recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Derventa** (serbisk: Дервента) er en by og kommune med ca. 30 000 innbyggere i Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina. Kommunen ligger nord i delstaten og grenser til elven Sava, på dennes høyre side. På motsatt side av Sava er Kroatia.

Kommunen omfatter tilsammen 57 tettsteder som er sammenslått i 30 bygder (*mjesne zajednice*): Agići, Begluci, Bijelo Brdo, Bosanski Dubočac, Brezici, Bukovac, Bukovica Mala, Bukovica Velika, Bunar, Cerani, Crnča, Dažnica, Derventa, Donja Bišnja, Donja Lupljanica, Donji Detlak, Donji Višnjik, Drijen, Gornja Bišnja, Gornja Lupljanica, Gornji Božinci, Gornji Detlak, Gornji Višnjik, Gradac, Gradina, Kalenderovci Donji, Kalenderovci Gornji, Kostreš, Kovačevci, Kulina, Kuljenovci, Derventski Lug, Lužani, Lužani Bosanski, Lužani Novi, Mala Sočanica, Mišinci, Miškovci, Modran, Osinja, Osojci, Pjevalovac, Pojezna, Poljari, Polje, Rapćani, Stanići, Šušnjari, Tetima, Trstenci, Tunjestala, Velika, Velika Sočanica, Vrhovi, Zelenike, Žeravac und Živinice.

Referanser
----------

1. ↑  «Foreløpige resultater av folketellingen i 2013» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 23. november 2018. Besøkt 7. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Derventa Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
Eksempel på en persons utstyr som bæres med undervegs i det daglige liv.
**Daglig bæring** (engelsk: *everyday carry*, **EDC**) er et begrep brukt innen egenberedskap som omfatter utvalgt utstyr som man har med seg undervegs i det daglige liv for å være forberedt dersom man skulle komme ut for hverdagslige problemer eller noe uforutsett, inkludert mulige krisesituasjoner.

Utstyret bæres gjerne med seg konsekvent rundtom hver dag, og er valgt ut gjennom nøye planlegging slik at man slipper å bruke tid på dette i det daglige liv. Utvalgt utstyr kan variere fra person til person, og kan avhenge av faktorer som livsstil, klima eller trusselbilde. Eksempler på vanlig utstyr er lommebok, nøkkelring, telefon, fluktsekk, lommekniv, lommelykt, nødhammer, multiverktøy, notatblokk og penn.

Utstyr for daglig bæring bæres ofte i lommer på bekledning, eller eventuelt i en rumpetaske, veske, liten dagssekk, eller lignende. Solbriller, armbånd og spesielle sko kan også noen ganger regnes som en del av et gjennomtenkt EDC-opplegg. Optimering av utstyr for daglig bæring har utviklet seg til en subkultur på internett.

Se også
-------

* Fluktsekk
* Egenberedskap

Referanser
----------

1. ↑  Wright, Steven T. «Meet the men obsessed with carrying all the right stuff». Besøkt 25. juli 2019.
**Derrick Sherwin** (født 16. april 1936, død 29. oktober 2018) var en britisk produsent, forfatter og skuespiller.

Han er kjent som manusredigerer (1968–69) og produsent (1969–1970) for *Doctor Who*. Han var manusredigerer på serien fra historien *The Web of Fear* til *The Mind Robber*. På sistnevnte skrev han også den første episoden, som er ansett som en av de mer nyskapende i seriens historie.[] Han skrev også manuset til historien *The Invasion*, som introduserte United Nations Intelligence Taskforce (UNIT). Den var basert på et utkast av Kit Pedler.

I 1968/1969 fikk Sherwin en større rolle innen produksjonen av serien og han var uoffisielt assisterende produsent på resten av seriens sjette sesong. Terrance Dicks tok da over rollen som manusredigerer. På historien *The Space Pirates* jobbet Sherwin igjen som manusredigerer fordi Dicks var opptatt med å skrive neste historie, *The War Games*. Sherwin tok deretter over som produsent for serien etter Peter Bryant i 1969 og han produserte *The War Games*, hyrte Jon Pertwee som den tredje Doktoren etter at Patrick Troughton sluttet og produserte hans første historie, *Spearhead from Space*. I sistnevnte historie hadde Sherwin en liten rolle som vakt på en parkeringsplass etter at han sparket skuespilleren som opprinnelig fikk rollen fordi han ikke klarte å spille den.

Etter *Doctor Who* var Sherwin produsent for *Paul Temple*, *The Man Outside* (1972), *Ski-Boy* (1973) og *The Persils of Pendragon* (1974).

Referanser
----------

1. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 139285652, besøkt 30. mai 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Derrick Sherwin på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** MusicBrainz
 |

Portal: Litteratur
**Daglig leder** er i norsk rett betegnelsen på den personen som har ansvaret for den daglige ledelsen av et selskap. Dette kan være et aksjeselskap, et enkeltpersonforetak, en forening eller en rekke andre organisasjonsformer. Daglig leder er i sitt arbeid underlagt styret og generalforsamlingen/selskapsmøtet, og er bundet av de pålegg disse gir. I enkeltmannsforetak fungerer daglig leder også som styre.

I tillegg til å være arbeidstaker er daglig leder også et **selskapsorgan**, det vil si at han har rettigheter og plikter som følger av selskapslovgivningen. Den sentrale delen av daglig leders stilling er å utøve den daglige ledelse. Dette er i utgangspunktet alle mulige saker som er av relevant interesse for selskapets forretninger. En grense går imidlertid vanligvis ved saker som er av «uvanlig art eller stor betydning», typisk vesentlige investeringer, kjøp og salg av fast eiendom og så videre I slike tilfeller er det i utgangspunktet styret som har myndigheten. Ofte er det imidlertid praktisk at daglig leder kan gis myndighet også i slike saker, for å spare styret for arbeid. Dette kan løses ved at daglig leder gis firmategningsrett eller tildeles prokura.

I tillegg til utøvelse av den daglige ledelsen er det også andre regler som har betydning for daglig leders forhold. Den mest utførlige reguleringen finner man for (allmenn)aksjeselskaper. Daglig leder har blant annet rett til å være til stede under generalforsamlingen og gi sin mening om de sakene som er til behandling. På den annen side har han plikt til å avgi rapport til styret om selskapets virksomhet, stilling og resultatutvikling, og ansvar for at selskapets regnskap er lovmessig og at selskapets formuesforvaltning er ordnet på en betryggende måte.

Daglig leder tituleres ofte administrerende direktør, forkortet *adm.dir. Overdirektør* og *førstedirektør* (ikke i moderne bruk) og *generaldirektør* (sjeldnere brukt i dag) er tilsvarende betegnelser. I medlemsorganisasjoner har daglig leder ofte tittelen generalsekretær. Daglig leder kan også ha en rekke andre titler. Selskapsrettlig har denne personen likevel rollen som *daglig leder*, uavhengig av hvilken stillingstittel selskapet bruker.

På andre språk
--------------

På britisk engelsk er *managing director* (MD) den vanlige tittelen på en daglig leder. På amerikansk engelsk er *chief executive officer* (CEO, administrerende direktør) den vanlige betegnelsen, men i ideelle organisasjoner bruker man ofte *executive director* i stedet. Man finner også tittelen *director-general* (eller *director general*) brukt i visse typer organisasjoner, blant annet i statsetater, internasjonale organisasjoner og en del ideelle organisasjoner.

Se også
-------

* Generalsekretær

Referanser
----------

1. ↑  «Lov om ansvarlige selskaper og kommandittselskaper (Selskapsloven) - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 21. oktober 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Chaske Spencer** (født 9. mars 1975 i Talequah i Oklahoma) er en amerikansk skuespiller av indiansk opphav.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Spencer ble født i Tahlequah i Oklahoma og vokste opp i Montana, Kooskie, Lapwai og Lewiston i Idaho. Han har Sioux, Nez Perce, Cherokee, Creek, fransk og nederlandsk avstamning. Han har to yngre søstre. Han tok eksamen ved Clearwater Valley High School i 1994 hvor han da het «James Spencer». I tenårene deltok han som skuespiller ved Lewiston Civic Theater. Spencer gikk på college ved Lewis Clark State College i et år før han droppet ut for å satse på en skuespillerkarriere.

### Filmkarriere

Hans første filmrolle var i 2002 med *Skins* som hadde lokalisering i fiktive indianerreservatet Beaver Creek, og hvor han framstilte tenåringen «Rudy».
I 2009 spilte Spencer varulven «Sam Uley» i *New Moon*, basert på Stephenie Meyers roman med samme navn. I filmen *Eclipse* (2010) gjentok han denne rollen.

Referanser
----------

1. ↑  «Interview with a New Moon Werewolf» Arkivert 7. juli 2011 hos Wayback Machine. *BettyConfidential.com*
2. ↑  Eternal Twilight 10

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chaske Spencer på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Chaske Spencer i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Chaske Spencer på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Chaske Spencer på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Chaske Spencer hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Intervju med Chaske Spencer, *MIPtalk.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Kreis Marienberg** var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Karl-Marx-Stadt i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Marienberg. Kretsen hadde sin opprinnelse i Amtshauptmannschaft Marienberg i kongeriket Sachsen, som i 1939 ble erstattet av Landkreis Marienberg. I 1952 ble den nye Kreis Marienberg opprettet ved at dens nordligste del ble overført til Kreis Zschopau.

Kretsen befant seg i den midterste delen av Erzgebirge og i den sørlige delen av Bezirk Karl-Marx-Stadt. I sørvest grenset den mot Kreis Annaberg, i sør mot Tsjekkoslovakia, i øst mot Kreis Brand-Erbisdorf, i nord mot Kreis Flöha og i nordvest mot Kreis Zschopau. Med sine rundt 62.000 innbyggere representerte den det gjennomsnittlige folketallet i kretsene i DDR.

Etter oppløsningen av DDR fortsatte kretsen å eksistere fra 1990 til 1994 som **Landkreis Marienberg** innenfor Fristaten Sachsen. Den 1. august 1994 ble den slått sammen med Landkreis Zschopau til den nye kretsen Mittlerer Erzgebirgskreis.

Byer og kommuner
----------------

Kretsen omfattet i 1990 4 byer og 31 kommuner (innbyggertall per 3. oktober 1990):

| **Byer** | **Innbyggere** |
| --- | --- |
| Lengefeld | 3.300 |
| Marienberg | 11.400 |
| Olbernhau | 11.700 |
| Zöblitz | 2.500 |

| **Kommuner** |
| --- |
| Ansprung |
| Blumenau |
| Deutscheinsiedel |
| Deutschneudorf |
| Dittmannsdorf b. Sayda |
| Dörnthal |
| Forchheim |
| Großrückerswalde |
| Hallbach |
| Heidersdorf |
| Kühnhaide |
| Lauta |
| Lauterbach |
| Lippersdorf |
| Mauersberg |
| Neuhausen |
| Niederlauterstein |
| Niedersaida |
| Niederschmiedeberg |
| Pfaffroda bei Sayda |
| Pobershau |
| Pockau/Flöhatal |
| Reifland |
| Reitzenhain |
| Rittersberg |
| Rothenthal |
| Rübenau |
| Satzung |
| Kurstedet Seiffen |
| Wernsdorf |
| Wünschendorf |
**Bryan Brown** (født 23. juni 1947 i Sydney) er en australsk skuespiller.

Brown vokste opp i det sørvestlige Sydney i forstaden Bankstown og han dro til England i 1964 der han hadde enkelte små roller på forskjellige teater-produksjoner. Han returnerte til Australia og ble medlem av Genesian Theatre, Sydney. Han dukket opp i regissør Colleen Cliffords produksjon av *A Man for All Seasons*, før han ble medlem av Queensland Theatre Company. Brown gjorde skuespiller-debut på australske kinoer i 1977 med en liten rolle i filmen *The Love Letters from Teralba Road* og han dukket opp i flere australske filmer de to neste årene. I 1980 ble Brown kjent for et internasjonalt publikum for sin rolle i Breaker Morant. 

Mens han fremdeles hadde roller i flere australske produksjoner, dukket Brown også opp i den amerikanske TV mini-serien *A Town Like Alice* fra 1981, som hadde stor popularitet i USA. Han er best kjent for det amerikanske TV-publikum for hans Golden Globe og Emmy Award-nominerte rolle som Luke O'Neil i *The Thorn Birds* fra 1983. Han spilte i flere internasjonale produksjoner, inkludert *Tai-Pan* der han spilte Joan Chen og i filmen *Cocktail* der blant andre Tom Cruise var med. 

Han er en av de få australske skuespillerne som jevnlig spiller australske karakterer, og dermed har han beholdt hans australske aksent. Brown kan også snakke med en irsk aksent og har opptrådt i flere britiske TV-reklamer. 

I juni 2005 ble Brown nominert til medlem av Order of Australia «for sine tjenester til samfunnet gjennom en rekke veldedige organisasjoner». Brown ble introdusert til sin fremtidige kone Rachel Ward for første gang på settet til TV-miniserien *The Thorn Birds* i 1983. De giftet seg noen måneder etter filmingen. De fikk tre barn sammen: Rosie, Matilda og Joe. 

Brown er en sterk tilhenger av australsk republikanisme.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00018596[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6xf3tn8, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 15. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   The Peerage person ID p24036.htm#i240354, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Australian Honours Search Facility, honours.pmc.gov.au, Australian Honours-ID 1135919[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bryan Brown på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Bryan Brown i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Bryan Brown på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Bryan Brown på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Bryan Brown på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Bryan Brown på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Bryan Brown hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Bryan Brown hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
Isterdalen sett fra nord, med Bispen, Kongen og Dronninga.
Isterdalen sett fra sør, mot Åndalsnes og Isfjorden.
Fra Stigrøra og Trollstigen og litt av Isterdalen.
**Isterdalen** er et dalføre i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den går omtrent 10 km fra Åndalsnes i nord til Stigrøra (toppen av Trollstigen) i sør. Gjennom dalen renner elva Istra. Det er en sidedal til Romsdalen og elvene løper sammen like ved Åndalsnes. Det er en utpreget u-dal med bratte, regelmessige dalsider og flat dalbunn, dalen ender i en bratt og markert dal-ende der Trollstigen går opp. Skogen går 300-500 oppover de bratte dalsidene. Midtre del av dalføret er nokså flatt og der elven Istra flyter rolig og danner meander. Nedre del av dalen er oppdyrket og bebygget, mens øvre del er lite påvirket av mennesker bortsett fra Trollstigen.

Dalbunnen er et tykt lag løsmasse og ved munningen lengst nord består løsmassene for en stor del av sand avsatt av breelver. Ved samløpet mellom Isterdalen og Romsdalen er det store terrasser av sand og andre løsmasser. Lengst i nord er dalen ganske bred og er oppdyrket til jordbruksformål. Brønnsletta er et større boligområde. Midt i dalen ligger Trollstigen Camping og Gjestegård, omgitt av et større skog og myrområder der husdyr beiter om sommeren. Lengst i sør er dalen smalere og består av blandet løvskog og de bratte liene består av mye stein (steinur) som har falt ned fra fjellet. 

Fylkesvei 63 går gjennom Isterdalen. Trollstigvegen ligger lengst inn i dalen og går opp Stigrøra. Den har elleve hårnålssvinger, hver med en radius på cirka 10 meter. Omtrent midtveis går en bro over den 180 meter høye Stigfossen. Trollstigvegen er en av Norges mest besøkte turistattraksjoner.

Isterdalen er omkranset av flere høye fjell på godt over 1000 meter. Blant de mest kjente er Dronninga, Kongen og Bispen på vestsiden av dalen. Disse og andre fjell langs Isterdalen har mange klatreruter. Mot øst ser en «baksiden» av Trolltindene med Trollveggen.

Referanser
----------

1. 1 2  *Naturfaglige verdier og vassdragsvern: utredning*. Oslo: Universitetsforlaget. 1983. ISBN 8200708608.
2. ↑   *Ei Bok om Rauma*. Åndalsnes: Rauma kommune. 1990.
3. ↑  Gjessing, Just (1978). *Norges landformer*. Oslo: Universitetsforl. ISBN 8200017729.
4. 1 2  *Nordvestlandets fjellverden: fotturer i Møre og Romsdal*. Gyldendal/Moestue. 1990. ISBN 8205190682.
5. ↑  *Naturfaglige verdier og vassdragsvern: utredning*. Oslo: Universitetsforlaget. 1983. ISBN 8200708608.
6. ↑  Nebell, Anne Grete (1999). *Klatring i Romsdal*. [Åndalsnes]: Sogge fjellsport. ISBN 8299503205.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Isterdalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Adolf Fridtjof Lindvik** (født 10. juni 1886 i Sagesund i Dypvåg, død 22. mai 1946) var en norsk jurist og professor ved Universitetet i Oslo.

Adolf Lindvik var sønn av kjøpmann Martin Ellingsen Lindvik og Fanny Nilsen. Han tok *examen artium* på latinlinjen fra Ragna Nielsens skole i 1909 og ble *cand. jur.* i 1917. Fra 1919 til 1921 studerte han rettsvitenskap i Paris og Leipzig, og tok den juridiske doktorgraden i 1924 med en avhandling om *Prætors rettsskapende virksomhet*. Han var den første nordmannen som tok doktorgraden på et emne fra romerretten. I 1926 ble han utnevnt til professor i rettsvitenskap med romerrett som spesialfelt. Dette professoratet hadde stått ubesatt siden Marcus Pløen Ingstads død i 1918. Fagområdet hans ble senere utvidet til antikkens rettshistorie.

I 1942 satt Lindvik på Grini fra 14. april til 18. august. Han omkom i Snarø-ulykken 22. mai 1946, da han var på vei til Helsingfors for å holde et foredrag.

Utmerkelser
-----------

Lindvik ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1943.

Litteratur
----------

* *Studentene fra 1909*. Oslo: Grøndahl, 1934
* Leiv Amundsen: *Det Norske Videnskaps-Akademi i Oslo 1957–1957*. Oslo: Aschehoug, 1957

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret

 |
**Bryan Johnson** (født 18. juli 1926 i London i Storbritannia, død 18. oktober 1995) var en britisk sanger og skuespiller. Han er mest kjent for å ha representert Storbritannia i Eurovision Song Contest på hjemmebane i 1960. Der kom han på andreplass med låten «Looking High, High, High».

Bakgrunn
--------

Johnson arbeidet store deler av 1950-årene som musiker og sanger, og i 1957 deltok han i den britiske finalen til Eurovision Song Contest. Tre år senere deltok han på nytt, og vant den britiske finalen med «Looking High, High, High». Blant annet vant han over broren og svigerinnen Teddy Johnson og Pearl Carr som hadde representert Storbritannia året før. I likhet med dem havnet han på andreplass i Eurovision Song Contest, som dette året ble arrangert i fødebyen hans, London. Sangen ble nådde en 20. plass på den britiske singellisten. Johnson deltok på nytt i den britiske finalen i 1961, men endte på femteplass med sangen «A Place in the Country».

Han var også skuespiller og spilte i flere Donald Wolfit-produksjoner. Blant annet i roller som narren Feste i *Helligtrekongersaften* og narren i *Kong Lear*. I en biografi ble Wolfit senere sitert på (side 251) at Johnson var «den beste narren jeg noen gang har hatt». Senere spilte Johnson roller i musikaler som *Lock up Your Daughters* og gjorde senere suksess som Ebenezer Scrooge i *En julefortelling*.

Johnson fortalte senere om sine opplevelser fra Eurovision Song Contest i en utgave av talkshowet *Gloria Live* på BBC One 4. mai 1990.

Se også
-------

* Storbritannia i Eurovision Song Contest

Referanser
----------

1. 1 2  Roberts, David (2006). *British Hit Singles & Albums* (19. utg.). London: Guinness World Records Limited. s. 286. ISBN 1-904994-10-5.
2. 1 2  «Bryan Johnson | Biography & History». *AllMusic* **(engelsk)**. Besøkt 8. april 2019.
3. ↑  «Britain's Eurovision Song Contest entries: where are they now?». *The Telegraph* **(engelsk)**. 20. februar 2016. ISSN 0307-1235. Besøkt 8. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bryan Johnson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Bryan Johnson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Bryan Johnson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

| Utmerkelser og prestasjoner |
| --- |
|
| Forgjenger :**Pearl Carr & Teddy Johnsonmed «Sing, Little Birdie»**

 | **Storbritannia i Eurovision Song Contest**1960 | Etterfølger :**The Allisonsmed «Are You Sure?»** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Peder Gunvald Hermansen** (vanligvis kjent som **advokat Hermansen**) født 6. januar 1910 på Magnor, død 12. juni 1993 i Oslo) var en av Oslos siste byoriginaler. 

Hermansen bodde på Bøler øst i Oslo. Han tok juridisk embetseksamen i 1942, og fikk etterhvert egen praksis. Hermansen var opprinnelig gift og hadde to barn, men etter et samlivsbrudd på 1950-tallet meldte han seg ut av det etablerte samfunn. Han var aktiv turner i mange år, og var stolt av å mestre kunsten til han ble omtrent 60 år. Noen av sprellene til advokaten var å turne på T-banen. Det ble saltoer, styrkeprøver og dansetrinn i de røde vognene, til glede eller forargelse for medpassasjerer.

Referanser
----------

1. ↑  
May Andrine Gran (7. desember 2007). «Bølers populære original». *Aftenposten*. Besøkt 25. juni 2019.

Se også
-------

* Byoriginaler fra Oslo

Eksterne lenker
---------------

* (no) Advokat Hermansen på NLIs Lokalhistoriewiki.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
Sydøstoppfarten til Julierpasset sett fra Engadin
**Julierpasset** er et fjellpass i den sveitsiske kantonen Graubünden mellom dalene Surses i nordvest og Engadin i sydøst. Passet skiller mellom tilsigsfeltene av Nordsjøen (via Julia og Rhinen) og Svartehavet (via Inn og Donau). Sydøstoppfarten er kort (7 km fra Silvaplana) og har en relativt liten høydeforskjell (469 m) til passet. Derimot kan hele den 36 km lange dalen til elven Julia betraktes som passets nordvestoppfart. Høydeforskjellen er her på hele 1448 m, som overvinnes i flere bratte trinn fordelt over dalen. Den siste landsbyen på denne strekningen før passet er Bivio (9 km og 515 høydemeter fra passet).

Gjennom arkeologiske funn på passhøyden er det sikkert at det fantes en kjerrevei over passet allerede i romertiden. Julierpassets relativt ufarlige topologi gjorde ruten Malojapass–Julierpass til en av antikkens viktigste nord–syd-forbindelser over Alpene. I middelalderen overtok Septimerpasset, som bare ligger noen kilometer lenger vest, mye av denne funksjonen. I tillegg begynte St. Gotthard- og Splügenpasset å bli viktige transportveier. Først da helårsveien over Julierpasset ble bygd (påbegynt 1820), fikk det tilbake noe av sin opprinnelige betydning.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julierpass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** HDS **·** LIR **·** GeoNames
 |
Eidsborgtjønn med Lofthus-gårdene i bakgrunnen
**Eidsborg** er ei bygd i Tokke kommune i Telemark fylke. Eidsborg er sentralt plassert i kommunen, nordøst for tettstedet Dalen. 

Eidsborg er kjent for Eidsborg stavkirke og for Vest-Telemark Museum, et av landets største friluftsmuseum, målt i areal. 

Brynesteinsproduksjon har blitt drevet i Eidsborg i nærmere tusen år, før virksomheten stoppet opp midt på 1900-tallet. Brynene ble fraktet til Dalen og derfra på vannveier ned til Skien og videre ut i Europa. Det forliste Klåstadskipet, en knarr fra vikingtiden, var lastet med Eidsborgbryner, noe som viser at produksjonen foregikk allerede da.
Brynene ble hugget ut av åpne brudd i fjellet; i dag er disse steinbruddene kulturminner.

Navnet
------

Den norrøne formen av navnet var *Eiðsborg*. Forleddet tolkes vanligvis som genitiv av *eið* n 'eid' – men siden det ikke finnes noen terrengformasjon i sognet som med noen rimelighet kan forstås som et eid, så bør det heller tolkes som genitiv av *eiðr* m 'ed, høytidelig/hellig avtale'. Sisteleddet kan vanskelig vise til en borg (eller bygdeborg), siden noe slikt ikke er kjent på stedet. Ordet borg bør derfor heller tolkes i den eldre betydningen berg. Betydningen av navnet blir da 'edsberget', 'berget en har gjort en høytidelig avtale om'. En slik tolkning er saklig begrunnet: Det kjente brynesteinsbruddet i Eidsborg (som ga store inntekter) var et sameie mellom de største gårdene – og hvor mye hver gård kunne bryte ut var fordelt gjennom avtalte lotter.

Referanser
----------

1. ↑  Norgeshistorie.no, Hans Jacob Orning, «Selveiende bønder». Hentet 28. nov. 2016 fra .

Eksterne lenker
---------------

* Eidsborg, artikkel hos Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Irene Bauer** (født 20. mars 1945, død 13. juni 2016) var en norsk embedskvinne, kvinnesaksforkjemper og politiker (Arbeiderpartiet). Hun var leder for Norsk Kvinnesaksforening fra 1988 til 1990, og var politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe og i regjeringsapparatet. Hun var senere avdelingsdirektør i Klima- og miljødepartementet.

Karriere
--------

Bauer var opprinnelig utdannet sekretær, og arbeidet for OECD i Paris, i Utenriksdepartementet, på Det kongelige slott og ved Statsministerens kontor mellom 1965 og 1975. Hun ble cand.mag. med statsvitenskap, offentlig rett, massekommunikasjon og petroleumsrett i fagkretsen i 1977. Hun var ansatt hos Likestillingsombudet fra 1981 til 1983 og ved forhandlingskontoret i oljeavdelingen i Olje- og energidepartementet fra 1983 til 1988.

Fra 1987 til 1989 var hun politisk rådgiver (da kalt gruppesekretær) for Arbeiderpartiets stortingsgruppe med fraksjonsansvar for energi- og industrikomiteen og forbruker- og administrasjonskomiteen. Hun var i 1989 politisk rådgiver (da kalt personlig sekretær) for næringsminister Finn Kristensen og for olje- og energiminister Arne Øien. Fra 1988 til 1990 var hun leder for Norsk Kvinnesaksforening.

Etter at hun forlot regjeringsapparatet var hun ansatt i Klima- og miljødepartementet som byråsjef (1989–1991), underdirektør (1991–1997) og avdelingsdirektør (1997–2015). Hun arbeidet ved EFTA-sekretariatet
i Brussel fra 1995 til 1997. I Klima- og miljødepartementet ledet hun seksjonen for miljøsamarbeid med industriland, og i senere år arbeidet hun med polarsaker og nordisk samarbeid.

Familie
-------

Hun var mor til komikeren Thomas Giertsen og Caroline Giertsen Øigarden.

Referanser
----------

1. ↑  Politisk rådgiver i Olje- og energidepartementet
2. ↑  «Finn Kristensen får ny personlig sekretær», *NTB*, 2. august 1989
3. ↑  Elisabeth Lønnå, *Stolthet og kvinnekamp: Norsk Kvinnesaksforening fra 1913* (s. 336), Gyldendal Norsk Forlag, 1996, ISBN 82-05-24495-2
4. ↑  Irene Bauer, NKF
5. ↑  «Kvinnenes rett til selvbestemt abort må opprettholdes», *NTB*, 24. april 1988
6. ↑  «Nytt fra statsråd», *Aftenposten*, 28. oktober 1989
7. ↑  «Offisielt fra statsråd», *NTB*, 6. desember 1991
8. ↑  «Nytt fra statsråd», *Aftenposten*, 15. februar 1997, s. 11
9. ↑  «Nekrolog: Irene Bauer», *Aftenposten*, 29. juni 2016

| * v
* d
* r
Ledere for Norsk Kvinnesaksforening |
| --- |
| Hagbart Berner **·** Anna Stang **·** Ragna Nielsen **·** Anna Bugge **·** Ragna Nielsen **·** Randi Blehr **·** Fredrikke Marie Qvam **·** Randi Blehr **·** Aadel Lampe **·** Fredrikke Mørck **·** Anna Hvoslef **·** Kitty Bugge **·** Margarete Bonnevie **·** Dakky Kiær **·** Ingerid Gjøstein Resi **·** Marit Aarum **·** Signe Swensson **·** Eva Kolstad **·** Clara Ottesen **·** Kari Skjønsberg **·** Karin M. Bruzelius **·** Sigrun Hoel **·** Irene Bauer **·** Siri Hangeland **·** Bjørg Krane Bostad **·** Kjellaug Pettersen **·** Siri Hangeland **·** Berit Kvæven **·** Torild Skard **·** Margunn Bjørnholt **·** Marit Nybakk **·** Karin M. Bruzelius **·** Anne Hege Grung |
**Mentor Medier** er et norsk mediekonsern etablert i 1998. Selskapet het fram til 26. september 2008 Mediehuset Vårt Land, og fra august 2009 tok selskapet navnet til sitt datterselskap, Mentor Medier, som fikk det nye navnet Ad Fontes Medier.

Mentor Medier eier og gir ut dagsavisa *Vårt Land*, samt har en eierandel på 66 prosent i *Dagsavisen*. Ut over dette eier selskapet Sunnmørsavisene (90,1 prosent) som igjen eier *Sulaposten* og *Lokal Nytt*.

Mentor Medier eier 60 prosent av aksjene i Ad Fontes Medier som eier og gir ut *TV-guiden Programbladet*, *Gründer*, *Ny Tid*, *Ukeavisen Ledelse*, *Økonomisk Rapport* og *Le Monde diplomatique*.

Konsernet hadde i 2006 en omsetning på 215 millioner kroner og et overskudd før skatt på 15 millioner kroner.

Den 26. september 2008 kjøpte Mentor Medier 66 prosent av aksjene i *Dagsavisen* fra Stiftelsen Dagsavisen. Navnet Mediehuset Vårt Land ble endret til Mediehuset i forbindelse med aksjekjøpet i *Dagsavisen*, etter en fullmakt som ble gitt av generalforsamlingen tidligere i 2008. Som en del av transaksjonen kjøper *Dagsavisen* 6,6 prosent av aksjene i Mediehuset.

Den 2. juni 2020 ble det kjent at Mentor Medier hadde inngått avtale med NHST Media Group om kjøp av alle NHSTs aksjer i *Morgenbladet*, en aksjepost på 90,8 %.

Øvrig virksomhet
----------------

* Distribusjonssentralen AS

Aksjeposter i andre medier
--------------------------

* Crossevent AS – 60 prosent
* TV Inter AS – 35 prosent
* Swedmedia AB – 28 prosent, eier av den svenske dagsavisa Dagen
* Ikon Media – 33,3 prosent
* Naxos Norway – 25 prosent
* Strek – 27,5 prosent
* Master Music AS – 25 prosent
* Universum AS – 35 prosent
* Libris Bokförlag
* Lettlest Media AS – Gir ut Klar Tale

Eiere
-----

* Dagsavisen 6,6 prosent
* Normisjon 5,0 prosent
* Mushom Invest AS 4,91 prosent (Jan Erik Mushom)

Referanser
----------

1. ↑  «Vårt Land kjøper Dagsavisen» – Journalisten.no, 26. september 2008
2. ↑  NHST selger Morgenbladet til Mentor Medier. E24. Besøkt 2. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
*For andre fjorder med lignende navn, se Eidsfjorden.*
Kjeåsen i Eidfjord. Simadalsfjorden, den innerste delen av Eidfjorden og Hardangerfjorden, ligger nedenfor
Utsikt fra fergekaia på Brimnes. Veien som kan ses på nordsida av fjorden er riksvei 7/riksvei 13 mellom Bruravik og Vallaviktunnelen.  Foto: Francis 
**Eidfjorden** er den innerste delen av Hardangerfjorden, og strekker seg 28 kilometer østover fra enden av Utnefjorden og starten på Sørfjorden. Eidfjorden ligger i kommunene Ullensvang, Ulvik og Eidfjord i Vestland.

Den innerste delen av fjorden heter Simadalsfjorden. På sørsida av fjorden ligger bygdene Ringøy og Bjotveit. På andre sida av fjorden ligger Djønno. Litt lenger inn i fjorden på nordsida ligger Vangsbygdi og rett øst for dette ligger Bruravik. Fra Bruravik gikk det ferge over til Brimnes på sørsida. Dette fergesambandet var en del av veien mellom Bergen og Oslo over Hardangervidda (riksvei 7). I 2013 ble fergen erstattet av Hardangerbrua. Ved Bruravik går Osafjorden nordøstover. Den ytterste delen av Osafjorden blir også kalt Bagnsfjorden. Videre innover gjør Eidfjorden en stor sving, først nordover og så sørover og inn til tettstedet Eidfjord. Fra Eidfjord går Simadalsfjorden, som er de siste 4 km av Hardangerfjorden.

Referanser
----------

1. ↑  Eidfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Desiree Helène «Irene» Hendriks** (født 13. april 1958 i Ngalieme i Kongo), nederlandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.

Hendriks ble olympisk mester i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det nederlandske laget som vant landhockeyturneringen for damer foran Vest-Tyskland og USA. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagen møttes én gang. Nederland fikk ni poeng, de vant fire kamper og spilte en uavgjord. Hendriks spilte fem kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1984 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i landhockey, damer Nederlands flagg Nederland

Referanser
----------

1. ↑  «Irene Hendriks Bio, Stats, and Results». *Olympics at Sports-Reference.com*. Arkivert fra originalen 7. november 2012. Besøkt 29. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Irene Hendriks – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Irene Hendriks – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Aldersbrook** er et område i distriktet Redbridge i østlige London. Det har navn etter herregården Aldersbrook som igjen har navn etter Alders Brook, en liten bielv til Roding. Brook er avledet fra angelsaksiske *broc*, «bekk». Området avgrenses av Aldersbrook Road i sør, Bush Wood i vest, Wanstead Park i nord og City of London Cemetery and Crematorium i øst. 

Stedet er primært et boligområde, omgitt av åpent landskap og parker. Da området ble utviklet stod avholdsbevegelsen sterkt, og det var opprinnelig ingen puber der, kun en bar på Courtney Hotel i utkanten av Aldersbrook. 

Det meste av området ble utviklet i 1910-årene, noe som er tydelig i den generelle edvardianske karakteren. Noen mindre områder ble utviklet etter den andre verdenskrig, og har en annen stil, blant annet med høyblokken Jackson Court. Området bak Clavering Road ble utviklet i 1960-årene, mens et lite område bak barneskolen, Albany Mews, ble utviklet så sent som i 1980-årene. 

I 2009 ble spillefilmen *Another Year* av Mike Leigh spilt inn i dette området.

Referanser
----------

1. ↑   «brook (n.)», *Online Etymology Dictionary*
2. ↑   «Filming locations for Another Year (2010)», *IMDB*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
Strukturformel
**Mentol** *(i daglig tale også mint)* er et kovalent bundet molekyl som framstilles syntetisk, eller som man tar fra peppermynte eller andre mynteoljer. Mentol er en voks med krystallin substans, gjennomskinnelig eller hvit i fargen, som er fast i konsistensen i romtemperatur og smelter ved temperaturer like over.

Mentol påvirker en av kroppens temperatursensorer, en jonkanal benevnt TRP (transient receptor potential). Det finnes flere slike sensorer med ansvar for ulike temperaturområder. Den kanal som påverkes av mentol, heter TRPM8. Dette er årsaken til at mentol kjennes kald når den kommer inn i nesen.

Mentol anvendes blant annet til å smaksette sigaretter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Menthol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Et overblikk over strømretning og -styrke i Den indonesiske gjennomstrømmen
**Den indonesiske gjennomstrømmen** er en havsstrøm som transporterer vann mellom Stillehavet og Indiahavet gjennom øyøne i Indonesia. I nord går strømmen gjennom Makassarsundet. De indonesiske randhavene fungerer som et basseng og strgmmen fortsetter sørover og går ut gjennom Lomboksundet, Ombaisundet og Timorhavet. Strømretning varierer gjennom året, men den totale årlige nettotransporten er hovedsakelig sørover fra Stillehavet og inn i Indiahavet.

Så lenge man har måledata fra, var det bare i 1998 at man hadde nettotransport nordover, og dette var trulig en seneffekt av El Niño. 

Strømmen transporterer relativt varmt og ferskt vann til Indiahavet, og blir ført videre mot Afrika av Sørekvatorialstrømmen. Utenfor Afrika går det inn i Agulhasstrømmen og inn i Atlanterhavet sør for Sør-Afrika.

Referanser
----------

1. ↑  Sprintall, J. S.E. Wijffels, R. Molcard, and I. Jaya, (6. april 2009). «Direct estimates of the Indonesian Throughflow entering the Indian Ocean: 2004-2006» (PDF). Journal of Geophysical Research-Oceans, 114, 19. Besøkt 3. september 2018.
**Alderspsykiatri**, eller **gerontopsykiatri**, er en spesialisert form for psykiatri som har som mål å forebygge, diagnostisere og behandle eldre med psykiske lidelser. Faget har utviklet seg først innen geriatrien inntil det har blitt et eget selvstendig fagområde innen psykiatri. Det hele startet i Storbritannia og har utviklet seg videre spesielt i den vestlige verden og Japan i løpet av 1970- og 80-årene. Etter 1990 har det skjedd en dramatisk endring ved de alderspsykiatriske enhetene i Norge. Man fokuserer nå på kortere utrednings- og behandlingsopphold; samtidig har den ambulante virksomheten og samarbeidet med kommunal helsetjeneste økt betraktelig. Kompetanseheving gjennom forskning, undervisning, rådgivning og veiledning er en integrert del av alderspsykiatriens utvikling videre. De vanligste behandlingsformene innen alderspsykiatri er som innen andre psykiatriske fagområder samtaleterapi/psykoterapi, medikamentell behandling, psykoedukasjon, miljøterapi og samarbeid / rådgivning til pasient, pårørende og annet hjelpeapparat.

Alderspsykiatri har spesialisert seg på psykiske lidelser som opptrer første gang i alderen over 65 år. Noen unntak fra dette som allikevel ofte følges opp fra alderspsykiatri er demenssykdommer som kan oppstå i yngre alder, som Alzheimers sykdom med tidlig debut eller frontotemporallappsdemens. Pasienter med demens må vanligvis ha atferdsproblemer eller en psykisk lidelse som for eksempel angst eller depresjon som tilleggssymptomatikk for å få et tilbud innen alderspsykiatrien. 

Forekomsten av psykiske lidelser øker med alderen, og mange lidelser som demens, er først og fremst utbredt blant eldre mennesker. Kroppslig sykdom og aldringsprosesser, og degenerative forandringer i sentralnervesystemet disponerer for utvikling av psykiske lidelser. Eldres sosiale miljø er ekstra utsatt for dyptgripende endringer på grunn av egen sykdom eller sykdom som rammer de man er glad i, flytting til omsorgsboliger eller sykehjem og tapsopplevelser som skyldes dødsfall av ektefeller eller gode venner. Den alderspsykiatriske pasient har derfor oftest en betydelig sammensatt problematikk, både fysisk, psykisk og sosialt. 

Det fins mer utfyllende informasjon om norsk alderspsykiatri og framtidsperspektiver under lenken til Plandokument for norsk alderspsykiatri 2001 – 2010.

Vanlige psykiske lidelser hos eldre
-----------------------------------

Alle psykiske lidelser som rammer unge mennesker kan ramme også eldre. I tillegg kommer at forekomsten av en del lidelser, som for eksempel Alzheimers demens, øker med alder. De viktigste lidelsene har egne artikler på Wikipedia:

* demens
* angst
* schizofreni
* alzheimers
* depresjon
* delir
* tvangslidelser
* insomnia
* selvmord

Kilder
------

* Plandokument for norsk alderspsykiatri 2001 – 2010

Eksterne lenker
---------------

* Om alderspsykiatri hos lommelegen.no
* Om alderspsykiatri hos helsebiblioteket.no
* Nasjonalt kompetansesenter for aldring og helse
* Ageline, database om aldring

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** NDL
 |
**Aldersundet** er den største krets i Lurøy kommune, etter areal. Den består av Fastlands-Lurøy, fra Sila i sør til Okstinden og Olvikvatnet i nord. Kretsen omfatter også Aldra. Vel 40% av kommunens aktive gårdsbruk ligger i kretsen, som også har flere Norges-rekorder i nedbør. Målestasjonen ved Vassvatnet har en historikk på hundre år tilbake og har målt nedbør i fire generasjoner.

Aldersundet i retning Stokkvågen. Den gamle skolebygningen midt på
Kalk og krabbe er to betydningsfulle ressurser. Det lokale fiskemottaket i Aldersundet er bygget på dugnad, og herfra sendes det hvert år en anselig mengde levende krabber sørover. På Aldra skjuler det seg store kalkmengder i grunnfjellet. Det har vært undersøkelser om disse egner seg til gruvedrift og kalkutvinning. I dag er det under ti fastboende familier på Aldra, men befolkningen mangedobles når ranværingene tar ferie eller helgeutflukter.

Den eneste omegastasjonen i Norge lå på Brattland i Aldersundet. Den var en av 8 stasjoner i et verdensomspennende navigasjonssystem som i Aldersundet ble opprettet i 1966. Den var i prinsippet hemmelig, men samtidig svært synlig med en stor kabel trukket over sundet mellom fjelltoppene Aldertinden på Aldra og Liatiden på Bratland. Etter mer enn 30 års drift ble systemet avslått den 30 september kl. 0500 i året 1997. Dermed forsvant også 10 arbeidsplasser i Aldersundet. De siste restene av bygninger ble fjernet så sent som 2022.

Referanser
----------

1. ↑  Bjelvin, Sara Marie (2. november 2011): «Her er ett av landets våteste steder», *NRK*
2. ↑  Hofstad, Morten (9. november 2022): «Her har de målt nedbør i fire generasjoner», *Helgelands Blad*
3. ↑  Kjærsund, Ronald (2020): «Omega Norge - Stasjon Bratland», *Historier.no*
4. ↑  Hofstad, Morten (20.mars 2022): «Skal rive den «hemmelige» stasjonen», *Helgelands Blad*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aldersundet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Lurøy kommunes nettsider
* Revisjon kommunedelplan Aldersund
**Boknakaran** er en nordnorsk visegruppe som ble startet i 1992 og består av Ragnar Olsen, Jan Arvid Johansen, Malvin Skulbru og Pål Thorstensen. De har gitt ut en rekke plater, og har turnert mye i Nord-Norge. Siden 2008 har bandet hatt med Julie Alapnes Normann i stedet for Malvin Skulbru. Mange av visene til Boknakaran er preget av politiske skråblikk, og henspiller seg gjerne på den nordnorske kystkulturen. Senja-dikteren Helge Stangnes regnes som den femte Boknakaren, fordi mange av hans dikt har blitt tonesatt og fremført av Jan Arvid Johansen, deriblant diktet «Hortensia» som kanskje er den mest kjente visa til Boknakaran.

Årlig holdes det romjulskonsert med Boknakaran på vertshuset Skarven i Tromsø.

I 2012 hadde Boknakaran 20-årsjubileumkonsert på Tromsø kulturhus.

Diskografi
----------

* *Unbløgged* 1994
* *Oppståar-tid!* 1996
* *På kryss og ters* 1999
* *Moja på tvoja* 2001
* *Nær og dær* 2003
* *Kortreist Musikk* 2011

Referanser
----------

1. ↑  Unbløgged; discogs.com
2. ↑  «Ánde Somby, Rosynka, Boknakaran - Moja På Tvoja» **(engelsk)**. Besøkt 23. mars 2023.
3. ↑  «Boknakaran & Julie - Kortreist Musikk» **(engelsk)**. Besøkt 23. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Alexis Machuron** (født 1872 i Nièvre i Frankrike, død 16. mars 1901) var mekaniker i ballongfabrikken hans onkel, Henri Lachambre, drev i Vaugirard.

Machuron var også Lachambres representant under avleveringen av ballongen Ørnen som ble brukt i Salomon August Andrées polarekspedisjon i 1897. Sammen med Lachambre forfattet han en bok om ekspedisjonen. Denne boken inspirerte senere Alberto Santos-Dumont til å vie sitt liv til luftfart.

Machuron ble nær venn av Nils Strindberg, deltager på Andrées polarekspedisjon,og holdt skriftlig kontakt med Strindbergs forlovede, Anna Charlier, etter at Strindberg forsvant med Andrées ballong.

Verk
----

* med Henri Lachambre: *Andrée. Au pôle nord en ballon*. Nilsson, Paris [1898].

Referanser
----------

1. ↑  Tyrone Martinsson, Nils Strindberg. En biografi om fotografen på Andrées polarexpedition, 2006.

Eksterne lenker
---------------

* L'expédition Andrée au Pôle Nord (fransk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**William Beau Mirchoff** (født 13. januar 1989) er en amerikansk-canadisk skuespiller. Han har spilt i filmer som *Scary Movie 4* og *The Grudge 3*.

Oppvekst
--------

Beau Mirchoff ble født i Seattle i Washington. To dager senere flyttet han til familiens hjem i Victoria på Vancouver Island i Britisk Columbia i Canada. 
Hans far, Bill, er en podiatrist fra California og moren, Kelley, er en husmor fra Seattle. Beau har en eldre bror, Luke, som spiller semi-profesjonell lacrosse og en yngre søster, Raeanna.

Karriere
--------

Beau ble først lagt merke til for sin rolle i stykket *Bubbly Stiltskin*, hvor også andre unge stjerner som Kevin Clarke, Desmond Cronin & Jaryd Olson spilte. Hans første spillefilm var en birolle i Scary Movie 4 hvor han spilte Robbie Ryan. Beau har vært en tilbakevendende karakterer i CBC-serien Heartland og han har hatt en ledende rolle i The Grudge 3. Mirchoff spiller rollen som Danny Bolen i Frustrerte fruer og som Matty Mckibben i *Awkward*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Beau Mirchoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Beau Mirchoff på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Beau Mirchoff på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Beau Mirchoff på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Beau Mirchoff hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
**Johann Joachim Christoph Bode** (født 16. januar 1731, død 13. desember 1793) var en tysk musiker, journalist, forlegger og embedsmann. I dag er han mest kjent som en ledende frimurer og lederen for Illuminatus-ordenen i dens siste dager. 

Bode ble frimurer i 1761, da han ble innviet i St Johanneslosjen Absalon til de tre brennesler i Hamburg. Gjennom frimureriet kom han i kontakt med Illuminatus-ordenen. 

Han ble rekruttert inn i ordenen av Adolf Franz von Knigge på et frimurerkonvent i Wilhelmsbad i 1782. Der steg han raskt i gradene, og etter at Adam Weishaupt og Knigge forsvant ut av ordenen etter at den ble forbudt av bayerske myndigheter i 1785, var Bode lederen for organisasjonen. Dette var han fram til sin død i 1793. Men med ham døde organisasjonen ut. 

I 1787 stiftet Bode «forbundet av tyske frimurere», en organisasjon som skulle fortsette å utbre Illuminatus-ordenens tanker. Organisasjonen lyktes aldri i dette, og var ordenens siste krampetrekninger. 

Særlig én episode i Bodes liv har vært grobunn for mange av konspirasjonteoriene som har blitt spunnet rundt Illuminatus-ordenen. I 1787 var han og et annet ordensmedlem på besøk i Paris hvor de møtte radikale franske frimurere. Man vet ingenting om hva det ble snakket om i dette møtet, men i teoriene om at ordenen stod bak den franske revolusjonen er dette et viktig punkt.

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Øystein Sørensen: *Den store sammensvergelsen: Historien om det hemmelige selskapet Illuminatus og dets mange ugjerninger*, Aschehoug, Oslo, 2007. ISBN 978-82-03-23382-1 ss 69-70

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Runnymede** er en eng ved Themsen i Surrey. Den er kjent for at Magna Carta ble undertegnet der, og har senere også blitt kjent for minnesmerker som er reist der. Stedet har gitt navn til distriktet Runnymede.

Magna Carta Memorial
--------------------

Magna Carta Memorial er et bygning i klassisk stil med kuppeltak. Den ble reist av American Bar Association. I midten står en pilar av engelsk granitt hvor det er inngravert «To commemorate Magna Carta, symbol of Freedom Under Law» («Til minne om Magna Carta, et symbol på frihet under loven»).

John F. Kennedy Memorial
------------------------

John F. Kennedy Memorial er det offisielle britiske minnesmerket for USAs president John F. Kennedy. Det er bygget i Portlandstein. Et sitat fra Kennedys innsettingstale er inngravert på monumentet. Adgang til monumentet er via en granittrapp med uregelmessige trinn, som symboliserer en pilegrimsferd over vanskelig terreng. Tomten monumentet står på ble gitt til USA av det engelske folk, og regnes som amerikansk territorium.

Air Forces Memorial
-------------------

Air Forces Memorial er reist til minne om menn og kvinner i de allierte flyvåpnene som falt under andre verdenskrig. Navnene på de 20 456 av dem som ikke har noen kjent grav er inngravert på monumentet. Fra toppen av tårnet kan man se utover Windsor og grevskapene omkring, og man kan se fly som letter og lander på Heathrow.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |