recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Secretary of State for the Northern Department** (norsk: *minister for det nordlige departement*) var en engelsk og senere britisk ministerpost som ble opprettet i 1660 og nedlagt i 1782.

Både innenriks- og utenriksminister
-----------------------------------

Den nordlige ministeren var både innenriks- og utenriksminister for sitt område.

Den nordlige ministeren var innenriksminister for det nordlige England. I 1746 ble han også innenriksminister for Skottland.

Som utenriksminister hadde den nordlige ministeren ansvaret for forbindelsene til de nordlige landene, Det tysk-romerske rike, Nederland, Danmark, Sverige, Polen og Russland.

Det sørlige departement
-----------------------

Sammen med det nordlige departementet var det også et sørlig departement (Secretary of State for the Southern Department).

Som innenriksminister var den sørlige ministeren ansvarlig for den sørlige delen av de britiske øyer (det sørlige England samt Wales og Irland).

Som utenriksminister hadde han ansvaret for forbindelsene til de sørlige landene, Frankrike, andre latinske land og Det osmanske rike.

Opprinnelig var den sørlige minister også minister for koloniene i Nord-Amerika. I 1768 ble ansvaret for de amerikanske koloniene flyttet over til et nyopprettet kolonidepartementet.

Nedleggelse
-----------

I 1782 ble den sørlige og nordlige ministerposten nedlagt. Oppgavene ble delt mellom det nye utenriksdepartementet og det nye innenriksdepartementet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  FCO Historians (April 1991). «The FCO: Policy, People and Places (1782-1995)». History Notes (2). Foreign and Commonwealth Office: 1.
2. ↑  «The National Archives' catalogue: Records assembled by the State Paper Office, including papers of the Secretaries of State up to 1782». The National Archives.
Boozefighers medlem
**Boozefighters Motorcycle Club** (**BFMC**) er en motorsykkelklubb etablert i 1946 i California av veteraner fra andre verdenskrig. «Wino» Willie Forkner regnes som stifteren av klubben. Mottoene er «The Original Wild Ones» og «A drinking club with a motorcycle problem». Forkner døde i 1997, 76 år gammel.

Klubben har avdelinger over hele USA med hovedkvarter i Fort Worth, Texas. Den første europeiske avelingen ble startet i Frankrike i 2006. Idag har de avdelinger på blant annet på Okinawa, Japan, Filippinene, og Sør-Korea.

Hollister-opptøyene
-------------------

BFMC var med i Hollister-opptøyene mellom 4. og 6. juli 1947 i California, som førte til filmen *Vill ungdom* (1953), med Marlon Brando i hovedrollen. Opptøyene førte til at American Motorcyclist Association gikk ut og hevdet at 99 % av alle MC-førere er lovlydige, noe som de kriminelle klubbene tok til seg og kalte seg for «1% Club». Andre klubber som var med i opptøyene var Pissed Off Bastards of Bloomington og Market Street Commandos.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* SF Chronicle - Original `Wild One' Dies
* LA Times - The Day That Kicked Bikers' Wild Image Into High Gear

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Tove Smaadahl (til v.) mottar Likestillingsprisen på LO-kongressen 2009  Foto: Jarle Vines 
**Tove Smaadahl** (født 23. januar 1954) er en norsk organisasjonskvinne og politiker for Arbeiderpartiet, kjent for sin innsats mot vold mot kvinner. Hun var daglig leder for Krisesentersekretariatet fra 1999 til 2020 og har vært involvert i arbeidet med å bygge opp et krisesentertilbud i Norge siden tidlig i 1980-årene. Hun var en av initiativtakerne til Indre Østfold krisesenter i 1984 og arbeidet der til hun ble ansatt som daglig leder av Krisesentersekretariatet.

Smaadahl vokste opp i Bodø og har vært bosatt i Trøgstad i Indre Østfold siden 1978. I 2007 ble hun valgt inn i kommunestyret i Trøgstad for Arbeiderpartiet.

Priser
------

Tove Smaadahl ble i 2008 tildelt Zola-prisen for sin innsats mot kvinnemishandling. I 2009 tok hun imot LOs likestillingspris på vegne av Krisesentersekretariatet og i 2012 ble hun tildelt Gina Krog-prisen. I 2019 ble hun tildelt Nordiske Kvinner mot Vold sin ærespris.

Referanser
----------

1. ↑  Sissel Hoffengh: *Navn i nyhetene: Tove Smaadahl* - Dagsavisen 31. mai 2018
2. ↑  Mari Brenna Vollan: Tove Smaadahl - Portrettintervju i Klassekampen 22. august 2020
3. ↑  Tove Smaadal tildelt Zola-prisen Arkivert 5. mars 2021 hos Wayback Machine. - zola-prisen.no
4. ↑  Tove Smaadahl tildelt Nordiske Kvinner mot Vold sin ærespris Arkivert 8. mai 2020 hos Wayback Machine. - Krisesentersekretariatet 23. september 2019

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tove Smaadahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Krisesentersekretariatets hjemmeside
**Booz Allen Classic** er en golfturnering på PGA-touren. Tittelsponsor er konsulentfirmaet Booz Allen Hamilton.

Turneringen ble første gang avholdt under navnet Kemper Open i 1968 på Pleasant Valley Country Club i Massachusetts. Den ble vunnet av Arnold Palmer. Fra 1969 til 1979 ble turneringen spilt på Quail Hollow Country Club i Nord-Carolina. Den flyttet deretter til Washington, DC-området, hvor den ble arrangert syv ganger (1980–86) på Congressional Country Club før den flyttet til Tournament Players Club (TPC) at Avenel (1987–2004). I 2005 vender turneringen tilbake til den historiske Congressional Country Club. Premiepotten er 5 000 000 dollar i 2006.

Vinnere
-------


| År | Vinner | Land | Score |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Ben Curtis | USAs flagg | 264 |
| 2005 | Sergio Garcia | Spanias flagg | 270 |
| 2004 | Adam Scott | Australias flagg | 263 |
| 2003 | Rory Sabbatini | Sør-Afrikas flagg | 270 |
| 2002 | Bob Estes | USAs flagg | 273 |
| 2001 | Frank Lickliter II | USAs flagg | 268 |
| 2000 | Tom Scherrer | USAs flagg | 271 |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Profil på PGATOUR.com Arkivert 27. mai 2006 hos Wayback Machine.

Portal: Golf
**Lars Andreas Akslen** (født 31. desember 1957 i Ålesund) er en norsk lege, dr.med. og kreftforsker. Han er utdannet patolog og leder av Centre for Cancer Biomarkers (CCBIO) ved Universitetet i Bergen, et senter for fremragende forskning finansiert av Norges forskningsråd. Akslen har bl.a. mottatt Kong Olav Vs Kreftforskningspris.

Bakgrunn
--------

I 1993 ble Akslen dr.med. på en avhandling der han viste at kreft i skjoldbruskkjertelen er dobbelt så vanlig i Nord-Norge, og mente prøvesprengninger i nord på 60-tallet var en mulig årsak.
Akslen er professor i patologi ved Klinisk institutt 1 ved Universitetet i Bergen med bistilling ved Haukeland Universitetssjukehus,
og leder kreftbiologigruppen som ble etablert i 1995 (Tumor Biology Research Group). Han har også gjesteforsket i USA, sist ved Harvard Medical School i Boston. Akslen var leder av Den Norske Patologiforening 2008-2012. Han er innvalgt som medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi fra 2013.

I sin forskning har Akslen studert molekylære endringer i kreftsvulster og hvordan biomarkører kan bidra til å gi informasjon om hvor aggressive svulstene er. Dette er viktig for å identifisere rett pasient til rett behandling. Akslen har særlig forsket på hvordan svulster danner sin egen blodforsyning (angiogenese) og hvordan denne prosessen kan måles i vevsprøver fra kreftsvulster.

###### CCBIO

30. mai 2013 ble Centre for Cancer Biomarkers (CCBIO) offisielt åpnet. Senteret arbeider med nye kreftmarkører og målrettet behandling. CCBIO fokuserer særlig på mekanismer knyttet til hvordan kreftceller påvirkes av mikromiljøet i svulstene, og den betydning dette har for kreftspredning og dårlig prognose.

Utmerkelser
-----------

* Helse Vest, Årets forsker (2008)
* Kong Olav Vs Kreftforskningspris (2009)
* Helse Vest, Innovasjonspris (2011)
* Innvalgt medlem, Det Norske Videnskaps-Akademi (2013)

Referanser
----------

1. ↑   Prabook, oppført som Lars Andreas Akslen, Prabook-ID 474704[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ragnhild Gustad (9.5.1992). «Kreft og atomstråle». Nordlys.
3. ↑  «Lars Akslen (Tumor Biology Research Group)».

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Lars A. Akslen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin Rediger på Wikidata

* (no) Publikasjoner av Lars A. Akslen i BIBSYS Rediger på Wikidata
* (no) Lars A. Akslen – profil hos Universitetet i Bergen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** ORCID **·** ResearcherID **·** CRIStin
 |
Et **studieforbund** er en ideell organisasjon som har voksenopplæring som hovedformål, og som består av to eller flere medlemsorganisasjoner.

Voksnes læring i studieforbundene er som oftest ikke-formell, men enkelte studieforbund har også tilbud innen det formelle utdanningssystemet. Det finnes 15 godkjente studieforbund i Norge, og disse har mer enn 470 medlemsorganisasjoner og 40 000 studietiltak for mer enn 500 000 deltakere. 14 godkjente studieforbund, alle unntatt Fremskrittspartiets Studieforbund, er organisert i Voksenopplæringsforbundet, studieforbundenes interesseorganisasjon. Voksnes læring i studieforbundene bygger på like muligheter til læring for alle, og på demokratiske læringsformer i et livslangt læringsperspektiv.[]

Studieforbundene er sentrale leverandører av kulturrelatert opplæring og kurs. Estetiske fag og håndverksfag utgjorde i 2011 47% av all den godkjente kursvirksomheten. I arbeidslivet står studieforbundene for rundt ti prosent av kursvirksomheten. Det er spesielt stor aktivitet rettet mot primærnæringene. Det er betydelig aktivitet innenfor organisasjonskunnskap og andre emner som kvalifiserer til deltakelse i politikk og organisasjonsliv.

Studieforbundene er underlagt lov om voksenopplæring. Loven forvaltes av Kunnskapsdepartementet.

Referanser
----------

1. ↑  SSBs statistikk for opplæring i studieforbund 2011

Eksterne lenker
---------------

* Studieforbundet Næring og Samfunn
* Studieforbundet Kultur og Tradisjon
* Fremskrittspartiets Studieforbund
* Kristelig Studieforbund
* Funksjonshemmedes Studieforbund
* Idrettens Studieforbund Arkivert 22. april 2008 hos Wayback Machine.
* Kristelig Folkepartis Studieforbund
* Musikkens Studieforbund
* Samisk Studieforbund
* Senterpartiets Studieforbund
* Studieforbundet Solidaritet
* Studieforbundet Aftenskolen
* Studieforbundet AOF
* Studieforbundet Livslang Læring (Tidligere Studieforbundet Folkeuniversitetet)
* Studieforbundet Natur og Miljø
* Venstres Opplysningsforbund
* Voksenopplæringsforbundet
* Voksenopplæringsloven

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**«Splish Splash»** er en amerikansk sang fra 1958, fremført av Bobby Darin. Den ble skrevet av Darin og disc jockeyen Murray the K (Murray Kaufman), som veddet på at Darin ikke kunne skrive en sang som begynte med ordene *«Splish splash, I was taking a bath»* (som ble foreslått av Murrays mor Jean Kaufman). Sangen var kreditert Darin og *Jean Murray* (en blanding av morens og sønnens navn) for å unngå enhver antydning til payola.

Den ble innspilt under en session i New York Citys Atlantic Studios, som fant sted om kvelden til 10. april 1958.

«Splish Splash» ble utgitt på singlen Atco 6117.

Sangen hjalp til med å gi Darin et større løft i hans karriere og nådde en tredjeplass på Billboard Hot 100-listen.

Teksten refererer til figurer fra andre sanger i samme periode, slik som «Lollipop», «Peggy Sue» og «Good Golly Miss Molly».

Barbra Streisand spilte inn en ny versjon i 1979 og den forekom på hennes album *Wet*. Sangen inneholdt ny tekst skrevet av Streisand og backingvokaler av vokalisten i Toto, Bobby Kimball, og keyboardisten i Chicago, Billy Champlin.

Ann-Margret, Mickey Gilley, The Rockats og Linda Gail Lewis spilte inn sangen og ga en ut på singel i 2022. Sangen ble også gitt ut på albumet *Born to Be Wild* i 2023.

I filmer og på TV
-----------------

Sangen var med i traileren til Patrick Dempsey-filmen *Loverboy*.

Den forekom også i soundtracket til spillefilmen *Du har m@il* (*You've Got Mail*, 1998) samt i en episode av *Happy Days*, hvor rollefiguren Richie Cunningham ble disc jockeyen *Richie the C* (muligens et ordspill på Murray the K).

Kevin Spacey fremførte «Splish Splash» i filmbiografien over Darins liv, *Beyond the Sea*.

Sangen kunne høres i spillefilmen *Because of Winn-Dixie*, i scenen hvor Opal (AnnaSophia Robb) gir Winn-Dixie et bad.

Den var med i en D-TV-musikkvideo på Disney Channel, hvor den hovedsakelig ledsaget klipp av Disney-figurer som badet på én eller annen måte, særskilt fra tegnefilmen *Mickey and the Seal* (1948) (som illustrerer badet til sangens jeg-person i første vers), men også *Mickey's Birthday Party* (som illustrerer selskapet han går til).

Norsk versjon
-------------

* Andreas Diesen har skrevet en norsk tekst til en barneplate. På norsk bærer den tittelen «Mas mas».

### Innspilling

* Geir Børresen. Utgitt på LP-platen *Eddi* (dB Records DBLP 011) i 1981.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
**Desentralisering** er et begrep for utflytting av makt og kapital fra sentrale områder. 

Tanken om fordeling av makt (f.eks. maktfordelingsprinsippet) har blitt brukt i mange sammenhenger, både geografisk og sosialt, men når man snakker om *desentralisering* i vanlig språkbruk er det som regel om en omfordeling av makt fra sentrale *geografiske* områder til mindre sentrale områder (uttrykket er med andre ord oftest av geografisk betydning). En slik fordeling skal hindre at det oppstår maktmisbruk og korrupsjon i sentrale områder med sterk maktsamling.

Tyskland er kjent for å ha lagt stor vekt på en desentralisert maktstruktur da landet ble gjenoppbygd etter krigen. Her desentraliserte man makt ved å plassere viktige funksjoner i statsapparatet utover hele landet. Det ble gjort siden nazistene i stor grad tok makten grunnet det svært sentraliserte maktapparatet i Tyskland etter første verdenskrig.

Norge er en av de mest sentraliserte nasjonene i Europa, da de fleste maktsentrene (både media og statsforvalting) ligger i hovedstaden, Oslo. Den norske Grunnloven beskytter ikke de lokale forvaltingsnivåene (kommuner og fylker) i landet, slik som grunnlover i mange andre europeiske land gjør.

I den pågående regiondebatten er et av de avgjørende spørsmålene hvor mye makt de nye regionene skal få. I kjølvannet av denne debatten har det kommet krav om at de kommende region- og kommunenivåene må grunnlovfestes.

Se også
-------

* Sentralisering

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
**Thor Eggen** (født 18. mai 1952 i Oslo) er en norsk journalist og sportskommentator på fjernsyn. Eggen har figurert i fjernsynet siden midten av 1980-tallet. Han har jobbet i NRK radio, NRK sporten, Canal+, TV 2 sporten, TVNorge, Viasat og TV3.

Han er spesielt kjent for sitt brede register som dekker de aller fleste sportsgrener og har blant annet kommentert sykling, trav,boksing, fotball, golf, alpint, ishockey, håndball og amerikansk fotball.

Karriere
--------

Thor Eggen er utdannet ved journalisthøyskolen i Volda. Han var i 1988 med å starte fjernsynskanalen TVNorge. Tidlig på 1990-tallet jobbet han i NRK sporten, blant annet annet som programleder. Av store begivenheter har han kommentert finalen i Super Bowl som gikk direkte på TV 2 i 1999, Olympiske vinterleker på Lillehammer i 1994 og i Albertville i 1992. På begynnelsen av milleniet kommenterte han i flere år Tour de France og alpint sammen med Finn Aamodt på TV 2. Eggen har også kommentert store begivenheter som VM og EM i håndball og fotball.

Videografi
----------

Eggen er spesielt populær for sin uortodokse stil og har de siste årene arbeidet alene som kommentator. Eggens kommentatorspor kan imidlertid høres på flere offisielle utgivelser.

* Sparta Sarpsborgs jubileumsvideo fra 1989 der Eggen kommenterer, samt gjør intervjuer og analyser på indre bane.
* NRKs VHS utgivelse av vinterlekene på Lillehammer der Eggen kommenterer finalen i Ishockey.
* Eggen kan også høres som boksekommentator i dokumentarfilmen Blod & ære som omhandler livet og karrieren til den kjente bokseren Ole Klemetsen.

Referanser
----------

1. ↑  Pressefolk 1990, s. 59. ISBN 82-7147-087-6
**Anette Sofie Olsen** (født 24. september 1956) er en norsk forretningskvinne som er eneeier av rederiet Fred. Olsen & Co.

Familie
-------

Anette Sofie Olsen er datter av skipsreder Fred. Olsen og Kristin Olsen født Åsnes. Hun tilhører slekten Olsen fra Hvitsten og er tippoldebarn av Petter Olsen (1821–1899), som grunnla det som etterhvert ble rederiet Fred. Olsen & Co.

Karriere
--------

Olsen er utdannet BA i *Business Organization* fra Heriot-Watt i Edinburgh og Master of business administration fra University of San Francisco.

Hun er eneeier av selskapet Fred. Olsen & Co. og er administrerende direktør i sjøfartskonsernene Bonheur og Ganger Rolf. Hun er styreleder i Fred Olsen Energy, First Olsen Ltd, Timex, Norges Handels- og Sjøfartstidende og nestleder i styret i Dagens Næringsliv, i tillegg til en rekke andre styreroller. Hun er også medlem av Rådet i Norges Rederiforbund og i Det Norske Veritas. Hun var nummer 30 på tidsskriftet *Kapitals* oversikt over Norges hundre mektigste kvinner i 2008.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hegnar Online, 12. juni 2008: Her er Norges mektigste kvinner

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Thor-Erling Gulbrandsen** (født 10. juni 1973 i Halden) er utdannet barne- og ungdomsarbeider (pr. 2012) og arbeider fullt ut med sitt barne- og familieshow om Thoris Supergutt. 

Gulbrandsen har bakgrunn fra NRK, der han var med på produksjoner som *Fritt Fram*, *Borettslaget* og *Åpen post*. Gulbrandsen har sammen med Asgeir Borgemoen hatt forestillingen *Asgeir og Thor-Gærning-show*, en familieforestilling spilt over 800 ganger i perioden 1999-2011.

Per Apelseth har bidratt med ideer, tekster og melodier for karakteren Thoris supergutt, men det er Gulbrandsen som er selve figuren bak «Thoris Supergutt». Her fremstår han som rockestjerne, superhelt og klovn. Thoris har utgitt 6 CD-er og i tillegg er han å finne på samleplaten «Våre aller beste for barn» som Universal Music ga ut i juni 2010. 
I juni 2011 lanserte Universal Music Thoris Supergutts CD *Vil bli stor*..

Gulbrandsen har skrevet og opptrådt i flere sommerrevyer for voksne og barn. Han startet sin karriere på 1990-tallet i kabaretgruppen Behind The Mask, sammen med blant andre koreograf og produsent Thomas Adrian Glans og skuespiller og musiker Hans Petter Moen, kjent fra blant annet Skrimmel Skrammel og Chezzy Keys. Sammen med Hans Petter Moen har Thor-Erling Gulbrandsen i 2011 laget showet *Trall og fall*.

Sommeren 2012 var Thoris Supergutt med på VGs sommershow sammen med Chand, Celine og Thobias freestyle.

Thor-Erling jobber også som opplevelseskoordinator ved Inspiria Science center.

Diskografi
----------

* CD 1 – *Thoris Supergutt – Rockestjerne, superhelt og klovn*
* CD 2 – *Thoris Supergutt – Meg bestemmer jeg*
* CD 3 – *Thoris Supergutt – Høyt og lavt*
* CD 4 – *Hey, hey, hey – Fortellinger og sanger om Thoris Supergutt*
* CD 5 – *Thoris Supergutt – Du har'n*
* CD 6 – *Thoris Supergutt – Våre aller beste for barn* Universal Music 2010
* CD 7 – *Thoris supergutt – Vil bli stor* Universal Music 2011

Referanser
----------

1. ↑  Thor-Erling Gulbrandsen på ThorisSupergutt.no Arkivert 8. desember 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  NRK.no
3. ↑  VG.no
4. ↑  Per Apelseth på ThorisSupergutt.no Arkivert 8. desember 2013 hos Wayback Machine.
5. ↑  «Velkommen» på ThorisSupergutt.no Arkivert 8. desember 2013 hos Wayback Machine.
6. ↑  UniversalMusic.no[*død lenke*]
7. ↑  «TomasGlans.no». Arkivert fra originalen 15. august 2013. Besøkt 9. september 2011.
8. ↑  Rainbow.no
9. ↑  VGsommershow.no Arkivert 14. juli 2012 hos Wayback Machine.
10. ↑  «INSPIRIA science center | INSPIRIA science center». *www.inspiria.no*. Besøkt 26. juni 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
***Niuisk** kan også referere til noe(n) tilknyttet Niue*

**Niuisk** (niuisk: *ko e vagahau Niuē*, engelsk: *Niuean*) er et polynesisk språk, og tilhører den malayopolynesiske gruppen av de austronesiske språkene. Det er nært beslektet med tongansk, og mindre likt andre polynesiske språk som māori, samoansk og hawaiisk. 

Niuisk blir snakket av 2 027 mennesker på Niue (nesten hele befolkningen) viser tall fra 1998, men språket også blir snakket på Cookøyene, New Zealand og Tonga, for det meste av utflyttere fra Niue. Til sammen blir språket snakket av omkring 8 000 mennesker, altså bor de fleste talerne på andre steder enn Niue, hvor språket er hjemmehørende. De fleste innbyggerne på Niue er tospråklige, med engelsk som sitt andre morsmål.

Tidlig på 1990-tallet bodde 70 prosent av de som snakket niuisk på New Zealand.

Referanser
----------

1. ↑  Ethnologues rapport for niuisk

Eksterne lenker
---------------

* Lær å snakke niuisk (engelsk) (niuisk)
* Basiskunnskaper i niuisk (engelsk) (niuisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL **·** UNESCO lang
 |
**Studieforbundet Næring og Samfunn** er en norsk organisasjon som ble ble opprettet 1. januar 2012 etter en fusjon mellom Bygdefolkets Studieforbund og Populus studieforbundet folkeopplysning. Studieforbundets historie har dermed sin forankring tilbake til 1934 fra etableringen av Bygdefolkets Studieforbund. Det er ett av fire godkjente studieforbund under Kunnskapsdepartementet (KD) etter delingen av studieforbundsordningen mellom KD og Kulturdepartementet 1. januar 2021.

Studieforbundet er medlem av Kompetanseforbundet, og var en av fire stiftere ved opprettelsen 1. april 2021.

Referanser
----------

1. ↑  «Studieforbundet næring og samfunn». *Store norske leksikon*. 13. juni 2021. Besøkt 17. januar 2022.
2. ↑  Kunnskapsdepartementet (29. april 2020). «Prop. 96 L (2019–2020)». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 17. januar 2022.
3. ↑  «Offentlig godkjente studieforbund - Kompetanse Norge». *www.kompetansenorge.no* **(norsk)**. Besøkt 17. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Julio Caro Baroja** (født 1914 i Madrid, Spania, død 1995) var en verdenskjent antropolog, historiker, lingvist og essayist fra Baskerland. 

Han var kjent for hans spesielle interesse for baskisk kultur, historie og samfunn. Han var baskisk herkomst og nevø av den kjente forfatteren Pio Baroja, og hans bror, maler, forfatter og gravør Ricardo Baroja. Baroja ble gravlagt i nærheten av familiens hjem i Itzea i Navarra. Julio var eldste sønn av redaktøren Rafael Caro Raggio som grunnla forlaget Editorial Caro Raggio Madrid i 1917. Hans mor var Carmen Baroja, en spansk forfatter og etnolog som ofte skrev under pseudonymet Vera Alzate. Som barn flyttet hele familien til byen Vera de Bidasoa hvor Julio tilbrakte mye tid sammen med sin onkel Pio Baroja. Hans tidlige skolegang fant sted ved Instituto-Escuela de Madrid mellom 1921 og 1931. 

Julio studerte senere ved universitetet i Madrid da den spanske borgerkrigen brøt ut. Utbruddet av borgerkrigen tok ham på sengen, og han returnerte til hjemstedet Vera de Bidasoa. Hans far bodde i Madrid og mistet sin trykkpresse da hans hovedkvarter for publiseringen hans ble ødelagt under et bombeangrep. I 1951 mottok Julio et stipend fra Wenner-Gren Stiftelsen for antropologisk forskning for å gjennomføre etnologisk forskning i USA. Etter å ha vokst opp i et isolert samfunn der folk fortsatt trodde på magi og trolldom ble Julio interessert i magiske kunster. Før han var tyve år gammel, hadde han snakket med flere eldre mennesker som var overbevist om at det var folk kunne forandre seg til dyr, fly og andre ting. I 1983 mottok han utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for samfunnsvitenskap.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118870513, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Spansk biografisk leksikon, Spanish Biographical Dictionary ID 10808/julio-caro-baroja, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0015220[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   BOE ID BOE-A-1988-15987[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
**Terje Gansum** (født 1967 i Tønsberg) er en norsk arkeolog. 

Gansum tok magistergraden i 1995, og ble utnevnt til phil. dr. ved Universitetet i Göteborg i 2004 med avhandlingen *Hauger som konstruksjoner – arkeologiske forventninger gjennom 200 år*. 

Gansum har utført omfattende undersøkelser i Slagendalen, har foretatt etterundersøkelser på Haugar i Tønsberg, av Farmannshaugen ved Jarlsberg Hovedgård og Gokstad i Sandefjord. Han har vært leder for Midgard historisk senter fra 2004 til 2010, og var da blant annet en sentral pådriver for å få skjelettrestene tilbake ut fra Oseberghaugen og Gokstadhaugen. 

Fra 2010 er han virksomhetsleder i Kulturarv, Vestfold fylkeskommune – en stilling som tilsvarer fylkeskonservator i de fleste andre fylkene.

Gansum er for øvrig medlem av bandet Lampefeber, som debuterte med platen *Tidens Lakeier* i februar 2023.

Referanser
----------

1. ↑   MAK, PLWABN-ID 9810564957605606[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   NUKAT, NUKAT autoritetspost n2010054860[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, SELIBR 244588[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   BIBSYS, NORAF-ID 90832482, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Thor 6** er en norsk tv- og kommunikasjonssatellitt som eies av Telenor Satellite Broadcasting. Den ble skutt opp torsdag 29. oktober 2009 med Ariane 5 ECA launcher fra Centre spatial guyanais i Fransk Guyana. Oppskytingen var vellykket, og etterfulgte oppskytingen av Thor 5 fra Baikonur den 11. februar 2008. 

Satellitten er bygget av Thales Group i Cannes i Frankrike. Den skal tilby parabol-TV (DTH) og telekommunikasjonstjenester i Norden, Baltikum, Øst-Europa og Midtøsten. I den nordiske regionen blir TV-tilbyderen Canal Digital hovedkunden. Thor 6 befinner seg på 1 grad vest, samme sted som Thor 5 og Thor 3. 

Thor 6 erstatter etterhvert Thor 3, som har vært i drift i drøye elleve år. Thor 6 har en forventet levetid på minst femten år, avhengig av drivstoffbruk under navigasjon og kursretting.

Referanser
----------

1. ↑  «THOR 6 - launch date due 2009». Arkivert fra originalen 29. april 2007. Besøkt 24. september 2009.

Eksterne lenker
---------------

* ECA - oppskytingen fra Fransk Guyana.
* ECA - atskillelse av satellitten over Øst-Afrika og Det indiske hav.
**Finnmarksløpet 2012** startet for for 32. gang i gågata i Alta sentrum den 10. mars 2012. Det var 149 påmeldte deltagere som er ny rekord.
Godkjent som NM i sledehundkjøring i begge klasser; åpen klasse og 8-spann.

Inger-Marie Haaland ble for andre gang Finnmarksløp Champion og ble dermed norgesmester i langdistanse hundekjøring. Hun har nå to gull på to start, noe bare Sven Engholm har klart før henne. Harald Tunheim tok andreplassen og Robert Sørlie bronsen.

Katy Meyer fra Tyskland, bosatt i Sverige, vant FL500. Hun har fra før tre andreplasser. På de neste plassene kom Ole Wingren, Leif Wilhelmsen og Ole Sigleif Johansen.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  finnmarkslopet.no Arkivert 14. mars 2012 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. mars 2012. Besøkt 12. mars 2012.

  


| * v
* d
* r
Finnmarksløpet |
| --- |
| 
* 1981
* 1982
* 1983
* 1984
* 1985
* 1986
* 1987
* 1988
* 1989
* 1990
* 1991
* 1992
* 1993
* 1994
* 1995
* 1996
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016

 |
La Grande 1-vannkraftverket er det nederste i elvas hovedføre (gult vannføre).
**La Grande 1** er en demning og et vannkraftverk som utnytter vannføringen i elven La Grande River i Quebec, Canada. Det er det nederste anlegget i vassdraget, og ligger mellom La Grande-2 og Hudson Bay.

Demningen som gir vann til stasjonen er '*La Grande 1-demningen*, og dette er et såkalt elvekraftverk (engelsk: *run-of-river*). Vannfallet er bare 27,5 meter, uten reservoardannelse. Kraftstasjonen inngår i James Bay-prosjektet, som demmer opp La Grande-elva en rekke steder. Demningen og kraftverket ble bygget ut i årene fra 1992 til åpningen i 1995. 

Effekt installert er 1 436 MW, fordelt på 12 turbiner à 119,7 MW ytelse. Demningen består av 600.000 m³ betong.

Eksterne lenker
---------------

* LG-1 and The Grand River - video på YouTube.
* La Grande-1 – operatørens presentasjon av anlegget.
* Hydro-Québec - presentasjon og kart av hele vannkraftutbyggignen ved La Grande-elva.
* Liste med bilder og data for alle vannkraftverkene til Hydro Quebec.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tairia Flowers** (født 9. januar 1981 i Tucson i Arizona), amerikansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Flowers ble olympisk mester i softball under sommer-OL 2004 i Athen. Hun var med på det amerikanske laget som vant softballturneringen foran Australia og Japan. USA vant finalen mot Australia med 5-1 og ble olympiske mestere for tredje gangen på rad.

Fire år senere, under sommer-OL 2008 i Beijing, vant hun en sølvmedalje med det amerikanske softballdamelaget. USA tapte finalen mot Japan med 1-3. Det var første gangen som USA ikke ble olympiske mestere i softball og det var den fjerde og siste gangen som softball var med som olympisk sport.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i softball USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tairia Flowers – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Tairia Flowers – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tairia Flowers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Tairia Flowers – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata
**Subsidium pallii** eller **subventio pallii** («palliehjelp») var i middelalderen en avgift en nyvalgt erkebiskop av Nidaros kunne pålegge i bispedømmene som sto under ham, og som skulle bidra til å dekke utgiftene han fikk ved utnevnelsen, da han måtte reise til paven for å motta palliet (*pallium*).

Historie
--------

Da legaten Nicolaus Breakspear opprettet erkebispedømmet i Nidaros, ble det i 1154 bestemt at de framtidige erkebiskopene måtte reise til paven for å bli innviet og motta *pallium*, som var en del av embetsdrakten, og som ble ansett som selve symbolet for erkebiskopens myndighet. Ved overleveringen av palliet måtte erkebiskopen sverge lydighet mot paven. Kravet om at erkebiskopen selv måtte hente palliet var ikke vanlig på midten av 1100-tallet; tvert imot var det vanlig at erkebiskopene fikk det tilsendt.

Siden reisen til Italia (hvor paven pleide å oppholde seg) var svært kostbar, fikk erkebiskopene i Nidaros en gang før 1232 innført en engangs-avgift av underbiskopene sine, som besto av halvparten av *fabrica*-tienden (en fjerdedel av tienden som egentlig skulle gå til vedlikehold av kirkebygningene) for ett år, hver gang en ny erkebiskop ble valgt. Det er denne avgiften som kalles *subsidium pallii*. Innrømmelsen av dette privilegiet er ikke kjent fra noe pavebrev, slik at Arne Odd Johnsen mener det må ha blitt vedtatt på et lokalt kirkemøte.

Erkebiskopene gikk senere inn for at avgiften skulle betales i penger i stedet for *in natura*. På slutten av 1200- og 1300-tallet kom de opp i strid med underbiskopene på grunn av avgiften, siden biskopene mente erkebiskopen ikke hadde rett til å gjøre inngrep i tienden. Grunnen til striden var trolig at biskopene selv trengte penger fordi de måtte betale avgifter til paven når han skulle bekrefte utnevnelsene deres. Også bøndene klaget over at biskopene samlet inn *fabrica*-tienden, som egentlig skulle være til nytte for kirkebygningen. Kardinallegaten Vilhelm av Sabina forbød å gjøre inngrep i denne delen av tienden i 1247, uten at det satte en stopper for oppkrevningen av *subsidium pallii*.

Pallie-reisene til paven og *subsidium pallii*-avgiften holdt seg helt til den siste erkebiskopen i Nidaros, Olav Engelbrektsson.

Referanser
----------

1. ↑  Johnsen (1972), sp. 415.

Litteratur
----------

* Arne Odd Johnsen: «Subsidium pallii», i *Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder fra vikingtid til reformasjonstid*. Oslo: Gyldendal. 1972.
**Gömmaren** er en innsjø i Huddinge kommune i landskapet Södermanland, Sverige. Innsjøens utløp går via Fullerstaån til Trehörningen.

Innsjøen har rikelig med fisk, og blant artene som finnes her, er abbor, gjedde, mort og sørv. Regnbueørret, amerikansk bekkerøye og ørret har blitt satt ut i innsjøen. For fiske i Gömmaren må man ha et eget fiskekort.

Det er også satt ut signalkreps i innsjøen, etter at den opprinnelige krepsebestanden ble rammet av krepsepest. Gömmaren inngår i Gömmarens naturreservat med 20 hektar av innsjøens overflateareal. Naturreservatet, som er på ca 700 hektar, strekker seg fra Gömmaren til Masmo, Kungens kurva og Segeltorp.

Gömmaren er meget populær på sommeren, på grunn av muligheter for soling og bading. Vannet i innsjøen er klart, med god sikt. Regnvannet er Gömmarens eneste vannkilde, med unntak av en liten bekk som munner ut ved innsjøens sørvestbredde. Nedbøren siger sakte gjennom den næringsfattige grunnen rundt innsjøen.

Gömmaren er kildesjø for Fullerstaån, og utgjør en av de ytterste utpostene Tyresån-vassdraget, som munner ut i Kalvfjärden i Østersjøen ved Tyresö slott, en strekning på ca 23 km i luftavstand.

Kilder
------

* Informasjonstavle på plassen **(svensk)**
* Enligt "Natur Huddinge"

Bilder
------

* Gangstien ved GömmarenGangstien ved Gömmaren
* Gömmaren høsten 2010Gömmaren høsten 2010
* Gömmarens østsideGömmarens østside

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gömmaren – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Gömmaren sjödjupskarta
* Gömmaren Huddinge naturguide
**Göran Perssons regjering** tiltrådte 22. mars 1996 og gikk av fredag 6. oktober 2006, da den ble etterfulgt av Fredrik Reinfeldts regjering. 

Foruten statsminister Göran Persson var tre regjeringsmedlemmer medlemmer av regjeringen hele tiden; Ulrica Messing, Leif Pagrotsky og Thomas Östros.

Samarbeid med Vänsterpartiet og Miljöpartiet
--------------------------------------------

Etter riksdagsvalget i 1998 ble regjeringen enige med Vänsterpartiet og Miljöpartiet om å samarbeide. Den 5. oktober 1998 meddelte partiene i en pressemelding at de skulle samarbeide på 5 områder: økonomi, sysselsetting, rettferdig fordeling, likestilling, og miljø. Samarbeidet skulle komme til å manifesteres både i parlamentet og gjennom felles arbeidsgrupper mellom partiene. Partiene hadde blitt enig om å opprette særskilte arbeidsgrupper for å komme med konkrete forslag på sysselsettingsområdet.

Etter riksdagsvalget i 2002 ble partiene enige om å fortsette samarbeidet ytterligere en mandatperiode.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Regjeringen Carlsson III** | **Sveriges regjering**(1996–2006) | Etterfølger:**Regjeringen Reinfeldt** |
**Norske krigshavner** ble etablert med bakgrunn i Haagkonvensjonen av 1907 om nøytrale staters rettigheter under sjøkrig. For begrense fremmede makters aktivitet i norske farvann under første verdenskrig (hvor Norge var nøytralt) etablerte regjeringen fem krigshavner 1913-1914: Oslofjorden innenfor Færder fyr, farvannet rundt Kristiansand, Bergen havn med innløp, Trondheimsfjorden og Vardø. Fremmede krigsskip hadde ikke anledning til å seile gjennom områder definert som krigshavn uten særskilt tillatelse. Krigshavnene skulle bevoktes av maringen og kystartilleriet, og fremmede skip som forsøkte å seile inn tross advarsel skulle stanses med alle midler. Denne instruksen ble også gitt ved opptakten til andre verdenskrig. Ved opptakten til andre verdenskrig ble i henhold til kongelige resolusjoner i 1938 de fem krigshavnene opprettet på nytt (opphevet i 1950 da Norge ble medlem av NATO og det ikke lenger var krigstilstand i Europa):

* Oslofjorden krigshavn
* Kristiansands krigshavn
* Bergens krigshavn
* Trondheimsfjorden krigshavn
* Vardø krigshavn

For eksempel hadde «Altmark» anledning til å gå gjennom nøytrale norske farvann så lenge det ikke var ledd i krigshandlinger, men «Altmark» hadde ikke tillatelse til å seile gjennom Bergen krigshavn.

Referanser
----------

1. ↑  Blomdal, Odd (1974). *Krigens rett*. Oslo: Forsvarets sanitet.
2. ↑  Melien, Tor Jørgen (1995). *Vakt og vern: marinen og kystartilleriet 1914-1918*. Oslo: Institutt for forsvarsstudier.
3. ↑  *Sjømilitær håndbok for handelsflåtens befal*. Oslo. 1939.
4. ↑  Grieg-Smith, Sven-Erik (1989). *"Ingen fiendtlige hensikter": angrepet på Bergen 9. april 1940*. Arendal: Agder bokforl. ISBN 82736000902 Sjekk `|isbn=`-verdien: length (hjelp).
5. 1 2  Børresen, Jacob (12. oktober 2020). «krigshavn». *Store norske leksikon*. Besøkt 17. januar 2022.
6. ↑  Castberg, Frede (1950). *Utredninger om folkerettsspørsmål 1922-1941*. Oslo: Utenriksdepartementet.
7. ↑  Berge, William (-). *Fra nøytralitet til krig: Kristiansand og befestninger 1939-1940*. Tvedestrand boktrykkeri. ISBN 8291267022.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
8. ↑  Steen, Erik Anker (1954). *Norges sjøkrig 1940-1945*. Oslo: Gyldendal.
9. ↑  Midgaard, John (1973). *9.april 1940: dagen og forspillet*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203053505.
Michel Delpech under konsert i Louviers i oktober 2006.
**Wight is Wight** er en fransk sang skrevet som en hyllest til Bob Dylan og hippietidens budskap om fred, kjærlighet, musikk og blomstermakt. Dette skjedde i anledning Bob Dylans comeback etter bilulykken, med opptredenen på The 2nd Isle of Wight Festival den 31. august 1969.

Tributsingelen som sangeren Michel Delpech skrev sammen med dirigenten Roland Vincent fikk en viss popularitet i Europa, og sangen ble også spilt en del på NRK Radio.

Michel Delpech, eller ved fullt navn Jean-Michel Delpech (født 26. januar 1946), spilte, under begeistringen over at Bob Dylan var tilbake på arenaen, inn sangen allerede 1. oktober 1969. Det var imidlertid ikke alle Dylanfans som likte hans nye image med hvit dress, selv om hans nye sang «Lay Lady Lay», fremført med akustisk gitar og munnspill på stativ rundt halsen, var av akseptert varemerke og kvalitet fra visesangerens side.

Sangen lyder som en typisk Grand Prix-låt. Den ble året etter oversatt og spilt inn på plate av den britiske artisten Sandie Shaw, som vant The Eurovision Song Contest i 1967, og hadde denne konkurransen å takke for sitt internasjonale gjennombrudd og aller største slager.

Diskografi
----------

* Michel Delpech: **Wight is Wight**/Wight is Wight (Instrumental). Barclay 61 150.
* Sandie Shaw: **Wight is Wight**/That's The Way He's Made. Pye.
***The Irish Times*** er en av Irlands største og eldste aviser. Den ble lansert i 1859. Avisen regnes som liberal, sosialdemokratisk og nøytral i spørsmålet om irsk enhet; den står ofte som motpol til *Irish Independent*, som regnes som populistisk med en høyrevridd økonomidekning.

Opprinnelig var avisen protestantisk og nasjonalistisk, men innen ti årtier hadde den blitt unionisme, og støttet de som ønsket at Irland skulle forbli en del av Det forente kongerike Storbritannia og Irland. Etter at Den irske fristaten ble opprettet i 1922 snudde avisen, og ble mer radikal.

Avisen kommer ut i fullformat. Redaktør siden 2011 er Kevin O'Sullivan. Opplaget i 2015 var 76,194.

Referanser
----------

1. ↑  The Irish Times Trust
2. ↑  *The Guardian* 23. juni 2011.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. september 2015. Besøkt 20. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The Irish Times – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISSN **·** BBC Things
 |
**Markedsliberalisme** er et begrep innen liberal ideologi med to distinkte betydninger.

Spesielt i USA blir begrepet brukt som et synonym for klassisk liberalisme. Markedsliberalisme forstås her som en politisk ideologi som kombinerer markedsøkonomi med personlig frihet og menneskerettigheter. Markedsliberalisme blir da en motsetning til sosialliberalisme, som også støtter personlig frihet og menneskerettigheter, men som støtter en mer blandet økonomi med flere offentlige tjenester.

I Europa og annensteds blir begrepet ofte brukt som et synonym for økonomisk liberalisme, altså en politikk som støtter de økonomiske aspektene ved liberalismen, uten at den nødvendigvis inkluderer de øvrige aspektene ved ideologien.

Referanser
----------

1. ↑  «Cato Home Study Course. Module 10: The Achievements of Nineteenth-Century Classical Liberalism» **(engelsk)**. Cato Institute. Besøkt 20. juni 2012.
2. ↑  Inglis, Ken (2006). *Whose ABC? The Australian Broadcasting Corporation, 1983-2006* **(engelsk)**. Melbourne: Black Inc. s. 100.

Se også
-------

* Laissez-faire
* Libertarianisme
* Nyliberalisme
**Markedshøyskolen** (**MH**) var en del av Høyskolen Campus Kristiania (CK), som også bestod av Norges Kreative Høyskole, Norges Helsehøyskole og NKS Nettstudier. 3. september 2015 besluttet styret ved CK at det skulle innføres ett felles merkenavn for hele høyskolen. 1. januar 2016 ble de fire skolene samlet under det nye navnet Høyskolen Kristiania.

Markedshøyskolen tilbød studier i markedsrelaterte fag i Oslo og Bergen. Markedshøyskolen var en privat høyskole med ca. 1 600 studenter fordelt på 8 ulike bachelorstudier og ett masterstudium. Studentene ved Markedshøyskolen (MH) var tilknyttet Studentunionen ved Campus Kristiania, og studentsamskipnaden SIO.

Historie
--------

Høyskolen Kristiania er en selveiende stiftelse. Grunnleggeren Ernst G. Mortensen etablerte først Norsk Korrespondanse Skole (NKS) i 1914. Hans visjon var å tilby utdanning til mennesker på tvers av økonomiske, sosiale, kulturelle og geografiske barrierer som ellers stengte veien for mange mennesker. 

Tidligere har høyskolen vært kjent under navnene Oslo Markedshøyskole (OMH) og Norsk Reiselivshøyskole (NRH), men ble fra 1. januar 2008 sammenslått under det felles navnet Markedshøyskolen (MH).

Eksterne lenker
---------------

* Høyskolen Kristiania

Portal: Oslo
Knut Hamsuns sønn Arild Hamsun (1914–1988) som norsk frivillig krigskorrespondent i tysk tjeneste på Østfronten i 1943 Foto: Narodowe Archiwum Cyfrowe 
Ermebånd for *Kriegsberichter*, krigsreportere tilsluttet Waffen-SS, det tyske nazistpartiets militære styrker under andre verdenskrig
«Alarm i en stilling for Den norske legion», propagandategning av illustratøren Birger Cranner (1902–1945), faren til visesangeren Alf Cranner. Foto: Nationaal Archief 
**Norske krigskorrespondenter under andre verdenskrig** var nordmenn som rapporterte fra krigen under den andre verdenskrig. De ble omtalt som krigskorrespondenter, SS-krigskorrespondenter eller på tysk *Kriegsberichter*. De anslagsvis 40 norske krigskorrespondentenes oppgave var å skildre for norske lesere hvorfor norske soldater var med i krigen. Listen under er ikke fullstendig.

Journalist og forfatter Bjørn Westlie ga høsten 2012 ut boken «Hitlers norske budbringere» på Aschehoug.[]

| Navn | Rolle | Rang | Født | Død |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Per Pedersen | skribent |  |  |  |
| Egil Hartmann | skribent |  |  |  |
| Per Imerslund | skribent | SS-Oberscharführer | 9. mai 1912 | 7. desember 1943 |
| Mandrup Rokne | skribent | SS-Oberscharführer |  |  |
| Fritz Ihlen | skribent |  |  |  |
| Osvald Olsen | skribent | SS-Oberschütze |  | 1985 |
| Olav Nakken | skribent |  |  |  |
| Arild Hamsun | skribent |  | 3. mai 1914 | 1988 |
| Walter Fyrst | skribent | SS-Hauptsturmführer | 6. juli 1901 | 22. februar 1993 |
| Oscar Bang | skribent |  |  |  |
| Ulf Breien | skribent |  |  |  |
| Bjarne Sem | skribent | SS-Unterscharführer |  |  |
| Finn Eiens Holst | skribent |  |  |  |
| Karl Holter | skribent |  | 30. juni 1885 | 1963 |
| Knut Schefstad | skribent |  |  |  |
| Herman Brodtkorp | skribent |  |  |  |
| Otto C. Olsen | skribent |  |  | 1972 |
| Peter Thomas Sandborg | skribent | SS-Obersturmführer | 01. september 1907 | 23. september 1944 |
| Birger Cranner | tegner |  | 1902 | 1945 |
| Finn Wigfors | tegner |  |  |  |
| Ulf Tur | fotograf |  | 17. mars 1924 | 11. februar 1997 |
| E. Jul Christiansen Tjurum | fotograf |  |  |  |
|

Referanser
----------

1. ↑  Bjørn Westlie, *Masteroppgave i historie, UiO 2010*
2. ↑  Morgenbladet 1.-7. juni 2012 side. 56
3. ↑
4. ↑  Nordmenn i Waffen SS 1941-1945[*død lenke*]
5. 1 2

Portal: Andre verdenskrig
**Gåsbreen** er en 5 km lang og 5 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordlige Sørkapp Land. Breen strekker seg østover og renner fra Mehesten (1383 m) i vest – med forbindelse via trange pass til Mehestbreen i sørøst, Garwoodbreen i øst og Bastionbreen i nordøst, til den renner ut mot fjellryggen Wurmbrandegge på sletta Gåshamnøyra rett sør for Gåshamna i Hornsund, nordvest for brekanten. Den ender før sjøen med en 500 meter bred morene.

Gåsbreen har i likhet med Gåshamna sitt navn etter nederlandsk «Goeshaven», etter Axel Theodor Goës (1835-97), nederlandsk lege, zoolog og botaniker på Adolf Erik Nordenskiölds ekspedisjonen til Svalbard i 1861. Det finnes derimot en egen Goësbreen like sør for Gåsbreen, på andre siden av Midifjellet.

Referanser
----------

1. ↑  Gåsbreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 10. mars 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Markedsanalyse** vil si å skaffe informasjon om markedet for deretter beslutte hva som er en realistisk målsetting for salg av produkter/tjenester. Informasjon og data om markedet kan være alt fra hvem konkurrentene er, fordeling av markedsandeler, hvem er kunden, kundenes behov osv. Kildene til denne informasjonen finner man hos bransjeorganisasjoner, interesseorganisasjoner, Statistisk sentralbyrå, fagpresse eller på Internett. Ved å analysere disse dataene utarbeides en markedsplan som inneholder bedriftens fremgangsmåter for å nå målet.

Totalmarkedet for markedsanalyse i Norge var i 2005 ca. 850 millioner kroner, og det er bransje i vekst. Strategi- og analyseforeningen (tidligere Norsk Markedsanalyseforening) er en ideell bransjeorganisasjon for all virksomhet som i videste forstand utøver eller bruker markedsanalyse.

Eksterne lenker
---------------

* Strategi- og analyseforeningen (tidligere Norsk Markedsanalyseforening)
* innovasjon.no Arkivert 28. mai 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |