recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Hoplopeltis*** er en slekt av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer. De har derfor meget stor evne til å motstå uttørking. Det gjør blant annet at noen av artene kan leve på tørre næringsmidler som mel og nøtter.

Utseende
--------

Små, avlangt-ovale, blanke, mørke skyggebiller. Oversiden er hårløs og fint punktert. Antennene er middels lange, utvidet mot spissen, men uten en markert klubbe. Hodet er avrundet, noe flatt. Pronotum er avrundet, gjerne med en grop i midten, bredere enn langt og tett punktert. Dekkvingene er jevnbrede med tydelige punktstriper.

Levevis
-------

Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Borneo).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **skyggebiller**, Tenebrionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
						* Stammen **Alphitobiini** Reitter, 1917
							+ Slekten ***Hoplopeltis*** Fairmaire, 1894
								- *Hoplopeltis tricornis* Fairmaire, 1894

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Et annet skip for elvecruise, lignende «Dongfang zhi Xing».
**«Dongfang zhi Xing»** (kinesisk: 东方之星, pinyin: *Dōng Fāng Zhī Xīng*, «Østens stjerne») var et kinesisk cruiseskip som sank i Yangtze-floden 1. juni 2015 ved 21.30-tiden lokal tid med 456 personer ombord, overveiende eldre ferierende passasjerer. Kun 14 overlevde, deriblant kapteinen og maskinsjefen. Skipet ble truffet av en tornado. Fiorliset fant sted i fylket  Jianli i provinsen Hubei sentralt i Folkerepublikken Kina. 

Skipet var bygd i 1994 i Chongqing og ble benyttet i elvecruise mellom Nanjing og Chongqing.

Eksterne lenker
---------------

* Skib med 457 personer er sunket i Kina - DR Nyheder/Ritzau 2. juni 2015
* Hundredvis er savnet, efter en færge er forlist i Kina - Jyllands-Posten/Ritzau 2. juni 2015
* Kina: Redningsfolk hører overlevende råbe om hjælp inde fra skibet - DR Nyheder 2. juni 2015
* Kina: Redningsfolk forsøger at komme ind i kæntret turbåd - DR Nyheder 2. juni 2015
* Over 400 er fortsat fanget i kæntret skib i Kina - Jyllands-Posten/Ritzau 3. juni 2015
* Frustrationen breder sig hos de pårørende efter kinesisk skibsforlis - Jyllands-Posten 3. juni 2015
*For begrepet høvding, se Høvding*
***Høvdinger*** er en norsk film fra 2015 regissert av Irasj Asanti, og er Asantis regidebut. Asanti har også skrevet manus sammen med Lasse Johannessen. Filmen er en gangsterfilm med handling fra Oslos underverden. Budsjett for å lage filmen var på 250.000 kroner.

Anderz Eide spiller hovedrollen i filmen, og ble nominert til Kanonprisen 2015 i klassen beste mannlige hovedrolle. Filmen var for øvrig den første norske filmen med tidligere fotballspiller John Carew i en av rollene.

Handling
--------

Hovedpersonen blir løslatatt fra fengselet, etter å ha sonet dommen sin. Men han oppdager at broren hans har blitt mishandlet og ligger døende ved sykehuset.

Når han forsøker å finne ut hva som egentlig har skjedd, får han snart problemer på grunn av en albansk mafia som broren han skyldte masse penger til.

Medvirkende
-----------

* Anderz Eide
* John Carew
* Irasj Asanti
* Abdilamit Sabani
* Karine Dybvik
* Nazmi Idrizi
* Turay Azami

Referanser
----------

1. ↑  ; *Montages*.
2. ↑   Filmweb, www.filmweb.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Høvdinger». *p3.no*. 15. juli 2015. Besøkt 23. januar 2021.
4. ↑  ««Høvdinger:» Upolert gangsterdebut». *aftenposten.no*. 15. juli 2015. Besøkt 23. januar 2021.
5. ↑  «Bølgen og «bomben» kan bli Kanon-grossister». *adressa.no*. 17. februar 2016. Besøkt 23. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Høvdinger* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (nl) *Høvdinger* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Airspeed Horsa** var et britisk høy-vinget militært glidefly bygget av tre. Flytypen ble brukt på flere krigsskueplasser under den andre verdenskrig.

Flyet var første gang i operativt bruk 19/20 november 1942 da to Airspeed Horsa glidefly deltok under den mislykkede operasjon freshman mot Norsk Hydros fabrikk på Vemork i Rjukan i Telemark.

Den 10 juli 1943 ble 27 Horsa glidefly brukt i operasjon Husky, invasjonen av Sicilia. I forbindelse med den allierte invasjonen i Normandie ble store antall Horsaer brukt (estimert til over 250 fly). Horsa glidefly deltok i operasjonene Tonga, Deadstick, Dragoon og Arnhem-operasjonen og Varsity under den allierte fremrykkingen på kontinentet. Operasjon Varsity i mars 1945, da 440 glidefly fraktet soldater fra 6th Airborne Division over Rhinen, var siste for Horsa glidefly.

Flyet kunne frakte såvel soldater som en Jeep og en mindre kanon. Horsa var et solid fly og lett å manøvrere, men stort sett bare egnet til engangsbruk. Det ble bygget i 3 655 eksemplarer.

Spesifikasjoner Horsa Mk. I
---------------------------

Airspeed Horsa cockpit.
Glideflyet Airspeed Horsa
* Byggeår: 1942
* Mannskap: 2 flyvere
* Motor: Ingen
* Vingespenn: 26,8 m
* Lengde: 20,40 m
* Høyde: 5,90 m
* Vingeflate: 102,5 m²
* Tomvekt: 3 800 kg.
* Max. vekt: 7 030 kg
* Fart: 242 km/t under slep/ 160 km/t glidende
* Last: 20-25 soldater + Jeep m/liten kanontilhenger

Referanser
----------

1. ↑  Hegland, Kåre 1942-; Weihe, Hans-Jørgen Wallin 1951-; Smith-Solbakken, Marie 1959-; Sognli, Helge 1970-; Drew, Ion 1949- (1. januar 2011). *Silent heroes: Operation Freshman and others = Tause helter : operasjon Freshman og andre falne*. Stavanger: Hertervig akademisk. ISBN 9788282170215.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Airspeed Horsa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Restaurert Horsa Arkivert 8. mars 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Cathrine Fossum** (født 1977) er nyhetsanker i TV 2 Nyhetene og på TV 2 Nyhetskanalen. Hun har tidligere vært Programleder i *God morgen Norge* på TV 2, og i flere andre programmer. 

Fossum har også jobbet som nyhetsanker/reporter i TVNorge. Tidligere har hun jobbet i lokal TV-kanalen TV Drammen, og har erfaring fra flere aviser og ukeblader. Fossum har en bachelorgrad i internasjonal journalistikk fra England, i tillegg til statsvitenskap mellomfag fra Molde og Sør-Afrika.

I oktober 2016 ble det kjent at Fossum slutter i TV 2 i januar 2017 for å begynne som kommunikasjonssjef i Rema 1000. Høsten 2017 var Fossum tilbake i TV2.

Referanser
----------

1. 1 2  Catherine Gonsholdt Ighanian, Stein Østbø, Øystein David Johansen (4. oktober 2016). «Cathrine Fossum slutter – ble nektet sluttpakke i TV 2». *VG*. Besøkt 4. oktober 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cathrine Fossum på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Académie des Beaux-Arts** er benevnelse på flere kunstakademier i franskspråklige områder. Navnet kan oversettes med *høyskole for skjønne kunster*. Hver større by har gjerne et akademi på like linje med, ofte tilknyttet, et universitet.

Skolene er ofte de eldste i sitt slag, og vanligvis offentlig anerkjent med professorater knyttet til. Undervisning gis i alle kunstdisipliner, inklusive musikk og dans.

I Frankrike er det også navn på den innerste sirkel av anerkjente kunstnere, der medlemskap i tidligere tider gikk på akademisk kvalitet, produksjon, utstillinger – og hvem av medlemmene som likte/ mislikte det kunstneren laget.

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Académie des beaux-arts (France) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Simone Melissa Gold** er en amerikansk lege som er grunnlegger av den høyreorienterte og vaksinekritiske organisasjonen America's Frontline Doctors.

I 2020 oppnådde Gold stor oppmerksomet for en video fra en pressekonferanse foran høyesterettsbygningen i Washington D.C. i regi av America's Frontline Doctors. Her oppfordret hun til bruk av hydroksyklorokin som behandling mot covid-19.

Under en kampanje i samme by i januar 2021 oppfordret hun sine tilhørere til å nekte å la seg vaksinere mot covid-19. Dagen etter deltok hun under stormingen av den amerikanske kongressen 2021, noe hun ble dømt til 60 dagers fengsel for, samt en bot på 9 500 dollar. Den republikanske kongressmannen Louie Gohmert karakteriserte Gold som en politisk fange.

I november 2022 ble Gold saksøkt av America's Frontline Doctors, anklaget for å bruke organisasjonens midler til å kjøpe en eiendom til 3,6 millioner dollar samt annet personlig forbruk.

Referanser
----------

1. ↑  «'America's Frontline Doctors' Continue to Misinform on COVID». *MedPage Today*. 5. januar 2021.
2. ↑  «Hydroxychloroquine: Why a video promoted by Trump was pulled on social media». *BBC*. 28. juli 2020.
3. ↑  «Controversial Physician Joined in Storming the Capitol». *MedPage Today*. 12. januar 2021.
4. ↑  «Doctor known for spreading Covid misinformation is sentenced to prison for role in US Capitol attack». *CNN*. 16. juni 2022.
5. ↑  «Republican congressman presents convicted January 6 rioter with flag flown over US Capitol after her release from prison». *CNN*. 11. september 2022.
6. ↑  «Right-wing doctor group led by anti-vaccine insurrectionist implodes in scandal». *Ars Techninca*. 15. november 2022.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Kart over Dongtingsjøen og de største tilløpselvene.
**Dongtingsjøen** (kinesisk: 洞庭湖; pinyin *dòng tíng hú*) er en stor og grunn sjø i den nordøstlige del av Hunanprovinsen i Kina. Den er flodbasseng for Yangtzefloden (Chang Jiang), noe som innebærer at sjøens størrelse er avhengig av årstiden. Provinsene Hubei og Hunan er oppkalt etter sin beliggenhet i forhold til sjøen: *Hubei* betyder «nord for sjøen» og *Hunan* betyr «syd for sjøen» på kinesisk.

På Han-dynastiets tid var Dongtingsjøen Kinas største innsjø, men opp gjennom århundrene har den skrumpet inn på grunn av landvinning av jordbruksland. Den er nå mindre enn Poyangsjøen, og rangert som Kinas nest største innsjø.

Geografi
--------

I perioden fra juli til september løper flodvann fra Yangtze inn i sjøen, noe som øker dens størrelse kraftig, fra normalt 2 820 km² helt opp til 20 000 km². For tiden er sjøen den nest største i Kina. Fire elver munner ut i sjøen: Xiangjiang, Zijiang, Yuanjiang og Lishui. Dessuten munner Xiaojiang ut i Xiangjiang rett ved Changsha, før Xiangjiang selv munner ut i sjøen.

Større byer nær sjøen
---------------------

* Yiyang
* Yueyang
* Changde

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames **·** Ramsar
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Prisguiden.no** er en norsk prissammenligningstjeneste og søkemotor for produkter. 

Tjenesten startet som en undertjeneste av Hardware.no i 1998, og var i begynnelsen kun et regneark med priser fra den tidens norske nettbutikker. I 1999 ble det laget et system for automatisk innhenting, formatering, og presentasjon av priser. I dag bruker Prisguiden.no en modifisert utgave av den opprinnelige kildekoden.

Tidligere eiere av Prisguiden.no var Edda Media, som igjen eides av britiske Mecom. I dag er det gründerne selv som eier tjenesten.

Prisguiden er en gratis tjeneste for brukerne, og påberoper seg å være 100% nøytral. I motsetning til hos konkurrerende prissammenligningstjenester hevdes det at man ikke har muligheten til å betale seg til bedre eksponering. 

Pricerunner, tidligere eier av Prisguiden.no, ble i 2021 kjøpt av Klarna og etter 1. juni 2023, peker alle søk mot Klarnas betalingsløsning.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* prisguiden.no på Facebook Rediger på Wikidata

* prisguiden.no på Instagram Rediger på Wikidata

* prisguiden.no på YouTube Rediger på Wikidata
**Team Jæren** er et samarbeidslag mellom en rekke sykkelklubber i Rogaland om ett felles lag til lagkonkurransen i Den Store Styrkeprøven Trondheim-Oslo.

Historie
--------

Team Jæren ble etablert i januar 2006 etter initiativ i desember 2005, og kjørte Styrkeprøven første gang i 2006. 27 ryttere var påmeldt, 24 stilte til start og 23 fullførte den første Styrkeprøven laget kjørte sammen. Laget endte på 11.-plass i lagkonkurransen i 2006.

I 2007 hadde interessen for laget og Styrkeprøven tatt seg opp og man stilte med 2 lag og over 60 ryttere på startstreken totalt sett i Trondheim. I 2008 hadde interessen tatt seg ytterligere opp og laget stilte med 4 lag, og i 2009 var det også fire lag på startstreken for Team Jæren. To av lagene kjørte i de seedete lagkonkurranse puljene med egen markørbil foran feltet i 2009.

Resultater
----------

Laget har følgende resultater i Styrkeprøven

|  |  |
| --- | --- |
| **Lagkonkurranse Store Styrkeprøven Team Jæren** | **Antall ryttere totalt** |
| År | Plassering Herrer | Tid Herrer samlet | Tid beste lag/rytter (antall) | Plassering damer | Tid damer samlet | Tid beste lag/rytter (antall) | startende ryttere | fullførende ryttere |
| 2006 | 11. |  | 16:48:13 (4 ryttere) | Ikke fullt damelag | - | 17:47:40 (2 ryttere) | 24 | 21 |
| 2007 | 6. |  | 15:44:30 | 2. |  | 15:44:30 (1 rytter) |  |  |
| 2008 | 4. |  | 14:53:50 | 1. |  | 17:09:33 (1 rytter) |  |  |
| 2009 | 6. |  | 14:36:58 | 2. |  |  |  |  |
|

Eksterne lenker
---------------

* Team Jæren Arkivert 2. desember 2009 hos Wayback Machine.
* Den store styrkeprøven
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Hugo Risan** (født 4. juni 1965 i Kongsberg) er en norsk musiker, gitarist, låtskriver og sanger og dro som 16 åring til Svalbard hvor han begynte i sitt første band *Chivas*, som vokalist og gitarist i noen år før han dro tilbake til Bergen. Der begynte han som gitarist og vokalist i *New Loco Band*. 

I 1989 begynte han på heltid som musiker i Highway Connection som da var fast backingband for countryartisten Teddy Nelson, før Risan startet sitt eget band, *The Rocky Mountain Band*, som ble fast backingband for artisten Arne Benoni. Med The Rocky Mountain Band reiste han rundt i landet og høstet gode kritikker.[] Bandet ble oppløst i 1991 og Risan fortsatte som bassist og åpningsartist. Han har spilt med Teddy Nelson, Skeeter Davis, Connie Smith, Arne Benoni, Jim Pierce, Leo Jackson, Lucie Diamond og Johnny Russell.

Diskografi
----------

Album
* *Finally* (2006)
* *II* (2008)

### Deltar på

* Arne Benoni: *På norske veier* (1992)
* Ann Tayler: *Home to Louisiana* (2003)
* Rune Rudberg: *Gone Country* (2004)
* Rune Rudberg: *Runaway* (2006)
* Ann Tayler: *Let Your Momma Go* (2008)
* Britannia: *20 i stil* (2008)
* Rune Rudberg: *Strong Enough* (2012)
* Rune Rudberg: *Tro* (2013)
* Arne Benoni: *The Voice* (2015)
**Einar Wexelsen** (1875–1963) var en norsk politiker og kjøpmann. Han drev et glassmagasin i Narvik, der han også var ordfører og konsul.

Liv og virke
------------

Han vokste opp i Evenes, på Nordfjordeid og i Oppdal, der faren var sogneprest. I oppveksten hadde han både Lasse Trædal og Alfred Eriksen som privatlærere, og de giftet seg med Einars storesøstre. Einar og Vilhelm Andreas Wexelsen var søskenbarn.

Han gikk i butikklære og arbeidet i flere forretninger i Kristiania, nå Oslo. Han var i flere år ekspeditør ved C.I. Pedersens glassmagasin i Trondheim.

I 1899 etablerte Einar Wexelsen sitt eget glassmagasin i Narvik. Dette var to år før Narvik fikk kjøpstadsrettigheter. Wexelsen ble, skrev lokalavisen *Fremover* i et minneord, «en typisk representant for pionertiden og pionerånden i Narvik».

Wexelsen var medlem av Narvik bystyre fra 1911 til 1922, medlem av formannskapet fra 1920 til 1922, ordfører i 1922 og formann i skolestyret fra 1923 til 1926. Han var varamann til Stortinget fra byvalgkretsen Bodø og Narvik fra 1919 til 1921 og møtte noen uker for Ove Christian Owe i 1920. Både Owe og Wexelsen tilhørte Frisinnede Venstre, valgt med støtte fra Høyre.

Han satt i styret for Ofotens Dampskibsselskab fra etableringen i 1912 og frem til 1945. Han satt også i styret for Narvik sparebank og tilsynskommisjonen for Ofotbanen.

Wexelsen var dansk visekonsul i Narvik fra 1922.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Haffner, Vilhelm (1949). *Stortinget og statsrådet: Med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814–1914*. 1. Oslo: Aschehoug. s. 766–767.
2. ↑  «Dødsfall». *Fremover*. Narvik: 2. 26. september 1963.
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
En liten samling antipersonell- og stridsvognminer
En **landmine** er eksplosiver som plasseres på eller under bakken og som utløses av en tredjepart, som et menneske eller et kjøretøy uten at den som har plassert minen må foreta seg noe. Som militært våpen benyttes landminer for å nekte fiendtlige styrker adgang til et område, og det kan være en effektiv måte å kanalisere fiendtlige styrker inn i et mindre område der en organisert mindre styrke kan nedkjempe dem. Fordi landminer ikke kan skille mellom stridende og sivile bryter de med distinksjonsprinsippet i krigens folkerett. Antipersonellminer er totalforbudt under Minekonvensjonen.

Landminer i forskjellige former har sannsynligvis eksistert like lenge som eksplosiver. Fra 1700-tallet kjenner vi bombefeller kjent under den franske betegnelsen *fougasse*, senere videreutviklet under den amerikanske borgerkrigen. Den moderne landminen ble utviklet i årene fram mot første verdenskrig. Forskjellige modeller ble introdusert i flere land omtrent samtidig. En av landminens "fedre" var den norske oppfinneren Nils Waltersen Aasen.

Det finnes et utall utløsningsmekanismer for landminer. Den mest brukte er trykk, men det finnes også miner som reagerer på lyd, bevegelse, magnetisme og vibrasjon.

Anti-panservogn mine
Den kinesiske *Type 73* er antageligvis verdens mest brukte landmine. De koster omtrent 25 kr stykket bestilt i større kvanta og kan sprenge bort benet til den som tråkker på den. Siden landminer er såpass billige blir de ofte brukt i «lavkost» konflikter, slik som for eksempel borgerkriger.

Siden landminer ofte blir liggende igjen lenge etter at konflikten er over, blir de en vedvarende fare for sivilbefolkningen i landet flere år etter konflikten. I enkelte konflikter har også landminer blitt brukt som rene terrorvåpen mot sivilbefolkningen.

Minekonvensjonen (offisielt navn *The 1997 Convention on the Prohibition of the Use, Stockpiling, Production and Transfer or Anti-Personnel Mines and on Their Destruction*) av 3. desember 1997 forbyr de statene som har ratifisert den å bruke landminer. Avtalen er gjeldende folkerett fra mars 1999. Pr. august 2008 har avtalen 156 statsparter, deriblant Norge. 37 land har ikke undertegnet avtalen, deriblant Russland, USA, Finland og de fleste statene i Midtøsten.

Nobels fredspris 1997 ble tildelt *Den internasjonale kampanjen mot landminer* og dens leder Jody Williams, USA.

Se også
-------

* Sektormine
* Stridsvognmine
* Antipersonellmine

Eksterne lenker
---------------

* FNs arbeid mot landminer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
Vestindien er et band fra Bergen, Norge. Bandet ble startet i 2009 og ble da omtalt som et "up-and-coming" hardcore band med en 'heavy metal-vri'. Kun ett år etter slippet av EP-en "We are the Lords of Hellfire" i 2011, på tross av at de hadde bygget et solid publikum som ivret etter å oppleve bandets frenetiske konserter, ble bandet lagt dødt.

Noen år etter, gjenoppstod bandet med en betydelig stilendring. 12.2.2021 slapp Vestindien sin debutplate "NULL" via bergenske Dark Essence Records. (Link til utgivelsen.). Debutplaten er en introvert og mindre hardcore-aggressiv tilnærming til musikken. Bandet har nå et uttrykk som er en herlig blend av Black Metal, Punk, og old-school rock'n'roll. Låtene er mørke, desperate, har en god energi og groove. Med sitt debutalbum representerer Vestindien en unike tilbærming til den mørke old-school metal-lyden.

Medlemmer

Torjus Slettsnok - vokal

Simon Skøien - gitar

Pål Eirik Veseth - bass

Karl Johan Johannessen - Trommer
**Einar Wexelsen** (født 5. juni 1944) er en norsk kunsthistoriker. Han var direktør for Sandefjordmuseene i 16 år og generalsekretær i Fortidsminneforeningen. I 1993 tiltrådte Wexelsen som direktør for det nyopprettede Haugar Vestfold Kunstmuseum og arbeidet blant annet med ombyggingen av Tønsberg sjømannskole til kunstmuseum. I en kortere periode[*når?*] var Wexelsen også sjef for Stenersenmuseet i Oslo. Wexelsen har hatt en rekke verv i norsk museumsvesen og har også vært engasjert internasjonalt. I en periode[*når?*] var han leder av den norske seksjonen i Skandinavisk Museumsforbund[] og ett av Norges to medlemmer i komiteen for opprettelse av et museum på Syd-Georgia.
Wexelsen har skrevet flere bøker om bildekunst.

Verk
----

* *Maleriet i Vestfold* (1995)
* *Hans Gerhard Sørensen* (2005)
* *Kunst er vennskap. Wilhelm Wetlesen* (2006)
* *Carl Nesjar,* utgitt av Haugar – Vestfold Kunstmuseum og Labyrinth Press, redigert Einar Wexelsen

Referanser
----------

1. ↑  «En pioner». *Østlands-Posten*. 9. september 2010. s. 55.
2. ↑  *Bergens Tidende*, 5. juni 2014, s. 57.
3. ↑  «Nordmenn planlegger hvalmuseum i Sør-Atlanteren». *NTB*. 2. august 1990.
Hyllesystem bestående av slissede vinkeljern, perforert med runde og avlange hull for montering av hyller ved hjelp av bolter og muttere
En **justerbar hylle** er en reol eller hylle som kan justeres etter behov. Den mest vanlige varianten er at høydetrinnene kan justeres for å passe til forskjellige gjenstander, for eksempel ved hjelp av flyttbare hyllebærere eller at selve hyllene kan festes i forskjellige høyder.

I likhet med faste hyller er de horisontale planene vanligvis laget av sterke materialer som tre eller stål, eller noen ganger glass eller andre materialer.

Historie
--------

I 1947 fant ingeniøren Demetrius Comino opp det justerbare hyllesystemet Dexion mens han jobbet med trykkerivirksomhet i London. Tanken var å ha et mer fleksibelt og gjenbrukbart alternativ til trehyller for å lagre papir og andre forbruksvarer. Hyllesystemet var basert på et vinkeljern med hull i intervaller for bolter og muttere, ble raskt populært internasjonalt både til privat og kommersiell bruk, eksempelvis for pallereoler til lager og andre formål. Merkevaren Dexion har i nyere tid vært markedsført av Norwegian Constructor Group.

Det slissede vinkeljernet fra Dexion har siden blitt kopiert mye av andre produsenter, og har eksempelvis blitt adaptert til boltløse varianter eller hyller av aluminium i stedet for stål.

Bruk
----

Justerbare hyllesystemer kan festes fra vegg eller være gulvstående.

* Vanlige veggmonterte systemer består av parallelle metalllister (festet til veggen med skruer i spikerslag) som har slisser der hylleknekter kan monteres for å holde hyllerplater.
* Gulvstående reoler er også vanligvis laget av metall (som regel stål), men kan også være laget av andre materialer som aluminium eller treverk. Metallrammen kan bestå av slissede L-formede vinkeljern.

Se også
-------

* 32 mm-systemet, standardisert monteringsmetode som tillater intervalljustering av møbelhyller, ekspansjonsbeslag og dørhengsler
* Bærelist, modulær metode for å feste gjenstander til en vegg, for eksempel for justerbare hyller
* Eurokasse, system av gjenbrukbare beholdere for transport og lagring i standardiserte størrelser
* Foretrukne metriske størrelser

Referanser
----------

1. ↑  «Drive in & Drive Through Racking System». Besøkt 15. juli 2023.
2. 1 2  Demetrius Comino: A life and legacy of achievement Darbyshire, Anthony, and Duckworth (2011)
3. ↑  «EWPAA Shelving Design Manual» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 19. oktober 2013. Besøkt November 11, 2016.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
Denne artikkelen er under arbeid. Som leser bør du være forberedt på at den kan være uferdig, og at innholdet kan endre seg fra dag til dag. Som bidragsyter bør du være forberedt på redigeringskollisjoner; det kan være lurt å kopiere teksten din til en annen tekstbehandler før du lagrer. Diskuter gjerne artikkelens struktur og innhold på diskusjonssiden.

***Stand Straight, Never Give In*** (originaltittel: *Zhan zhi luo, bie pa xia*) er en kinesisk filmkomedie fra 1992 regissert av Huang Jianxin.

Filmen er også kjent under den engelske tittelen *Stand Straight, Don't Bend Over!*

Referanser
----------

1. ↑  «Stand Straight, Never Give In (1993)». *The A.V. Club* **(engelsk)**. Besøkt 27. mars 2024.
2. ↑  «Stand Up, Don't Bend Over! (站直啰，别趴下, 1993) :: Everything about cinema of Hong Kong, China and Taiwan». *en.hkcinema.ru*. Besøkt 27. mars 2024.
3. ↑  «Stand Up, Don't Bend Over! (1993)». *hkmdb.com*. Besøkt 27. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Giovanni Picchi** (ca. 1571–1643) var en italiensk luttenist, organist og komponist.

Picchi var en sen representant for den venetianske skolen og fikk betydning i en periode da instrumentale musikkformer startet å differensieres i eksempelvis sonata og canzona.

Liv
---

I henhold til dødsattesten fra 1643 var Picchi 71 år gammel da han døde, og ble dermed sannsynligvis født i 1571 eller 1572. Den første kjente dokumentasjonen av ham er en illustrasjon på tittelbladet til Fabritio Carosos dansebok *Nobilità di dame* (1610) der han framstilles som luttspiller og betegnes som «Professore di ballare».

I 1615 ble Picchi organist ved *Scuola Grande* i Venezia, dagens *Santa Maria Gloriosa dei Frari*. I 1624 søkte han posten som andreorganist ved Markuskirken, men ble vraket til fordel for Giovanni Pietro Berti.

Musikk
------

Det er stort sett bare bevart instrumentalmusikk etter Picchi. En toccata og tre passamezzos er funnet i samleverk og han publiserte 19 *canzonas* for ensembler, *Canzoni da sonar* (1625).

Picchis *«Intavollatura di Balli d'Arpicordo»* er en viktig kilde til dansemusikk for klaviaturinstrumenter. Dansene for cembalo er av tre typer: i tredelt takt, i tredelt takt koplet med *saltarelloer* og stykker over en basso ostinato. De fleste stykkene med ostinatobass er varianter av *romanesca*-mønsteret.

Verk i utvalg
-------------

* *Intavollatura di Balli d'Arpicordo*, for cembalo (1618 og 1621)
* 19 *Canzoni da sonar con ogni sorte d'instrumenti a due, tre, quattro, sei, & otto voci* (Venezia, 1625)

Referanser
----------

1. ↑   Musicalics, Musicalics komponist-ID 81048[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Romano Micheli: «Musica vaga et artificiosa», s. 42 (Venezia, 1615)
3. ↑  Die Musik in Geschichte und Gegenwart, 2. opplag bind. 13, spalte. 533-534

Litteratur
----------

* Eleanor Selfridge-Field, *Venetian Instrumental Music, from Gabrieli to Vivaldi.* New York, Dover Publications, 1994. ISBN 0-486-28151-5
* Howard Ferguson: "Giovanni Picchi", Grove Music Online red. L. Macy, (abonnementstilgang)Arkivert 16. mai 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Giovanni Picchi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Fritt tilgjengelige noter av Giovanni Picchi i International Music Score Library Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
***Human Wreckage*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av John Griffith Wray.

Handling
--------

Ethel McFarland presenterer ektemannen sin Alan, en dyktig advokat, for saken til en narkotika-misbruker ved navn Jimmy Brown (spilt av George Hackathorne) og med hjelp av Alans lidenskapelige forsvar blir Jimmy frifunnet for anklagene mot ham. Men Alan opplever veldig mye stress på grunn av jobben sin, og blir introdusert for en doktor som begynner å skrive ut medisiner til ham. Når Alan snart blir avhengig begynner han å kjøpe stoff, men han blir utpresset av sine selgere for å representere vennene deres i retten.

Jimmy har i mellomtiden begynt å arbeide som drosje-sjåfør, får etter hvert høre om denne situasjonen. Når han oppdager at en av passasjeren hans er lederen for gjengen som selger narkotika, bestemmer Jimmy seg for å hjelpe i krigen mot narkotika ved å krasje kjøretøyet sitt front mot front inn i et møtende tog, noe som dreper dem begge. Alan blir deretter behandlet for sin avhengighet, og begynner å kjempe mot narkotika-selgerne i retten - samtidig som han presser på for sterkere lover mot slike vanedannende stoffer.

Skuespillere
------------

* Dorothy Davenport som Ethel MacFarland
* James Kirkwood som Alan MacFarland
* Bessie Love som Mary Finnegan
* George Hackathorne som Jimmy Brown
* Claire McDowell som Mrs. Brown
* Robert McKim som Dr. Hillman
* Harry Northrup som Steve Stone
* Victory Bateman som Finnegan

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 16. mars 2024.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 16. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Human Wreckage* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Human Wreckage* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Human Wreckage* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Human Wreckage* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Human Wreckage* på Silent Era Rediger på Wikidata
Horsfjärden ved Årsta havsbad, desember 2008.
**Horsfjärden** eller Hårsfjärden er en bukt i Stockholms skjærgård, som ligger mellom Muskö og Södertörn innenfor den større bukten Mysingen. Horsfjärden har i lang tid vært baseområde for svenske marinestyrker (Märsgarn, Muskö base og Berga militærbase). På fastlandssiden av Horsfjärden ligger Årsta havsbad, et fritidshusområde bygget etter initiativ fra arkitekt Sven Wallander. De første husene ble bygget av HSB i 1929. Den 17. september 1941 skjedde Horsfjärd-katastrofen her da tre svenske destroyere fortøyd ved marinens base på øya Märsgarn ble sprengt og ødelagt i en ødeleggende ulykke. I ulykken, som ennå ikke er helt klarlagt årsaken til, ble 33 mennesker drept.I løpet av andre halvdel av 1982 skjedde en av de mest publiserte ubåtbruddene i Sverige her. Etter sonarindikasjoner sperret marinen Horsfjärden og under et intensivt, men resultatløst søk etter fremmed undervannsaktivitet i bukten, detonerte den svenske marinen 44 ubåtbomber og 4 miner. I ubåtkommisjonens rapport våren 1983 ble Sovjetunionen utpekt som fornærmende part etter lyd- og bunnanalyser. I ubåtundersøkelsene fra 1995 og 2001 kunne imidlertid ikke denne betegnelsen fastslås med sikkerhet, siden ingen av de tekniske bevisene som ble samlet inn under og etter Hårsfjärd-hendelsen peker klart mot Østen og Sovjetunionen. Ifølge noen debattanter har det i stedet dukket opp bevis som peker på eller tyder på at de utenlandske ubåtene kom fra Vesten, det vil si militæralliansen NATO.

Referanser
----------

1. ↑  *Vägvisare till skärgården i Stockholms län*, Alf Nordström, Göran A. Sjöberg. Länsstyrelsen i Stockholms län och Stockholms läns landsting. 1982. ISBN 91-38-90139-0
2. ↑  *I mörka vatten.* Karneval förlag. ISBN 9789187207617.
3. ↑  Ubåtsutredningen från år 2001 (15. november 2001). «Perspektiv på Ubåtsfrågan». *Regeringskansliet* **(svensk)**. Besøkt 24. mars 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
**Alv Kragerud** (født 20. august 1932 i Høland, død 21. april 2010) var en norsk dr.philos. og dr.theol. og professor i religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen.

Han tok artium 1950, ble cand. theol. ved Universitetet i Oslo 1954, dr.theol. ved Universitetet i Hamburg 1958, dr. philos. ved Universitetet i Oslo 1967. Han vekslet i flere år mellom forskning og prestetjeneste i Svenska Kyrkan. Han trakk seg tilbake fra professoratet ca 1980.

«*Kragerud var først utdannet som teolog, og skrev doktorgradsavhandling i Tyskland om «yndlingsdisippelen» i Johannesevangeliet. Men siden ble han trukket mot religionshistoriens store kunnskapsområder. Han lærte seg språkene, fra gammelegyptisk til sanskrit, og satte seg inn i religionsvitenskapelig teori. Han ble stipendiat og senere universitetslektor i religionshistorie i Oslo. Den filosofiske doktorgraden tok han i 1967, med en avhandling om Pistis Sophia, et gnostisk skrift fra senantikkens Egypt. Samme år kom han til Bergen som professor i det nyopprettede faget religionsvitenskap. Kragerud var en usedvanlig språklig og filologisk begavelse. Tekstseminarer med ham var en grensesprengende opplevelse. Han fikk tekstene til å åpne seg, selv i de minste detaljer, mot store religionshistoriske innsikter. Det lå i religionsvitenskapens natur at den også måtte våge å sammenligne og å generalisere på tvers av religionene. Den måtte også være tverrfaglig, og ta til seg innsikter fra sosiologi, psykologi og symbolteori. Denne helhetsvisjonen for religionsvitenskapen er noe vi i dag tar for gitt, men den var temmelig ny i Norge i 1967. Bergensfaget, slik det ble grunnlagt av Alv Kragerud, viste her vei for resten av landet.*»

Forfatterskap
-------------

* *Der Lieblingsjünger im Johannesevangelium : Ein exegetischer Versuch* (1959)
* Om Evangelium Veritatis  I *Norsk teologisk tidsskrift*, 1961 og 1965
* Om Apocryphon Johannis I *Norsk teologisk tidsskrift*, 1962 og 1965
* *Die Hymnen der Pistis Sophia* (1967)
* *Mennesket og religionen* (1971)

Referanser
----------

1. ↑  Einar Thomassen i nekrolog i Bergens Tidende, 28.4.2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Johan Mortensen** (1816–1879) var en færøysk kjøpmann og skipsreder.

Han var sønn av bonde Morten Danielsen og Elsa Jacobsdatter uppi í Stovu á Bø. Han var gift med Súsanna Jacobsdatter á Húsum fra Tórshavn. Paret fikk ni barn sammen, hvorav fem sønner ble kjøpmenn og skipsredere, mens to døtre ble gift med en kjøpmann og en kongsbonde. Johan Mortensen var far til kjøpmennene Peter Mortensen og Niels Juel Mortensen, farfar til sakfører Edward Mitens og oldefar til dommer Niels Ole Mitens.

Fra 1839 var Mortensen faktor ved den kongelige monopolhandelens filial i Klaksvík. I 1856 ble handelsmonopolet oppløst. Etter at den gamle filialen ble kjøpt av E.E. Meijer på vegne av Jørgen Bech & Co. fortsatte Mortensen som faktor i halvannet år. Han kjøpte deretter den gamle monopolfilialen på Tvøroyri, der han etablerte sin egen kjøpmannsforretning og rederivirksomhet. Forretningen vokste seg til å bli en av Færøyenes største. Etter hans død ble virksomheten drevet for enkens regning, men under bestyrelse av sønnen Peter. I 1889 omdannet sønnene virksomheten til et familieeid aksjeselskap, J. Mortensens Eftf.

Johan Mortensen var innvalgt på Lagtinget fra Suðuroy 1860–1861. Broren Dánjal Jákup Mortensen var også lagtingsmann.

Referanser
----------

1. ↑  «Kirkjubøkur. Suðuroyar Prestagjald 1860 til 1892. Deyðir menn. 1879» **(dansk)**. Landsskjalasavnið. Besøkt 6. juni 2017. [*død lenke*]
2. ↑  «The old pharmacy in Klaksvík» **(engelsk)**. Posta. Arkivert fra originalenBruk av `|arkiv_url=` krever at `|url=` også er angitt (hjelp) 25. juli 2014.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp); Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
3. ↑  «Officiel fortegnelse over danske skibe med kendingssignale» **(dansk)**. Museet for Søfart. Arkivert fra originalenBruk av `|arkiv_url=` krever at `|url=` også er angitt (hjelp) 18. desember 2014.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp); Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
4. ↑  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 319–320. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.

Portal: Færøyene
Kontrollpost
Tidlige sperreområder etter de første målinger.
**Tsjornobylsonen** (ukrainsk: Зона відчуження Чорнобильської АЕС) er det offisielle sperreområdet omkring atomkraftreaktoren som eksplodertei Tsjornobyl-ulykken i 1986.. Området blir lokalt ofte bare kalt Sonen. Sonen ble opprettet kort tid etter katastrofen i 1986 av det sovjetiske militæret, først i en radius på 30 km omkring atomkraftverket. Det ble først satt under militær kontroll. I dag (2014) dekker sonen et mye større område og blir styrt av Beredskapsdepartmentet i Ukraina. Selve atomkraftverket og sarkofagen som dekker den ødelagte reaktoren blir styrt separat. 

Sperreområdet dekker et område på omkring 2 600 km² i Ukraina omkring Tsjornobyl kjernekraftverk der den radioaktive forurensningen fra nedfallet er størst og offentlig tilkomst og bosetting er avgrenset. Sonen grenser til Belarus i nord. 

Formålet med sperreområdet er å avgrense tilkomsten til farlige områder, redusere spredningen av radioaktiv forurensning og utføre radiologiske og økologiske overvåkninger. I dag er området et av de mest radioaktivt forurensede områder i verden og tiltrekker seg stor vitenskapelig interesse på grunn av de høye strålingsdosene som er påført miljøet, samt en økende grad av turisme.

Geografisk dekker sonen de nordligste rajonene (distriktene) i Kyiv og Zjytomyr oblast i Ukraina.

Referanser
----------

1. 1 2  Petryna, Adriana (2002). *Life Exposed: Biological Citizens after Chernobyl*. New Jersey: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-09019-1.
2. ↑  Marples, David R. (1988). *The Social Impact of the Chernobyl Disaster*. New York: St. Martin's Press. ISBN 0-312-02432-0.
3. ↑  Mould, R. F. (2000). *Chernobyl Record: The Definitive History of the Chernobyl Catastrophe*. Bristol, UK: Institute of Physics Publishing. ISBN 0-7503-0670-X.
4. ↑  Bondarkov, Mikhail D. (2011). *ENVIRONMENTAL RADIATION MONITORING IN THE CHERNOBYL EXCLUSION ZONE - HISTORY AND RESULTS 25 YEARS AFTER*. US: Savannah River National Laboratory / Savannah River Nuclear Solutions.
5. ↑  «Decree of the President of Ukraine № 393/2011 On approval of the State Agency of Ukraine of the Exclusion Zone». 6. april 2011. Arkivert fra originalen 3. desember 2013. Besøkt 23. april 2012.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 3. desember 2013. Besøkt 19. juni 2014. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
6. ↑  «Postcard from hell». *The Guardian*. 18. oktober 2004. Besøkt 25. april 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Tilbake i Tsjernobyl etter mer enn 100 år. nrk.no
* Tsjernobyl har blitt en oase for dyr og planter. nrk.no
**Østerriksk nasjonalsosialisme** var en pan-germansk bevegelse i Østerrike som ble utformet i begynnelsen av 1900-tallet. Bevegelsen fikk en konkretisering den 15. november 1903 da *Det tyske arbeiderpartiet* (forkortet DAP) ble etablert med sete i den lille byen Aussig i Østerrike.

Partiets opprinnelse og utvikling
---------------------------------

Allerede i 1893 ble *Deutschnationaler Arbeiterbund* (Tysknasjonalt arbeiderforbud) dannet. Dette var en gruppering av arbeidere, lærlinger og unionister fra jernbanene, gruvene og tekstilindustrien som holdt oppe nasjonalsosialisme som et resultat av konflikter med ikke-tyskspråklige deler av arbeidsstokken spesielt innenfor jernbanesystemene. I 1899 sammenkalte lederen til en kongress i Eger og kunngjorde et program i 25 punkter.

En lignende konvensjon ble innkalt i Saaz i april 1902 med tittelen «Organisering av arbeidskraft i Østerrike». I 1903 ble partiet reorganisert under navnet «Tysk arbeiderparti i Østerrike». På en kommende partikongress ble det igjen foreslått å omdøpe til «Nasjonalsosialistisk arbeiderparti», eller «Tysksosiale arbeiderparti», men forslaget ble blokkert fordi opposisjonen ikke ønsket å etterligne navnet til «Tsjekkisk nasjonalsosialistisk parti». 

På en partikongress i mai 1918 endret det østerriksk-tyske arbeiderpartiet i Østerrike-Ungarn navn til *Deutsche Nationalsozialistische Arbeiterpartei (DNSAP)*  og ble det første politiske parti som senere kom til å øve innflytelse på den senere tyske nazismen. Fire år etter ble partiet fraksjonert bl.a. til «Südet-tysk nasjonalsosialistisk parti». Etter 1926 ble de fleste tidligere DNSAP-medlemmer støttespillere til det tyske NSDAP ledet av Adolf Hitler og var et av hovedelementene som ledet til det nazistvennlige kupp i 1938 og som frambrakte anschluss med Tyskland.

Se også
-------

* Austrofascisme

Bibliografi
-----------

* Andrew Gladding Whiteside: *Austrian National Socialism*, Martinus Nijhoff, den Haag, l962.
* Pauley, Bruce F.: *Hitler and the Forgotten Nazis: A History of Austrian National Socialism*, University of North Carolina Press, 1981. ISBN 0-8078-1456-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Aktive Fredsreiser Travel for Peace AS** er et norsk ideelt aksjeselskap med hovedkontor i Risør. Bedriften arrangerer bussreiser til tidligere konsentrasjonsleirer i Europa.

Bakgrunn og virksomhet
----------------------

Aktive Fredsreiser har spesialisert seg på holdningsskapende dokumentasjonsreiser for ungdom der temaer som rasisme, antisemittisme og menneskerettigheter belyses gjennom sterke opplevelser og minnesteder etter den 2. verdenskrig og Den kalde krigen. 

Turene til Polen og Tyskland dokumenterer krigens terror og frykt i konsentrasjonsleirene, men gir også innsikt i nyere europeisk utvikling, menneskerettigheter og forsoningsarbeid. 

Aktive Fredsreiser ble etablert i 1998 av Helga Arntzen, som ble født i 1942 i Heidelberg i Tyskland. Hun tok også initiativ til etableringen av Hvite busser til Auschwitz i 1992. Aktive Fredsreiser er også et tiltak mot utbredelse av nynazismen i Norge og et bidrag til at nye ungdomsgrupper lærer å kjenne igjen både trusler og muligheter i utviklingen av samfunnet.

Revsnes hotell
--------------

I 2013 kjøpte Aktive Fredsreiser Revsnes hotell. Selskapet hadde behov for flere overnattingsmuligheter til Landeskogen Peace Center i Bygland, og skoleturer til Setesdal. Hotellet ligger rett nord for Byglandsfjord, med strand og utsikt over Byglandsfjorden. Til hoteller er egen restaurant med lokal kunst på veggene fra Setesdals historie.

Hotellet ble etablert 3. juli 1964 av Birgit Fjelberg, som hadde kro på samme sted i forkant av utvidelsen til hotell. 
Etter at den første hotellfløyen ble bygget i 1964 ble den utvidet med ny fløy med 31 rom og på 1980-tallet. 

Hotellet er per 2024 i drift med 53 rom og 108 sengeplasser, restaurant, to barer og pub. Konferanseavdeling ved hotellet har kapasitet til over 200 personer og selskapslokale for inntil 100 gjester.

Referanser
----------

1. ↑  Enhetsregisteret: Aktive Fredsreiser Travel for Peace AS
2. ↑  «Revsnes hotell solgt». NRK. 7. mars 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Aktive Fredsreiser
* Revsnes hotell

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Yueqin. Instrumentet finnes i forskjellige størrelser.
**Yueqin** (kinesisk: 月琴, pinyin: *yuèqín*, Wade-Giles: *Yüeh-ch'in*), også kalt *månegitar*, *månesitar*, **gekkin** eller **laqin**, er et tradisjonelt kinesisk strengeinstrument. Den er en lutt med rund og hul resonansekasse av en form som har gitt den tilnavnet *månegitar*. Den har kort hals og fire strenger i par på to (hvert par er stemt likt). 

Det hender også at en yueqin er utformet oktagonaltfoto Arkivert 23. oktober 2021 hos Wayback Machine.

En japansk kvinne med *gekkin*, ca. 1890
Legenden vil at instrumentet ble til i Kina under Qin-dynastiet. Det er et viktig instrument for beijingoperaens orkester, og overtar ofte melodistemmen fra strykeinstrumentene. 

Et lignende japansk instrument ved navn *gekkin* var tidligere mye i bruk i Japan. Et annet svært likt instrument, kalt *đàn đoản* eller *đàn tứ*, brukes av og til i Vietnam.

Eksterne lenker
---------------

* Yueqin.side på kinesisk
* Yueqin-fotografier Arkivert 8. desember 2007 hos Wayback Machine. (2. og 3. rekke)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Radagast den brune** er en romanfigur fra J.R.R. Tolkiens univers.Han bor i utkanten av Myrkskog (engelsk: «Mirkwood»), og han er en av de fem istarene, akkurat som Gandalv, Sarumann og de to blå trollmennene *Alatar* og *Pallando*. 
Radagast er også en venn av dyrene i Midgard, spesielt fuglene. I romanen *Ringenes herre* blir Radagast lurt av Sarumann, som vil lokke Gandalv til Jarnagard og den fellen som venter han der. Men Radagast sender en fugl med beskjed til Gandalv i Jarnagard, og dette gjør at ørnen Gwaihir, *Vindfyrsten*, kommer han til unnsetning. Radagast har ingen fremtredende rolle i den senere romanen *Ringkrigen*, og det er uklart hva som blir hans endelige skjebne. Men det sies at han var en slags spion som formidlet viktige koordinater til Det hvite råd. 

På språket Quenya, som Tolkien fant opp, er navnet hans **Aiwendil**, som betyr «fuglenes venn».

Portal: Litteratur