recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Valdemar Christian** (født 26. juni 1622, død 29. februar 1656) var greve til Slesvig og Holsten. Valdemar Christian var sønn av kong Christian IV og Kirsten Munk. De første årene av sitt liv ble han oppfostret hos sin bestemor Ellen Marsvin på Dalum kloster.

Christian IV hadde vært i kontakt med tsar Mikhail av Russland for å arrangere ekteskap mellom Valdemar Christian og tsarens datter Irene. I 1643 reiste han til Russland for å gifte seg med henne. Tsaren forlangte at han skulle konvertere til den ortodokse troen, noe han nektet. Han ble derfor holdt som fange inntil 1645.

Etter Christian IVs død kom det til konflikt mellom Valdemar Christian og hans halvbror Frederik III, som overtok tronen. Derfor slo Valdemar Christian seg ned i utlandet. Fra 1655 tjente han i den svenske hæren under kong Karl X Gustav, og dro i felten i krigen mot Polen-Litauen som startet i 1655. Valdemar Christian falt i Polen i 1656. Krigen varte til 1660, og sluttet uten noen tydelig seierherre. 

Valdemar Christian fikk Valdemars slott på Tåsinge av sin far. Slottet er oppkalt etter ham.

Eksterne lenker
---------------

* Dansk biografisk leksikon om Valdemar Christian

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Konge Gesar, på et anonymt veggmaleri i Tibet.
**Gesareposet** er et stort epos om **kong Gesar av Ling** som er kjent blant flere kulturer i Sentral-Asia: mongoler, tibetanere og kinesere. Verket er av uklar alder, men det er mulig at den eldste kjernen av fortellingen, i sin tibetanske versjon, kan gå tilbake til 1000-tallet. 

Eposet regnes som verdens lengste. Fortellingen begynner ved skapelsen, og hovedpersonen *Geser-Chans* (tibetansk *Kesar*) er gudesønn, enten av Indra eller Ahura Mazda. Han fødes som et fattig menneske, men med guddommelige egenskaper. Gesar er en klassisk helt som overvinner prøvelser, bekjemper sine fiender og gjenoppretter orden.

I den tibetanske versjonen er Gesar konge i det lille kongedømmet Ling, øst i Tibet. Selv om eposet gjennom sin innledende påkallelse av Buddha er satt inn i en buddhistisk kontekst, er innholdet preget av pre-buddhistiske hjelpeånder og av en ikke-buddhistisk krigerhelt-tenkning.

Eposet fremføres tradisjonelt av spesielle barder, som dels befinner seg i transe mens verket fremføres. Tradisjonen er fremdeles levende. 

Sagnet om Gesar finnes i en rekke varianter, tilpasset de ulike kulturene. Den eldste publiserte er den sørmongolske, utgitt i Kina i 1716.

Referanser
----------

1. ↑  
 *Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra* Gesersagan *i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.*
2. ↑  resonnement fra Per Kværnes innledning i boken *Tibet*, 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Forsiden av *Den Danske Mercurius* for 1. juni 1670
Anders Bording etter et maleri av Karel van Mander
***Den Danske Mercurius*** var en av de første danske avisene. Den ble utgitt av Anders Bording etter kongelig befaling fra 1666, og utkom én gang om måneden. Både innen- og utenriksnyheter ble fortalt i aleksandrinervers ledsaget av små poetiske resonnementer. Nyhetene fra selve Danmark handlet mest om hoffet, men Bording skildret også andre ting, som fremmede diplomaters ankomst, utnevnelser, meteorologiske fenomener, branner og lignende.

Navnet Mercurius hadde avisen etter gudenes sendebud Merkur; det var allerede benyttet til flere utenlandske aviser (for eksempel «Mercure françois» fra 1605). I formen var imidlertid avisen en etterligning av Jean Lorets «Muse historique» på rim, skrevet for mademoiselle de Longueville fra 1650.

Anders Bording døde i 1677, men avisen fortsatte å utkomme i 14 år under utgiverne Jesper Als og Ahasverus Bartholin.

Litteratur
----------

* *Den Danske Mercurius*, C.A. Reitzels Forlag, 1984. ISBN 87-7421-396-2. Fotografisk reproduksjon av alle årgangene av avisen.
* *Den Danske Mercurius 1666–1677*, Munksgaard, 1973. ISBN 87-16-00591-0. Utvalg av Den Danske Mercurius.
* P.M. Stolpe – *Dagspressen i Danmark*, bind 2, Rosenkilde og Bagger, 1977, s. 31–65. Fotografisk reproduktion av udgaven fra 1879.

Kilder
------

* *Salmonsens konversationsleksikon, Anden Udgave*, bind V, «Danmark – Presse». København: J. H. Schulz, 1916.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Just Justesen Høeg** (født 6. mai 1640 i Sorø, død 26. september 1694 i Christiania) var en dansk diplomat. Han var visestattholder i Norge under Gyldenløve fra 1682 til sin død.

Biografi
--------

Just Høeg var sønn av rikskansler Just Høeg Banner (1584–1646) og Anne Jørgensdatter Lunge (født i 1610 på Vestervig kloster, død i 1652). Han var bare seks år gammel da faren døde, og da han var tolv år gammel døde også moren.

Han gikk på Sorø Akademi fra 1657, og begynte 1662 i tjenesten ved hoffet. Han ble forlovet med Christian IVs datterdatter Sophie Amalie Lindenov, men forbindelsen holdt ikke, og han ble i stedet gift med Karen Iversdatter Krabbe (1637–1702). Karen Krabbe bragte med seg godset Fuldtofte i Froste Herred i Skåne (nu Fulltofta slott) inn i ekteskapet.

Just Høeg ble forfremmet til kammerherre i 1669, og ble diplomat i Haag fra 1670. I elleve år var Høeg en del av et internasjonalt spill med mellomstatlige anliggender, fredsforhandlinger og spionasje. I 1680 ble han utnevnt til geheimråd og slått til ridder av Elefantordenen for embetsfortjenester. Fra 1682 var han visestattholder i Christiania, hvor han førte et stort hus i Garmanngården, og hvor hadde et bibliotek med en egen bibliotekar og to bokbindere i sin tjeneste.

Han ble gravlagt sammen med sin hustru i Vår Frelsers kirke, som i dag kalles Oslo domkirke. Boksamlingen hans, med hans særegne superexlibris, ble splittet og solgt ved en auksjon i København i 1695.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 205[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Dansk biografisk Lexikon, 1. utgave[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Bricka, Carl Frederik. «225 (Dansk biografisk Lexikon / VIII. Bind. Holst - Juul)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 3. juni 2021.

Kilder
------

* Just Justssøn Høeg i Norsk biografisk leksikon


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Erik Banner** | **Visestattholder i Norge**(1682–1694) | Etterfølger:**Frederik Gabel** |
| Forgjenger: | **Amtmann i Akershus**(1682–1694) | Etterfølger:**Christian Stockfleth** |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Dansk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Andreas Holmsen** (født 23. mai 1869 i Røros, død 15. desember 1955) var en prisbelønt norsk hydrograf.

Etter å ha studert til cand.min. i 1893 var han ved Røros Kobberverk til 1895, da kanaldirektør Gunnar Sætren fikk brakt ham til vassdragsvesenet som hydrograf.
Holmsen ble etatens første realist og utredet med en gang først såkalte *seiches*, stående svingninger i innlandssjøer. Neste oppgave var å kartlegge
isdannelsen i innsjøene. For begge disse avhandlingene ble han honorert med H.K.H. Kronprinsens gullmedalje i 1900. Han var den første som innledet samarbeid med Meteorologisk institutt sin klimaavdeling.

Holmsen studerte ved Eidgenössische Technische Hochschule Zürich 1903-04 før han fikk 
stille til ved Det Kongelige Frederiks Universitet 1905–09. Holmsen gikk til
Handelsdepartementet i 1918 som bergkonsulent, forfremmet til underdirektør 1921.
Hans siste jobb var som bergmester i Østlandske distrikt 1932–37.

Han var av sønn av hyttemester ved Røros kobberverk cand. min. Hans Elias Peter Andreas Holmsen (1829–1915) og Hilda Stengel (1845–1937). Andreas Holmsen giftet seg i 1895 med
botanikeren Thekla Resvoll (1871-1948). Han var bror til Gunnar Holmsen (1880-1976) som var gift med Theklas søster, Hanna Resvoll-Holmsen.
Andreas var ikke far til historikeren Andreas Holmsen, for det var overlærer Andreas Holmsen (1857–1926).

Utmerkelser
-----------

* H.K.H. Kronprinsens gullmedalje 1900

Utgivelser
----------

* A. Holmsen (1898). *Seiches i norske indsjøer*. Cammermeyers forlag.  [28 sider]
* A. Holmsen (1902). *Isforholdene ved de norske indsjøer med 12 plancher*. Jacob Dybwads forlag.  [271 sider. Utgitt av Videnskabsselskabet i Christiana, 1. Mathem.-Naturv. klasse]
* bidrag til Beskrivelse over norske vasdrag.

Referanser
----------

1. 1 2   Salmonsens konversationsleksikon, runeberg.org, oppført som Holmsen, Andreas[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Store norske leksikon, snl.no, oppført som Andreas Holmsen (norsk bergmann)[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Store norske leksikon, snl.no[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Andreas Holmsen, bergmann». Store norske leksikon.
5. ↑  Øystein Aars og Gunnar Østrem, red. (1995). *Tiden går, vannet består*. Norges Vassdrags- og elektrisitetsvesen.  [193 sider]
6. ↑  «Holmsen, Andreas». Hvem er Hvem, 1930.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND
 |
**Sjur Aamundssøn Sexe** (født 14. august 1808, død 17. februar 1888) var en norsk matematiker og geograf. Fra 1860 til 1876 var han professor ved universitetet i Kristiania. Han var medlem av Videnskabsselskabet i Kristiania.

Liv
---

Sexe kom fra en av Seksegårdene ved Sørfjorden i Hardanger, og lærte seg som gutt matematikk på egen hånd. I 20-årsalderen ble han kjent med læreren Lyder Sagen i Bergen, som fattet interesse for ham og skaffet ham hjelp til å studere.

Sexe studerte bergvitenskap og tok i 1840 eksamen som cand.miner. Han arbeidet først som bergmester i Trondheim, før han i 1846 ansatt som bergmester ved Kongsberg Sølvverk. Her hadde direktøren, Bøbert, iverksatt en plan som etter Sexes mening var uheldig. Etter en avispolemikk mellom de to ble Sexe avsatt som bergmester av regjeringen, men opposisjonen på Stortinget bevilget ham ventepenger og fikk et par år senere opprettet en professorstilling i fysisk geografi til ham. Fra denne stillingen tok han avskjed i 1876. Han satt som ordfører i Kongsberg fra 1. januar til 14. mars 1851.

Sexes gate på Tøyen i Oslo og Sexes gate i Kongsberg er oppkalt etter ham.

Arbeid
------

Sexe var som geograf en banebrytende forsker innen fagområdet glasiologi. Han skrev avhandlinger om isbreer, istidsfenomener, landhevning, strandlinjer og jettegryter. Han forfattet også noen mindre oppsatser om matematikk. I 1879 utga han en liten samling av *Gamle Salmer i forynget Form*. Han skrev også en del artikler i morgenbladet på landsmål, og var med det en av de første som brukte landsmål.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Kongsberg

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Sjur Aamundssøn Sexe, Store norske leksikon-ID Sjur\_Aamundssøn\_Sexe[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, oppført som Sjur Aamundsen Sexe, Norsk biografisk leksikon ID Sjur\_Sexe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Salmonsens konversationsleksikon*, 2. utg. bind XXI, s. 300. København: J. H. Schultz, 1926.
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Sjur Sexe i BIBSYS
* Kongsberg kommune
* 
* Chr. Thaulow. Personalhistorie for Trondhjems by og omegn i et tidsrum af circa 1 1/2 aarhundrede. Trondhjem 1919. sid 686


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Peder Christian Holst** | **Kongsbergs ordfører**(1851–1851) | Etterfølger:**Jens Landmark** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Det demokratiske rettferdighetsparti** (hangul: 민주정의당, hanja: 民主正義黨) var et politisk parti i Sør-Korea fra 1980 til 1990. Partiet ble skapt som et politisk redskap for president Chun Doo-hwan, som tok makten i et militærkupp i 1980, og hadde sin storhetstid under hans regime, kjent som Den femte republikk (1979–1987). Partiet kan sees på som en etterfølger til Det demokratisk-republikanske parti under president Park Chung-hee.

Chun var partiformann i årene 1981–1987. Han iverksatte en del politiske reformer i den autoritære staten, men det første frie og demokratiske valget ble ikke holdt før i 1987, da Roh Tae-woo var partiets presidentkandidat. Opposisjonslederne Kim Young-sam og Kim Dae-jung delte opposisjonens stemmer, og Roh ble oppsynsvekkende nok valgt. I 1990 gikk Det demokratiske rettferdighetsparti inn i Det demokratisk-liberale parti, som etter flere navnebytter og sammenslåinger i dag fremstår som Saenuri-partiet. I 1995 ble Chun, Roh og 17 andre tiltalte fra partiets velmaktsdager dømt til lange fengselsstraffer, men ble benådet i 1997.

Referanser
----------

1. ↑  Breen, Michael (23. november 2011). «Chun Doo-hwan: last dictator». *The Korea Times* **(engelsk)**. Besøkt 12. juli 2012.

Portaler: Konservatisme | Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Det nye framskrittspartiet** (hangul: 진보신당, hanja: 進步新黨, rr: Jinbo Shin-dang, mr: Chinbo Sin-tang) var et sosialistisk politisk parti i Sør-Korea. Partiet var venstreorientert og etablert i 2008 av en del utbrytere fra Demokratisk arbeiderparti som protesterte mot partiets fokus på koreansk nasjonalisme.

Det nye progressive partiet deltok i parlamentsvalget 2008, men uten å oppnå parlamentarisk representasjon. I et tilleggsvalg i valgkretsen Ulsan i 2009 lyktes partiet imidlertid i å få valgt Cho Seung-soo, etter en avtale med Demokratisk arbeiderparti om å ha Cho som felles kandidat mot de konservative.

Roh Hoe-chan var partiets første partileder.

I 2011 foreslo Demokratisk arbeiderparti en partifusjon. Partimedlemmene i Det nye framskrittspartiet fikk si sin mening i en egen avstemning og med knapt flertall avslo de invitasjonen. Cho Seung-soo meldte seg deretter inn Demokratisk arbeiderparti, og Det nye framskrittspartiet stod igjen uten representasjon i nasjonalforsamlingen.

27. februar 2012 vedtok partiet å fusjonere med Sosialistpartiet med 93 prosents overvekt, og tilsvarende har Sosialistpartiet vedtatt en tilsvarende fusjon 19. februar. En felles samlingskongress ble avholdt 4. mars 2012. Sosialistpartiet oppløses som eget parti og inngår i Det nye framskrittspartiet.

Se også
-------

* Politiske partier i Sør-Korea
* Valg i Sør-Korea

Referanser
----------

1. ↑  Medlemmer i Sør-Koreas nasjonalforsamling etter partigruppe
2. ↑  진보신당-사회당 수임기관 합동회의 결정사항[*død lenke*] 29. februar 2012

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) New Progressive Party (South Korea) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politiske partier i Sør-Korea |
| --- |
| Mandater i parlamentet i parantes jf. parlamentsvalget i 2012 og senere endringer (tilsammen 300) |
| Partier inasjonalforsamlingen | 

|  |  |
| --- | --- |
| Dominerende partier | 
* Ny verden (158)
* Det demokratiske enhetspartiet (130)

 |
| Mindre partier | 
* Det progressive rettferdighetspartiet (5)
* Det forente framskrittspartiet (5)

 |

 | Sør-Koreas flagg |
| Partier utenfornasjonalforsamlingen | 
* De grønne
* Det nye framskrittspartiet

 |
| Kategori:Politiske partier i Sør-Korea |

Portal: Korea
**The Brazz Brothers** er en norsk jazzgruppe fra Langevåg på øya Sula utenfor Ålesund. De kalles også **Brazz Bros** og **Brass Brør**.

Musikken de spiller er en blanding av tradisjonell og moderne jazz og folkemusikk fra ulike deler av verden, men mest fra Skandinavia.

Bakgrunn og historie
--------------------

Gruppen ble dannet av brødrene Jarle, Jan Magne og Helge Førde og Runar og Stein Erik Tafjord i 1981 som en ren messingkvintett. Disse hadde spilt sammen i Langevåg Skulekorps, og Jarle, Helge og Stein Erik hadde allerede vært del av Ytre Suløens Jassensemble i 1976 på *Jazz & Heritage Festival* i New Orleans i USA som første[] norske jazzband. 

I 1985 ble Egil «Bop» Johansen (1934–98) medlem av gruppen, og sammen spilte de over 1 200 konserter sammen. Etter hans bortgang tok Marcus Lewin fra Eskilstuna, Sverige over som trommeslager. I tiden 1990–95 hadde de et omfattende med den amerikanske trompetstjernen Lester Bowie.

I 1986 startet innspillingen av deres første album, *Brazzy Landscapes* med egne komposisjoner og arrangement med opptreden av den britiske sangeren Phil Minton.

Gruppen har spilt og gitt ut en rekke plater sammen med mange kjente fra inn- og utland. De har turnert i USA, Afrika, Asia og store deler av Europa, og holdt mange konserter i året. Alle medlemmene har også gjennomført en rekke soloprosjekter.

Kurs
----

Mange skolekorpsmedlemmer over hele Norge har fått stifte bekjentskap med gruppen gjennom sine kurs i å lære å spille uten noter, som gruppen holder både for nybegynnere, viderekomne, profesjonelle og musikklærere i både inn- og utland.

Medlemmer
---------

* Jan Magne Førde: trompet/flygelhorn
* Kåre Nymark Jr.: trompet/flygelhorn (2015–)
* Runar Tafjord: valthorn
* Helge Førde: trombone
* Stein Erik Tafjord: tuba
* Kenneth Ekornes: trommer (2009–)

### Tidligere medlemmer

* Egil «Bop» Johansen: trommer (1985–1998)
* Marcus Lewin: trommer (1998–2009)
* Jarle Førde: trompet/flygelhorn (1981–2014)

Diskografi
----------

* 1987 *Brazzy Landscapes*
* 1989 *Live at Oslo Jazz House*
* 1992 *Norwegian Air*
* 1993 *AfroBrazz*
* 1994 *All Included*
* 1995 *Julefergå*
* 1996 *The Brazz Brothers and Dutch Marine Band*
* 1996 *Brazzy Voices* med Lester Bowie
* 1997 *Roll Tide Roll*
* 1998 *New Orleans Parade* | *Towards The Sea*
* 1999 *Ngoma*
* 2000 *Aftenvind* med Povl Dissing
* 2001 *Aquarium*
* 2003 *Live in Cape Town*
* 2004 *African Marketplace* med Kongelige Norske Marines Musikkorps
* 2004 *Rosalina* med Povl Dissing og Benny Andersen
* 2007 *Vågåblot* med Vågå Spelmannslag

Fjernsyn
--------

* 1995 *Julefergå* Julekalender

Priser
------

* Gammleng-prisen 2007 i klassen jazz
* Den 1. Sildajazzprisen 2000

Referanser
----------

1. ↑  Brazz Brothers, The i Store Norske Leksikon.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) The Brazz Brothers på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The Brazz Brothers på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) The Brazz Brothers på Songkick Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Symfoniorkesteret ved Høgskulen i Volda med dirigent Øyvind Johan Eiksund**Symfoniorkesteret ved Høgskulen i Volda** ble opprettet i 1947 av Ingmar Fottland, som var lektor i musikk ved Volda lærarskule. Sammen med sentrale musikere ble symfoniorkesteret startet og har vært i kontinuerlig drift frem til i dag. Besetningen er på rundt 40 musikere med en blanding av bygdefolk, studenter og ansatte ved høgskolen. Tallet på musikere varierer fra konsert til konsert, og der repertoaret krever det blir det hyrt inn musikere for å dekke spesialinstrument. Medlemmer i orkesteret betaler ikke kontingent. Orkesteret har flere konserter i løpet av året, med nyttårskonsert og nasjonal festkonsert 17. mai som tradisjonelle høydepunkt. I tillegg turnerer orkesteret i nærmiljøet.

Dirigenter
----------

Dirigenter etter Ingmar Fottland har vært Thorleif Hauso, Bjarne Dankel, Ivar Torvanger, Nils Ose, Helge Hamsaas, Leif Barmen, Harald Eikaas, Bård Dahle, Rune Bergmann, Øystein Salhus og Øyvind Johan Eiksund. Nåværende dirigent er Øyvind Granden Berg.

Eksterne lenker
---------------

Offisielt nettsted for Symfoniorkesteret ved Høgskulen i Volda
**Ålesund Kammerensemble** var et prosjektokester som ble etablert i Ålesund i 1982 av kulturskolelærer **Arne Sæther** (født 1942) som et ledd i arbeidet med å utvikle en forestilling basert på Hartvig Kirans visesyklus om *Ola Skutvik & Mariann*. Sæther engasjerte Henning Sommerro til å arrangere visene, som hadde både tekst og melodi fra Kirans hånd. Orkesteret ble deretter etablert *ad hoc*, med en besetning av erfarne musikere fra Ålesund og området rundt. 

Sammen med Lars Klevstrand og Hege Tunaal mottok de Spellemannprisen 1983 i klassen visesang for dobbelalbumet *Hartvig Kirans viser – Historia om Ola Skutvik & Mariann*.

Orkesteret turnerte lenge med forestillingen, og en versjon av den ble vist på NRK Fjernsyn 26. desember 1985. Den gang med Per Oddvar Hildre i rollen som Ola Skutvik. 

Sæther var kulturskolelærer i Ålesund 1972-2004, og brukte orkesteret i flere ulike prosjekter og oppsetninger. Orkesteret har også opptrådt under andre navn, som *Lillesand Kammeremsemble*. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Den kommunale kinoen, som opprinnelig var eiet og drevet av private, er et populært kulturtilbud. *Kinematografen* kom til byen allerede sent på 1800-tallet, først med omreisende filmfremvisere og deretter permanent.  
Fotograf: Commons-bruker *Basketbread*
Vefsn biblioteks hovedavdeling i Mosjøen.  
Fotograf: Commons-bruker *Basketbread*
Del av kunstverket *Tre Éldar* i Elveparken.  
Fotograf: Commons-bruker *Basketbread*
**Kultur i Mosjøen** omfatter blant annet musikk, kunst og litteratur. Mosjøen har et bredt kulturliv, særlig innenfor kunsthåndverk og musikk. I byen arrangeres blant annet Toppen Internasjonale Sommermusikkskole. Helgeland Sinfonietta og distriktsmusikerne i Vefsn-ensemblet er viktige pådrivere. Flere landskjente kulturpersoner er fra byen, blant andre komponisten David Monrad Johansen, malerbrødrene Thorolf og Othar Holmboe og forfatteren Andreas Haukland.

Musikk
------

Distriktsmusikerne i Vefsn-ensemblet, samt ansatte ved Musikklinja ved Mosjøen videregående skole, er viktige pådrivere innenfor musikklivet. Hver sommer arrangeres også Toppen Internasjonale Sommermusikkskole av Vefsn Unge Strykere, som på kort tid er vokst til å bli et ledende sommersymfonikurs for unge musikere fra hele landet.

Familien Wika er pådrivere for og utøvere i musikklivet.

Komponisten David Monrad Johansen (1888–1974) var tilknyttet byen.

Litteratur
----------

Forfatteren Andreas Haukland (1873–1933) var tilknyttet byen.

Kunst
-----

Mosjøen ved Vefsn kommune er med i samarbeidet Skulpturlandskap Nordland, og Mosjøens bidrag er kunstverket Tre Éldar, som står i Elveparken.

Malerbrødrene Thorolf Holmboe (1866–1935) og Othar Holmboe (1868–1928) var tilknyttet byen

Kunsthåndverk
-------------

Mosjøen har en rekke små verksteder som fremstiller kunsthåndverk, blant annet glass, sebe og malerier. Mange av disse ligger i Sjøgata.

Arrangementer
-------------

### Tiendebytte

Tiendebytte arrangeres i september hvert år.

Tiendebytte har dype historiske røtter tilbake til tiden da folk samlet seg på marked for blant annet å bytte varer, å betale tiende tyil kirken og å komme sammen i festlige lag.

### Hanedagene

Hanedagene arrangeres i juni hvert år og byr på langåpne forretninger, musikkarrangementer og ikke minst Kippermocupen.

### Lydiadagen

I samspill mellom kultur og næringsliv arrangeres hvert år Lydiadagen.no Arkivert 15. januar 2013 hos Wayback Machine. som er et lokalt forankret samarbeidsarrangement med blant annet kjente foredragsholdere. Arrangementet har fått sitt navn etter kioskinnehaveren og den kjente bykvinnen Lydia Olsrud, som opp til høy alder alene drev sin kiosk i Strandgata.

### Galleria Kunstfestival

Galleria Kunstfestival er et nytt arrangement hvor såkalte amatørkunstnere stiller ut kunst både utendørs og i husene i Sjøgata.

Arrangementet ble opprettet delvis som et lavterskelalternativ til mer konservative Mosjøen kunstforening.

### Kulturverkstedet

Kulturverkstedet er et kulturelt samlingssted. Det holdes ofte konserter og lunsjkonserter.

| * v
* d
* r
Mosjøen |
| --- |
| 
* Politikk
* Næringsliv
* Industri
* Idrett og friluftsliv
* Kultur
* Arkitektur

 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Nordland Janitsjar** (**NoJa**) (tidligere **Nordland Kretskorps**) er et norsk janitsjarkorps som består av musikanter i alderen 11–19 år. Nordland Janitsjar er Norges Musikkorps Forbunds tilbud for de flinkeste korpsmusikantene fra Nordland fylke i den aktuelle aldersgruppa.

Nordland Janitsjar drives ved at det arrangeres fire til fem helgesamlinger i året. Korpset drives av en ansatt produsent og fra 2010 er Irene Anda dirigent for korpset.

Korpset ga i 2005 ut et album som var spilt inn i Fauske kino i 2004.

Historikk
---------

Korpset har røtter tilbake til 1981, da Helgeland Kretskorps ble stiftet. Noen år senere ble også Salten Kretskorps stiftet. Disse ble senere slått sammen til Nordland Kretskorps i 1997, etter at Helgeland og Salten kretser av NMF var blitt slått sammen et par år tidligere. I 2011 ble korpsets navn vedtatt endret til Nordland Janitsjar.

Dirigenter Nordland Janitsjar
-----------------------------

* 1997–2001: Tor Halvard Nilsen
* 2001–2006: Geir Davidsen
* 2006–2008: Bjørn Breistein
* 2008–2010: Morten Fagerjord
* 2010–: Irene Anda

Nordland Janitsjar med dirigent Irene Anda
**Bodø Jazz Open** er en årlig jazzfestival som blir arrangert i Bodø i begynnelsen av februar.

Arrangørenes mål med festivalen er å «føre sammen lokal, nasjonal og internasjonale utøvere for unike konsert- og musikkopplevelser».

Historie
--------

Festivalen ble etablert i 2010 av Jan Gunnar Hoff, Tore Johansen og Erik Johansen. Arbeidstittelen til Bodø Jazz Open var først Bodø Internasjonale jazzfestival, deretter Bodø Jazzfest, og på høsten 2010 kom forslaget om Bodø Jazz Open. «Open» skal vise til at festivalen vil være åpen for alle rytmiske sjangre og uttrykk. 

Bodø Jazz Open ble første gang arrangert i januar 2011, og var en markering av 90 år med jazz i Bodø; byens første jazzband ble dannet i 1921.

Foto: Henrik Dvergsdal

Referanser
----------

1. 1 2  «Historikk». *Bodo Jazz Open* **(norsk)**. Besøkt 6. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Bodø Jazz Open
* Juliane Haug Ida Mari Gundersen Silje Marken Søgård Yaqin Kullab: *Bodø Jazz Open - Kun for jazzintresserte*? Rapport fra kvantitativ undersøkelse, 2013, Universitetet i Nordland
**Bodø Sinfonietta** (etablert i januar 1999) 
er et norsk orkester basert i Bodø, bestående av drøyt ti lokale musikere innen klassisk musikk. Sinfoniettaen debuterte på Iliosfestivalen i år 2000, og var i 2003 bidragsyter til «Komponistmøte Nordkalotten». De samarbeidet i 2005 med Madrugada og Erlend Skomsvoll om 
bestillingsverk til Nordland Musikkfestuke, noe som
også ga plateutgivelse.
Jevnlig er de arrangør av «Kammerfredag» i hjembyen, der de i 2006
blant annet feiret komponisten Sigmund Lillebjerka. I 2006 og 2007 var de
deltakere på Ultimafestivalen. Fra oktober 2009 ble de en del av Nordnorsk Opera og Symfoniorkester.

I 2009 bestod Bodø Sinfonietta av
Sveinung Lillebjerka, konsertmester og kunstnerisk leder;
Kristin Alsos Strand, cello;
Ellen Marianne Jenssen, fløyte;
Elisabeth Kristensen Eide, fløyte;
Turid Hjortdahl, obo;
Martin Andersson, klarinett;
Gunhild Pedersen, klarinett (vikar);
Knut Thorbjørnsen, fagott;
Heidi Sivertsen, valthorn;
Øystein Felberg, trompet;
Rasmus Henriksen, trombone;
Marie Stokke, piano.

Utgivelser
----------

* *Singing Landscape*, med verker av Torstein Aagård Nilsen fra Kabelvåg, Euridice (CD, 2003)
* *Live* med Madrugada (2005)
* *Works by Sigmund Lillebjerka* (2006)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bodø Sinfonietta på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Bodø Sinfonietta på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (no) bodo-sinfonietta.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Feedback*** er ei fanzine/musikkavis utgitt i regi av X Rockeklubb og elever ved Medier og Kommunikasjon på Bodin videregående skole.

Historie
--------

Startet som fanzine/musikkavis for Bodø rockeklubb på 1990-tallet. Her ble det lokale musikkmiljøet beskrevet og kommende artister omtalt. Det kom i alt 8 nummer av Feedback i regi av Bodø Rockeklubb.

Etter å ha vært nedlagt noen år overtok X Rockeklubb ansvaret for Feedback og revitaliserte det med helt ny journalistisk vinkling og design. Første nummer fra X Rockeklubb kom ut i april 2007. Feedback ble relansert av Thomas Litangen, Svein Harald Skjerstad og Audun Selnes. 

Feedback skriver om aktuelle nyheter og musikalske begivenheter som skjer innad musikkmiljøet i Bodø. Feedback inneholder også som regel et intervju eller to. Gjesteskribenter har vært Bodø-musikkentusiaster som Kristoffer Unstad, Fredrik Bakkemo, Tore Stemland, Bjørn Jervås, Jørgen Nordeng og Tarjei Nordeng. Magasinet kommer ut annen hver måned og selges for en billig penge.

Eksterne lenker
---------------

* Feedbackzine.com – Offisiell hjemmeside
* xrk.no/feedback[*død lenke*] – Informasjon på X Rockeklubb sin side
**Nest** er en norsk jazzduo bestående av sangeren Anita Cecilie Johnsen (født 12. september 1978) og gitaristen John-Kåre Hansen (født 11. juli 1978). Duoen, som opprinnelig kommer fra Alta, startet i 1994]. 

Nest skriver egne komposisjoner og tekster. I 2009 ga de ut sitt debutalbum *Calling Home*. Nest har base i Bodø, og turnerer over hele landet. De figurerer i forskjellige formater som duo, trio-, kvartett- og kvintett.

I 2011 utga de plata *Aurora* med fullt band og gjestemusikere: Tore Johansen (trompet), Petter Carlsen (vokal) og Geir Tømmerberg (trekkspill). I tillegg medvirker en strykekvartett.

I den faste kvartetten medvirker Roger Johansen (trommer) og Kjell Joar Petersen-Øverleir (kontrabass).

Diskografi
----------

* 2009 – *Calling Home* (*Ponca Jazz Records*, PJR1015)
* 2011 – *Aurora* (Ponca Jazz Records, PJRCD 1019)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nest på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Nest på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* 
* (en) Nest på MySpace
* Video: Nest og Link - «Make this moment last» på YouTube
* Video: Nest - «Wishes» på YouTube

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Hans Olav** (født 12. mai 1903 i Flekkefjord, død 10. desember 1965 i Oslo) var en norsk pressemann, diplomat og ambassadør.

Etter examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1922 reiste han til USA i 1924 for å virke som korrekturleser for N. A. Rygg ved Nordisk Tidende i Brooklyn, der han var redaktør fra 1929 til 1940. Underveis studerte han ved Columbia University 1925–1927. Sammen med Jens Schive (1900–1962) i Norsk Telegrambyrå skrev Hans Olav bok om da Kronprins Olav (1903–1991) og Kronprinsesse Märtha (1901–1954) reiste i USA. Den 8. april 1940 ble han utnevnt til Norges presseutsending og ledet den norske informasjonstjenesten frem til 1945, da han ble presseråd ved Norges ambassade i Washington. Etter noen år returnerte han til Oslo og overtok i 1948 efter Jens Schive som sjef for pressekontoret i Utenriksdepartementet. Han var ambassadør ved Norges ambassade i Helsingfors før han i 1958 ble Norges ambassadør i New Delhi. Etter oppholdet i India gikk Olav fra 1964 til sist inn som Norges ambassadør i Beograd.

Han mottok St. Olavs Orden i 1939. og var sønn av postansatt Hans Tobias Tønnessen (1875) og Olga Kristine Iversen (1873), og giftet seg i 1927 med Aase Anne Pedersen (1905).

Bibliografi
-----------

* Jens Schive og Hans Olav (1939). *Med Kronprinsparet for Norge USA. 70 dagers ferd gjennom stjernebannerets land*. Aschehoug.

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad: "Familienytt", 11. mai 1953 s.2.
2. ↑  Han hadde først skrevet reisebrev til norske aviser fra steder som Marokko og Sør-Amerika, før han altså fikk jobben i Brooklyn. Dette fremgår av *Hans Olav fyller 50 år. Messesjefen fra Flekkefjord som ble pressesjef i UD* av Tom Collins, på trykk i VG den 9. mai 1953.
3. ↑  Hans stemme fra 1941 ligger online i Nasjonalbiblioteket, i lydklippene med tittel «Presseattaché Hans Olav: Norge under okkupasjonen. Uttalelser i amerikansk presse»: 19. februar 1941 (varighet 10:43 minutter) og 12. mars, 1941 (varighet 11:05 minutter).
4. ↑  *Hans Olav død* i VG den 13. desember 1965.
5. ↑  Omtale i Hvem er Hvem 1948.

Portal: Andre verdenskrig
***Heterrhachispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En ganske liten (2,9 - 3,5 millimeter), avlang, gul bladbille med mørke tegninger. Hodet er nokså stort, antennene så lange som hode + pronotum og 6-leddete. Pronotum er kvadratisk, tett og nokså fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med 10 punktrader av grove punkter, med fire opphøyde lengderibber (to runde og to skarpe). Beina er korte og kraftige.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på enfrøbladete planter og eter fra dem. Vertsplanten til denne arten er ukjent.

Utbredelse
----------

Arten lever i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Coelaenomenoderini** Weise, 1911
						* slekten ***Heterrhachispa*** Gressitt, 1957
							+ *Heterrhachispa kurandae* Gressitt, 1957

Litteratur
----------

* Hispines of the world - *Heterrhachispa*
* *Heterrhachispa* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Heterrhachispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Heterrhachispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Heterrhachispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Willy Rudi Greiner** (født 14. juni 1919 i Oslo, død 25. februar 1980) var en norsk industrileder og politiker (H).

Han hadde examen artium fra 1939, handelsgymnasium fra 1940, shippingskole fra 1942 og 4 års pianostudier ved Nils Larsens Klaverskole. Han var assistent i Norsk Varekrigsforsikring A/S 1940–1943, direktørsekretær i Herøya Elektrokjemiske Fabrikker A/S 1943–1952, finanssekretær og senere avdelingssjef i Norsk Hydro fra 1952, direktørsekretær i Skafså kraftverk A/S fra 1948 og direktørsekretær i Røldal-Suldal Kraft A/S fra 1963. Greiner var dessuten styremedlem i Asker og Bærum Kraftselskap fra 1964, styremedlem i Bærums Sparebank fra 1971, formann i representantskapet i Sonja Henies og Niels Onstads stiftelse fra 1969 og medlem av representantskapet i Opplandskraft fra 1970.

Greiner hadde forskjellige tillitsverv i Oslo Unge Høyre og Oslo Høyre 1938–1950. Utover dette var han styremedlem i Oslo Konservative Klubb 1954–1959, medlem av Bærum kommunestyre fra 1960, medlem av Bærum formannskap fra 1964, ordfører 1968–1978, medlem av Akershus fylkesting fra 1963 og medlem av Akershus fylkesutvalg 1968–1971. Greiner trakk seg som ordfører av helsemessige årsaker i 1978.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Willy Rudi Greiner, født Oslo, (14.juni 1919 - 25.februar 1980).», besøkt 8. januar 2022[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Bjørn Steenstrup (1973). «Greiner, Willy Rudi». *Hvem er Hvem?*: 186.
3. ↑  «Greiner, Willy». *Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon*. [*død lenke*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Johs. Haugerud** | **Bærums ordfører**(1968–1978) | Etterfølger:**Halvor Stenstadvold** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** VIAF
 |
**Aivar Rehemaa** (født 28. september 1982) er en estisk tidligere langrennsløper. 

Rehemaa kommer fra en langrennsfamilie. Tanten Rutt Šmigun er en tidligere langrennsløper, og mor til den internasjonale stjernen Kristina Šmigun-Vähi og den tidligere juniorverdensmesteren Katrin Šmigun. Rehemaa blir trent av sin onkel, den dobbelte juniorverdensmesteren fra 1972, Anatoli Šmigun. 

Under junior-VM 2002 i Schonach stod Rehemaa for en stor overraskelse. På 30 km klassisk fellesstart greide han å løsrive seg fra konkurrentene flere kilometer før mål, og vant med over 20 sekunders forsprang. Det var den første juniortittelen en estisk herreløper hadde vunnet. Han deltok også på 10 km fristil, der han ble nummer 27.

Rehemaa fikk sin debut i verdenscupen i februar 2001 i Otepää, der han ble nr. 61 av 65 deltakere. Fra sesongen 2002/03 deltok han regelmessig i verdenscuprenn, og i januar 2003 tok han sine første poeng ved å bli nr. 27 på 30 km klassisk fellesstart i Otepää. To uker senere ble han nr. 24, igjen i klassisk fellesstart. Disse resultatene gjorde at han ble tatt ut til VM 2003 i Val di Fiemme. Der ble han nr. 19 på den klassiske tremila, som ble arrangert med fellesstart. På sprintdistansen, som ble arrangert i fristil, ble han nr. 41, og på jaktstarten ble han nr. 42. Han gikk også for det estiske stafettlaget, som ble nummer 8. 

I de påfølgende år stagnerte Rehemaas utvikling, og bare sjelden greide han å ta et og annet verdenscuppoeng. Han ble likevel tatt ut til OL 2006 i Torino. Der ble hans beste resultat en 32.-plass i jaktstarten. Den samme plasseringen fikk han under VM 2007 i Sapporo på 50 km klassisk. 

Først i sesongen 2007/08 stabiliserte han prestasjonene på et høyere nivå, og plukket jevnlig verdenscuppoeng. Hans hittil beste resultat i et verdenscuprenn er fjerdeplassen i prologen på Tour de Ski 2008/09, der han var tre tidels sekund for sent ute til å ta tredjeplassen (som gikk til Petter Northug).

Referanser
----------

1. ↑   Eesti spordi biograafiline leksikon, ESBL athlete ID Aivar\_Rehemaa, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aivar Rehemaa – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Aivar Rehemaa – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aivar Rehemaa – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
***Innsirkling*** er en roman av den norske forfatteren Carl Frode Tiller. Bokas målform er nynorsk, og den er gitt ut på Aschehoug forlag i 2007. *Innsirkling* ble belønnet med Brageprisen, og ble også nominert til Nordisk råds litteraturpris. 28. september 2009 fikk Tiller som første nordmann EUs litteraturpris for romanen.

Sammendrag
----------

I den grad det er mulig eller meningsfylt å gi et resymé av et såpass sammensatt verk som *Innsirkling*, vil det se omtrent slik ut: Bokas hovedperson, David, har mista hukommelsen. Gjennom en avisannonse, med fotografi, oppfordres de som kjenner ham til å ta kontakt via brev, for å fortelle ham hvem han *var* (slik at han skal kunne finne ut hvem han *er*). To venner fra ungdomstiden og Davids stefar, svarer på annonsen. Dermed blir David på mange måter en fraværende hovedperson gjennom hele romanen; han opptrer og fremstilles utelukkende via de andres brev og fortellinger. Fortiden og episodene som rulles opp, utspiller seg i Namsos-traktene på 1980-tallet.

Noen tematiske aspekter
-----------------------

Brevene er et forsøk på å konstruere skikkelsen «David». Det å bygge identitet, og *fortellingens* funksjon når identitet konstrueres, blir dermed et fremtredende aspekt ved *Innsirkling*. På den måten blir også «det å fortelle» et tema – boka har med andre ord et tydelig metafiktivt nivå. Et annet tema som kan sies å dominere i romanen, er fraværet av farsskikkelser. Omtrent alle karakterene som opptrer i romanen har mistet sin far, og de som ikke har mistet faren har til gjengjeld et heller problematisk forhold til ham.

Oppfølgere
----------

I 2010 ga Tiller ut en frittstående oppfølger til *Innsirkling*, med tittelen *Innsirkling 2*. I 2014 ga Tiller ut enda en oppfølger med tittelen *Innsirkling 3*.

Kritikker
---------

* Anmeldelse på NRKs nettsider, publisert 8. oktober 2007
* Anmeldelse på Dagsavisens nettsider, publisert 20. november 2007
* Anmeldelse på Dag og Tids nettsider, publisert 16. november 2007
* Anmeldelse på Bergens Tidendes nettsider, publisert 5. november 2007
* Anmeldelse på Aftenpostens nettsider, publisert 30. september 2007
* Anmeldelse på Dagbladets nettsider, publisert 8. oktober 2007

Referanser
----------

1. ↑  Twelve European Authors receive The European Union Prize for Literature

Eksterne lenker
---------------

* TV-intervju med Tiller, fra NRK Trøndelag[*død lenke*]
* Tiller mottar Trondheim kommunes arbeidsstipend, fra Adresseavisas nettsider Arkivert 7. januar 2014 hos Wayback Machine.
* Tiller tildeles Brageprisen 2007 for Innsirkling, fra Dagsavisens nettsider
* Tiller tildeles Brageprisen 2007 for Innsirkling, fra Vårt Lands nettsider[*død lenke*]
* Tiller tildeles Brageprisen 2007 for Innsirkling, fra Adresseavisas nettsider Arkivert 7. januar 2014 hos Wayback Machine.
* Innsirkling nomineres til Nordisk råds litteraturpris, fra Dagsavisens nettsider
* Innsirkling nomineres til Nordisk råds litteraturpris, fra Dagbladets nettsider
**NHO Reiseliv** NHO Reiseliv er en landsforening i NHO. Den har nærmere 3000 medlemsbedrifter og er den største arbeidsgiver- og næringsorganisasjonen for reiselivet i Norge.

Medlemsbedriftene er alt fra små familieeide bedrifter til multinasjonale selskaper, og de representerer overnatting, servering, kultur, idrett, destinasjonsselskaper, bilutleie og opplevelsesbedrifter. Administrerende direktør er Kristin Krohn Devold. President er Mona Saab. NHO Reiselivs organisasjon har et hovedstyre og syv regionale styrer. 

NHO Reiseliv Innkjøpskjeden er en profiluavhengig innkjøpsorganisasjon for bedrifter innen overnattings- og servicenæringen.

NHO Reiseliv har som formål å ivareta medlemsbedriftenes felles interesser og arbeide for at de får rammebetingelser, arbeidsvilkår og forretningsavtaler som styrker deres konkurransedyktighet og lønnsomhet, og som gir gode og sikre arbeidsplasser. Landsforeningen skal fremme kontakt og samarbeid mellom medlemsbedriftene og mellom alle som er ansatt i bedriftene og deres organisasjoner.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) NHO Reiseliv på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) NHO Reiseliv på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) NHO Reiseliv på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) NHO Reiseliv på LinkedIn Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Næringslivets Hovedorganisasjon |
| --- |
| 
* Abelia
* Byggenæringens Landsforening
* Fornybar Norge
* Mediebedriftenes Landsforening
* Nelfo
* NHO Geneo
* NHO Logistikk og Transport
* NHO Luftfart
* NHO Mat og Drikke
* NHO Reiseliv
* NHO Service og Handel
* NHO Sjøfart
* NHO Transport
* Norges Bilbransjeforbund
* Norsk Industri
* Offshore Norge
* Sjømat Norge

 |
**Show Chow** er en gruppe artister fra Egersund, Rogaland, som driver med musikk og revy. Gruppen består av Arnt Olav Klippenberg, Øystein Ellingsen, Sven Arne Petersson og Jan Ivar Peterson. Mange andre har vært innom gruppen i løpet av årene den har eksistert. Gruppen startet opp i 1981. De har gitt ut en rekke CD-er og de har satt opp en rekke revyer og kabareter i Egersund og Rogaland forøvrig.

De skriver musikken selv og sangene har til tider vært mye å høre på radio. Flere av sangene har lokalt innhold. Tekstene er stort sett skrevet av Arnt Olav Klippenberg mens musikken er det Øystein Ellingsen som står for.

Show Chow startet med sin første forestilling i den lokale kinoen tirsdag 11. august 1981. De forteller at de på forhånd fikk klar beskjed om at dette ikke ville gå noe bra siden folk i Egersund ikke gikk ut på kultur på den tida. Til deres egen og andre overraskelse ble forestillingen utsolgt og to uker senere leide de kinoen igjen. Resten er historie.

I 2005 fikk gruppa Eigersund kommunes kulturpris. På det tidspunktet hadde de holdt sammen i 24 år.

Show Chow har stadig store prosjekter på gang. I 2007 hadde de suksess med revyen *Okkahoma* og i 2008 har de spilt 29 utsolgte forestillinger av revyen *Egersund 2000 å okka*, som prøver å pirke i Stavanger 2008, kulturbyåret.

I 2008 ble Show Chow utnevnt til «Årets Dalbuer» av avisen *Dalane Tidende*. 

Show Chows *Beste sanger*, som kom ut i 2005, solgte bra i Sør-Rogaland. Da gruppa avsluttet jubileumsåret med konsert i romjula 2006, var allsangfaktoren høy. Selv folk som ikke var født da gruppa ble dannet, kunne sangene.

Diskografi
----------

* 1984: *Fram og tebage e liga langt* (utgitt på LP)
* 1991: *Løslatt på prøve*
* 2000: *Pophumor*
* 2004: *Fire fra Show Chow – «Jul ved havet – Julebyen»*
* 2005: *1.ut øve sonne* (sanger fra 1981 til 2005)
* 2008: *Tog te byen/Cruise/Europa danser/Spelemannsprisen*

Referanser
----------

1. ↑  Dalane Tidene - – Overraskende og kjekt!»" Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Show Chow på Discogs Rediger på Wikidata
* (no) Arnt Olav Klippenberg
* (no) Øystein Ellingsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Musikkorpset Gjallarhorn** er et amatørkorps som ble stiftet i 28. august 1948 i Stavanger.

Uoffisielt ble korpset stiftet under andre verdenskrig, da en gruppe ungdommer kom sammen for å vedlikeholde sine musikalske kunnskaper i de hardere tider. Den lille gjengen krympet til en gruppe på ni venner, da flere falt av og ble vervet inn i andre musikkorps. De ni gjenstående var Aksel J. Gilje, Erik Wold, Dagfinn Viste, Paul Larsen, Magne Mæland, Arne Torgersen, Ole Braadland og Åge Berg Torgersen. Den 28. august 1948 ble korpset offisielt grunnlagt, og korpsets formann ble valgt til Erik Wold.

Dirigent og initiativtaker på denne tiden var Aksel Johan Gilje, som fortsatte i denne stillingen i hele 37 år. Aksel er blitt tatt opp som æresmedlem i Musikkorpset Gjallarhorn. Etter at Aksel Johan gikk av som dirigent tok hans sønn, Rolf Aksel Gilje, opp denne jobben, og fortsatte frem til 2004, da Espen Westbye, en av Norges ledende trompetister, tok over.

Øvingslokale frem til 1967 var Lervik Bedehus i Ryfylkegaten. Da huset ble solgt byttet de øvingslokale til Nylund Skole, og deretter til Kampen skole, da Aksel Johan Gilje tok over som dirigent for Kampen Skolekorps. Korpset brukte også Totalen i Stavanger som øvingslokale i tre år, men øver for tiden i samme øvingslokale som Stavanger Brass band på Åsen.

Musikkorpset Gjallarhorn har deltatt i en rekke brassbandkonkurranser.

Meritter
--------

| Mesterskap | År | Plassering | Dirigent |
| --- | --- | --- | --- |
| Silkeblæs, Danmark | 2015 | 1. plass
 | Selmer Simonsen |
| NM for brassband, 2. divisjon | 2015 | 1. plass
 | Jacob Vilhelm Larsen |
| SIDDIS Brass, 2. divisjon | 2009 | 1.-plass | Espen Westbye |
| NM for brassband, 3. divisjon | 2007 | 1.-plass | Espen Westbye |
| NM for brassband, 2. divisjon | 1996 | 1.-plass | Kjell Larsen |
| NM for brassband, 1. divisjon | 1989 | 1.-plass | Rolf Aksel Gilje |
| NM for brassband, 2. divisjon | 1980 | 1.-plass | Aksel Johan Gilje |
| SIDDIS Brass, 1. divisjon | 1991 | 1.-plass | Rolf Aksel Gilje |

Referanser
----------

1. ↑  brreg.noNøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. januar 2008. Besøkt 3. mai 2009.
3. ↑  brassbandresults.co.uk Historikk

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted