recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jenssen SAS** er et norsk konjakkhus. Konjakken deres heter *Jenssen Cognac*. De har ca. 25 hektar vinmarker.

Historie
--------

Gården der Jenssen produseres i dag, har produsert konjakk siden 1700-tallet, men navnet Jenssen er av nyere dato. 

«Le Maine Pertubaud», gården hvor Jenssen produseres, var opprinnelig en liten landsby bestående av flere enheter. Noen bygninger spores tilbake til 1600-tallet, og konjakkproduksjonen til midten av 1700-tallet. Gården ligger midt i det beste konjakkområdet, Grande Champagne. I dag er landsbyen samlet til én gård/driftsenhet. Hele produksjonen foregår fortsatt på stedet, som består av bl a 4 våningshus og et flere driftsbygninger. De tidligere eierne hadde levert konjakk på fat til de store husene.

På slutten av 1990-tallet ønsket familiene som eide «Le Maine Pertubaud» å selge virksomheten. Per Egil Jensen kjøpte vingården, som inneholdt store mengder gammel konjakk, men som imidlertid måtte renoveres. Nå huser den både produksjon og overnattingsmuligheter. Han etablerte samtidig merket Jenssen Cognac, spesialisert i gammel konjakk fra Grande Champagne, basert på gårdens egen produksjon. Merket Jenssen brukes både i Norge og andre land.

Utvalg
------

### Jenssen Cognac

Alle konjakkene er ren Grande Champagne

* Prime – VSOP, min. 5 års fatlagring
* Carte Blanche – en ung XO, med 12 års fatlagring
* XO Grande Champagne – en eldre XO, med 22-35 års fatlagring
* Hors d'Age – et ublandet parti på 55 år som ble tilgjengelig på det norske markedet i 2007.
* L'Epiphanie Hors d'Age – en blend av gamle kvaliteter med i snitt 50 års fatlagring
* Arcana – en ublandet 1906 årgangskonjakk fra Grande Champagne, som er produsert i kun 600 eksemplarer, i krystallkaraffel. Denne vant den prestisjetunge franske designprisen *Prix François 1er* i 2004. Prisen på Arcana er kr. 35 000,-.

### Andre merker som lages av Jenssen

* Oscarsborg XO – hyllest til festningsverket i Drøbak
* Pehr Ugland XO – hyllest til handelsflåtens siste seilskute i utenriksfart. Gjennomsnittlig lagringstid ca. 20 år. Begrenset til 400 nummererte eks.
* Spitsbergen Adventure VSOP
* Spitsbergen XO
* North Pole XO Réserve Limitée Adventure. Begrenset til 2005 nummererte.
* Garde Impériale XO – feirer Gardens 150 år. Begrenset til 1856 nummererte eks.
* Garde Impériale Extra – feirer Gardens 150 år. Begrenset til 150 nummererte eks.

Eksterne lenker
---------------

Jenssen Cognac – Offisiell hjemmeside
**Pål Eide** (født 16. mai 1972 i Hadsel) er en tidligere spiller i den norske eliteserien i innebandy. Han startet karrieren i AK-90, men da klubben ble lagt ned pga. manglende rekruttering gikk han over til Slevik IBK. Han var Sleviks lagkaptein i alle de 7 sesongene han spilte i eliteserien. Han måtte legge opp pga. en kneskade.

Meritter
--------

| År | Lag | Plassering |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Norge | Bronse i VM |
| 1996–97 | Slevik IBK | Bronse i eliteserien |
| 1997 | Slevik IBK | Norgesmester |
| 2000 | Slevik IBK | Norgesmester |
| 2000–01 | Slevik IBK | Bronse i eliteserien |
| 2001–02 | Slevik IBK | Sølv i eliteserien |

Pål Eide debuterte på landslaget i 1992 da han spilte for AK-90, og under sin karriere fikk han med seg 30 offisielle kamper. Her scoret han 11 mål og la 6 assist, noe som gir en total på 17 poeng.

### Poengstatistikk

Sesongen 96/97: 18 mål 16 assist. 34 poeng totalt  

Sesongen 97/98: 9 mål 17 assist. 26 poeng totalt  

Sesongen 98/99: 14 mål 22 assist. 36 poeng totalt  

Sesongen 99/00: 9 mål 14 assist. 23 poeng totalt  

Sesongen 00/01: 13 mål 13 assist. 26 poeng totalt  

Sesongen 01/02: 12 mål 13 assist. 25 poeng totalt  

Sesongen 02/03: 4 mål 16 assist. 20 poeng totalt

Referanser
----------

1. ↑  «Innebandy.no - Statistikk NM 1999-2000». *www.innebandy.no*. Besøkt 28. januar 2022.
2. ↑  «Landslagsspillere A-menn 2016» (PDF). Besøkt 28.01.2022.
***Trafikksikkerhetshåndboken*** gir oversikt over aktuell kunnskap om virkninger av trafikksikkerhetstiltak. Hovedfokuset i boken er hvor effektive tiltakene er for å redusere ulykker eller skader ved ulykker. Ulykkesstudiene som boken bygger på, er så langt det er mulig oppsummert ved hjelp av meta-analyse. Boken er ment som et hjelpemiddel for alle som jobber med trafikksikkerhet, enten det er politisk, administrativt og forskning. Reviderte kapitler legges fortløpende ut på websiden hvor innholdet er gratis tilgjengelig.

Trafikksikkerhetshåndboken har tidligere blitt utgitt på en rekke språk, men oppdateres og publiseres nå kun på norsk, på håndbokens nettside.

Boken har vært finansiert av Vegdirektoratet og Samferdselsdepartementet siden arbeidet med den ble startet i 1978. I 2010-2011 bidro og det svenske Trafikverket også. Trafikksikkerhetshåndboken oppdateres kontinuerlig med aktuelle forskningsresultater.

Forfatterne
-----------

Kapitlene i boken har ulike forfattere, og er skrevet av Transportøkonomisk institutt (TØI) helt siden arbeidet ble igangsatt i 1978.

Aktuelle forfattere (som har skrevet eller bidratt til aktuelle kapitler):

* Alena Høye (Nåværende prosjektleder for håndboken)
* Rune Elvik (Tidligere prosjektleder for håndboken)
* Michael W. J. Sørensen
* Tor-Olav Nævestad
* Truls Vaa]
* Ross O. Philipps

I perioden 2010-2011 bidro også forskere fra VTI til noen kapittelrevisjoner.

Bokens oppbygging
-----------------

Boken er delt opp i ulike deler. Del 1 gir en generell innføring om trafikksikkerhetsområdet og inneholder en leseveiledning.

Del 2 inneholder beskrivelser av 148 trafikksikkerhetstiltak:

* Vegutforming og vegutstyr
* Drift og vedlikehold av veger
* Trafikkregulering
* Kjøretøyteknikk og personlig verneutstyr
* Krav til førere
* Føreropplæring og yrkeskjøring
* Trafikkopplæring og informasjon
* Kontroll og sanksjoner
* Førstehjelp og medisinsk behandling
* Overordnede virkemidler

For hvert tiltak presenteres det problem og formål med tiltaket, beskrivelse av tiltaket og dagens bruk i Norge, og virkning på ulykkene, virkning på framkommelighet, virkning på miljøforhold, kostnader, nytte-kostnadsvurderinger, samt formelle ansvarsforhold og saksgangen ved innføring av tiltaket.

Del 3 inneholder definisjoner og ordforklaringer.

Referanser
----------

1. ↑  «Trafikksikkerhetshåndboken». *tsh.toi.no*. Arkivert fra originalen 28. desember 2019. Besøkt 28. februar 2020.
2. ↑  «Forside». *Trafikksikkerhetshåndboken*. Besøkt 17. juni 2020.
3. ↑  «Bakgrunn om ulykker, risiko og metaanalyse». *Trafikksikkerhetshåndboken*. 13. juli 2003. Besøkt 17. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Trafikksikkerhetshåndboken Arkivert 29. juni 2018 hos Wayback Machine.
* Elvik, Rune (1997). *Trafikksikkerhetshåndbok: oversikt over virkninger, kostnader og offentlige ansvarsforhold for 124 trafikksikkerhetstiltak*. Oslo: Transportøkonomisk institutt. ISBN 8248000273.
**Renie Janne Kleivdal Thorleifsson** (født 4. november 1958) er en norsk programleder og gravende journalist opprinnelig fra Bergen.

Hun er kjent fra NRK der hun tok over etter Hilde Hummelvoll i 1991 som leder for det sterkt kritiske Forbrukermagasinet sammen med blant andre Are Fiva og Egil Teige. Dette ble i 1993 til Forbrukerrefleks som hun ledet med Egil Teige frem til 1996, da hun var med å starte Brennpunkt (NRK). I denne serien var hun i 2007 sentral i utrykningsteamet "Oppdraget" for å «avsløre urett og urettferdighet», og i 2010 fortsatt med, tross at hun og redaktør Per Anders Johansen i 2002 ble truet med rettssak og fengsling av meglerhuset *Krogsveen*.

På 80-tallet var Thorleifsson filmskuespiller. Med Trond Brænne laget hun barneserien Atte Katte Noa for Barne-TV (1988) og for NRK P2 var hun også radioreporter (1989). Utover forbrukerstoffet ledet hun fire episoder av Hvem er du? (1992), sommer-serien Helt typisk med Frank Dehli og Veslemøy Kjendsli (1992), TV-aksjonen for Amnesty International sammen med Christian Borch (1999) og fikk være med i Kokkekamp samme året.

Premier
-------

* SKUP-prisen
	+ 1995 diplom for Forbrukerrefleks-episoden «Daylight» om et medikament mot kreft og migrene som var 99 prosent vann, og etter programmet trukket tilbake.
	+ 2000 diplom med Ståle Hansen for Brennpunkt (NRK)-episoden «Med rett til å låne» som satte kritisk lys på bedriften Pandestor og rollen til LOs nestleder Jan Balstad.
	+ 2003 diplom for Brennpunkt (NRK)-episoden «I dypeste hemmelighet» om skjebnen til Nordsjøen-dykkerne

Filmografi
----------

* Camilla og tyven (1988)
* Hud (film) (1986)

Referanser
----------

1. ↑  Arve Henriksen (16.8.1996). «Vil ryste fjernsyns-seerne». Aftenposten.
2. ↑  «Avslører urett og urettferdighet». NRK. 18.12.2007.
3. ↑  Magne Gundersen (4.9.2002). «Krever fengselsstraff etter Brennpunkt-omtale». NTB.
4. ↑  Se profil på Internet Movie Database

Eksterne lenker
---------------

* (en) Renie Thorleifsson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Pål Bårdsson** (fødselsdato ukjent, død 1. februar 1346) var en erkebiskop i Nidaros fra 1333 til sin død i 1346. Han var den eneste nordmann som ble dr. juris i middelalderen. Han begynte i prestetjenesten som kannik, deretter kapellan og så prost, før han ble valgt til erkebiskop. Han var kongens kansler i 1327-1333.

Bakgrunn
--------

Påls far het Bård, mens morens navn er ukjent. Pål nevnes i kildene for første gang i 1309, da han var kannik i Bergen. Fra 1313 blir han kalt magister, og han representerte Bjørgvin bispedømme i en rekke diplomatiske og juridiske oppdrag.

Utdannelse
----------

Fra rundt 1320 til 1326 oppholdt Pål seg i utlandet. Han tok doktorgrad ved universitetet i Orléans i Frankrike og fikk etter dette tittelen *professor utriusque juris*.

Erkebiskop av Nidaros
---------------------

Tilbake i Norge ble Pål kongens kansler og prost ved Mariakirken i Oslo. Da erkebiskop Eiliv Arnesson døde, valgte domkapitlet i Nidaros Pål til hans etterfølger. Julen 1333 ble han viet til erkebiskop i Avignon, der Paven hadde sete på den tiden.

Som erkebiskop var Pål opptatt av å styrke erkebispestolens makt, men samtidig unngå konflikt med kongemakten. Han hadde et godt forhold til kongen, Magnus Eriksson. Det ser også ut til at erkebiskop Pål hadde et godt forhold til sitt eget domkapittel. Pål arbeidet mye med å modernisere tiendeordningen ved å utvide grunnlaget for hva det kunne kreves tiende av. Politisk ble erkebispestolen stadig sterkere som institusjon under Pål. Det skyldtes både konflikter mellom kongen og verdslige stormenn, og at kongen og hoffet for det meste oppholdt seg utenfor Norges grenser.

Referanser
----------

1. ↑  Dybdahl, Audun. (2009, 13. februar). Pål Bårdsson. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 8. august 2017.

Litteratur
----------

* Anne-Hilde Nagel (1980) *Norges Historie*. Bind 15: "Oversikter, årstall, tabeller". Oslo
* Artikkel på SNL


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Eiliv Arnesson** | **Erkebiskop av Nidaros**(1333–1346) | Etterfølger:**Arne Einarsson Vade** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Pierre Rey** (født 27. april 1930, død 22. juli 2006) var en fransk forfatter. På norsk foreligger hans internasjonale bestselleren *Out* (Gyldendal 1978).

Liv og virke
------------

Pierre Rey arbeidet først som journalist og illustratør og ble allerede i trettiårsalderen sjefredaktør, senere direktør for Marie Claire. Denne godt betalte og prestisjetunge jobben sa han opp på dagen som følge av en akutt eksistensiell krise, og underkastet seg deretter en intensiv og likevel langvarig psykoanalyse hos den berømte og moteriktige Jacques Lacan. Denne opplevelsen skrev han senere en bok om (*Une saison chez Lacan*, Paris 1989) som gjerne karakteriseres som atypisk i forfatterskapet.

Det skal ha vært den betydelige gjelden han opparbeidet etter mange kostbare seanser hos Lacan, som satte ham på tanken om å skrive en bestseller. I 1972 utga han *Le Grec*, en roman kalkert på Aristoteles Onassis' liv, som umiddelbart ble en suksess. Deretter fulgte oppfølgeren *La Veuve* (1976), om enken Jackie Kennedy Onassis. I 1977 kom thrilleren *Out* (norsk utgave 1978, oversatt av Tom Lotherington) og deretter en rekke suksessromaner med handling fra internasjonalt jetset, en verden Pierre Rey kjente og trivdes i. Han skrev også manus til en tv-serie og et teaterstykke (*La Mienne s'appelait Régine*) som ble filmet i USA under tittelen *Regina*, med Ava Gardner og Anthony Quinn i hovedrollene.

Bibliografi
-----------

### Romaner

* *Le Grec (1972), biografisk romanse om Aristoteles Onassis*
* *La Veuve (1976)*
* *Out (1977)*
* *Palm Beach (1979)*
* *Sunset (1988)*
* *Une saison chez Lacan (1989) (Seuil-poche, 1999, (ISBN 2-02-036716-5).*
* *Bleu Ritz (1990)*
* *Liouba (1992)*
* *Le Rocher (1995)*
* *Le Désir (1999)*
* *L'Ombre du paradis (2001)*
* *L'Oncle (2002)*

Sammen med Loup Durand, under psevdonymet «Michael Borgia»: *TNT* , Robert Laffont, 1978-1980, en serie på ni spion- og spenningsromaner, tilpasset tegnefilm av Loup Durand og André-Paul Duchateau.

### Fjernsyn

* *Les Roses de Dublin* (1981), tv-serie

### Teater

* *La Mienne s'appelait Régine*, drama (sammen med Pierre Dux og Annie Cordy), senere filmatisert som *Regina* av Jean-Yves Prate.

Referanser
----------

1. 1 2   fichier des personnes décédées, oppført som Rey, Pierre François Joseph, deces.matchid.io, besøkt 23. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1046771469, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pierre Rey på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Pierre Rey hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (fr) «Pierre Rey est mort» Arkivert 26. april 2014 hos Wayback Machine. hyllest
* (fr) «Pierre Rey : carpe diem ad vitam aeternam», *l'Express*

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
***Marry Me*** er en romantisk komedie fra 2022, regissert av Kat Coiro. Manus ble skrevet av John Rogers og Tami Sagher.

Jennifer Lopez spiller rollen som Kat Valdez, en kjent artist, som spontant bestemmer seg for å gifte seg med Charlie Gilbert (spilt av Owen Wilson) en matte-lærer. Filmen hadde premiere i Los Angeles, den 9. februar 2022.

Handling
--------

Den berømte Kat Valdez har allerede vært gjennom to mislykkede høy-profilerte ekteskap. Etter at «Marry Me», en sang av Kat og hennes forlovede Bastian, har havnet på topplisten over hele verden, planlegger de å holde bryllupsseremonien deres rett foran publikum ved en av Kats konserter. Charlie Gilbert, en matte-lærer, skal se på denne konserten sammen med vennen Parker og datteren hans Lou. Men kort tid før bryllupet avdekker et sladder-nettsted Bastians utroskap sammen med assistenten hans Tyra. Kats manager viser henne telefonen sin, og avslører disse nyhetene for henne. Men Kat får øye på Charlie i mengden, som holder Parkers skilt hvor det står "Marry Me". Hun bestemmer seg spontant for å gifte seg med ham.

Charlie går opp på scenen, og gifter seg med Kat foran hele verden. Etter seremonien nekter Kat å snakke med Bastian eller Tyra, når hun og Charlie reiser sin vei. De to oppfører seg keitete og høflige mot hverandre, før Kat reiser hjem med et knust hjerte på grunn av alle problemene med Bastian. Media er i vanvidd på grunn av dette, og spekulerer om Kats psykiske tilstand. Dagen etter, etter å ha behov for å svare på medie-oppmerksomheten, bestemmer Kat seg for å forbli gift med Charlie i ett par måneder i forsøk på å sette en positiv vri på hele situasjonen. Han sier seg motvillig enig, men ønsker ikke å skape oppsikt i noen av deres personlige liv.

Men Kat og Charlie tilbringer de neste ukene sammen, i et ekte romantisk forhold. Bastian dukker opp for å kunngjøre at «Marry Me» har blitt nominert til en Grammy, Kats første nominasjon. Dette gjør at Kat og Bastian må opptre sammen igjen, men Kat insisterer ovenfor Charlie at forholdet til Bastian er helt over. Charlie blir imidlertid usikker på at han kan måle seg med Bastian, og passe inn i Kats verden. Han ønsker å ta ut skilsmisse, og begrunner dette med at ekteskapet deres ikke var virkelig i utgangspunktet.

Skuespillere
------------

* Jennifer Lopez som Katarina Valdez
* Owen Wilson som Charlie Gilbert
* Maluma som Bastian
* John Bradley som Colin Calloway
* Sarah Silverman som Parker Debbs
* Kat Cunning som Tyra
* Chloe Coleman som Lou Gilbert
* Michelle Buteau som Melissa
* Stephen Wallem som Jonathan Pitts
* Jameela Jamil som Anikah
* Khalil Middleton som Kofi
* Utkarsh Ambudkar som Manny

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Marry Me* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Marry Me* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Marry Me* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (fr) *Marry Me* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Marry Me* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Marry Me* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Marry Me* på Metacritic Rediger på Wikidata
Lys for togtrafikk
Sjøtrafikkregler
**Trafikkregler** er de lover og regler som regulerer hvordan man skal oppføre seg i trafikk av en viss type, slik at den skal bli så trygg som mulig. Trafikkreglene er ofte internasjonalt tilpasset.

Regelverk
---------

For forskjellige trafikktyper gjelder ulike regelverk:

* Järnvägsstyrelsens trafikföreskrifter, som gjelder reglene for jernbanetrafikk i Sverige og er tilpasset den europeiske standarden ERTMS.
* Sjövägsreglerna, som gjelder alle fartøyer på verdens hav og innsjøer og utgis av Sjöfartsverket. De følger de internasjonale reglene.
* Bestämmelser för civil luftfart i Sverige, som utgis av Luftfartsstyrelsen. De henviser i høy grad til internasjonale bestemmelser.
* *Vägtrafikförordningen* som beskrives nedenfor.

Veitrafikkregler
----------------

Veitrafikkskilt
For **veitrafikk** fastsettes hvordan man skal styre landgående motorkjøretøyer samt hvordan gående og syklister skal forholde seg til den. Hvert land setter sine trafikkregler. Den som bryter mot dem og stoppes av politi får bøter, ved grovere forbrytelse fengsel.

Visse regler forekommer i de fleste land, for eksempel forbud mot promillekjøring. Derimot kan høyeste tillatte promille, liksom straffene, variere.

Historie
--------

Frem til slutten av 1800-tallet fantes enklere regler for datidens trafikk, først og fremst hest og vogn, for eksempel påbud om enten høyre- eller venstrekjøring.

Med bilene ble trafikkreglene viktigere da hastighetene økte, særlig etter at massebilismen slo igjennom.

Se også
-------

* Forskrift om kjørende og gående trafikk (trafikkregler)
* Høyre- og venstrekjøring
Må ikke forveksles med: Marrakesh-traktaten, fra 2013, om opphavsretts-unntak for litteratur, ved tilrettelegging for blinde og tekst-hemmede.
**Marrakesh-avtalen** eller **Marrakesh-deklarasjonen** er en avtale som ble signert i Marrakesh den 15. april 1994. Avtalen markerte slutten på de 12 år lange forhandlingene under Uruguayrunden og etableringen av WTO. Avtalen var tellende fra den 1. januar 1995.

Avtalen var en videreutvikling av General Agreement on Tariffs and Trade (GATT), supplementert med en rekke andre avtaler. Deriblant GATS, SPS-avtalen, TRIPS-avtalen og TBT-avtalen. Det ble også etablert en ny rettslig bindende tvisteløsnings mekanisme angående internasjonal handel som går under navnet Dispute Settlement Body. Alle avtalene som utgjør Marrakesh-avtalen kan betraktes som en udelelig enhet. Med det menes at ingen land kan ta del i en avtale uten å ta del i alle de andre. For å ta del i WTO må man godkjenne alle vilkårene i Marrakesh-avtalen.

Referanser
----------

1. ↑  Marrakesh Declaration of 15 April 1994 at World Trade Organization

Eksterne lenker
---------------

* An unofficial chart of the Marrakech Agreement Arkivert 31. mai 2013 hos Wayback Machine.
***Qiqi tushuo*** (fullt navn: *Yuanxi qiqi tushuo luzui*, 遠西奇器圖說錄最, «Diagrammer og forklaringer om Det fjerne Vestens vidunderlige maskiner», gjerne forkortet til *Qiqi tushuo*, 奇器圖說) var en encyklopedi over vestlige mekaniske innretninger utarbeidet av jesuitten Johann Schreck (1576-1630) og den kinesiske høylærde Wang Zheng (王徵, 1571–1644). Denne boken var den første til å presentere vestlig mekanisk kunnskap til et kinesisk publikum. Boken ble publisert i 1627.

Til grunn for verket lå især arbeidene til de italienske ingeniørene Agostino Ramelli og Vittorio Zonca, og av den franske ingeniør Jacques Besson. Illustrasjoner av europeiske maskiner fra deres verker ble gjengitt temmelig presist, men i en kinesisk billedstil.

Referanser
----------

1. ↑  Deacy, s. 182
2. ↑  Ricci roundtable Arkivert 15. juni 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  Baigrie, s. 23
4. 1 2  Baigrie, s. 23
5. ↑  Needham, s. 214
6. ↑  Needham, s. 212

Litteratur
----------

* Susan Deacy, Alexandra Villing: *Athena in the Classical World* BRILL, 2001 ISBN 90-04-12142-0
* Brian Scott Baigrie: *Picturing Knowledge: Historical and Philosophical Problems Concerning the Use of Art in Science* University of Toronto Press, 1996 ISBN 0-8020-7439-1
* Joseph Needham, Ling Wang, Gwei-Djen Lu: *Science and civilisation in China* Cambridge University Press, 1965 ISBN 0-521-05803-1
**Renholdsbransjen** er en bransje innenfor næringsgruppen privat tjenesteyting, som utfører rengjøring i private hjem eller næringsbygg. Bransjen leverer først og fremt innvendig rengjøring, men også noe til utvendige områder som f.eks. vinduer, trapper og uterom. Bransjen sysselsetter 33.300 årsverk i Norge (2013) fordelt på 17.400 årsverk i offentlig sektor og 15.800 årsverk i privat sektor, og hele markedet for renhold i Norge omsatte i 2013 for 18,9 milliarder kroner. Bransjen er eget tariffområde mellom NHO og LO.

Bransjen er i Norge hovedsakelig organisert i NHO Service og Handel med 242 virksomheter som sto for 9.559 årsverk og 5,8 milliarder kroner i omsetning i 2012. Norsk Arbeidsmandsforbund (NAF) organiserer renholderne som arbeidstakere. Den 1. september 2012 ble det forbudt i Norge å kjøpe renhold fra leverandører som ikke er godkjent av Arbeidstilsynet. Reguleringen av bransjen er blant annet hjemlet i *Forskrift om offentlig godkjenning av renholdsvirksomheter og om kjøp av renholdstjenester*.

Referanser
----------

1. ↑  Statistikk og trender Arkivert 16. juli 2014 hos Wayback Machine. - *NHO Service*, 2013, side 23-24.
2. ↑  Renholdsoverenskomsten 2010-12 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Forskrift om offentlig godkjenning av renholdsvirksomheter og om kjøp av renholdstjenester - *Lovdata*

Eksterne lenker
---------------

* Arbeidstilsynets register
Fjellside i fjellpartiet Danxiashan, oppført på UNESCOS verdensarvliste i 2010.
Renhuas beliggenhet i Guangdong
**Renhua** (kinesisk: 仁化县; pinyin:  *Rénhuà Xiàn*) er et fylke i den kinesiske provinsen Guangdong. Det ligger i byprefekturet Shaoguan.

Befolkningen var på 181 484 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Pagoden til Yunlongtempelet (*Yunlong si ta*, 云龙寺塔) i landsbyen Angang og den befestede landsbyen Shuangfengzhai (*Shuangfengzhai*, 双峰寨) fra slutten av 1700-tallet er ble i henholdsvis 1988 og 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Naturpark
---------

Nasjonalparken Danxiashan, med særegne røde sandsteinsformasjoner, ligger i fylket. I august 2010 ble de kåret til del av verdensarven av UNESCO. Fjellpartiet er et viktig turistmål.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  *Danxia receives world recognition from UNESCO* China Daily, 3. august 2010]

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside
* Bilder fra *Panoramio*
* Yunlong Temple Pagoda[*død lenke*]
* Shuangfengzhai
* Shuangfengzhai

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Qira (rosa) i Hotan (gult)
**Qira** eller **Chira** (kinesisk: 策勒县; pinyin: *Cèlè Xiàn*; uigursk: چىرا ناھىيىسى / *Çira Nahiyisi*) er et fylke i prefekturet Hotan i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken.

Befolkningen var på 131 555 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Den gamle oasebyen Dandan Uilik (*Dandanwulike yizhi*, 丹丹乌里克遗址) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Den ble offer for sanddynene, ble fraflyttet og ble en spøkelsesby.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider
* Chinese and Japanese Experts Restore Frescoes in Xinjiang

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Søla** er en øy på Helgelandskysten. Den ligger 1,2 nautiske mil vest for øya Vega i Vega kommune i Nordland. Øya er del av Hysvær/Søla landskapsvernområde sammen med Hysvær. og ligger sentralt i Vegaøyene verdensarvområde.

Søla er den «hatteformede» øya til høyre, bak den sees den store øya Vega. I forgrunnen Hysvær.
Søla ligger sør for Hysvær, men rundt øya er det flere mindre øyer og holmer. Sundet Sølifjorden på østsiden av Søla skiller den fra Vega. Sør og vest for øya ligger værene Bremsteinvær, Fuglevær, Holmøyvær og Muddvær. Søla er formet som en rund hatt med brem, og er omtrent 4 km². Den er 432 meter høy, og skiller seg med sin høyde ut fra de flate holmene ellers i Vegaøyan. Berggrunnen er hovedsakelig granitt i motsetning til de store innslagene av kalkholdig glimmerskifer i Hysvær. Det gjør at vegetasjonen på Søla er relativt fattig.

Hele landskapsvernområdet er en viktig hekkeplass for sjøfugl, og særlig viktig som overvintringsområde for ærfugl. Sommerstid er det store konsentrasjoner i første rekke av ærfugl og grågås, men også andre dykkender. Både vandrefalk og havørn hekker på Søla.

Arkeologiske funn fra yngre steinalder har blitt gjort på Søla. I historisk tid var antakelig den første bosetningen ved Harphaugen sør på øya. Etter svartedauden var det ikke bosetning på øya før 1500-tallet, og da ved en vik nordvest på øya. Øya har vært bebodd og dyrket helt fram til nyere tid. Før 1900 var det to bolighus på øya, og etter århundreskiftet bodde to familier i et stort våningshus som fortsatt står på øya. Øya ble fraflyttet i 1970. I tillegg til det gamle våningshuset er det oppført fem hytter på øya.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Vegaøyan verdensarv: Søla». verdensarvvega.no. Besøkt 24. juni 2013.
2. 1 2 3  
«Hysvær/Søla landskapsvernområde». miljøstatus.no. Arkivert fra originalen 22. oktober 2015. Besøkt 24. juni 2013.
3. 1 2  «Vegaøyan - The Vega Archipelago» (PDF). *Kart over verdensarvområde*. vega.kommune.no. Arkivert fra originalen (pdf) 4. oktober 2015. Besøkt 24. juni 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Unesco Vegaøyan -- The Vega Archipelago

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Qiushi*** (kinesisk: 求是, pinyin: *Qíushì*; som betyr «Søk sannheten») er et kinesisk kommunistisk politisk tidsskrift som utgis av Den sentrale partiskole og Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomite. Det utkommer annenhver uke.

*Qiushi* ble lansert 16. juni 1988. Det overtok som et kommunistisk tidsskrift for politisk teori etter tidsskriftet *Hongqi* («Røde Fane»), som ble nedlagt i mai 1988. *Qiushi* skulle etter anvisning fra Folkerepublikkens leder Deng Xiaoping reflektere det endrede politiske klima i landet, og distanserte fra fortidens tanker om en vedvarende klassekamp til fordel for en mer pragmatisk tilnærming til de politiske og samfunnsmessige prosesser. Tidsskriftet har sitt viktigste nedslagsfelt blant høyere partifunksjonærer i Kina.

Referanser
----------

1. ↑  thebeijingnews.com 30. mai 2008 Arkivert 18. juli 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** ISSN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Finland Finlands flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0
(én fjerdeplass) |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 0
(3 pallplasseringer) |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 1995 Tysklands flagg Detmold | Stafett |
| Gull | 2001 Finlands flagg Tammerfors | Stafett |
| Sølv | 1999 Skottlands flagg Inverness | Stafett |
| Bronse | 2001 Finlands flagg Tammerfors | Klassisk |
| Nordisk mesterskap |
| Bronse | 1995 Sveriges flagg Skellefteå | Kort |

**Reeta-Mari Kolkkala** (født 21. januar 1969) er en finsk tidligere orienteringsløper. Kolkkala er verdensmester i orientering.

Reeta-Mari Kolkkala var med på det finske laget som tok VM-gull i stafett under VM i Detmold i 1995. Under verdensmesterskapet i skotske Inverness i 1999 tok Finland sølv på stafetten med Kolkkala på laget. På hjemmebane i Tammerfors i 2001 tok Kolkkala sitt andre VM-gull i stafett. Hun tok også bronsemedalje på den klassiske distansen under dette mesterskapet.

Kolkkala tok bronsemedalje på kortdistanse under nordisk mesterskap i Skellefteå i 1995. Hun la opp orienteringskarrieren på internasjonalt nivå etter VM i Rapperswil/Jona i 2003.

Sammen med sin daværende klubb, Liedon Parma, var Reeta-Mari Kolkkala med på å vinne verdens største orienteringsstafett, Venla, to ganger på rad. Seirene kom i 2000 og 2001. Klubben kom på tredjeplass i 1996 og 1999.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reeta-Mari Kolkkala – World of O Rediger på Wikidata
**Reeth** er en landsby North Yorkshire i England. Den ligger omtrent 17 km vest for Richmond i distriktet Richmondshire og innenfor det verdslige sognet av Reeth, Fremington og Healaugh. Den er betraktet som hovedbosetningen i Swaledale, og er lokalisert i nasjonalparken Yorkshire Dales, der dalene Swaledale og Arkengarthdale møtes. I henhold til folketellingen i 2011 var det 724 innbyggere i sognet (alle de tre landsbyene telt sammen).

Historie
--------

I angelsaksisk tid var det bare en liten bosetning i skogkanten. Stedet er nevnt i *Domesday Book* (1086), og hadde da vokst noe.

Reeth ble utover i middelalderen et sentrum for strikking, og den lokale blygruveindustrien ble kontrollert derfra, men det var hele tiden rollen som markedsby for landbruket i området som var viktigst.

Mange av husene er fra 1700-tallet. I sentrum ligger en trekantet *village green*, hvor man finner byens tre puber og et hotell. Turistindustrien har blitt en viktig næring for byen, og mange fotturister tar turen dit.

Like utenfor Reeth finner man toppene Fremington Edge og Calver Hill.

Referanser
----------

1. ↑  «2011 UK Census» Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.. *Office for National Statistics*. 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reeth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon fra Reeth.org Arkivert 20. juni 2019 hos Wayback Machine.
* Reeth Guide

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Robert Meglič** (født 4. november 1974 i Tržič) er en slovensk tidligere skihopper som representerte SK Tržič.

Han debuterte i verdenscupen med 24.-plass (av 37 deltakere) i Bad Mitterndorf (Kulm) 30. januar 1993. Sammenlagt i verdenscupen var 30.-plass i 1994/95 hans beste plassering. Beste plassering i enkeltrenn var 4.-plass i Bad Mitterndorf 8. februar 1997. Han var også på det slovenske laget som ble nummer 3 i lagkonkurransen i storbakken i Planica 27. mars 1993.

Robert Meglič deltok i VM i 1993, 1995 og 1997, med 17.-plass i normalbakken i Falun i 1993 som beste individuelle resultat. I OL på Lillehammer i 1994 ble han nummer 9 i storbakken, 14 i normalbakken, og var på det slovenske laget som ble nummer 9 (av 12 lag) i lagkonkurransen. Han ble nummer 18 i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf i 1996.

Etter sitt siste renn i verdenscupen i mars 1999 fortsatte han i kontinentalcupen til og med sesongen 2001/02.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Robert Meglič Arkivert 10. desember 2008 hos Wayback Machine. (besøkt 21. april 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Meglič – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robert Meglič – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Robert Meglič – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
St. Pauli, Reeperbahn
**Reeperbahn**, også kalt «*der Kiez*» (norsk: *«strøket»*), er en 930 meter lang gate som strekker seg fra Nobistor til Millerntor i Hamburgs forlystelses- og bordellkvarter St. Pauli. Prostitusjon er lovlig og regulert i Tyskland.

Gaten er kjent for sine mange barer, nattklubber og diskoteker, Panoktikum, St.Pauli-teateret, Schmidt-teateret og operettehuset. Beatles-Platz, Beatles-plassen, ligger i enden av gata - og er oppkalt etter popgruppa The Beatles som startet sin karriere i Hamburg og St. Pauli.

Om sommeren er det mye uteliv på Hans Albers Platz.
Parallelt med Reeperbahn ligger Herbertstraße, en bordellgate hvor mindreårige og kvinnelige besøkende ikke har adgang. Det er også mange sidegater med vertshus.

Reeperbahn var stedet hvor sjømennene festet da de kom i land i Hamburg. 
Den fikk navnet sitt fra repslagerne som måtte bruke en lang bane til fremstilling av skipstau, på norsk en reperbane. Egentlig var Hamburger Reperbahn ikke den egentlige reperbanen, men parallellgaten Simon-von-Utrecht-Straße.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reeperbahn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Reeperbahn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Reeperbahns historie (tysk) Arkivert 23. juni 2008 hos Wayback Machine.
* Bilder av Reeperbahn (tysk)
* Reeperbahn Website (svensk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Robert MacNaughton** (født 19. desember 1966 i New York City) er en amerikansk skuespiller, best kjent for sin rolle som karakteren Elliott sin bror Michael i filmen E.T. the Extra-Terrestrial, som han fikk en Young Artist Award som beste unge mannlige birolle i 1982. Robert spilte også hovedrollen I Am the Cheese, basert på en roman av Robert Cormier. MacNaughton har hovedsakelig opprådt på teater-oppsetninger ved Circle Repertory Company. Per 2002 har MacNaughton gitt opp skuespill og begynt å jobbe i Phoenix, Arizona hvor han og kjæresten bor sammen med deres sønn, Noah.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert MacNaughton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Robert MacNaughton i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Robert MacNaughton på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Robert MacNaughton hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** BNE
 |
Khazar-khanatets utstrekning ca. 850
Khazarkriger med fange, tegning basert på rekonstruksjon av Norman Finkelshteyn etter bilde fra det 8. århundre på en vannmugge funnet i Romania
**Busir** (eller *Bazir*) **Glavan** (gresk: *Ibousiros Gliabanos*), fl. 688–711, var khan i Khazar-khanatet sent på 600-tallet og tidlig på 700-tallet. Khazar-khanatet var sannsynligvis grunnlagt midt på 600-tallet av khan Irbis og khazarene antas å ha sitt opphav i det gök-tyrkiske riket som var i endring på denne tiden.

I 695 ble den bysantinske keiser Justinian II avsatt og forvist til Chersonesus (Pontus Euxinus) (i nåværende Sevastopol, Ukraina. Etter 9 år, i 703 eller 704 flyktet han til khazarene og ble der mottatt av khan Busir Glavan. Busir ønsket å utnytte Justinian i sine politiske relasjoner med bysantinerne og tilbød Busan ekteskap med sin søster. Søsterens opprinnelige navn er ukjent, men hun tok navnet Theodora (av Khazaria). Busir utstyrte også Justinian med penger og hus i Fanagoria.

De politiske forholdene skiftet, og Østromerrikets nye keiser Tiberius III tilbød Busir en betydelig belønning for sin svogers hode. Busir sendte to agenter, Balgitzin (guvernør i Bosporus) og Papatzys (fra Busirs egen vaktstyrke), for å drepe Justinian, men attentatforsøket ble oppdaget av Justinians kone. Justinian drepte attentatmennene, sendte sin kone tilbake til Busir og flyktet fra Fanagoria over Svartehavet til Tomi (dagens Constanța i Romania) til khan Tervel av Bulgaria hvor han fikk med seg bulgarske og slaviske tropper og dro mot Konstantinopel for å gjenerobre keisertronen, noe han også klarte.
.
Busir forsøkte nå å forsone seg med Justinian og sendte Theodora og parets sønn Tiberius til Konstantinopel. Busir ble senere involvert i, eller muligens fikk igangsatt, et opprør blant Justinians offiserer på Krim, et opprør som etter hvert førte til at Filippikos Bardanes ble kronet som keiser i Østromerriket i 711 og at Justinian III ble avsatt og drept.

Referanser
----------

1. ↑  *The New Cambridge Medieval History: Volume 3, C.900-c.1024*. Cambridge University Press. 1995. s. 500. ISBN 978-0-521-36447-8.
2. ↑  *The Chronicle of Theophanes*, Univ. of Pennsylvania Press (1982), s. 70

Litteratur
----------

* Arthur Koestler (1. juli 1976). *The thirteenth tribe: the Khazar empire and its heritage*. Random House. ISBN 978-0-394-40284-0.
* Kevin Alan Brook (27. september 2006). *The Jews of Khazaria*. Rowman & Littlefield Publishers. s. 255. ISBN 978-1-4422-0302-0.
**Robert Mateja** (født 5. oktober 1974 i Zakopane) er en tidligere polsk skihopper som representerte Wisła Kraków. Han konkurrerte fra 1993 til 2007.

Etter flere tunge år valgte han å legge opp etter det som for han ble årets siste verdenscuprenn (bare de 30 beste i verdenscupen deltok i det siste) i Planica. Han gjorde et aldri så lite «comeback» under skiflygingen Harrachov i 2008, men lyktes ikke å kvalifisere seg til noen av rennene. Han deltok i 3 OL, Nagano i 1998, i Salt Lake City i 2002, og i Torino i 2006. Han hadde ingen suksess i noen av lekene, og 20. plassen fra Nagano ble det beste. Han ble nr. 5 med det polske laget i Torino. Men han fikk med seg 2 5. plasser i Planica i 01 og i Trondheim i 98. Han hadde det med å gjøre det bra i lagkonkurranser. Nr. 5 med Polen under VM i Sapporo i 2007 var et av mange gode resultater han oppnådde med Polen, på en tid hvor han var nest beste på laget, etter Adam Małysz.

Skiflyging
----------

Bedre skulle det gå i skiflyging. Til tross for en ganske rotete stil, med mye veiving med armer etc. etablerte han seg som en god skiflyger. Han ble nr. 19 under skiflygings-VM i østerrikske Bad Mitterndorf i 2006. I det samme mesterskapet ble han nr. 8 med det polske laget. Han fikk som sagt med seg en av sine to 5. plasser fra Planica. Hans personlige rekord er på 205,5 meter.

Gode plasseringer fra kontinentalcup
------------------------------------

* Vikersund (1)
* Torino (5)
* Ramsau (2)
* Lillehammer (1)
* Velenje (2) og (4)
* Oberstdorf (3)
* Titisee-Neustadt (1)

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen
-------------------------------------

| Sesong | Plassering | Poeng |
| --- | --- | --- |
| 1996/97 | 30. | 154 |
| 1997/98 | 34. | 165 |
| 1998/99 | 39. | 100 |
| 1999/00 | 44. | 052 |
| 2000/01 | 31. | 133 |
| 2001/02 | 49. | 050 |
| 2002/03 | 76. | 005 |
| 2004/05 | 38. | 087 |
| 2005/06 | 79. | 004 |
| 2006/07 | 85. | 004 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Mateja – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Robert Mateja – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pl) Robert Mateja – Polens olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Robert Mateja – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Robert Mateja – skijumping.pl Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Robert Lund** (født 13. mars 1884 i Tomter i Østfold, død 14. juli 1955) var en norsk lokomotivfører og faglig tillitsmann, fra 1925 til 1931 formann i Norsk Lokomotivmannsforbund. 

Lund begynte å jobbe i jernbanen alt som fjortenåring, da han i 1983 ble oppslager i jernbanens smie. I 1902 ble han lokomotivpusser, i 1910 fyrbøter og i 1917 lokomotivfører i Bergens distrikt, med stasjonering på Voss. 

Mens han tjenestegjorde på Vestlandet var han aktiv i fagforeningen, og hadde fra 1923 til 1924 vervet som formann i Bergens distrikts lokomotivpersonales forening. Etter formannsperioden var han sekretær i denne foreningen.

På NLF-landsmøtet i 1924 ble han valgt til nestformann i forbundet, men måtte allerede i desember samme året ta over stillingen både som forretningsfører og formann, da den landsmøtevalgte formannen Emil Sandberg måtte trekke seg i forbindelse med en opprivende underslagssak. På landsmøtet i mai 1925 ble Lund enstemmig valgt til formann. Lund ledet NLF i en tid sterk preget av at man nettopp hadde tapt en større jernbanestreik, og han hadde en krevende jobb både med å lose NLF samlet gjennom motgang og sikre at NLF opprettholdt sin tilknytning til Landsorganisasjonen.

I 1931 frasa han seg gjenvalg og gikk tilbake til jobben som lokomotivfører. Fra 1933 var han visepresident i Nordisk Jernbaneunion, og fra 1934 president i Nordisk Lokomotivmannsforbund. 

Han gikk av med pensjon i 1945, men var fortsatt aktiv i fagforeningsarbeidet. Fra 1947 til 1951 var han formann i Oslo Distrikts Lokomotivpersonales Forening. Han ble æresmedlem i distriktsforeningen, og i 1949 også i Forbundet.

Lund var medlem av Arbeiderpartiet.

Referanser
----------

1. ↑  «Lund, Robert», *Arbeidernes Leksikon*, bind V, Oslo 1935.

Kilder
------

* «Robert Lund», side 263, Alfred Skar: *Norsk Lokomotivmannsforbund gjennom 60 år*, NLF, Oslo 1953
* «Robert Lund», side 195, Olaf Ingebretsen: *Først i sporet gjennom 100 år. Norsk lokomotivmannsforbund 1893-1993*, Notabene Forlag, Oslo 1993

  


| * v
* d
* r
Ledere i Norsk Lokomotivmannsforbund |
| --- |
| 
* Karl Andersen (1893-1901)
* Ludvig O. Bauer (1901-08)
* Emil Sandberg (1908-11)
* Thorvald Nordahl (1911-16)
* Jens Kraft Lund (1916-19)
* Sigurd Iversen (1919-24)
* Emil Sandberg (1924-25)
* Robert Lund (1925-31)
* Thorleif Narvestad (1931-50)
* Mathias Heggestad (1950-61)
* Oluf Andreas Anfinsen (1961-75)
* Gunnar Tønder (1975-90)
* Oddvar Skaar (1989-90)
* Øystein Aslaksen (1991-2011)
* Rolf Ringdal (2011-)

 |
| *Lokomotivmands Tidende* |
**Bergliot Husberg** (født *Bergliot Guldbrandsen* 25. juni 1884 i Kristiania, nåværende Oslo, død 12. juli 1975 i Stockholm) var en norskfødt svensk skuespiller og sanger. Hun utmerket seg tidlig gjennom opptredener i operetter, før hun senere ble mest kjent som filmskuespiller.

Familie
-------

Bergliot Husberg var datter av kontorbetjent Karl Anton Gulbrandsen og Hilda Dorothea Arnesen. Hun var søster av skuespiller Astri Schwenzen. Hun ble 22. august 1908 gift med operasanger John Fredrik Alexander Husberg.

Liv og virke
------------

I november 1910 gjestet hun Den nationale Scene i rollen som *Baronesse Rita* i operetten *Høstmanøver*, som ble oppført 21 ganger, og samme sted spilte hun desember 1910 og januar 1911 i operetten *Broder Straubinger*, som ble satt opp 10 ganger. I 1913 gjstet hun Tivoli Theater i Kristiania, der hun gestaltet hovedrollen i operetten *Dollarprinsessen*.

Husberg var virksom i filmer i Sverige på 1910-tallet og spilte blant annet Terje Vigens hustru i Victor Sjöströms filmatisering av Henrik Ibsens dikt *Terje Vigen*.

Roller i utvalg
---------------

* *Baronesse Rita* i operetten *Høstmanøver* av Emmerich Kálmán (Den nationale Scene, 1910)
* *Oculis* i operetten *Broder Straubinger* (Den nationale Scene, 1910-1911)
* *Alice* i operetten *Dollarprinsessen* av Leo Fall (Tivoli Theater, 1913)

Filmografi
----------

* 1912 – *Ett hemligt giftermål eller Bekännelsen på dödsbädden*
* 1913 – *Naar kjærlighed dør*
* 1913 – *Lady Marions sommarflirt*
* 1915 – *Det var i maj*
* 1917 – *Terje Vigen*

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0403851, besøkt 9. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Morgenbladet 1913.11.13*. Norge, Oslo. 1913. s. 5.
3. ↑  Aarseth, Asbjørn (1969). *Nationale scene, 1901-31*. Gyldendal. s. 236.

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 79. ISBN 8200056228.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bergliot Husberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Bergliot Husberg hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (sv) Bergliot Husberg i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Bergliot Husberg hos The Movie Database Rediger på Wikidata
**The Promise Keepers** er en internasjonal konservativ kristen organisasjon for menn som er basert i Denver, Colorado, USA. Gruppen er selverklært som en *Kristus-sentrert organisasjon* som er dedikert til å introdusere mennesker til Jesus Kristus som sin frelser og herre, og hjelpe dem til å vokse som kristne. 

The Promise Keepers er en non-profit organisasjon i USA. Gruppen er ikke tilknyttet noen kristen kirke eller trossamfunn. Gruppen ble grunnlagt i 1990.

Et medlem av Promise Keeper er forpliktet til ære Jesus Kristus gjennom lovsang, bønn og lydighet mot Guds ord i kraft av Den hellige ånd. De er forplikter til å praktisere åndelige, moralske, etiske og seksuell renhet, og til å bygge sterke ekteskap og familier gjennom kjærlighet, beskyttelse og bibelske verdier. 

The National Organization for Women, en amerikansk feministisk organisasjon, har uttrykt det synet at The Promise Keepers er en trussel mot kvinners rettigheter. De hevder at gruppen oppfordrer til ulikhet innenfor ekteskap og lærer sine medlemmer en doktrine av mannlig overlegenhet.

Referanser
----------

1. ↑  "Viewpoint:Promise Keepers Pose A Real Threat" Arkivert 20. november 2006 hos Wayback Machine.. National Organization for Women. Hentet 29. februar 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Bergljot Børresen** (født 27. april 1936) er en norsk veterinær (dr. med. vet. og spesialist i klinisk patofysiologi), miljøforkjemper og forfatter. Hun har utgitt flere bøker og artikler om dyrs og menneskers adferd og samspill, og om husdyrbrukets betydning for etikk, økonomi, handel, økologi, folkehelse og kulturhistorie.

Børresen har forsket innen klinisk patofysiologi og undervist i befolkningsgenetikk. På 1970-tallet var hun medlem av regjeringens kjernekraftsikkerhetsutvalg. I 1986 var hun den første til å varsle den norske befolkning om alvoret av Tsjernobyl-ulykken.

Hun mottok Rachel Carson-prisen i 1993. Prisen ble overrakt av Thor Heyerdahl. Børresen fikk prisen for «flere tiårs arbeid gjennom bøker, artikler og etermedia – et arbeid drevet av innsikt, vidd og ærbødighet for menneskets plass i naturens store sammenheng».

Bibliografi
-----------

* *Fiskenes ukjente liv*, 2007
* *Menneskenes verden sett med dyreøyne*, 2006
* *Den store boken om husdyrene og menneskene deres*, 2004
* *Hest i Norge*, 2002
* *Husdyrliv*, 1999
* *Den ensomme apen*, 1996/2006
* *Kunsten å bli tam*, 1994
* *Pyometra in the dog : a pathophysiological investigation* (avhandling, dr. med. vet.), 1984

Referanser
----------

1. ↑  «Rachel Carson-prisen». Arkivert fra originalen 15. januar 2016. Besøkt 18. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Bergljot Børresen på Bokhylla

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |