer Johan Fredrik Dahl (1859-1911).

Liv og virke
------------

Amalie Andersens vestlandske debut fant sted ved Den Nationale Scene i Bergen 11. desember 1881 som *Lisbet* i *En Søndag paa Amager*. Hun hadde imidlertid allerede opptrådt som *Elisif* i *Væringene i Miklagard* på Christiania Theater i mars samme år. 

Andersens såkalte annen debut kom med rollen som *Inga* i *Mellem Slagene* samme sted, 5. februar 1882. Hun var ansatt ved dette teatret i noen år, og spilte blant annet *Ane* i *Geografi og Kjærlighed* høsten 1885.

Roller i utvalg
---------------

* *Elisif* i *Væringene i Miklagard* av Oehlenschläger (Christiania Theater, 1881]
* *Lisbet* i vaudevillen *En Søndag paa Amager* av Johanne Luise Heiberg (Den Nationale Scene, 1881)
* *Inga* i *Mellem Slagene* av Bjørnstjerne Bjørnson (Den Nationale Scene, 1882)
* *Ane* i *Geografi og Kjærlighed* av Bjørnstjerne Bjørnson (Den Nationale Scene, 1885)

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 15. ISBN 8200056228.

Referanser
----------

1. ↑  SAO, Grønland prestekontor Kirkebøker, F/Fa/L0001: Ministerialbok nr. 1, 1859-1861, s. 197
2. ↑  SAO, Grønland prestekontor Kirkebøker, F/Fa/L0001: Ministerialbok nr. 1, 1859-1861, s. 197
3. ↑  *Dagbladet 1881.03.19*. Norge, Oslo. 1881. s. 4.

Eksterne lenker
---------------

*