recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Ikke forveksles med Springfield Armory Inc som er en våpenprodusent stiftet i 1974, som ikke er relatert med våpenarsenalet «Springfield Armory»*
Det gamle arsenalet
**Springfield Armory** (**SA**) var nasjonalt våpenarsenal i USA ifra 1794 til 1968, som er blitt omgjort til et museum.

Historie
--------

Springfield Armory var nasjonalt våpenarsenal og hovedsete for produksjon av militære skytevåpen i USA, opprettet i 1794. Mange viktige teknologiske patenter ble utviklet der (bla.a. Springfield riflen). George Washington beordret opprettelsen av **SA**. Selv om byen Springfield i Massachusetts var en liten ubetydelig by, så var den helt klart strategisk plassert. Den var nær store hovedveier og Connecticut elven, og langt nok unna for å bli angrepet av fienden. Plassen hadde vært treningsområde for militære siden 1600-tallet. I 1777 ble «The Arsenal at Springfield» opprettet og produksjon av ammunisjon og våpenkjerrer for den amerikanske revolusjon

Under revolusjonen ble det lagret musketter, kanoner og andre våpen på arsenalet. Det ble bygget brakker, verksteder og lagerhus, men ingen våpen ble produsert. Etter krigen ble arsenalet fortsatt brukt som lager av våpen for fremtidig bruk. I 1891 fikk arsenalet en ny funksjon, det ble hovedlaboratoriet til hæren for utvikling og testing av nye skytevåpen.

Produksjon
----------

I 1794 bestemte den nye føderale regjeringen at USA skulle produsere sine egne musketter slik at de ikke var avhengige av våpen ifra utlandet. President Washington bestemte at ett av de to nye stedene for våpenproduksjon skulle være Springfield Armory (den andre ble Harpers Ferry). Produksjonen begynte i 1795 da 220 flintlås musketter ble laget. **SA** ble raskt et senter for utvikling av nye våpen. Ved ødeleggelsen av Harpers Ferry under den amerikanske borgerkrig, ble **SA** den eneste føderale våpenprodusenten helt frem til det 20. århundre. I starten av den første verdenskrig, var omtrent 843,239 Springfield M1903 rifler produsert, noen som var for lite for å kunne utstyre hæren for en så stor krig som dette. I løpet av krigen ble det produsert over 265,620 nye M1903 rifler. I tillegg fikk Krigsdepartementet kontrakt på produksjon av Lee-Enfield M1917 riflen.

Springfield M1903 riflen
------------------------

Under den spansk-amerikanske krig ble det tydelig at den spanske Mauser M1893 var overlegen til riflene USA benyttet. 15. august 1900 avsluttet **SA** en eksperimentell rifle som de mente kunne bli en bedre rifle en de eksisterende Krag-Jørgensen. Riflen ble godkjent for produksjon i 1903 og fikk kallenavnet «The Springfield '03».

Eksterne lenker
---------------

* Springfield Armory National Historic Site
* Springfield Armory Museum
**Lagercontainere** er standardiserte enheter som benyttes til lagring. Lagercontainere egner seg godt til lagring av de fleste typer gjenstander og varer. Lagercontainerne er vann- og vindtette, men ikke isolerte. Ved temperaturendringer vil man således kunne oppleve kondens. Dette gir således visse begrensninger mht hva som kan oppbevares. Antikke møbler, bøker og tekstiler bør man i denne forbindelse være oppmerksomme på.

Bruksområder
------------

Lagercontainere er meget anvendelig for lagring av verktøy og maskiner på anleggsplass o.l. Lagercontainere blir også benyttet i stor grad av næringslivet forøvrig for lagring av eksempelvis varelager, overskuddsmateriell og arkiv.

Kategorier og størrelser
------------------------

Lagercontainere kan plassere i to hovedkategorienr: Brukte shippingcontainere og originale lagercontainere. Brukte shippingcontainere blir i utstrakt grad benyttet som lagercontainere. Når shippingcontainere er brukt til tørrlast i 10-15 år, blir de som oftest videresolgt som lagercontainere. Kravene til shippingcontainerne gir betydelige kostnader mht vedlikehold, og det er derfor lønnsomt å selge disse unna etter drøye ti år. Containerne vil imidlertid være tilfredsstillende som lagercontainere langt utover denne alderen. Shippingcontainere kommer i standardstørrelsene 20" og 40"
Lagercontainere er bygget spesifikt for det formål å bli benyttet til lagring. Kravene for disse er således redusert, og kvaliteten lavere. Dersom man imidlertid har behov for mindre containere til lagring, er lagercontainere løsningen. Disse kommer i standardstørrelsene 10", 8" og 6". 

De ulike lagercontainerne / shippingcontainerne har følgende innvendige mål og volum:

* 6": 1,98 x 1,95 x 1,91 (6,66m3)
* 8": 2,44 x 2,20 x 2,26 (9,82m3)
* 10": 2,99 x 2,44 x 2,59 (15,76m3)
* 20": 6,06 x 2,44 x 2,59 (32,85m3)
* 40": 12,12x 2,44 x 2,59 (65,70m3)

Containerbasert minilager
-------------------------

Ved et containerbasert minilager blir lagercontainere benyttet på en systematisk måte. Containerne plasseres på et område, og leies ut til private og bedrifter.
**Menneskerettigheter i Uganda** omhandler menneskerettighetessituasjonen i Uganda fra Idi Amins diktatur i 1971 og fremover. Landet har fortsatt store problemer med å gjennomføre allmennelige menneskerettigheter når det gjelder tortur, barnearbeid og frihet (?) Så mange som tretten sikkerhetsorganisasjoner er tilknyttet Yoweri Musevani sitt styre, noen av dem er kun ansvarlige overfor presidenten, og er ikke ansvarlige ovenfor parlamentet. Organisasjonene fører saker mot motstandere av regimet, gjennomfører bortførelser, forsvinninger, drap, og opptrer både uavhengig og i samarbeid med andre organisasjoner, og i samarbeid med politiet i Uganda. De er også involvert i brudd på menneskerettighetene er også involvert i forfølgelse av media og den politiske opposisjonen.

Pressefrihet
------------

Under Idi Amins diktatur (1971–1979) var all presse i Uganda kontrollert av myndighetene. Da Yoweri Museveni tok makten i 1986, ble det innført reformer for Ugandas journalister. Myndighetene hadde fremdeles kontroll over mediene, men det var en merkbar forbedring fra Amins tidligere styre. 

Forfølgelsen av journalister fortsatte og menneskerettighetsorganisasjonen Human Rights Watch (HRW) hevder at bruken av tortur har økt betraktelig de siste ti årene. Dessuten blir dagens journalister trukket for retten rundt regnet ti ganger så ofte i dag som i de gjorde i de 25 foregående årene.

Landets grunnlov har en lov som forbyr journalister å skrive «falske nyheter». Denne loven gjør det lettere for myndighetene å stille journalister for domstolen. Dog tenderer domstolene til å dømme i journalistenes favør fremfor myndighetens i disse sakene.

På 1990-tallet ble det startet flere uavhengige radiostasjoner. Mange av de nye kanalene ble lagt ned da de ikke kunne betale de høye lisensavgiftene myndighetene innførte. 

I dag har man ifølge Norsk Senter for demokratistøtte, en rekke uavhengige medier, og pressefriheten respekteres. Generelt slipper både regjeringskritikk og opposisjonens synspunkter til.

### Menneskerettigheter

Uganda har straffen livstid i fengsel for homofili.

Referanser
----------

1. 1 2  Verdensmagasinet X: Bistandsyndlingen Museveni[*død lenke*]
2. ↑  «Ulovlig kjærlighet». Amnesty International. 15. desember 2020. Besøkt 2. juni 2022.
**Latens** (engelsk *latency*) er et mål på en tidsforsinkelse i et system, og kan ha forskjellige betydninger i forskjellige systemkontekster.

Kommunikasjonslatens
--------------------

### I pakkesvitsjede nettverk

I pakkesvitsjede nettverk som internett anvendes latens som regel om den tiden det tar fra en pakke sendes til en får automatisk svar (*Round-trip time*). Dette måles vanligvis i millisekunder. Slik latens kan måles med programmet ping. Typisk er latensen et par millisekunder i lokale nettverk, et par titalls millisekunder mellom datamaskiner i samme land, og et par hundretalls millisekunder mellom datamaskiner i forskjellige verdensdeler.

### Fiberoptiske kabler

Fiberoptiske kabler har svært lav latens, siden signaler overføres med lysfart. Brytningsindeksen til fiberoptiske kabler er omtrent 1.5 (3/2), som betyr at lysfarten i fiberoptiske kabler er omtrent 2/3 av lysfarten i vakuum. Siden lysfarten i vakuum er omtrent 300 km/ms, er lysfarten i fiberoptiske kabler omtrent 200 km/ms. For en distanse på 6000 km (et lavt anslag for kabellengden mellom London og New York), er dermed den teoretiske minimumslatensen (*Round-trip time*) lik 6000 km / 200 km/ms · 2 = 60 ms. 

### Satellittkommunikasjon

Kommunikasjonssatellitter befinner seg i gjennomsnitt omtrent 36 000 km over havoverflaten i geostasjonær eller geosynkron bane, som innebærer at signaler må reise 72 000 km mellom sender og mottaker. Dette innebærer en minste tur-retur tid på omtrent 72000 km / 300 km/ms · 2 = 480 ms. Dette innebærer imidlertid at både sender og mottaker befinner seg rett under satellitten. Som regel er derfor avstanden signalene må reise enda lengre, og i praksis kommer i tillegg latens forbundet med nettverk på begge sider av satellittkommunikasjonspunktene. Praktisk tur-retur tid på over 1 s er ikke uvanlig.

Se også
-------

* Båndbredde

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
kart over Moskvas bydeler med Jasenevo markert i rødt.
**Jasenevo** (russisk: Район Ясенево) er en bydel sørvest i Moskva med ca 174 236 innbyggere (2012). Jasenovo er et administrativt distrikt (rajon) i den sørvestlige administrative region (okrug), og den ene av 125 raioner i Moskva.

Beskrivelse
-----------

Det er en av de mest folkerike bydelene og en av de mest trange med en befolkningstett på 25 000 per km². Området er ikke spesielt stort, men har tre parker eller grøntomårder; Uzskoye, Bittsevskij og Butovskij. Sangeren Zhanna Aguzarova og fotballspilleren Sergej Ignasjevitsj kommer herfra.

Den britiske internasjonale skole i Moskva har en avdeling for aldersgruppen 11 – 18 i Jasenovo, nummer 3 av 9 skoler.

KGB
---

Jasenovo er blant annet kjent for at utenlandshovedkvarteret til tidligere KGB lå i denne bydelen. I 1972 besluttet det sovjetiske kommunistpartiet å bygge et nytt hovedkvarter til sin internasjonale avdeling. Under byggeprosessen ombestemte myndighetene seg, siden det nye bygget lå for langt fra andre sentrale instanser i hovedstaden. Det ble derfor besluttet å overlate bygget til Første hoveddirektorat (FHd utenlandsetterretning). Vasilij Mitrokhin, som var sjefarkivar i det gamle hovedkvarteret i Moskva senter fikk ansvar for å flytte ca 300 000 arkiver av forskjellig slag til det nye hovedkvarteret.Han klarte og smugle en god del opplysninger fra dette arkivet på lapper som han gravde ned i melkespann i hytten sin utenfor Moskva i mange år. I dag er dette arkivert i England og kalles i dag for Mitrokhin-arkivet.

Billedgalleri
-------------

* En del severdigheter
* Boligblokker i Jasenovo, 2008Boligblokker i Jasenovo, 2008
* Fra Litovskijgaten, vinterstid 2012Fra Litovskijgaten, vinterstid 2012
* Undergrunnsstasjonen i JasenovoUndergrunnsstasjonen i Jasenovo
* Kazanskij-tempelet på Uzkoe-eiendommenKazanskij-tempelet på Uzkoe-eiendommen
* Kirke dedikert helgenene Peter og PaulusKirke dedikert helgenene Peter og Paulus
* Restaurering av en av kirkene, 2012Restaurering av en av kirkene, 2012
* Экстравагантный памятник «Парящие в Ясенево»Экстравагантный памятник «Парящие в Ясенево»
* Bitsevskij-parken, 2010Bitsevskij-parken, 2010

Referanser
----------

1. ↑  «Municipal Districts, Moscow», *Citypopulation.de*
2. ↑  Государственный комитет Российской Федерации по статистике. Комитет Российской Федерации по стандартизации, метрологии и сертификации. №ОК 019-95 1 января 1997 г. «Общероссийский классификатор объектов административно-территориального деления. Код 45» Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. в ред. изменения №243/2014 от 18 апреля 2014 г.
3. 1 2 3  Okorokova, Lidia (18. oktober 2010): «Urban fairtyales in Yasenevo», *The Moscow News*
4. ↑  School 3 Arkivert 5. februar 2015 hos Wayback Machine. *British International School, Moscow*.
5. ↑  «The Mitrokin Archive – A Note on Sources» (engelsk). *Woodrow Wilson International Center for Scholars*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Steinar Tjomsland** (født 23. juli 1948 i Tjomsland) er en norsk jurist og tidligere høyesterettsdommer.

Utdannelse
----------

Tjomsland tok examen artium på Kristiansand katedralskole i 1967. Han er cand. jur. fra Universitetet i Oslo fra 1974.

Karriere
--------

Tjomsland arbeidet som konsulent og senere som byråsjef i Justisdepartementets lovavdeling fra 1975 til 1981. Han var dommerfullmektig i Lillestrøm fra 1977 til 1979. Han var advokat ved Regjeringsadvokatembetet fra 1981 til 1989, og fikk møterett for Høyesterett i 1986. I 1989 ble han utnevnt til assisterende direktør i Norges Bank, en stilling han hadde frem til han ble utnevnt til høyesterettsdommer.

Han tiltrådte som høyesterettsdommer 1. april 1991, og satt som dommer fram til 31. august 2015.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Steinar Tjomsland». *Norges Domstoler* **(norsk)**. Besøkt 22. februar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Dag Roar Ørsal** (født 20. juli 1980) er midtbanespiller i fotball for Hødd, etter en overgang fra FK Haugesund i januar 2011. Han spilte også for Hødd fra 2000 til 2005.

Han har tidligere spilt for klubbene Ørsta, Molde FK og Aalesunds Fotballklubb.

Klubbkarriere
-------------

Ørsal kom fra Ørsta til Hødd høsten 2000. I sitt første opphold i klubben scoret han 54 mål på 153 kamper. 

Før 2005-sesongen gikk Ørsal til Molde. Der debuterte han i treningenskamp mot GIF Sundsvall. Han kom inn i en posisjon som hengende spiss og scoret et mål som sendte Molde opp i en 2-1 ledelse. Kampen endte til slutt 2-2. 
Etter en sesong i Molde reiste han tilbake til Sunnmøre, denne gangen til Aalesund. Her spilte han to sesonger før han gikk til Haugesund. 

Januar 2011 ble det klart at Ørsal returnerte til Hødd etter seks år i andre klubber. 
Ørsal har hatt en vanskelig sesongoppkjøring til Adeccoligaen 2011. Han begynte en treningskamp fra start mot Molde i begynnelsen av februar men siden det har han ikke spilt noen andre kamper. Nå har han ikke vært i en skikkelig trening på en måned. Assistenttrener Sindre Eid har sagt ovenfor Sunnmørsposten at det kan være snakk om en strekk på baksiden av låret.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 25b7e068[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  rbnett.no Ørsal tilbake til Hødd [*død lenke*]
3. ↑  Ørsal scoret i debuten[*død lenke*], 21. januar 2005
4. ↑  [*død lenke*], 29. mars 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dag Roar Ørsal – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Dag Roar Ørsal – FBref Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Idrottslaget Hødd – 2023 |
| --- |
| 
* 1 Alme
* 2 Fjørtoft
* 3 Bonde
* 4 Nersveen
* 5 Helgesen
* 6 Lillo
* 7 Hjelmeseth
* 8 Økland
* 9 Scriven
* 10 Skotheim
* 11 Kallevåg
* 14 Urnes
* 15 Håheim Elveseter
* 17 Holand Tøsse
* 18 Morgado
* 19 Mulac
* 20 Skundberg Skeide
* 21 Alm
* 22 Brandal
* 23 Dimmen Gjerde
* 24 Hellevik Larsen
* 25 Andersen
* 27 Hofset Televik
* 28 Engen
* 29 Håheim-Elveseter
* 32 Munkeby Sundnes

Hovedtrener: Dragsten
Assistenttrener: Heiberg
 |
**Industrifacket Metall** (**IF Metall**) er en svensk fagforening innen LO. Medlemstallet er rundt 310 997, hvorav nesten en firedel er kvinner, hvilket gjør IF Metall til det tredje største kvinneforbundet i LO.

IF Metall ble stiftet i 2006 gjennom en sammenslåing av Svenska metallindustriarbetareförbundet og Industrifacket, som selv begge var grunnlagt gjennom tidligere sammenslåinger.

Foreningen organiserer ansatte innen jernverk, stålverk, metallverk, støperier, verkstedsindustrien, maskinindustrien, elektronikkindustrien, transportmiddelindustrien, sveisemekaniske verksteder, reparasjonsverksteder, gull-, sølv- og nysølvfabrikker, gruveindustrien, fargefabrikker, glassindustrien, gummiindustrien, kjemiindustrien, konfeksjons- og tekstilindustrien, legemiddelindustrien, oljeraffinerier, plastindustrien, pels- og skinnvareindustrien, stenindustrien og private vaskerier.

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Industrifacket Metall på Twitter Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
**Industrikomiteene i London og New York** var to rådgivende organer som blei oppretta av den norske eksilregjeringa i 1943 og som var i virksomhet fram til 1945. Hensikten var å unngå at norsk næringsliv etter krigens slutt skulle bli hengende etter den rivende tekniske utviklinga som skjedde i Storbritannia og USA.

Komiteene blei oppretta ved kongelig resolusjon 16. juli 1943. New York-avdelinga kom imidlertid først i gang i november samme år. I mandatet het det blant annet: «å studere den nyeste tekniske utvikling i de allierte land på de områder som er av særlig interesse for norsk industri, (...) og avgi uttalelse om sådanne nye metoder og prosesser bør søkes utnyttet».

Forsynings- og gjenreisingsdepartementet oppnevnte også underkomiteer for ulike industribransjer og for vannkraft, motorteknikk og bygningsteknikk.

Formann i hovedkomiteen i London var professor Fredrik Vogt, mens Gustav Jebsen hadde tilsvarende verv i New York.

Begge komiteene blei oppløst 1. juli 1945. Det innsamla meterialet blei da overført til industrikontoret i Handelsdepartementet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Knut Johannessen, Ole Kolsrud og Dag Mangset (red.): *Håndbok for Riksarkivet*, Oslo 1992, ISBN 8241701373, side 463–464.
2. 1 2  Forordet i Det kongelige norske forsynings- og gjenreisningsdepartement: *Penicillin – hovedtrekk fra industriell framstilling i USA*, Industrikomiteen i New York april 1945.
3. 1 2 3  *Undersøkelseskommisjonen av 1945*, bind 1, side 597–598.
**Nils Hjeltnes** (født 11. januar 1943 i Ulvik) er en pensjonert norsk lege, og fagdirektør ved Sunnaas sykehus.

Yrkeskarriere
-------------

Hjeltnes ble cand.med ved Universitetet i Oslo 1969, ble spesialist i *fysikalsk og rehabiliteringsmedisin* 1977 og dr.med. ved Karolinska Institutet 1998. Han har arbeidet ved Sunnaas sykehus fra 1979, før han fra 2002 ble sjeflege og fagdirektør fra 2008. Hans spesialområde var rehabilitering av pasienter med ryggmargsskader. 

Hjeltnes var president i *Nordic Spinal Cord Society* 2003–2007, og har skrevet over 50 artikler i internasjonale vitenskapelige tidsskrifter. I 2013 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje.

Idrett og familie
-----------------

Han er eldre bror av diskoskasteren Knut Hjeltnes, og har selv deltatt i to landskamper i spydkast. Hans personlige rekord er på 77,52 meter, og han har en bronsemedalje fra friidretts-NM på Nadderud stadion i Bærum i 1966 (71,64 meter). Klubben han representerte var Øystese Idrettslag.

Han er farfar til friidrettsutøveren Hanna Emilie Hjeltnes (født 2004), som vant NM-gull i kulestøt i 2021.

Referanser
----------

1. 1 2  «Kongens fortjenestmedalje til Nils Hjeltnes». *Tidsskrift for Den norske legeforening*. Den norske legeforening. 11. juni 2013. Besøkt 10. oktober 2014.
2. ↑  Medline / PubMed
3. ↑  «(NM-medaljer spyd herrer)». friidrett.no. Arkivert fra originalen 6. mars 2007. Besøkt 3. januar 2008.  *Statistikk*
4. ↑  «Ull/Kisa Friidrett - Hanna Emilie med NM-gull!». *ukifriidrett.no*. Besøkt 17. februar 2022.
**Gisle Henden** (født 1. april 1967) er en norsk filosof, økonom og astrolog. Han har undervist i strategisk ledelse ved Handelshøyskolen BI. Han er kjent for sitt virke som astrolog og som grunnlegger og leder av Astrologiskolen Herkules og Herkules Kabbala skole.

Henden har bakgrunn som M.A. i "Society, Science and Technology" fra UIO og Roskilde Universitet, cand.philol. i filosofi fra Universitetet i Oslo, og MBM og dr.oecon. fra Handelshøyskolen BI; doktorgraden fra 2004 hadde tittelen *Intuition and its Role in Strategic Thinking* og er en historisk gjennomgang av begrepet intuisjon hos filosofene og psykologene. Han har også bakgrunn fra flere astrologiskoler, og har praktisert som astrolog siden 1988. I 2002 startet han Astrologiskolen Herkules. Den ble akkreditert som fagskole av NOKUT i 2019.

Referanser
----------

1. ↑  Hege Hammersland og Monica Flatabø (1999-01-03). «Full sprik under stjernehimmelen». *Aftenposten 1999.01.03*. Oslo. s. 29.
2. ↑  Gisle Henden hos BI
3. ↑  Intuition and its Role in Strategic Thinking
4. 1 2  Nokut har godkjent astrologiskole i Khrono
5. ↑  «Astrologiskolen Herkules AS - Oslo - Se Regnskap, Roller og mer». *www.proff.no*. Besøkt 29. april 2019.
6. ↑  Nå kan du bli astrolog med statens velsignelse i Morgenbladet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Nidarosdomen besøkssenter. Trondheim kommunes byggeskikkpris 2006. Foto: Jensens 
Nedre Singsakerslette studentby. Trondheim kommunes byggeskikkpris 2009 Foto: Kj. Lie 
Boligprosjektet Presidentveita. Trondheim kommunes byggeskikkpris 2014 Foto: Kj. Lie 
**Nils Henrik Eggen** (født 28. august 1931 i Trondheim, død 19. juli 2020 samme sted) var en norsk arkitekt.

Eggen var utdannet arkitekt fra Norges tekniske høyskole der han avla avgangseksamen i 1957. Han arbeidet deretter noen år som arkitekt i Danmark, før han vendte tilbake til Norge og etablerte eget arkitektkontor i 1963. I Norge var han særlig virksom i Trondheim. Hans arkitektkontor, Eggen Arkitekter, har tegnet besøkssenteret ved Nidarosdomen og sto bak gjenoppbyggingen av Erkebispegården. Innen kirkearkitektur sto Eggen også bak Kolstad kirke i Trondheim, Lahpoluoppal kapell i Kautokeino og Rognsund kirke i Alta. Han tegnet en rekke skole- og undervisningsbygninger, blant annet Olavsgården kurs- og konferansesenter, undervisningsfløyen ved Dronning Mauds Minne, Steindal barneskole og Sjetne barneskole, samt Bygningsingeniøravdelingen ved NTH (nå integrert i NTNU) og Ørland ungdomsskole. Han sto videre bak Kautokeino fjellstue, Havstein bo- og servicesenter og Teglverkstunet boligområde.

Eggen var æresmedlem i Norske arkitekters landsforbund. 

Eggen Arkitekter AS er tre ganger hedret med Trondheim kommunes byggeskikkpris:

* 2006 – Besøkssenteret ved Nidarosdomen
* 2009 – Nedre Singsakerslette studentby
* 2014 – Boligprosjektet Presidentveita

Det kongelige hoff kunngjorde 20. februar 2008 at kongen hadde utnevnt Eggen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk arkitektur.»

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Nils\_Henrik\_Eggen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Adresseavisen, www.adressa.no, besøkt 27. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Adresseavisen, side(r) 51, utgavenummer 278, www.adressa.no, utgivelsessted Trondheim, besøkt 25. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Opheim, Aagot (27. juli 2020). «En av Trondheims viktigste arkitekter er død». *Adresseavisen*. Besøkt 27. juli 2020.  *Nettversjonen er bak betalingsmur*
5. 1 2 3 4  Trygve Lundemo: «Én av dem som bygde landet» Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. *Adresseavisen*, 12. juni 2008, besøkt 25. oktober 2009.
6. 1 2 3 4  «Med nærhet til stedet og byggeoppgaven», *Byggenytt*, besøkt 25. oktober 2009.
7. ↑  «Rognsund kirke». *Alta kirkelige fellesråd*. Besøkt 27. juli 2020.
8. ↑  Utnevnelse til St. Olavs Orden, kongehuset.no, besøkt 25. oktober 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Eggen arkitekter AS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** VIAF **·** ULAN **·** KulturNav
 |
*For teologen, se Gisle Johnson*

**Gisle Johnson** (18. januar 1934 – 19. november 2014) var leder for Norges Speiderforbund fra 1982 til 1986, og satt i European Scout Committee fra 1977 til 1983, som formann de tre siste årene.

Oppvekst og utdanning
---------------------

Gisle Johnsen ble født i Oslo i 1934. Han tok medisinsk embedseksamen i Freiburg i Tyskland i 1959. Etter dette tjenestegjorde han ved UNIFIL-styrkene i Gaza som kaptein og lege i 1962. Han var tilknyttet Forvarents Sanitet, og var stabslege for Heimevernet. Han fikk oberstløytnants grad.

Speiderarbeide
--------------

Johnsen var speider 2. Høvik speidergruppe, og avanserte senere oppover i Norges Speidergutt-Furbund. Han var leder ved sammenslåingen av gutte- og jenteforbundet i 1978. I 1985 ble Johnsen tildelt «Bronseulven» av World Organization of the Scout Movement, gitt for fremragende arbeid for internasjonal speiding. Han var også den 71. mottaker av Sølvulven i 1977, Norges speiderforbunds øverste utmerkelse.

Referanser
----------

1. 1 2   Speiderhistorisk leksikon, leksikon.speidermuseet.no, Speiderhistorisk leksikon artikkel Gisle\_Johnson[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Gisle Johnson – Speiderhistorisk leksikon». *Leksikon.speidermuseet.no* **(norsk)**. Besøkt 19. november 2016.
3. ↑  Reichelt, K-L & Ljungmann, B. (26. november 2014). «Nekrolog: Gisle Johnson». Aftenposten. Besøkt 5. juli 2021. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
4. ↑  «Bronze Wolf Award». *Scout.org*. Arkivert fra originalen 29. november 2020. Besøkt 19. november 2016.
5. ↑  «Sølvulven – Speiderhistorisk leksikon». *Leksikon.speidermuseet.no* **(norsk)**. Besøkt 19. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Juan Amat Fontanals** (født 10. juli 1946 i Terrassa, død 11. mai 2022), spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by, 1972 i München, 1976 i Montréal og 1980 i Moskva.

Amat vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1980 i Moskva. Han var med på det spanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Spania vant den innledende runden der alle seks lagene spilte en enkeltserie, de vil si alle lagene møttes en gang. I finalen møtte de India som ble nummer to i den innledende runden. Spania tapte finalem med 3-4. Amat spilte seks kamper og scoret seksten mål i OL-turneringen. Han var turneringes topscorer, i kampen mot Cuba scoret han åtte av Spanias elleve mål.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i landhockey, menn Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Joan Amat Fontanals, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 330[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   www.rfeh.es[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Juan Amat – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Juan Amat – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Juan Amat – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Nils Håkon Nordberg** (født 2. november 1968) er en norsk lektor, kursholder og forfatter. 

Nils Håkon Nordberg er lektor på Drammen videregående skole, og underviser i historie, samfunnskunnskap og engelsk. Foruten 16 år i videregående skole, har han også bakgrunn som forfatter, journalist, oversetter, quizmaster og forlagsredaktør. Deriblant som mangeårig redaktør for Trivial Pursuit.

I forbindelse med fagfornyelsen har han de siste par årene holdt kurs på videregående skoler over hele landet i regi BroAOF. Kurstittel: «Vurdering uten prøver».

I første kvartal 2021 utgir han to bøker: «Vurdering uten prøver» (Universitetsforlaget) og «Historie på tvers for vg2» (Argus forlag). I 2022 kommer «Historie på tvers for vg3».

Bibliografi
-----------

* 1995 *Hugin & Munins spørrebok og spill (Gyldendal)*, ISBN 82-05-23491-4
* 2005 *Nordmenn i krig fra vikingtid til verdenskrig (Damm)*, ISBN 9788204086174
* 2010 *Du er geniet (CappelenDamm)*
* 2015 *Skurkene tar toget (CappelenDamm)*
* 2018 *Showtime - brettspill om film og TV-serier (Vennerød Forlag)*
* 2020 *Samfunnskunnskap for vg1 (Creaza)*
* 2021 *Vurdering uten prøver - fagfornyelsen fra en lektors ståsted (Universitetsforlaget)*
* 2021 *Historie på tvers (Argus forlag)*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Historiepatvers.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Nils Hallan** (født 13. desember 1926 i Skogn, død 5. januar 1997 i Trondheim) var en norsk historiker og statsstipendiat.

Hallan var født på Levangerneset i daværende Skogn kommune, i dag i Levanger kommune. Han tok examen artium på Steinkjer landsgymnas i 1945, gikk lærerskole på Levanger, flyttet til Trondheim og begynte å arbeide som lærer og som journalist i *Arbeider-Avisa*. Han utviklet raskt interesse og talent for lokalhistorie, og fikk flere oppdrag. I 1959 utkom *Hemneboka*, generell del, og i 1964 kom *Skogn historie*, også her den allmenne delen. Han var bestyrer ved Rana museum i Mo i Rana 1967–1974. 

Etter at han kom tilbake til Trondheim ble han i 1976 utnevnt til statsstipendiat, tilknyttet Historisk institutt og Nordisk institutt ved Universitetet i Trondheim. Her fortsatte han sine studier innen dialekter, samisk historie, trøndersk historie, onomastikk og etnologi.

Litteratur
----------

* *Heidersskrift til Nils Hallan på 65-årsdagen 13. desember 1991*. redigert av Gulbrand Alhaug, Kristoffer Kruken, Helge Salvesen. Oslo, 1991. Har bibliografi over Hallans arbeider. ISBN 82-7099-188-0
* *Årbok for Levanger historielag* 2003. Tre artikler om Hallan
* Sambok: 27 bøker og særtrykk av Nils Hallan
* Norart: 11 artikler av Hallan

Eksterne lenker
---------------

* Nils Hallan private arkiv bestående av notatbøker om ulike forskningstema, noe korrespondanse, manuskripter og personlige dokumenter finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Gestapos hovedkontor i nr. 8 i 1933
**Niederkirchnerstrasse**, (tysk: Niederkirchnerstraße), oppkalt etter Käthe Niederkirchner, kommunist og motstandskjemper mot nasjonalsosialistene, er en gate i Berlin som løper fra Wilhelmstrasse i øst til Stresemannstrasse i vest. Den ligger på grensen mellom bydelene Mitte og Friedrichshain-Kreuzberg.

Gaten ble anlagt i 1891 og ble opprinnelig gitt navn etter prins Albrekt av Preussen, sønn av Fredrik Vilhelm III som eide Prinz-Albrecht-Palais på hjørne av denne gaten og Wilhelmstrasse.

Den er kjent for at bygningene som huset Reichssicherheitshauptamt, Sicherheitsdienst, Gestapo og SS i det nasjonalsosialistiske Tyskland lå her. Gestapos hovedkontor i nr. 8 var opprinnelig en kunsthåndverksskole, bygget i fem etasjer i lys sandstein fra århundreskiftet. Gestapo overtok bygningen etter maktovertakelsen i 1933 og bygget den om, blant annet med 38 celler i første etasje, og resten til kontorer og avhørsrom.

Bygningene som huset disse organisasjonene ble ødelagt under den allierte bombingen i 1945. På tomten etter disse er i dag minnestedet Topographie des Terrors.

Fordi gaten utgjorde grensen mellom to bydeler, ble den etter andre verdenskrig også grense mellom den amerikanske, og sovjetiske sektoren av Berlin, senere Vest- og Øst-Berlin. Gategrunnen var en del av østsektoren. 

I 1951 ble gaten gitt sitt nåværende navn til minne om Käthe Niederkirchner (1909–1944) som var en del av del av den kommunistiske motstanden mot nasjonalsosialistene og døde i konsentrasjonsleiren Ravensbrück.

I årene 1961 til 1989 gikk Berlinmuren langs gatens sørlige kant, og deler av denne er bevart langs gatens østlige løp.

På hjørnet mot Leipziger Strasse ligger bygningen som huset den prøyssiske landdagen i årene 1899 til 1933. Siden 29. april 1993 er bygningen blitt brukt til å huse Berlins parlament.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Niederkirchnerstraße (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Topographie des Terrors
* Stätten des NS Terrors in Berlin und rund um den Potsdamer Platz
**Yu-Gi-Oh! GX** er en japansk animert film, *anime*, som er en avlegger og en fortsettelse av den japanske tegneserien, *manga*, *Yu-Gi-Oh!*. Den innledes med at karakteren Jaden Yuki (*Judai Yuki* på japansk) får et Winged Kuriboh-kort fra Yugi Muto, den gamle *Duel Monsters*-kongen, mens han er på vei til opptagelsesprøve ved Kaibas Duellakademi. Serien følger de ulike hendelsene til Jaden og vennene hans. *Yu-Gi-Oh! GX* ble første gang vist i Japan den 6. oktober 2004.

Handling
--------

Unge Jaden Yuki har en drøm om å bli en duellmester i et kortspill som heter «duel monsters». Han søkte på å bli med i Duellakademiet der han skulle trenes opp til å bli akkurat det. Men for å bli en mester måtte han gjennom en prøve: beseire en av de andre nybegynnerne med duellskolens egen tilpassende kortstokk, som var mulig å slå for en nybegynner. Derimot likte ikke en av lærerne, Dr. Crowler, ham av den grunn og sa at han selv kunne utfordre Jaden istedenfor en av elevene. Han bruker ikke skolens kortstokk, men sin egen. Jaden greide likevel å slå Dr. Crowler i duell, består således prøven og får komme inn på akademiet.

De tre akademiene
-----------------

På duellakademiet finnes det tre internater: *Slifer rød*, *Obelisk blå* og *Ra gul*. Obelisker er konge på haugen, Ra nest best, og deretter er det Slifers, de røde miraklene. De er bunnskrapte og idiotiske.

Rollefigurer
------------

* **Jaden Yuki** er den unge gutten med en drøm om å bli mester.
* **Syrus Truesdale** er Jadens lille venn, som ønsker å bli like flink som broren sin.
* **Dr. Vellian Crowler** er en lærer som er bestemt på å få Jaden utvist.
* **Alexis Rhodes** er en Obelisk som i hemmelighet er forelsket i Jaden.
* **Chazz Princeton** er en Obelisk og er en av de beste på akademiet.
* **Zane Truesdale** er den beste duellisten på duellakademiet. Han hadde kallenavnet «Kaiser» i den opprinnelige japanske utgaven. Han er storebroren til Syrus.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (ja) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Yu-Gi-Oh! GX* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Yu-Gi-Oh! GX* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Yu-Gi-Oh! GX* på Metacritic Rediger på Wikidata
* *Yu-Gi-Oh! GX* hos TV.com
**Chiharu Igaya** (født 20. mai 1931 på Hokkaidō) er en tidligere japansk alpinist. På 1950-tallet var han den første alpinisten fra Asia som hevdet seg i verdenstoppen. I 1982 ble Igaya medlem av IOK, der han har vært visepresident siden 2005.

Igaya begynt å satse på skisport under studier i USA. Ved Dartmouth College trente han under den tidligere verdensmesteren Walter Prager, og utviklet seg til å bli en internasjonal toppalpinist. I 1952 deltok han i Oslo for første gang i Vinter-OL, og ble nr. 11 i slalåm. Han fikk sitt gjennombrudd to år senere da han gikk til topps i slalåm og i kombinasjonen under det amerikanske mesterskapet. Under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo tok han sølv i slalåmdisiplinen, bare slått av Toni Sailer.

Under VM 1958 i Badgastein i Østerrike gjorde han igjen en sterk innsats. Han tok bronsemedaljen i slalåm, og ble i tillegg nummer seks i storslalåm og nummer fire i kombinasjonsøvelsen. I 1960 vant Igaya sin siste mestertittel i USA, og ble nummer tolv i slalåm under OL i Squaw Valley. Deretter la han opp som aktiv alpinist.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Chiharu Igaya – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Chiharu Igaya – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Chiharu Igaya – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Chiharu Igaya – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Chiharu Igaya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Chiharu Igaya – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Chiharu Igaya – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL **·** CiNii **·** Munzinger (sport)
 |
**Nie Yuanzi** (kinesisk: 聂元梓, pinyin: *Niè Yuánzǐ*, født 5. april 1921 i Huaxian i provinsen Henan i Kina, død 28. august 2019) var en kinesisk akademiker som underviste i filosofi ved Pekinguniversitetet. Hun er kjent for sin veggavis av 25. mai 1966, der hun kritiserte Pekinguniversitetets ledelse. Dette var en viktig faktor for utløsningen av kulturrevolusjonen.

Nie Yuanzi ble født nord i Henan, men hadde mye av sin ungdom i Kaifeng og så i Taiyuan. Hun ble medlem av Kommunistpartiet i 1938 og fikk i 1960 ansettelse ved Pekionguniversitetet.

En bakgrunn for hennes engasjement i 1966 var at hun lå i en tung konflikt med universitetets rektor, Lu Ping; hun ble derfor innordnet som særlig venstreradikal. Det var sjefen for de kinesiske hemmelige tjenester Kang Sheng og hans hustru Cao Yiou som i mai fikk anstiftet henne til å skrive veggavisen, der hun kalte kolleger for «svarte antipartigangstere». Mao Zedong sørget deretter for at innholdet ble gjort kjent over hele landet gjennom avisen *Folkets Dagblad* – han kalte veggavisen for «det første marxistiske dazibao i Kina».

Under kulturrevolusjonen var Nie leder for revolusjonskomiteen ved Pekinguniversitetet; hun tilhørte et eldre og utypisk skikt blant rødegardistene, som for det meste var rundt 20 år gamle.

Til å begynne med støttet hun forfølgelsene av andre akademikere, men hun begynte etterhvert å få sine tvil til kulturrevolusjonen og prøvde, uten hell, å kvitte seg med den lederstilling hun hadde fått blant Beijings rødegardister. 

I slutten av 1968 ble hun tatt i forvaring. Etter kulturrevolusjonens endelige avslutning gikk Kinas nye leder Deng Xiaoping personlig inn for at Nie skulle stilles for retten. Hun ble dømt til ti års fengsel (allerede hadde hun vært i forvaring i åtte år). Den lange straffen skyldes at Deng var overbevist om at Nie personlig var ansvarlig for torturen av hans sønn Deng Pufang.[]

Hun ga senere (2006) uttrykk for sterk kritikk av det kinesiske styre og gikk inn for større ytringsfrihet.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 14237119X, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   China Vitae, oppført som 聂元梓, China Vitae-ID 3378, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  Buckley, Chris (3. september 2019). «Nie Yuanzi, Whose Poster Fanned the Cultural Revolution, Dies at 98». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 4. september 2019.
5. ↑  Times Online
6. ↑  The New York Times

Litteratur
----------

* Yan Jiaqi og Gao Gao: *Turbulent Decade: A History of the Cultural Revolution*. Honolulu 1996, s. 40ff
* Benjamin Yang: *Deng – A political biography.* New York 1998 ISBN 1-56324-722-4, s. 215

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nie Yuanzi hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA
 |
| Niederfrauendorf |
| --- |
| Høyde: | 394-420 moh. |
| Areal: |  |
| Folketall: | 206 (1990) |
| Opphørt som kommune: | 1994 (innlemmet i Frauendorf)1995(del av Reinhardsgrimma)2008 (del av Glashütte) |
| Postnummer: | 01768 |
| Retningsnummer: | 035053, 03504 |
| Kart |
|  |

**Niederfrauendorf** er en del av Glashütte i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Sachsen. Frem til 1994 var Niederfrauendorf også en selvstendig kommune.

Geografi
--------

Niederfrauendorf ligger i Osterzgebirge, i dalen til elven Lockwitzbach, omkring 6 km nordvest for bykjernen til Glashütte. Niederfrauendorf grenser i nord til Hirschbach, i nordøst til Reinhardtsgrimma, i øst til Cunnersdorf, i sørøst til Glashütte, i sørvest til Obercarsdorf, i vest til Ulberndorf og i nordvest til Elend.

Historie
--------

I året 1545 ble Niederfrauendorf omtalt som en *Reihendorf*, som var underlagt byen Dohna. I 1548 ble den underlagt Amt Pirna. I 1551 ble stedet en del av Rittergut Luchau. Fra 1856 til 1875 tilhørte Niederfrauendorf Gerichtsamt Dippoldiswalde, og deretter Amtshauptmannschaft Dippoldiswalde.

I 1900 hadde stedet et areal på 306 hektar. Befolkingen talte 213 evangelisk-lutherske og 2 katolikker i 1925, og stedet ble en del av Reinhardtsgrimma.

I 1952 ble Niederfrauendorf en selvstendig kommune i Kreis Dippoldiswalde, og den 1. august 1994 ble stedet innlemmet i Weißeritzkreis. I 1994 ble kommunen slått sammen med Oberfrauendorf til den nye kommunen Frauendorf. I 1995 ble deretter Frauendorf innlemmet i Reinhardtsgrimma. Den 2. januar 2008 ble Niederrauendorf, sammen med resten av Reinhardtsgrimma, innlemmet i Glashütte. Den 1. august 2008 ble stedet en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.

### Navneformer

* 1445: Frauwendorff
* 1448: Nyder Frauwendorff
* 1539/40: Underfrauendorffe
* 1555/56: Niederfrawendorff

### Innbyggere

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| År | Innbyggere |
| --- | --- |
| 1551 | 19 besittende menn, 19 innbyggere (Inwohner), 14¼ Hufen |
| 1764 | 23 besittende menn, 8 Häusler, 14¼ Hufen |
| 1834 | 209 |
| 1871 | 224 |
|

 | 

| År | Innbyggere |
| --- | --- |
| 1890 | 229 |
| 1910 | 222 |
| 1925 | 221 |
| 1939 | 229 |
|

 | 

| År | Innbyggere |
| --- | --- |
| 1946 | 346 |
| 1950 | 341 |
| 1964 | 289 |
| 1990 | 206 |
|

 |

Eksterne lenker
---------------

* Niederfrauendorf i Digitalen Historischen Ortsverzeichnis von Sachsen
* Niederfrauendorf i *glashuette-sachs.de*
Skiskytterstadionet i februar 2012
**Chiemgau Arena** er et skianlegg i Ruhpolding i Tyskland. Anlegget er særlig kjent som skiskytterarena, med tre verdensmesterskap og årlige verdenscuprenn, men det har også hoppbakker, langrennsløyper og rulleskiløyper, og har blitt brukt i verdenscupen i kombinert og skihopping.

Skiskyting
----------

Ski-Club Ruhpolding søkte i 1964 om å få bygge et toppidrettssenter for skisport. Etter mer planlegging søkte skiklubben og byen Ruhpolding i 1972 om å få lage toppidrettssenter for skiskyting, og det bayerske og tyske skiforbundet innvilget søknaden året etter. Byggingen startet i 1977, og i 1979 ble VM i skiskyting arrangert i anlegget. Siden da har langrenns- og skiskytteranlegget blitt stadig utvidet og forbedret. Chiemgau Arena hadde igjen VM i 1985, 1996 og 2012, og dessuten junior-VM i 1993. Anlegget har hatt verdenscuprenn i skiskyting årlig siden 1980.

Hoppbakkene
-----------

Den største hoppbakken, **Große Zirmbergschanze** (norsk: *Store Zirmbergbakken*), ble bygd alt i 1961 og tatt i bruk året etter. Den fikk selskap av en normalbakke, **Toni-Plenk-Schanze** (norsk: *Toni Plenk-bakken*), i 1968. Større ombygginger av disse bakkene ble gjort i 1980 og 1999. Tre mindre bakker ble bygd i 1981 og 1986. De to minste hoppbakkene har i dag plastmatter, slik at de også kan brukes i sommerhalvåret.

Storbakken har K-punkt 115 meter og bakkestørrelse 128 meter. Bakkerekorden er 133 meter, satt av Ronny Ackermann (Tyskland) under trening til verdenscupen i kombinert 1. januar 2005. Normalbakken har K-punkt 90 meter og bakkestørrelse 100 meter. Bakkerekorden er 102 meter, satt av Felix Schoft (Tyskland) 10. februar 2007. De mindre bakkene har størrelse K65 (rekord 74,5 meter, Fabian Mohrweiser (Tyskland), 18. mars 2006), K40 (rekord 45,5 meter, Janis Mohrweiser (Tyskland), 15. mars 2003) og K23 (rekord 21,5 meter, Lorenz Wegscheider (Tyskland), 3. februar 2007).

Det ble arrangert verdenscuprenn i kombinert i Chiemgau Arena (storbakken) i januar 2005, januar 2006 og på begge sider av nyttår 2006/07, samt B-verdenscup i desember 2003. Det har blitt arrangert ett verdenscuprenn i spesielt hopp i storbakken, i desember 1992, og kontinentalcuprenn i mars 2001 og mars 2003.

### Viktige renn (spesielt hopp)

| Dato | Vinner | Andre | Tredje | Type renn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. desember 1992 | Sveits’ flagg Stefan Zünd | Østerrikes flagg Werner Rathmayr | Frankrikes flagg Didier Mollard | Verdenscup |

Referanser
----------

1. ↑  Offisiell bakkeprofil Arkivert 31. juli 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  FIS

Eksterne lenker
---------------

* Chiemgau Arena
	+ Chiemgau Arena: Infrastruktur
* Tourist-Information Ruhpolding: Vom Biathlonzentrum zum Olympiastützpunkt Arkivert 28. november 2009 hos Wayback Machine.
* Skisprungschanzen-Archiv: Ruhpolding (Chiemgau Arena)
* Ski-Club Ruhpolding: Chronik - Die Jahre 1960 - 1980
**Niederschönhausen** er en delbydel (ortsteil) i bydelen Pankow i Berlin. Bybildet er preget av eldre villaer og leiegårder. Schloss Schönhausen finnes i ortsteilen. Niederschönhausen var en selvstendig landsby i Landkreis Niederbarnim i Brandenburg inntil 1920 da den ble innlemmet i Stor-Berlin.

Geografi
--------

Niederschönhausen ligger nord og nordvest for ortsteilen Pankow, mens den vestlige grense er markert av jernbanelinjen Nordbahn. Den sørlige delen av orsteilen består av bymessig bebyggelse, mens man nord i området finner grøntområdene i Schönholzer Heide. Grøntområder forøvrig er Brosepark, Schlosspark, Bürgerpark Pankow og Gravlunden Pankow III.

Bebyggelse
----------

Niederschönhausen er preget av villabebyggelse og leiegårder, i stor grad oppført fra 1910 og utover i 1920-årene. 

Schloss Schönhausen finnes i ortsteilen og har bl.a. vært residens for DDR-presidenten Wilhelm Pieck. Under forhandlingene om Tysklands gjenforening var slottet et viktig møtested, og det er i dag lokaler for *Tysklands akademi for sikkerhetspolitikk*, Bundesakademie für Sicherheitspolitik.

Inntil 1960 bodde medlemmene av DDRs regjering i Niederschönhausen, i den såkalte *Städtchen* (Den lille byen), et område omkring Majakowskiring. Denne delen av Niederschönhausen var inntil 1973 ikke tilgjengelig for allmenheten. I Majakowskiring finnes Johannes-R.-Becher-Haus, oppkalt etter forfatteren med samme navn. Becher var forfatter av DDR-hymnen.

Künstlersiedlung Erich Weinert (kunstnerkolonien Erich Weinert) ble i 1950 oppført av DDR-regjeringen ca 500 meter vest for Majakowskiring. 

Kinoen *Blaue Stern* finnes på hjørnet Hermann-Hesse-Straße og Waldstraße. Kinopioneren Max Skladanowsky som er født i området, tok i 1895 patent på projeksjonsapparatet *Bioscop*. Han viste egne filmer første gang 1. november 1895 i *Varieté Wintergarten*. Skladanowsky bodde i Waldowstraße og ligger begravet på Gravplass IV på Herthaplatz. 

På Gravplass IV finnes også Berlins æresgrav for Carl von Ossietzky. von Ossietzsky døde i Nordend sykehus, som ble revet i 2006. 

Hans Fallada ble i 1947 behandlet i et midlertidig sykehus i skolebygningen på hjørnet Blankenburger og Buchholzer Straße og døde også her samme år.

I Niederschönhausen finnes den katolske kirken St. Maria Magdalena.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Niederschönhausen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Niederschönhausen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Pankow |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Blankenburg
* Blankenfelde
* Buch
* Französisch Buchholz
* Heinersdorf
* Karow
* Niederschönhausen
* Pankow
* Prenzlauer Berg
* Rosenthal
* Stadtrandsiedlung Malchow
* Weißensee
* Wilhelmsruh

 | Bezirkswappen Pankow |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
«Oslo KK» omdirigeres hit. For padleklubben, se Oslo Kajakklubb.

**Oslo Kapsvømnings Klub** (stiftet 24. mars 1910 som *Kristiania Kapsvømnings Klub*, nedlagt omkring 2001) er en norsk tidligere svømmeklubb, som konkurrerte innen vannidretter som svømming, stuping og vannpolo. Klubben hadde kallenavnet «Kappen» og har hatt flere norgesmestere.

Historikk
---------

I 1925 skiftet klubben navn til *Oslo Kapsvømnings Klub* og frem til Kristiania Kvindelige Svømmeklub ble innlemmet i 1945 besto klubben kun av mannelige medlemmer..

Ved 50-årsjubileet i 1960 hadde klubben innkassert 139 norske mesterskap, hvorav 13 for kvinner. Den mest kjente svømmeren var da William Karlsen.

Jubileumsbøker utkom i 1936 og i 1960.

Referanser
----------

1. ↑  Oslo Kapsvømnings Klub fra folk.uio.no.
2. ↑  *Arbeiderbladet 1960.03.23*.
3. ↑  Harlem, Haakon (1960). *Oslo kapsvømnings klub, 1935-24. mars-1960*. Klubben.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*