*Denne artikkelen handler om fotballklubben Arsenal i London. For andre betydninger, se Arsenal (andre betydninger)*

**Arsenal Football Club** er en engelsk fotballklubb som spiller i Premier League. Klubben ble stiftet i 1886, og ble valgt inn i The Football League i 1893. «The Gunners», som er kallenavnet til Arsenal, spiller hjemmekampene sine på Emirates Stadium i Holloway, i bydelen Islington i det nordlige London.

Historie
--------

*Se også: Arsenal FC - Historien (1886–1966) og Arsenal FC - Historien (1966- )*
Arsenal i 1888
Arsenal ble grunnlagt under navnet «Dial Square» i 1886 av arbeidere ved Royal Arsenal i Woolwich, men navnet ble etter kort tid endret til Royal Arsenal. Navnet ble på nytt endret i 1891 til Woolwich Arsenal, da klubben ble profesjonell. Klubben kom med i ligaen (The Football League) i 1893 og startet i andre divisjon, men rykket opp til første divisjon i 1904. Klubben hadde en usentral plassering geografisk sett, og dette medførte et lavere tilskuertall enn det som andre klubber hadde. Dette medførte at klubben ble hengende med finansielle problemer, og var egentlig konkurs i 1910 da den ble tatt over av Henry Norris. Norris ønsket å flytte klubben, og i 1913 kort tid etter nedrykket til andre divisjon flyttet klubben til det nye Arsenal Stadium i Highbury-området. Klubben fjernet Woolwich-delen av navnet året etter.

Det skjuler seg en interessant historie bak Arsenals opprykk i 1919. Arsenal hadde havnet på 5.-plass i 2. divisjon i 1915, den siste sesongen før første verdenskrig. Tottenham kom sist i 1. divisjon, men øynet likevel sjansen til å bli værende i toppen ettersom det ble besluttet å utvide 1. divisjon fra 20 til 22 lag da fotballen rullet i gang etter krigen. Den enkleste løsningen hadde vært å beholde de 20 opprinnelige lagene og la de to beste i 2. divisjon rykke opp. I stedet stemte ligaledelsen for å gi den siste plassen til et tredje lag fra 2.divisjon. Det ble ikke lagene på 3.- eller 4.-plass, men derimot femteplasserte Arsenal! – For lang og tro tjeneste for ligafotballen, erklærte de høye herrer. Fortsatt er det ingen som helt vet hva som skjedde på det møtet. Flere teorier om hva som skjedde oppstod, men ingen av dem har blitt bevist. Uansett ble det opptakten til en rivalisering og et hat mellom Arsenal og Tottenham som lever i beste velgående den dag i dag.

Woolwich Arsenal (her i mørke trøyer) i semifinalen i FA-cupen mot Newcastle United. Newcastle vant kampen på Victoria Ground i Stoke-on-Trent dem 31. mars 1906 med 2-0.
I 1925 ble den svært suksessfulle Herbert Chapman utnevnt som manager. Chapman hadde vunnet ligaen med Huddersfield Town i 1923–24 og 1924–25, og han brakte Arsenal sin første suksessfylte periode. Hans revolusjonerende metoder vedrørende taktikk og trening, sammen med signeringene av spillere som Alex James og Cliff Bastin, la grunnlaget for klubbens dominans på 1930-tallet. Mellom 1930 og 1938 vant Arsenal ligaen fem ganger og FA-cupen to ganger. Chapman levde ikke lenge nok til å oppleve alle disse triumfene, han døde av lungebetennelse i 1934 og ble etterfulgt av George Allison. Det blir påstått at Herbert Chapman stod bak navneendringen av undergrunnsstasjonen «Gillespie Road», som i 1932 fikk navnet «Arsenal». Arsenal er den eneste fotballklubben som har fått oppkalt en stasjon på «London Underground» etter seg.

Ligaen var suspendert under andre verdenskrig, men etter krigen hadde Arsenal sin andre suksessfylte periode. Under ledelse av Tom Whittaker vant klubben ligaen i sesongene 1947–48 og 1952–53, FA-cupen ble vunnet i 1949–50. Det meste av 1950- og 1960-tallet tilbrakte Arsenal i den «ikke-trofevinnende» mellomklassen, klubben klarte ikke å tiltrekke seg spillere av samme kaliber som de klubben hadde på 1930-tallet. Ikke engang den tidligere kapteinen for det engelske landslaget, Billy Wright, kunne bringe klubben suksess i sin managerperiode mellom 1962 og 1966.

Først etter den overraskende utnevnelsen av klubbens fysioterapeut Bertie Mee som manager i 1966, startet Arsenal på nytt å vinne trofeer. Etter å ha tapt to ligacupfinaler, vant de «Messebycupen» i sesongen 1969–70, klubbens første europeiske trofe. Dette ble etterfulgt av en enda større triumf i 1970–71, da klubben vant sin første liga-/FA-cup-dobbel. Imidlertid ble det dobbeltvinnende laget snart «oppløst», og det neste tiåret ble karakterisert av en serie av «nære-på». Arsenal kom på andreplass i ligaen i 1972–73, tapte tre FA-cupfinaler (1971–72, 1977–78 og 1979–80). Klubben tapte også Cupvinnercupen i 1979–80 etter straffesparkkonkurranse. Klubbens eneste suksess i denne perioden var FA-cupen i 1978–79, denne seieren mot Manchester United med 3–2 scoringen i siste minutt blir generelt sett på som en klassiker.

I 1986 ble den tidligere Arsenal-spilleren George Graham utnevnt som manager, og dette brakte klubbens tredje suksessperiode. I Grahams første sesong som manager, 1986–87, vant Arsenal ligacupen. Dette ble etterfulgt av ligatittelen i 1988–89, etter et mål i siste minutt i den siste kampen i sesongen. Arsenal ledet 1–0 da det nærmet seg slutten av kampen, noe som ville gi Liverpool tittelen, men i siste minutt scoret Michael Thomas, og Arsenal vant ligaen på målforskjell. I 1990–91 vant Arsenal ligaen på nytt med kun ett tap i løpet av sesongen. Arsenal vant både ligacupen og FA-cupen i 1992–93, og sin andre europeiske triumf med cupvinnercupen i 1993–94. George Grahams rykte fikk seg et tilbakeslag da det ble avslørt at han hadde mottatt bestikkelser av agenten Rune Hauge, for å signere spillere. Graham fikk sparken i 1995, og hans etterfølger Bruce Rioch forlot klubben etter bare én sesong på grunn av uenigheter med klubbens styre.

Arsenal i kamp mot Middlesbrough 4. september 2006 på Emirates.
Klubbens suksess i siste del av 1990-tallet og i årene etter 2000, skyldes mye utnevnelsen av Arsene Wenger som manager i 1996. Wenger brakte ny taktikk, et nytt trenings- og kostholdsregime og flere utenlandske spillere som utfylte de engelske talentene som allerede var der. Arsenal vant sin andre liga-/FA-cup-dobbel i 1997–98 og en tredje dobbel i 2001–02. I tillegg kom klubben til finalen i UEFA-cupen i 1999–2000 (tap på straffespark mot Galatasaray). Klubben vant FA-cupen i 2002–03 og 2004–05, og i sesongen 2003–04 vant Arsenal Premier League uten å tape en eneste kamp. Laget fikk kallenavnet «The Invincibles» (De uslåelige), og laget var ubeseiret 49 ligakamper på rad, noe som er engelsk rekord. 
Arsenal endte på første- eller andreplass i ligaen i åtte av Wengers ni første sesonger i klubben. De er ett av seks lag (sammen med Manchester United, Blackburn Rovers, Leicester, Chelsea og Manchester City) som har vunnet Premier League siden ligaen ble opprettet i 1992-93-sesongen, men klubben har aldri klart å forsvare ligatittelen året etter.

Inntil nylig hadde klubben aldri kommet lenger enn til kvartfinalen i Mesterligaen, men i 2005–06 var Arsenal den første klubben fra London som nådde finalen i konkurransens femtiårige historie. Arsenal ble slått 2–1 av Barcelona i finalen. Arsenal spilte med ti mann i store deler av kampen, etter at keeperen, Jens Lehmann ble utvist i det 18. spilleminutt av den norske dommeren Terje Hauge.

Etter 2006 stabiliserte klubben seg som deltakere i mesterligaen som et av Englands fire beste lag, men den beste serieplasseringen var en 2.-plass i 2015-16. Arsenal kom til semifinalen i mesterligaen 2009, men ble slått ut av Manchester United, og ble deretter slått ut i åttedelsfinalen sju år på rad fra 2011 til 2017. Arsenal vant også FA-cupen tre ganger i årene 2014, 2015 og 2017. Etter 6.-plass og en troféløs sesong i 2017-18 ga Arsène Wenger seg som manager for klubben, og Unai Emery ble presentert som klubbens nye hovedtrener 23. mai 2018. Han ledet Arsenal til Europaligafinalen på første forsøk, hvor det ble tap 1–4 for Chelsea i Baku, 29. mai 2019. Den påfølgende sesongen gikk ikke like bra og Emery fikk sparken som klubbens hovedtrener 29. november 2019. I en kort periode på seks kamper ble klubben ledet av klubblegenden Fredrik Ljungberg, før valget falt på Mikel Arteta som klubbens nye hovedtrener, og etter hvert manager. Mikel Arteta ble ansatt 20. desember 2019, like før den hektiske juleperioden i Premier League. Da Arsenal vant FA-cupen i 2014 og 2015 var Arteta klubbens kaptein. På første forsøk gjentok han bedriften som klubbens manager da Arsenal kunne løfte FA-cuptroféet for 14. gang etter 2-1-seieren mot Chelsea 1. august 2020 på Wembley Stadium. Finalen ble spilt for tomme tribuner som følge av koronapandemien. Foran starten på 2020-21-sesongen vant Arsenal Community Shield-troféet for 16. gang, og etter at de vant troféet også i 2023, står Arsenal med totalt 49 troféer.

Logo
----

Arsenals første logo fra 1888
Arsenals logo fra 1949 til 2002
Royal Arsenals første logo, avduket i 1888, inneholdt tre kanoner sett ovenfra, pekende oppover på en liknende måte som logoen til bykommunen Woolwich. Disse kanonene kan bli feiloppfattet som skorsteiner, men utsmykningen av kanonene med blant annet utskårne løvehoder gir en klar indikasjon om at de er kanoner. Logoen ble droppet etter flyttingen til Highbury i 1913, og i 1922 fikk klubben sin første logo med bare én kanon. Logoen inneholdt en kanon som pekte mot høyre, og inneholdt også klubbens kallenavn «The Gunners». Denne logoen varte kun til 1925 da den ble erstattet av en logo der kanonen ble snudd mot venstre og kanonløpet gjort slankere.

I 1949 ble en modernisert logo avduket med samme type kanon og med klubbens navn, skrevet med gotiske bokstaver, ovenfor kanonen. I tillegg var der et banner prydet med klubbens nye latinske motto, «Victoria Concordia Crescit» (seier kommer fra harmoni), laget av klubbens programredaktør Harry Homer. For første gang var logoen utført i farger. Disse varierte i løpet av logens levetid, men til slutt var fargene rød, gull og grønt.

På grunn av de mange revisjonene av logoen var det ikke mulig for Arsenal å få godkjent en copyright av den, dette på tross av at klubben hadde fått godkjent logoen som varemerke (trademark) og vunnet en rettssak mot en gateselger som solgte uoffisielle Arsenalprodukter.
Arsenal ønsket en bedre rettssikkerhet og introduserte derfor i 2002 en ny logo med moderne kurver og en forenklet stil som de kunne få copyright på. Kanonen vender på nytt mot høyre, og klubbens navn er skrevet med en sans-serif skrifttype over kanonen. Grønt ble erstattet med mørk blå farge. Den nye logoen fikk en kritisk mottakelse fra supporterne, «the Arsenal Independent Supporters’ Assosiation» hevdet at klubben hadde ignorert mye av Arsenals historie og tradisjon med en slik radikal moderne design, og beklaget også at klubbens fans ikke hadde blitt konsultert godt nok i saken.

Farger
------

Historisk sett har Arsenals hjemmefarger hovedsakelig vært røde overdeler med hvite ermer og hvite shorts, men det har ikke alltid vært slik. Valget av rødt som farge er en anerkjennelse av en donasjon fra Nottingham Forest, rett etter Arsenals grunnleggelse i 1886. To av Dial Squares grunnleggere, Fred Beardsley og Morris Bates, var tidligere Forestspillere som på grunn av arbeidet hadde flyttet til Woolwich. Da de satte sammen det første fotballaget i området, var det ikke mulig å finne et draktsett, så Beardsley og Bates skrev hjem for å få hjelp, og mottok et draktsett og en ball. Overdelen var i fargen «redcurrant», en mørktonet rødfarge som ligner burgunder, og ble brukt sammen med hvite shorts og blå strømper.

Herbert Chapman ønsket at spillerne skulle bruke drakter som skilte seg mer ut, og i 1933 ble draktsettet oppgradert. Overdelene fikk hvite ermer og en klarere rødfarge, relativ lik den fargen som var på postkasser. Grunnen til at draktene fikk hvite ermer er uklar, men to teorier eksisterer. Den ene er at Chapman så en tilskuer på tribunen som hadde ermeløs rød genser over en hvit skjorte, en annen teori er at han ble inspirert av et lignende antrekk brukt av tegneserietegneren Tom Webster, som Chapman pleide å spille golf med. Uavhengig av bakgrunn, har denne fargekombinasjonen definert Arsenal og laget har brukt denne drakten siden 1933, med to unntak: I 1966–67 brukte Arsenal helrøde overdeler, noe som ikke ble godt mottatt og laget gikk tilbake til de hvite ermene året etter. Den andre gangen var i sesongen 2005–06, den siste sesongen på Highbury, da laget igjen brukte den redcurrent-fargede (burgunder) overdelen for å minnes den første sesongen på Highbury i 1913. Fra 2006–07-sesongen på Emirates Stadium gikk laget tilbake til de tradisjonelle fargene på hjemmedrakten.

Arsenals hjemmefarger har gitt inspirasjon til minst tre andre klubber. Sparta Praha tok i 1909 i bruk et mørkerødt draktsett som lignet på det Arsenal brukte på den tiden. Hibernian hentet, i 1938, inspirasjon til sitt draktsett ved å bruke hvite ermer på sitt grønne og hvite draktsett. Treneren for det portugisiske laget Braga returnerte fra en kamp på Highbury på 1930-tallet og endret lagets grønne farger til et duplikat av Arsenals farger, noe som ga laget kallenavnet «Os Arsenalistas». Alle disse tre lagene bruker fremdeles de nevnte designene.

Arsenals bortedrakter var tradisjonelt gule og blå, selv om de mellom 1982 og 1984 brukte et draktsett med fargene grønt og marineblått. Siden tidlig på 1990-tallet, da det lukrative markedet for salg av draktkopier tok fart, har bortedraktdesignet blitt endret regelmessig. Fargene på bortedraktene har generelt vært i ulike blåtoner, eller i en variasjon av gult og blått, som for eksempel designet med gull og marineblått brukt i 2001–02-sesongen, samt det gule og mørkegrå designet som ble brukt i sesongene 2005–06 og 2006–07. Fra 2007–08-sesongen gikk Arsenal over til en bortedrakt med hvit overdel, burgunder shorts og strømper med hvite/burgunder striper, samt et nytt design også på det tredje draktsettet, med tverrgående striper i burgunder og mørkeblått på overdelen, mørkeblå shorts og strømper i burgunder med mørkeblå striper. I de siste sesongene har Arsenal, som mange andre klubber i Premier League, brukt drakter med mer "eksperimentelle" mønstre, farger og utforming. Hjemmedraktens grunndesign i rødt og hvitt er imidlertid beholdt.

### Produsenter og sponsorer av draktene

| Periode | Produsent | Sponsor |
| --- | --- | --- |
| 1930s–70s | Bukta | *Ingen* |
| 1975–82 | Umbro |
| 1982–86 | JVC |
| 1986–94 | Adidas |
| 1994–14 | Nike |
| Dreamcast / SEGA |
| O2 |
| Fly Emirates |
| 2014-2019 | Puma |
| 2019- | Adidas |

### Diverse rekorder

**Største ligaseier:** 
12-0 over Loughborough Town 12. mars 1900
**Største tap:** 
0-8 for Loughborough Town 12. desember 1896
De har også rekorden for å gå gjennom en hel sesong uten tap.

Stadion
-------

North Bank Stand, Arsenal Stadium, Highbury.
Emirates Stadium
Det meste av tiden i Sørøst-London spilte Arsenal på The Manor Ground i Plumstead, med unntak av en periode på tre år mellom 1890–93 der de holdt til på den nærliggende Invicta Ground. The Manor Ground var i utgangspunktet bare et stykke jord, men klubben installerte tribuner og terrasser før sin første ligakamp i september 1893, og klubben spilte her i de neste tyve årene før de flyttet til Highbury i 1913.

Arsenal Stadium, mer kjent som Highbury, var klubbens hjem fra september 1913 til mai 2006. Det originale stadionet var designet av den kjente fotballarkitekten Archibald Leitch, og hadde et design som var vanlig på mange fotballbaner på den tiden, med en overbygd tribune og tre sider med terrasser i friluft. På 1930-tallet fikk stadionet en massiv oppgradering, med nye tribuner på øst- og vestsiden i Art deco-design. Det ble også lagt tak over terrassene på North Bank og Clock End. På det meste kunne Highbury ta i mot over 60 000 tilskuere, og kapasiteten var på 57 000 fram til 1990-tallet. Taylor-rapporten og nye regler fra Premier League tvang Arsenal til å fjerne ståplassene og bygge Highbury om til et stadion med kun sitteplasser innen 1993-94-sesongen. Highbury fikk da en tilskuerkapasitet på 38 419. Ved kamper i Mesterligaen ble tilskuerkapasiteten ytterlig redusert for å gi plass til ekstra reklamemateriell. Kapasiteten ble redusert så mye at klubben i to sesonger valgte å spille hjemmekampene i Mesterligaen på Wembley Stadium, der det var plass til mer enn 70 000 tilskuere.

Det ble vanskelig å utvide Highbury på grunn av at East Stand var erklært verneverdig og de tre andre tribunene var så nær boligeiendommer at naboene protesterte mot videre utbygging. Dette hindret klubben i å utnytte inntektspotensialet i kampene sine. Etter å ha vurdert flere muligheter, valgte Arsenal i 1999 å bygge et nytt stadion med kapasitet på 60 000 tilskuere i området Ashburton Grove, ca. 500 meter sørvest for Highbury. Stadionet fikk senere navnet Emirates Stadium. Prosjektet fikk en forsinket oppstart på grunn av byråkrati og økte kostnader, men anlegget sto ferdig i juli 2006, før starten av 2006-07-sesongen. Stadionet bærer navnet til klubbens hovedsponsor, flyselskapet Emirates, som Arsenal signerte den største sponsoravtalen i britisk historie med, verdt omtrent 100 millioner pund. En del av klubbens tilhengere liker ikke sponsornavnet på stadionet, og bruker heller navnet Ashburton Grove eller «the Grove». Sommeren 2023 ble Arsenal og flyselskapet Emirates enig om en ny avtale, som vil gi klubben en årlig inntekt på ca 60 millioner pund fram til 2028.

Supportere
----------

Arsenals spillere og supportere feirer ligatroféet i 2004.
Arsenal har en stor og generelt lojal supporterbase, og bort imot alle hjemmekamper er utsolgt. I 2006–07-sesongen hadde Arsenal det nest høyeste gjennomsnittlige tilskuertall av alle engelske klubber, med et gjennomsnitt på 60 045 som var 99,8 % av tilgjengelig kapasitet. Dette er det fjerde høyeste gjennomsnittlige besøkstallet gjennom tidene. Arsenalfansen kaller seg selv ofte for «gooners», et begrep som er hentet fra kallenavnet til klubben «the Gunners». Klubben ligger i et område omgitt av ulike bo-områder. I Finsbury Park og Stoke Newington dominerer arbeidsklassen. I Islington, Holloway og Highbury er det mer blandet, mens Canonbury og Barnsbury er et mer velstående område.

Som mange engelske fotballklubber har 'Arsenal flere supporterklubber, deriblant «The Official Arsenal Football Supporter Club», som er en del av klubben. I tillegg finnes «The Arsenal Independent Supporters Association» som drives uavhengig av klubben. Klubbens supportere publiserer også forskjellige fanzines som for eksempel *The Gooner*, *Highbury High*, *Gunflash* og den satiriske *Up The Arse!*.

I tillegg til de mer vanlige engelske supportesangene, synger Arsenalfansen bl.a. «One-nil to the Arsenal» (mel: Go West), og «Boring, Boring Arsenal» som tidligere var en vanlig nidvise fra motstanderens tilhengere, men som nå med en ironisk tone synges av Arsenalfansen når Arsenal spiller bra. Fra mai 2022 har Arsenal tatt i bruk låten «The Angel (North London Forever)» som sin klybbhymne, som spilles før alle hjemmekampene. Låten ble skrevet av den lokale musikeren og Arsenalsupporteren Louis Dunford og utgitt i februar 2022. Den ble raskt plukket opp av supportere og mye delt på sosiale medier. Arsenalmanager Arteta ble oppmerksom på låta og ønsket å bruke den i arbeidet med å etablere og utvikle en lagånd i klubben. Dunford ble invitert til et møte med spillere og treningsapparatet til Arsenal og låten ble spilt for første gang før kampen mot Leeds i mai 2022, og siden har dette vært en fast rutine på hjemmekamper.

I nyere tid har ikke supporternes følelser overfor klubben vært så avhengig av å tilhøre et geografisk område. Dette gjelder Premier League-fotball generelt, og Arsenal har mange tilhengere utenfor London, både i England og ellers i verden. Mye av supporterveksten utenfor England skyldes utbredelsen av satellitt-TV og senere internett. I en rapport fra 2005 utarbeidet av Granada Ventures[] blir det anslått at Arsenals globale tilhengerbase var på ca. 27 millioner fans, den tredje største i verden. Det finnes også mange supporterklubber utenfor Englands grenser, i Norge har supporterklubben *Arsenal Norway* over 5000 medlemmer.

Arsenals langvarige og største rival er den største naboklubben i området, Tottenham. Kampene dem imellom blir omtalt som the *North London derbies*. Kamper mot andre londonlag som Chelsea og West Ham er også derbyer, men rivaliseringen er ikke så intens som i oppgjørene mellom Arsenal og Tottenham. I tillegg har Arsenal og Manchester United hatt en sterk rivalisering på banen, spesielt på 1990- og utover 2000-tallet, da lagene kjempet om ligamesterskapet.

Eierskap og finanser
--------------------

Arsenals eierskap er svært ulikt eierskapet i andre fotballklubber. Klubben eies av et holdingselskap, Arsenal Holdings plc, med relativt få aksjer (62 217) som omsettes sjelden. Historisk sett har klubben vært eid av etterkommere av familiene Bracewell-Smith og Hill-Wood. I storhetstiden på 2000-tallet vakte klubben interesse fra to utenlandske investorer, Stan Kroenke og Alisher Usmanov, som kjøpte betydelige aksjeposter i 2007. I august 2018 ble Kroenkes tilbud på 550 millioner pund for Usmanovs andel akseptert, og da Kroenke deretter kjøpte ut resten av aksjonærene ble han klubbens eneste aksjonær. I mai 2023 beregnet Forbes Arsenals markedsverdi til 2,26 milliarder dollar og rangerte klubben som den tiende mest verdifulle klubb i verden og nr seks i England.

Arsenal og populærkulturen
--------------------------

Som et av de mest populære lagene i England er Arsenal ofte med når fotball blir skildret i den britiske kulturen, og laget har flere ganger vært først ute på mediefronten: Den 22. januar 1927 var kampen på Highbury mot Sheffield United den første kampen som ble overført direkte på radio. Ca ti år senere, 16. september 1937, ble en oppvisningskamp mellom Arsenals førstelag og reservelag den første kampen som ble overført direkte på fjernsyn. Arsenal var også med i den første utgaven av BBC-programmet *Match of the Day*, som viste høydepunktene fra kampen på Anfield mot Liverpool 22. august 1964.

Arsenal var også bakteppet i en av de første fotballrelaterte spillefilmene, *The Arsenal Stadium Mystery* (1939). Filmen handler om en vennskapskamp mellom Arsenal og et amatørlag, der en av spillerne på amatørlaget blir forgiftet under kampen. Mange Arsenalspillere deltok i rollene som seg selv, men det var bare manager George Allison som fikk en rolle med replikk.

I nyere tid kom boken *Fever Pitch* (*Fotballfeber*) av Nick Hornby. Dette er en autobiografisk historie om Hornbys liv og forhold til Arsenal. Boken, som ble publisert i 1992, ble en del av (og kanskje også en aktiv del av) gjenfødelsen og rehabiliteringen av fotballen i det britiske samfunnet på 1990-tallet. Boken ble senere filmatisert med Colin Firth i hovedrollen, og handlingen ble sentrert rundt klubbens ligamesterskap i 1988-89. Boken har også inspirert en amerikansk filmutgave som handler om en fan av klubben Boston Red Sox i Major League Baseball.

Arsenal ble tidligere ofte karakterisert som et defensivt og kjedelig lag, spesielt på 1970- og 1980-tallet. Mange komikere, som for eksempel Eric Morecambe, lagde vitser på Arsenals bekostning. Dette var også tilfelle i filmen *The Full Monty* (*I blanke messingen* (1997)), der skuespillernes bevegelser under filmens strippescener «hermet etter Arsenals offsidefelle». En annen film som refererer til klubbens forsvarsrekke er filmen *Plunkett & Macleane*, der to av karakterene har navnene Dixon og Winterburn etter Arsenals solide sidebacker, Lee Dixon på høyresiden og Nigel Winterburn på venstresiden.

Klubben er også nevnt i flere av sketsjene til *Monty Python's Flying Circus* og i TV-serien *The Hitchhiker's Guide to the Galaxy*, hvor en mann i baren kommenterer at den nærstående verdens undergang er en «lucky escape» for Arsenal. I filmen *Ocean's Twelve* fra 2004, bruker hovedkarakterene Arsenals treningsdresser som forkledning for å unnslippe fra et hotell.

Arsenal har også blitt omtalt i popmusikken. Joe Strummer skrev sangen «Tony Adams», tilegnet den daværende Arsenalkapteinen, som også var med på Strummers album *Rock Art and the X-Ray Style* fra 1999. Strummer var også kjent for å bruke et Arsenalskjerf under konserter, selv om han egentlig var Chelsea-supporter. Arsenal er også nevnt (sammen med Tottenham) i sangen «Billy's Bones» med The Pogues, på albumet *Rum, Sodomy and the Lash*.

Den norske Tottehamsupporteren og krimforfatteren Jo Nesbø beskriver dopselgere ikledd Arsenaldrakter i boken Gjenferd (2011).

Arsenal Women
-------------

*Se Arsenal WFC*
Arsenal WFC (tidligere Arsenal Ladies) er en fotballklubb for kvinner som samarbeider med Arsenal og har vunnet flerfoldige liga- og cupmesterskap.

Rekorder og Statistikk
----------------------

David O'Leary har rekorden for flest spilte kamper, 722 førstelagskamper mellom 1975 og 1993.
Tony Adams kommer nærmest med 669 kamper.
Rekorden for en keeper tilhører David Seaman med 563 kamper.

Thierry Henry er klubbens toppscorer med 226 mål i alle konkurranser mellom 1999 og 2007, han passerte Ian Wrights rekord på 185 mål i oktober 2005. Wright satte sin rekord i 1997, og passerte da en rekord på 178 mål som Cliff Bastin satte i 1939. Henry har også klubbrekorden for antall mål i ligaen – 174 – en rekord som tilhørte Bastin inntil februar 2006.

Arsenals rekord når det gjelder tilskuere på en hjemmekamp er 73 707, satt 25. november 1998 på Wembley Stadium i mesterligakampen mot Lens. Tilskuerrekorden på Highbury er 73 295 fra uavgjortkampen (0–0) mot Sunderland, 9. mars 1935. Kapasiteten på Emirates Stadium er 60 432, så det er usannsynlig at disse rekordene vil bli slått i nær framtid.

Arsenal har også satt rekorder i engelsk fotball, ikke minst rekorden for antall år sammenhengende i øverste liga (97 sesonger ved utgangen av 2023–24). Arsenal har rekorden for flest sammenhengende ligakamper uten tap (49 mellom mai 2003 og oktober 2004), dette inkluderer alle 38 kampene i sesongen 2003–04, der Arsenal vant ligaen og ble det andre laget som vant ubeseiret. Preston North End (spilte 22 kamper) var ubeseiret i sesongen 1888–89.

Arsenal satte også en mesterligarekord i 2005–06 ved å spille ti kamper uten å slippe inn mål. Den tidligere rekorden tilhørte AC Milan og var på 7 kamper. Arsenal spilte 995 minutter uten baklengsmål, før finalen mot Barcelona der Samuel Eto'o utlignet i det 76. minutt.

Meritter
--------

Arsenal-laget skal til medaljeutdeling etter seriemesterskapet i 2004

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **TROFE** | **ANTALL** | **ÅR** |
| 1. divisjon/ ( –1991/92)Premier League (1992/93– ) | **13**  | 1930/31, 1932/33, 1933/34, 1934/35, 1937/38, 1947/48, 1952/53, 1970/71, 1988/89, 1990/91,1997/98, 2001/02, 2003/04 |
| FA-cupen | **14**(rekord) | 1930, 1936, 1950, 1971, 1979, 1993, 1998, 2002, 2003, 2005, 2014, 2015, 2017, 2020 |
| Ligacupen | **2** | 1987, 1993 |
| FA Charity Shield ( –2001)FA Community Shield (2002– ) | **17** | 1930, 1931, 1933, 1934, 1938, 1948, 1953, 1991 (delt), 1998, 1999,2002, 2004, 2014, 2015, 2017, 2020, 2023 |
| Fotball League 100-årscup | **1** | 1988/89 |
| Messebycupen | **1** | 1969/70 |
| Cupvinnercupen | **1** | 1993/94 |
| **Totalt** | **49(31)** | Mange regner ikke Community Shield og FL 100-årscup som et tellende trofé og dermed anses 31 som antall "major trophies". |

* Finalist i Mesterligaen: (1) 2005-06.
* Finalist i FA-cupen: (7) 1927, 1932, 1952, 1972, 1978, 1980 og 2001.
* Finalist i ligacupen: (6) 1968, 1969, 1988, 2007, 2011 og 2018.
* Finalist i Europacupen for cupvinnere: (2) 1979-80 og 1994-95.
* Finalist i UEFA-cupen/Europaligaen: (2) 1999-2000, 2018-19
* Finalist i Community Shield: (5) 1935, 1936, 1979, 1989

Sesonger
--------

Utdypende artikkel: Arsenals resultater


| Sesong | Div. | Pos. | FA-cup | Ligacup | Europa | Manager | Toppscorer | Mål |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992-93 | PL | 10 | **Vinner** | **Vinner** | - | George Graham | Ian Wright | 15 |
| 1993-94 | PL | 4 | 4. runde | Semifinale | EL: **Vinner** | George Graham | Ian Wright | 23 |
| 1994-95 | PL | 12 | 3. runde | Kvartfinale | EL: Finale | George Graham, Stewart Houston | Ian Wright | 18 |
| 1995-96 | PL | 5 | 3. runde | Semifinale | - | Bruce Rioch | Ian Wright | 15 |
| 1996-97 | PL | 3 | 4. runde | 4. runde | EL: 1. runde | S. Houston, P. Rice, A. Wenger | Ian Wright | 23 |
| 1997-98 | PL | **1** | **Vinner** | Semifinale | EL: 1. runde | Arsène Wenger | Dennis Bergkamp | 16 |
| 1998-99 | PL | 2 | Semifinale | 4. runde | CL: Gruppespill | Arsène Wenger | Nicolas Anelka | 17 |
| 1999-00 | PL | 2 | 4. runde | 4. runde | EL: Finale | Arsène Wenger | Thierry Henry | 17 |
| 2000-01 | PL | 2 | Finale | 3. runde | CL: Kvartfinale | Arsène Wenger | Thierry Henry | 17 |
| 2001-02 | PL | **1** | **Vinner** | 5. runde | CL: 2. gruppespill | Arsène Wenger | Thierry Henry | 24 |
| 2002-03 | PL | 2 | **Vinner** | 3. runde | CL: 2. gruppespill | Arsène Wenger | Thierry Henry | 24 |
| 2003-04 | PL | **1** | Semifinale | Semifinale | CL: Kvartfinale | Arsène Wenger | Thierry Henry | 30 |
| 2004-05 | PL | 2 | **Vinner** | Kvartfinale | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Thierry Henry | 25 |
| 2005-06 | PL | 4 | 4. runde | Semifinale | CL: Finale | Arsène Wenger | Thierry Henry | 27 |
| 2006-07 | PL | 4 | 5. runde | Finale | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Robin van Persie | 11 |
| 2007-08 | PL | 3 | 5. runde | 6. runde | CL: Kvartfinale | Arsène Wenger | Emmanuel Adebayor | 24 |
| 2008-09 | PL | 4 | Semifinale | Kvartfinale | CL: Semifinale | Arsène Wenger | Robin van Persie | 11 |
| 2009-10 | PL | 3 | 4. runde | 5. runde | CL: Kvartfinale | Arsène Wenger | Cesc Fàbregas | 15 |
| 2010-11 | PL | 4 | 6. runde | Finale | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Robin van Persie | 18 |
| 2011-12 | PL | 3 | 5. runde | Kvartfinale | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Robin van Persie | 30 |
| 2012-13 | PL | 4 | 5. runde | Kvartfinale | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Theo Walcott | 14 |
| 2013-14 | PL | 4 | **Vinner** | 4. runde | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Olivier Giroud | 16 |
| 2014-15 | PL | 3 | **Vinner** | 3. runde | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Alexis Sánchez | 16 |
| 2015-16 | PL | 2 | 6. runde | 4. runde | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Olivier Giroud | 16 |
| 2016-17 | PL | 5 | **Vinner** | Kvartfinale | CL: 8-delsfinale | Arsène Wenger | Alexis Sánchez | 24 |
| 2017-18 | PL | 6 | Finale | 3. runde | EL: Semifinale | Arsène Wenger | Alexandre Lacazette | 14 |
| 2018-19 | PL | 5 | 4. runde | Kvartfinale | EL: Finale | Unai Emery | Pierre-Emerick Aubameyang | 22 |
| 2019-20 | PL | 8 | **Vinner** | 4.runde | EL: 16-delsfinale | Emery, Freddie Ljungberg, Arteta | Pierre-Emerick Aubameyang | 22 |
| 2020-21 | PL | 8 | 4. runde | Kvartfinale | EL: Semifinale | Mikel Arteta | Alexandre Lacazette | 13 |
| 2021-22 | PL | 5 | 3. runde | Semifinale | - | Mikel Arteta | Bukayo Saka | 11 |
| 2022-23 | PL | 2 | 4. runde | 3. runde | EL: 16-delsfinale | Mikel Arteta | G. Martinelli, M. Ødegaard | 15 |
| 2023-24 | PL | - | 3. runde | 4. runde | CL: - | Mikel Arteta | - | - |

Spillerstall
------------

*Oppdatert 19. februar 2024*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Nr. |  | Posisjon | Spiller |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Englands flagg | K | Aaron Ramsdale |
| 2 | Frankrikes flagg | F | William Saliba |
| 4 | Englands flagg | F | Ben White |
| 5 | Ghanas flagg | MB | Thomas Partey |
| 6 | Brasils flagg | F | Gabriel |
| 7 | Englands flagg | A | Bukayo Saka |
| 8 | Norges flagg | MB | Martin Ødegaard  |
| 9 | Brasils flagg | A | Gabriel Jesus |
| 10 | Englands flagg | MB | Emile Smith Rowe |
| 11 | Brasils flagg | A | Gabriel Martinelli |
| 12 | Nederlands flagg | F | Jurriën Timber |
| 14 | Englands flagg | A | Eddie Nketiah |
| 15 | Polens flagg | F | Jakub Kiwior |

 |  | 

| Nr. |  | Posisjon | Spiller |
| --- | --- | --- | --- |
| 17 | Portugals flagg | F | Cédric Soares |
| 18 | Japans flagg | F | Takehiro Tomiyasu |
| 19 | Belgias flagg | A | Leandro Trossard |
| 20 | Italias flagg | MB | Jorginho |
| 21 | Portugals flagg | MB | Fábio Vieira |
| 22 | Spanias flagg | K | David Raya *(på lån fra Brentford)* |
| 24 | Englands flagg | A | Reiss Nelson |
| 25 | Egypts flagg | MB | Mohamed El-Nenny |
| 29 | Tysklands flagg | MB | Kai Havertz |
| 31 | Estlands flagg | K | Karl Hein |
| 35 | Ukrainas flagg | F | Oleksandr Zintsjenko |
| 41 | Englands flagg | MB | Declan Rice |

 |

### Utlånte spillere

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Nr. |  | Posisjon | Spiller |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 | Skottlands flagg | F | Kieran Tierney *(hos Real Sociedad til 30. juni 2024)* |
| 23 | Belgias flagg | MB | Albert Sambi Lokonga *(hos Luton til 13. juni 2024)* |
| 27 | Brasils flagg | A | Marquinhos *(hos Fluminense til 31. desember 2024)* |
| 33 | Englands flagg | K | Arthur Okonkwo *(hos Wrexham til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | F | Brooke Norton-Cuffy *(hos Millwall til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | F | Alex Kirk *(hos Bromley til 13. juni 2024)* |
|  | Portugals flagg | F | Nuno Tavares *(hos Nottingham Forest til 13. juni 2024)* |
|  | Tunisias flagg | F | Omar Rekik *(hos Servette til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | F | Zane Monlouis *(hos Reading til 13. juni 2024)* |

 |  | 

| Nr. |  | Posisjon | Spiller |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Nederlands flagg | MB | Salah-Eddine Oulad M'Hand *(hos Den Bosch til 30. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | MB | Charlie Patino *(hos Swansea til 13. juni 2024)* |
|  | Romanias flagg | MB | Cătălin Cîrjan *(hos Rapid București til 30. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | A | Billy Vigar *(hos Eastbourne Borough til 13. juni 2024)* |
|  | Danmarks flagg | A | Mika Biereth *(hos Sturm Graz til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | A | Tyreece John-Jules *(hos Derby til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | A | Kido Taylor-Hart *(hos Bromley til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | A | Charles Sagoe Jr. *(hos Swansea til 13. juni 2024)* |
|  | Englands flagg | A | Khayon Edwards *(hos Leyton Orient til 13. juni 2024)* |

 |

### UEFA reserve tropp

*Oppdatert 19. februar 2024*


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| Nr. |  | Posisjon | Spiller |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Englands flagg | K | Ovie Ejeheri |
|  | Polens flagg | K | Hubert Graczyk |
|  | Englands flagg | K | James Hillson |
|  | Englands flagg | F | Taylor Foran |
|  | Nord-Irlands flagg | F | Henry Jeffcott |
|  | Costa Ricas flagg | F | Elian Quesada-Thorn |
|  | Wales’ flagg | F | James Sweet |
|  | Englands flagg | F | Reuell Walters |

 |  | 

| Nr. |  | Posisjon | Spiller |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Portugals flagg | MB | Mauro Bandeira |
|  | Englands flagg | MB | Jimi Gower |
|  | Irlands flagg | MB | Jack Henry-Francis |
|  | Englands flagg | MB | Josh Robinson |
|  | Englands flagg | A | Nathan Butler-Oyedeji |
|  | Englands flagg | A | Amario Cozier-Duberry |
|  | Englands flagg | A | Henry Timi Davies |

 |

Kjente tidligere spillere
-------------------------

Kategori:Fotballspillere for Arsenal FC

* Englands flagg Tony Adams
* Englands flagg David Seaman
* Englands flagg Martin Keown
* Englands flagg Lee Dixon
* Englands flagg Ray Parlour
* Englands flagg Ian Wright
* Englands flagg Ashley Cole
* Englands flagg Sol Campbell
* Englands flagg Theo Walcott
* Englands flagg Jack Wilshere
* Nederlands flagg Dennis Bergkamp
* Nederlands flagg Marc Overmars
* Nederlands flagg Robin van Persie
* Frankrikes flagg Thierry Henry
* Frankrikes flagg Patrick Vieira
* Frankrikes flagg Emmanuel Petit
* Frankrikes flagg Robert Pirès
* Frankrikes flagg Mathieu Flamini
* Frankrikes flagg Laurent Koscielny
* Frankrikes flagg Olivier Giroud
* Sveriges flagg Fredrik Ljungberg
* Nigerias flagg Nwankwo Kanu
* Irlands flagg David O'Leary
* Elfenbenskystens flagg Kolo Touré
* Tysklands flagg Jens Lehmann
* Tysklands flagg Per Mertesacker
* Spanias flagg Cesc Fàbregas
* Spanias flagg Mikel Arteta
* Tsjekkias flagg Petr Čech
* Tsjekkias flagg Tomáš Rosický
* Wales’ flagg Aaron Ramsey
* Chiles flagg Alexis Sánchez

### Norske tidligere spillere

* Norges flagg Pål Lydersen har spilt for klubben.
* Norges flagg Håvard Nordtveit har spilt for klubben. Januar 2011 ble han solgt til Borussia Mönchengladbach.
* Irlands flagg Sean McDermott (norskfødt) har spilt for klubben. Begynte i juli 2009, signerte kontrakt juni 2010.

Managere
--------

Oppdatert 20. desember 2019. Kun obligatoriske kamper er tatt med i statistikken.
**S**pilte kamper, **V**unnet, **U**avgjort, **T**apt, mål **F**or, mål **M**ot.

| Navn | Nasjonalitet | Fra | Til | Statistikk |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| S | V | U | T | F | M |
| Sam Hollis | England | August 1894 | Juli 1897 | 95 | 43 | 14 | 38 | 213 | 181 |
| Tom Mitchell | Skottland | August 1897 | Mars 1898 | 26 | 14 | 4 | 8 | 66 | 46 |
| George Elcoat | England | Mars 1898 | May 1899 | 43 | 23 | 6 | 14 | 92 | 55 |
| Harry Bradshaw | England | August 1899 | Mai 1904 | 189 | 96 | 39 | 54 | 329 | 173 |
| Phil Kelso | Skottland | Juli 1904 | Februar 1908 | 151 | 63 | 31 | 57 | 225 | 228 |
| George Morrell | Skottland | Februar 1908 | Mai 1915 | 294 | 104 | 73 | 117 | 365 | 412 |
| Leslie Knighton | England | Mai 1919 | Juni 1925 | 267 | 92 | 62 | 114 | 330 | 380 |
| Herbert Chapman | England | Juni 1925 | 6. januar 1934 | 403 | 201 | 97 | 105 | 864 | 598 |
| Joe Shaw | England | 6. januar 1934 | Juni 1934 | 23 | 14 | 3 | 6 | 44 | 29 |
| George Allison | England | Juni 1934 | Juni 1947 | 283 | 131 | 75 | 77 | 543 | 333 |
| Tom Whittaker | England | Juni 1947 | 24. oktober 1956 | 428 | 202 | 106 | 120 | 797 | 566 |
| Jack Crayston | England | 24. oktober 1956 | Mai 1958 | 77 | 33 | 16 | 28 | 142 | 142 |
| George Swindin | England | 21. juni 1958 | Mai 1962 | 179 | 70 | 43 | 66 | 320 | 320 |
| Billy Wright | England | Mai 1962 | Juni 1966 | 182 | 70 | 43 | 69 | 336 | 330 |
| Bertie Mee | England | Juni 1966 | 4. mai 1976 | 539 | 241 | 148 | 150 | 739 | 542 |
| Terry Neill | Nord-Irland | 9. juli 1976 | 16. desember 1983 | 414 | 187 | 117 | 112 | 601 | 446 |
| Don Howe | England | 16. desember 1983 | 22. mars 1986 | 116 | 56 | 32 | 31 | 187 | 142 |
| Steve Burtenshaw | England | 23. mars 1986 | 14. mai 1986 | 11 | 3 | 2 | 6 | 7 | 15 |
| George Graham | Skottland | 14. mai 1986 | 21. februar 1995 | 460 | 225 | 133 | 102 | 711 | 403 |
| Stewart Houston | Skottland | 21. februar 1995 | 15. juni 1995 | 19 | 7 | 3 | 9 | 29 | 25 |
| Bruce Rioch | Skottland | 15. juni 1995 | 12. august 1996 | 47 | 22 | 15 | 10 | 67 | 37 |
| Stewart Houston | Skottland | 12. august 1996 | 15. september 1996 | 6 | 2 | 2 | 2 | 11 | 10 |
| Pat Rice | Nord-Irland | 16. september 1996 | 30. september 1996 | 4 | 3 | 0 | 1 | 10 | 4 |
| Arsène Wenger | Frankrike | 1. oktober 1996 | 13. mai 2018 | 1235 | 707 | 280 | 248 | 2043 | 1075 |
| Unai Emery | Spania | 23. mai 2018 | 29. november 2019 | 78 | 43 | 16 | 19 | 133 | 88 |
| Fredrik Ljungberg | Sverige | 29. november 2019 | 20. desember 2019 | 5 | 1 | 2 | 2 | 8 | 10 |
| Mikel Arteta | Spania | 20. desember 2019 | - | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Referanser og fotnoter
----------------------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. 1 2 3 4 5 6  Var caretaker manager.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Arsenal F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* gunners.no Offisiell norsk supporterklubb for Arsenal

| * v
* d
* r
Arsenal FC – 2023/2024 |
| --- |
| 
* 1 Ramsdale
* 2 Saliba
* 4 White
* 5 Thomas
* 6 Gabriel
* 7 Saka
* 8 Ødegaard
* 9 Jesus
* 10 Smith Rowe
* 11 Martinelli
* 12 Timber
* 14 Nketiah
* 15 Kiwior
* 17 Cédric
* 18 Tomiyasu
* 19 Trossard
* 20 Jorginho
* 21 Vieira
* 22 Raya
* 24 Nelson
* 25 El-Nenny
* 29 Havertz
* 31 Hein
* 35 Zintsjenko
* 41 Rice

Manager: Arteta • 
Assistenttrener: Round
Assistenttrener: Stuivenberg
 |

| * v
* d
* r
Premier League 2023/24 |
| --- |
| Lag | 
* Arsenal
* Aston Villa
* Bournemouth
* Brentford
* Brighton
* Burnley
* Chelsea
* Crystal Palace
* Everton
* Fulham
* Liverpool
* Luton
* Manchester City
* Manchester United
* Newcastle
* Nottingham Forest
* Sheffield United
* Tottenham
* West Ham
* Wolverhampton

 |
| Serierunder | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10
* 11
* 12
* 13
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19
* 20
* 21
* 22
* 23
* 24
* 25
* 26
* 27
* 28
* 29
* 30
* 31
* 32
* 33
* 34
* 35
* 36
* 37
* 38
* Kvalifisering

 |
| Statistikk | 
* Rundestatistikk
* Målscorere
* Selvmål
* Straffer
* Hat-tricks
* Målgivende pasninger
* Holdt nullen
* Gule kort
* Røde kort
* Kort etter klubb
* Tilskuertall

 |
| Lagartikler for 2023/24 | 
* Arsenal
* Aston Villa
* Bournemouth
* Brentford
* Brighton
* Burnley
* Chelsea
* Crystal Palace
* Everton
* Fulham
* Liverpool
* Luton Town
* Manchester City
* Manchester United
* Newcastle
* Nottingham Forest
* Sheffield United
* Tottenham
* West Ham
* Wolverhampton

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things
 |