recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Setta** er ei elv i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Elva har sitt utspring i Garsjøen på Mangenskogen. Fra Store Garsjøen til Vesle Garsjøen er det et beskjedent bekkedrag. Herfra renner bekken videre nordvestover en halv kilometer, før den dreier først sørvestover, deretter sørover gjennom Settetjenn ved fylkesvei 235. Den øvre delen av elva, nord for fylkesveien, renner gjennom Midtfjellmosen naturreservat.

Elva fortsetter sørover gjennom Styggehølet og Brattfoss og dreier igjen sørvestover. Ved Jeriko og Bogtjenn dreier elva igjen sørover, samler opp flere bekker og renner inn i skogeiendommen til Saugbruksforeningen. Elva fortsetter gjennom Årtjenn og passerer under fylkesvei 170 ved Drylane, og videre til Settetjennet. Herfra renner elva sørøstover til Åmot, hvor den opptar Aursetelva om lag 1 km før utløpet i innsjøen Setten.

Se også
-------

* Liste over elver i Akershus

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 11. mars 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Ungsocialisterna** var navnet på den anarkistiske og sosialistiske organisasjonen som sto for bruddet i 1908 mellom anarkistene og det svenske sosialdemokratiske partiet. Det var blant disse ungsosialistene en fant utgiverne av avisa Brand. Ungsosialistene stod blant annet bak etableringen av SAC og Ungsocialistiska Partiet.

Historie
--------

Sveriges socialdemokratiska arbetareparti (SAP) ble etablert i 1889. I 1897 ble ungdomsorganisasjonen etablert, med navnet *Ungsocialisterna*. På den første kongressen i 1899 deltok 15 tillitsvalgte fra åtte klubber fra Stockholm, Göteborg, Eskilstuna, Västerås, Malmö og Gävle. På kongressen sier Hinke Bergegren de klassiske ordenen *«småmord är ett lämligt sätt att sätt skräck i borgarna»*. Han hadde ingen stor støtte for sine meninger.

I kontrast til moderpartiet beveget Ungsocialisterna seg raskt i en revolusjonær retning. Det eksisterte fremdeles ingen felles forståelse internt blant sosialdemokratene om en skulle satse på en reformistisk eller revolusjonær linje. Partiledelsen begynte imidlertid tidlig å isolere ungdomsorganisasjonen etter at ett nytt forbund ble etablert i 1903, Socialdemokratiska Ungdomsförbundet. I 1905 så den nye organisasjonen seg som partiets ungdomsorganisasjon og dermed ble Ungsocialisterna helt isolert. To av organisasjonens ledende medlemmer, Carl Schröder og Hinke Bergegren ble ekskludert fra det sosialdemokratiske partiet i 1908 og dermed var bruddet et faktum. Ungsocialisterna følger sine to ekskluderte medlemmer og etablerer det nye partiet Ungsocialistiska Partiet.

Ungsocialisterna bidro til å spre de sosialdemokratiske ideene blant annet gjennom etableringen av to aviser, Brand og Lysekils-Kuriren.

Den allmenne oppfatningen er at Ungsocialisterna etablerte SAC, men selv om påstanden ikke er direkte feil er den ikke helt korrekt heller. I Brand ble de ulike sosialistiske ideologiene presentert, som syndikalisme, anarkisme, marxisme o tilsvarende. Det er vanskelig å avgjøre om organisasjonen var tilhenger av en av ideologiene, selv om den anarkistiske tanken kanskje var den sterkeste.

Mange i Ungsocialisterna var i tvil om en skulle etablere SAC. En ville ikke bidra til en splittelse i den svenske arbeiderbevegelsen og mange av ungdommene var aktive innenfor LO.

Etter at storstreiken i 1909 mislyktes fikk en kraft nok til å etablere en ny fagbevegelse. Avdelingen i Skåne drev fram spørsmålet og i 1910 ble Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC) etablert.

Kjente medlemmer
----------------

* Hinke Bergegren
* Anton Nilson
* Leon Larsson
* Axel Holmström

Se også
-------

* Amalthea-affæren
**Kistefoss** er ett av fire fossefall Randselva som er utbygget for kraftproduksjon. Fossen ligger like nedenfor utløpet av Randsfjorden til Randselva, der elva danner kommunegrense mellom Jevnaker og Ringerike.

Fossen har i lang tid vært utnyttet til industrielle formål. Kistefos Træsliberi etablerte sin virksomhet der i 1889, og driften varte til 1955. I 1996 ble det etablert museum i de gamle lokalene etter tresliperiet. Den første kraftstasjonen (Kistefoss I) sto ferdig i 1938, mens den andre (Kistefoss II) sto ferdig i 1956. Kraftressursene ble oppkjørt i 1991 og eies av Viul Kraft AS.

Her ligger også Kistefos-Museets skulpturpark og The Twist.

Kistefoss målestasjon
---------------------

**Kistefoss målestasjon** (12.228.0) ligger i Randselva, like nedenfor fossen. Eier er Foreningen til Randsfjords regulering. Elva inngår i Randsfjordvassdraget. Målestasjon leverer i dag 5 forskjellige målinger og har vært operativ siden 1916. Blant målingene er vannføring, vannstand og vanntemperatur på vannet som renner ut fra Randsfjorden, som har et nedbørsfelt på 3 702,93 km². Randselva kulminerer i Storelva i Hønefoss, der den møter Ådalselva i Begnavassdraget og renner videre gjennom Ringerike ned mot Tyrifjorden i Drammensvassdraget.

Referanser
----------

1. ↑  Kistefos-Museets nettsider
2. ↑  *Kistefoss (12.228.0) – Om målestasjonen*. NVE/Sildre. Besøkt 2023-08-14

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Zionittene** (også *Sionitter*) var navnet på en pietistisk-døperisk bevegelse i 1700-tallet i Drammen, Asker og omegn. 

Zionittene oppstod da den danske teologistudenten Søren Bølle i 1737 kom til Drammen og på kort tid samlet en stor skare med tilhengere. I 1741 meldte Søren Bølle og mange andre seg ut av den norske statskirken, og kom derved i konflikt både med presteskapet og myndighetene. I mars 1742 organiserte de seg som frimenighet, og i juli 1742 praktiserte menigheten for første gang en voksendåp med full neddykking i Drammenselven ved Bragernes. Året etter ble fire av gruppens ledere forvist til Altona i det dengang danske Holsten, andre fikk tukthusstraffer. En del av zionittene fulgte sine ledere til Altona. Noen av dem sluttet seg senere til mennonittene, mens andre vendte tilbake til Norge. Zionittene ønsket en fullstendig atskillelse av stat og kirke, full trosfrihet, voksendåp og et allment presteskap. Bølle stod også i kontakt med radikal-pietistiske tunkere (Schwarzenau Brethren) fra Krefeld.

Også i den tyske byen Elberfeld fantes på 1700-tallet en radikal-pietistisk gruppe med navnet *Zioniten*.

Litteratur
----------

* Sørensen: *Zioniterne, En religiøs Bevægelse i Drammen og Omegn i Midten af det 18de Aarh.*, Kristiania 1904.
* Fridtjof Valton: *De norske vekkelsers historie*, Oslo 1942.
* Line Gjersø: *Zionittene : "stolte religionens foragtere" : norske radikalpietister i statspietismens tid,* Oslo, 1996.

Eksterne lenker
---------------

* Om Zionittene
* Om Søren Bølle
*Se også: Strømmen prestegjeld og Strømm prestegjeld*
Saltstraumen kirke
**Saltstraumen prestegjeld**, inntil 1. januar 1982 benevnt **Straumen prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Bodø domprosti. Det omfattet sogn i Bodø kommune i Nordland fylke, og hovedkirken var Saltstraumen kirke.

Saltstraumens kirkesogn er nå en del av Bodø kirkelige fellesråd, og underlagt Bodø domprosti i Sør-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

Kirkelyden i Saltstraumen sognet fra gammelt av til Bodin prestegjeld. Ved kgl.res. av 13. juni 1885 ble Saltstraumen kapell oppført på gården Knaplund til bruk for beboerne på søndre bredd av Saltfjorden. Ved kgl.res. av 15. november 1890 ble Straumen anneks opprettet med Saltstraumen kapell som sognekirke, gjeldende fra 1. januar 1891.

Ved kgl.res. av 31. desember 1896 ble kallskapellaniet for Bodø by nedlagt, og Bodin prestegjeld delt i to sognekall, gjeldende fra 1. januar 1897. Hovedsognet, som besto av Bodø landdistrikt, og Straumen sogn skulle heretter utgjøre Bodin prestegjeld, og Bodø by skulle utgjøre *Bodø prestegjeld*. Ved kgl.res. av 23.august 1968 ble Straumen sogn med tillegg av tilstøtende områder i Bodin sogn skilt ut som *Straumen prestegjeld*. Fra 1. januar 1982 ble navnet endret til *Saltstraumen prestegjeld*.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Saltstraumen

Referanser
----------

1. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nordland, arkivverket.no
2. ↑  Forskrift om Straumen prestegjeld, Nordland, lovdata.no
3. ↑  Gudbrandson, Terje (1996). *Gårds- og slektshistorie for Tverrlandet*. xx#: Kommunen. s. 33. ISBN 8274160878.
4. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Jalaluddin Haqqani** (født 1939 i Paktia, død 3. september 2018 i Khost) var en afghansk Taliban-leder og berømt mujahedin som er kjent for sitt engasjement i kampen mot russerne i Afghanistan på 1980-tallet. Han ble invitert av president Hamid Karzai til å bli statsminister i Afghanistan. Han har blitt anklaget for å ha ledet Taliban-styrker i Afghanistan og Pakistan. Og han har også blitt påstått å ha innført selvmordsbombing i mange afghanske regioner.

Haqqani var antatt å ha hatt sterke bånd til den pakistanske ISI. Han hadde visstnok tiltrukket seg generøs støtte fra de velstående arabiske landene sammenlignet med det andre motstandledere har fått.

I 1991 ble han den første motstandslederen som erobret en by som Sovjetunionen hadde inntatt. Byen han erobret het Khost og lå i Najibullah-regionen. I 1992, da krigsherrene dannet regjering, ble han utnevnt til justisminister i den første mujahedin-regjeringen.

Haqqani var ikke opprinnelig et medlem av Taliban. Men han sverget troskap til dem i 1995 rett før Talibans okkupasjon av hovedstaden Kabul. I 1996 og 1997 tjenestegjorde han som militær kommandant i Taliban-hæren og var utstasjonert nord for Kabul. Han ble anklaget for å begå etnisk rensing mot lokale Tajik-befolkninger. I Talibans år ved makten var han utpekt som guvernør i Paktia-provinsen. I oktober 2001 ble Haqqani kalt Talibans militære øverstkommanderende.

Det hevdes at Haqqani helt siden 2001 har blitt tilbudt posisjoner i den afghanske regjeringen av president Hamid Karzai inkludert tilbud om stillingen som statsminister.
I juli 2008 konfronterte CIA-tjenestemenn pakistanske embetsmenn med bevis på båndene mellom det pakistanske ISI og Jalaluddin Haqqani. ISI avviser disse påstandene på det kraftigste.

I september 2008 hadde USA et målrettet luftangrep mot Haqqani, noe som resulterte i drapet på mellom ti og tretti sivile. Et amerikansk missil traff huset der Haqqani bodde i Nord-Waziristan. Men Haqqani hadde tidligere forlatt området og ble derfor ikke skadet i angrepet.

Han er faren til Sirajuddin Haqqani som var med på Terrorangrepet mot Serena Hotell i januar 2008 der den norske journalisten Carsten Thomassen ble drept.

Referanser
----------

1. ↑   www.dawn.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.elmundo.es[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.afpbb.com[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2023-12}}* etter påstanden. *2016-04*

Globe icon.**Geografisk omfang:** Perspektivet og/eller eksemplene i denne artikkelen/seksjonen fokuserer på norske forhold og representerer ikke et globalt ståsted.

En **hoffleverandør** er et selskap som blir tildelt status som leverandør av varer og mindre grad tjenester til et kongelig eller fyrstelig hoff.

Det kongelig hoff i Norge tildeler ikke lenger predikater for «kongelige hoffleverandører». Dette skiller det norske kongehuset fra mange andre europeiske kongehus. Under unionen med Sverige eksisterte predikater i Norge indirekte via kongehuset i Sverige.

I Norge
-------

Norge, eller det norske kongehuset har tidligere gitt predikat til:

* Farris kilden for kildevann.
* Kgl. Hoffleverandør av hatter Hans H. Holm.
* Kong Oscar Sardiner.
* Foss Bryggeri for pilsener øl, bayersk øl og vørterøl.
* Kgl. Hoffotograf L. Szaciński.
* Kgl. Hoffotograf Karl August Anderson.
* Kgl. Hoffskredder H. C. Reiersen.
* Kgl. Hoffleverandør O. Sørensen Vogn- og Karosserifabrikk.

I Danmark
---------

Det danske kongehuset skjelner mellom to predikater, **Kongelige hofleverandører** og **Leverandører til Det kongelige danske hof**. Oftest tildeles førstnevnte til detaljister og sistnevnte til grossister.

Utnevnelsen gir predikatholderen lov til å benytte kongevåpenet (herunder kronen alene, og under forutsetning av at predikatet anføres) sammen med predikatet og firmanavnet på skilt, brevpapir, emballasje og etiketter.

Det er 57 kongelige hoffleverandører, 46 leverandører til Det kongelige danske hof og 28 utenlandske predikatholdere.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Royal Warrant holders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* www.hoflev.dk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Stonglandseidet** er ei bygd og et poststed (postnummer 9392) i Senja kommune på øya Senja i Troms og Finnmark. Bygda er sentrum for den sørlige delen av tidliger Tranøy kommune, og har bl.a dagligvareforretning, sparebank, sykehjem og barne- og ungdomsskole. Tidsskriftet *Nordnorsk Magasin* kommer ut på Stonglandseidet. Stedet har om lag 200 innbyggere.

På Stonglandseidet ligger også avdelingskontoret under Midt-Troms Museum, Senjamuseet som har museer rundt på Senja. De holder til i Bankbygget, som også er eier av bygningen. 

Bygda ligger ved eidet innenfor halvøya Stonglandet, lengst sør på Senja og er også veiknutepunkt for området. Nordfra kommer fylkesvei 860 (43 km) fra Islandsbotn ved Silsand, som ender på Stonglandseidet. Sørover går Fv 223 langs østsiden av Stonglandet mot Stangnes og Lekangsund og kommunal vei langs vestsiden til Hofsøya. Vestover går Fv 221 mot Skrolsvik (20 km), hvor det er hurtigbåtforbindelse med Harstad.

Eidet grunnkrets
----------------

**Eidet grunnkrets** omfatter et større område, men de aller fleste innbyggerne bor på selve Stonglandseidet. Langs Tranøyfjorden, nord for eidet, er de viktigste bebodde stedene Jøvik og Vassvik. Grunnkretsen omfatter dessuten grendene på den nordlige delen av Stonglandshalvøya. Areal: 52,72 km².

Eidet, som tilhører Stonglandet delområde, grenser i sør til grunnkretsen med samme navn, i vest til Å og Rødsand og i nord til Tranøybotn. Over fjorden i øst ligger Dyrøy kommune.

Utvikling i folketallet de senere år:

| 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| 213 | 205 | 235 | 258 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**African National Congress Youth League** (**ANCYL**) er ungdomsorganisasjonen til African National Congress. Julius Sello Malema er president i organisasjonen.

Starten
-------

ANCYL ble opprettet av Ashley Peter Mda, Nelson Mandela, Walter Sisulu og Oliver Tambo i 1944 og markerte fremveksten av en ny generasjon ledere. Den første lederen var Anton Lembede som formet organisasjons militante arbeid. Mandela skrev at Lembele hadde en «magnetisk personlighet som trodde på originale og ofte oppsiktsvekkende metoder» og «Som Lembede så jeg motgiften som militant afrikansk nasjonalisme». Lembede døde i 1947.

På slutten av 1940-tallet, hadde ungdomsorganisasjonen tatt kontroll over moderpartiet African National Congress. Organisasjonen oppfordret til sivil ulydighet og streik i protest mot de hundrevis av lovene knyttet til det nye apartheidsystemet. Disse protestene ble ofte møtt med makt av den sørafrikanske regjeringen. I 1950 ble 18 svarte drept under en merkering, mens demonstranter, inkludert Mandela ble fengslet og slått i deres motstand mot regjeringen.

Referanser
----------

1. ↑  Long Walk To Freedom, 1995, Nelson Mandela

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Storhornet**, eller bare **Hornet**, er en fjelltopp i Kvæfjord kommune i Troms. Høyden på fjellet er 722 moh.

Storhornet er det høyeste punktet på den delen av Hinnøya som ligger nordøst for Kvæfjorden. Det ligger i et fjellviddelandskap med runde fjell, avbrutt av bratte lier ned mot de lavere områdene rundt, som er preget av myrer og skogkledde åser. Tregrensa i fjellsidene er på rundt 400 moh.

Nord for Storhornet går det bratt ned mot Bremnesvatnet, mens på østsida, forbi den øverste delen av Finnkonedalen, ligger Nontind (645 moh.), som har bratte østsider ned mot Skjerstaddalen. Litt lengre nord ligger også Meraftesfjellet (595 moh.), En halvtimes gange sør for Storhornet ligger Rødmoldheia (630 moh.) De bratte skrentene i Svartdalen skjærer nesten halvveis inn i vidda mellom disse to toppene. I sørøst ligger Koven og Finnkonedalen, som er skogfattige myrområder og populære turmål vinterstid.

Det er vanlig å bestige Storhornet via Raudmoldheia eller fra Koven og Finnkonedalen. Vinterstid er det preparerte skiløyper fram til Finnkonedalen, og det er vanlig å finne skispor videre opp til toppen. Det finnes også flere muligheter for rutevalg.

Referanser
----------

1. ↑  Storhornet på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Bjørnhaugen på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* Hinnøy.no: Rutebeskrivelse Sollifjell–Storlitind–Høgfjell–Storhornet–Raudmollheia Arkivert 7. mars 2017 hos Wayback Machine.
* Kvæfjordløyper: Beskrivelse av Hornet som skiturmål

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**De grønne** (hangul: 녹색당, hanja: 綠色黨) er et grønt politisk parti i Sør-Korea. Partiet ble stiftet den 4. mars 2012 og er tilsluttet Asia Pacific Greens Federation og Global Greens. Partiet ønsker å være et parti der grasrotbevegelsen har en ledende rolle, og det støtter desentralisering med diverse demokratiske prinsipper. Partiet er en allianse av uavhengige regionale partier som deler mål og verdier, herunder sosial rettferdighet, grasrotdemokrati, ikke-voldelig fred, kontinuitet og respekt for mangfold. Partiet viderefører dels tradisjonene i det nedlagte partiet Koreas grønne, som stilte til valg i parlamentsvalget 2008 uten å oppnå representasjon.

Den 5. november 2011 ble det nedsatt en komite i Gyeonggiprovinsen som arbeidet fram etableringen av partiet som stilte til valg i parlamentsvalget 2012 i april. Partiet havnet under sperregrensen i valget, og ble lagt ned av den nasjonale valgadministrasjonen. I oktober 2012 ble partiet gjenetablert under navnet De grønne pluss (녹색당 더하기).
Partiet fikk igjen sitt gamle navn da grunnlovsdomstolen den 28. januar 2014 fant loven som partiet ble lagt ned under ugyldig.

De Grønne begynte en toukers turné den 6. juli 2015 sammen med Basic Income Earth Network, for å undersøke sørkoreanernes mening om borgerlønn, og for å introdusere begrepet. Partiet har også vedtatt borgerlønn som del av partiplattformen.

Referanser
----------

1. ↑  Medlemmer i Sør-Koreas nasjonalforsamling etter partigruppe
2. ↑  «Green Party of Korea, engelsk side». Green Party of Korea. Arkivert fra originalen 26. mai 2013. Besøkt 26. mai 2013.
3. ↑  «"녹색당" 당명회복!! 헌재의 위헌결정을 환영한다» **(koreansk)**. kgreens.org. Arkivert fra originalen 9. desember 2018. Besøkt 5. september 2019.
4. ↑  «KOREA: Basic Income Tour Kicks off on July 6, 2015» **(engelsk)**. Basic Income Earth Network. Besøkt 5. september 2019.

Se også
-------

* Politiske partier i Sør-Korea
* Valg i Sør-Korea

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politiske partier i Sør-Korea |
| --- |
| Mandater i parlamentet i parantes jf. parlamentsvalget i 2012 og senere endringer (tilsammen 300) |
| Partier inasjonalforsamlingen | 

|  |  |
| --- | --- |
| Dominerende partier | 
* Ny verden (158)
* Det demokratiske enhetspartiet (130)

 |
| Mindre partier | 
* Det progressive rettferdighetspartiet (5)
* Det forente framskrittspartiet (5)

 |

 | Sør-Koreas flagg |
| Partier utenfornasjonalforsamlingen | 
* De grønne
* Det nye framskrittspartiet

 |
| Kategori:Politiske partier i Sør-Korea |

Portal: Korea
**Nisser** er en innsjø i Nissedal og Kviteseid kommuner i Telemark. Den er en del av Arendalsvassdraget. Navnet kommer fra gammelnorsk «Niðsær» som betyr «Den nedre sjøen». Den øvre sjøen er Vråvatn som er forbundet med Nisser via slusene i Vrådal (Små- og Storstraum).

Hovedtilløpet kommer via «Straumen» fra Vråvatn, mens utløpet skjer via Nisserelva, som ved Haugsjåsund går sammen med Fyresdalsåna og blir til Nidelva, som møter havet ved Arendal.

Nisser er Telemarks nest største – etter Møsvatn – og Norges 13. største innsjø. Lengden er ca. 35 km. Et av Europas største kalkingsprosjekter drives i Nisser.

I 1914 ble det anlagt to sluser mellom Nisser og Vråvatn som ligger ca. 2 meter høyere. Storstraum–Småstraumkanalen, Telemarks tredje og minste, og Nord-Europas høyest beliggende kanal var med dette en realitet. Dette gjorde det mulig å reise hele den 50 km lange strekningen fra Tveitsund (sør i Nisservann) til Vråliosen (vest i Vråvatn) med båt. Det er fortsatt mulig å reise på vannene med veteranbåten MS «Fram» fra 1909.

Omtrent midtveis på Nisser kan man krysse innsjøen med Fjoneferga fra Fjone til Nesland.

Landskap ved Nisservann  Foto: Karl Ragnar Gjertsen  
Turistindustrien rundt Nisser har blomstret opp siden 1960- og 70-tallet, spesielt ved nordenden av vannet, i Vrådal eller Eidstod. Man finner rundt innsjøen et rikelig utbud av såvel hotellsengeplasser som utleiehytter og campingplasser. Rundt Nisser er det lett å finne gode badeplasser. Sandstrender finner man rundt det meste av innsjøen. I nordenden finnes en idyllisk innlands skjærgård med mange små holmer, svaberg og sandstrender. I Vrådal finner man dessuten en nihulls golfbane på en av disse øyene, samt et vintersportssenter, Vrådal Panorama, i lia på sørsiden.[]

På vestsiden av Nisser ligger to lokaliteter med hellemalerier fra steinalderen; en ved Kvithammaren nord for Fjonesundet og en ved «Munkeskrifta» ved Ljosnesodden.[]

Den som kjøper fiskekort kan fiske etter ørret, røye, sik og abbor (tryte).[]

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vannkraft – Utbygd vannkraft – Magasin.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. februar 2015
2. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase – Dybdekart.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Oppmålt 1983. Besøkt 6. april 2014
3. ↑  «Fakta om kommunen». Nissedal kommune. 17. juni 2014. Besøkt 9. februar 2015. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nisser – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Storsteet** (kvensk: *Iso-Anikka*, nordsamisk: *Stuora Ánat*) er en fjelltopp på 1024 moh. i Nordreisa kommune i Troms.

Fjelltoppen er den høyeste blant toppene i fjellområdet Anikka/Anikanvaara, som strekker seg fra Potkadalen og nordover mot kommunesenteret Storslett. På fjellets østside strekker Reisadalen seg i sørøstlig retning, og på vestsiden skjærer Kildalen mot sørvest.

I det samme fjellområdet, mellom Reisadalen i øst, Potkadalen i sør og Storsteet i nord ligger fjelltoppen Pirrikivi (811 moh). Mellom Storsteet og Pirrikivi ligger Yli-Lounijärvi/Øvrevatnet (515 moh). Herfra renner elva Lounijoki nordover, ned til vannet Lounijärvi, som ligger mellom Storsteet i vest og Lillesteet (387 moh) i øst. Videre renner elva ned og ut i Reisaelva via grenda Annebakkelv.

Navnet
------

*Storsteet*, *Storambolten* eller *Store Ste* er ulike parallellnavn på norsk, om enn bruken av den sistnevnte er noe omdiskutert. Ordet *ste* kan være synonymt med *ambolt*,[] og Storsteets utseende og formasjon kan minne om nettopp en ambolt sett fra avstand.

På kvensk finner man, i tillegg til nevnte *Iso-Anikka,* både *Aanas, Anikka* og *Anikanvaara* som parallelle navn. Disse tre blir gjerne også brukt om *hele* fjellområdet, ikke bare Storsteet-toppen. Just Qvigstad har i 1929 hentet varianten *Iso-Anikka* fra Major Peter Schnitlers grenseeksaminasjonsprotokoller fra 1742–1745.

Det kvenske terrengordet *anikka* betyr 'stort fjell, kamp'. Denne betydninga er likevel noe usikker, ettersom *anikka* ellers ofte er den *lave delen* av et terreng mellom høyder, noe som kan passe bra med fjellformasjonen Anikka/Anikanvaara.

Turmuligheter
-------------

Storsteet er et populært turmål, særlig på sommertid. Det finnes flere ruter og startpunkter. En rute går fra grustaket på Stormelen, med start ca. 8,2 km oppover Kildalsveien fra E6 (Storslett).

Referanser
----------

1. ↑  Qvigstad, Just (1853-1957) (1935). *De lappiske stedsnavn i Troms fylke*. Oslo: Aschehoug.
2. ↑  «Kvenske stedsnavn». *www.kvenskestedsnavn.no*. Besøkt 21. juli 2017.
3. ↑  Hansen, Emil (1875-1962) (1957). *Nordreisa bygdebok*. [Nordreisa]: Nordreisa kommune.
4. ↑  «Kvenske stedsnavn». *www.kvenskestedsnavn.no*. Besøkt 21. juli 2017.
5. ↑  «Kvenske stedsnavn». *www.kvenskestedsnavn.no*. Besøkt 21. juli 2017.
6. ↑  «Nord-Troms Friluftsråd - 26. Storsteet, Kildal». *www.utinord.no*. Besøkt 21. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Teigsåa** er ei elv i Indre Østfold og Lillestrøm kommuner i Viken fylke, og elva danner deler av grensa mellom de to kommunene. Den er ei sideelv til Glomma og munner ut i Øyeren. Elva har utspring fra de skogkledte åsene nær grensa mot Aurskog-Høland. Herfra renner den mot vest gjennom jordbruksområder med bratte ravinedaler ned mot Øyeren. Sideelva Kvernhusbekken, som har utspring fra Bølertjern, kommer inn fra nordøst, og like etter kommer den mindre Melnesåa inn fra nord. Kvernhusbekken har i tidligere tider vært brukt til drift av Bøler Mølle og kraftproduksjon ved Svartdal bruk.

Elva har lite fall og renner sakte med små sideløp i nedre del. Kantsonene består for det meste av partier med lauvskog, og noen felter med plantet gran. Teigsåa er et viktig område for mange fuglearter.

Området er mye brukt til friluftsliv, og spesielt Bølertjern benyttes til fiske etter abbor og ørret. Bølertjern er også en populær badeplass. I
enkelte av innsjøene finnes edelkreps, men bestanden er ikke høstbar.

Vassdraget har problemer med for store tilførsler av næringsstoffer, som tilføres ved avrenning fra dyrket mark, husdyrgjødsel og avløpsvann fra private avløpsanlegg. Dette fører til forringet vannmiljøtilstand for fisk, vannlevende dyr og planter og kan føre til algeoppblomstringer. Innsjøene Bølertjern, Orlokstjern og Langtjern blir kalket på grunn av påvirkning fra sur nedbør.

Se også
-------

* Liste over elver i Akershus

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 14. august 2017
2. ↑  «Teigsåa». *Fakta om stedsnavn*. Kartverket. Besøkt 14. august 2017.
3. ↑  (no) Teigsåa i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
4. 1 2  «Faktaark Melnesåa, Kvernhusbekken og Teigsåa» (PDF). *vo-øyeren.no*. Vannområde Øyeren. Mai 2015. Besøkt 15. august 2017.
**Tytebærdalselva** eller **Tyttebærelva** (nordsamisk: *Fastováhjohka*) er ei elv i Lyngen kommune i Troms og Finnmark. Den er 6,6 km lang, og har et nedbørfelt på 13,5 km².

Elva ligger i nordre del av Lyngsalpan og munner ut i Kjosen rundt 10 kilometer vest for Lyngseidet. Den har utspring nordvest for Istinden (1 495 moh.). Elva renner mot sørvest gjennom et steinete landskap med mye grov ur. På de nederste to kilometrene finnes noe skog, hovedsakelig furu og bjørk. Denne delen av nedbørfeltet er også sterkt preget av flere store grustak på begge sider av elva.

Nedbørfeltet over ca kote 130 ligger innenfor Lyngsalpan landskapsvernområde.

I mars 2011 ble Småkraft AS gitt konsesjon for utbygging av Tyttebærelva kraftverk. Kraftverket vil utnytte fallet i elva fra kote 128 til kote 3 ved munningen, og vil få en årlig produksjon på 5,7 GWh. Inntaket ligger like utenfor grensa til Lyngsalpan landskapsvernområde.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 17. juli 2014
2. ↑  «Norgeskart». Statens kartverk. Besøkt 17. juli 2014.
3. ↑  «Tyttebærelva kraftverk». *nve.no, Konsesjoner*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 7. mars 2011. Besøkt 17. juli 2014.
4. ↑  «Tyttebærelva kraftverk». Småkraft AS. Arkivert fra originalen 26. juli 2014. Besøkt 17. juli 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Sosialistpartiet** (hangul: 사회당, hanja: 社會黨, rr: Sahoe-dang, mr: Sahoe-tang) var et politisk parti i Sør-Korea. Partiet *People's Victory 21* (국민승리21), senere Demokratisk arbeiderparti, ble etablert i forkant av Presidentvalget i Sør-Korea 1997. Dette var et forsøk på å forene den sørkoreanske venstresiden, men en gruppe som fokuserte mer på klassekampen ble misfornøyde med det nye partiets fokus på nasjonalisme. Blant annet var det nye partiets presidentkandidat, Kwon Young-ghil, sitt slagord «Stand up, Korea!» («일어나라 코리아!»). Etter valget brøt gruppen ut av partiet og etablerte Youth Progressive Party (청년진보당).

Dette partiet gikk til valg ved Parlamentsvalget i Sør-Korea 2000 i valgkretsen Guro-gu i det sørøstre Seoul, og fikk 4,1 prosent av stemmene. I august 2001 endret partiet navn til dagens, med slagordet «Mot kapitalisme, mot Koreas arbeiderparti». I april 2006 endret partiet navn til *Hope Socialist Party* (희망사회당) og igjen i oktober 2006 til *Korea Socialist Party* (한국사회당) som en følge av en lov som forbyr bruk av et partinavn de kommende fire år, når partiet ikke lenger er registrert hos valgkommusjonen.

Ved Parlamentsvalget i Sør-Korea 2008 endte partiet under sperregrensa for å få andel i kandidatene som innvelges som forholdstallsvalg og valgkommisjonen avviklet partiets registrering. I november 2008 registrerte partiet seg på nytt under dagens navn.

Partiet har stilt kandidater både til president og parlamentsvalg, men har ikke fått innvalgt noen representanter på noe nivå.

19. februar 2012 vedtok partiet å fusjonere med Det nye framskrittspartiet, som på sin side vedtok tilsvarende fusjon 27. februar 2012 med 93 prosents overvekt. En felles samlingskongress avholdes 4. mars 2012. Sosialistpartiet oppløses som eget parti ved at medlemmer og tillitsvalgte vil inngå i Det nye framskrittspartiet fra og med oppløsningen.

Se også
-------

* Politiske partier i Sør-Korea
* Valg i Sør-Korea

Referanser
----------

1. ↑  English Wikipedia community (på en), *Wikipedia*, Wikidata Q328,
2. ↑  Medlemmer i Sør-Koreas nasjonalforsamling etter partigruppe
3. ↑  진보신당-사회당 수임기관 합동회의 결정사항[*død lenke*] 29. februar 2012

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politiske partier i Sør-Korea |
| --- |
| Mandater i parlamentet i parantes jf. parlamentsvalget i 2012 og senere endringer (tilsammen 300) |
| Partier inasjonalforsamlingen | 

|  |  |
| --- | --- |
| Dominerende partier | 
* Ny verden (158)
* Det demokratiske enhetspartiet (130)

 |
| Mindre partier | 
* Det progressive rettferdighetspartiet (5)
* Det forente framskrittspartiet (5)

 |

 | Sør-Koreas flagg |
| Partier utenfornasjonalforsamlingen | 
* De grønne
* Det nye framskrittspartiet

 |
| Kategori:Politiske partier i Sør-Korea |

Portal: Korea
**Stuorra Dilljavárri** er et fjell i Karasjok kommune i Finnmark. Det ligger 10 kilometer sør for tettstedet Karasjok og har en høyde på 538 meter over havet.

Stuorra Dilljavárri er den høyeste og sentrale toppen i Dilljavárri-massivet, som også består av to mindre topper; Uhca Dilljaváráš i nord (476 moh.) og Máttit Dilljavárri i sør (458 moh.), samt fjellryggen Dilljaskáidi, som strekker seg mot nordøst fra Stuorra Dilljavárri.

På toppen av Stuorra Dilljavárri er det reist en varde. Det går tursti fra Karasjokdalen via Dilljaskáidi til toppen av fjellet.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Referansesadelen til Stuorra Dilljavárri ligger ved Soagŋorohči vest for fjellet. Sadelhøyden ligger på kote 348.
2. ↑  Avstand til Iškoras i sør.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Stuorra Dilljavárri på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 5. september 2023

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Bjørn Skagestad** (født 1950) er en norsk skuespiller.

Han debuterte i 1969 på Det Norske Teatret og spilte roller som Benjamin i August Strindbergs *Påske* og Konstantin i Anton Tsjekhovs *Måken*. Skagestad vant en stor seier i dobbeltrollen som keiser Julianus og mystikeren Maximus i den første fullstendige oppsetningen av Henrik Ibsens *Kejser og Galilæer* (1987). Siden 1988 er han ved Nationaltheatret der han har hatt en rekke betydelige roller, blant annet Helmer i *Et dukkehjem*, Hjalmar Ekdal og grosserer Werle i *Vildanden* og assessor Brack i *Hedda Gabler* av Ibsen, Sganarelle i Molières *Don Juan*, Don José i Prosper Mérimées *Carmen*, James Tyrone jr. i Eugene O'Neills *Lang dags ferd mot natt*, Lange i Bjørnstjerne Bjørnsons *Paul Lange og Tora Parsberg*, Trigorin i Tsjekhovs *Måken* og vennen i Jon Fosses *Dødsvariasjonar*.

På film har Skagestad hatt hovedroller i *Min älskade* (1979), *Liv og død* (1980), *Forfølgelsen* (1981), *Martin* (1981) og *Svarte fugler* (1983). I Liv Ullmanns filmatisering av *Kristin Lavransdatter* (1995) spilte han Erlend. Skagestad hadde også en rolle i TV-serien *Vestavind* (1994–1995).

Fra 2016 til 2017 spilte han rollen som Kåre Krogstad, faren til Pelle og Beate Krogstad i såpeserien Hotel Cæsar. 

Bjørn Skagestad er sønn av teatersjef Tormod Skagestad.

Filmografi (utvalg)
-------------------

* *Hotel Cæsar* (2016–2017, 2017)
* *Øyevitne* (2013)
* Georg Von Trapp i Sound of Music (2008)
* *Kodenavn Hunter* (2007 og 2008)
* *Vildanden* (2005)
* *Jul på Månetoppen* (2002)
* *Sejer - se deg ikke tilbake* (2000) (TV-serie)
* *Livets dans* (forteller) (1998)
* *Kristin Lavransdatter* (1995)
* *Vestavind* (1994)
* *Lakki* (1992)
* *Adjø solidaritet* (1985)
* *Jenny* (1983) (TV-serie)
* *Svarte fugler* (1983)
* *Forfølgelsen* (1981)
* *Martin* (1981)
* *Liv og død* (1980)
* *Ungen* (1974)
* *Edderkoppen* (1973) (TV-episode)

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Bjørn\_Skagestad[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  «Bjørn Skagestad». *Store norske leksikon*. Besøkt 18. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjørn Skagestad på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Bjørn Skagestad hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Bjørn Skagestad hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Bjørn Skagestad i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Bjørn Skagestad på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Bjørn Skagestad hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav **·** MusicBrainz
 |
Sandbekkstua en vinterkveld.  
Foto:Geir Hareide Andersen
**Sandbekkstua**, tidligere kalt Blystadhuset, er et av de eldste hus i Rælingen i Viken, muligens det aller eldste. Det har antakelig ikke vært hverken gårdsbruk eller husmannsplass, bare et lite, velbygd hus ved allfarvei.

Et sted heter det at opprinnelsen går tilbake til et ukjent antall år før 1686, et annet sted at huset ble oppført i 1736-37 for Christen Sandbekken og Mari Madsdatter Bjørnholt. Den første dateringen er knyttet til Torsten Bjørnstreben, som skal ha vært en krovert for farende folk på veien fra Marikollen forbi Sandbekkstua mot Christiania og vice versa. Han ble domfelt for ulovlig utskjenkning. Huset fungerte en lengre periode som hvileplass med utskjenkning av øl og sterkere saker for forbifarende, spesielt brukte de mange plankekjørere stedet.

Veien som man kan se restene av forbi Sandbekkstua, er fra oldtiden. Åsveien eller Kongeveien over åsen ved Blystadlia var en del av hovedferdselsåren fra Oslo via Fredrikstad til København. Kong Håkon Håkonsson reiste denne vei da han kom hjem fra Sverige i 1225. Da Det Norske Postvesen ble opprettet i 1647, ble posten fra København kjørt over Rælingsåsen en gang hver uke.

Fra 1884 til 1979 var huset i familien Blystads eie, de siste årene brukt av enkefru Blystad som sommeroppholdssted.

1979 overtok Rælingen kommune huset med 5,5 mål tomt med sikte på bevaring. De første midler til restaurering ble avsatt allerede i 1980. Den 13. desember 1983, etter mange strevsomme dugnadstimer av kunstforeningens medlemmer og økonomisk innsprøyting fra kommunen på ca. en halv million kroner, kunne formannen i kommunens kulturstyre overrekke nøkler og gjestebok til Rælingen kunstforening, som fortsatt disponerer huset.

Se også
-------

* Rælingen kunstforening
* Løvenstad

Eksterne lenker
---------------

* Om Sandbekkstua - Rælingen kunstforening
**Alexander Stølås** (født 30. april 1989 i Haugesund) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandnes Ulf. Han forlater Sandnes Ulf den 31. desember 2023.

Han har tidligere spilt for FK Haugesund og Vard Haugesund. Han er kjent for sin utrolige frisparkfot.

Karriere
--------

Til å begynne med startet han sin fotballkarriere på juniornivå i Kopervik Idrettslag i 2004, men byttet til Avaldsnes IL i 2006. Han kom først til FK Haugesund i 2009, men klarte til slutt ikke å bli gjenganger for seniorlaget, og spilte kun 6 kamper i sesongen FK Haugesund oppnådde opprykk fra førstedivisjon til Eliteserien. Som en konsekvens av mangelen på opptredener, begynte han i Vard Haugesund i 2011 og ble etter hvert lokalkjent for sin arbeidstakt, tekniske evner og utrolige skuddkraft. Fra 2011 til 2013 scoret han totalt 21 mål på 76 ligaopptredener for andredivisjonssiden, først og fremst fra venstreback og venstrekantposisjon. Han fikk raskt interesse fra en rekke klubber i norsk førstedivisjon, samt sin lokale og tidligere Eliteserieklubb FK Haugesund.

I 2014 kom han nok en gang til FK Haugesund og fikk sin seniordebut i Eliteserien 29. mars 2014 i uavgjort 1-1 mot Lillestrøm. Etter å ha blitt fysisk sterkere, viste det seg fort at han hadde forbedret seg enormt sammenlignet med sin første periode i FK Haugesund. I sin første sesong i Eliteserien ble han en av toppscorerne i klubben, og scoret totalt 10 mål på 33 ligakamper.

Spesielt hans skuddevner fikk landsomfattende tiltrekning da han scoret fra over 35 meter på dødball mot Molde den 23. mai 2014. Dette målet ble tildelt sesongens mål i Eliteserien for 2014 og fikk også gjennomslag internasjonalt.

Fra 2014 og fremover ble Stølås raskt fast i FK Haugesund og etter hvert en av klubbens nøkkelspillere. Den 5. november 2018 fornyet Stølås kontrakten med FK Haugesund og binder ham til klubben til slutten av 2022. Han fornyet kontrakten til tross for at han var knyttet til en rekke toppklubber i Eliteserien og Skandinavia, samt 2. Bundesliga-klubben Union Berlin i Tyskland. Han har også vært involvert i diskusjonen om venstrebackplassen på det norske fotballandslaget.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 3a8a4db8[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Henter Stølås på lån til sommeren». *Aalesund*. Besøkt 31. mars 2023.
3. ↑  Wyn-Jones, Hay, Stølås, Taddese, Halgunset og Torsteinbø forlater klubben

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexander Stølås – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Stølås – Soccerway Rediger på Wikidata

* (no) Alexander Stølås – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Stølås – FBref Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Sandnes Ulf – 2024 |
| --- |
| 
* 2 Kleppa
* 3 Hammer Berger
* 6 Salvesen
* 7 Aanesland
* 8 Belli Moldskred
* 9 Diaw
* 10 Høiland
* 13 Flolid
* 15 Jensen
* 16 Kringstad
* 17 Halgunset
* 18 í Horni Øregaard
* 19 Braut
* 20 Aune
* 22 Tadesse
* 23 Berland
* 25 Osenbroch
* 26 Memedov
* 27 Lønning

Hovedtrener: Pereira
Assistenttrener: Zajić
Assistenttrener: Cleveland
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Børtervanna** ligger i Enebakk kommune i Viken, 193 meter over havet. Det var opprinnelig flere mindre vann, men ble etter oppdemming det største vannet i Østmarka. Vannet drenerer via Børterelva gjennom Kirkebygda til Øyeren. Vannet er drikkevannskilde for store deler av Enebakk kommune, det er derfor restriksjoner på ferdsel i de sørøstlige deler av vannet.

Det er veiforbindelse til vannet fra Kirkebygda i Enebakk fra sørøst gjennom Eikebergdalen. Fra vest går Rausjøveien via Bysetermåsan inn til Rausjøgrenda og Børtervann. Begge veiene er normalt stengt med bom. 

Tidligere gikk det en 25 fots dampbåt med navnet «Lerka» på Børtervann. Båten ble hovedsakelig brukt for tømmerfløting. 

Vannet har nå en god krepsebestand, i tillegg til de vanlige fiskeartene. Vannet er med sine lange fjordarmer og tallrike øyer og holmer et populært sted for kanopadling. Grensen for Østmarka naturreservat går ned til vannet i nord.

Se også
-------

* Liste over innsjøer i Akershus

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 5. april 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 5. april 2015
3. ↑  «Børtervanna». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 22. januar 2017.
4. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 22. januar 2017.
5. ↑  «Om vannverket». Enebakk kommune. Besøkt 8. januar 2017.
6. ↑  Leif Berstad. «Dampbåten «Lerka»» (PDF). *Ign. Lokalhistorisk skrift for Enebakk* (2-2003).

Eksterne lenker
---------------

* Skiforeningen, Markadatabasen om Børtervann[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
«Adelphi» har flere betydninger.

**Adelphi University** er et privat universitet i Garden City på Long Island, i delstaten New York i USA. Det ble grunnlagt i 1863, men ble college i 1896 under ledelse av dr Charles Herbert Levermore. Universitetsstatusen ble tildelt i 1963. Fra 1922 til 1945 var Adelphi et rent kvinneuniversitet, men ble åpnet igjen for menn etter krigen. Sykepleieutdanningen ble opprettet i 1944 som svar på det store behovet etter USAs inntreden i krigen.

Adlphi har (2006) skolepenger på US$ 20 900, og drøye 8 000 studenter. Fagkretsen omfatter humaniorafag (*arts*), samfunnsvitenskapelige fag, lærerutdanning, sykepleieutdanning og en *business school*. I 2008 var 2 332 studenter innskrevet ved lærerutdanningen på *Ruth S. Ammon School of Education*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Adelphi University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** GeoNames
 |
**Vegglifjell** er en populærbetegnelse på et fjellområde i Rollag kommune i Viken, som ligger vest for Veggli i Numedal, syd for Eidsfjell i Nore og Uvdal i Viken og øst for fjellene som omkranser Skirvedalen i Tinn kommune i Vestfold og Telemark. Fjellområdet henger sammen med andre fjellområder på Lufsjåtangen som ligger i Nore og Uvdal og Tinn. Fjellområdene strekker seg videre mot nordvest og går over i området rundt Imingfjell og videre mot Hardangervidda.

Den høyeste i toppen i nærområdet er Skirveggen i Tinn som ligger 1 381 meter over havet.

Historie
--------

Veien fra Veggli til Austbygde i Tinn går gjennom Killingskaret. Den eldste kjente beretning om ferdsel gjennom Killingskaret finner vi i biskop Jens Nilssøns vistitatsbøker og reiseopptegnelser. I juli 1595 var han på bispevisitas i Rollag og han reiste videre gjennom Veggli og over til Tinn i Telemark. I biskopens optegnelser står det:

*Saa fore wi framdelis i norduest op for en backe 3 eller 4 pilskud til Vegli kircke annex til Rollaug og haffde dem på den venstre haand ret hoss veyen, 1 mil fra Rollaug kircke. Der gaff bispen leensmanden Knud Traadem forloff hiem.*
Siden fore wi derfra i norduest 2 pilskud til 2. gaarde heder Møckestue liggende vdj en tungaard paa den høyre haand strax hoss kircken i noruest.
Siden om en gaard heder Hougkind i norduest 3 pilskud, oc ligger den paa høyre haand. Och fulde oss 2 bønder ved naffn Haluord Barck, en gammel mand, och Niels Houkind som vaare tilsæt aff leensmanden at følge oss offuer fieldet.
Och droge wi fra Hougkind i vester till en gaard liggindis vdi marchen heder Bøler 1/2 mijll fra Hougkind slem vey, och haffde den paa denn høyre haand ret hoss veyen. Saaa derfra norduest 1/2 mijll offuer en skoug kaldis Bølermarchen, ond och blød vey met field och myrer, saa offuer en aa (den haffuer intet naffn veden den kaldis Bøler aaen, den kommer aff forschrefne, myrer og løber synder vdj Nørdste aaen. 1/2 mijll.)
Saa therfra 1 fierding i norduest til it field kallis Rollaugs field, eller Killingfield, aff en vaare som ther staar opreist aff steen och kallis Killingen som wi haffde paa venstre haand.
Saa therfra offuer fornevnte field, (som er slet ingen skoug paa, men der voxer skiønn søde, huor aff bispen lod hente en storhob). Der fore wi offuer i vester 1 1/2 fierding til en anden vare kaldis Biskops varen. Der pleier sognepresten i Tind møde bispen med hester. Men der wi komme vaar huerken her Hans vdi Tind eller noegn hester kommen fram.

Litteratur
----------

* Nielsen, Yngvar (1885): *Biskop Jens Nilssøns Visitatsbøger og reiseoptegnelser 1574-1597.* Kristiania. Også digital utgave.

Referanser
----------

1. 1 2  Skirveggin på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Nielsen(1885) s. 365-366.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vegglifjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turforslag til Blefjell og Vegglifjell på DNT og NRKs nettsted ut.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Spanias kongevåpen
Våpen for kronprinsessen, fyrstinnen av Asturias
**Arvefølgen til den spanske tronen** er fastlagt av artikkel 57 i Spanias grunnlov av 1978. Her bestemmes det at tronen går i arv til etterkommere av kong Juan Carlos, etter regler om primogenitur og slik at mannlige arvinger går foran kvinnelige. Dersom denne linjen skulle dø ut, bestemmer grunnloven at Spanias nasjonalforsamling skal fastsette den tronfølge forsamlingen anser at Spania er best tjent med. Den som har arverett, men som gifter seg mot viljen til monarken og nasjonalforsamlingen, taper arveretten for seg og sine etterkommere. 

Felipe VIs eldste barn, Leonor, fyrstinne av Asturias, er først i arvefølgen etterfulgt av sin søster.

Dagens arverekke
----------------

Monark: Felipe VI av Spania

1. Leonor, fyrstinne av Asturias
2. *infanta* Sofia
3. *infanta* Elena, hertuginne av Lugo
4. *don* Felipe
5. *doña* Victoria
6. *infanta* Cristina, hertuginne av av Palma de Mallorca
7. *don* Juan Valentín
8. *don* Pablo Nicolás
9. *don* Miguel
10. *doña* Irene

Referanser
----------

1. ↑  Utdrag av Spanias grunnlov, Spanias kongehus. Besøkt 11. juni 2011.
2. ↑  Ceremonia de Sanción y Promulgación de la Ley Orgánica por la que se hace efectiva la abdicación de S.M. el Rey Don Juan Carlos I, Spanias kongehus, 18. juni 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |