recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mikel Koliqi** (født 29. september 1902 i Shkodër i Albania, død 28. januar 1997 i Shkodër) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Fader Koliqi ble arrestert av de kommunistiske myndigheter 3. februar 1945 og dømt til to års fengsel. Etter løslatelsen ble han raskt arrestert på nytt, og i 1946 dømt til fem års fengsel. I 1951 gjentok det samme seg, om denne gangen ble han dømt til tvangsarbeid. I alt måtte han utstå 21 års tvangsarbeid og 21 år i vanlig fengsel for forbrytelser som å ha organisert katolsk ungdomsarbeid eller lyttet til utenlandsk radio. I 1986 ble han benådet på grunn av høy alder.

Hans melodramaer *Rozafa*, *Beleiringen av Shkodrë* og *Det røde sjalet*, skrevet og oppført mellom 1916 og 1938, betraktes som forløpere til den albanske operabevegelse.

Han ble kreert til kardinal i 1994 av pave Johannes Paul II.

Referanser
----------

1. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id koliqi-mikel, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Catholic-Hierarchy.org*, USA, katolsk hierarki ID koliqi, Wikidata Q3892772,

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
***The Last of the Ingrams*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Walter Edwards.

Handling
--------

Jules Ingram er den eneste overlevende etter en gammel puritansk familie, men som nå søker trøst og glemsel i alt for alkohol. Ute av stand til å betale gjelden sin, blir Jules drevet fra huset sitt når bank-mannen Rufus Moore (spilt av Robert McKim) krever at hun umiddelbart skal betale tilbake hele bolig-lånet. Men Jules forsøker å reformere seg selv, noe som forårsaker en storm av protester fra resten av samfunnet som går til samme kirke som Jules.

Skuespillere
------------

* William Desmond som Jules Ingram.
* Margery Wilson som Mercy Reed.
* Robert McKim som Rufus Moore.
* Walt Whitman som Israel Spence.
* Mary Armlyn som Agnes Moore.
* Thelma Salter som Ruth Moore.

Referanser
----------

1. ↑  THE LAST OF THE INGRAMS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Last of the Ingrams* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Last of the Ingrams* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Last of the Ingrams* på Silent Era Rediger på Wikidata
Gammelbilde av Mulen sett fra Fjellveien rundt 1882.Mulen fotografert fra Fjeldveien/Fjellveien rundt 1882, flere tiår før Typebyen ble bygget. I venstre billedkant sees en av de fire møllene som på denne tiden lå langs Mulelven. I midten sees Mulegrenden, der mange møllearbeidere hadde sine boliger. Huset nede til venstre er et gammelt husmannshus som i dag har adresse Øvre Sandviksveien 23. Ved siden av sees også enden av en reperbane. I bakgrunnen Christinegård og Sandviken.
**Mulen** er et boligområde i strøket Ladegården i Bergen, like syd for Sandviken. Mulen ligger rundt Mulelvens gamle løp, med Christinegård i nord, Meyermarken i vest, Fjellveien i øst og Mathismarken i sør. Mulen utgjøres av de øvre delene av Øvre Sandviksveien, Gutenbergsveien, den nederste delen av Persenbakken, samt Mulesvingen opp til Fjellveien.

Området nevnes av og til som en del av «Hødden», men det opprinnelige Hødden-området ligger lenger mot sør.

Navnet «Mulen»
--------------

Navnet «Mulen» henspiller kanskje på omfattende mølledrift langs Mulelven frem til 1900-tallet. På 1200-tallet kaltes Mulelven og dalen den rant nedover henholdsvis *Mylnuelfr* og *Mylnudalr* - Mølleelven og Mølledalen. 

**Mulen** er også navnet på den sydligste delen av Sandviksfjellet, like nord for Skredderdalen, som markerer skillet mellom Sandviksfjellet og Fløyfjellet. En annen forklaring på navnet «Mulen» er at denne fjellsiden sett fra innseilingen til Bergen kan minne om en dyremule.

Historie
--------

Tidlig på 1300-tallet var området eid av lagmann Eindride Simonsson, som hadde gård, åker, eng, husdyr og mølle langs Mulelven. Siden ble Mulen en del av eiendommen Lille Sandviken (Småmøllen). I 1877 solgte eieren Christian Hagelsteen 1877 mulelvvassdraget til Bergen kommune, som ønsket å bygge ut vannforsyningen til den nordlige Fjellsiden.

Bebyggelse
----------

Ved siden av gammel grendebebyggelse rundt Mulebakken, er området i dag preget av flere yrkesbaserte boligbyggefellesskap fra 1910- og 1920-årene. Eksempler er Typografenes Boligfellesskap (Typebyen, bygget 1911-1912), Kommunefunksjonærenes Byggeselskap (1916) og Renovasjonsarbeidernes Boligselskap (1929). 

«Badstuen», som er klubbhuset til IL Varegg (fotball og orientering), ligger i muleområdet. Det samme gjør Mulebanen fotballbane og Mulesvingen barnehage, med lysthuspaviljongen  Mon Plaisir like ved siden av.

Administrasjon
--------------

Administrativt tilhører Mulen Bergenhus bydel i Bergen. Den er også grunnkrets 12010623 i Sandviken delområde i Bergen. Nabolaget har poststed 5034 Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Mulen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**The Last Rebels** er et country-rock og blues-band fra Møre og Romsdal i Norge. Musikken er litt inspirert av Bruce Springsteen. De synger om daglliglivet og kjærlighet som en stor del av countryband gjør. The Last Rebels er et duoband og består av Mats Nerli og Magne Steinsvoll.

Diskografi
----------

* 2006: Bandet opprettes. Albumet «The Black Tower Sessions» slippes.
* 2008: Albumet «The Garage Sessions» (11 coverlåter og 3 selvlagde låter). Plata har nå solgt over 600 eksemplarer.[]

Medlemmene
----------

### Magne Steinsvoll

Magne Steinsvoll spiller akustisk gitar, banjo, elektrisk gitar, bass, trommer, perkusjon og korer i bakgrunnen.
Han var låtskriver, gitarist og vokalist i countrybandet Boots som han ga ut 2 cd-er med.
Han spiller til daglig i Ball & Chain og Sir Palmer Band.

### Mats Nerli

Mats Nerli synger, korer og spiller akustisk gitar, elektrisk gitar, mandolin, hammertone, baritone gitar og cymbal.
Han spilte gitar i D'oters i en årrekke, etterfulgt av Sir Palmer Band og har de siste par årene jobbet med sitt eget prosjekt Nerli There.

Gjestemusikere
--------------

* Andrè Gussiås (tangenter og trekkspill)
* Matilde Melsæter Rydjord (vokal)
* Britt Elise Skram (fele)

Diskografi
----------

* «The Black Tower Sessions» (2006)
* «The Garage Sessions» (2008)
* «Nord eller Sør» (2009)
***Life's Whirlpool*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Lionel Barrymore.

Handling
--------

Esther Carey, som har brukt hele ungdomstiden sin på å ta vare på faren sin, blir alene etter hans dødsfall. Kort tid senere gifter Esther seg med John Martin, en kald, hjerteløs mann. Før ekteskapet hadde Johns husholdning blitt drevet av søsteren hans Ruth, som nå misliker Esthers inntrenging i familien deres. Mellom Johns forsømmelse og Ruths hevngjerrighet, føler Esther seg mer og mer elendig og utelatt.

Hennes eneste glede i livet blir fødselen til babyen hennes. Når Esther møter en tidligere forelskelse, Dr. Henry Grey, tennes deres gamle kjærlighet på nytt. Men senere kommer Dirk Kanst, en bonde som John har ødelagt livet til og som nå har blitt sprø av raseri, inn i huset og kveler John til døde. Men Ruth mistenker Esther for å ha begått mordet, og hun blir snart arrestert.

Skuespillere
------------

* Ethel Barrymore som Esther Carey.
* Paul Everton som B.J. Hendrix.
* Alan Hale som Dr. Henry Grey.
* Reginald Carrington som John Martin.
* Ricca Allen som Ruth Martin.
* Frank Leigh som Dirk Kanset.
* Walter Hiers som Fatty Holmes.
* Harvey Bogart som Ezra Craddock.

Referanser
----------

1. ↑  LIFE'S WHIRLPOOL
2. ↑  David Thomson. *The New Biographical Dictionary of Film: Sixth Edition*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Life's Whirlpool* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Life's Whirlpool* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Life's Whirlpool* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Life's Whirlpool* på Silent Era Rediger på Wikidata
En **lift**, også kalt **personløfter**, brukes ofte ved mindre vedlikeholdsarbeider hvor det ikke kan svare seg å oppstille et stillas og hvor det ikke er forsvarlig å bruke en stige.

I Norge er det krav om bestått personløfterkurs for å betjene en lift.[] Dette «sertifikatet» har ingen utløpsdato, og det er bare én type opplæring uansett type. Avhengig av montering (på lastebil, båt osv) kan det være at andre sertifikater kreves for selve flyttingen av liften.[]

Lifter bygges på mange forskjellige måter, som ikke alltid er direkte sammenlignbare, men grunnleggende finnes det følgende lifttyper:

Sakselift
---------

En sakselift er relativt kompakt og løfter ved at kryssende bærearmer hever arbeidsplattformen loddrett. Det betyr at liften beveger seg i én dimensjon, resten må klares ved å kjøre med undervognen.

Lastbilmontert lift i København

Mobillift
---------

En mobillift er i regelen en lift til 1–3 personer montert på en lastbil. De større modellene rekker ofte 10–50 m oppad, og den kranen som er grunnelementet i kjøretøyet kan bevege seg i tre dimensjoner, hvilket gjør at bilen sjelden må flyttes under arbeidet.

3-hjulet teleskoplift

Teleskoplift
------------

En teleskoplift minner ofte om en teleskoplæsser. Armen kan normalt kun beveges i to dimensjoner, men til gjengjeld kan undervognen ofte styre for- og bakhjulene uavhengig av hverandre, så man kan parkere optimalt for oppgaven.

Sammenfoldet edderkoppelift

Edderkopplift
-------------

Navnet stammer fra den kompakte oppbygningen av støttebenene, som i utslått posisjon står som insektben. Liften har som regel en arbeidshøyde fra 12 meter og oppover, de små kan trekkes på en alminnelig tilhenger, de store krever en lastbil.

Tårnlift
--------

Denne typen er montert på et stasjonært tårn liksom mange midlertidige elevatorer på byggeplasser og fungerer på samme måte. Det kan diskuteres om denne modellen reelt er en lift. Modellene er sett opp til 10 meter brede. Ved større avstander oppsettes ofte to bæretårn for å forhindre at liften velter hvis det kommer for mye vekt på den ene side.

Trailerlift
-----------

Denne typen er en trailerutgave av en mobillift, det vil si det er utformet således den kan trekkes akkurat som en tilhenger kan. Arbeidshøyden for en trailerlift er typisk mellom 8–30 meter.

Referanser
----------

1. ↑  «Bruk av personløfter». *www.arbeidstilsynet.no* **(norsk)**. Besøkt 6. februar 2022.
2. ↑  «Lift - Trenger du å leie en lift? Klikk her! Høydeteknikk AS». *Høydeteknikk AS - Liftutleie*. Besøkt 20. februar 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Utsnitt av «fattigdomskartet» til Charles Booth, som viser Old Nichol. Røde områder indikerer middelklassen, mørke blå fattige, og sorte underklassen.  Publisert i Life and Labour of the People in London (1889)
***Life and Labour of the People in London*** er et bokverk av Charles Booth som gir en beskrivelse av levemåten og yrkene til arbeiderklassen i London på slutten av 1800-tallet. Første utgave ble utgitt i to bind i 1889 (*Life and Labour of the People, Vol. I*) og 1891 (*Labour and Life of the People, Vol II*). Andre utgave med tittelen *Life and Labour of the People in London* utkom i 9 bind fra 1892 til 1897. En tredje utgav på 17 bind utkom i årene 1902 og 1903.

Et nevneverdig trekk ved studiene var fattigdomskart, hvor nivåer av rikdom og fattigdom ble vist visuelt gate for gate. Notatbøkene som inneholder disse studiene oppbevares i *Archives Division* i British Library of Political and Economic Science ved London School of Economics.

Referanser
----------

1. ↑  *Charles Booth's London* (1969) edited by Albert Fried and Richard Elman. London, Hutchinson
2. ↑   Charles Booth Online Archive: Poverty maps of London (Accessed March 2011)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Geir Knutsen** (født 30. juni 1959 i Båtsfjord) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet 
som har vært ordfører i Båtsfjord kommune. Hans første ordførerperiode var fra 2003 til 2007, andre periode fra 2011 til 2015 da han ble gjenvalgt til en tredje periode, fra 2015 til 2019.[] Han er utdannet lærer, og gikk fra rektorstilling ved Nordskogen skole til ordførervervet.[]

Han har hele sitt liv vært en del av idrettsbevegelsen[], og var aktiv på Båtsfjords volleyball-lag som utøver og trener[], et lag som gjorde det godt i eliteserien på slutten av åtti-tallet og store deler av nitti-tallet. Laget deltok også i Europacupen i volleyball.

Knutsen engasjerte seg også på ledersiden i det lokale idrettslaget, og i Finnmark idrettskrets hvor han var en engasjert leder fra 2002–2007.[] Knutsen var også styremedlem i Norges idrettsforbund i tingperioden 2007–2011, og var 2. visepresident i Norges Bryteforbund i perioden 2011–2016.[]

Referanser
----------

1. ↑   www.stortinget.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ordførerens side på kommunens hjemmeside». Arkivert fra originalen 20. desember 2016.
3. ↑  «NRK om Båtsfjord Sportsklubb Volley».
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Geir Knutsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Geir Knutsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Just Hjalmar Johansen** | **Båtsfjords ordfører**(2003–2007) | Etterfølger:**Frank Bakke-Jensen** |
| Forgjenger:**Gunn Marit Nilsen** | **Båtsfjords ordfører**(2011–2019) | Etterfølger:**Ronald Wærnes** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
*For politikeren, se Geir Knutson (politiker)*
**Geir Knutson** (født 1954) kommer fra Birkeland i Aust-Agder og jobber som lærer ved siden av å være komponist, arrangør og storbandleder. Hans produksjon omfatter kirkemusikk, marsjer, konsertstykker for piano, fanfarer, motetter, kantater, korps-og storbandmusikk, salmer og sanger for blandet kor og barnekor, musikalsanger, barnespill og viser.[]

Knutson har vunnet flere konkurranser, nasjonale priser og stipend for sine komposisjoner og har vært flittig benyttet som dirigent og gjesteforeleser ved universiteter, konservatorier og videregående skoler bl.a. i USA, Costa Rica og Ukraina.[] Han har skrevet flere bestillingsverk for kor, korps og scene, og mottatt flere stipend, deriblant fra kulturdepartementet.

Geir Knutson er eneste norske komponist som er nevnt i amerikanske Encyclopedia of Brass Bands, et oppslagsverk over den internasjonale korpsfamilien. Av Knutsons marsjer kan det nevnes Gulliver Marsj, Renovatørenes Honnørmarsj, Urma, Midt i Gada, Nor-Light March, Vaktskifte (Changing of the Guards), Gjennom Valhall, Marsj i Sving, Cape Girardeau og Lille Norge. I forbindelse med «Sørlandet hundre år» skrev Knutson en ny marsj for janitsjar og brass band kalt «Fra hei til hav».

I forbindelse med 50-årsjubileet til kirken i Longyearbyen i 2008 vant Geir Knutson og Tore Thommasen (tekst) konkurransen om å skrive den nye «Svalbardsalmen» med salmen «Lengst Nord i Norskehavet».[]

Geir Knutson startet opp Birkeland Storband i 1981.

Eksterne lenker
---------------

* Om Geir Knutson på Verbums nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Yue Fei, dekorasjon i Den lange korridor i Sommerpalasset i Beijing.
**Yue Fei** (kinesisk: 岳飛 (tradisjonell) eller 岳飞 (forenklet); pinyin: *Yuè Fēi*, Wade-Giles: *Yüeh Fei*; født 24. mars 1103 i fylket Tangyin i dagens Henan i Kina, henrettet 27. januar 1142 i dagens Hangzhou) var en berømt kinesisk patriot og en nasjonalistisk militær leder som sloss for det Sørlige Song-dynastiet mot jursjenhærene fra Jin-dynastiet. Etter hans død har Yue Fei blitt eksempelet på lojalitet i kinesisk kultur.

Under Yuan- og Qing-dynastiene ble det skrevet flere biografier om Yue Fei. Han skal ha blitt født i Anyang i Henan-provinsen, i en fattig familie.

Etter han ble en militær leder, skal han ha vunnet over 120 slag. Det er ukjent hvordan Yue Fei døde, forskjellige kilder sier at han ble henrettet, myrdet, forgiftet osv. Yue Fei skal ha vært dyktig i kinesisk kampsport, særlig bueskyting, og har også skrevet mange dikt.

Yue Fei-tempelet ble i 1221 bygd i Hangzhou til hans ære.

Litteratur
----------

* M. Yamauchi: *YÜEH FEI*. I: Herbert Franke (utg.): *Sung Biographies*. Bind 2. Steiner, Wiesbaden 1976, ISBN 3-515-02412-3, d. 1266–1271, (*Münchener ostasiatische Studien* 16).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Notater
-------

Yue Fei er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yue Fei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NCL **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
***Yucca gloriosa*** er en stammedannende yucca i agavefamilien fra Sørøst-USA, mellom de sørlige delene av Nord-Carolina til de nordlige delene av Florida.

*Yucca gloriosa*

Beskrivelse
-----------

Arten er en stammedannende yucca med veldig skarpe stive blader, derav navnet *spansk daggert* (engelsk: *Spanish Dagger*). Den blir inntil 2,5 meter høy, i spesielle tilfeller inntil 5 meter. Bladene blir 30−50cm lange og 2−3,5 cm brede.

*Yucca gloriosa* blomstrer om sommeren til sen høst. Etter blomstring deler stammen seg normalt i to utgreninger. Planten produserer mange rotskudd og kan få et buskaktig utseende.

*Y. gloriosa* er meget vinterherdig og mye brukt som prydplante i hager over hele verden.

Utbredelse
----------

Planten vokser langs atlanterhavskysten i Sørøst-USA, ofte i sanddyner side om side med *Y. aloifolia* og *Y. recurvifolia*.

Sannsynligvis er *Y. gloriosa* en naturlig krysning mellom *Y. aloifolia* og *Y. filamentosa*. Krysninger mellom disse to plantene i kultur har resultert i planter nøyaktig lik *Y. gloriosa*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Yucca gloriosa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Yucca gloriosa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Yucca gloriosa* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Yucca gloriosa* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Yucca gloriosa* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Yucca gloriosa* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Yucca gloriosa* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Yucca gloriosa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Yucca gloriosa* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Yucca gloriosa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Sesong 4 av TV-serien Klovn** gikk første gang på dansk TV, TV 2 Zulu, høsten 2006. Sesongen på 10 episoder er også tittelert «*Sidste chance*».

Faste skuespillere var:

* Casper Christensen som Casper
* Iben Hjejle som Iben
* Frank Hvam som Frank
* Mia Lyhne som Mia

Episodeoversikt
---------------

| Nummer | Navn | Premiere |
| --- | --- | --- |
| Episode 31 | «Unge hjerter» | 11. September 2006 |
| Episode 32 | «Hjem til far» | 16. September 2006 |
| Episode 33 | «Sankt Hans» | 25. September 2006 |
| Episode 34 | «På Bornholm» | 2. Oktober 2006 |
| Episode 35 | «Aben Ditmark» | 9. Oktober 2006 |
| Episode 36 | «Jarlens død» | 16. Oktober 2006 |
| Episode 37 | «Piverts polterabend» | 23. Oktober 2006 |
| Episode 38 | «Hejsan Sverige» | 6. November 2006 |
| Episode 39 | «Tango for tre» | 13. November 2006 |
| Episode 40 | «Ups» | 20. November 2006 |
|

### Episode 32

«Hjem til far» ble første gang sendt 16. september 2006.

Frank og Casper har tatt turen hjem til Franks far på Jylland. Casper liker ikke seg på bondelandet, og det går sterkt utover alle innbyggerne. Verre blir situasjonen da Frank og Casper må flykte fra et bordell nakne, og uheldigvis havner hjemme hos en politiettersøkt pedofil bonde.

### Episode 34

«På Bornholm» ble første gang sendt 2. oktober 2006.

På Bornholm ligger det et sommerhus som Frank, Mia, Casper og Iben drømmer om å kjøpe. De tar turen for å se på huset og vise seg som verdige kjøpere, men som vanlig er det mye som ikke går etter planen. Casper og Frank skal se seg rundt, men må spille bridge med noen damer på et naturistområde. Alle blir smittet av salmonella og blir dårlige. Frank går på do ute siden det er kun et toalett i huset og kommer i skade for å tørke seg i rompa med det danske flagg som skal bli heiset opp på en markering dagen etter.

Eksterne lenker
---------------

* *Klovn*, akas.imdb.com Arkivert 2. juni 2015 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Klovn – dansk TV-serie |
| --- |
| Personer | Frank Hvam (som Frank) **·** Mia Lyhne (som Mia)  **·** Casper Christensen (som Casper) **·** Iben Hjejle (som Iben) |
| Sesonger | sesong 1  **·** sesong 2  **·** sesong 3  **·** sesong 4  **·** sesong 5  **·** sesong 6 |
Sultan Muhammad og hans familie i 1920
**Sultanatet Pontianak** var en statsdannelse i Indonesia vest i Borneo. Byen Pontianka er hovedstad i provinsen Vest-Kalmantan.

Historie
--------

Pontanak ble grunnlagt i 1771 av en arabisk eventyrer fra Hadramaut, Abdurrahman al Kadrie, som hevdet å være etterkommer av profeten Muhammed. Han var tiltrukket av et rykte om forkomsten av diamanter vest i Borneo. For å legitimere sin stilling giftet han seg først med fyrsten av Mempawahs datter, og deretter med sultanen fra Banjars datter. Initiativet ble fulgt av kinesiske bosettere fra 1775. 

Al Kadrie allierte seg med Det nederlandske ostindiske kompani (VOC). Kompaniet anerkjente ham som sultan av Pontianak 5. juli 1779. 

På begynnelsen av 1800-tallet var det vestlige Borneo preget av rivalisering mellom engelskmenn og nederlendere. Nederlenderne signerte traktater med de forskjellige kyststatene, inkludert sultanatet Pontianak. Denne nederlandske interessen for regionen ble møtt med motstand fra de kinesiske kompaniene som kontrollerte gullgruvedriften i innlandet.

Sultanatet ekspanderte med støtte fra nederlenderne. Sambas i nord ble innlemmet i konkurranse med buginesere. I sør ble fyrstedømmet Sukadana erobret. Pontianak konkurrerte med piratstaten Sambas om kontroll med utvinningen av gull og diamanter. Sultanatet samarbeidet i perioder med republikken Lanfang.

Ved en japanske okkupasjonen av Nederlandsk India i 1942−43 ble sultanen Sharif Muhammad Alkadrie og to av sønnene hans halshugget av japanerne.

I 1953 ble Sultan Hamid II dømt til ti års fengsel for å ha tatt parti for Nederland i den «revolusjonære perioden», det vil si kampen for den unge republikken Indonesia (1945−49). Etter hans død i 1978 var det ingen andre som hevdet sultan-tittelen. Palasset ved bredden av Kapuas-elven er omgjort til museum.

I januar 2004 ble en nevø av Hamid II, Abubakar, kronet til sultan.

Liste over sultanene av Pontianak
---------------------------------

| Nr | Navn | Periode |
| --- | --- | --- |
| 1 | Abdurrahman al Kadrie | 1771−1808 |
| 2 | Kasim | 1808−1819 |
| 3 | Osman | 1819−1855 |
| 4 | Hamid | 1855−1872 |
| 5 | Yusuf | 1872−1895 |
| 6 | Muhammad | 1895−1944 |
| 7 | Hamid II | 1945−1950 |
| 8 | Abubakar | 2004−2017 |
| 9 | Mahmud | 15. juli 2017− |
|

Referanser
----------

1. ↑  «Opprettelsen av Pontianak by» **(indonesisk)**. Arkivert fra originalen 31. mars 2009. Besøkt 6. mars 2020.
2. ↑  «president Yudhoyono mottar tittelen *Datuk* fra sultanen av Pontianak» **(indonesisk)**. 13. juni 2004. Archived from the original on 7. januar 2005. Besøkt 6. mars 2020. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  «Innblikk i kroningen av den niende sultan av Pontianak» **(indonesisk)**. jawapos.com. 15. juli 2017.
**Charles Simmons** (født 24. desember 1885, død 1945) var en britisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen. 

Simmons vant en olympisk bronsemedalje i turn i OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Italia og Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble arrangert på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Åtte år senere, i OL 1920 i Antwerpen, kom han på femteplass med det britiske laget i mangekamp

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i turn, mangekamp lagkonkurranse (Storbritannia)

Referanser
----------

1. ↑   Roglo, Roglo person ID p=charles;n=simmons[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Simmons – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Simmons – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Simmons – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Fluidisert sjikt-forbrenning** (FSF) (omtales også som FBC, etter det engelske navnet; Fluidized bed combustion) er en forbrenningsteknologi benyttet for mellomstore og store forbrenningsanlegg (20 MW og oppover) for enten kull, biobrensel eller avfall.

Virkemåte
---------

Brennkammeret til FSF er formet som et vertikalt rør hvor det i bunn er en seng med blanding av inert materiale, som ofte består av sand. Luft blåses opp gjennom spesielle hull på bunnen av brennkammeret, og avfallet blir matet inn fra siden og brennes. Dette gjør at man får en boblende eller sirkulerende blanding av sand, brensel og aske, avhengig av om anlegget er av såkalt boblende fluidisert sjikt (BFS) eller sirkulerende fluidisert sjikt (SFS). Innholdet av inert material er mellom 90 og 98 prosent av blandingen mellom brensel og avfall. 

I en BFS- ovn er hele sjiktet med smeltet sand og aske i bunnen av brennkammeret og aske tas ut fra røykgassen eller i bunn av kammeret. I en ovn basert på SFS er blandingen mer uniformt fordelt og sirkulerer kontinuerlig. Sandpartiklene følger med røykgassen og blir separert i en syklon, før de igjen blir reinjisert i brennkammeret. Kontinuerlig påfylling av inert materiale er i begge tilfeller nødvendig, da mye tas ut gjennom aska.

Fordeler
--------

Den høye andelen med inert materiale representerer en termisk masse som sørger for stabil temperatur. Den sørger også for god blanding og varmeoverføring med brenselet, som fører til god forbrenning med lavt luftoverskudd. For å hindre at partiklene sintrer, holdes forbrenningstemperaturen i det fluidiserte sjiktet normalt ikke høyere enn 650 °C, mens temperaturen høyere opp i brennkammeret er mellom 850 – 950 °C. Lavt luftoverskudd og forholdsvis lav forbrenningstemperatur fører til generelt lave utslipp av NOx.

Avfall som brensel
------------------

Bruk av avfall som brensel i en FSF- ovn er riktignok en god del mer komplisert enn bruk av biomasse. Avfallet må forbehandles til såkalt foredlet avfallsbrensel (FAB) og rives opp i mindre biter. Et minimum av ubrennbare materialer kan tilføres i prosessen slik at metall, glass etc. må fjernes mekanisk. Hvis ikke kan dette smelte og tette luftinnførselskanalene i bunn av brennkammeret. En hammermølle knuser/river avfallet i mindre biter. Partikkeldiameteren for FSF-brensel bør være mindre enn 150 mm. Forbehandlingen gjør at brennverdien og brennegenskapene til brenselet stiger, men er et veldig fordyrende ledd i prosessen. Riktignok vil lavere utslipp føre til enklere og billigere metoder for rensing av røykgassen.

Forbrenning av avfall har siden 1960 blitt utført i ovner med FSF-teknologi.

Litteratur
----------

van Loo, S. & Koppejan, J. (2008). The Handbook of Biomass Combustion and Co-firing. Earthscan.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Navajo kullkraftverk**  er et kullkraftverk nær Page i Coconino County, delstaten Arizona i USA, ikke langt fra Navajo indianerreservat. Det har en installert produksjonskapasitet på 2280 MW, fordelt på 6 turbiner. Dette er et delstatens største kraftverk målt etter effekt. Brenselkilden er ulike kvaliteter av kull. Da Mohave kullkraftverk like over grensen i Nevada ble nedlagt i 2005, overtok Navajo funksjonene som regional kraftprodusent og avtaker av kulltilførselen. 

Utslippene fra anlegget er betydelige, i 2006 ble det sluppet ut 20 071 508 tonn CO2, 34 774 tonn NOx, og 3 843 tonn SO2.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* IndustCards – «Coal-Fired Power Plants in Arizona & New Mexico».
* Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
* Beskrivelse av delstatens kullindustri med lenke til kraftverk - WourceWatch. Besøkt 5. juli 2010.
Kråkvåg. I bakgrunnen brua, svaet og naboøya Storfosna. Fiskebruket sees t.h. på kaia. Foto 2004
Kart over Ørland viser øyenes beliggenhet. Kartet er fra før 2003, og viser ikke nybrua
**Kråkvåg** er ei øy og ei øygruppe i Ørland kommune, Sør-Trøndelag. Øyene ligger lengst vest i kommunen, på utsiden av Storfosna, nord for Kråkvågfjorden, og kort sjøvei fra Hitra.

Øyene som samlet omtales som Kråkvåg er egentlig *Storslåttøya*, *Litjslåttøya*, *Kråkvågøy* og *Kommersøya*. Øyene huser omtrent 50 innbyggere, og det er en begrenset men økende hyttebygging. Folket på Kråkvåg lever av landbruk og fiskeforedling. Noen pendler også til fastlandet, en reise som er redusert fra 60 til 30 minutter etter at brua kom.

Som en del av Kystartilleriet ble **Kråkvåg fort** bygget inn i fjellet i løpet av 1980-tallet, til en kostnad på omkring 1 milliard kroner. Fortet er nå i realiteten nedlagt, da det ikke lenger har noen rolle i de gjeldende planer for forsvaret av Norge. Investeringene hadde imidlertid stor betydning for utviklingen av det sivile samfunn, med økt ferjetrafikk, bygging av samfunnshus og ved at fyllmasse ble brukt til oppfylling av fjæreområder som i dag er landbruksjord.

Det grunne havområdet (*svaet*) mellom Kråkvåg og Storfosna er fredet som Kråkvågsvaet dyrefredningsområde. Fredningen var likevel ikke til hinder for at det lot seg gjøre å bygge molo og bro mellom Kråkvåg og Storfosna. Brua ble åpnet høsten 2003.

Øya hadde egen skole fram til 2003. Barna går nå på Hårberg skole, etter at Storfosna skole ble nedlagt i 2008. Den tidligere skolen er overtatt av velforeningen.

Øya har postadresse **7152 Kråkvåg**. Postkontoret ble opprettet i 1949 og nedlagt i forbindelse med bruåpningen.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Bakken, mfl. *Posten 350 år, historisk utvikling i kommunene Ørland, Bjugn, Rissa*. Trondheim, 1997.

Eksterne lenker
---------------

Kystfort på Kråkvåg. Distriktsnyheter. (1985-11-06)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Geir Moen** (født 21. mars 1976) er en norsk tegneserietegner og illustratør.

Geir Moen har stått bak en rekke tegneserier, deriblant «Hex» og «Asfalt» som har blitt utgitt i henholdsvis tegenseriebladet Nemi og Larsons gale verden. Han har skrevet og tegnet sciencefiction-serien «Ghasp» som ble utgitt i flere hefter i 2000. Sammen med skribenten Morten Harper gav han dessuten ut fantasyalbumet «Blodøks. Første saga» i 2002. Han har også bidratt til tegneseriealbumene «Supernova» fra 2003 og «Tusj» fra 2005 og hatt flere striper i «Gorilla», en samling norske humorsserier som ble utgitt i 2004. Han har også laget eventyrserien «Heksehyl» i Nemi. I 2014 utga han sammen med David Zane Mairowitz en tegneserieroman basert på Ibsens Peer Gynt.

Geir Moen mottok i 2007 Kulturdepartementets tegneseriepris for *De fire store. Når de døde vågner* sammen med manusforfatteren Øystein Runde. Tegneserien ble utgitt i 2007 og er en fantasifull og uhøytidelig «monsteraction» med «de fire store» i norsk litteraturhistorie: Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson, Jonas Lie og Alexander Kielland. 

Geir Moen bor og arbeider i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Geir Moen - tegneserieskaper i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Geir Moen (tegneserieskaper) i BIBSYS
* Egenpresentasjon Arkivert 29. mai 2013 hos Wayback Machine.
* Aftenpostens omtale av tegneserien «De fire store» fra 2007
* Intervju 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***Percy Jackson og Titanens forbannelse*** (originaltittel: *The Titan's Curse*) er bok nr. 3 i Percy Jackson-serien skrevet av Rick Riordan. Den ble utgitt i 2007 og oversatt til norsk i 2009.

i denne boken møter Percy Jackson på en rekke utfordringer med vennene Grover Underwood, Annabeth Chase og Thalia Grace. de blir tilkalt til en militærskole der Grover har funnet to nye halvguder (demigods) men, den onde, Dr Thorn, som er en mantikora, nekter de å dra... Percy, Annabeth og Thalia drar for å redde disse halvgudene (Nico og Bianca di Angelo) men, dr Thorn gir ikke opp så lett og tar med seg Annabeth utfor en klippe etter at jegerne til Artemis dukker opp. Percy, Thalia og Grover drar derfor tvers over Amerika til San Francisco for å redde Annabeth fra den grusomme generalen til Kronos, Atlas. På veien møter de blant annet den nemesiske løven, skjelettkrigere og et uskyldig havdyr som viser seg å være nøkkelen til å bli kvitt gudene.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** OCLC
 |
Stillas
**Stillas** er en midlertidig arbeidsplattform eller opphengskonstruksjon. Moderne stillas er basert på modulsystemer som kan bygges i flere etasjer og seksjoner sideveis. Ofte gjøres det forankringer i objektet som stillaset er montert inntil, for styrket stabilitet. Enklere stillaser har med vekslende hell vært brukt av menneskene gjennom alle tider.

I dag består gjerne stillas av rammer i aluminiumsrør eller stålrør i standardiserte lengder og med gripeordninger og låseanordninger i hver ende for sammenføyning, stabilisering og utvidelse. Gulvene er gjerne standardiserte moduler i aluminiumsprofiler og/eller vannfaste treplater med festeanordninger for sikker forankring til stillasets ramme.

Krav
----

Stillas i Kina
Det stilles i dag strenge krav til slikt utstyr, og man skal følge de instruksjoner og anvisninger som gis fra leverandør eller utleier. I arbeidslivet er dette utstyret bruksregulert under HMS og KS-systemene i gjeldende bedrifter.

Aluminiumsstillas  Foto: Harald Groven 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Åssiden elvepark** er en kommunal park og friluftsted som ligger på nordsiden av Drammenselva, sør for Buskerudveien nær Åssiden skole. Parken sto ferdig 17. juni 1991 da den ble offisielt innviet av daværende Drammens ordfører Turid Wickstrand Iversen. Parken ble anlagt under ledelse av Drammen kommunes landskapsarkitekt Bjørn Krogh Johansen. Her finnes det en brygge, små øyer med bruforbindelse, ballslette, lekeplass med en listen strand eller lagune. Dette området trives svaner, kanadagjess og stokkender veldig godt. Parken går i ett med turstien som går nesten uabrutt fra Drammen sentrum frem til Buskerud papirfabrikk. Deler av parken ble bygget på gamle fyllingsområder ved elva.

Vannkvalitet
------------

Innenfor badesesongen blir vannkvalitet og temperatur målt, resultater av disse blir lagdt ut på Drammen kommunes nettsider

Referanser
----------

1. ↑  «Åssiden elvepark». *Drammen kommune* **(norsk)**. Besøkt 17. april 2023.
2. ↑  Schandy, Tom (2000). *Naturperler i Buskerud*. T. Helgesen. s. 52. ISBN 8299568218.
3. ↑  «Åssiden Elvepark | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 17. april 2023.
4. ↑  Helgesen, Tom (2. juni 2010). «Åssiden elvepark». *Byavisa Drammen*: 32 – via Nasjonalbiblioteket.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Balmoor** (også kjent som **Balmoor Stadium**) er et fotballstadion i den skotske byen Peterhead, Aberdeenshire. Det er hjemmebanen til det skotske andredivisjonslaget Peterhead FC. Stadionet har en kapasitet på 4 000 tilskuere, der omtrent ett tusen kan skaffe seg sitteplass. Med såpass lav kapasitet er Balmoor Stadium ganske langt under å oppfylle kriteriene til Scottish Premier League.

Stadionet ble åpnet i 1997, etter at Peterheads gamle hjemmearena, Recreation Park, ble solgt til supermarkedkjeden Safeway. Standarden på fasilitetene på Balmoor var en av hovedgrunnene til at Peterhead FC ble innvalgt i den skotske fotballigaen i år 2000 sammen med Elgin City FC.

Tilskuerrekorden for Balmoor er 3 700, som ble satt mot Partick Thistle i sluttspillfinalen i 2006 om opprykk fra andredivisjon i den skotske fotballigaen. Peterhead tapte for øvrig kampen, og gikk dermed glipp av førstedivisjonsfotball på Balmoor i sesongen etter.

Eksterne lenker
---------------

* Peterhead F.C. official website

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Berlinische Galerie** er delstatsmuseet for moderne kunst, fotografi og arkitektur i den tyske delstaten og nasjonale hovedstad Berlin. Museet finnes fra 2004 i Alte Jacobsstrasse i Kreuzberg, ikke langt fra Det jødiske museet.

Samlingen
---------

Den faste og de skiftende utstillingene vises i to etasjer. De eldste verkene er fra 1870. Av den bildende kunst finnes verker fra 
Berliner Secession (Max Liebermann, Lovis Corinth, Franz Skarbina og Hans Baluschek), Neue Sachlichkeit og ekspresjonismen (Otto Dix, George Grosz, Hannah Höch), til malerier av Georg Baselitz, og verker av Wolf Vostell, Ursula Sax og *Junge Wilde* (maleri fra de sene 1970- og tidlige 1980-tall) og installasjoner. Til dette kommer en stor grafisk samling (ca. 15.000 arbeider), fotografier og arkitekturmodeller.

* Franz Skarbina: Dame auf der Wandelbahn eines Seebads, 1883Franz Skarbina:   
*Dame auf der Wandelbahn eines Seebads*, 1883
* Lovis Corinth: Porträt des Malers Fritz Rumpf, 1901Lovis Corinth:   
*Porträt des Malers Fritz Rumpf*, 1901
* Wilhelm Gallhof: Die Versuchung des Ritters, vor 1910Wilhelm Gallhof:   
*Die Versuchung des Ritters*, vor 1910
* Hans Baluschek: Bahnhofshalle, 1929Hans Baluschek:   
*Bahnhofshalle*, 1929

Referanser
----------

1. ↑  Berlinische Gallerie. «Berlinische Gallerie». Besøkt 27. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Berlinische Galerie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
Kammerretten sett fra Kleistparken
**Berlins kammerrett** (*Kammergericht*, KG) er navnet på oberlandesgericht i Berlin. Oberlandesgericht er tredje og siste instans i delstaten Berlin. Den er historisk også den øverste domstolen i kongeriket Preussen.

Betegnelsen *kammerrett* skiller domstolen fra domstolene på samme nivå i andre delstater, men har forøvrig ingen betydning. Kammergerichts jurisdiksjon omfatter hele bystaten Berlin. I Berlin finnes det i første instans tolv *Amtsgerichte* og i andre instans én *Landgericht*.

Den øverste instans på føderalt nivå er Bundesgerichtshof.

Historie
--------

Kammerretten nevnes tidligst i 1468. Opprinnelig var den en hoffdomstol for kurfyrstene av Brandenburg. I 1735 ble kammerretten uavhengig av det kongelige hoff, og fikk sete i Collegienhaus i Berlin. I 1913 flyttet det inn i dagens bygning ved Kleistparken i bydelen Schöneberg.

Domstolens president, George Richard Ernst Günter von Drenkmann, ble drept av venstreekstreme terrorister i 1974.

Betydningsfulle jurister som virket ved domstolen
-------------------------------------------------

* Wilhelm von Humboldt, fullmektig
* Sebastian Haffner, fullmektig
* Ernst Theodor Amadeus Hoffmann, dommer
* Benno Mugdan, dommer
* Friedrich Jung, generalstatsadvokat
* Hans-Joachim Rehse, dommer
* Stephan Kekulé von Stradonitz, fullmektig
* Wilhelm Heinrich Wackenroder, assessor
* Rudolf Wassermann, dommer
* Christian Schröder, dommer, senere professor i strafferett ved Universität Halle
* Günter von Drenkmann, justiskammerpresident
* Marie Munk, dommer
* Hans-Christian Ströbele, fullmektig

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kammergericht (court) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon om kammerretten

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**Bad Salzungen** er en kurby som ligger vest i den tyske delstaten Thüringen, nær grensen til Hessen. Den er forvaltningssentrum («kretsby») for landkretsen Wartburgkreis. Byen ligger ved elven Werra, mellom Thüringer Wald i nord og Rhön i syd. Den har per 2007 rundt 16 000 innbyggere.

Historie
--------

Stedet ble første gang omtalt i historiske kilder 5. januar 775, da Karl den store i en offisiell kunngjøring erklærte at han skjenket sin villa *Salsunga* som tiende til klosteret i Hersfeld. I 841 kom stedet under herredømmet til klosteret i Fulda.

I 1306 ble Salzungen første gang omtalt som by (*civitas*). I 1524 ble reformasjonen innført, og ett år senere ble byens borgere involvert i den tyske bondekrigen, da de under sterke trusler sluttet seg til en styrke på 8000 mann fra det øvre Werra-området.

Under trettiårskrigen ble Salzungen plyndret av svenskene 10. juni 1640. Samme år kom byen under hertugdømmet Sachsen-Gotha. Fra 1680 til 1918/1920 var Salzungen en del av hertugdømmet Sachsen-Meiningen. Det første kurbad-huset ble åpnet i 1821, og i 1923 fikk byen så den nødvendige offisielle tillatelsen fra delstatsdepartementet til å bære navnet *Bad Salzungen*.

Bilder
------

* RådhusetRådhuset
* Burgseeklinikken er et privat rehabiliteringssykehusBurgseeklinikken er et privat rehabiliteringssykehus
* Innsjøen Burgsee har en største dybde på 25 m og er litt over 10 hektar stor.Innsjøen Burgsee har en største dybde på 25 m og er litt over 10 hektar stor.
* Saltverksbygningen i Bad Salzungen.Saltverksbygningen i Bad Salzungen.

Referanser
----------

1. ↑  «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal)». Statistisches Bundesamt. Arkivert fra originalen 10. mars 2019. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bad Salzungen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Bad Salzungen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Tyskland
Slottet sett fra hagen
**Książ** (tysk *Fürstenstein*) er et slott som befinner seg innenfor grensene til byen Wałbrzych. Det er det tredje største slottet i Polen etter Den tyske ordens slott i Malbork og Slottet på Wawel. En liten del av palasskomplekset er tilgjengelig for turister, blant annet Piast-borgen i den sentrale delen av slottet.

Historie
--------

Książ
Slottet ble bygd av Bolko I, hertug av Świdnica og Jawor mellom 1288 og 1292, etter at den opprinnelige borgen ble ødelagt i 1263 av Ottokar II av Böhmen. I 1392 gikk slottet over til den tsjekkiske kronen, og kom mellom 1491 og 1497 under Vladislav II av Böhmen og Ungarn. 

I 1509 ble slottet overgitt som len til familien Hoberg (Hochberg). I 1605 kjøpte familien slottet og overtok det. Det ble ombygd i årene 1705–1732 av Konrad Ernst Maximilian von Hochberg i barokkstil og i 1908–1923 av Hans Heinrich XV Hochberg von Pless. 1920-tallet betydde nedgangstider for slottet på grunn av finansproblemene til Hochberg-familien. Det ble konfiskert av de tyske nazistene i 1941, og ytterligere ødelagt av Organisation Todt under andre verdenskrig og Den røde armé etter krigen. Renovasjonen begynte for fullt på 1970-tallet. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Kjøbenhavns Skøjteløberforening** er Danmarks eldste skøyteklubb og en av Danmarks eldste idrettsklubber. KSF ble stiftet 4. februar 1869 og hadde sin første sesong i 1870. Københavns Magistrat hadde gitt tillatelse til bruk av Sortedamssøen der man åpnet en bane som var 400 alen lang og 100 alen bred.

To år etter stiftelsen hadde klubben ikke mindre enn 2915 medlemmer. Klubbens første konkurranse ble ifølge avisen *Dagens Nyheder* avholdt i 1871. I 1886 endret man banens beliggenhet fra Sortedamssøen til Peblingesøen.

Klubben fikk bygd Søpavillonen i 1894, tegnet av arkitekt Vilhelm Dahlerup til en pris pålydende ca. 70.000 kr.
I 1960 flyttet klubben til Østerbro, og Søpavillonen ble solgt til restauratør Oscar Davidsen i 1965.

Kjente løpere
-------------

* Kurt Stille

Referanser
----------

1. ↑  (da) skøjteløb - historie Besøkt 4. april 2011.
2. ↑  (da) Dansk Skøjte Unions historie Arkivert 2. april 2012 hos Wayback Machine. Besøkt 4. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

Portal: Danmark
**Paul-Olav Øien** (født 27. januar 1963) er en norsk regissør og TV-produsent. Øien eier og driver Øien & Bjorvatn filmproduksjon sammen med Kristin Bjorvatn.

Paul-Olav Øien hadde ideen til TV-konseptet *Skaperen*, utviklet i samarbeid med Mediacircus og TV 2. *Skaperen* har gått flere sesonger på TV 2. Konseptet er også sendt på svensk TV4 som *Uppfinnarna* og dansk TV 2 («Danmarks bedste idé»), i tillegg til blant annet å være solgt til Tyskland.

Øien & Bjorvatn filmproduksjon vant Gullruten 2004 for beste faktaprogram med filmen *Tett på Redningsselskapet* med fotograf Morten Krogvold. De var også nominert til Gullruten for serien *Jakten på det gode liv* med Nadia Hasnaoui og portrettet av billedkunstneren Ferdinand Finne med programleder Dorthe Skappel (år 2000).

Referanser
----------

1. ↑  TV2: Presentasjon av Skaperen
2. ↑  «TV4: Uppfinnarna». Arkivert fra originalen 15. november 2012. Besøkt 9. januar 2013.
3. ↑  Tvnytt.no: Skaperen på dansk TV
4. ↑  «Propaganda: «Skaperen« til Danmark». Arkivert fra originalen 3. april 2007. Besøkt 30. desember 2012.
5. ↑  Dagbladet: «Skaperen» solgt til Tyskland
6. ↑  TV2: Nadia holder en knapp på Kloppen

Eksterne lenker
---------------

* Frikanalen: Tett på Redningsselskapet 1[*død lenke*]