Den romerske familie var en av måtene som *mos maiorum* ble formidlet gjennom generasjonene.
**Mos maiorum** («forfedrenes skikk» eller «de eldres måte», flertall *mores*, med *maiorum* er genitiv flertall) er de grunnleggende, uskrevne tradisjonene, eller normene, i Romerriket. Det er de institusjonaliserte, kulturelle tradisjonene, så vel som skikker og politikk. *Mos maiorum* var kollektive prinsipper, modeller for oppførsel, og sosial praksis som påvirket det private, det politiske, og det militære livet i antikkens Roma.

Familie og samfunn
------------------

Den romerske familie (*familia*, bedre oversatt som «husholdning» enn familie) var like så hierarkisk som det romerske samfunn var det. Disse hierarkiene var tradisjonelle og kontinuerlige i seg selv, det vil si at de både støttet og ble støttet av *mos maiorum*. Husholdningens overhode, *pater familias*, hadde absolutt autoritet over sin *familia*. Den var en selvstyrt enhet innenfor samfunn og en modell for den samfunnsmessige orden,

Det adskilte samfunnsmessige forhold i antikkens Roma var mellom *patronus* (patron, beskytteren) og *cliens* (klienten). Selv om forpliktelsene i dette forholdet var gjensidige, var de også hierarkiske. Forholdet var ikke en enhet, men et *clientela* (nettverk) da en *patronus* selv kunne ha mer enn én beskytter, og disses interesser kunne komme i konflikt med hverandre. Om den enkelte *familia* var den adskilte enhet så var underliggende i samfunnet, var disse nettverkene de som utjevnet deres autonomi og skapte de bånd og bindinger som gjorde et komplekst samfunn mulig. Selv om en av de betydelige sfærer innenfor patron-klient-forholdet var domstolen, var denne beskyttelsen ikke i seg selv en juridisk kontrakt. Presset på å opprettholde forpliktelsene var moralske, grunnlagt på kvaliteten av *fides*, «tillit», og *mos*. Beskyttelsen tjente som en modell, slik som når erobrere eller guvernører utenlands etablerte personlige bånd som patron med hele samfunn, kunne disse bånd deretter bli utøvd som en familieforpliktelse. I denne forstand ble *mos* mindre å betrakte som uendret tradisjon enn som en presedens.

Verdier
-------

De åtte hjørnesteinene i *mos maiorum* var:

* *fides* – troskap, lojalitet, tro
* *pietas* – fromhet, hengivenhet, patriotisme, plikt
* *religio* – ærefrykt for høyere makter
* *disciplina* – disiplin
* *constantia* – fasthet, stødighet
* *gravitas* – seriøshet, verdighet, autoritet
* *parsimonia* – sparsommelighet
* *severitas* – moralsk strenghet

Referanser
----------

1. ↑  Hölkeskamp, Karl-J. (2010): *Reconstructing the Roman Republic: An Ancient Political Culture and Modern Research*, Princeton University Press, s. 17.
2. ↑  «Mos Maiorum»[*død lenke*], *Brill Online*.
3. ↑  Hölkeskamp, Karl-J. (2010): *Reconstructing the Roman Republic*, s. 17–18.
4. ↑  Hölkeskamp, Karl-J. (2010): *Reconstructing the Roman Republic*, s. 33.
5. ↑  Barton, Carlin A. (1993): *The Sorrows of the Ancient Romans: The Gladiator and the Monster*, Princeton University Press, s. 176–177.
6. ↑  Hölkeskamp, Karl-J. (2010): *Reconstructing the Roman Republic*, s. 33–35.
7. ↑  Cicero: *De officiis* 1.35.
8. ↑  Gruen, Erich S. (1986): «Patrocinium and clientela» i: *The Hellenistic World and the Coming of Rome*, University of California Press, bind 1, s. 162–163.

Litteratur
----------

* Adkins, L. & Adkins, R. (2000): *Dictionary of Roman Religion*. New York: Oxford University Press.
* Berger, Adolph (1991): *Encyclopedic Dictionary of Roman Law*. Philadelphia: The American Philosophical Society.
* Div. red. (2003): *Oxford Classical Dictionary*. 3. utg.. New York: Oxford University Press.
* Stambaugh, John E. (1988.): *The Ancient Roman City*. Baltimore: The Johns Hopkins University Press.
* Ward, A. Heichelheim, F. Yeo, C. (2003): *A History of the Roman People*. 4. utg. New Jersey: Prentice Hall.

Se også
-------

* *O tempora! O mores!*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |