recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bah Ndaw** (født 23. august 1950) er en malisk politiker og militær offiser som var president i Mali fra 25. september 2020 til 24. mai 2021. Fra mai 2014 til januar 2015 var han landets forsvarsminister.

Biografi
--------

Ndaw er født 23. august 1950 i byen San i Mali. I 1973 meldte han seg som frivillig i de militære styrkene. I 1974 fikk han ytterligere militær opplæring i Sovjetunionen. Han fortsatte i Malis luftforsvarsstyrker fra 1977 og var stabens nestkommanderende fra 1992. Han utdannet seg også ved École militaire i Paris, og fra 2003 var han stabssjef i luftforsvaret.

Fra 28. mai 2014 var Ndaw forsvarsminister under president Soumeylou Boubèye Maïga. I sin tid som forsvarsminister signerte han en forsvarsavtale med Frankrike, og han gjennomførte en reorganisering av de væpnede styrkene i landet. Da Moussa Mara tok over for Modibo Keita som statsminister i januar 2015 gikk Ndaw av.

Den 18. august 2020 var det statskupp i Mali. President Ibrahim Boubacar Keïta gikk av dagen etter. Den 21. september ble Ndaw valgt til ny president av en gruppe på 17 valgmenn. Hans valgperiode var ment å skulle vare i 18 måneder etter kuppet.  En talsperson for den religiøse lederen Mahmoud Dicko støttet utnevnelsen av Ndaw. Som president lovte Ndaw å bekjempe korrupsjon og valgfusk, og å respektere internasjonale avtaler. Etter innsettelsen av Ndaw erklærte presidenten i De vestafrikanske staters økonomiske fellesskap (ECOWAS), Jean-Claude Brou, at ECOWAS ikke hevet blokaden av Mali før NDAW utnevnte en sivil statsminister.
Den 27. september 2020 utnevnte Ndaw Moctar Ouane til statsminister.

24. mai 2021 gjennomførte de militære under ledelse av oberst Assimi Goïta et nytt statskupp hvor Bah Ndaw ble avsatt. Assimi Goïta overtok som president i Mali fra samme dag.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lepoint.fr[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.bbc.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.maliweb.net[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   bamada.net[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3  «Mali:Bah N'DAOU (70 ans) est le nouveau chef de la transition, Assimi Goita, vice président» **(fransk)**. Mali.actu.net. 21. september 2020. Arkivert fra originalen 22. september 2020. Besøkt 27. mars 2021.
6. 1 2  «Mali : Qui est Bah Ndaw, le président de transition?» **(fransk)**. La Tribune Afrique. 21. september 2020.
7. ↑  Paul Myers (21. september 2020). «Ex-Malian defence minister named interim president, junta leader as deputy». RFI.
8. ↑  «Bah Ndaw named Mali's interim president, colonel named VP». Al Jazeera. 21. september 2020.
9. ↑  «Mali swears in interim president Bah Ndaw to lead transitional government». France 24. 25. september 2020.
10. 1 2  Tiemoko Diallo (25. september 2020). «Retired colonel sworn in as Mali interim president after coup». Reuters. Arkivert fra originalen 26. september 2020. Besøkt 27. mars 2021.
11. ↑  «Former Mali Foreign Minister Moctar Ouane named transitional PM». Al Jazeera. 27. september 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Fenian** (pl. *Fenians*) er et begrep som har blitt brukt siden 1850-årene om irske nasjonalister. Det ble spesielt brukt om medlemmene av Irish Republican Brotherhood (IRB), men også om andre. IRBs amerikanske gren het Fenian Brotherhood. 

Ordet er en forvanskning av irsk gælisk *fianna*, en gruppe krigere som ifølge irsk mytologi beskyttet øya.

Republikanere selv bruker det først og fremst om personer fra den historiske republikanske bevegelsen. På graven til Tom Clarke, en av de henrettede etter påskeopprøret i 1916, står det bare «Fenian» under navnet.

Moderne bruk
------------

Utdypende artikkel: Sekterismen i Glasgow

I moderne bruk er *fenian* gjerne et skjellsord. Begrepet brukes spesielt i Skottland og Nord-Irland, hvor det brukes som et samlebegrep om alle irske nasjonalister, og gjerne er utvidet til å inkludere alle katolikker.

I 1984 skapte unionistpolitikeren og UVF-medlemmet George Seawright furore da han under et møte i Belfast Education and Library Board uttalte at katolikker som klagde på bruken av unionsflagget var «*fenian* avskum som har blitt indoktrinert av den katolske kirke». Fenian var også et av skjellsordene som hyppig ble ropt mot skolejenter under Holy Cross-konflikten. 

I Skottland brukes fenian ofte som skjellsord rettet mot det andre lagets fans under fotballkamper, spesielt fra Rangers FCs fans mot Celtic FCs; sistnevnte klubb har sine røtter i den irske innvandrerbefolkningen i Glasgow og har derfor tradisjonelt vært assosiert med irsk nasjonalisme. Ledelsen i Rangers har forsøkt å stoppe bruken av slike skjellsord og anti-katolske sanger. Det kan nevnes at også protestantiske Celtic-spillere som Paul Lambert har blitt skjelt ut som en fenian.

Se også
-------

* Sekterismen i Glasgow

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BBC Things
 |
**Aleksej Aleksandrovitsj Lutsenko** (født 9. september 1992) er en kasakhstansk syklist. Han sykler for det profesjonelle laget Pro Team Astana

I 2012 ble han U23 verdensmester på landeveisrittet i en alder av 20 år.

Meritter
--------

2012
 U23 Verdensmester Landeveisritt
5. etappe, Tour de l'Avenir
1b. etappe, Tour de Bulgarie
5. etappe, Giro della Valle d'Aosta
2014
5. etappe (ITT), Danmark rundt
Tour of Almaty
2015
8. etappe, Sveits rundt
 Nasjonal mester på tempo
Tour of Almaty
2016
5. etappe, Paris–Nice
Tour of Almaty
8. etappe og sammenlagt, Tour of Hainan
2017
5. etappe, Vuelta a España
Sammenlagt + 1. etappe, Tour of Almaty
2018
Sammenlagt, Tour of Oman
 Nasjonal mester på landevei
6. etappe, Østerrike rundt
4. etappe, Tyrkia rundt
2019
Sammenlagt + 2. 3. og 5. etappe, Tour of Oman
4. etappe, Tirreno–Adriatico
 Nasjonal mester i landeveisritt
 Nasjonal mester på tempo
Sammenlagt, Arctic Race of Norway
Coppa Sabatini
Memorial Marco Pantani
2020
6. etappe, Tour de France
2021
4. etappe, Critérium du Dauphiné
Coppa Agostoni - Giro delle Brianze
2022
Clásica Jaén Paraiso Interior
2023
Sammenlagt + 4. etappe, Giro di Sicilia
 Nasjonal mester i landeveisritt
 Nasjonal mester på tempo

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aleksej Lutsenko – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Lutsenko – CycleBase Rediger på Wikidata
* Aleksej Lutsenko på Twitter Rediger på Wikidata

* Aleksej Lutsenko på Facebook Rediger på Wikidata

* Aleksej Lutsenko på Instagram Rediger på Wikidata


| * v
* d
* r
Astana Qazaqstan Team (2023) |
| --- |
| 
* Basso
* Battistella
* Boaro
* Bol
* Brussenskij
* Cavendish
* de la Cruz
* Dombrowski
* Fedorov
* Felline
* Garofoli
* Giditsj
* Gruzdev
* Laas
* Lutsenko
* Martinelli
* Moscon
* Natarov
* Nibali
* Nurlykhassym
* Pronskij
* Rabusjenka
* Romo
* Sánchez
* Scaroni
* Syritsa
* Tejada
* Tsjsjan
* Velasco
* Zejts

 |
***Grenda*** er lokalavis for Kvinnherad i Hordaland. Avisen utgis på nynorsk.

Redaksjonen holder til i Rosendal og bestod i 2005 av syv redaksjonsmedlemmer. Bladet Sunnhordland trykker avisen på Stord. Bladet har lokaler i Skålagato.

Gründer var Olav Aurvold, senere overtok Knut Hass som eier og redaktør. Han solgte den videre i 2000.

Opplag
------

Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.

* 2004: 2 912
* 2005: 2 758
* 2006: 2 733
* 2007: 2 622
* 2008: 2 550
* 2009: 2 415
* 2010: 2 376
* 2011: 2 364
* 2012: 2 334
* 2013: 2 308
* 2014: 2 318
* 2015: 2 325
* 2016: 2 387
* 2017: 2 255

Referanser
----------

1. ↑  Årets tall publiseres på 
LLAs nyhetssider, eldre tall er tilgjengelige på nett: 2004-2005 Arkivert 16. mars 2007 hos Wayback Machine. 2006-2007 Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine. 2008[*død lenke*], 2009[*død lenke*], 2010[*død lenke*] (Besøkt 27. februar 2011)

Eksterne lenker
---------------

* Grenda

Portal: Litteratur
**Fredrik Gerhard Lie-Gjeseth** (født 11. desember 1887 på Jøa i Nord-Trøndelag, død 16. november 1977 på Rørvik i Nord-Trøndelag) var en norsk gårdbruker og politiker (B). Han var Viknas ordfører fra 1952 til 1955.

Han vokste opp på slektsgården Gjeset på Jøa som sønn av gårdbruker Jens Johannesen Lie-Gjeseth og hustru Elise Olsdatter Nufsfjord. Faren døde da gutten var seks år gammel. Han giftet seg i 1917 med Bertha Sandvik fra Jøa; blant deres fire barn var sjøoffiser og museumsbestyrer Jens Lie-Gjeseth.

Etter landbrukshøyskolen på Ås drog han til Nord-Norge, hvor han blant annet var gårdsbestyrer for Yttervik-familien i Stamsund. Lie-Gjeseth kom tilbake til Trøndelag som gårdsbestyrer for Brandtzæg-familien på Abelvær. Om vintrene var han i Brandtzægs forretning på Sør-Gjæslingan. I 1924 kjøpte han gården Aunet ved Rørvik, hvor han slo seg ned for godt.

Lie-Gjeseth hadde verv i ungdomssamlag og kom med i Bondepartiet allerede ved partidannelsen. Han var medlem av Nærøy og senere Vikna kommunestyre i om lag 30 år, herav 4 år som Viknas ordfører. Han var også formann i Namdal krets av Norges Bondelag. Han var blant pådriverne bak etableringen av Rørvik meieri, hvor han var styreformann i mange år. Han hadde også verv i Bøndernes Salgslag og Hypotekbanken.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Nesje, Einar (19. november 1977). «Fredrik Lie-Gjeseth til minne». *Trønder-Avisa*: 5.
2. ↑  Hoff, Øystein (1995). *En ætt fra Sandvika på Jøa, ca. 1693–1994*. Jøa. s. 296–297.
3. ↑  Fiskaa, Haakon M. og Myckland, Haakon Falck (red.) (1958). *Norges bebyggelse. Nordlige seksjon. Herredsbindet for Nord-Trøndelag. Nordre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 878. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
En **grendeskole** er en liten grunnskole med mindre enn ca. 100 elever i rurale områder i Distrikts-Norge og i utkanten av byer, ofte med aldersblanding og samfunnsaktiv pedagogikk.
Slike skoler utgjør 946 (32 %) av Norges 2957 grunnskoler (2012). Siden 1976 er 20-30 grendeskoler blitt lagt ned hvert år. Antallet årlige nedlagte skoler har økt etter 2007. Mange steder er det kamp mot nedlegging av grendeskoler og flere offentlige grendeskoler er blitt reddet. Fra 1998 søkte bygder (f eks Mjøsdalen i Osterøy kommune og Vats i Ål kommune) å få fortsette med privatskoler etter privatskoleloven. Slike private grendeskoler må i dag være religiøse alternativer til den offentlige skole eller benytte en anerkjent alternativ pedagogisk retning (Steiner eller Montessori). I 2007 eksisterer det ca. 30 private grendeskoler. Tallet er voksende. For skoleåret 2011/12 ble det godkjent 19 nye private montessori grendeskoler.

Det er et utdanningspolitisk stridstema om slike skoler med den offentlige skoles læreplan, skal kunne godkjennes.[]

Eksterne lenker
---------------

* Hvordan beholde en nedlagt grendeskole

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Ordenstegn for *Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden*.
Ordenstegn for Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden
Ordenskjedet for Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden
**Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden** (gresk: *Βασιλικόν οικογενειακόν τάγμα των Αγίων Γεωργίου και Κωνσταντίνου*, *Basilikon oikogeneiakon tagma ton Agion Georgiou kai Konstantinou*) er en gresk orden. Den ble innstiftet i 1936 av kong Georg II av Hellas som en kongelig husorden, inndelt i en militær og en sivil avdeling. Ordenen er oppkalt etter helgenene Sankt Georg og Sankt Konstantin, som også har gitt navn til greske konger. *Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden* var forbeholdt menn. *Sankta Olgas og Sankta Sofias orden* var den tilsvarende husorden for kvinner. Så lenge Hellas var et monarki, inngikk *Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden* i det greske ordensvesenet og rangerte etter *Frelserens orden*. Etter monarkiets fall i hellas er ordenen nå en dynastisk orden, som tildeles av overhodet for det greske kongehuset.

Inndeling
---------

*Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden* er inndelt i seks grader:

* Kjede
* 1. klasse
* 2. klasse
* 3. klasse
* 4. klasse
* 5. klasse

Insignier
---------

Ordenstegnet for *Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden* er et rødkantet, hvitt latinsk kors i med utbøyde armer. Korset er i gull, bortsett fra for 5. klasse der ordenstegnet er i sølv. Midtmedaljongen bærer bilde av Sankt Georg og Sankt Konstantin med et kors og er omgitt av en rød bord med innskriften «IΣХYΣ МОY Н АГАПН ТОY ΛАОY» («folkets kjærlighet, min styrke»). På baksiden prydes midtmedaljongen av det kongelige våpenskjold. Korset er opphengt i ordensbåndet i en kongelig krone. Ordensstjernen er utformet på samme måte som ordenstegnet, men har ikke kongelig krone. Ordenskjedet er forgylt og består av ledd utformet som løver, sammen med de kongelige monogrammene for Georg I og Konstantin I. Det sentrale leddet, der ordenstegnet er opphengt, er en bysantinsk dobbelthodet ørn. Ordensbåndet er blått, med røde og hvite streker langs kantene.

Ved tildeling i den militære avdeling bærer ordenstegnene korslagte sverd.

Tildeling
---------

*Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden* ble tildelt av de greske kongene. Øverste grad ble kun gitt til mannlige medlemmer av Hellas' og andre lands fyrstelige familier. Ikke-kongelige ble tildelt ordenenes lavere grader, som belønning for særlige fortjenester av kongehuset eller som tegn på kongens gunst.

Norske innehavere
-----------------

Kong Olav var innehaver av 1. klasse, tilsvarende storkors, av *Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden*.

Kilder
------

* (da) Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
* (en) Dimitris Giannogolou: «Greece», i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s 629–630.
Grenadas *parishes*
***Parish*** er den tradisjonelle inndelingen av Grenada. Landet har seks slike distrikter på selve hovedøya Grenada. I tillegg kommer Carriacou og Petite Martinique.

Bakgrunn
--------

Distriktene ble etablert da Frankrike kontrollerte Grenada.
 Franskmennene delte øya på langs etter fjellkjeden i innlandet og benyttet ellers vassdrag som grenseskiller. I 1669 fantes det fire prestegjeld. Antallet økte til seks ved utgangen av den franske perioden.

Inndelingen var opprinnelig kirkelig og hvert prestegjeld hadde sin kirke. Prestegjeldene ble også benyttet som valgdistrikter. Prestegjeldene har imidlertid mistet begge funksjoner. I det moderne Grenada finnes det ikke kommunalt selvstyre.

Distriktene
-----------

Det er seks distrikter (*parishes*) på hovedøya Grenada. De to biøyene Carriacou og Petite Martinique regnes sammen som et eget distrikt. Distriktene, med innbyggertall for 2011, er:

* Saint Andrew, 25 722
* Saint David, 12 561
* Saint George, 36 823
* Saint John, 7 802
* Saint Mark, 4 086
* Saint Patrick, 10 980
* Carriacou og Petite Martinique, 5 354

Referanser
----------

1. 1 2 3  Martin, John Angus: «Parishes», i *A–Z of Grenada Heritage*, Oxford: Macmillan Caribbean, 2007, s. 184.
2. ↑  *The local government system in Grenada* Arkivert 29. juli 2014 hos Wayback Machine. Commonwealth Local Government Forum. Lest 23. juli 2014.
3. 1 2  *Grenada Drug Epidemiology Network (GRENDEN) Annual Report, 2012*, Drug Control Secretariat, 2013, s. 7: «Overall, the country is divided into seven parishes, with Carriacou and Petit Martinique counted as one parish.» Lest 23. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Parishes of Grenada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Grenadas parishes |
| --- |
| Carriacou og Petite Martinique\* **·** Saint Andrew **·** Saint David **·** Saint George **·**  Saint John **·** Saint Mark **·** Saint Patrick\* avhengig område | Grenadas flagg |
| ISO 3166-2:GD |
Geilo er et eksempel på en grend som ble til bygd
**Grend** eller et **grendesamfunn** (fra norrønt *grend*; beslektet med granne, nabo) er en samling med gårder, hus, eller hytter. Grend (er avledet av granne – grannelag) betegner en gruppe av gårder som ligger mer eller mindre samlet og er skilt fra andre grupper med utmark, skog eller liknende. Grenden er en mindre enhet enn en bygd, som således kan inneholde en eller flere grender. Grendesamfunnene langs kysten kalles gjerne fiskevær.

I mange grender var det i en tid skikk å bygge såkalte grendehus, et forsamlingslokale der grendens innbyggere kunne samles. Også bedehustradisjonen stikker dypt i mange grendesamfunn.[] Fra gammelt av kjenner man også til såkalte grendeskoler, små skoler som i dag enten er nedlagt eller har blitt til flerdelte skoler eller skoler for 1.–3. klassetrinn.

Større grendesamfunn, sentralt plassert i bygden, har i mange tilfeller utviklet seg til tettsted og endatil til byer. Eksempler på dette er bygdesentrene oppover i dalførene, eksempelvis Gol og Geilo i Hallingdal. Hokksund er et eksempel på en grend som først utviklet seg til et tettsted, deretter til en by. 

Den klassiske grenden består likevel av langt færre, eller til og med ganske få hus, som oftest bygd med en viss geografisk nærhet til hverandre. Dette gjør at grender og heller ikke bygder sjelden er utviklet til tettsteder ifølge den offisielle definisjonen av begrepet.

Se også
-------

* Grendehus
* Bygd
* Fiskevær
* Landsbygd

Referanser
----------

1. ↑  «grend», *Bokmålsordboka*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL
 |
**Fredrik Lange-Nielsen** (1891–1980) var en norsk forsikringsmann og aktuar. 

Han var sønn av fylkeslege Johan Fredrik Nielsen og Christine Lange.

Etter examen artium i 1908 og Krigsskolens nedre avdeling i 1909 ble han student ved Universitetet i Kristiania. Han var formann i Det Norske Studentersamfund i 1916. I 1917 tok han cand.real.-graden.

Fra 1918 til 1920 var han ansatt som sekretær i Statens pensjonskasse. Fra 1920 til 1938 jobbet han ved statistikkontoret til De norske livsforsikringsselskaper.

Han vendte tilbake til Statens pensjonskasse i 1938, der han satt som administrerende direktør i perioden 1938–1945. Deretter var han administrerende direktør i «Norske Liv» fra 1945 til 1964. 

Lange-Nielsen utga også flere avhandlinger om matematikk, statistikk og forsikringsteknikk.

Han var far til Trygve Lange-Nielsen og Mette Lange-Nielsen.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Norske filologer og realister, 1950

Eksterne lenker
---------------

* Fra matematikkforeningen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** Fangeregisteret

 |
**Garforth** er en by øst innenfor den enhetlige myndigheten (metropolitan borough) City of Leeds i grevskapet West Yorkshire, altså en by innenfor en større by, noe som ikke er uvanlig for England. Den er atskilt fra selve Leeds, med flere byer mellom de to. Den har trekk av å være en soveby (pendlerby). Garforth var i den parlamentariske valgkretsen Elmet fram til valget i 2010, og ble deretter lagt inn under den nye valgkretsen Elmet og Rothwell. I henhold til folketellingen i 1991 hadde byen en befolkning på 15 250 innbyggere, og ved den tilsvarende i 2011 hadde det sunket til 14 838 innbyggere.

Beskrivelse
-----------

Området er forholdsvis velstående, og kriminaliteten og arbeidsløsheten er lavere enn gjennomsnittet i City of Leeds. Av de som bodde der ved folketellingen i 2001 eide litt over 80 % sine egne hjem, hvilket er en 20 % høyere andel enn i distriktet som helhet. Omkring 15 000 bodde i Garforth sentrum, og resten på boligområder rundt.

Byen oppsto som en følge av ekspansjon på 1600- og 1700-tallet da den lokale familien Gascoine drev flere kullgruver i området. Flere landsbyer – Micklefield, Kippax, Swillington, Methley og Allerton Bywater – vokste opp rundt byen i samme periode. I dag er produksjonsindustri og bilverksteder de viktigste næringsveier, og mer enn en tredjedel av arbeidsstokken er ansatt der.

I senere tid har byen vokst som følge av en generell oppgangstid i Leeds, kombinert med gode transportmuligheter. A1 og M1 går rett ved, og er forbundet med en ringvei. Det er to jernbanestasjoner, Garforth og East Garforth, som betjener linjen mellom Leeds og York. Det er dermed mulig å pendle til flere steder i området, og det er enkelt å reise til og fra byen for å finne andre tilbud.

Rugby er den viktigst idretten i området, og de to største klubbene i området er Leeds Rhinos og Castleford Tigers. Rhinos vant Super League i 2004 og World Club Challenge i 2005. Fotball har tradisjonelt stått i skyggen for rugby i Garforth, men har i senere år blitt mer populært. Garforth Town AFC spiller i Northern Counties East Football League. Mot slutten av 2004 begynt brasilianeren Sócrates å spille for klubben. Naturlig nok er mange av innbyggerne også tilhengere av Leeds United FC.

Bilder
------

* Garforths hovedgateGarforths hovedgate
* Original Factory ShopOriginal Factory Shop
* The Miners, en pub i GarforthThe Miners, en pub i Garforth
* St Mary's Church, sognekirkenSt Mary's Church, sognekirken

Referanser
----------

1. ↑  «Garforth (West Yorkshire)», *City Population*
2. ↑  48 dataområder i valgkretsene Garforth og Swillington utgjør Garforth: «Garforth and Swillington», *UK Census Data*

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Garforth Community College
* Garforth Town AFC
* Garforth Art Festival Arkivert 18. juli 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Alexander Viggo Jensen** (født 22. juni 1874, død 2. november 1930) var en dansk allsidig sportsutøver, og olympisk mester i vektløfting.

Jensen ble den første olympiske mester fra Danmark da han vant vektløfting-konkurransen 1896 i Athen. Det var den første av i alt to disipliner i vektløft. Jensen og Launceston Elliot klarte begge 111,5 kg og dommerne mente Jensen utførelse av løftet var gjort bedre stil og dømte han som vinnere. Den britiske delegasjonen la inn protest som førte til at begge fikk flere forsøk til å forbedre resultatet. Ingen klarte det og Jensen ble erklært som vinnere av konkurransen. Han pådro seg en skade i skulderen i siste ektraforsøket. Denne skaden kom til å hemme han i neste disiplin som var enhåndsløft. Jensen løftet 57,0 kg mot Elliots 71,0 kg, men det var nok til en annen plass bak Elliot som ble olympisk mester i enhåndsløft.

Jensen deltok i flere øvelser, i friidrett var han med i både kulestøt og diskos. Han kom på fjerdeplass i kule og hans plassering i diskoskonkurransen er noe usikker, men det var et sted mellom 5. og 9.-plass.

I turn var Jensen med i tauklatring, han klarte ikke å nå toppen av tauet å sluttet på en fjerdeplass bak to grekere som begge nådde toppen av det fjorten meter lange tauet. Han ble også slått av Fritz Hoffmann som klatret høyere, men Jensen kom høyere enn Launceston Elliot.

Jensen var også med i skyte-konkurransen, i to disipliner. I skyting med militærrifle ble han nummer seks med en score på 1 640 poeng. I disiplinen fri rifle kom han på tredjeplass med serien 392, 423, 280 og 210 poeng.

Jensen deltok igjen i skyting under Sommer-OL 1900 i Paris.

OL-medaljer
-----------

* 1896 Hellas’ flagg Athen - Gull **Gull** i vektløfting
* 1896 Hellas’ flagg Athen - Sølv Sølv i enhåndsløft
* 1896 Hellas’ flagg Athen - Bronse Bronse i fri rifle

Eksterne lenker
---------------

* (en) Viggo Jensen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Viggo Jensen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Viggo Jensen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Viggo Jensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Viggo Jensen – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Viggo Jensen – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
En tuareg iført tagelmust eller litham, et blått eller hvitt ansiktsslør av bomull som tradisjonelt bæres av tuaregene, Saharas kamelnomader
**Tagelmust** (også **tagelmoust**), også kalt **litham**, er en 3 til 5, men noen ganger opptil 10 meter lang indigo-farget kombinert slør og turban laget av bomull. Den bæres for det meste av mannlige tuareger, men benyttes av og til av menn fra andre stammer. I den senere tid har andre farger også blitt benyttet, og da reserveres indigoslørene til spesielle anledninger.

Tagelmusten er et svært praktisk plagg for regionen, det vil si Sahara, ettersom den både dekker hodet og forhindrer innånding av flyvesand. Fargestoffet indigo mener mange av dem som bærer den dessuten både er helsebringende og vakkert, da oppsamling av indigo i huden hos den som bærer plagget generelt anses å være av det gode. Fordi tagelmusten ofte blir farget ved å dunke tørr indigo inn i den istedenfor den ordinære prosessen grunnet vannmangel, lekker fargen ofte permanent inn i huden hos bæreren. Som en følge av dette blir tuaregene ofte omtalt som «ørkenens blå menn». I Norge var det i gamle dager vanlig å omtale negre som «blåmenn», så kanskje dette uttrykket også har samme opprinnelse.

Blant tuaregfolket blir menn som bærer tagelmust kalt *kel tagelmust*, eller «slørets folk». Tagelmusten bæres kun av voksne menn, og den tas av kun i nærvær av den nærmeste familie. For tuaregmenn blir det ofte sett på som skammelig å vise munn eller nese til fremmede eller folk av høyere rang enn dem selv, og de vil ofte dekke til sine ansiktsdrag med hendene dersom en tagelmust ikke er tilgjengelig. Tagelmusten har også andre kulturelle betydninger ettersom måten den pakkes og foldes ofte er en måte å vise klanstilhørighet og hvilken region man kommer fra, og mørkheten i fargingen viser bærerens velstand.

Se også
-------

* Palestinaskjerf
* Turban

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cheche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Privat hytte på Skardsøya (2016).  
Arkitekt: Andreas G. Gjertsen og Ørjan Nyheim, TYIN tegnestue Arkitekter Foto: Pasi Aalto 
**Andreas Grøntvedt Gjertsen** (født 11. oktober 1981 i Trondheim) er en norsk sivilarkitekt. Han var en av stifterne av det trondheimsbaserte arkitektkontoret TYIN tegnestue Arkitekter, som ble nedlagt i 2019. Han drev kontoret fra starten sammen med Yashar Hanstad. De har fått mye positiv omtale i norske og internasjonale tidsskrifter og vunnet flere priser for sine arbeider.

Gjertsen er utdannet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), der han fikk sin mastergrad i arkitektur i 2010, med oppgaven *Head, hearts & hands on : studying the architecture of the proces, a collection of experiences from the village of Ibanda in western Uganda*. Før arkitektstudiet tok han et toårig kunststudium ved Kunstskolen i Bergen.

TYIN tegnestue begynte som et humanitært prosjekt (2008–2010) mens Gjertsen og Hanstad ennå var studenter. Deres arkitektur er omtalt som en «nødvendighetens arkitektur», som i tillegg til å være funksjonell, enkel og konstruktivt forståelig, skulle være bærekraftig, både når det gjaldt materialvalg, byggeprosess og samfunnet den inngår i.

Fra 2011 arbeidet TYIN i hovedsak i Norge. I tillegg til å drive TYIN tegnestue, ble både Hanstad og Gjertsen fra samme år ansatt som universitetslektorer ved Fakultet for arkitektur og billedkunst, NTNU. I 2016 fikk begge stilling som førsteamanuensis ved fakultetets Institutt for byggekunst, form og farge. Da Tyin ble nedlagt i 2019, etablerte Gjertsen et nytt arkitektkontor, Fur arkitekter, sammen med Ørjan Nyheim.

Referanser
----------

1. ↑  Oversikt over priser i artikkelen TYIN tegnestue Arkitekter
2. ↑  Oppgaven ble utført i samarbeid med Ragnhild Førde
3. ↑  Skotte, Hans. I: Narkiewicz-Laine (2014), s. 10
4. ↑  Ansatte ved Institutt for byggekunst, form og farge pr. august 2016

Kilder
------

Bøkene og artiklene i listen (pr. 2016) omhandler i hovedsak TYIN tegnestue Arkitekter:

* Almaas, Ingerid Helsing (2013). «Summen av tusen valg». *Arkitektur N* **(norsk; engelsk sammendrag)**. 95 (1): 29–33.  *(intervju med Hanstad og Gjertsen)*
* Beroš, Ana D. og Mirna Horvat (2011). «Architecture of necessity». *Oris* **(engelsk and polsk)** (75): 128–148.  *(intervju med Hanstad og Gjertsen)*
* Narkiewicz-Laine, Christian (2014). *The architecture of necessity : TYIN tegnestue Architects* **(engelsk)**. Galena, Ill.: Metropolitan Arts Press. ISBN 9780935119497.
* Skeide, Andreas (2014). *Behind the lines – TYIN tegnestue* **(engelsk and japansk)**. Tokyo: Toto. ISBN 9784887063440.

Eksterne lenker
---------------

* TYIN tegnestue Arkitekters offisielle nettsted (engelsk)
*For sangen med samme navn se Grendel (sang), for riflekaliberet se 6,5 mm Grendel.*
**Grendel** er en av tre antagonister i det gammelengelske heltediktet Beowulf, som ble skrevet rundt år 750.

Etymologi
---------

Opphavet til navnet Grendel er uklart og det finnes mange forslag til tyding. Noen mener at navnet henger sammen med angelsaksisk (gammelengelsk) *grindan* (engelsk *grind*) som blant annet betyr «hakke tenner», mens andre knytter navnet til gammelengelsk *grynde* som betyr «avgrunn». Sistnevnte forslag kan passe i og med at Grendels mor er et havmonster i heltediktet *Beowulf*. Mellomengelsk *gryndel* («sint») er også et forslag til et ord som navnet kan være dannet til.

Grendels rolle i Beowulf
------------------------

*Hovedartikkel: Historien om Beowulf.*
Grendel er et menneskelignende vesen som beskrives som utyske, jotun eller troll. Han finner og vandaliserer mjødhallen Heorot som tilhører den danske kongen Hroðgar. **Heorot** ligger i nærheten av en myr som Grendel bor i. Mange dansker dør på grunn av Grendel.

Hroðgar er venn av helten Beowulf som kommer fra landet som tilhører folkeslaget «geater» med uklart opphav (noen muligheter kan være Jylland, Götaland eller Gotland). Beowulf tar opp kampen mot Grendel som blir så skadet i armen at han til slutt dør. Hans mor, havmonsteret, er enda mer ufordragelig og forsøker å hevne tapet av sin sønn. Hun blir til slutt også tatt av Beowulf.

Kristen tolkning
----------------

Det kristne verdensbildet preger historien om Beowulf. Forfatteren lar Grendel nedstamme fra Kain og klargjør på den måte Grendels demoniske og djevelske karakter.

Grendel i filmer, bøker og sanger
---------------------------------

Skikkelsen Grendel er mye brukt i filmer, bøker og sanger, for eksempel i filmen *Beowulf & Grendel* (Island 2005). Grendel er også tittelen på en sang av rockegruppa Marillion.

Referanser
----------

1. ↑  Se diskusjon i note 102 i «Explanatory Notes». *Benjamin Slade*. Besøkt 20. juli 2009.
2. ↑  Filmens hjemmeside: «Beowulf and Grendel Official Movie Website». *Equinoxe Films og Union Station Media*. Besøkt 20. juli 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Tage Eriksen** var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1618–1621.

Embetskarriere
--------------

Tage Eriksen ble i 1614 utnevnt av stattholderen til lagmann i Fredrikstad. Han var da syk og ble byttet ut med Nils Krag. Ved utnevnelsen til lagmannsembete på Agder fikk han pålegg om å melde fra om hans "svaghed" var til hinder for embetsutførelsen. Han ble bestallet til lagmann på Agder den 16. august 1618. Tage Eriksen ble forflyttet til Opplandene i 1621 etter at den nytilsatte lagmannen der, Rasmus Hansen døde etter få måneder i embetet.

I 1609 er han nevnt som slottsskriver på Akershus først under Jørgen Friis og i 1609 under stattholder Enevold Kruse. Tage Eriksen var fogd i Buskerud og Bragernes 1609–1615 og borgermester i Oslo 1613–1618. I 1620 dømte han i en arvesak som siden ble behandlet på nytt i 1636 av lagmann Augustinus Olsen.

På herredagen i Oslo 8. juli 1622 møtte Tage Eriksen som "fordum lagmann". En dom han hadde avsagt på Gjerstad i Aust-Agder, ble underkjent. Lagmannen ble dømt å betale 10 daler i erstatning.

Økonomi
-------

Han fikk 6. juli 1618 brev på de rettigheter som hadde fulgt forrige lagmann. Hans krav om at bøndene skulle betale ham "underhold" med 8 sk. av hver fullgård, 4 sk. av hver halv gård og 2 sk. av hver ødegård ble behandlet av herredagen i 1625. Lagmannens pålegg ble underkjent. Bøndene ble fritatt for ytelsen.

Lensherren på Agder siden 1619, Christoffer Gjøe, påla bøndene å bygge lagtingshus på Nedenes. På herredagen i Oslo ble bøndene fritatt for denne plikten.

Referanser
----------

1. ↑  Norske Rigsregistranter IV 1618 Arkivert 7. juni 2007 hos Wayback Machine. s. 727.
2. ↑  Norske Rigsregistranter V 1621 Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. s. 136
3. ↑  Norske Rigsregistranter IV 1609 Arkivert 7. juni 2007 hos Wayback Machine. s. 345.
4. ↑  *Oslo lagtingsprotokoll nr. II-VII 1608-1616 ; Oppland lagtingsprotokoll nr. I 1611-1613*. Oslo: Norsk historisk kjeldeskriftinstitutt. 1987. s. 126, 173, 291, 405. ISBN 8270613010.
5. ↑  Riksarkivet (1998). *Agdesiden dombok 1636*. Oslo: Riksarkivet. s. 312. ISBN 8254800472.
6. ↑  Norske Rigsregistranter IV 1618 Arkivert 7. juni 2007 hos Wayback Machine. s. 714.
**Taggvingefly** (*Phlogophora meticulosa*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne umiskjennelige arten er vanlig i Sør-Norge noen år, sjelden andre.

Utseende
--------

Et ganske stort (vingespenn 47 – 52 mm), slankt og smalvinget nattfly. Arten kan ikke forveksles med noen andre. Både kropp og vinger har vanligvis et markert, rosa skjær hos nyklekte eksemplarer. Forkroppen er kledt med lange, lyst gulbrune hår som danner en høy krage bak hodet. Forvingen er lang og smal, med tannet ytterkant. I hvile holdes den delvis opprullet og vingespissen stikker da bakover som "frakkeskjøter". Vingen har et bredt, V-formet, brunt tverrbånd, dette er lysere midt i med en liten, trekantet, brun kjerne. Bakvingen er silkeaktig lyst gråbrun med to smale, brune tverrbånd.
Larven er naken og blekgrønn på farge.

Levevis
-------

Denne arten kan sannsynligvis foreta lange vandringer, noen år er den ganske tallrik i Sør-Norge, andre år sjelden. Larvene lever på ulike urter, spesielt nesle (*Urtica* spp.) og tvetann (*Lamium* spp.). De voksne sommerfuglene kan påtreffes fra mai til oktober, i Norge er de vanligst om høsten. De har minst to generasjoner hvert år.

Utbredelse
----------

Taggvingeflyet finnes i Nord-Afrika, på Azorene, i det meste av Europa og videre østover til Turkmenistan. I Norge er den funnet nord til Lom i Oppland og Sogn og Fjordane, hyppigst ved kysten, mer sporadisk i innlandet.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Taggvingefly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Phlogophora meticulosa* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *taggvingefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *taggvingefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *taggvingefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *taggvingefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *taggvingefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *taggvingefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Phlogophora meticulosa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Phlogophora meticulosa* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Phlogophora meticulosa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Hezhou i Folkerepublikken Kina
**Hezhou** (kinesisk: 贺州; pinyin: *Hézhōu*) er et byprefektur øst i den autonome regionen Guangxi i Folkerepublikken Kina.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Hezhou har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), 2 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning(2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet(/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Babu | 八步区 | Bābù Qū | 930 000 | 5 334 | 174 |
| **Fylker** |
| 2 | Zhaoping | 昭平县 | Zhāopíng Xiàn | 400 000 | 3 273 | 122 |
| 3 | Zhongshan | 钟山县 | Zhōngshān Xiàn | 470 000 | 1 675 | 281 |
| **Autonome fylker** |
| 4 | Fuchuan(For yaoene) | 富川瑶族自治县 | Fùchuān YáozúZìzhìxiàn | 300 000 | 1 572 | 191 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 207 løper gjennom selve byen Hezhou – det vil si gjennom bydistriktet Babu. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hezhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Muskatnøttslekten** (*Myristica*) er en planteslekt i muskattnøttfamilien, oppkalt etter en av sine mest brukte arter – muskatnøtt *(Myristica fragrans)*. Slekten ble systematisert av botanikeren Robert Brown, som også var oppdageren av Brownsk bevegelse. Artene vokser i tropisk Asia og Australasia.

Slekten omfatter om lag 100 arter av trær og busker, hvor ordet «muskatnøtt» strengt tatt brukes om frøene, som er om lag 2-3 mm store på de fleste artene. Mange av artene er små trær som har enkeltstående, avlange blader i samlet eller spredt vifteformasjon.

Taksonomi
---------

Muskattnøttslekten består av ca. 100arter, hvorav de viktigste er:

* Muskatnøttfamilien *(Myristicaceae)*
	+ **Muskatnøttslekten** *(Myristica)*
		- *Muskatnøtt* *(Myristica fragrans)* – Indonesia, dyrket i Karibien
			* = syn. *Myristica aromatica*
			* = syn. *Myristica laurifolia* var. *lanceolata*
			* = syn. *Myristica moschata*
			* = syn. *Myristica officinalis*
		- *Papua-muskatnøtt* *(Myristica argentea)* – Papua Ny-Guinea
		- *Myristica inutilis*
		- *Bombay-muskatnøtt* *(Myristica malabarica)* – India
		- *Myristica macrophylla*
		- *Myristica otoba*
		- *Myristica platysperma*

Listen over arter er ikke uttømmende.

Bruk
----

Noen av muskatnøttslektens arter brukes til framstilling av krydder, og dette har vært gjort siden middelalderen. Den fremste arten – muskatnøtt *(Myristica fragrans)*, er opprinnelig fra Bandaøyene i Indonesia, men dyrkes også i Karibia, særlig på øya Grenada. Krydderet muskat framstilles av selve frøene, som tørkes. 

De beslektede artene papuamuskat (Myristica argentea) fra Ny-Guinea og Bombay-muskat (Myristica malabarica) fra India brukes gjerne i krydderblandinger basert på *Myristica fragrans* for å tilføre smaksvariasjoner. I India brukes Bombay-muskat i flere matretter, det samme gjelder i Midtøsten og i Hellas. I Europa brukes muskattnøtt spesielt i retter med potet.

Muskatolje kan brukes som ingrediens i parfyme, matlaging, farmasi, hostesaft og i tannpasta. 

Muskat inneholder hallusinogenet *mysterisin*, som kan fremkalle en rus og kan være helseskadelig.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Nutmegs* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Myristica fragrans* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Banglapedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Sveriges Radio Program 4**, bedre kjent som **SR P4** eller bare **P4**, er en svensk landsdekkende radiokanal som drives av Sveriges Radio. Den er Sveriges mest populære radiokanal og ble etablert i 1987 som nettverk for kringkasterens regionale radiostasjoner. Fra 1993 har kanalen også sendt nasjonale programmer, og den henvender seg til et voksent publikum, ikke ulikt britiske BBC Radio 2 og norske NRK P1. I likhet med sistnevnte er også SR P4 nasjonal beredskapskanal, som vil bryte inn i alle svenske radiosendinger med allmennviktig informasjon ved nasjonale kriser og lignende.

På dagtid deles SR P4 inn i 26 distrikter, der de respektive distriktskanalene fyller sendeflaten med lokale sendinger. På kveldstid, netter og helger har kanalen riksdekkende sendinger, ofte i samsending med søsterkanalen SR P3. Programprofilen består av aktualiteter, nyheter, lokale hendelser, barneprogram og sportssendinger. Blant populære programmer er *Melodikrysset*, *P4 Extra*, *Ring så spelar vi,* *Svensktoppen* og *Karlavagnen*.

SR P4 er den mest populære kanalen i Sverige, og hadde høsten 2021 nærmere 37 prosent av det svenske radiomarkedet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sveriges Radios historia». *Sveriges Radio* **(svensk)**. 4. januar 2022. Besøkt 20. april 2022.
2. 1 2  Radio, Sveriges. «Om P4 Stockholm». *sverigesradio.se* **(svensk)**. Besøkt 20. april 2022.
3. ↑  «Lyttertall: Sverige, uke 36, 2021: Tilbakegang for svensk radio». *www.radionytt.no*. Besøkt 20. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Förvaltningsstiftelsen |
| --- |
| SVT | 

|  |  |
| --- | --- |
| Riksdekkende | 
* SVT 1
* SVT 2
* SVT 24
* SVT Barn
* SVT Play
* svt.se
* Kunskapskanalen
* Öppet arkiv

 |
| Regionale | 
* Norrbotten
* Västerbotten
* Jämtland
* Västernorrland
* Dalarna
* Gävleborg
* Uppsala
* Värmland
* Örebro
* Västmanland
* Stockholm
* Södertälje
* Sörmland
* Väst
* Öst
* Jönköping
* Småland
* Halland
* Blekinge
* Helsingborg
* Skåne

 |

 |
| SR | 
* P1
* P2
* P3
* P4
* Radio Sweden
* Sameradion

 |
| UR | 
* Kunskapskanalen

 |
| Nedlagte | 
* Gävledala
* SVT Extra
* SVT HD
* SVT World

 |
**Heysel** (nederlandsk: **Heizel**, på fransk også kalt **Plateau du Heysel**, *Heysel-platået*) er et område nord for Laeken i Brussel i Belgia.

Om anlegget
-----------

Brussel internasjonale utstilling i 1935 og verdensutstillingen Expo 58 fant sted på området. Det mest kjente og fremtredende byggverket i Heysel er Atomium, som ble bygget til verdensutstillingen i 1958. I Heysel ligger også konserthuset Palais du Centenaire (nederlandsk: Eeuwfeestpaleis) som ble bygget til utstillingen i 1935. Eurovision Song Contest 1987 ble arrangert i konserthuset, og i dag brukes huset også til utstillinger og messer.

Heysel Stadion, bygget i 1930, ligger også i Heysel. Etter Heysel-tragedien i 1985 som krevde 39 menneskeliv, ble stadionet gjenoppbygget og omdøpt til Kong Baudouin stadion. Det var lenge planlagt et nytt stadion, Eurostadion, som skulle erstatte Kong Baudouin stadion. De nye stadionplanene ble imidlertid skrinlagt i 2018.

I Heysel-parken er det også et stort filmteater (Kinepolis), en miniatyrpark (Mini-Europa), en tropisk vannpark (Océade) og et planetarium. Innendørsarenaen Palais 12 med plass til 15 000 publikummere ligger også i parken.

Referanser
----------

1. ↑  «A future for King Baudouin Stadium without paralyzing traffic - newmobility.news». *newmobility.news* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 30. september 2018. Besøkt 30. september 2018.
2. ↑  «Brussel geeft de doodsteek aan Eurostadion». *Het Nieuwsblad* **(nederlandsk)**. Besøkt 30. september 2018.
3. ↑  «Palais 12 Brussels». *agenda.brussels* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 30. september 2018. Besøkt 30. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Heysel Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|
|  |
| Forgjenger :**GrieghallenBergen**

 | **Eurovision Song Contest Arena**1987 | Etterfølger :**RDS Simmonscourt PavilionDublin** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kateřina Smutná** (født 13. juni 1983 i Jablonec nad Nisou) er en tsjekkisk-østerriksk tidligere langrennsløper.

Karriere
--------

Smutná ble født i Tsjekkia og gikk for Tsjekkia inntil 2006, men skiftet statsborgerskap til Østerrike. Hun satset på langløp og var tilknyttet Silvini Madshus team. Hun hadde sin styrke i klassisk, men vant også gull på 15 km fristil i et nasjonalt mesterskap.

Smutná gjorde sin internasjonale debut i 2001 med 41.-plass på 5 km klassisk i junior-VM. Det var hennes beste resultat i debutsesongen, men den kommende sesongen viste seg å bli bedre. Etter å ha vunnet tre FIS-renn på rad i februar og mars, deltok hun i verdenscupen senere samme år. Der lyktes hun imidlertid ikke i å ta noen verdenscuppoeng, så hun fortsatte å satse på FIS-renn.

Senere deltok hun i flere verdenscuprenn, og hennes beste resultater er to sjuendeplasser i sprint. I distanserenn har hun en 13.-plass fra 10 km klassisk i Kuusamo i sesongen 2008/09 som beste resultat. Da regner man ikke med tiendeplassen på 10 km klassisk fra Tour de Ski 2008/09 eller 12.-plassen på 10 km klassisk, fellesstart fra Tour de Ski 2007/08.

Smutná har to gull fra det nasjonale mesterskapet i Østerrike, gull på 15 km fristil, fellesstart i 2007 og 5 km klassisk i 2008. Hun deltok ikke under Vinter-OL i 2006, så hennes beste resultat i et internasjonalt mesterskap er en 11.-plass på sprinten i VM i 2007.

Hun vant Marcialonga, Ski Classics sammenlagt i 2015, og Vasaloppet 2016.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Totalt | Distanse | Sprint |
| --- | --- | --- | --- |
| Poeng | Plassering | Poeng | Plassering | Poeng | Plassering |
| 2006/07 | 101 | 41. | 34 | 42. | 67 | 30. |
| 2007/08 | 110 | 39. | 24 | 41. | 70 | 31. |
| 2008/09 | 324 | 24. | 136 | 24. | 156 | 13. |
| 2009/10 | 210 | 38. | 52 | 48. | 158 | 19. |
| 2010/11 | 133 | 43. | 59 | 36. | 74 | 30. |
| 2011/12 | 233 | 33. | 80 | 38. | 135 | 27. |
| 2012/13 | 316 | 24. | 120 | 32. | 160 | 15. |
| 2013/14 | 150 | 41. | 83 | 30. | 43 | 44. |
| 2014/15 | 29 | 88. | 29 | 59. | - | - |

Referanser
----------

1. ↑   Salzburgwiki, oppført som Katerina Smutna, Salzburgwiki ID 67163, besøkt 17. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Olympedia, Olympedia utøver-ID 118780, besøkt 17. mars 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kateřina Smutná – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Kateřina Smutná – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Kateřina Smutná – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kateřina Smutná – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kateřina Smutná – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* Intervju med Smutná i 2004 (engelsk)
Sentrifuge til oppbevaring av glassrør
En **sentrifuge** er en maskin som ved hjelp av sentrifugalkrafta skiller væsker eller gasser med forskjellig massetetthet eller skiller partikler fra væsker. 

Sentrifuger finnes også i vaskerier, og moderne vaskemaskintromler fungerer og som sentrifuger.

Mange sentrifuger er å finne i industrien, hvor de primært skiller væsker fra hverandre. En stor del av disse brukes i meierier, hvor de skiller fløte fra råmelken, men også forskningslaboratorier, oljeraffinerier og medisinindustrien er avhengige av sentrifuger til å behandle sine respektive produkter.

Gassentrifuger er i dag enerådende til å opprike uran i form av gassen UF6 ved produksjon av brensel til kjernekraftreaktorer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Centrifuges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Centrifuge – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |