recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Explosive Global** (tidligere **Explosive Marketing**) var et norsk nettverksselskap etablert i 2016 av nordmannen Tor Steve Bowen.

Selskapet markedsførte seg selv som en portal for nettspill, og hevdet å være verdens første gamlingselskap basert på delingsøkonomi. Som medlem kunne man i tillegg tjene penger på å verve nye medlemmer til konseptet i en hierarkisk struktur, inngangsbilletten hertil kostet 200 Euro. Explosive Global oppga å inneha en spill-lisens på Curaçao registrert på selskapet Massive Online Gambling (MOG) B.V.

I desember 2016 sendte Lotteritilsynet et varselbrev til Explosive Global der de tydeliggjorde at virksomheten slik den fremsto var i konflikt med det norske spillemonopolet og dermed ulovlig å markedsføre i Norge. Tilsynet redegjorde også for regelverket som forbyr pyramidespill uten å ta stilling til hvorvidt Explosive Global var i strid med dette. Svaret fra Explosive Global var ført i pennen av John Hegrenes som frem til 2016 drev investorklubben LifeClub, en avlegger av pyramidespillet Prosper Club som i 2003 ble erklært å drive i strid med det norske lovverket.

Selskapet ble avviklet i 2019 etter selskapets lisens på Curaçao ble suspendert.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Mistenker ulovlig pyramide*, Sandefjords Blad, 18. april 2017
2. 1 2  Informasjon om regelverk for pengespill og pyramidespill i Norge - Explosive Gambling / Explosive Marketing Arkivert 1. april 2017 hos Wayback Machine. Lotteri- og Stiftelsestilsynet
3. 1 2 3  Explosive Global - Premium Medlem - Kompensasjonsplan Explosive Global
4. ↑  Curaçao eGaming License Validation Arkivert 1. april 2017 hos Wayback Machine.
5. ↑  Norsk investorklubb saksøker meglere for titalls millioner Hegnar Online
6. ↑  Pyramidespill ulovlig NRK
7. ↑  «Notice of suspension: www.explosivegambling.com, www.luckypirate.casino, www.playmog.com | Massive Online Gambling (MOG) B.V.». *Curaçao eGaming*. 1. oktober 2019. [*død lenke*]
Tingulstad, nummer 3 fra venstre, med resten av mannskapet på Catalina-flyet Vingtor etter et tokt til Norge 2. mai 1942. Med et par unntak var dette det samme mannskapet som mottok Krigskorset for et tokt til Norge senere samme måned.
**Bjørn Stray Tingulstad** (født 8. februar 1914 i Oslo, død 5. november 1942) var en norsk flyger og offiser (løytnant), som omkom under andre verdenskrig. Tingulstad er hedra med Krigskorset med sverd.

Tingulstad hadde Sjøkrigsskolen og flyutdannelse. Ved krigsutbruddet var han som flyger i Marinens flygevåpen på nøytralitetsvakt. Under felttoget i Norge i 1940 deltok han i kampene. Den 9. april var han stasjonert på Karljohansvern i Horten. Han tok av derifra og fløy til Vestlandet. Etter kampene der var over fløy han videre til Nord-Norge.   
 I 1941 dro han til Storbritannia, der han tjenestegjorde ved ulike flyavdelinger, sist 330 (Norwegian) Squadron, som eskorterte konvoier over Atlanterhavet.

I etterkant av Telavåg-tragedien i april 1942 var flere av radiosenderne på Vestlandet, og gruppene som opererte dem, i en farefull situasjon. Tingulstad deltok i en redningsekspedisjon med Catalina-flyet «Vingtor», for å evakuere tre menn, ei kvinne og et barn, som var i fare på grunn av operasjonen av en hemmelig radiosender. Toktet gikk til Staveneset i Sunnfjord for å hente ut agentene Ole Hoff Snefjellå og Eivind Viken. Operasjonen var leda av kaptein Finn Lambrechts. Hele besetning på ni mann, åtte nordmenn og den britiske løytnant John M. Turner, som deltok som kjentmann, ble i statsråd 19. juni 1942 hedra med Krigskorset. Dette var de første tildelingene av Krigskorset til norske militære. Tingulstad og de øvrige norske medlemmer av besetningen fikk sine utmerkelser overrakt av kong Haakon i London 3. juni 1942.

5. november 1942 var han med et Catalina-fly ute på søk etter tre livbåter fra en torpedert konvoi. Flyet vendte ikke tilbake fra toktet.

Broren Gunnar Tingulstad falt under den allierte invasjonen i Italia i november 1944.

|  |  |
| --- | --- |
| Utmerkelser

|  |
| --- |
| Krigskorset med sverd |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Steen, Erik Anker (1954). *Norges sjøkrig 1940-1945*. Oslo: Gyldendal. s. 139.
2. ↑  *Usynlige soldater*, Oslo: Aschehoug, 1990, s. 134–136.
3. ↑  Dag Christensen: *Hemmelig agent i Norge*, Oslo: Hjemmets bokforlag, 1987, s. 79–80.
4. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 54.
5. ↑  Asbjørn Barlaup: «På vingene for Norge», *Verdens Gang*, 8. februar 1947, s. 11.

Kilder
------

* *Våre falne 1939–1945*; utgitt av Den norske stat 1949–51

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Knut Lundstrøm** (født 17. februar 1951 i Sannidal) er en norsk funksjonshemmet idrettsutøver. 

Han mistet begge beina i en arbeidsulykke ved Tangen verft i august 1978. 

Lundstrøm er en av Norges mestvinnende paralympiske deltakere, med 14 gull fra sine første paralympiske leker i Innsbruck i 1988 til sitt siste i Nagano i 1998. Han er Norges og en av verdens største grossister i paralympiske medaljer med 14 gull, fem sølv og to bronse. Han har også hatt flere verdensrekorder i ispigging, og fått utdelt kulturpriser for sin fremragende innsats. På hjemmesiden til OL Vancouver 2010 blir han omtalt som legendarisk. 

Mottok Telemark fylkeskommunes kulturpris 1988.

Ble første æresborger av Kil i 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Knut ble første æresborger av Kil Publisert på Kragerø Blad Vestmar den 29. juli 2012. Besøkt 22. mars 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Lundstrøm – Paralympic.org Rediger på Wikidata
* En av filmene som er laget om Knut Lundstrøm

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Coptocera*** er en slekt av biller.

Utseende
--------

Middels store (16-25 millimeter), avlangt-ovale biller. Oversiden er nokså blank og glatt. På farge er de mer eller mindre rødlige. **Hodet** er ganske lite. Fasettøynene er forholdsvis små. Antennene er 11-leddete, ganske lange (når minst til bakkanten av brystskjoldet), sagtakkede eller av og til kamformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er temmelig kort og bredere enn langt. **Dekkvingene** er avlange, 2 til 8 ganger så lange som pronotum, og har lengdefurer. **Beina** er middels lange og slanke. Det fjerde (nest ytterste) fotleddet er mer eller mindre tolappet, det femte (ytterste) leddet er langt og tynt.

**Larvene** ligner noe på scarabaeiforme larver. De er krumme, med tydelig markerte ryggplater, tre par ganske lange bein og en kraftig hodekapsel med sterke kjever (mandibler).

Levevis
-------

Larvene lever i jorden. Man regner med at larvene til underfamilien Dascillinae spiser røtter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i tropiske deler av Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien engbiller (Dascilloidea)
			* Familien engbiller (Dascillidae)
				+ Underfamilien Engbiller (Dascillinae) – mest i tempererte områder
					- Slekten ***Coptocera*** Murray, 1868
						* *Coptocera gallerucoides* Murray, 1868
						* *Coptocera nigronotata* Pic, 1910
						* *Coptocera seminigrum* (Fairmaire, 1895)
						* *Coptocera sasaji* (Sato & Osawa, 2001)
						* *Coptocera yangi* (Sato, Li & Lee, 2004)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coptocera* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Coptocera* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* **Interaktiv bestemmelsesnøkkel**
	+ Delta Interactive Key – Dascillidae
* Tegning av *Coptocera* sp.
* **Bilder**
**Copsi** var en magnat fra Northumbria i det sen-angelsaksiske England som støttet Toste Godwinson og ble sendt i landflyktighet sammen med ham i 1065.

Copsi flyktet til Orknøyene som da var en del av det norske rike, men kom tilbake til Northumbria året etter da han sluttet seg til Toste i Sandwich i Kent med 17 skip. Mens den norske kongen Harald Hardråde og Toste døde i slaget ved Stamford Bridge overlevde Copsi stridighetene. Da Vilhelm II av Normandie seiret kort tid etter ved Hastings dro Copsi sørover i mars 1067 til Barking og underkastet seg den ny normanniske herskeren. Vilhelm hadde Barking som kommandosenter mens hans befestede tårn ble reist i London. Som gjengjeldelse gjorde Vilhelm ham til jarl av Northumbria og sendte ham tilbake til York.

Copsis tid som jarl ble kortvarig. Etter fem uker ble han myrdet av Osulf, sønn av jarl Eadulf III fra en gammel familie i Bernicia som en gang hadde styrt fra Bamburgh ved Newburn-upon-Tyne. Osulf styrte som jarl fram til høsten samme år.

Litteratur
----------

* Stenton, Sir Frank M.: *Anglo-Saxon England Third Edition*. Oxford University Press, 1971.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Morcar** | **Jarler av Northumbria**(1067–1067) | Etterfølger:**Osulf II** |
Langenuen sett sørover fra Selbjørnsfjorden. Stord ligger til høyre og Tysnes til venstre
Langenuen i måneskinn
**Langenuen** er et sund i Vestland mellom øyene Stord og Huftarøy i Austevoll i vest, og Tysnesøya og Reksteren i Tysnes kommune i øst. Sundet er 35 km langt og strekker seg fra Halsnøyfjorden ved innløpet til Hardangerfjorden i sør til Bjørnafjorden i nord. Mellom Stord og Huftarøy kommer Selbjørnsfjorden inn fra vest. 

Langs den nordlige delen av Langenuen går et av de mest trafikkerte fergesambandene på Europavei 39, mellom Sandvikvåg på Fitjar helt nord på Stord til Halhjem i Os kommune. Fra Jektevik på Stord går det ferjesamband over Langenuen til Hodnanes på Tysnes og til Huglo. 

Statens vegvesen planlegger å bygge bru over Langenuen, fra Jektevik på Stord til Hodnanes på Tysnes. Den nye brua blir en del av prosjektet Ferjefri E39 som skal fjerne alle ferjestrekninger på kyststamveien mellom Kristiansand og Trondheim.

Referanser
----------

1. ↑  Langenuen på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jon Moe** (født 25. august 1921 i Suldal, død 24. september 2016 samme sted) var en norsk forfatter og tidligere redaksjonssekretær i Stavanger Aftenblad.

Moe har gitt ut en rekke bøker og har vunnet flere priser, blant annet Vinjeprisen og er hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull i 2001.

Moe debuterte i 1968 med boka *Tater i pels*. Deretter kom boka om *Pilt-Ola* i 1972. Romanen handler om Ole Olsen Sangesand (Pilt-Ola), gutten fra Lysefjorden som ble driftekar, kremmer, handelsmann, oppfinner, fabrikk- og kirkeeier før han gikk konkurs.

*Til fjells med Kossi* kom i 1973 og handler om forfatteren og familien som ferierte med den fredsommelige kua Kossi på ei hytte i Suldalsheiene. I 1975 kom *Akamai: Sagaen Om Den Norske Utvandring Til Hawaii*. Deretter kom *Løypestreng og andre strenger* i 1977.

Andre bøker:

* *Geiterams: 42 tidsbilete* (1992)
* *Suldal på hjul: Suldal billag A.S. 75 år : 1919-1994* (1994)
* *Kari: ei utvandrarsoge* (1994)
* *Suldal Wisconsin* (2000)
* *Ryfylkiana* (2001)

Referanser
----------

1. 1 2   arkiveringsdato 11. oktober 2016, arkiv-URL web.archive.org, suldalsposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Dødsannonse i Suldalsposten». Arkivert fra originalen 11. oktober 2016. Besøkt 11. oktober 2016.
3. ↑  Kongehuset.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Hvit Valgallianse** var et norsk politisk parti som ble stiftet i 1995 etter en sammenslåing av Stopp Innvandringen og Hjelp de fremmedkulturelle hjem – ellers mister vi landet vårt. Partilederen var Jack Erik Kjuus.

Partiet stilte til stortingsvalget i 1997 med lister i Oslo, Akershus og Buskerud. Partiet fikk til sammen 463 stemmer. Partiet gikk blant annet inn for å stoppe all innvandring og fjernadopsjon til Norge samt tilbakesending av alle innvandrere som var kommet til Norge etter 1975. For fjernkulturelle skulle dette gjelde fra 1960. Dersom dette ikke ville være mulig gikk partiet inn for sterilisering under tvang. Det samme gjaldt for innvandrere i parforhold med nordmenn. Ifølge partiet selv var dette for å bevare det norske folks etniske sammensetning.

På grunn av disse delene av partiprogrammet ble partileder Jack Erik Kjuus av Oslo byrett dømt til 60 dagers betinget fengsel og 20 000 kroner i bot for brudd på Almindelig borgerlig Straffelov § 135a, også kjent som rasismeparagrafen. Dommen ble anket til Høyesterett. I Høyesterett ble saken behandlet i plenum, noe som ikke hadde hendt på 27 år. Dommen fra byretten ble opprettholdt. Fem av dommerne gikk inn for frifinnelse, mens de resterende tolv stemte for opprettholdelse av dommen.

Som en protest mot dommen trakk partistyret seg kort tid etter. Jack Erik Kjuus trakk seg også ut av politikken. Mange av medlemmene gikk over i det nystartede partiet Nasjonalalliansen.

Resultat ved stortingsvalget i 1997
-----------------------------------

|  |
| --- |
| **Stortingsvalget 1997** |
| **Fylke** | **Stemmer** |
| Akershus | 159 |
| Oslo | 171 |
| Buskerud | 133 |

Referanser
----------

1. ↑  Straffeloven § 135a hos Lovdata. (Denne bestemmelsen ble skjerpet ved en lovendring som trådte i kraft 1. januar 2006.)
2. ↑  Tabell 01173: Stortingsvalget. Godkjente stemmer, etter parti/valgliste[*død lenke*] Statistisk sentralbyrå

Eksterne lenker
---------------

* Henrik Lunde. «Høyreekstremisme i Norge 1997». Antirasistisk senter. Arkivert fra originalen 20. februar 2004. Besøkt 10. oktober 2016.
* «Bedrøvelig for ytre høyre». Monitor. Arkivert fra originalen 4. oktober 2007. Besøkt 10. oktober 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Jon Martin Larsen** (født 1975) er en norsk journalist, humanitærarbeider, medieleder og forsker innen journalistikk.

Han har vært journalist i VG, nyhetssjef i Dagsavisen, mediesjef i Norges Røde Kors, pressetalsmann og mediesjef
i Den internasjonale Røde Kors-komiteen i Israel og Palestina, ansvarlig redaktør og administrerende direktør i Akershus Amtstidende og kommunikasjonsjef og medlem av ledergruppen hos Likestillings- og diskrimineringsombudet. Han er nå forsker i journalistikk ved Høyskolen Kristiania. Han forsker på bruk av retorikk og kommunikasjon for å forbedre levekårene for LHBT+-befolkningen. Han var kandidat til ledervervet i Fri – foreningen for kjønns- og seksualitetsmangfold (tidligere LLH) i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  Ny kommunikasjonssjef i LDO
2. ↑  Jon Martin Larsen
3. ↑  Jon Martin skal forske på på hvordan kommuner kan bruke retorikk og strategisk kommunikasjon for å bedre levekårene for de som er LHBT+
4. ↑  Jon Martin Larsen i Journalisten
5. ↑  Redaktør Jon Martin Larsen slutter - for å skjerme bedriften og ansatte mot nye kutt
6. ↑  Tidligere Amta-redaktør Jon Martin Larsen: Bytter jobb igjen og overrasker med ny hobby
7. ↑  Amta-redaktøren går – Felicia Øystå tar over
***Coprotrichus*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små biller (de fleste artene 1 – 4 mm), vanligvis slanke og parallellsidige. **Hodet** er ganske stort, sett ovenfra mer eller mindre firkantet, og flatt. Fasettøynene er vanligvis ganske små. Pannen er som oftest grovt punktert og har ofte fremoverrettede horn eller andre utvekster, for eksempel en hylle over antennefestene. Kjevene (mandiblene) er påfallende store hos noen grupper. Antennene er vanligvis korte og kraftige, men uten tydelig avsatt kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er grovt punktert og har ofte én eller flere lengdefurer i midten. Sidekantene er tydelig avsatte og ofte med små tenner ("sagtakkede"). **Dekkvingene** er ofte kortere enn brystskjoldet, kraftig punkterte. **Bakkroppen** har tydelig avsatte sidekanter. **Beina** er korte og forholdsvis kraftige. Hos en del arter har leggene (tibiae) kraftige pigger. Føttene har hos de fleste artene bare to ledd.

Levevis
-------

Artene i denne gruppen lever i møkk og annet råtnende, organisk materiale.

Utbredelse
----------

Arten lever i Japan.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien **tannkortvinger, Oxytelinae** Fleming, 1821
					- Gruppen **Coprophilini** Erichson, 1839
						* Slekten ***Coprotrichus*** Hayashi, 2005
							+ *Coprotrichus kameii* Hayashi, 2005

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Hayashi, Y. (2005) A new genus and species of Coprophilini (Coleoptera: Staphylinidae: Oxytelinae) from Japan. *Entomological review of Japan* 60(1): 63–67-

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coprotrichus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Coprotrichus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Kate Næss** (født 1938 i Oslo, død 1987) var en norsk lyriker. Hun utga bare tre diktsamlinger – i perioden 1962 til 1969, men regnes som en av de mest interessante norske lyrikere fra 1960-åra. Jan Erik Vold har kalt henne «sekstitallets hemmelige dronning».

Hun viser en sterk billedskapende evne i diktene sine, og bildene befinner seg ofte i grenselandet mellom drøm og absurd virkelighet. Diktene hennes kan være utadvendte og hverdagsnære, men hun kan også dikte om livsangst og fremmedfølelse i sensymbolistisk tradisjon.

Næss var en av pionerene i Club 7 i Oslo og en av de første som opptrådte i jazz & poetry-sjangeren i Norge. Hun har også gjendikta amerikansk og tysk lyrikk.

Diktsamlinger
-------------

* *Billedskrift*, 1962
* *Mørkerommet*, 1964
* *Blindgjengere*, 1969

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Fagerborg skole: Kate Næss, med bilde


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Leif Stavik** | **Teatersjef ved Studentteatret i Oslo**(1964–1965) | Etterfølger:**Dag Åkeson Moe** |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Hvit båndmåler** (*Xanthorhoe montanata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet over hele Norge og er sannsynligvis en av våre aller vanligste sommerfugler.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 25 – 31 mm), slank måler med hvit grunnfarge. Den skilles lett fra de andre norske *Xanthorhoe*-artene bare på grunnfargen, dessuten på at forvingens brede tverrbånd er lysere i midten med en svart flekk. Hannens antenner er smalt fjærformede, hunnens 
trådformede. **Kroppen** er gråhvit, på bakkroppen med parvise, små, svarte flekker. **Forvingen** er blekbrun ved roten, i midten med et bredt, mer eller mindre brunlig tverrbånd som er omtrent dobbelt så bredt ved fremkanten som ved bakkanten. Dette båndet er vanligvis tydelig lysere i midten, i alle fall ved fremkanten, der det sitter en kommaformet, svart flekk. Langs forvingens ytterkant går det to, mer eller mindre utydelige, lysbrune tverrbånd. **Bakvingen** er hvit, med fire mer eller mindre utydelige, doble, brune tverrbånd.

Larven er forholdsvis kraftig, naken bortsett fra noen korte børster, lys langs ryggen, mørkebrun på sidene og lys på buken.

Levevis
-------

Hvit båndmåler lever i skog og skogkanter, særlig tallrik kan den være i bjørkeskog. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli og kommer gjerne til lys, men de skremmes også lett ut om dagen. Larven lever på forskjellige maurer (*Galium* spp.) og andre lave planter.

Utbredelse
----------

Hvit båndmåler lever i den palearktiske sone, inkludert Nord-Afrika, sågodtsom hele Europa, Midtøsten og den nordlige delen av Asia. I Norge er den funnet nesten overalt bortsett fra i høyfjellet, og den er nok en av våre aller tallrikeste sommerfugler.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *hvit båndmåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *hvit båndmåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *hvit båndmåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *hvit båndmåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *hvit båndmåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *hvit båndmåler* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *hvit båndmåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xanthorhoe montanata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Xanthorhoe montanata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* UK moths, *Xanthorhoe montanata*
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site Arkivert 2. september 2008 hos Wayback Machine.
**Jon Ottar Mørland** (født 29. september 1967) er en norsk pr-rådgiver og daglig leder i Mørland & Johnsen analyse og kommunikasjon AS. 

Mørland er utdannet Master of Science (Econ) fra London School of Economics and Political Science (LSE) og Master of Public and International Affairs fra University of Pittsburgh. Han var informasjonssjef i Utenriksdepartementet og pressetalsmann for utviklingsministeren. Før dette var han leder av Europeisk Ungdom.

Sammen med Øyvind Johnsen forlot han konsulentselskapet Geelmuyden.Kiese i 2006 og etablerte kommunikasjonsselskapet Mørland & Johnsen. Gjennom Mørland & Johnsen er Mørland pressetalsmann for blant andre tidligere statsminister Gro Harlem Brundtland og det norske herrelandslaget i fotball.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Mørland (11. august 1989). «Øst-vest-samarbeidet». *Aftenposten*.
2. ↑  «Ler av Hagens pr-folk». *Dagens Næringsliv*. Arkivert fra originalen 27. august 2009. Besøkt 4. oktober 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Mørland & Johnsens nettsider
**Jon Nilsen Fidje** (født 23. juni 1855 på Fidje i Laudal, død 10. september 1925 på Vigeland i Sør-Audnedal) var en norsk lærer, lensmann og politiker for Venstre.

Fidje blei uteksaminert fra Holt seminar i 1877. Han hadde da vært lærer i Hægebostad fra 1873. Fra 1877 var han også kirkesanger samme sted. Han var lensmann i Hægebostad og Eiken fra 1896 og i Sør-Audnedal fra 1903 til sommeren 1925.

Han var vararepresentant på Stortinget fra Mandalen krets i Lister og Mandals amt i perioden 1916–1918. Han møtte fast den siste sesjonen, da representanten Peder Spilling blei sjuk og døde. Fidje møtte da i gasje- og pensjonskomiteen.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 223[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 223–224.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jon Nilsen Fidje hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Erlend Gunstveit** (født i 1995) er en norsk sanger og låtskriver fra Grimstad i Agder, kjent for å ha vunnet den sjette sesongen av *The Voice* i 2021 med Matoma som mentor. I etterkant har Gunstveit valgt artistkarrieren med turnéer og singel- og albumutgivelse.

Bakgrunn
--------

Gunstveit er født og oppvokst i Grimstad og er utdannet anleggsgartner. I 2021 ble han vinner av *The Voice* og vant dermed en platekontrakt, som han senere valgte å bryte grunnet musikalske uenigheter. Han satset allikevel på en artistkarriere samtidig som han drev anleggsgartnerfirmaet. Ett år etter finalen har han gitt ut et debutalbum på eget selskap og turnert med egen musikk.

Diskografi
----------

### Album

* *Coming Home* (2022)

### Singler

* «Family» (2021)
* «Skyline in Blue» (2022)
* «Run» (2022)
* «Something Tells Me» (2022)
* «Coming Home» (2022)
* «I´ll Write You a Love Song» (2022)

Kilder
------

* Etter "The Voice"-seieren - TV2
* Erlend gjør comeback på "The Voice"-scenen - TV2
* Erlend bryter med Universal - TV2

Referanser
----------

1. ↑   Proff, besøkt 2. desember 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Erlend Gunstveit på Facebook Rediger på Wikidata

* Erlend Gunstveit på Instagram Rediger på Wikidata
* Erlend Gunstveit på Spotify
* Erlend Gunstveit på YouTube
* Erlend Gunstveit på Tidal
***Kate og Mim-Mim*** er en canadisk-britisk-amerikansk animasjonsserie for barn som har gått på TV siden 2014. Serien handler om den vesle jenta Masha (Maria) som ikke har noen venner, møter bamsefar – og blir etter en stund venn med ham. Animasjonen er laget i tredimensjonal grafikk.

Persongalleri
-------------

### Kate

Kate er en høy til en gresshoppe jente, grådige, full av initiativ og ressurser hvis primære formål er å ha det gøy og nyte livet med glede.

### Mim-Mim

Huset er et leketøy. Men det er som en gigant i verden. Når Kates kjole skitne veldig sint mot ham.

### Bifigurer

#### Boomer

Boomer, Kate hooliganisme reagerer ofte med kongler stjålet. Lili er forelsket.

#### Lili

Boomer er forelsket, det er den andre kvinnelige karakteren i serien.

#### Tach

Men som bjørn, ofte lider Kajte tull. Han går ofte i hagen med bjørn, og oftere kan ikke hjelpe, men å stjele gulrøtter.

#### Sluke

Sluke, est un Tyrannosaure qui vit dans le dépotoir Mimilou, et qui est le plus notoire intimidateur de Mimiloo. Il prend Souvent ses kolleger Copains, eget particulier Kate.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Kate og Mim-Mim* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Kate og Mim-Mim* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Gruppe for inkluderende velferd (GIV)** var en forskningsgruppe som studerte fattigdom, sosial eksklusjon og konsekvensene av tiltak rettet mot disse prosessene. GIV ble i 2003 etablert som et seksårig forskningsprogram finansiert av velferdsforskningsprogrammet til Norges forskningsråd og Høgskolen i Oslo (HiO). Siden fikk gruppen en rekke større og mindre prosjekter og oppdrag. GIV var lokalisert ved HiO, nå OsloMet, Avdeling for samfunnsfag, forskningsenheten Sosialforsk.

**Gruppen hadde som mål**:

* Å foreta dynamiske analyser av sosial eksklusjon, fattigdom og sosialhjelpsbruk
* Å forske på innhold og effekter av sosialt arbeid
* Å formidle informasjon om velferdspolitikk og utvikling av fattigdom og sosial eksklusjon i Norge og i andre land

GIV hadde forskningsfokus på sosial inklusjon og eksklusjon i bred forstand. I forskningen til GIV forstås sosial inklusjon som mer enn deltakelse i lønnet arbeid. Økt kunnskap om utsatte gruppers deltakelse på andre arenaer er viktig for en mer helhetlig og effektiv inklusjons-politikk. GIV har gjennom programperioden levert viktige bidrag til forståelse av fattigdom og sosial eksklusjon i Norge gjennom dynamiske analyser og forsøk med implementering og effektevaluering av tiltak.

Sentrale temaområder i GIVs forskning
-------------------------------------

* Sosial kapital (generalisert tillit, sosiale nettverk)
* Sosial ulikhet i helse
* Nye sosiale risikofaktorer
* Etniske minoriteters møte med velferds- og tiltaksapparatet

Prosjekter
----------

Ved utgangen av prosjektperioden hadde GIV nærmere 30 prosjekter. Blant gruppens større prosjekter kan nevnes:

* Nettverksrådsprosjektet
* Funksjonsevnestudiet
* Velferdsstaten sett nedenfra

Nasjonale og internasjonale nettverk
------------------------------------

GIV deltok i flere forskningsnettverk: PreSenter – forskningssenter innen sykefravær, inkludering og arbeidsrettet rehabilitering; Research Strand 7 in Nordic Centre of Excellence: Reassessing the Nordic Welfare Model; og Group of experts in gender equality, social inclusion, health care and long term care (EGGSI).

Sammensetning
-------------

Det var et titalls heltidsforskere ansatt ved GIV, i tillegg til en administrativ koordinator og forskere som hadde mindre stillingsbrøker knyttet til gruppen. GIV var tverrfaglig sammensatt: forskerne hadde sin bakgrunn i fagene sosialt arbeid, sosiologi, statsvitenskap, sosialantropologi, psykologi og kulturvitenskap.

Eksterne lenker
---------------

* [<> Gruppe for inkluderende velferd (GIV)]
* [<> Sosialforsk]
* [<> Prosjektoversikt GIV]
* [<> Ansattoversikt GIV]
* [<> Publikasjoner og formidling GIV]
* [<> Research Group for Inclusive Social Welfare Policies (GIV-s engelske hjemmeside)]
**Babraham** er en landsby og et verdslig sogn i sørlige Cambridgeshire i England. Den ligger omkring 10 km sørøst for Cambridge, ved motorveien A1307. Babraham Institute, en bioteknologisk forskningsinstitusjon, ligger i landsbyen. Instituttet ble opprettet i 1949. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 276 innbyggere i landsbyen.

Sognet Babraham dekker et areal på 966 hektar og er bortimot rektangulært i form. Dens rette nordlige grense er dannet av den gamle veien Wool Street som adskiller landsbyens område fra Fulbourn. Dens østlige grense følger den gamle veien Icknield Way (i dag motorveien A11), og adskiller den fra Little Abington. De gjenværende grensene som er med Stapleford, Sawston og Pampisford blir dannet ved markgrenser og en liten seksjon av elven Granta, som landsbyen ligger ved.

Referanser
----------

1. ↑  Census Maps. Maps of the Cambridgeshire population by age Arkivert 28. juli 2014 hos Wayback Machine. *Cambridgeshire Insight*
2. ↑   *A History of the County of Cambridge and the Isle of Ely*. **6**. 1978. s. 19–30.

Eksterne lenker
---------------

(en) Babraham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Landsbyens nettsted
* «Babraham» i *Domesday Book*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
«Grus» har flere betydninger.
Grus (Største fragment er 4cm)
Grus lastes fra en lekter
**Grus** er et løst stykke av en bergart med en spesifikk kornstørrelse mellom 2 og 64 mm i diameter. Størrelsen under dette kalles sand, og er fra 0,063 til 2 mm diameter. Kornstørrelsen som er større er morene, som er fra 64 til 256 mm. Grus deles inn understørrelser:

| Størrelse(metrisk) | Nomenklatur(Udden-Wentworth) |
| --- | --- |
|
| 32–64 mm | Småsten |
| 16–32 mm | Pukk |
| 8–16 mm |  |
| 4–8 mm | Fin grus |
| 2–4 mm | Veldig fin grus |

Geologisk dannelse
------------------

Grus er et erosjonsprodukt, og finnes i Norge særlig i forbindelse med israndavsetninger fra siste istid. Grus avsettes også i store mengder langs elver og på strender. Grusavsetninger som overleires og begraves dypt vil etter hvert kunne bli sementert til en sedimentær bergart kalt konglomerat.

Grus- og sandtak
----------------

Grus og sand blir ofte produsert fra samme naturlige forekomst og blir som oftest hentet ut fra ei morene. Derfor brukes ofte benevnelsene grustak og sandtak om hverandre. Det er store ressurser av sand og grus i Norge, men forekomstene er ofte «okkupert» av bebyggelser, jordbruk eller produserende skog. Et eksempel er Eggemoen i Ringerike kommune. Den enorme morenen inneholder ca. 298 millioner m³ sand og grus, hvorav cirka 94 millioner m³ regnes som utnyttbart. Det skyldes blant annet produktiv skog og det faktum at det er anlagt en flyplass der – Hønefoss flyplass, Eggemoen, og tidligere vare det også en militærleir der – Eggemoen leir. Dette gjør eller kan gjøre ressurstilgangen begrenset. Grusproduksjon har miljømessige implikasjoner som støy og støv i de nære omgivelser.

Pukk er et beslektet produkt, men fremstilles fra berg som knuses. Slike knuseverk kalles gjerne pukkverk.

Kina var i 2008 verdens ledende grusprodusent, med USA på andreplass.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Baby Mine*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av John S. Robertson og Hugo Ballin.

Handling
--------

Den lettsindige unge Zoie irriterer ofte ektemannen Alfred sin, på grunn av hennes manglende interesse for innenriks-saker og manglende evne til å fortelle sannheten. Etter en krangel reiser Alfred til Boston, samtidig blir Zoie trøstet av sin gode venn Aggie. Aggie foreslår at, ettersom Alfred ønsker seg en baby, burde Zoie adoptere en for ham. Fascinert av ideen reiser Zoie til et sykehus, hvor hun avtaler å kjøpe en baby og forteller Alfred at han er i ferd med å bli far.

Jimmie, Aggies lydige ektemann, blir sendt for å hente spedbarnet. Men han oppdager at den biologiske moren nå har ombestemt seg og nekter å skille seg fra det nyfødte barnet sitt. Jimmie blir derfor beordret til å skaffe Zoie et annet barn, og han stjeler deretter en baby fra sykehuset. Men Alfred oppdager hva som egentlig foregår.

Skuespillere
------------

* Madge Kennedy som Zoie.
* Kathryn Adams som Aggie.
* John Cumberland som Jimmie.
* Frank Morgan som Alfred.
* Sonia Marcelle som en italiensk mor.
* Virginia Madigan som Maggie.
* Jack Ridgeway som O'Flarity.
* Nellie Fillmore som Mrs. O'Flarity.

Referanser
----------

1. ↑  Baby Mine
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Baby Mine* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Baby Mine* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Baby Mine* på Silent Era Rediger på Wikidata
Donots, Rock im Park 2015

**Donots** er et punkband fra Tyskland, som ble stiftet i Ibbenbüren, 1993.

Navnet på bandet ble til ved at Jan-Dirk Poggemann fikk lyst til å kalle opp bandet etter en bakevare han stod og spiste. Denne bakevaren kalles donuts, men Jan-Dirk skrev navnet feil.  
 
De andre medlemmene i bandet likte navnet, fordi de mente at de fant filosofien sin i det (dontots = do nothing, like slackers/gjør ingenting, som slappfisker), så de valgte å beholde navnet. 
Veldig sjelden hender det at bandet kaller seg selv «Ibbtown Rockers».

Medlemmer
---------

Ingo Knollmann (Vokalist) – siden 1993   

Guido Knollman (Gitar) – siden 1993   

Jan Dirk Poggemann (Bass) – siden 1993  

Eike Herwig (Trommer) – siden 1995  

Alex Siebenbiedel (Gitar) – siden 1996

Diskografi
----------

* 1996: *Pedigree Punk* (ute av trykk)
* 1998: *Tonight´s Karaoke Contest Winners* (ute av trykk)
* 1999: *Better Days Not Included*
* 2001: *Pocketrock*
* 2002: *Amplify The Good Times*
* 2004: *Got The Noise*
* 2008: *Coma Chameleon*
* 2010: *The Long Way Home*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Donots på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Donots på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Donots på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Donots på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Donots på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Donots på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Donots på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Donots på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Kjell Stahl** (født 16. september 1937) er en norsk sivilingeniør fra Stavanger. Kjell Stahl er pensjonert konsernrådgiver i Telenor. Stahl har tjent som konsernrådgiver under konsernsjefene Tormod Hermansen og Jon Fredrik Baksaas. Han var statssekretær i Kommunal- og arbeidsdepartementet under statsråd Arne Rettedal 1983-86. Før dette arbeidet Stahl blant annet i Norges Industriforbund. 

Kjell Stahl var elev ved Kongsgård skole i Stavanger og er utdannet sivilingeniør fra Norges tekniske høgskole og doktor ingeniør i 1975. Han var styreformann i TV2 i kanalens innledende år.

I perioden 1988-90 var Stahl universitetsdirektør ved Universitetet i Oslo. Som universitetsdirektør var Stahl kontroversiell. Sammen med professor Inge Lønning forsøkte han å innføre virksomhetsplanlegging og målstyring i institusjonen, hva som vakte motstand i Det akademiske kollegium. Konflikten endte med at Stahl fratrådte stillingen sin frivillig.

Stahl har hatt en rekke styre- og tillitsverv, deriblant ved Høgskolen i Oslo (HiO) fra 1994 til 2000.

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad: "Kongsgård skole", 24. juni 1955 s.4.
2. ↑  Bjørn Åge Mossin (23. august 2012). «Maktkamp herjet TV 2». Journalisten. Besøkt 20. september 2012.
3. ↑  John Peter Collett, red. (2011). *Universitetet i Oslo 1811 – 2011*. 6. Oslo: Unipub. s. 49. ISBN 9788274775480.
4. ↑  www.uniforum.uio.no: Kjell Stahl slår tilbake mot Benestad

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjell Stahl hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Kjell Rune Sellin** (født 1. juni 1989) er en norsk tidligere fotballspiller. 

Først kjøpte Byåsen ham fra Ørland for 50 000 kroner i 2007. Deretter ble han ble solgt videre fra Byåsen til Rosenborg i juli 2008. Han ble senere lånt ut til Kongsvinger i 2010 ut sesongen. I 2011 ble han solgt til  Aalesund for han i 2012 ble lånt ut til Hødd der han var med å hjelpe laget til cupfinalen. 7. mars 2013 ble det klart at han hadde blitt klar for Sandefjord Fotball og blitt enig om en kontrakt som binder han til klubben ut 2014. Han blir omtalt som en rask og gjennombruddshissig spiss.

Spillerkarriere
---------------

Han spilte for Byåsen i 2. divisjon våren 2008, der han scoret 10 mål og hadde 4 målgivende pasninger på 13 kamper. Han inngikk deretter kontrakt med Rosenborg som strakte seg til 31. desember 2011. 

Sellin fikk et lite gjennombrudd i 2009 med innhopp i ligakamper, spill i europacup og scoringer i hver cupkamp i Norgesmesterskapet frem til siste runde før kvartfinalen mot Molde 9. august 2009, da han ikke var i troppen grunnet skade. I cupkampen mot Løv-Ham ble han i tillegg til å være kampens første målscorer i 2–0-seieren, kåret til banens beste. Sellin scoret sine første Tippeligamål mot Brann 14. april 2010, da han kom inn som innbytter og ble tomålsscorer.

På høstsesongen 2010 ble Sellin lånt ut til Kongsvinger, hvor han fikk tilsammen ti kamper. Den 1. januar 2011 ble det bekreftet både på Rosenborgs og Aalesunds nettsider at Sellin fra og med januar 2011 skulle spille for Aalesund. Sellin satt på benken under finalen av Norgesmesterskapet i fotball for herrer 2011 da Aalesund vant, men han scoret 1-0 i finalen året efter, da Hødd vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 2012. Sånn ble han en av få som har vunnet mesterskapet to år på rad, men med *forskjellige klubber* og som ubrukt reserve i den ene og med hele kampen i den andre.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 85496, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Sandefjord Fotball - Kjell Rune Sellin klar for SF». Arkivert fra originalen 22. juni 2013.
3. ↑  Rbk.no – Sellin til Aalesund Arkivert 2. januar 2011 hos Wayback Machine. (Av Anna Lian og Chris Thomas Skogli. Publisert og besøkt 1. januar 2011)
4. ↑  Aafk.no – Sellin til AaFK Arkivert 9. januar 2011 hos Wayback Machine. (Publisert og besøkt 1. januar 2011)
5. ↑  Ifølge kampreferent Arne Scheie på NRK, 25.11.2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjell Rune Sellin – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Kjell Rune Sellin – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Kjell Rune Sellin – FBref Rediger på Wikidata
**Charles Blish Winder** (født 23. juni 1874 i Ohio, død 5. mars 1921 i Ohio) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Winder ble olympisk mester i skyting under OL 1908 i London. Han var med på det amerikanske laget som vant lagskytingen med armégevær med 2531 poeng foran Storbritannia med 2497. De andre på laget var William Leushner, William Martin, Ivan Eastman, Kellogg Casey og Charles Benedict. Det var åtte lag med seks mann på hvert som deltok i kunkurransen som ble gjennomført 10. og 11. juli. 
Hver skytter skjøt 90 skudd, 15 skudd på hver av avstandene 200, 500, 600, 800, 900, og 1000 yards på en femdelt skive. Winder skjøt totalt 429 poeng som var det tredje beste resultatet på det amerikanske laget.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London – Gull **Gull** i skyting, armégevær lagskyting (USA)

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 26. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Charles Winder på sports-reference.com». Arkivert fra originalen 16. desember 2012. Besøkt 28. september 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Winder – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Winder – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Charles Winder – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Kaiser Manhattan 1953
**Kaiser** var et amerikansk bilmerke som ble bygget av Kaiser-Frazer Corporation i Willow Run, Michigan mellom 1946 og 1955.

Historie
--------

### 1946-1955

Bedriften *Kaiser-Frazer Corporation* ble dannet av Henry J. Kaiser, en kjent industrimann som under andre verdenskrig bygde og sjøsatte de fleste av de såkalte Libertyskipene og Joseph W. Frazer fra Graham-Paige. Deras hensikt var å bygge en bil, som skulle være så billig at den kunne kjøpes av den vanlige amerikaner, men resultatet ble biler i mellomklassen på grunn av at kostnadene ikke lot seg stanse. Man beregnet at om lag 800 000 biler av merkene Kaiser og Frazer ble bygget. Forskjellen mellom begge merkene av samme årgång var minimale. De ble bl.a sammensatt i Haifa i Israel, dessuten bygde man en bil med karosseri i glassfiber under navnet Kaiser-Darrin som er et riktig samlerobjekt idag, ettersom det var den første bilen som man kunne kjøpe med glassfiberkarosseri

1953 kjøpte Kaiser Willys-Overland og dannet *Kaiser-Willys Corp*. 1955 lad Kaiser ned sin egen bilfabrikk i Willow Run. Fabrikken ble omdannet til flyfabrikk og man bygde Fairchild C-119 Flying Boxcar.

### 1956-1970

IKA Torino
Efter 1955 flyttet Kaiser bygingen av Manhattan-modellen til Argentina, hvor man etablerte Industrias Kaiser Argentina (IKA), i nært samarbeide med den argentinske staten. Bilen ble solgt under navnet Kaiser Carabela fram til 1962. Dertetter ble den lisensbygget av Rambler. IKA bygde også mindre europeiske biler, som Alfa Romeo 1900 og Renault Dauphine. 1970 ble IKA overtatt av Renault.

I USA konsentrerte Kaiser-Willys seg om å bygge ulike varianter av Jeep i Toledo, Ohio etter 1955. I 1963 byttet selskapet navn til *Kaiser-Jeep Corp*. I 1964 ovetok man Studebakers bygging av militære kjøretøy i AM General, i samband med at Studebaker forlot USA. I 1970 ga Kaiser opp bilbyggingen og solgte Kaiser-Jeep til American Motors Corporation.

Se også
-------

* Industrias Kaiser Argentina

Kilder
------

* Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982. ISBN 91-86442-00-7
* Encyclopedia of American Cars 1930-1980, red. Richard M Langworth, 1984. ISBN 0-88176-203-2
**Fabrikkhallen** ligger i Malmøgata 2 i Oslo og er et konsertlokale for hovedsakelig lokale artister, men også større internasjonale artister ved anledning.
Fabrikkhallen var originalt ment å brukes som en industribygning da nazistene tapte 2. verdenskrig og avsluttet sitt bruk av bygningen som sentral for gestapo-offiserer.
Etter 11 år som symaskinfabrikk ble hallen omrenovert til bruk som statsbygg, men planene ble endret og det har siden 1956 vært privateid av en rekke forskjellige firmaer og investeringer.
Det blir hovedsakelig brukt som uteleiested for diverse event-firmaer og konsertlokale.

Fabrikkhallen var først et kjent sted i Oslo for jazz- og blues-artister, men ble senere mer populært for rock'n'roll og soul

I dag er det fortsatt fokusert innen de samme musikkformene, men også flere innslag av pop-musikk. Det er også blitt et populært sted for moteshow og lanseringsfester for filmer, cd-er, bøker osv.

Kjente opptredener
------------------

* Alan Lomax – 1958
* Muddy Waters – 1958
* The Rolling Stones – 1963
* Woody Guthrie – 1969
* Dusty Springfield – 1977
* Popol Vuh (med Jahn Teigen) – 1981
* Mona Lisa T-bane – 1990
* Gitarkameratene – 1993
* Kurt Nilsen – 2003
Hest i galopp fotografert av foto-pioneren Eadweard Muybridge på slutten av 1870-tallet.
**Galopp** er en gangart hos firbeinte dyr der bevegelsen skjer gjennom en rekke jevne, like sprang. Galopp som begrep brukes særlig om hester, men kan være en like aktuell beskrivelse for mange andre arter, for eksempel hunder.

Galopp hos hest
---------------

Galopp hos hester er en rask tretaktet gangart med svev. Vanligvis skiller man mellom høyre og venstre galopp. 

Benas rekkefølge i høyre galopp er: venstre bakben, høyre bakben og venstre forben samtidig (diagonale benpar), høyre forben, og et svev. Benas rekkefølge i venstre galopp blir da: høyre bakben, venstre bakben og høyre forben, venstre forben, og et svev. En del hester går til tider kryssgalopp, en veldig ubehagelig galopp, der de går "motsatt" galopp med forben og bakben. I kontragalopp går hesten i f.eks. venstre galopp på høyre volte eller høyre galopp på venstre volte, det vil si i feil galopp i forhold til den veien den går. Dette medfører risiko for å snuble.

I Norge er det én galoppbane, den ligger i Bærum utenfor Oslo og heter Øvrevoll Galoppbane. I galoppen i Norge er det mange amatører, det vil si folk som driver med galopp på hobbybasis, for eksempel som medlemmer av Norsk Amatørrytterklubb (NoARK).

Se også
-------

* Galoppridning

Eksterne lenker
---------------

* Galoppfilm
* Øvrevoll galoppbane
* Norsk Amatørrytterklubb (NoARK)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Kart over Galmudug
**Galmudug** er en autonom region som ligger i det sentrale Somalia. Galmudug grenser til Puntland-regionen i nord, Ogaden i Etiopia i vest og andre regioner av Somalia i sør. Duusamareeb i Galguduud er Galmuguds hovedstad.

Navnet *Galmudug* består av regionene Galguduud og Mudug.

Geografi
--------

Galmudug ligger midt i Somalia, cirka 750 kilometer fra Mogadishu, Hargeisa, Bosaso og Harari i Etiopia. Regionen grenser i øst med Indiahavet, i vest med Etiopia, i nord med Puntland, og i sør med Hiran-regionen.

Historie
--------

### Etablering

Den autonome regionen Galmudug, ble etablert 14. august 2006, med Mohamed Warsame Ali 'Kiimiko' som ny president, og Galkayo som hovedstad.

Forholdet mellom Galmudug og Puntland-regionen i nord, har historisk vært anspent. Men de to regionene har gradvis gjort framskritt ved å styrke relasjonene dem i mellom. De to autonome administrasjonene tegnet en avtale i februar 2011 i Garowe i Puntland, der begge regjeringene offisielt ble enige om å samarbeide om sikkerhet, økonomiske og sosiale forhold.

Demografi
---------

Galmudug-området er hovedsakelig bebodd av folk fra den somaliske sub-klanen sa'ad fra hovedklanen hawiye.

Referanser
----------
**Bård Larsen Bøgset** (også *Baard Bøkset*, født 1797 i Snåsa, død 1875 i Snåsa) var lærer, kirkesanger, gårdbruker og ordfører i Snåsa i to valgperioder 1848–1851. Han var også medlem av det første formannskapet i 1838. Lokalhistorikeren Hans Skar skriver at Bøgset hadde «et værdigt utseende og var sterk av helse. Men så mistet han sit ene øie og var blind paa det i ca. 20 aar.»

Han ble lærer i bygda da han var 19 år gammel, og var lærer 1816–1854 og kirkesanger 1829–1867. Han var tredje generasjon kirkesanger i sin slekt. Bårds bror Ole Larsen Bøgset var også lærer fra 1821. Som lærer bodde Bård på gården Forberg, hvor også fastskolen holdt til, fra 1821 til 1852. Fra 1852 eide han gården Nedre Ryggvoll og bodde der. Sønnen Lorentz Nicolai Bøgset (1830–1868) overtok lærergjerningen og gården Forberg etter Bård.

Bård Bøgset var svigerfar til senere ordfører Erik Belbo.

Referanser
----------

1. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Sandnes, Jørn (1960). *Snåsaboka. 2. Bygdehistorien etter år 1800*. Kommunen. s. 72, 117.
4. 1 2 3  Skar, Hans (1907). *Det gamle Snaasen ; Snaasens kulturhistorie til aaret 1907*. Mallingske bogtrykkeri. s. 64, 80.
5. 1 2  Skavlan, Gunnar (1962). *Snåsaboka. 4. Brukarhistoria*. Kommunen. s. 101, 134.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |