recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rehabiliteringsinstitusjon** er en institusjon som driver rehabilitering etter skade eller sykdom. Med rehabilitering menes da forbedring av funksjonsevne med tanke på arbeid eller andre sider av livet som er hemmet på grunn av sykdom, skade eller lyte (for medfødte skader snakker en mer om habilitering). Mange har botilbud mens prosessen pågår.

Slike institusjoner drives ofte av interesseorganisasjoner som Landslaget for hjerte- og lungesyke, Blindeforbundet og lignende. De finnes spredt over hele landet. De fleste er spesialinnrettet på ett eller en begrenset gruppe lidelser for å gi best mulig ekspertise til klientene. Noen tidligere rekonvalesenthjem er i dag oppgradert til rehabiliteringsinstitusjoner.

En rehabiliteringsprosess starter ideelt allerede under den medisinske behandlingsfasen, og bør i beste fall ende med en arbeidsplass, etter eventuelt en periode i vernet bedrift.

Institusjoner
-------------

* Sunnaas sykehus HF er Norges største spesialsykehus innen rehabilitering og fysikalsk medisin, og er ett av 11 helseforetak i Helse Sør-Øst.
* Krokeide yrkesskole trener opp pasienter etter hjerteinfarkt m.m. foruten å ha yrkesrettet utdanning
* rehabiliteringsinstitusjonen AiR as Institusjon innen spesialisert arbeidsrettet rehabilitering
* Rehabiliteringssenteret Nord-Norges Kurbad er et av Norges største rehabiliteringssentere, og driver rehabilitering på spesialisthelsetjenestenivået.
**Maria Prytz** (født 18. oktober 1976 i Sveg) er en svensk curlingspiller. Hun skal sette fjerdesteiner under curlingturneringen under Vinter-OL 2014 i Sotsji.

Karriere
--------

Prytz startet sin internasjonale karriere som reserve for Margaretha Lindahls lag i junior-VM i curling i 1994 og 1995. Sverige vant der henholdsvis bronse- og sølvmedalje. Hun deltok i junior-VM igjen i 1997, denne gangen satte hun fjerdesteiner for Margaretha Sigfridsson. Laget vant sølvmedalje. Prytz var også med da Sverige tok bronse i junior-VM i 1998, denne gangen satte hun tredjesteiner for Matila Mattsson.

Etter juniorer-VM gikk Prytz tilbake til å være reserve for Lindahl og var med da laget vant en sølvmedalje Curling-EM 1999. Hun sluttet seg så til Anette Norbergs lag, også der som reserve. På dette laget var hun med å vinne gullmedaljer i Curling-EM 2003 og 2007, en sølvmedalje på Curling-VM 2001 og en bronsemedalje i Curling-VM 2003.

Etter hennes periode som Norbergs reserve satte Prytz en periode tredjesteiner på Stina Viktorssons lag. De opplevde ikke særlig suksesas, og hun gikk tilbake til å spille med Sigfridsson igjen. Der gikk hun tilbake til å sette sistesteiner for laget. Dette laget vant en sølvmedalje på Curling-EM 2011.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maria Prytz – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Maria Prytz – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Maria Prytz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Maria Prytz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Maria Prytz – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Maria Prytz – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Maria Prytz – World Curling Federation Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Trimiomorphus*** er en slekt av små, rødlige til svarte køllebiller.

Utseende
--------

Små, avlange, rødaktige til svarte køllebiller. Kroppen er nokås jevnbred og forholdsvis langstrakt (til køllebiller å være). **Hodet** er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis
-------

De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Singapore).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae)
				+ Underfamilien **køllebiller, Pselaphinae**
					- Overstammen Euplectitae
						* Gruppen **Trichonychini** Reitter, 1882
							+ Understammen Trimiina Bowman, 1934
								- Slekten ***Trimiomorphus*** Raffray, 1890
									* *Trimiomorphus elongatus* Raffray, 1890

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Raffray, A. (1890) Étude sur les Psélaphides. VI. Diagnoses des espèces nouvelles sur lesquelles sont fondés des genres nouveaux. *Revue d'Entomologie* 9: 193-219, pls. 2-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Trimiomorphus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Trimiomorphus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Statuen av 91:an Karlsson i Halmstad.  Foto: Jonas Ericsson 
Rudolf Pettersson med to av figurene han hadde skapt.  Foto: ukjent 
**Rudolf Petersson** (født 17. juni 1896 i Halmstad, død 17. april 1970 i Enhörna) var en svensk tegneserieskaper.

Petersson er kanskje mest kjent som tegner av tegneserien 91:an Karlsson som han skapte i 1932. Den svenske 91:an Karlsson var forbilde for den norske 91 Stomperud. Petersson ble i 1965 tildelt Adamsonstatuetten.

Hederstegn og minnesmerker
--------------------------

I 1974 opprettet det svenske tegneserieforlaget Semic 91:an-stipendiet, som var en pris som årlig ble delt ut til personer som i vesentlig grad hadde bidratt til å fremme svensk tegneseriekunst. Prisen bestod av en messingstatuett av 91:an Karlsson og en pengesum som varierte fra år til år. Den siste gangen prisen ble utdelt var i 1996, fem dager før Petersson ville fylt 100 år.

I Peterssons hjemby Halmstad har det blitt reist en bronseskulptur som forestiller 91:an. Den er laget av billedhuggeren Nils Egerbrandt.

Familie
-------

Rudolf Petersson var bror av kunstneren Anna Tenggren-Brink. Deres felles bror var faren til tekstilkunstneren Ingrid Dessau.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 00072890[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Rudolf\_Petersson[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Lambiek Comiclopedia, Lambiek Comiclopedia artist ID p/petersson\_rudolf, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudolf Petersson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Rudolf Petersson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**MSN,** tidligere **The Microsoft Network,** i dag **Microsoft News** er en samling av Internett-tjenester fra Microsoft. MSN ble lansert 24. august 1995 samtidig med Windows 95. I 2006 ble mange av MSN-produktene relansert under navnet Windows Live. Siden da har omfanget av tjenester blitt utvidet. E-post-tjenesten Hotmail var blant de første MSN-tjenestene, fulgt av direktemeldings-tjenesten Windows Live Messenger (tidligere MSN Messenger). Tjenesten ble brukt for det meste til chatting og nettkamera-samtaler. MSN Messenger er dog ikke lenger i bruk, etter at Microsoft kjøpte Skype. 

Pr. 2019 er MSN (Microsoft News) en partnerbasert innholdsplattform med en lokal versjon i over femti land verden rundt. Microsoft News Norge kurerer innhold fra sine partnere, både nasjonale og internasjonale aviser som The Guardian, New York Times, The Independent – blant norske partnere finnes VG Nett, Nettavisen, ABC Nyheter, NTB, Teknisk Ukeblad, Digi.no. I tillegg til tradisjonelle aviser og mediehus, har MSN også mange partnere som tilbyr livsstil- og underholdningsbasert innhold.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) MSN – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Søkemotorer |
| --- |
| 
* AltaVista
* Baidu
* Bing
* DuckDuckGo
* Google
* ixquick
* Kvasir
* Lycos
* Majestic-12
* Sesam
* Yahoo!

 |

| * v
* d
* r
MSN-tjenester og -verktøy |
| --- |
| **Nettjenester**: | 
* Hotmail
* Groups
* Music
* Money
* Shopping
* Games
* Search
* mer …

 |
| **Systemapplikasjoner**: | 
* MSN Explorer
* MSN Messenger
* MSN TV

 |
| **Annet**: | 
* MSN Mobile
* MSN Encarta
* Microsoft adCenter

 |
| **Tjenester ikke lenger operative**: | 
* MSN Chat

 |
**Mellomirsk** er det navnet som er gitt av historiske filologer til det goideliske språket som ble brukt fra 900-tallet og fram til 1100-tallet. Det er samtidig med sent angelsaksisk (gammelengelsk) og tidlig mellomengelsk. De moderne goideliske språkene irsk, skotsk-gælisk, og mansk er alle avløpere av mellomirsk.

På høyden av sin utbredelse ble mellomirsk talt og skrevet over hele Irland, Skottland og øya Man, fra Munster til Nordsjøen ved øya Inchcolm. Dets geografiske utstrekning gjorde det til det mest utbredte av alle språkene (om alle dens regionale versjoner telles som ett) på Storbritannia før slutten av 1100-tallet da etter hvert mellomengelsk begynte gjøre sin dominans gjeldende på østkysten av Irland og i mange keltiske regioner i nordlige og vestlige Storbritannia.

Få europeiske språk i løpet av middelalderen kan konkurrere med det volum av litteratur som er blitt bevart med mellomirsk. Grunnen til at så mye mellomirsk litteratur er blitt bevart skyldes iherdighet til noen få irske oldtidsforskere og samlere i tidlig moderne tid, men den store andel av fortellinger, årbøker, krøniker, helgenbiografier og annet som har blitt bevart viser hvor mye tillit medlemmer av irske klostre i middelalderen hadde i deres eget morsmål. Bortimot alt som er bevart er fra Irland, svært lite fra Skottland eller Man. 

*Lebor Bretnach*, «den irske Nennius», er kun bevart fra et manuskript på Irland, skjønt Thomas Owen Clancy har nylig argumentert at det ble skrevet i Skottland på klosteret i Abernethy.

Referanser
----------

1. ↑  Mac Eoin, Gearóid (1993). Sidene, 101–144. Breatnach, Liam (1994). Sidene 221–333
2. ↑  Clancy, Thomas Owen (2000). Sidene 87–107

Litteratur
----------

* Mac Eoin, Gearóid (1993): «Irish», i Martin J. Ball (red.): *The Celtic Languages*. London: Routledge. ISBN 0-415-01035-7.
* Breatnach, Liam (1994): «An Mheán-Ghaeilge», i K. McCone, D. McManus, C. Ó Háinle, N. Williams, & L. Breatnach (red.): *Stair na Gaeilge in ómós do Pádraig Ó Fiannachta* (på irsk). Maynooth: Department of Old Irish, St. Patrick's College. ISBN 0-901519-90-1.
* Clancy, Thomas Owen (2000): «Scotland, the ‘Nennian’ recension of the Historia Brittonum, and the Lebor Bretnach», i Simon Taylor (red.): *Kings, Clerics and Chronicles in Scotland, 500-1297*. Dublin & Portland: Four Courts Press. ISBN 1-85182-516-9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
Ordenstegn for 1. klasse av Fyrstinne Olgas orden
Ordenstegn for 2. klasse av Fyrstinne Olgas orden
Ordenstegn for 3. klasse av Fyrstinne Olgas orden
**Fyrstinne Olgas orden** (ukrainsk: *Орден княгині Ольги*) er en ukrainsk orden innstiftet 15. august 1997 av president Leonid Kutsjma for å belønne fortjenstfull innsats av kvinner. Den er oppkalt etter storfyrstinne Olga av Kyiv (ca. 900–969), som var gift med storfyrst Igor I av Kyiv og som fra 945 var regent over Kyiv-Rus for sin mindreårige sønn Svjatoslav. Ordenen rangerer etter Ordenen for mot, men foran Daniel av Galicias orden. Fyrstinne Olgas orden tildeles av Ukrainas president.

Inndeling
---------

Fyrstinne Olgas orden er inndelt i tre trinn:

* 1. klasse
* 2. klasse
* 3. klasse

Insignier
---------

Ordenstegnet for Fyrstinne Olgas orden består av en oval hvitemaljert medaljong med Olgas helgenbilde i midten. Hun er framstilt med løftede armer og med glorie om hodet. Kvinnefiguren er omgitt av en krans besatt med fire rektangulære ametyster, satt slik at de danner en korsform. Ordenstegnet er opphengt på båndet med et element bestående av en oval med Ukrainas statsemblem, treforken, og grener av krossved, samt korslagte metallbånd til feste i ordensbåndet. For 1. klasse er hele medaljongen og båndelementet forgylt, for 2. klasse er kransen forgylt mens bildet av Olga og båndelementet er i sølv og for 3. klasse er alt i sølv. Ordenstegnene er nummerert og serienummeret er å finne på revers.

Ordensbåndet er i lilla og hvitt. For 1. klasse har båndet hvit midtstripe med smale lilla kantstriper. Båndet for 2. klasse er lilla med hvit midtstriper og båndet for 3. klasse er lilla med to smale hvite midtstriper.

Tildeling
---------

Fyrstinne Olgas orden tildeles kvinner som har gjort seg fortjent med innsats i statens tjeneste, innen næringsliv, utdanning, forskning, kultur og i andre deler av samfunnslivet. Den tildeles også for oppfostrelse av barn. Utnevnelse skjer først til ordenens laveste grad, med påfølgende forfremmelser etter minimum tre år i hver grad. Utlendinger kan også tildeles ordenen og kan utnevnes direkte også til høyere trinn.

Kilder
------

* «Ukraine» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 1690–1691
* "Princess Olga Order", Ukrainas forsvarsdepartement (engelsk)
* Державна нагорода України – «Орден княгині Ольги», Ukrainas president (ukrainsk)
Sool vist i Somalia.
**Sool** er en region i det nordligere Somalia. Den største byen og administrasjonssenteret i Sool er Las Anod. Regionen Sool er et omstridt område mellom utbryterrepublikkene Somaliland og Puntland. Mellom 2003 og 2007 var Sool kontrollert av Puntland før Somaliland tok kontrollen. Somaliland anser området som deres siden området var del av territoriet til Britisk Somaliland, som Somaliland anser seg som etterfølger-stat til. 

Regionen har et areal på 25 036 km² og 115 000 innbyggere (2007)

Regionen er kjent for Dervish-staten som motsatte seg britiske interesser og gjennomførte en lengre geriljakrig ledet av Sayid Mohammed Abdullah Hassan (kjent som *The Mad Mullah* av britene) mellom 1896 til 1920.

| * v
* d
* r
Somalias regioner |
| --- |
| Awdalland **·** Bakool **·** Banaadir **·** Bari **·** Bay **·** Galguduud **·** Gedo **·** Hiiraan **·** Jubbada Dhexe **·** Jubbada Hoose **·** Mudug **·** Nugaal **·** Sanaag **·** Shabeellaha Dhexe **·** Shabeellaha Hoose **·** Sool **·** Togdheer **·** Wooqooyi Galbeed | Somalias flagg |
| ISO 3166-2:SO |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Introduksjonsillustrasjon til Thomas Hobbes' bok *Leviathan* som er et av de mest kjente ideologiske begrunnelse for enevelde
**Fyrstesuverenitetsprinsippet** går ut på at suvereniteten i et land ligger hos herskeren (fyrsten/keiseren/kongen etc.). Styreformer som tradisjonelt kongedømme, keiserstyre og aristokrati m.fl. bygger alle implisitt på prinsippet om fyrstesuverenitet. Det omvendte av fyrstesuverenitetsprinsippet er folkesuverenitetsprinsippet. 

Prinsippet er begrunnet filosofisk og statsrettslig hos Jean Bodin og Thomas Hobbes i tidlig moderne tid. Klarest kom læren til uttrykk i absolutismen (eneveldet). 

Opplysningsfilosofer (som Rousseau) lanserte på tidlig 1700-tall folkesuverenitetsprinsippet, og det ble innført i den amerikanske og franske revolusjon. England er i en mellomstilling, ettersom landet formelt sett ikke har folke- men parlamentssuverenitet. 

Etter napoleonskrigene ønsket Europas fyrster å gjenskape «normale tider» og gjeninnførte fyrstesuverenitetsprinsippet dogmatisk i de fleste europeiske land. Men i ett etter ett land i det påfølgende hundreår ble folkesuverenitetsprinsippet innført ved stemmerettsutvidelser, forfatningsglidning eller revolusjoner.
**Fyrstedømmet Taranto** var en stat i det sørlige Italia som ble etablert i 1088 for Bohemond I, Robert Guiscards eldste sønn, som en del av en fredsavtale mellom ham og hans yngre bror Roger Borsa etter en uenighet om hvem som skulle være etterfølger som hersker av fyrstedømmet Puglia. 

Taranto ble hovedstaden i fyrstedømmet, som dekket det meste av hælen av Puglia. Gjennom fyrstedømmets 377 årlige levetid, var det i perioder mektig og et praktisk talt uavhengig len innenfor kongedømmet Sicilia (og senere Napoli), og i andre perioder bare en tittel, som ofte ble gitt til en tronarving eller til ektemannen til en herskende dronning. Da Huset Angevin ble delt, kom Taranto under Huset Durazzo (1394–1463). 

Ferdinand I av Napoli slo sammenfyrstedømmet Taranto med kongedømmet Napoli da hans hustru Isabella av Taranto døde 30. mars 1465. Da fyrstedømmet ble oppløst, fortsatte kongene av Napoli å gi tittelen *prins av Taranto* til deres sønner. Den første som fikk denne var den fremtidige Alfonso II av Napoli, Isabellas sønn.
En skralle av tre
En skralle ( רעשן , ra’āshān – jiddisch גראַגער , *gragger*) som brukes i purim-feiringen når Hamans navn nevnes under lesningen av *Esters bok (Megilla)*
**Skralle** er en betegnelse på gjenstander som benyttes både som et rytmisk musikkinstrument, som leketøy og til å skremme opp bytte under småviltjakt.

Den italienske komponisten Ottorino Respighis *Pinjene i Roma* er et eksempel på et klassisk orkesterverk der skrallen inngår i instrumenteringen.

I jødisk purim-feiring bruker små barn skraller til å lage mest mulig bråk og støy hver gang navnet på purim-historiens skurk, kong Ahasverus' minister Haman, nevnes.

På dansk heter søppel fremdeles *skrald*, og en *skraldemand* er en renovasjonsarbeider. Årsaken er at renovasjonsarbeiderne varslet med en skralle når de kom for å hente søppelet.

Referanser
----------

1. ↑  «Haman», *Britannica*
2. ↑  «Skrald», *Danske ordbog*
3. ↑  «Skraldemand», *Danske ordbog*
4. ↑  Jan Møller: *Borger i voldenes København* (s. 51), Sesam forlag, ISBN 87-7324-413-9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Skottlands nasjonalmuseum** (*The National Museum of Scotland*) ligger i Skottlands hovedstad Edinburgh. Museet er både et kulturhistorisk museum og et teknologi- og vitenskapsmuseum. Den kulturhistoriske delen er dedikert til Skottlands historie, folk og kultur, samt historie, kultur og mote fra andre deler av verden. Den naturvitenskapelige delen av museet har samlinger og utstillinger innen naturhistorie, vitenskap og teknologi. Museet ligger i Chambers Street i sentrale Edinburgh. Det er en del av Skottlands nasjonalmuseer (*National Museums Scotland)*, som i tillegg til museet i Edinburgh består av *National Museum of Flight, National Museum of Rulal Life og National War Museum*. Det er fri adgang.

Arkitektur
----------

Bygnings arkitektur var kontroversiell fra begynnelsen og prins Charles gikk av som museets beskytter i protest mot mangelen av rådgivning over dets formgivning og etter å ha uttalte at den opprinnelige planen var «et vanskapt karbunkel». Opprinnelig tenkt som en forlengelse av det tilstøtende viktorianske museum utviklet det seg etterhvert til å bli et eget museum i egen rett, skjønt består av de to museer forbundet sammen.

Museet består av geometriske, corbusianske former, men hadde også tallrike referanser til Skottland som skotske oldtidsbygninger som rundhus og festninger, såkalt defensiv arkitektur. Bygningen er belagt i gyllen sandstein fra Moray som en av dens arkitekter har karakterisert som «den eldste utstillingen i bygningen», noe som er en referanse til skotsk geologi. Bygningen var en kandidat til Stirling-prisen for 1999.

Samlinger
---------

Bemerkelsesverdige gjenstander er blant annet:

* Skulpturer av Eduardo Paolozzi som huser forhistoriske smykker
* Monymusk relikvieskrin
* 10 av de norrøne Lewisbrikkene, ei gruppe med sjakkbrikker (de øvrige er i British Museum)
* Et Union Jack, Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irlands flagg, og et Skottlands flagg som ble benyttet av henholdsvis hannoverne og jakobittene i slaget ved Culloden.
* Malerier av Margaret MacDonald
* Skulpturer av Andy Goldsworthy, inspirert av arbeidene til den skotske geologen James Hutton

Billedgalleri
-------------

* Innvendig utsyn av museetInnvendig utsyn av museet
* Takterrassen med kunstgjenstander Andy GoldsworthyTakterrassen med kunstgjenstander Andy Goldsworthy
* Kjelleretasje innvendigKjelleretasje innvendig
* Monymusk relikvieskrin, som er datert tilbake til ca. år 750Monymusk relikvieskrin, som er datert tilbake til ca. år 750

Referanser
----------

1. ↑  «Things to see and do». *National Museums Scotland* **(engelsk)**. Besøkt 18. januar 2018.
2. ↑  BBC: 1991: Prince quits in museum design row

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Museum of Scotland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Omtale av bygningen ved Hugh Pearman

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things
 |
Fra kanalen i 1870, malt av Alfred Sisley
Bro over Saint-Martin-kanalen
Den underjordiske del av Canal Saint-Martin, 1862
Kanalene i Paris i kontekst
**Saint-Martin-kanalen** (Canal Saint-Martin) begynner i det nordlige Paris ved Place de Stalingrad og fører ned til Bassin de l'Arsenal inntil Seinen. Kanalen begynner i Bassin de la Villette, der Canal de l'Ourcq tilflyter storbyområdet fra nordøst. Kanalen ble bygd etter ordre gitt i 1802 av Napoleon.

Kanalen renner gjennom de 10. og 11. arrondissemententer, med små stykker ved sine henholdsvis start- og sluttpunkter i 19. og 12. arrondissement. Mens det tidligere ble traffikert for det meste av lastelektere (*péniches*), er det etter saneringer i 1999 og 2002 hovedsakelig benyttet av sightseeingfarkoster og private båter. Kanalen er en liten del av det 130 km lange parisiske kanalnettverk *Réseau des Canaux Parisienne*. Promenadene langs dens bredder er populære; på søn- og festdager er gatene langs breddene i det 10. arrondissement stengt for gjennomgangs biltrafikk.

Kanalen er 27 meter bred (i de underjordiske deler 16–24 m) og har fem sluser (*écluses*) – fire av dem dsobbeltsluser – og to dreiebroer (*ponts tournants*) med navnene *Dieu* og *Grange-aux-Belles*.

Sommerstid kan man seile langs kanalen og alle dens sluser med katamaranen *La Batache*.

Langs kanalen passerer man Hotel du Nord, et klassisk hotell kjent fra filmen av samme navn (1938), og man får et glimt av Saint-Louis-sykehuset, der August Strindberg ble tatt inn under sin «infernokrise». Etter omtrent 1,5 times langsom ferd kommer en 2,5 km lang tunnel. Her føres vannet det siste stykket under boulevard Richard-Lenoir og Bastillen innen man passerer den siste slusen og er ute i Seinen.

Den totale lengde på Saint-Martin-kanalen er ca 4 km, og ferden tar om lag tre timer.

Édith Piaf sang om kanalen i sangen «Les mômes de la cloche», skrevet av Vincent Scotto og Decaye, musikk av Médinger, i 1936. I et av Jacques Tardis album om Adèles eventyr har han forlagt handlingen til Saint-Martin-kanalen; den vises i filmen *Den fabelaktige Amélie fra Montmartre.*

Litteratur
----------

* Marie Babey: *Je me souviens du Canal Saint-Martin.* Éditions Parigramme, Paris, 2006, 122 sider, ISBN 2-84096-063-X.
* Chris Boicos o.a.: *Paris.* RV Reise- und Verkehrsverlag, Berlin 1994, ISBN 3-89480-901-9, s. 260 - 261.
* Pierre Pinon: *Patrimoine fluvial. Canaux et rivières navigables.* Nouvelles Éditions Scala, Paris, 2009, 256 sider, ISBN 978-2-35988-006-9.

Referanser
----------

1. ↑  Stadt Paris über die Sperrung der Uferstraßen Arkivert 10. juni 2015 hos Wayback Machine. (pdf)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Canal Saint-Martin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *lartnouveau.com* - Private Seite mit aktuellen und historischen Photos.
* p00420 hos *Structurae*
* *Kanalfahrt.* I: *Die Zeit*, 2. september 1983

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
Allerede i 1887 ble det arrangert et åpent **nederlandsk mesterskap på skøyter** i landsbyen Slikkerveer, Ridderkerk i Zuid-Holland. Distansen som ble gått var en nederlandsk mil. I finalen beseiret engelskmannen Charles Tebbit nederlenderen Willem-Jan van Vollenhoven, bestefar til Pieter van Vollenhoven, som er gift med Margriet Francisca av Nederland. 

Det første nederlandske mesterskapet for menn arrangert av Koninklijke Nederlandsche Schaatsenrijders Bond eller på norsk *det nederlandske skøyteforbundet* fant sted i 1901 i Leeuwarden, Friesland, hvor Eeko Banning ble mester. Det første nederlandske allroundmesterskapet for kvinner har vært organisert siden 1955, men mesterskapet i 1955 var en uoffisiell konkurranse som ble avholdt over bare tre distanser (500, 1000 og 1500 meter). Fra 1956 til 1982 ble det utkjempet i form av mini-firkamp, bestående av 500m, 1000m, 1500m og 3000m. Fra 1983 gikk damene liten firkamp, som er distansene 500, 1500, 3000 og 5000 m. 

Siden 1969 er det også blitt nederlandsk mesterskap i sprint-firkamp og fra og med 1987 nederlandsk mesterskap på enkeltdistanser.

Se også
-------

* Nederlandsk mesterskap på skøyter allround menn
* Nederlandsk mesterskap på skøyter allround damer
* Nederlandsk mesterskap på skøyter sprint menn
* Nederlandsk mesterskap på skøyter sprint damer
* Nederlandsk mesterskap på skøyter enkeltdistanser menn
* Nederlandsk mesterskap på skøyter enkeltdistanser damer

Referanser
----------

1. ↑  Uoffisielle resultater fra det åpne nederlandske mesterskapet i 1887 *Speedskatingnews.info* Besøkt 2. apr 2011.

Kilder
------

* (nl) Historie Nederlandse kampioenschappen fra Schaatsen.nl
* (nl) Historie NK Afstanden mannen fra Sportstatistieken.nl
* (nl) Broer, Dirk med Martin van der Bij, Jeroen Heijmans, Michiel Jansen, Marnix Koolhaas, Robert Koorneef, Huub Snoep, Gerrit Stevens og Nol Terwindt. *Nederlands Kampioenschappen Hardrijden Langebaan: Complete Uitslagen, 1887-2003*. Hoogland: KNSB, 2003.

  


| * v
* d
* r
Nederlandske mesterskap i hurtigløp på skøyter |
| --- |
| Hurtigløp på skøyter | 
* **Allround** (*Menn - Damer*)
* **Sprint** (*Menn - Damer*)
* **Enkeltdistanser** (*Menn - Damer*)

 | Nederlands flagg |
**SS-29**, også kjent som **RT-24 Jars** eller **Topol'-MR** «Ярс», NATO: **SS-29**
er et russisk missil som kan lastes med flere stridshoder (MIRV), kjernefysisk våpen interkontinental ballistisk missil som ble testet for første gang 29. mai 2007.

SS-29 er tyngre enn SS-27 og det er antydet at den kan ta en nyttelast på opptil 10 stridshoder.
Testskytingen i 2007 ble publisert som en reaksjon på rakettskjoldet som USA planla utplassert i Europa.
 SS-29 har vært utplassert i avdelinger siden 2010.

Missilet har en skuddvidde på 11 000 kilometer og flere stridshoder, hver med uavhengig målsøk - kalt MIRV (Multiple Independently targetable Reentry Vehicle) - i et antall av tre til fire i hvert missil, pluss at missilet også utløser fire narrestridshoder for å gjøre det vanskelig for eventuelt missilforsvar i målområdet.

Referanser
----------

1. ↑  Bilyana Lilly (21. august 2014). *Russian Foreign Policy toward Missile Defense: Actors, Motivations, and Influence*. Lexington Books. s. 92. ISBN 978-0-7391-8385-4.
2. ↑  «Russia's fastest missile passes test». RussiaToday. Arkivert fra originalen 13. juni 2012. Besøkt 18. april 2015.
3. ↑  «Russian Official Boasts of New ICBM». London: The Guardian. Arkivert fra originalen 2. juni 2007. Besøkt 29. mai 2007.
4. ↑  Sweeney, Conor (28. november 2008). «Russia seeks new missiles due to U.S. shield plans». Reuters. Besøkt 14. mars 2009.
5. ↑  Luke Harding (30. mai 2007). «Russian missile test adds to arms race fears». London: The Guardian. Besøkt 15. februar 2011.
6. ↑  «Russian missile test new warning over US shield». *Gulf Times*. 31. mai 2007. Arkivert fra originalen 30. september 2007. Besøkt 31. mai 2007.
**Edmund Emil Kemper III** (født 18. desember 1948), også kjent som **«The Co-ed Killer»**, er en amerikansk seriemorder som var aktiv i California på begynnelsen av 1970-tallet. 

Han startet sitt kriminelle liv ved å drepe begge sine besteforeldre da han var 15 år gammel. Kemper drepte og lemlestet senere seks kvinnelige haikere i Santa Cruz-området. Han myrdet sin mor og en av hennes venner før han overga seg til myndighetene noen dager senere. Etterforskningen bekreftet at han hadde en IQ på 145. Han er 2,06 meter høy og veide 140 kg. Han ble funnet skyldig i november 1973 i åtte tilfeller av drap. Han ba om dødsstraff, men i stedet fikk han livsvarig fengsel uten mulighet for prøveløslatelse. Kemper soner i California State Prison Solano.

Referanser
----------

1. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID kempere[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edmund Kemper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Edmund Kemper på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Edmund Kemper hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Edmund Kemper på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Edmund Kemper på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Portrett av fru Roxanda** er et veggmaleri av mesteren Dobromir og hans verksted fra omkring 1526. 

Bildet er en del av et større hele fremstillet til katedralen Curtea de Argeș i Romania som for samtid og ettertid viser kirkens grunnleggere som bærere av den bysantinske kultur og tradisjon. 

På slutten av 1800-tallet ble katedralen restaurert og det var nødvendig å demontere de best bevarte og viktigste veggmaleriene. De fleste av disse er nå i Romanias nasjonale kunstmuseum.

Motiv
-----

Portrettet forestiller en stående fru Roxanda, datter av Neagoe Basarab, voivod av Wallachia i årene 1512–21. Opprinnelig sto hun overfor et portrett av sin ektemann voivod Radu av Afumaţi som regjerte i årene 1521–29, men hans del av bildet mangler. 

Roxanda er kledd i bysantinsk stil med en åpen, gylden krone dekorert med rubiner, safirer og perler. Stilen er et forsøk på å knytte et visuelt bånd til den keiserlige, bysantinske tradisjon. I hendene bærer hun som giver en modell av Curtea de Argeș, Wallachias hoved- og fyrstelige gravkirke på begynnelsen av 1500-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  «Mural painting - Lady Roxanda». The National Museum of Art of Romania. Besøkt 17. juni 2017.
2. ↑  «Portrait of Lady Roxanda». Europeana Collections. Besøkt 17. juni 2017.
***The Restless Spirit*** er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Allan Dwan.

Handling
--------

Misfornøyd med ekteskapet sitt stikker en drømmer vekk fra hans tidligere liv. Han kollapser, og blir deretter oppdaget av en ung kvinne. Hun overbeviser ham om å returnere til familien hans. I forskjellige illusjoner ser mannen seg selv i tre forskjellige historier: i den første er han Napoléon Bonaparte. I den andre er han en ridder. I den tredje historien er han en sultan.

Men han dør i alle disse fortellingene. I mellomtiden er hans kone i ferd med å bli sendt ut i ørkenen, fordi hun nekter å gifte seg med en fremmed mann. Før dette kan skje kommer drømmeren endelig tilbake, og han kommanderer den fremmede mannen ut i ørkenen. Drømmeren blir igjen et elsket og respektert medlem av hjem-byen deres.

Skuespillere
------------

* J. Warren Kerrigan
* Pauline Bush
* Jessalyn Van Trump
* William Worthington
* George Periolat

Referanser
----------

1. ↑  The Restless Spirit

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Restless Spirit* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Restless Spirit* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Revolusjonært Forbund** (RF) var opphavlig et resultat av et brudd i Rød Ungdom i 1991, da flertallet av sentralstyret meldte seg ut av organisasjonen. Organisatorisk ble dette utkrystallisert i gruppene (marxist-leninistene) ((m-l)) i Oslo og Revolusjonært Ungdomsforbund (RUF) i Bergen. Disse gruppene samarbeidet nært med hverandre. I en periode hadde de også kontakt med ML-gruppa Revolusjon, Norges Kommunistiske Studentforbund samt en gruppe uavhengige kommunister fra Stavanger-området.

Gjennom felles arbeid, blant annet med bladet Klasse Mot Klasse, smeltet (m-l) og RUF etter hvert sammen og ble til Revolusjonært Forbund. Politisk var RF preget av avstand mot Arbeidernes Kommunistparti (AKP). Organisasjonen gikk gjennom flere faser der de, til ulike tider, uttrykte støtte til så vidt ulike figurer som Mao og Rosa Luxemburg. De var også periodevis preget av en syndikalistisk orientert valgboikott. Dette endret seg imidlertid da Bergens-avdelingen bestemte seg for å støtte opp om Rød Valgallianse (RV), noe som i sin tur førte til at Oslo-avdelingen trakk seg fra samarbeidet og, for en stund, re-etablerte (m-l).

Etter splittelsen ga RF, nå kun i Bergen, ut bladet *Venstre Om!*, samtidig som de forsøkte å få til et formalisert samarbeid med ulike AKP-kritiske retninger innen RV. Organisasjonen besto på dette tidspunktet av rundt 10 medlemmer. De fremste talspersonene for Revolusjonært Forbund var Bård Sandstad og Randi Holmelid. Sistnevnte ble i 1999 valgt til nestleder i RV. Omtrent på samme tid ble organisasjonen oppløst.

Enkeltpersoner fra Revolusjonært Forbund, Arbeidermaktgruppa og tidligere medlemmer av Internasjonale Sosialister gikk vinteren 1999/2000 sammen i organisasjonen Forbundet Internasjonalen (FIN) (tilknyttet 4. Internasjonale). FIN-medlemmene jobber innenfor både RV og Sosialistisk Venstreparti. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Station Park** er et fotballstadion i Forfar, Angus, Skottland. Det er hjemmebanen til den skotske fotballklubben Forfar Athletic FC.

Station Park er et av de få fotballstadionene av den gamle typen som er igjen i den skotske ligaen. Det har en kapasitet på 4 600 tilskuere, selv om tallene tidligere har vært langt høyere. Tilskuerrekorden ble satt i 1970 med 10 780 mennesker i en kamp på Station Park mot Rangers. Kapasiteten har blitt senket av sikkerhetsårsaker. Likevel har stadion fortsatt den største kapasiteten av alle banene i Scottish Third Division, så vidt mer enn Central Park (Cowdenbeath). I de siste sesongene har det gjennomsnittlige publikumsoppmøtet på Station Park ligget rundt 500 mennesker, men tallet stiger gjerne til rundt ett tusen mennesker dersom store klubber med mange supportere gjester Forfar, slik som for eksempel Greenock Morton eller Partick Thistle.

Det er adgang til alle de fire tribunene på Station Park på kampdager. Den største ståtribunen befinner seg bak det ene målet (det er den såkalte "Mert End", siden et marked for salg av kyr befinner seg på den andre siden av muren). Hovedtribunen er delvis dekket av tak og ble bygget på 1960-tallet. Hovedtribunen har noen sitteplasser på nordsiden av gressmatten. På de to andre sidene er det noen mindre ståtribuner. Tribunen på sørsiden har tak. Serveringen på stadion inkluderer den lokale spesialiteten Forfar bridies og de mer vanlige paiene. Det eksisterer planer om å ombygge hovedtribunen i en mer moderne stil, med forbedrede fasiliteter.

Stadion, slik navnet antyder, var en gang nær byens jernbanestasjon, på ruten til det gamle Caledonian Railways hovedlinje fra Aberdeen til Glasgow og London, men denne stasjonen ble stengt i 1968 på grunn av kutt i kostnadene (den såkalte Beeching Axe). Station Park er nå faktisk et av de skotske stadionene som befinner seg lengst fra en jernbanestasjon (det er bare Peterheads Balmoor Stadium som har lengre avstand til jernbanen). Den nærmeste jernbanestasjonen til Forfar er Dundee jernbanestasjon og Arbroath jernbanestasjon, og begge er omtrent 23 kilometer fra Station Park. Dermed er det i dag lettest å komme seg til Station Park via motorveien.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Die Erbin von Tordis*** er en tysk stumfilm fra 1921, regissert av Robert Dinesen.

Handling
--------

Anne Kathrin er den uekte datteren til prins von Tordis. Hun vokste opp i oberst von Ingenhofens husholdning. Etter prinsens død stoppet de månedlige økonomiske godtgjørelsene, og hun blir sendt tilbake til moren sin. Moren hennes er gift med en skomaker, og lever under fattige forhold. Der innleder Anne Kathrin snart et forhold til kammerherren von Brandt.

I prinsens testamente oppnevnes Anne som eneste arving, og hun forelsker seg snart i grev Heyst. Men ved forlovelsesfesten deres skaper forholdet hennes til Chamberlain en skandale. Anne Kathrin begynner deretter en langt mer bekymringsløs og ekstravagant livsstil. Men den gamle moren hennes lykkes etter hvert med å bringe Anne Kathrin tilbake til fornuften.

Skuespillere
------------

* Ica von Lenkeffy som Anne Kathrin
* Paul Hartmann som von Heyst
* Adolf Klein som von Ingenhofen
* Ilka Grüning
* Frida Richard
* Lucie Höflich som Anna Kathrins Mutter
* Karl Platen som Schuster
* Paul Otto som Kammerherr

Referanser
----------

1. ↑  «Die Erbin von Tordis (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 23. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Die Erbin von Tordis* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Die Erbin von Tordis* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (de) *Die Erbin von Tordis* på filmportal.de Rediger på Wikidata
**Thomas Sunesson** (født 12. januar 1959 i Mönsterås, død 25. oktober 2015 i Malmö) var en svensk fotballspiller. Sunesson, som var spiss, har spilt for Kalmar FF, Malmö FF og Djurgårdens IF i Allsvenskan, samt flere svenske klubber i Superettan. Han har også vært utenlandsproff i Sveits og Portugal, samt spilt landslagsfotball for Sverige.

Klubbkarriere
-------------

Sunesson startet karrieren som ung spiller i Mönsterås. Han fikk sin profesjonelle debut i Kalmar FF, hvor han spilte 101 kamper og scoret 16 mål fra 1978 til 1982. Han gikk til Malmö FF i 1983, hvor han over to sesonger spilte 32 kamper og scoret tolv mål. Sunesson spilte for FC Lausanne-Sport fra 1984 til 1986, før han vendte tilbake til Sverige.

I 1986 og 1987 spilte han for Djurgårdens IF, første sesongen i Allsvenskan, men han rykket ned sammen med klubben. Sunesson spilte sammenlagt 19 kamper og scoret fire mål for klubben, hvorav ti kamper og to mål i Allsvenskan. Sesongene etter spilte han for IF Brommapojkarna, etterfulgt av Hammarby IF, før han i 1989 gikk til portugisiske Beira-Mar. Han kom også til å spille for Seixal, også de fra Portugal, før han la opp i 1991.

Landslagskarriere
-----------------

Sunesson spilte tolv kamper og scoret seks mål for Sverige i 1983 og 1984, inklusive to EM-kvalifiseringskamper til EM i 1984.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 135311, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.barometern.se, besøkt 26. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Alsiö (2011), ss. 304–305
4. ↑  Alsiö (2011), ss. 307–309
5. ↑  Alsiö (2011), ss. 277–280
6. ↑  «Sveriges landslagsmän 1908-2014» (PDF), av Jimmy Lindahl, fra SvFFs hjemmeside, besøkt 3. april 2015 (sv)

Litteratur
----------

* Alsiö, Martin (2011). *100 år med Allsvensk fotboll* **(svensk)**. Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Sunesson – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Sunesson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Sunesson – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Thomas Sunesson – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Thomas Stanley** (født 1435, død 29. juli 1504) var første jarl av Derby og nominelt konge av Man. 

Han klarte gjennom rosekrigene å holde seg inne med alle konger, og fortsatte med det helt frem til sin død. Derby var først gift med Eleanor Neville, søster av Richard Neville, 16. jarl av Warwick. Selv etter at Warwick falt ut av nåde hos kongen talte dette til hans fordel. Senere giftet han seg på nytt med Margaret Beaufort, som var moren til Henry Tudor, Huset Lancaster ledende tronkrever på slutten av krigene. 

Rikard III var skeptisk til både Derby og hans bror William Stanley, men til tross for at han i 1483 fikk Derby fengslet i en kort periode, mistenkt for konspirasjon mot kongen, trengte han brødrenes støtte. I slaget ved Bosworth Field var han avhengig av deres tropper, men i det kritiske øyeblikk da Rikard III nærmet seg Henry Tudor skiftet seg side. Tradisjonen forteller at Derby plukket opp Rikards krone etter at kongen hadde falt og satte den på sin stesønns hode. I takknemlighet for hans innsats på slagmarken ble han 27. oktober 1485 utnevnt til jarl av Derby. Hans bror William gikk det ikke like bra med; i 1495 støttet han den falske tronkreveren Perkin Warbeck og ble henrettet for høyforræderi.

Referanser
----------

1. ↑   geneagraphie.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6 7 8   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage person ID p10500.htm#i104991, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   our-royal-titled-noble-and-commoner-ancestors.com[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Henry Stafford** | **Lord High Constable**(1483–1485) | Etterfølger:**Edward Stafford** |
| Forgjenger:**Ny opprettelse** | **Jarl av Derby**(1485–1504) | Etterfølger:**Thomas Stanley** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Tina Charlotte Algrøy** (født 25. oktober 1990) er en norsk tidligere fotballspiller.

Karriere
--------

Hun spilte for Arna-Bjørnar i Toppserien fra 2007-sesongen og har landskamper på U-19- og U-23-nivå. Algrøy, som vokste opp i Eide på Sotra, spilte for Nest-Sotra til hun fylte 16 år.

Algrøy ble brukt mye som spiss, hennes favorittposisjon, på klubblaget, og hadde fart som et sterkt våpen, men har også vist avslutningsevner i starten av 2010-sesongen, med ni mål etter ti serierunder.

Algrøy deltok på det norske U-19-laget under EM-sluttspillet 2009. Hun fikk sin ungdomslandslagsdebut i siste kvalifiseringsrunde i Østerrike, hvor hun scoret tre av Norges 14 mål, og spilte også alle tre kampene i sluttspillet.

Hun debuterte for U-23-landslaget under en turnering på La Manga i februar 2010. Hun var også med i en utviklingsgruppe på tolv spillere i kvinnelandslagets satsing mot OL 2012.

Referanser
----------

1. ↑   (på de) *Soccerdonna*, Wikidata Q41779610,
2. 1 2  Frisk debut[*død lenke*], Erik Bentdal Støverud, Vestnytt, 13. juni 2010
3. ↑  Prestisjefylt uttak for Kristine og Tina[*død lenke*], Andre Leknessund Wiik, bygdanytt.no, 22. desember 2009
4. ↑  «Algrøy med i OL-prosjekt»Betalt abonnement kreves. *Vestnytt*. 4. januar 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Tina Algrøy – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (de) Tina Algrøy – Soccerdonna Rediger på Wikidata
**Lars Ingemar Thomas Strand** (født 30. januar 1954) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2010. Han er valgt inn i riksdagen for Jönköpings läns valkrets på plass 289.

Riksdagsmedlem
--------------

Strand ble valgt inn i riksdagen som representant i riksdagsvalget i 2006. Strand hadde før dette vært riksdagsmedlem i to kortere perioder, som erstatter, i henholdsvis 2002 og 2005.

Etter valget i 2010 har Strand sittet i utdanningskomiteen, samt vara i forsvarskomiteen og konstitusjonskomiteen. Strand er også vara i EU-nemnda. Strand sitter forøvrig i styret i Stiftelsen Riksbankens Jubileumsfond.

Andre engasjement
-----------------

Strand er medlem av *Broderskapsrörelsen*, hvor han er styremedlem.

Referanser
----------

1. 1 2  «Thomas Strand», riksdagen.se. Besøkt 13. oktober 2012. (sv)
2. ↑  «Thomas Strand - riksdagsledamot» Arkivert 26. mai 2013 hos Wayback Machine. socialdemokraterna.se. Besøkt 13. oktober 2012 (sv)

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Thomas Strand hos Sveriges riksdag Rediger på Wikidata
**Thomas Petur Eskild Thomassen** (født 5. august 1909 i Sandavágur, død 29. januar 2001 i Tórshavn) var en færøysk næringslivsleder. Han var administrerende direktør i Tryggingarsambandið Føroyar fra 1948 til 1973.

Som 17-åring begynte han i lære ved sorenskriverembedet på Færøyene, hvor han senere ble fullmektig. Etter 23 år ved sorenskriverembedet ble han i 1948 administrerende direktør i Færøyenes monopoliserende forsikringssammenslutning, Tryggingarsambandið Føroyar. I 1973 avgikk han med pensjon fra direktørstillingen, som han overlot til sønnen Marius Thomassen. Thomassen hadde også tillitsverv i bankvesenet som revisor i Sjóvinnubankin fra 1943 til 1950, deretter som styremedlem i Føroya Banki fra 1950 til 1982, fra 1973 som styreformann.

Thomas Thomassen var brorsønn av folketingsmann Thomas Thomsen.

Referanser
----------

1. ↑  Hansen, Jørn Astrup og Joensen, Jóan Pauli (2006). *Føroyar og bankarnir í 100 ár* (PDF) **(færøysk)**. Tórshavn: Føroya Banki. s. 48. ISBN 99918-3-205-X. Arkivert fra originalen (PDF) 26. juni 2015. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Portal: Færøyene
Wikipedia i ASCII på binærform.
**Binær kode** er et system for å representere tekst eller prosessorinstruksjoner ved å bruke et binærtallsystem. Koden bruker bare to forskjellig siffer, 0 som representerer «av» og 1 som representerer «på», i grupper på åtte, som da blir kalt en byte. Disse gruppene kan videre representere opp til 256 forskjellige verdier som kan svare til forskjellige symboler, bokstaver eller instruksjoner. Et eksempel er bokstaven «A» som i ASCII er 01000001 på binærform.

Et binærtall kan regnes om til et desimaltall med følgende formel hvor {\displaystyle y} er 1/0:

{\displaystyle (2^{0}\times y)+(2^{1}\times y)+(2^{2}\times y)\ \dots }

Gjenta parentesen og øk eksponenten for hvert siffer i binærtallsekvensen. Formelen brukes på binærtallet fra høyre til venstre.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
**Ingeborg Kringeland Hald** (født 7. april 1962) er en norsk forfatter fra Haugesund. *Albin Prek, som handler om en bosnisk flyktninggutt,* er hennes debutroman. Den kom i 2010 og ble nominert til Brageprisen i klassen for barne- og ungdomslitteratur, samt til Kulturdepartementets debutantpris. Den ble også utvalgt til leselystbok for 7. klassetrinn. Utgitt i Tyskland 2015, under tittelen Vieleicht durfen wir bleiben, trykket i 4. opplag i Tyskland sommeren 2016.

I 2013 kom barneboken, Gullkalven, som har handling fra vikingfestivalen på Karmøy. 

I 2016 kom sakprosaboken Fru Halds hage, en annerledes hagebok fra en helt vanlig hage. 

Ingeborg Kringeland Hald har tidligere vært manager og tekstforfatter for Christina Bjordal Band, og også utviklet prosjektet Maudlin Jazzteater presenterer kontrabassen, som hadde prøveforestilling under Kulturnatt i Haugesund i 2010. Hun har i flere år jobbet som frilansjournalist/fotograf. Hun driver bloggen www.fruhaldshage.blogspot.com.

Bibliografi

* *Albin Prek*, Mangschou forlag, 2010 ISBN 978-82-8238-004-1
* *Gullkalven*, barnebok, Mangschou forlag, 2013
* Vieleicht durfen wir bleiben, Carlsen Verlag, 2015
* Fru Halds hage, en annerledes hagebok, Commentum Forlag, 2016

Referanser
----------

1. ↑   www.forfatterkatalogen.no[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Presentasjon av Ingeborg Kringeland Hald i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* Nominert til Brageprisen Artikkel i Haugesunds Avis 2. november 2010
* Omtale av Albin Prek på barnebokkritikk.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |