recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kvernøya** er ei øy i Flatanger kommune i Trøndelag. Øya måler 5,1 kvadratkilometer og er Flatangers største. De nordlige og østlige delene består for en stor del av kupert, skogbevokst terreng, mens det i vest og sør er mer snaufjell, lyng- og myrområder og dessuten jordbruksarealer. Høyeste punkt er Kvernøyfjellet (144 moh). 

Det er funnet spor etter bosetning her tilbake til yngre steinalder. Den nevnes første gang i skriftlige kilder i lensreknskapet i 1557. Under og like etter andre verdenskrig bodde det ca. 80 mennesker på øya og hovednæringene var fiske og jordbruk, gjerne drevet i kombinasjon. Det ble bygd en større steinkai på vestsida av øya tidlig på 1950-tallet, og i 1957 fikk innbyggerne elektrisk kraft. Det ble anlagt ny vei (om lag 3 kilometer) og nytt havneanlegg (kai og molo) på Kvernøya i 1980-81. Dette havneanlegget ligger på øyas sørside. I årene ca. 1980-1990 hadde den også fast rutebåtforbindelse. Sist på 1980-tallet kom det elg til Kvernøya, og i 1999 ble øya eget elgvald.

Referanser
----------

1. ↑  Kvernøya på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Kvernøya Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.; yr.no
3. ↑  *Den Norske los. Bind 4: Farvannsbeskrivelse Statt-Rørvik*. Stavanger: Norges sjøkartverk. 1992. s. 324. ISBN 82-90653-09-3.
4. ↑  Hylland, Julian (1962). *Flatangerboka*. Flatanger: [s.n.] s. 332.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Parsęta** ((IPA-uttale: /[parˈsɛnta]/), tysk: *Persante*) er ei elv i Vestpommerske voivodskap i Polen. Den er 139 kilometer lang, med et nedbørfelt på 3 145 km². 

Den begynner på 137 moh i nærheten av byen Szczecinek (*Neustettin*), og renner i nordvestlig retning. I det øvre løpet faller elva relativt bratt, men den renner senere rolig mellom enger og myrer. I denne delen ligger også byene Białogard og Karlino. Elva munner ut i Østersjøen ved byen Kołobrzeg (*Kolberg*). 

Elvenavnet er fra det gammelprøyssiske ordet *perses*, som betyr «et sumpete område i skogen», og Parsęta kan følgelig oversettes som «Sumpelva». Elva anses som den vestligste grensen for det tidligere baltiske språkområdet.

Litteratur
----------

* Wilhelm Reinhold Brauer: *Baltisch-Prussische Siedlungen westlich der Weichsel.* Nicolaus-Copernicus-Verlag, Münster 1988.

Referanser
----------

1. ↑  Raport o stanie środowiska w województwie zachodniopomorskim w latach 2006-2007. Szczecin: WIOŚ Szczecin, 2008-12-30, s. 58, 66.

Eksterne lenker
---------------

* Parsęta-Gemeinden
* Parsęta-Verband

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC **·** GeoNames
 |
**Demokratimuren** (kinesisk: 西单民主墙; pinyin: *Xīdān mínzhǔ qiáng*) var en lang murvegg langs gaten *Xidan Beidajie* i Xichengdistriktet, Beijing som i fra desember 1978 ble et sentrum for kinesiske dissidenter. Gaten er en av de større i Beijings sentrum, ikke så langt fra vestre del av Chang'an-avenyen eller Tiananmenplassen. Der ble det hengt opp veggaviser som ble mer og mer kritiske mot sider ved kommunistpartiets styre. Til å begynne med ble de latt i fred, men da kritikken i partiets øyne tok helt av, ble det slutt på toleransen. 

En av de mest kjente av oppslagene var om «Den femte modernisering», som krevde demokrati. Dens forfatter, den tidligere rødegardisten Wei Jingsheng, ble kjent over natten på grunn av dette. Det var dette oppslaget som gjorde muren kjent og satte det hele i gang. I mars 1979 ble han arrestert for angivelig å ha røpet statshemmeligheter og dømt til 15 års fengsel. 

Før demokratimuren ble helt blokkert, ble den - det vil si muligheten til å henge opp veggaviser - flyttet til Ritanparken. Det var innskrenket tilgang til den, og be besøkende måtte fremvise sine identifikasjonsdokumenter.

Etter en rekke tilløp til eller åpne tilfeller av kritikk av kommunistpartiet, ble muren til slutt stengt i desember i 1979. Det som måtte være igjen av demokratibevegelsen ble stanset, blant annet med arrestasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* Wei Jingsheng (27. september 1999). «Visions of China: Democracy Wall». www.time.com. Arkivert fra originalen 8. februar 2008. Besøkt 6. januar 2008.

| * v
* d
* r
Kulturrevolusjonen |
| --- |
| Viktige hendelser | 
* Den sosialistiske dannelsesbevegelse
* Lushankongressen
* Ut på landet-bevegelsen
* Wuhanhendelsen
* Lins kuppforsøk
* Kritiser Lin, kritiser Konfucius
* Tiananmenepisoden

 |
| Viktige personer | 
* Mao Zedong
* Liu Shaoqi
* Zhou Enlai
* Lin Biao
* Deng Xiaoping
* Firerbanden
	+ Jiang Qing
	+ Zhang Chunqiao
	+ Yao Wenyuan
	+ Wang Hongwen
* Peng Dehuai
* Wu Han
* Peng Zhen
* Chen Boda
* Wang Dongxing
* Xie Fuzhi
* Kang Sheng
* Mao Yuanxin

 |
| Dokumenter | 
* *Bombarder hovedkvarteret*
* *Maos lille røde*
* *Hai Rui avsettes fra embedet*

 |
| Konsepter | 
* De fire gamle
* Kampsesjon
* De to enhver
* Dazibao
* Demokratimuren
* Arr-litteratur

 |
| Grupper | 
* Rødegardistene
* Kulturrevolusjonsgruppen

 |
| Relaterte artikler | 
* Maoisme
* Det store spranget
* Klassekamp

 |
| 
* Kategori
* Portal:Historie

 |
**Part** er et juridisk begrep.

Forvaltningsrett
----------------

Innen forvaltningsretten er «part» definert i en legaldefinisjon i forvaltningsloven. Det heter der at en part er en «person som en avgjørelse retter seg mot eller som saken ellers direkte gjelder». Før en avgjørelse er avgjort anser man som part de som avgjørelsen *kan rette seg mot*. Videst omfang har formuleringen «som saken ellers direkte gjelder», men det følger implisitt av forvaltningslovens regler om klageadgang at formuleringen ikke er like vid som «rettslig interesse». Innenfor partsbegrepet er i hvert fall alle som har søkt om noe eller fremsatt krav til forvaltningen og de som kravet retter seg mot. Personer som blir hindret i rettsutøvelse, som kan oppleve vesentlig skadevirkning ved en avgjørelse eller som har en viss praktisk-økonomisk interesse i en sak, vil kunne falle innenfor partsbegrepet.

Et av resultatene ved å bli ansett som part er at forvaltningen har varslingsplikt overfor parten, og parten har rett til innsyn i visse saksdokumenter.

Privatrett
----------

I en privatrettslig (sivilrettslig) sak, vil både den klagende part og den innklagede part være parter i saken, og ha rett til innsyn i alle sakens dokumenter.

I privatrettslige saker kan det også tenkes at andre (som en avgjørelse kan få betydning for) kan anses som part i saken.

Strafferett
-----------

I strafferetten er det normalt bare den som er anklaget for å ha begått en straffbar handling som er part i saken. I de senere år er det blitt fremmet krav om at også den fornærmede skal bli ansett som part, og få tilgang på sakens dokumenter.

Referanser
----------

1. ↑  Forvaltningsloven § 2 første ledd bokstav e
2. ↑  Torstein Eckhoff / Eivind Smith (2010). *Forvaltningsrett* (9 utg.). Universitetsforlaget. s. 284. ISBN 978-82-15-01614-6.
3. ↑  Forvaltningsloven § 28: «Enkeltvedtak kan påklages av en part eller annen med rettslig klageinteresse i saken»
Illustrasjon fra middelalderen
**Parsival** (også skrevet **Parsifal**, **Percivale**, **Parzifal**, **Percival**, **Perceval**, **Peredyr**) er en ung ridderhelt i mange riddersagn fra middelalderen og en av ridderne av det runde bord ved kong Arthurs hoff.

Parsival er kjent fra Chrétien de Troyes og Wolfram von Eschenbachs gralsfortellinger. Parsival var sønn av ridderen Gamuret, som hadde falt i slaget ved Bagdad, og dronning Herselojde. Parsival ble oppfostret av sin mor ute i skogen, og ligner således på Lancelot som ble oppfostret av modergudinnen, damen i sjøen. Sagnene om Parsival forteller at han ble ridder mot morens ønske, som ikke ville at samme skjebne skulle hende ham som hans far, og døde rett etter at han dro til kong Arthur for å få ridderslaget. Parsivals hustru er Kondwiramur. Senere i sagnene drar Parsival for å finne den hellige gral.

Senere tekster av Wolfram von Eschenbach i eposet *Parzival*. Richard Wagner skrev operaen *Parsifal* i tre akter, basert på Eschenbachs epos, som ble oppført for første gang i Bayreuth i 1882.

Referanser
----------

1. ↑  Parsival Arkivert 27. desember 2015 hos Wayback Machine.; The Camelot Project, University of Rochester

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Pars pro toto** (latin: *delen [står] for helheten*. Begrepet er en retorisk figur, men kan også forstås som en psykologisk handlemåte og spesielt som en form for fetisjisme.

Retorisk figur
--------------

Som språklig uttrykk hører *pars pro toto* til gruppen troper og betegner både en spesiell form for metonymi (navnebytte) og en synekdoke (betydningsforskyving). Motsetningen til *pars pro toto* er *totum pro parte* («helheten beskriver delen»).

Eksempler fra dagligtalen:

* *tak over hodet* – *tak* for *hus*
* *per capita* – *capita* (hode) for *menneske*
* *Holland* for *Nederland* – *Holland* er bare en del av *Nederland*.
* *England* for *Storbritannia* – *England* er bare en del av *Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland*.
* *Russland* for *Sovjetunionen* – *Russland* var bare en del av *Sovjetunionen*.
* *med mann og mus* – alt i skipet går selvsagt ned

I filosofien snakker man også om en «pars-pro-toto-feilslutning», eller ergon-argument.

Visuell persepsjon
------------------

Under lesing virker den visuelle persepsjonen slik at leseren ikke scanner teksten sekvensielt, men flytter blikket punktvis og tar inn en del av teksten i et blikk. En trenet leser vet hvilke deler han må feste blikket på for å forstå helheten og behøver ikke lese alle ordene. 

Pars pro toto betyr i denne sammenhengen at det for identifikasjonens del er tilstrekkelig å oppfatte et objekts avgjørende element. Dette forklarer også hvorfor oppfattelsen går raskere desto mer kjent man er med en gruppe objekter.

Sosialt fenomen
---------------

I et *pars-pro-toto-offer* blir en del av kroppen ofret som et symbol på hele mennesket, for eksempel omskjæres jødiske guttebarn som et symbol på at hele personen overholder pakten mellom Gud og Abraham: *«Slik skal min pakt vise seg på kroppen deres, en evig pakt»*. *Pars-pro-toto*-relasjoner brukes ofte i magien og okkultismen for å påvirke mennesker. 

Bak Karl Marx' varefetisjisme ligger det en *pars pro toto*-tankegang: prosessen bak menneskelig arbeid forstås som det isolerte resultatet som markedsføres (varen), mens de sosiale prosessene og forholdene bak framstillingen av varen ikke framkommer på markedet.

*Pars pro toto*-prinsippet lar seg også bruke på seksuell fetisjisme slik den forstås i psykoanalysen ved at et isolert element som assosieres med et seksualobjekt, eksempelvis en nylonstrømpe, begjæres i stedet for hele mennesket.

Arkeologi
---------

I arkeologien er *Pars-pro-toto-skikk* en tradisjon der en mindre og billig del av en større gjenstand legges i en grav som et symbol på hele gjenstanden, eksempelvis et nav i stedet for et helt hjul, et sverdbelte i stedet for hele sverdet, et biksel i stedet for en hel hest osv.

Referanser
----------

1. ↑  Hans-Werner Hunziker, (2006) *Im Auge des Lesers: foveale und periphere Wahrnehmung – vom Buchstabieren zur Lesefreude*, Transmedia Stäubli Verlag Zürich 2006 ISBN 978-3-7266-0068-6
2. ↑  1 Mos 17,9-14

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wiktionary: Pars pro Toto – ordbokoppføring |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Jordans sentralbank** (Central Bank of Jordan – CBJ) er sentralbanken i Jordan.

Historie
--------

Jordan startet forberedelsene til sentralbanken på slutten av 1950-tallet. Sentralbankloven ble vedtatt i 1959, men sentralbanken var ikke i drift før 1. oktober 1964. 

Sentralbanken overtok da funksjonene til det tidligere *Jordan Currency Board*, som ble etablert i 1950.

Oppgaver og målsettinger
------------------------

CBJ har alle de oppgaver en sentralbank normalt har, som å utstede landets valuta, forvalte landets gull- og valutareserver, være statens bank og regjeringens rådgiver i økonomisk politikk, m.m. 

Sentralbankens målsettinger er nedfelt i sentralbankloven; prisstabilitet, valutakonvertibilitet og å fremme økonomisk vekst i tråd med regjeringens økonomiske politikk. 

Jordan hadde inflasjon på 5,6% i 2013.

Sentralbanksjef
---------------

Pr august 2018 er Dr. Ziad Fariz sentralbanksjef. Han tok over etter Mohammed Said Shahin i januar 2012. Sentralbanken har to visesentralbanksjefer; Maher Sheikh Hasan og Adel Al-Sharkas.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Jordans sentralbank - *Central Bank of Jordan Management* Arkivert 23. januar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 5. august 2018.
2. ↑  Jordans sentralbank - *Organizational Structure* Arkivert 24. september 2006 hos Wayback Machine. besøkt 9. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sentinel Range** er en stor fjellkjede som ligger nord for Minnesota-breen og danner den nordlige halvdelen av Ellsworth Mountains i Antarktis. Fjellkjeden ligger  NNW-SSE for om lag 185 km og er 24 til 48 km bredt. Mange fjelltoppene er over 4 000 meter og Vinson Massif 4 892 m i den sørlige del av området og er det høyeste punktet på det Antarktiske kontinent.

Sentinel Range består av en hovedrygg (med Vinson Massif i den sørlige delen) og en rekke forskjellige topper, fjellkjeder og fjell på østsiden, inkludert (sør til nord) Petvar Hights, Doyran Hightd, Veregava Ridge, Flower  Hills, Sullivan Hills, Barnes Ridge, Maglenik Hights, Probuda Ridge, Bangey Hights, Sostra Hights og Gromshin Hights. Deter skilt fra Bastien Range til sørvest av Nimitz-breen, og fra Heritage Range sør av den lavere Minnesota-breen.

Fjellkjeden ble første gang observert og fotografert fra luften 23. november 1935, av Lincoln Ellsworth som i navnga den og anerkjente dens fremtredende posisjon som et landemerke i den ellers lite særpregede isen. Fjellkjeden ble første gang besøkt og delvis undersøkt i januar 1958 av Marie Byrd Land Traverse ekspedisjonen ledet av Charles R. Bentley. Hele området ble kartlagt etter flyfoto tatt av den amerikanske marinen, 1958-61.

Sentral-og sør-Sentinel Utvalg, USGS kartet.
Nord-Sentinel Utvalg, USGS kartet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sentinel Range». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey. Besøkt 3. november 2004.
2. 1 2  Sentinel Utvalg.

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**José Craveirinha** (født 28. mai 1922 i Mosambik, død 6. februar 2003) var en mosambikisk poet, journalist og forfatter.

Hans dikt, skrevet på portugisisk, handlet om rasisme og den portugisiske koloniale dominansen over Mosambik. Craveirinha var en av de afrikanske pionerene i Négritude-bevegelsen. Som journalist, bidro Craveirinha til utallige mosambikanske magasiner og aviser, deriblant O Brado Africano, Noticias da Tarde, Voz de Moçambique, Noticias da Beira, Diario de Moçambique og Voz Africana. Han har også spilt fotball og trent en rekke idrettsutøvere. 

Craveirinha skrev også under pseudonym som Mário Vieira, José Cravo, Jesuino Cravo og Abilio Cossa. Han ble fengslet i isolat under den fascistiske portugisiske regimet i 1965 og han satt fengslet frem til 1974 for hans medlemskap i den ledende bevegelsen for frigjøring av Mosambik fra portugisisk styre. Craveirinha ble tildelt *Prémio Camões*, et høyt verdsatt utmerkelse for litteratur, i 1991. Han ble vurdert flere ganger til Nobelprisen i litteratur. I 2003 ble Craveirinha erklært en nasjonalhelt av president Joaquim Chissano fra Mosambik, som lovpriste Craveirinha og hans litterære bidrag under kampen mot kolonialismen.

Priser og utmerkelser
---------------------

* Camões-prisen 1991
* Afrikas röst 2002

Utgivelser på svensk
--------------------

(ingen utgivelser på norsk)

* *Dikter* (Ordfront 2002) ISBN 9789173248969
* *Att stava till ett kosmos* (Almaviva 2006) ISBN 9789197404761

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Jose Craveirinha, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Jose-Craveirinha, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.ordens.presidencia.pt[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Senter for velferds- og arbeidslivsforskning** (**SVA**) er et forskningssenter ved Oslomet – storbyuniversitetet.

SVA ble opprettet 1. januar 2014 ved at Arbeidsforskningsinstituttet (AFI) og Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring (nå Velferdsforskningsinstituttet NOVA) ble en del av Høgskolen i Oslo og Akershus (nå Oslomet - storbyuniversitetet). Disse ble så organisert som del av et felles forskningssenter, med to autonome institutter. 1. januar 2016 ble Norsk institutt for by- og regionforskning (nå By- og regionforskningsinstituttet NIBR) og Statens institutt for forbruksforskning (nå Forbruksforskningsinstituttet SIFO) del av HiOA og innlemmet i SVA.

SVA har kontorer i Stensberggaten 26, de tidligere kontorene til Norges forskningsråd.

Institutter
-----------

SVA består av følgende fire institutter:

* Arbeidsforskningsinstituttet AFI
* Velferdsforskningsinstituttet NOVA
* By- og regionforskningsinstituttet NIBR
* Forbruksforskningsinstituttet SIFO

Referanser
----------

1. ↑  storbyuniversitetet, OsloMet-. «Senter for velferds- og arbeidslivsforskning». *www.oslomet.no* **(norsk)**. Besøkt 6. juni 2020.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. september 2016. Besøkt 28. august 2016.
3. ↑  «AFI og NOVA institutter i eget senter». Arkivert fra originalen 10. august 2018. Besøkt 28. august 2016.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. oktober 2015. Besøkt 3. oktober 2015.
5. ↑  Offisielt fra statsråd 25. september 2015
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen
 |
**Knockmealdown** (irsk: *Cnoc Mhaoldomhnaigh*) er den høyeste toppen av Knockmealdownfjellene, som ligger på grensen mellom grevskapene Tipperary og Waterford.

Geografi
--------

Toppen av Knockmealdown, utsikt sørover
Den største fjelltoppen, Knockmealdown med 794,4 meter over havet, er en del av fjellkjeden av sammen navn, Knockmealdownfjellene]]. Selv toppen ligger i grevskapet Waterford og er det høyeste punktet i dette grevskapet. Imidlertid, ettersom grensen mellom grevskapene generelt følger topplinjen, er hovedtoppene faktisk i både grevskapet Tipperary og grevskapet Waterford.

Navn
----

Knockmealdown er den anglifiserte formen av et eldre irsk navn. Det opprinnelige irske navnet antas å være *Cnoc Mhaoldomhnaigh*, som betyr «Muldowneys’ ås». Det har også blitt foreslått at det kan være avledet fra *Cnoc Maol Donn*, i betydningen «skallet brun ås». I 1654 ble navnet registrert som *Knockmealdowny*, noe som indikerer at det var en ekstra stavelse på slutten.

Fjellvandring
-------------

Toppen er lett tilgjengelig fra vest, via en møteplass med utsikt over Bay Lough på Vee Gap (regionsveien R668). Dette innebærer først å bestige Sugarloaf Hill. Den kan også bestiges ved å følge Glannandareebekken fra parkeringsplassen på punktet der R668- og R669-veiene møtes.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Knockmealdown», *MountainViews*
2. 1 2 3  «Cnoc Mhaoldomhnaigh / Knockmealdown», *Placenames Database of Ireland*
3. ↑  *OSI Discovery Map 75*.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
**Senterpartiets Studieforbund**(**SpS**) ble etablert i 1962 og er et offentlig godkjent studieforbund for Senterpartiet, Senterkvinnene og Senterungdommen.

### Om Senterpartiets Studieforbund

Ikke lenge etter at Senterpartiet fikk sitt nye navn (1959) ble **Senterpartiets Studieforbund** etablert i 1962. Den gang het det *Senterpartiets Opplysningsforbund*. Senterpartiets landsstyre vedtok å opprette forbundet i 1962 og utpekte et styre. Først i 1968 fikk forbundet en sekretær ansatt på heltid. Navnet ble endret til *Senterpartiets Studieforbund* i 1978 etter retningslinjene for voksenopplæringsloven. I dag har SpS to ansatte; en generalsekretær og en studie- og nordsør-sekretær.

Senterpartiets Studieforbund er et landsomfattende studieforbund. SpS har som formål å bidra til å vedlikeholde og styrke demokratiet ved å utvikle og organisere voksenopplæringstiltak bygd på Senterpartiets verdisyn. Deltagelse og demokrati skal styrkes ved at enkeltmennesker får kunnskap og innsikt som gir mulighet til å engasjere seg i samfunnet og ta ansvar for samfunnsutviklingen.
SpS ledes av et styre hvor alle medlemsorganisasjonene er representert. Styret velges av representantskapet hvor medlemsorganisasjonene deltar med sine delegater.
Dette er SpS' verdiplattform:

*Kunnskap* er grunnlaget for all aktivitet i SpS, og startpunktet/utgangspunktet for all politikkutforming i Senterbevegelsen.

*Innsikt* handler om å forstå kunnskapen og å bruke forståelsen til å finne løsninger på vår tids politiske spørsmål.

*Utvikling* oppnår vi når løsningene settes i verk, enten det er for å forandre samfunnet eller å drive vår egen politiske bevegelse framover.

### Internasjonalt engasjement

Senterpartiet har delegert ansvaret for det internasjonale engasjementet til Senterpartiets Studieforbund. 
SpS støtter CAREs arbeid i Afrika, først i Niger og de siste 14 årene i Tanzania.

Senterpartiets Studieforbund har tidligere fullført et 5-årig demokratiprosjekt i Magu, i Mwanza-regionen i Tanzania kalt «Haki na Demokrasia». Dette ble avsluttet da Norsk senter for demokratistøtte ble lagt ned i 2009. I 2011 ble det besluttet å starte opp et nytt prosjekt som har fått navnet «Elimu na Demokrasia», som betyr kunnskap og demokrati.

Samarbeidspartnere
------------------

Senterpartiets Studieforbund er medlem av Voksenopplæringsforbundet (VOFO). VOFO er studieforbundenes interesseorganisasjon med 19 studieforbund som medlemmer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Senterstikke med elektronisk overføring i førerkabinen til en prototype av Eurofighter Typhoon
Senterstikke i en Mirage III
En **senterstikke** er en styrestikke montert mellom beina til piloten, og er et håndstyrt grensesnitt for å styre høyderoret (stamping) og balanseroret (rulling) på et fly. Siden gasspaken vanligvis er til venstre for piloten brukes typisk høyre hånd på senterstikken, men det er også mulig å bruke venstre hånd eller begge hender dersom det er nødvendig. På noen fly har senterstikken integrert en del ofte brukte knapper for å minske pilotens arbeidsbelastning

Historie
--------

I 1900 utviklet Wilhelm Kress fra Østerrike en senterstikke for fly, men søkte ikke om patent. I stedet ble det tildelt et patent til den franske flyveren Robert Esnault-Pelterie som søkte om det i 1907.

Utbredelse
----------

Senterstikke brukes i mange militære fly som Eurofighter Typhoon og Mirage III, men også i småfly som Piper Cub og Diamond Aircraft DA20, DA40 og DA42.

Den står i kontrast til sidestikken som er en nyere utvikling, og som brukes i militære kampfly som F-16, F-35 og Rafale, og på sivile fly som Airbus A320.

Se også
-------

* Flyratt og sidestikke, to alternativer til senterstikke
* Rorpedaler
* Hendene på gass og stikke (HOTAS)

Referanser
----------

1. ↑  «Flynytt 9/1988 by Flynytt - Issuu». *issuu.com* **(engelsk)**. 14. januar 2022. Besøkt 24. juli 2023. «Flyene har senterstikke og siderorspedaler som et vanlig motorfly. Taxing minner mye om å taxe en Cessna 150»
2. ↑  Crane, Dale: *Dictionary of Aeronautical Terms, third edition*, page 132. Aviation Supplies & Academics, 1997. ISBN 1-56027-287-2.
3. ↑  *Connections*, episode 6 part 5 of 5 (1976).  
  
Also: Burke, James. *Connections*. Boston: Little, Brown. s. 183. ISBN 0-316-11681-5.
Håndlogg for måling av skipets fart
Skilt som viser fartsgrense i knop på Sicklasjön.
Fartsmåler i fly med knop.
«Knop» omdirigeres hit. For annen bruk, se Knop (andre betydninger).
Én **knop** er en fart på én (internasjonal) nautisk mil (1852 m) per time.

Bakgrunn
--------

Den historiske årsaken til navnet er at man tidligere benyttet en line med knoper (knuter) til å måle fart. Linen ble lagt ut i den fart fartøyet beveget seg, og knoper på linen ble telt i tredve sekunder. Siden det er 120 «halvminutter» i én time, måtte avstanden mellom to knoper på linen være 15,43 m, fordi 1852 m**/**120 = 15,43 m.

Omregninger
-----------

1 knop = 1,852 km/t

1 km/t ≈ 0,540 knop

1 knop ≈ 0,5144 m/s (ca. ½ m/s)

1 m/s ≈ 1,944 knop (ca. 2 knop)

Se også
-------

* Meter per sekund
* km/t

Referanser
----------

1. ↑  Ditlefsen 1985, s. 18

Kilder
------

* Ditlefsen, Reidar: *Navigasjon: terrestrisk og astronomisk navigasjon*, Aschehoug, Oslo, 1985 (Ebok fra bokhylla.no)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Stein Kagge** (født 1933)[] er en norsk journalist og forfatter, særlig kjent som jazz-skribent.

På 1970-tallet etablerte han seg som fast jazzanmelder i *Aftenposten*, og fikk Molderosen for sitt virke (1983).
Han har bidratt til flere bøker om jazz, som Robert & Celia Dearling *Musikkens verdt å vite*, Kjell Bækkelunds *Portretter av 15 norske musikere* (1992), samt egenhendig gitt ut *Jazzprofiler – fra Satchmo til Ola Kvernberg* (Schibsted, 2001).
På NRK var han i en årrekke jazzreporter (radio).
Han leder også programposten «Jazzens Aneballeri» i Oslo Jazzradio. Han mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 1996.

Kagge er far til forlegger og polfarer Erling Kagge, og har også skrevet boken *Mot ismånen* om nordamerikanske innfødte (Aschehoug, 1978), oversatt Naomi James' beskrivelse av sin jordomseiling *Over sjø og land* (1981), samt forfattet biografien *Bror With: Fra Rottefella til Dromedillen* (Schibsted, 1998).

Albumnotater
* Royal Garden Jazzband: *Til gammeljazzens venner!* (1975)
* Aspheim Oldtimers: *Aspheim Oldtimers* (1989)

Referanser
----------

1. ↑  Livet er jazz fra NRK (5.7.01)
2. ↑  Jazzprofiler Arkivert 23. mai 2006 hos Wayback Machine. anmeldt i Norsk Musikkinformasjon (27.11.01)

Portal: Jazz


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Randi Hultin | **Vinner avElla-prisenOslo Jazzfestival**(1996) | Neste mottaker:Totti Bergh |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Rødknapp** (*Knautia arvensis*) er en flerårig urt. Den tilhørte kardeborrefamilien, som nå regnes som en underfamilie av kaprifolfamilien. Den blir 30 til 80 cm høy. Stengelen er stivhåret. Blomsten er ei flat korg med store korgdekkblad, som er ca. 3-4 cm brede. 

De matt grågrønne, motsatt stilte og lodne bladene langs stilken er flikete, men de nederste grunnbladene er ofte hele eller bare delvis flikete – og smalt lansettformede. 

Ungt eksemplar med tydelig flikete stilkblad.
Rødknappens pollen spres av insekter. Sommerstid har blomsten nesten konstant besøk.
Blomsterkrona er blålilla, rødlilla eller rosa. Blomsterkorga består av en rekke sammenstilte blomster som hver har fire kronfliker, sammenstilt slik at det ser ut som en enkelt blomst. Blomsterkorgene står enkeltvis i enden av stilken. 

Før blomsten er helt utvokst består blomsterkorga av grønne blomsterknopper slik at hele korga kan se ut som et bær eller en frukt. Den modne blomsten har både mindre rosa og større lilla pollenbærere. De ulike enkeltblomstene i blomsterkorga er på en og samme tid både helt utbrettet og delvis lukkede.

Planten vokser i tørre enger, og som ugras i veikanter. Den er vanlig i nesten hele Europa, men sjelden eller manglende i nordlige deler av Europa. Plantearten vokser også stedvis i Asia og nordvest Nord-Afrika. Den har blitt innført til Nord-Amerika. 

I Norge er planten vanlig i lavlandet nord til Helgeland, og kun spredte forekomster i fjordstrøk videre nordover. Den trives også godt ved kysten, i tørre skrenter og på enger med begrenset fuktighet.

Rødknapp blomstrer i juni-august. Den er svært populær blant humler, og har nesten konstant besøk av pollenspredende insekter, også biller.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødknapp* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rødknapp* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødknapp* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rødknapp* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rødknapp* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *rødknapp* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *rødknapp* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *rødknapp* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Knautia arvensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Knautia arvensis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Knautia arvensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Informasjonskontor for kristen folkehøgskole** er et fellesorgan for folkehøgskoler med et kristent formål. Det er i dag 34 slike skoler i Norge.

IKFs formål er «å drive informasjon om folkehøgskolen generelt, om den kristne folkehøgskolen spesielt og om dei einskilde tilknytte skolane. Kontoret skal også støtte skolane i deira rekrutteringsarbeid.» IKF har felles sekretariat i Oslo med fagforeningen Noregs Kristelege Folkehøgskolelag (NKF), og har 8 ansatte. IKF og NKF er samlokalisert med Informasjonskontoret for folkehøgskolen (IF), fagforeningen Norsk folkehøgskolelag (NF) og Folkehøgskolerådet i Øvre Vollgate 13 i sentrum i Oslo. IKF var opprinnelig drevet som en del av virksomheten ved NKFs kontor, men ble i 1998 skilt ut som en egen virksomhet. NKF gir ut bladet *Steg*.

Se også
-------

* Informasjonskontoret for folkehøgskolen, som dekker de frilynte folkehøgskolene

Referanser
----------

1. ↑  «Oversikt over folkehøgskoler i Norge». Besøkt 18. oktober 2020.
2. ↑  «Medlemsblad arkiv». Besøkt 18. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* folkehogskole.no – felles nettportal for alle norske folkehøgskoler

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Løss
**Løss** (fra tysk *los(e)*, «løs») er en type finkornet, porøs jordart som driver med vinden. Den består ofte av kvarts, feltspat, kalk og andre mineraler og inneholder normalt også organisk materiale. Løsskornene er kantet og holder seg derfor lenge i store skråninger uten å rase ned. Små partikler av løss kan karakteriseres som støv. 

Løssjorder, likesom andre sedimenter med høyt kvartsinnhold, har sin opprinnelse i erosjon av den blottede underliggende berggrunnen, ofte etterhjulpet av eoliske prosesser. Dette kan for eksempel skje mekanisk med hjelp av en stor ismasse (isbre) der silten transporteres og avsettes med hjelp av vinden, eller ved at vinden eroderer ned fjellgrunnen; slik har for eksempel løssjordene i Kina blitt til.

Løssområdene kan bli flere hundre meter tykke, og i visse deler av verden har det blitt bygd bosteder i dem. Løss kan omvandles til svært fruktbar matjord, og mange viktige jordbruksområder ligger på slike avsetninger.

Løss finnes på mange steder i verden, først og fremst i USA, Argentina, Kina, Sentral-Europa, det sentrale Asia, men også i bl.a. Nord-Afrika og Australia.

Referanser
----------

1. 1 2   «løss», *Bokmål- og nynorskordboka*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Loess – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Statsrett**, **statsforfatningsrett** eller **konstitusjonell rett** beskriver og vurderer rettsreglene om en stats konstitusjon. Den er overordnet både andre deler av offentlig rett og privatretten. Forvaltningsretten, strafferetten og prosessretten regnes ofte som deler av den offentlige rett, men bare de grunnleggende rettsreglene som lovverket bygger på, regnes som statsforfatningsrett. Rent praktisk kan grensen mellom statsrett og forvaltningsrett fremtre som noe flytende: kort formulert kan det sies at statsretten behandler de grunnleggende regler om statens organisasjon og om forholdet mellom stat og individ, mens forvaltningsretten behandler detaljreglene og reglene om forvaltningsorganer under regjering og departementer. Ut fra formelle kriterier er grensen derimot mer entydig (se nedenfor). Statsrett må heller ikke forveksles med folkerett, som er rett mellom stater, ikke mellom individer. På menneskerettsområdet har individet rettigheter både etter statsretten og folkeretten.

I Norge er statsrett, ut fra en *formell* definisjon, rettsregler som bare kan endres etter prosedyren i Grunnloven § 121 (derunder kravet om 2/3 flertall i Stortinget). Dette gjelder først og fremst reglene i grunnloven. I tillegg har det i Norge – i motsetning til i de fleste andre land – vokst frem en lære om at rettsregler skal gjelde som konstitusjonell rett selv om de ikke er fastsatt etter prosedyrereglene i § 121. Denne læren kalles konstitusjonell sedvanerett. Men denne læren har neppe hatt betydning i praksis, og den byr dessuten på store problemer i forhold til spørsmålet om hvem som kan fastsette (herunder endre) konstitusjonelle regler. I mange av de sammenhenger der læren har vært påberopt, er den heller ikke nødvendig for å nå frem til et resultat mange borgere vil betrakte som tilfredsstillende. Domstolskontrollen med at lover og forvaltningsvedtak er i samsvar med grunnloven er her et eksempel. Det er i dag ingen tvil om at domstolene i Norge har adgang til å underkjenne lover som strider mot Grunnloven og forvaltningsvedtak som strider mot lov. Denne adgangen er imidlertid ikke eksplisitt hjemlet i grunnloven. Det synes imidlertid å være klart at bestemmelsen i § 88, som sier at Høyesterett dømmer i siste instans, gir tilstrekkelig grunnlag for kontrollen. Dette basert på snart 200 års praksis. Dersom dette legges til grunn, vil Stortinget altså ikke kunne oppheve domstolskontrollen gjennom vanlig lovvedtak. Dermed er den også statsrett i formell forstand.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Statsrett i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Constitutional law – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Peter Brearey** (født 23. desember 1939 i Dewsbury, i West Yorkshire i England, død 7. mai 1998) var en britisk sekulær sosialist og journalist.

Selv om han vokste opp som metodist avviste Brearey sin religion som tenåring. Han var medlem av det kommunistiske ungdomsforbundet og senere meldte han seg inn i Communist Party of Great Britain (CPGB). Brearey forble en marxist hele livet selv etter at han meldte seg ut av CPGB og i stedet hellet mot Socialist Party of Great Britain. Brearey grunnla sin egen avis, The Dewsbury Sentinel, i en alder av seksten år, og han begynte å arbeide for mange lokale aviser og bidro til hundrevis av publikasjoner og artikler. 

Brearey var nyhetsredaktør i Wakefield Express i tillegg til at han var redaktør for Ossett Observer. Han var aktivist i National Union of Journalists og hans bok for unge journalister, "Never Say Scoop", ble publisert i 1981. Brearey var også redaktør for en rekke andre kjente britiske aviser frem til han døde av kreft i mai 1998, i en alder av 58 år. Få måneder før han døde hadde han og hans kone flyttet til Orknøyene. Brearey ble begravet i hagen foran huset deres på Orknøyene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*Koma-inu*-statue i Okutama i Tokyo prefektur, Japan.
**Løvehunden** er et mytologisk dyr i Øst-Asia. I opphavslandet Kina er de snarere fantasifulle avbildninger av løver – og kan kalles **kinesiske vaktløver** (heter på kinesisk: 石獅; pinyin: *shíshī*) –, mens i for eksempel Japan er blitt en krysning mellom løve og hund.

Løvehunder står ofte parvis ved entréer til for eksempel templer, da som en hann og en hunn. Ofte avbildes den ene løvehunden i et par med åpen munn og den andre med stengt, som for å uttale de hellige lydene 'a' och 'm' i aum.

Kina
----

Løvehunden har sin opprinnelse i Kina. Et sannsynlig forbilde er den asiatiske løve. De tidligste avbildningene finnes i buddhistisk kunst fra 200-tallet f.Kr.. I Kina kalles de (som mytologisk dyr) *ruishi* (瑞獅) eller (som statue) *shishi* (石獅, steinløve).

Japan
-----

Den japanske versjonen av løvehund kalles koma-inu og forefinnes framfor alt som steinstatuer framfor buddhisttempler og shintotempler.

Okinawa
-------

På Okinawa sør i Japan finnes løvehundstatuer ofte på takene til tradisjonelt bygde hus.
**Statsstøtte** er et begrep som Den europeiske union (EU) og Det europeiske frihandelsforbund (EFTA) bruker om økonomisk støtte fra et offentlig organ eller et offentlig finansiert organ til bestemte bedrifter og som er egnet til å påvirke konkurranse og handelen mellom medlemsstatene. Begrepet brukes også i annet internasjonalt og nasjonalt regelverk.

Regelverket for statsstøtte skal hindre offentlige myndigheter i å gi enkelte bedrifter eller sektorer gunstigere konkurranseposisjon enn bedrifter som ikke nyter godt av slik støtte. Støttebegrepet er svært vidt og omfatter tiltak som tilfører mottakeren midler, for eksempel direkte tilskudd. Det vil også foreligge støtte dersom bedrifter fritas for økonomiske byrder som ellers skulle vært pålagt, for eksempel avgiftsfritak.

Det finnes også former for lovlig statsstøtte. Støtten må som hovedregel være meldt og godkjent hos Europakommisjonen eller EFTAs overvåkningsorgan. Myndighetene vil også kunne sette i gang støtteordninger i en del unntatte områder. Fritakene gjelder på områder som små og mellomstore bedrifter, opplæringstiltak, sysselsettingstiltak, miljøstøtte, samt forskning og innovasjon.

Under koronavirusutbruddet i 2019–2020 tok Europakommisjonen i bruk en krisehjemmel for å gi medlemsland tillatelse til å innføre støttetiltak som ellers strider med restriksjonene mot statsstøtte.

Se også
-------

* Subsidie

Kilder
------

* Lov om offentlig støtte
* EØS-avtalen, Del IV, kapittel 2
* EF-traktaten artikkel 87-89 (side 35-36)

Litteratur
----------

* Bjørnar Alterskjær, Erling Hjelmeng, Robert Lund og Thomas Nordby: *Statsstøtte. EØS-avtalens regler om offentlig støtte*. Fagbokforlaget 2008. ISBN 978-82-450-0807-4

Noter
-----

1. ↑  Den norske lov om offentlig støtte § 1 henviser til WTO/GATT, OECD og EØS.
2. ↑
**Peter Brynie Lindeman** (født 1. februar 1858 i Kristiania, død 1. januar 1930 i Kristiania) var en norsk organist, cellist og komponist.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hans far var organisten Ludvig Mathias Lindeman og han var gift med komponisten Anna Severine Lindeman (1859–1938).

*se også Lindeman (slekt).*
Lindeman studerte hos Erika Nissen i hjembyen, samt i Stockholm 1878-79 og hos Friedrich Grützmacher i Dresden 1885-86. 

### Organist

Han var i hovedsak organist i Uranienborg kirke 1880-1907 og Frogner kirke 1907-30. På kveldstid spilte han en tid cello i Christiania Theater 1880-83.

Med sin far etablerte han *Christiania Organistskole* i 1883 med 12 elever. Den tok i 1885 navnet *Musikk og organistskolen* og hadde 175 elever i 1892 da navnet ble forandret til Musikkonservatoriet i Oslo, som fram til 1905 var eneste i Norge. Også kona, pianist og komponist Anna Severine Lindeman (1859–1938) underviste der. Etter Peter Lindemans bortgang i 1930 ble rektorvervet overtatt av sønnen og cellisten Trygve Lindeman (1896–1979).

Som skribent bidro han med flere verk, skrev bok. Norges organistforening etablerte han i 1904 sammen med blant andre broren og organisten Kristian Lindeman (1870–1934). Peter var leder i flere perioder og fast spaltist i foreningens organ Musikbladet 1908-21.

Premier
-------

* Kongens fortjenstmedalje i gull 1928

Referanser
----------

1. 1 2   International Music Score Library Project, oppført som Peter Lindeman, IMSLP-identifikator Category:Lindeman,\_Peter, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  artikkel i Store norske leksikon
5. ↑  Velkommen til åpningen av det 36. studieår ved Norges musikkhøgskole![*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Peter Brynie Lindeman i International Music Score Library Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*«Løvehøyden» kan også sikte til en høyde i det gamle Nanjing i Kina; den inngikk som element i byens befestningsverker.*

Leeuwenheuvel
Oppbyggingen av Løvehaugen, 1825, av Marcellin Jobard etter regning av Bertrand.
Leeuwenheuvel
**Løvehaugen** eller **Løvehøyden** (nederlandsk *Leeuwenheuvel*, fransk *Butte du Lion*) i den belgiske kommunen Braine-l'Alleud er hovedmonumentet over slaget ved Waterloo. Den markerer stedet der man formoder at prinsen av Oranien ble såret under slaget den 18. juni 1815.

Beskrivelse
-----------

Kong Vilhelm I av Oranien besluttet i 1820 å bygge dette minnesmerket til minne om motet til sønnen Vilhelm. 

Byggverket ble påbegynt i 1823 og stod ferdig i november 1826. Det ble bygd av arbeidere fra firmaet Cockerill i Liège. Det gikk med 290 485 m³ jord, tatt fra jordene mellom «Haie Sainte» og den veien der Wellington hadde oppstilt sine styrker. Haugen ble 40 meter høy. Basis har en omkrets på 520 meter. 

Det fører 226 trinn opp til en liten plattform på toppen, der det står en løvestatue på sokkel. Den 4,45 m høye og 4,50 m brede bronsefiguren veier 28 tonn og ble også laget av firmaet Cockerill. 

At løven skal inneholde metall fra franske kanoner benyttet under kampene, er bare en legende. Likeså er det, i alle fall sannsynligvis, ikke tilfelle at Lord Wellington da han i 1830-årene så haugen utbrøt «de har endret på mitt slagfelt». 

Men ikke desto mindre hadde de omfattende jordarbeidene naturligvis gjort store inngrep i terrenget, slik at det for eksempel ble vanskeligere å se med egne øyne det gunstige med plasseringen av den engelske hovedstyrke i hellingen bak en åsrygg som gjorde direkte observasjon fra fransk side umulig. Store deler av de 300.000 kubikkmeter masse var fjernet fra terrenget slik at det etterpå for en besøkende ville være vanskelig å forestille seg ikke minst den bakskrånestillingen som var nøkkelen til Wellingtons forsvar.

Løvehaugen var det første store monumentet bygget på eller rundt slagfeltet. Mange flere, for det meste beskjedne av størrelse, er kommet til. Det er med tiden blitt over 135 monumenter og fysiske markører rundt om på slagfeltet. Løvehaugen og de andre monumentene gjør at dette slagstedet atskiller seg fra alle de andre slagfeltene i Nord-Frankrike og Belgia som har vært viktige i britisk historie - det er intet eller bare beskjedent med tilsvarende på historisk viktrige slagmarker som Crécy, Agincourt, Malplaquet og Ramillies.

Referanser
----------

1. ↑  Eldste kilde er fra en roman: Victor Hugo skrev i *Les Miserables*, utgitt 1862, at Hertugen av Wellington besøkte stedet to år etter at Løvehaugen var ferdig og sa - «They have altered my field of battle!» - Chapter VII. «Napoleon in a Good Humor»
2. ↑  Palle Ydstebø (oberstløytnant): «Slaget ved Waterloo - 200 år etter» (s. 4-11, her s. 7), i *Norsk Militært Tidsskrift* nr. 2/2015. Ydstebøs kilde oppgis som A.W. Seaton: «War and Thanatourism: Waterloo 1815-1914», i *Annals of Tourism Research* 26, no 1 (1999), s. 143-145.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lion of Waterloo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisiell nettside for slagfeltet ved Waterloo
**Vereinigung der Opfer des Stalinismus** (VOS; *foreningen for stalinismens ofre*) er en tysk almennyttig organisasjon som representerer ofre for stalinistisk forfølgelse.

Organisasjonen ble grunnlagt 9. februar 1950 i Vest-Berlin av tidligere konsentrasjonsleirfanger, tidligere krigsfanger og tidligere politiske fanger som hadde flyktet til Vest-Tyskland.

Til organisasjonens viktigste mål hører bearbeidelse av historien og offentlighetsarbeid. VOS arbeider også for at ofrene for kommunistisk forfølgelse skal bli rehabilitert og få erstatning. Videre engasjerer organisasjonen seg i lovgivning knyttet til tidligere politiske fanger, og deltok i grunnleggelsen av den offentligrettslige, føderale Stiftung für ehemalige politische Häftlinge.

Organisasjonen flyttet til Bonn etter bygningen av Berlinmuren. I juli 1998 flyttet organisasjonen tilbake til Berlin.

Siden september 1988 har organisasjonen vært tilsluttet Union der Opferverbände kommunistischer Gewaltherrschaft.

VOS utgir månedlig tidsskriftet Freiheitsglocke.

Leder for VOS er Hugo Diederich.

Eksterne lenker
---------------

* Vereinigung der Opfer des Stalinismus Arkivert 18. januar 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**The Super League** er en planlagt turnering for de største fotballklubbene i Europa. Konseptet har vært påtenkt lenge, men først i 2021 ble de konkrete planene presentert.

Klubbene som ble utpekt til å delta i ligaen var:

* Englands flagg Arsenal
* Englands flagg Chelsea
* Englands flagg Liverpool
* Englands flagg Manchester City
* Englands flagg Manchester United
* Englands flagg Tottenham Hotspurs
* Italias flagg Inter
* Italias flagg Juventus
* Italias flagg AC Milan
* Spanias flagg Atlético Madrid
* Spanias flagg Barcelona
* Spanias flagg Real Madrid

Finansiering av The Super League skulle komme fra JP Morgan Bank som garanterte for 6 milliarder dollar.

Lansering av planene skapte store protester fra både UEFA, nasjonale forbund og fotballtilhengere. Dette førte til at de engelske klubbene trakk seg fra konseptet.

Referanser
----------

1. ↑  «JP Morgan confirm $6bn investment in the new European Super League ATLETICO MADRID BARCELONA JP Morgan confirm $6bn investment in the new European Super League». *Football Espana*. 19. april 2021.
2. ↑  «- Alle engelske lag trekker seg». *Dagbladet*. 21. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Bente Gunnveig Berg** (født 20. februar 1954) er en norsk hjerneforsker og professor i biologisk psykologi/nevrovitenskap ved Institutt for psykologi ved NTNU.

Hun forsker på nevrale mekanismer for kjemiske sanser, spesielt funksjonelle egenskaper til reseptornevroner, og på hvordan sensorisk informasjon (kjemo og auditiv) behandles i nerveceller, og hvordan nevroner er koblet sammen i funksjonelle nettverk. Hennes forskning bruker i stor grad insektmodeller. Hun er medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i gruppe for generell biologi.

Hun tok hovedfag i nevrobiologi ved Zoologisk institutt i Trondheim og doktorgraden ved NTNU i 1998 med avhandlingen *Encoding of pheromone information in two related moth species*. Hun ble utnevnt til førsteamanuensis i biologisk psykologi ved NTNU i 2001 og ble professor i 2013, og leder kjemosensorisk laboratorium ved instituttet.

Referanser
----------

1. ↑   «Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab ÅRBOK 2015», side(r) 44[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.dknvs.no, besøkt 6. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Bente Gunnveig Berg, NTNU
4. ↑  Gruppe IV Generell biologi, DKNVS
5. ↑  Årbok 2015, DKNVS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |