recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
1919 Templar bil
**Templar** var en bilprodusent i Lakewood, Ohio fra 1917 til 1924. Selskapet ble kalt for Tempelridderordenen og brukte et malteserkors som et emblem.

Fabrikken reklamerte seg selv som «The pioneer builder of quality small cars».. Den første Templar-bilen hadde en fire-sylindret motor på 3,2 liter med overliggende kamaksel koblet til en tre-trinns girkasse som var montert i et chassiss med 3 000 mm akselavstand. USAs inntreden i første verdenskrig begrenset sterkt produksjon, selskapet begynte å produsere artillerigranater for krigen og bare om lag 150 biler var blitt bygget i 1918. Karosseritypene omfattet en coupe med karosserier bygget av Leon Rubay til 4 250 dollar, Victoria Elite tourer, en 3-dørs sedan og en sports-modell kalt Sportette til 2 400 dollar.. Bilene var svært godt utstyrt med et kompass og Kodak kamera som standard utstyr.

Full produksjon ble gjenopptatt i 1919 med 3 typer karrosseri: Kupé, Sportette og Sedan. 1 800 biler ble bygget av selskapets 900 ansatte. Mens etterkrigstiden boom fortsatte kunne selskapet selge hver eneste bil de bygde og Templar økte prisene i 1920 og 1921. 1921 modell coupe, som i utgangspunktet var en 1917-modell kostet 3 785 dollar, som var en fem-seters sedan, mens den andre fem-seters tourer, tok fire-passasjer. Sportette og to-seters touring roadster koster 2 885 dollar.

Som en kontrast, en Enger 40 kostet 2 000 dollar. Fal-Car kostet 1 750 dollar. Oakland 40 kostet 1 600 dollar.. Cole Car  30 og Colt Runabout var kostet hver 1 500 dollar. og Western's Gale Modell kostet 500,dollar. men Tempelridderne var fremdeles godt under de Lozier Light Six Metropolitan tourer og runabout til 3 250 og coupe 3 850 eller selv American's billigste modell, som kostet 4 250 (den dyteste 5 250'dollar), mens 1913 Lozier Stor Six tourer og roadster startet på 5 000 dollar.

Konkurransen var økende, så i 1922 ble de to billigere modellene annonsert, en roadster og en Delux-Sport til 1 985mdollar.. Produksjon ble hardt rammet etter en stor brann som hadde feid gjennom fabrikken desember 1921, og mottakere ble oppnevnt i oktober 1922.

Selskapet ble re-finansiert som Templar Motor Car Company i 1923, og arbeidet startet med en 4,3-liters sekssylindret motor, som den nye ledelsen bestemte seg for å bygge større biler i fremtiden. De nye modellene var basert rundt en akselavstand på 3 100 mm med et utvalg av fire - og fem-seters karosserier. Fire hjuls bremser ble også innført. Men, bare 125 biler ble solgt i 1923.

Ved slutten av 1924 så det ut til at pengene rant ut, og selskapet ble overtatt av en lokal bank som hadde gitt lån, og produksjonen opphørte.

Referanser
----------

1. ↑  Clymer, Floyd. [*ufullstendig referanse*]
2. 1 2 3 4 5  «Templar». *The Automobile*. 13: 43–46. August 1995.
3. ↑  Clymer, p.191.
4. ↑  Clymer, p.84.
5. ↑  Clymer, p.104.
6. ↑  Clymer, p.63.
7. ↑  Clymer, p.51.
8. 1 2  Clymer, p.111.
9. ↑  Clymer, p.91.
**Timo Simonlatser** (født 17. mai 1986 i Rakvere) er en estisk langrennsløper, som har sin styrke i sprint. Han bor i Tamsalu og representerer skiklubben *Skiclub Tamsalu AO*. 

Simonlatser debuterte i verdenscupen i sesongen 2005/06 på sprinten i Otepää. Han tok sine første verdenscuppoeng ved å bli nummer 18 på sprinten i Kuusamo en sesong senere. Simonlatser deltok på sprinten under VM i 2007 og 2009, og han tok henholdsvis 24.-plass og 39.-plass. 

Hans beste sesong i verdenscupen sammenlagt var sesongen 2006/07, hvor han ble nummer 82 sammenlagt og nummer 38 i sprintcupen. Hans beste enkeltresultat i verdenscupen er to 12.-plasser på sprinten i Otepää i sesongen 2007/08 og sprinten i Düsseldorf i sesongen 2008/09. I tillegg har han en sjuendeplass på sprinten i Praha fra Tour de Ski 2007/08 (bildet).

Referanser
----------

1. ↑   Eesti spordi biograafiline leksikon, ESBL athlete ID Timo\_Simonlatser, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Timo Simonlatser – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Timo Simonlatser – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Timo Simonlatser – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* Resultatoversikt hos Det estiske skiforbundet (engelsk)

Portal: Estland
**Helle Sofie Sagøy** (født 19. januar 1998 i Klæbu) er en norsk parabadmintonspiller, som representerer Kristiansand Badmintonklubb. Hun er født med dysmeli, og mangler nederste del av leggen og foten på høyre fot. Hun bruker derfor protese. Sagøy konkurrerer i paraklassen SL4. 

Hun har fire VM-gull i parabadminton – to i single og to i double, sammen med Katrin Seibert fra Tyskland.

Idrettskarriere
---------------

Sagøy deltok i VM i parabadminton 2013 i Dortmund, og vant der doubles i klassen SL3/SU5, sammen med Katrin Seibert. Individuelt fikk hun sølv, etter at hun tapte finalen mot Parul Dalsukhbhai Parmar fra India. Året etter vant hun doubles miks under EM i parabadminton 2014, sammen med Bobby Griffin fra Storbritannia, og hun vant også singles etter at hun vant finalen mot danske Julie Thrane. Hun vant klassen SL4 i singleturneringen under VM i parabadminton 2015, og vant også doubles sammen med Katrin Seibert. Hun fikk ingen medaljer under VM i parabadminton 2017, men kom på femteplass i singles. I doubles for kvinner spilte hun sammen med Katrin Seibert, og ble slått ut i kvartfinalen, og i miks spilte hun sammen med Jan-Niklas Pott, der de ble slått ut i gruppespillet.

Under EM i parabadminton 2018 vant hun på nytt singles og doubles for kvinner, og hun fikk bronse i mix. Hun fikk bronse i single under VM i parabadminton 2019, og kom på niendeplass i double. Hun representerte Norge under Paralympiske sommerleker 2020, og kom der på fjerdeplass i single, etter at hun tapte bronsefinalen mot Ma Huihui fra Kina.

Under VM i parabadminton 2022 vant hun single i klassen SL4, etter at hun slo Haruka Fujino 2–1 i finalen.

Utmerkelser
-----------

* 2015 – Årets kvinnelige parabadmintonspiller (BWF Female Para-Badminton Player of the Year) – Det internasjonale badmintonforbundet

Referanser
----------

1. ↑  KK.no – *– Jeg har alltid villet klare meg like godt som andre*, besøkt 1. september 2021.
2. ↑  BWF – *European Para-Badminton Championships 2014 – BWF News*, besøkt 1. september 2021.
3. 1 2  Tokyo 2020 – *Helle Sofie Sagøy* Arkivert 1. september 2021 hos Wayback Machine. besøkt 1. september 2021.
4. ↑  Olympiatoppen – *Røk ut i kvartfinalene i Para-VM*, besøkt 1. september 2021.
5. ↑  Badmintoneurope.com – *BWF Awards*, besøkt 1. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Helle Sofie Sagøy – Paralympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Helle Sofie Sagøy – BWF (bwfbadminton.com) Rediger på Wikidata
* (no) Stine Haga – Team Norway
Mann i Luzon på Filippinene 1962 med «elefantbein», elefantiasis i beina, på grunn av parasittinfeksjonen filariasis.
Mann i Tysk Øst-Afrika omkring 1910 med elefantiasis i testiklene.  Foto: Deutsches Bundesarchiv 
**Elefantiasis** eller **elefantsyken** er en tilstand der lymfedrenasjen (avløpet av lymfe) er hindret, og visse kroppsdeler, oftest armer, bein eller kjønnsorganer, derfor hovner voldsomt opp i lymfødem. Etter hvert fortykkes bindevevet og huden, som får preg av elefantskinn, derav navnet.

Sykdommen skyldes oftest filariasis, en tropisk sykdom der det har oppstått infeksjon på grunn av filarier, det vil si parasitter i form av snyltende flatorm som slår seg ned i lymfekarene og tetter dem igjen. Lymfekarene kan også skades ved strålebehandling eller kirurgiske inngrep, eventuelt kan avløpshinderet oppstå på grunn av trykk fra svulster.

Selve ordet er dannet av de greske *elefas*, som betyr 'elefant', og -iasis, 'tilstand'.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Oppslagsordet «elefantiasis» i *Store norske leksikon*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lymphatic filariasis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nhi.no om elefantsyke og filariasis Arkivert 17. mars 2012 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
«ESTA» omdirigeres hit. For annen bruk, se ESTA (andre betydninger).

**Electronic System for Travel Authorization (ESTA)** er et internettbasert system for innreisegodkjennelse til USA.

Statsborgere i mange land, inkludert Norge og mange EU-land, trenger vanligvis ikke visum for innreise til USA. Men fra 12. januar 2009 må de ha godkjenning i forveien for å få gå om bord på fly til USA eller på annen måte komme inn i landet. Dette systemet regnes ikke som et visum, da det ikke følger USAs lov om visum.

Man må søke via internett og betale en avgift på 14 dollar (omtrent 110 NOK) for å få godkjenning for innreise. I søknaden må man svare på spørsmål om narkotikamisbruk, fengselsdommer og lignende. Man kan få hjelp hos reisebyråer, men det må man som oftest betale for. Vanligvis godkjennes søknaden i løpet av noen minutter, men det kan være lengre behandlingstid og man kan få søknaden avslått. I prinsippet kan man søke rett før reisen, sågar på flyplassen, men det anbefales å søke minst tre dager før reisen. Den som tidligere har hatt befatning med amerikanske myndigheter i lignende saker, for eksempel å ha blitt nektet innreise, anbefales å søke tidlig og være forberedt på å måtte søke om normalt visum.

En ESTA-godkjennelse er gyldig i to år, eller så lenge passet er gyldig, og i denne perioden kan man reise inn i USA uten å måtte søke på nytt.

Tilsvarende system i andre land
-------------------------------

Australia har i flere år hatt et lignende system, Electronic Travel Authority (ETA). Det regnes som et elektronisk visum.

Canada har hatt et slikt system, kalt eTA, Electronic Travel Authority siden 2016.

Den europeiske union har besluttet å innføre et slikt system, kalt ETIAS, for innreise til Schengenområdet (inkludert Norge) i 2024.

Referanser
----------

1. ↑  Paal Wergeland (8. august 2010). «USA innfører «turistskatt» for nordmenn». NRK. Besøkt 8. august 2010.
2. ↑  «Electronic Travel Authorization (eTA)» **(engelsk)**. Government of Canada. Besøkt 10. mars 2023.
3. ↑  «Welcome to the official ETIAS website». Den europeiske union. Besøkt 11. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Offisiell hjemmeside for ESTA (norsk versjon) Arkivert 3. mai 2017 hos Wayback Machine.
**Sampford Courtenay** er en landsby og verdslig sogn i West Devon, og har i dag en befolkning på 509 innbyggere (2001).

Kirken for sankt Andreas, Church of St Andrew, er hovedsakelig bygget i granitt, og har et elegant tårn.

Landsbyen har jernbaneforbindelse ved den nærliggende jernbanestasjonen ved Belstone Corner. Denne fungerer som et stoppested for Dartmoor Railway mellom Okehampton og Exeter i helgene sommerstid.

Historie
--------

Sampford Courtenay er mest kjent for å være stedet hvor Bønnebokopprøret først begynte i 1549, og hvor opprørerne hadde sin siste skanse. Bakgrunnen var at tudortidens England forsøkte å fjerne seg fra det katolske, og blant annet ble liturgiske tekster på latin fjernet og erstattet av *Book of Common Prayer* («Den allmenne bønneboken») på engelsk. Særlig i Devon og Cornwall møtte dette stor motstand, til tross for at folk flest ikke forsto latin. I Sampford Courtenay tvang menigheten presten til å bruke den gamle boken. Lovens menn kom til den neste gudstjenesten for å sørge for at den nye ble brukt, folk hadde drukket sider og under håndgemeng under gudstjenesten ble den respekterte William Hellyons drept av et skudd da han forsøkte å ro ned lokalbefolkningen. Opphisset av mordet, ropte de at de skulle marsjere til London for å fortelle kongen hva de mente. Etter hvert fikk myndighetene samlet utenlandske leiesoldater som slo ned opprøret. Rundt 4000 mennesker skal dødd som følge av det.

Kultur
------

Sampford Courtenay er det området som forfatteren M.R. James (1862–1936) hadde i tankene for sin spøkelsesfortelling «Martin's Close», den sjette fortellingen i *More Ghost Stories* som ble utgitt i 1911. Vertshuset New Inn som opptrer i denne fortellingen er et faktisk sted og er i dag en vernet bygning i klasse II, opprinnelig bygget en gang på 1500-tallet.

Referanser
----------

1. ↑  Office for National Statistics, Census 2001: Parish Headcounts, West Devon Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  Betjeman, J. red. (1968): *Collins Pocket Guide to English Parish Churches: the South*. London: Collins; s. 165
3. 1 2  «The Prayer Book Rebellion», *Devon Heritage*
4. ↑  Martin's Close hos Wikisource

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sampford Courtenay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Helle Hammer** (født 22. september 1965) er en norsk næringslivsleder og politiker (H).

Hun har examen artium fra Ajer videregående skole fra 1984 og er utdannet handelsøkonom fra Handelsakademiet fra 1989. Hammer var byrådssekretær i Oslo 1991–1992 og politisk rådgiver for Oslo Høyres bystyregruppe 1992–1996. Deretter hadde hun forskjellige stillinger som rådgiver, avdelingsleder og direktør i Norges Rederiforbund 1995–2001. Videre var hun statssekretær i Nærings- og handelsdepartementet 2001–2004 (konstituert 2004–2005) og statssekretær i Finansdepartementet 2004–2005, herunder også en periode som norsk viseguvernør i Den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling (EBRD) fra 2002. Hun var direktør ved Innovasjon Norges kontor i Houston 2005–2007 og er administrerende direktør i den nordiske sjøforsikringsforeningen Cefor fra 2007, styremedlem i Maritimt Forum fra 2007 og medlem av Oslo Høyres representantskap fra 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Helle Hammer hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  

Portal: Konservatisme
**Helle Margrethe Klint**, gift **Bentsen** (født 23. september 1887 i København, død 23. juli 1969 samme sted) var en dansk billedhugger, gift med arkitekt Ivar Bentsen.

Helle Klint Bentsen var datter av arkitekt P.V. Jensen Klint og Mathilde Caroline Pedersdatter og vokste opp i et miljø preget av kunst. Hun lærte tegning og modellering hos faren, senere studerte hun i Paris og på Kunstakademiet på billedhuggerskolen. 

Hun giftet seg i 1921 med Ivar Bentsen som var elev av hennes far.

Klint Bentsen stilte ut på Charlottenborg Forårsudstilling 1909–10, 1927–28, 1931, på Kunstnernes Efterårsudstilling 1915, 1923, 1929, Kvindelige Kunstneres retrospektive Udstilling, København 1920 og på Billedhuggersammenslutningen 1933 og 1935.

Til Grundtvigs kirke har hun blant annet utført en korsfestelsesgruppe i tre som er modellert etter tegninger av P.V. Jensen Klint og deretter skåret i tre av en billedskjærer.

Referanser
----------

1. ↑   Statens Museum for Kunst, api.smk.dk, besøkt 20. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, oppført som Helle Margrethe Bentsen, AKL Online kunstner-ID 10117409[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 3861, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   api.smk.dk, besøkt 20. juli 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (da) Helle Klint Bentsen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark **·** VIAF
 |
**Helldalsåsen** er et boligområde i Fana bydel i Bergen, mellom Midtun i sør og Sædalen i nord, 2-3 km øst for bydelssenteret Nesttun. Her ligger Kringlebotn skole og tettbebygde boligområder. Området dekker Kjenndalen grunnkrets, som hadde 2 639 innbyggere 1. januar 2014, og et areal på 1,41 km² og 0,02 km² ferskvann. 

Helldalsåsen omfatter i hovedsak adressene:

* Sanddalsringen
* Korgelia
* Kringlebotn
* Korgeliskaret
* Kjenndalslia
* Kjenndalsbrotet
* Kjenndalsåsen
* Kjenndalstoppen
* Helldalssåta
* Helldalsstølen

Buss
----

Etter at første byggetrinn av Bybanen i Bergen mellom Bergen sentrum og Nesttun åpnet sommeren 2010, ble gamle busslinje 22 (Sentrum-Nesttun-Helldalsåsen-Birkelundstoppen) erstattet av nye linje 80 fra Nesttun terminal over Helldalsåsen til Birkelundstoppen. Senere ble denne forlenget fra Birkelundstoppen til Strandkaiterminalen i sentrum. Ved Skyss sin ruteomlegging 25. mai 2021 ble linje 80 omgjort til linje 16E. Den nye linjen hoppet over en del av stoppene mellom Birkelundstoppen og sentrum. I tillegg ble traseen forlenget til Øyjorden (Ytre Sandviken).

Annet
-----

NM i sykling ble arrangert i Helldalsåsen i juni 2008.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Fana bydel |
| --- |
| Brattland **·** Dyngeland **·** Fanahammeren **·** Fjøsanger **·** Helldalsåsen **·** Hop **·** Kaland **·** Kirkebirkeland **·** Krokeide **·** Midtun **·** Nesttun **·** Nordvik **·** Paradis **·** Rådal **·** Skjold **·** Smørås **·** Storetveit **·** Sædalen **·** Totland **·** Øvsttun |
**Denton Hehenoro Rarawa** (født 1959 eller 1960) er en salomonsk økonom, som siden 22. august 2008 har vært sentralbanksjef for Salomonøyenes sentralbank. 

Han er født i landsbyen Poposa i Marau Sound på øya Guadalcanal, som er den største øya på Salomonøyene. Som utdanning har han en Master of Science-grad i internasjonal økonomi, bank og finans fra Cardiff Business School ved University of Wales. I tillegg har han en *Post Graduate Diploma* fra Australian National University, og en Bachelor of Economics-grad fra University of Papua New Guinea.

Første gang han ble ansatt ved sentralbanken var i 1983, da han begynte som forsker. I 1988 ble han forfremmet til *assistant manager* ved Makroøkonomisk avdeling, og fra 1991 ble han *manager* ved samme avdeling. Han ble forfremmet til visesentralbanksjef i 1998, en stilling han hadde i to femårsperioder, under sentralbanksjef Rick N. Houenipwela. Da Houenipwela ga seg som sentralbanksjef i 2008, etter sin tredje periode som sentralbanksjef, overtok Rawara denne stillingen. 

Rarawa har også vært visestyreformann i ICSI og Solomon Airlines, og har sittet i styret i flere andre statseide selskaper.

Referanser
----------

1. 1 2  Solomon Times - *CBSI has New Governor*, besøkt 13. november 2011. (han var 48 år gammel pr september 2008)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Rick N. Houenipwela** | **Sentralbanksjef for Salomonøyenes sentralbank**(2008–) | Etterfølger:**-** |
**Per Solnørdal** (født 17. mars 1919, død 8. oktober 1982 i Asker) var en norsk motstandsmann som gjorde tjeneste i Kompani Linge. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han ble dekorert med Krigskorset, Norges høyeste utmerkelse.

Andre verdenskrig
-----------------

Solnørdal ble i 1939 sersjant. Han hadde også utdannelse som radiotelegrafist. Under Tysklands angrep på Norge i april 1940 deltok Sølnørdal i kampen mot inntrengerne. I desember 1941 kom han seg til Storbritannia via Sverige. I Storbritannia gikk han inn i de norske styrkene og ble med i Norwegian Independent Company No. 1, senere kjent som Kompani Linge.

Solnørdal ble i september 1942 sendt i oppdrag til Norge via Sverige for å opprette radioforbindelse til Milorgs sentralledelse, som på det tidspunkt hadde vanskeligheter med etablere stabil radioforbindelse til London. Operasjonen hadde kodenavn «Plover». I januar 1943 ble Solnørdal arrestert av tyskerne. For å unngå å røpe det han visste tok Solnørdal gift, men livet hans ble reddet. Han satt i fangenskap resten av krigen, deler av tiden i fengselet i Møllergata 19 i Oslo og andre deler av tiden i Grini fangeleir.

I statsråd 7. mars 1947 ble Solnørdal tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats. Innstillingen konkluderte med tildeling av Krigskorset «For den innsats han gjorde som radiotelegrafist under meget vanskelige arbeidsforhold og for det mot og den høyeste grad av plikttroskap han viste ved å forsøke å ta sitt eget liv, fortjener han den høyeste utmerkelse.»

Etter krigen
------------

Solnørdal fortsatte etter krigen i Forsvaret og tjenestegjorde i Luftvernartilleriet som sjef for Luftvernartilleribataljon sone Rygge. Da han ble pensjonert hadde han grad av oberstløytnant.

Referanser
----------

1. 1 2   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Per Solnørdal - Døde 1951 - 2014 - Digitalarkivet». *www.digitalarkivet.no* **(norsk)**. Besøkt 6. juni 2020.
3. ↑  Dødsannonse i *Aftenposten*, morgenutgaven 11. oktober 1982, s. 11.
4. 1 2  *Aftenposten*, 13. oktober 1982, s. 11
5. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 183.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Italias flagg Italia |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | Rio 2016 | 100 m bryst - SB4 |
| Bronse | Rio 2016 | 50 m butterfly - S5 |
|  Para-VM i svømming |
| Sølv | Glasgow 2015 | 100 m bryst - SB4 |
| Sølv | Montreal 2013 | 4x50 m fristil |
|  Para-EM i svømming |
| Sølv | Funchal 2016 | 100 m bryst - SB4 |
| Sølv | Funchal 2016 | 4x50 m medley mix |
| Sølv | Eindhoven 2014 | 100 m bryst - SB4 |
| Bronse | Funchal 2016 | 4x50 m medleystafett |

**Giulia Ghiretti** (født 16. februar 1994 i Parma) er en italiesk funksjonshemmet svømmer, som konkurrerer i klassene S5, SB4 og SM5. Hennes fremste internasjonale meritter er sølv på 100 meter bryst fra Para-VM i svømming 2015 og sølv på 100 meter bryst ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro.

Bakgrunn
--------

Hun drev tidligere med trampoline, men skadet ryggmargen i en trampolineulykke i 2010, og ble lam i begge beina.

Idrettskarriere
---------------

2013
Ghiretti debuterte internasjonalt ved et stevne i Berlin i 2013. Hun deltok ved Para-VM i svømming 2013 i Montreal, der hun fikk én medalje - Italia kom på 2.-plass på 4 x 50 meter fristil. Individuelt kom hun på 4.-plass på 200 meter individuell medley (SM5), 6.-plass på 100 meter bryst (SB4) og 8.-plass på 50 meter rygg (S5). Hun ble slått ut i innledningsheatet på 50 meter butterfly. Italia deltok her også på 4 x 50 meter medleystafett, der de kom på 4.-plass.

2014
Ved Para-EM i svømming 2014 fikk hun en ny internasjonal sølvmedalje, da hun kom på 2.-plass på 100 meter bryst (SB4), bak Sarah Louise Rung, med Natalia Shavel på 3.-plass. Hun deltok også på Italias stafettlag som fikk bronse på 4 x 50 meter medleystafett. På 50 meter rygg kom hun på 5.-plass, på 200 meter individuell medley kom hun på 6.-plass, og på 50 meter butterfly kom hun på 7.-plass. 

2015
Hun fikk sølv på 100 meter bryst ved Para-VM i svømming 2015 i Glasgow, der hun svømte inn litt over 10 sekunder bak Sarah Louise Rung. Også her kom Natalia Shavel på 3.-plass. Her kom Ghireti på 7.-plass på både 50 meter rygg og 50 meter butterfly. 

2016
Ved Para-EM i svømming 2016 i Funchal tok hun til sammen 2 medaljer. Individuelt fikk hun sølv på 100 meter bryst, bak Sarah Louise Rung, og Italia fikk sølv på 4 x 50 meter medleystafett i mix. Hun deltok også på 50 meter rygg, men kom der på 5.-plass. 

Hun deltar ved Paralympiske sommerleker 2016. På 100 meter bryst fikk hun sølv, bak Sarah Louise Rung, og på 50 meter butterfly fikk hun bronse, bak kinesiske Xu Xihan og Sarah Louise Rung.

Referanser
----------

1. ↑   www.quirinale.it, besøkt 11. april 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  www.giuliaghiretti.com - *Welcome* Arkivert 11. oktober 2016 hos Wayback Machine. besøkt 12. september 2016.
3. ↑  IPC - *Eindhoven 2014 IPC Swimming European Championships - W 100m Breast SB4*, besøkt 12. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) (it) Offisiell hjemmeside
* (en) Rio 2016 - Giulia Ghiretti Arkivert 22. september 2016 hos Wayback Machine.
* (en) Profil hos IPC
**Mistfjorden** (pite- og lulesamisk: *Missto*) er en fjord i Bodø kommune i Nordland som strekker seg i østlig retning fra innløpet mellom Stegerøya i nord og Ytre Bremnesodden i sør til bunnen av Breivika. Fjorden har en lengde på 14 kilometer. Medregnet en av de to fjordarmene, Nordfjorden eller Sørfjorden, 18 kilometer.

Den østlige delen av fjordsystemet ligger i et uberørt og folketomt område innenfor grensene til Sjunkhatten nasjonalpark. Den ytre delen krysses av et fergesamband på fylkesvei 834 mellom Festvåg og Misten. Årlig arrangement av fiskefestival.

Mistfjorden er det geografiske skillet mellom halvøya Kjerringøy, i nord, og Bodøhalvøya i sør. Fjellene langs fjorden når høyder på rundt tusen meter, med Misttinden (644 moh.), Koknestinden (815 moh.) og Kvanntoaksla (790 moh.) på nordsiden og Mjeldefjellet (780 moh.) og Ånsvikfjellet (1005 moh.) på sørsiden.

I 2007/2008 ble mulighetene for å lage en bro som brukte en utrangert oljeplattform som fundament utredet.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  (Innløp—Breivika) Uoffisielt mål gjort midtfjords i Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2  Mistfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Bodø jeger- og fiskeforbund: Saltvannsfiske i Salten[*død lenke*]. Besøkt 9. februar 2013.
3. ↑  Statens vegvesen; Plattformbru over Mistfjorden[*død lenke*]. Besøkt 9. februar 2013.
4. ↑  Lokalavisa NordSaltens artikkel 29. februar 2008: Bru over Mistfjorden som forskningsprosjekt Arkivert 8. juni 2019 hos Wayback Machine.. Besøkt 9. februar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Høyskolen i Bodø: [ Plattformbru over Mistfjorden - Miljøaspekter og lovmessige utfordringer][*død lenke*]
* Torghatten Nord for rutetider Festvåg-Misten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Gunnar Haugland** (født 19. februar 1937 i Oslo) er en norsk grafiker, maler og illustratør. 

Gunnar Haugland var elev ved Bjarne Engebrets Malerskole i Oslo i perioden 1958–1959, Statens håndverks- og kunstindustriskole 1958–1962 og Det Kongelige Akademi for de Skønne Kunster i København 1962–1963. Haugland har hatt en rekke separatutstillinger, blant annet i Kunstnerforbundet i Oslo. Han er tildelt flere utsmykningsoppgaver og er innkjøpt av Nasjonalgalleriet, Norsk kulturråd, Riksgalleriet, Oslo kommunes kunstsamlinger, Utsmykkingsfondet for Statsbygg og andre. Han har også mottatt Statens garantiinntekt for kunstnere.

Gunnar Haugland samarbeidet med forfatteren Arild Nyquist om bilder, dikt og illustrasjoner, blant annet i boka *Kjære venn - brev mellom dikteren Arild Nyquist og maleren Gunnar Haugland, 1962-2004*.

Gunnar Haugland er på morssiden oldebarn av skuespillerne Fredrikke Nielsen og Harald Nielsen.

Referanser
----------

1. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 69d8f87c-0760-49b9-ba1e-2e6cd38883b2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Artikkel i *Store norske leksikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Selsdon** er et område i distriktet Croydon i sørlige London. Stedet ble utviklet i mellomkrigstiden, og er kjent for sine mange art deco-hus. Det er også kjent for Selsdon Park Hotel, som var møtested for den konservative skyggekabinettet som på 1970-tallet vedtok partimanifestet for den forestående valget. Labours partiformann Harold Wilson kom med betegnelsen «Selsdon Man» for å beskrive strategien for det frie marked som de konservative ble enighet om, og Selsdon Group ble senere opprettet innenfor det konservative partiet for fremme denne politikken.

I henhold til folketellingen i 2011 har stedet en befolkning på 11 719 personer.

Hele området tilhørte tidligere Selsdon Park Estate, som var et jaktområde. Mot slutten av 1920-årene ble eiendommen delt opp i mindre biter, og man begynte å utvikle området. Etter en rask utvikling oppstod frykt for fortetting, og det ble opprettet en komité for å sikre at et område ble omkring 800 dekar satt av som et natur- og fuglereservat, Selsdon Wood. Dette ble åpnet for allmennheten i 1936, og senere gitt til National Trust. Reservatet har fem store enger, skog og gamle hekker, med et godt bevart historisk landskap.

Referanser
----------

1. ↑  Selsdon Man@Everything2.com
2. ↑   «About Us», The Selsdon Group
3. ↑   «Croydon Ward population 2011» Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Sevjebiller** (Sphaeritidae) er en liten gruppe av biller som lever i skog. Det er kjent bare én slekt med tre arter, hvorav én finnes i Norge. De ligner sterkt på stumpbiller, men kan skilles fra disse på at dekkvingene har punktrekker jevnt fordelt utover vingene, og at beina har legger (tibiae) som ikke er utvidet til sidene. Sevjebillene er skogsdyr.

Utseende
--------

Mellomstore (3,7 – 7 mm), flate, svarte, blanke biller. Hodet har kraftige punktgroper. Kjevene er store og fremoverrettede, som hos de andre gruppene i overfamilien stumpbiller (Histeroidea). Antennene ender i en tydelig kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med rett fremkant og jevnt krummede sider. Dekkvingene er brede, med rekker av fine punkter jevnt fordelt utover vingene. Bakkanten av dekkvingene er tvert avskåret, og de dekker ikke bakkroppsspissen (pygidiet). Beina er temmelig korte og kraftige, leggene (*tibiae*) er krumme, men ikke nevneverdig utvidet.

Levevis
-------

Lite er kjent om biologien til disse billene, som vanligvis er ganske fåtallige. De lever trolig av råtnende organisk materiale og har blitt funnet på sopp, møkk, under barken på døde trær og særlig der sevje har flytt ut fra skader på trær. De er skogsinsekter.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
			* Familien **sevjebiller**, **Sphaeritidae**
				+ Slekten ***Sphaerites*** Duftschmid, 1805
					- ***Sphaerites dimidiatus*** Jurecek, 1934
					- ***Sphaerites glabratus*** (Fabricius, 1792) – i barskog, vanligvis funnet ved sevje, også i Norge
					- ***Sphaerites politus*** Mannerheim, 1846 – Øst-Asia og USA

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 12. november 2020. Besøkt 12. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sphaerites* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Sphaerites* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Sphaerites* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Sphaerites* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Sphaerites* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Sphaerites* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sphaerites* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Sphaerites* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Isle of Man College** (mansk: *Colleish Ellan Vannin*) er et undervisningssenter for høyere og faglig utdanning på Man siden grunnleggelsen i 1880. Senteret ligger sentralt i Homefield Road i hovedstaden Douglas, rett over politistasjonen.

Fakultet tilbyr en rekke med kurs på akademisk nivå og en rekke kurs innenfor høyere utdannelse i samarbeid med en rekke britiske universitetsinstitusjoner som blant annet Universitetet i Chester og Liverpool John Moores University.

Fakultet står under direkte utøvende kontroll av Mans regjerings undervisningsdepartement i motsetningen til britiske fakulteter og universiteter som ble tatt ut av kontrollen til lokale og nasjonale myndigheter tidlig på 1990-tallet. Fakultet mottar alene rundt 10 prosent av departementets årlige budsjett, tilsvarende rundt 9 millioner pund. Fakultet tjener rundt en million pund for sine tjenester til andre institusjoner, blant annet fengselsundervisning og deltidsundervisning. Fakultet har 413 ansatte, hvorav 109 på fulltid. 819 kurs blir tilbudt, fra lese- og skrivetrening hos voksne til hovedfagsstudenter, og 73 av kursene er fulltid, mens resten er kveldsundervisning og lignende. Hvert år er det mer enn 8 000 faste beboere på Man som deltar i undervisningen, men de fleste, rundt 7 200, deltar i deltidsundervisningen. Med rundt 10 prosent av Mans befolkning som har nyttegjort seg av fakultets tjenester hvert år har flertallet av Mans befolkning gått på skolen, inkludert de fleste medlemmer av Mans regjering.

Referanser
----------

1. ↑  Isle of Man Government, Department of Education: Isle of Man College Arkivert 23. april 2009 hos Wayback Machine. side 2-3,

Eksterne lenker
---------------

* Isle of Man College, offisielt nettsted
**Datsun Cherry**  er en subkompakt bil laget først av Datsun, og den fortsatte i Norge som Nissan Cherry etter at Datsun-navnet ble droppet.

Historie/Teknisk
----------------

Datsun Cherry ble laget fra 1970, og har alltid vært framhjulsdrevet, med motoren montert foran (en såkalt FF-bil). Cherry ble produsert i flere utgaver; alle var femsetere. Den kom som todørs kompaktbil, todørs stasjonsvogn, firedørs sedan og todørs kupé. De første Cherry ble produsert fra 1970 til 1974 og het **E10** internasjonalt, eller **100A** her til lands. Etter 1974 kom **Cherry 120A**, kalt **F10** internasjonalt. Sedan og sportskupé ble kalt **120A F-II**. Den firedørs sedanutgaven av 120A F-II sammen med todørs-varianten var de mest populære her til lands. Cherry ble tilbudt med 988 cm² (Motorkode A10) eller 1171 cm² motor (Motorkode A12) helt frem til 1978.

Etter 1978 ble Cherry F10 droppet, og Cherry N10 ble lansert som en ny renovert moderne bil med fem-trinns girkasser og sterkere motorer (A14, 1.4) på 1.2, 1.3 og 1.4 liters volum. Disse ble igjen produsert helt frem til 1983, da Cherry N12 ble lansert, denne gangen som Nissan Cherry, med den sterke 1.5 GL utgaven, siden Datsun ble droppet i 1983. Denne holdt løpet ut til 1986.
Faser av HGV-missil mot målet.
**Boost-glider** eller **Hypergliding vehicle (HGV)** er en klasse av romfartøy med spesiell styring i verdensrommet og retur til atmosfæren som forlenger rekkevidden ved bruk av aerodynamisk løft i den høyere atmosfære. I de fleste eksempler kan boost-glider doble rekkevidden i forhold til en ren ballistisk bane. I andre tilfeller, kan en rekke *hopp og kursforandringer* gjøre det vanskelig for eventuelle mottiltak som anti-missil-missiler eller rakettskjold å forutse fluktbanen.

Konseptet ble først alvorlig studert som en måte å utvide rekkevidden av ballistiske missiler på, men har ikke blitt brukt operativt i slike forsøk. De underliggende aerodynamiske begrepene har heller blitt brukt til å produsere manøvrerbare fartøy for retur til atmosfæren - MARV.

Før år 2017, var det bare X-20 Dyna Soar-prosjektet som har kommet i gang med å faktisk konstruere et bemannet boost-gliderfartøy. Denne illustrasjonen viser Dyna Soar i møte med atmosfæren.
Kosmoplanet *BURAN*
Rakettflyet *X-15* — første rakettflyet i historisk tid.
*Skylon*-prosjektet
**Supersonisk glidefly** er et spesielt fly konstruert til å fly i atmosfæren under 90 km høyde, og i fart over 5 Mach med den hensikt å manøvrere ved aerodynamiske krefter.

Referanser
----------

1. ↑  *Нестеренко Г. Н.* Космическая авиация. М.: ВИ, 1969. — 60 с.
2. ↑  *Шкадов Л. М. и др.* Механика оптимального пространственного движения летательных аппаратов в атмосфере. — М.: «Машиностроение», 1972. — 244 с.
3. ↑

Se også
-------

* Lydens hastighet
* Mach
* Supersonisk motor
* Boeing X-51 (HSSW)
* Prompt Global Strike(PGS)
* ArcLight (rakett)
* DARPA Falcon Prosjektet
* Nord-American X-15
* BrahMos-II
* MIRV

### Bibliografi

* Neufeld, Michael. *The Rocket and the Reich: Peenemünde and the Coming of the Ballistic Missile Era*. Simon and Schuster. ISBN 9780029228951.
* Yengst, William (April 2010). *Lightning Bolts: First Maneuvering Reentry Vehicles*. Tate Publishing. ISBN 9781615665471.
***Our Brand Is Crisis*** er et amerikansk dramakomedie fra 2015. Filmen er regissert av David Gordon Green, skrevet av Peter Straughan, og har Sandra Bullock, Billy Bob Thornton, Anthony Mackie, Zoe Kazan og Scoot McNairy i hovedrollene.

Filmen er basert på dokumentarfilmen med samme navn fra 2005, og fokuserer på bruken av amerikanske politiske kampanje-strategier i Sør-Amerika.

Handling
--------

I 2002 ansetter en boliviansk politiker Pedro Castillo et amerikansk politisk konsulent-firma, for å hjelpe ham med å bli valgt som president i Bolivia ved valget i 2002. Firmaet henter inn Jane Bodine (spilt av Sandra Bullock) for å administrere Castillos nye kampanje. Opposisjonens øverste politiske konsulent var hennes tidligere nemesis, den amerikanske Pat Candy (spilt av Billy Bob Thornton)

I Bolivia er den politiske situasjonen veldig anspent: Bodine får vite at en urbefolkning, som er flertall i området, mangler noen reell politisk makt. De protesterer i håp om å innsette større konstitusjonelle reformer, for å få korrekt representasjon. De amerikanske konsulentene kjenner ikke til språket, kulturen eller tradisjonene i Bolivia. Men de blir snart overtalt av Bodine, en utbrent veteran fra amerikansk politikk, til å følge en strategi som inkluderer en sverte-kampanje for å få oppmerksomheten vekk fra deres egen kandidats mangler.

Castillo nekter imidlertid å gi dem tillatelse til å gjennomføre disse planene. Det er først etter at Bodine sørger for distribusjon av flere flygeblad som anklager Castillo for ulike saker fra fortiden, at han går endelig med på å gjøre det samme mot sine politiske motstandere. De amerikanske konsulentene planlegger å skremme opp alle innbyggerne, med det formål å overtale dem til å stemme på det usympatiske, men godt kjente Castillo fremfor noen av de yngre kandidatene fra opposisjonen. De tyr til og med med å publisere fotografier av sine politiske motstandere sammen med nazistisk krigsforbryter Klaus Barbie i bakgrunnen, slik at de må nekte for å være nazist.

Rolleliste
----------

* Sandra Bullock som 'Calamity' Jane Bodine
* Billy Bob Thornton som Pat Candy
* Anthony Mackie
* Zoe Kazan
* Scoot McNairy
* Ann Dowd
* Joaquim de Almeida som Pedro Gallo
* Carmela Zumbado
* Starlette Miariaunii
* Dominic Flores som Hugo Barco

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Our Brand Is Crisis* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Our Brand Is Crisis* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Our Brand Is Crisis* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Our Brand Is Crisis* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Our Brand Is Crisis* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Our Brand Is Crisis* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Our Brand Is Crisis* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Our Brand Is Crisis* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BBC Things
 |
**Eva Irene Falleth** (født 20. januar 1962) er en norsk professor og utdannet jordskiftekandidat studieretning regional planlegging ved Norges landbrukshøgskole i 1987 og doktor ingeniør ved Norges tekniske høgskole i 1994. Hennes avhandling var om byvekst og byplanlegging i Katmandu i Nepal. 

Hun har arbeidet som forsker og forskningsleder ved Norsk institutt for by- og regionforskning før hun begynte som professor i by- og regionplanlegging ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet i 2006. Falleth var instituttleder ved Institutt for landskapsplanlegging og har vært dekan ved Fakultet for landskap og samfunn, NMBU. Fra 2023 er hun direktør for området bærekraftig samfunnsutvikling i Norges forskningsråd. 

Som forsker arbeidet hun med miljø- og ressursplanlegging, planlegging i et institusjonelt perspektiv, sosial kapital og nettverksteori i både urbane og rurale områder. 

Hun har hatt flere råds- og styreverv, har sittet i flere regjeringsutnevnte utvalg knyttet til utmark og vært tilknyttet flere nordiske forskningsråd og EU.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 16728000j, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Eva Irene Falleth i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**Eva Haalke** (født 2. april 1912 i Trondheim, død 24. oktober 2003 i Oslo) var en norsk ballettpedagog, kjent for å ha lært opp landets fremste dansere.

Selv var hun skolert hos Love Krohn (1921) og Alfhild Grimsgaard, og ble etter å ha danset i Oslo og Stockholm, raskt ansett som en av våre ypperste dansere. Blant annet var hun norsk representant ved *Concourse International de la Danse* i Brussel (1939). Hun tok videreutdanning og underviste hos Vera Volkova i London (1947–50). Tilbake i Oslo drev hun egen ballettskole (1950–2001). Blant elevene nevnes Bjørg Pahle, Guri Pahle Glad, Vibeke Gurholt, Marte Sæther, Espen Giljane og Willy Simensen. Hennes virke ble portrettert av Per Simonnæs i dokumentaren *Pan* (NRK, 1980).

Utmerkelser
-----------

* Kongens fortjenstmedalje i gull 1984
* Stipend til eldre fortjente kunstnere

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Eva\_Haalke, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Espen Giljane, Nekrolog i Aftenposten (11.11.2003)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook
 |
***Pseudandroya*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En middelsstore, flat, avlangt oval, blank, brunrød skjoldbille. Slekten har en avlang kroppsform. Hodet er forholdsvis bredt, såvidt synlig ovenfra, firkantet med fasettøynene plassert i hvert sitt hjørne. Antennene er svarte, litt spoleformede. Pronotum er trapesformet med en markert punktrad langs for- og sidekantene. Dekkvingene har brede, opphøyde lengderibber og kraftige, men uregelmessige punktrader.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Tanzania og Zambia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813
					- stamme **Basiprionotini** Gressitt, 1952
						* slekten *Pseudandroya* Spaeth, 1952
							+ *Pseudandroya livingstonei* (Balý, 1864)

Litteratur
----------

* Liste over artene, med bilder[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* ITIS Report - *Pseudandroya*
* (en) *Pseudandroya* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudandroya* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudandroya* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Pseudandroya* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Høykommisjonen for det vestlige Stillehavet** var en britisk koloniadministrasjon for områdene som utgjorde de britiske territoriene i det vestlige Stillehavet. Den ivaretok overoppsynet med områder som hadde forskjellig status. Noen var kolonier, andre protektorater.

Parlamentet i London godkjente i 1875 etableringen av et høykommissariat for det vestlige Stillehavet, et vedtak som ble iverksatt med etablering i 1877. Hensikten var å bremse anneksjon av ytterligere områder, men opprettelsen av høykommissariatet fikk motsatt effekt.

Høykommisjonen ble opprettet i 1877 for å utøve myndighet over briter som befant seg på øyene i det sørvestlige Stillehavet, men utenfor områder der britene på det tidspunkt formelt hadde kolonier. Bakgrunnen var rivaliserende nasjonale og kommersielle interesser og lovløse tilstander.

Gradvis ble høykommisjonen omvandlet til en koloniadministrasjon, som i 1900 omfattet Salomonøyene, Gilbert og Elliceøyene, Pitcairn, Tonga og Ny-Hebridene. Fra 1877 til 1952 holdt høykommissæren til på Fiji og guvernøren på Fiji var samtidig også høykommissær for det vestlige Stillehavet. De to embetene ble i 1952 skilt, og høykommissariatet flyttet til Honiara på Salomonøyene.

Tuvalu, Salomonøyene, Kiribati og Vanuatu ble selvstendige stater i årene 1978 til 1980, og høykommisjonen virksomhet endte. Høykommisjonens virksomhet opphørte i 1978.

Referanser
----------

1. ↑  McIntyre, W. David: *Commonwealth of Nations. Origins and Impact, 1869-1971*, Minneapolis: University of Minnesota Press, 1977, s. 148.
2. 1 2 3  «Western Pacific High Commission (Gilbert & Ellice Islands, New Hebrides, Solomon Islands, Tonga)», University of the South Pacific. Emalus Campus.
3. ↑  Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): The Pacific Islands: An Encyclopedia, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 240f.
4. ↑  McIntyre, W. David: *Winding up the British Empire in the Pacific Islands*, Oxford: Oxford University Press, 2014, s. 174.
5. ↑  *Guide to the Western Pacific Archives*, Special Collections, The University of Auckland Library.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Førlandsfjorden** er en sidefjord av Boknafjorden i Tysvær kommune i Rogaland. Den har innløp ved Surnevik, sør for Slåttevik og rett nordvest for Kårstø, og strekker seg 12 kilometer nordover.

I de første to kilometerne av fjorden ligger det flere holmer som Hamnarholmen, Urdholmen, Notholmen og Lamholmen. Slåttvik ligger på østsiden ved Lamholmen og like nord for dette smalner fjorden inn ved Mjåsundet. Her går E39 over sundet via den 177,5 meter lange Mjåsundsbrua, før veien fortsetter nordover langs vestsiden av Førlandsfjorden. Nord for Mjåsundet ligger Baståsbukta og bygden Lushamn på vestsiden. Like nord for Baståsbukta stikker Vågen inn østover til selve Tysvær. Innløpet til vågen er svært smalt, bare omtrent 5-10 meter. Litt lenger nord ligger Haukåsbukta og bygden Haukås på vestsiden. Videre nordover ligger bygdene Høyvik, Apeland, Klovning, Saltvik og Rånvik. Innerst i fjorden ligger bygden Førland.

Referanser
----------

1. ↑  Førlandsfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |