recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Juan José de Navarro Viana y Búfalo** (født 30. november 1687 i Messina, død 5. februar 1772 i Cádiz) var generalkaptein i den spanske marinen og *Marqués de la Victoria*.

Han gikk inn i den spanske hæren bare åtte år gammel og kjempet i den spanske arvefølgekrigen i Italia. I 1708 kjempet han mot maurere i Oran, der broren Ramón mista livet og faren døde i fangenskap. I 1709 kom han tilbake til Spania og kjempet i slaget ved Almenar og slaget ved Zaragoza, der han ble tatt til fange av soldatene til Guido Starhemberg. Etter freden i Utrecht ble han kaptein i den avdøde faren sitt kompani og deltok i frigjøringen av Catalonia.

Etter krigen gikk han inn i marinen og da kvadrupelalliansekrigen brøt ut seilte han på «Real» til Sardinia og Sicilia med hæren under markien av Lede, og tok her del i erobringene deres som marinesoldat.

Under José Patiño steg han i gradene. I 1732 deltok han i erobringen av Oran under hertugen av Montemar og spilte en viktig rolle i å dekke troppene da de gikk på land med kanonene på skipet sitt.[] Under den østerrikske arvefølgekrig vant han den største seieren i karrieren sin da han slo den britiske flåten i slaget ved Toloun i 1744. Han ble forfremmet til generalløytnant og fikk tittelen **marqués de la Victoria**.

I 1750 ble han generaldirektør for armadaen. Seks år seinere hadde han skrevet ferdig verket *Diccionario demostrativo de la configuración y anatomía de toda arquitectura naval moderna* om militærteori.

I 1759 kommanderte han en konvoi på 36 skip som førte Karl III, den nye kongen av Spania, fra Napoli til Spania. Flaggskipet hans var «Real Fénix». For dette ble han utnevnt til generalkaptein i den spanske marinen.

Navarro døde av koldbrann, 84 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Spansk biografisk leksikon, oppført som Juan José. Marqués de la Victoria (I) Navarro de Viana y Búfalo, Spanish Biographical Dictionary ID 19338/juan-jose-navarro-de-viana-y-bufalo, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, oppført som Juan José de la Victoria (Marqués) Navarro, AKL Online kunstner-ID 00141585T[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Benezit Dictionary of Artists, oppført som Juan José Navarro de Viana y Bufalo, Benezit-ID B00129016, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** BNE
 |
**Shapour Bakhtiar** (persisk: شاپور بختیار‎, født 26. juni 1914 i Shar-e Kord i Iran, myrdet 6. august 1991 i Suresnes i Frankrike) var en iransk politiker som fungerte som den siste statsministeren i Iran under Mohammad Reza Shah Pahlavi. 

I 1991 ble han og sekretæren hans myrdet i hans hjem i Frankrike, sannsynligvis av agenter fra den islamske republikk.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Shapour Bakhtiar var av iranske luriske stammen bakhtiarerne. Bakhtiars bestefar, Najaf-Gholi Khan Samsam ol-Saltaneh, hadde blitt statsminister to ganger, i 1912 og 1918. Senere ble faren henrettet av Reza Shah i 1934 mens Shapour studerte i Paris.

Bakhtiar studerte juss ved Sorbonne-universitetet i Paris og kjempet i den franske hær under andre verdenskrig. 

### Politisk engasjement

Etter krigen vendte han tilbake til Iran og deltok i den nasjonalistiske kampanjen ledet av Mohammad Mossadegh, og fungerte som visearbeidsminister i den kortvarige Mossadegh-regjeringen (1951-53). 

Etter at Muhammed Reza Pahlavi kom tilbake til makten etter et militærkupp i 1953, etablerte Bakhtiar et privat advokatkontor. I de påfølgende årene ble han fengslet for sine opposisjonelle politiske aktiviteter.

**Statsminister:** I januar 1979 utnevnte sjahen ham til statsminister i et forsøk på å forhindre en islamsk revolusjon. Bakhtiar aksepterte dette vervet bare under forutsetning av at sjahen forlot landet. Han forsøkte moderate reformer, men etter at ayatollah Ruhollah Khomeini kom tilbake til Iran fra eksil i Frankrike 1. februar, kollapset Bakhtiars regjering raskt. 

Han gikk i skjul og ankom Frankrike i april, hvor han grunnla den iranske motstandsbevegelsen i eksil. 

I 1991 ble Bakhtiar funnet knivstukket i hjel i hjemmet sitt i utkanten av Paris.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
*«Signal to Noise» kan også referere til signal-støy-forhold.*
***Signal to Noise*** er en tegneserie skrevet av Neil Gaiman og illustrert av Dave McKean. Serien handler om en dødssyk filmregissør som ser for seg sin siste film, som handler om den utbredte forestillingen om verdens ende i år 999. *Signal to Noise* gikk opprinnelig som føljetong i magasinet *The Face* i 1989 og ble utgitt i en samlet utgave i 1992 av Victor Gollanz/Dark Horse Comics.

Gaiman omarbeidet tegneserien til et hørespill for BBC, der McKean sto for musikk og Anne Edyvean hadde regi. Det ble sendt 14. oktober 1996 på BBC Radio 3.

Marc Rosenbush og Robert Toombs omarbeidet verket til teaterscenen NOWtheatre i Chicago i 1999.

McKean lagde en kortfilm basert på tegneserien i 2002.

Referanser
----------

1. ↑  Omtale av Doc Brown i *Geeks of Doom* 12. desember 2013
2. ↑  «Between the Ears: Signal to Noise» hos *BBC*
3. ↑  Lawrence Bommer: «A Poetic Thriller Explores the City» i *Chicago Tribune* 5. februar 1999
4. ↑  Om *Signal to Noise* (2002) hos *IMDb*
**Sharif Rahimzoda** (født 12. mars 1959 i Hamadoni) er en Tadsjikistansk økonom. Han var sentralbanksjef i Tadsjikistans nasjonalbank fra 2008 til 2012. I 2012 ble han utnevnt til minster for økonomisk utvikling og handel.

Han overtok etter Murodali Alimardon 26. januar 2008, da Alimardon ble utnevnt til visestatsminister i Tadsjikistan. Samtidig ble Usupov Jamshed Zuhuriddinovich og Malohat Kholikzoda utnevnt til visesentralbanksjefer.

Utdanning og yrkeskarriere
--------------------------

Rahimzoda er tadjiker, og gikk i 1981 ferdig sin utdanning på Tajik State University (i dag Tajik State National University), med *Finans og kreditt* som spesialisering. I 1986 tok han hovedfag ved State Financial Academy of Moscow. Han har doktorgrad i økonomi. 

Fra 1981 jobbet han som assistent for *fakultetet for finans og kreditt* ved universitetet. Fra 1989 til 1993 jobbet i banken Vnesheconombank, den siste tiden som nestleder for hele banken. I 1993 ble han seniorrådgiver for Tadsjikistans president, innen sosialpolitikk og økonomisk politikk. Fra 2001 var han formann for *den statlige komiteen for finansiell kontroll*, samt at han var ambassadør i Belgia og Frankrike. 

Fra 1. desember 2006 til han ble sentralbanksjef 26. januar 2008 var han formann for *den statlige komiteen for investeringer og forvaltning av offentlig eiendom*. 

8. april 2008 måtte Rahimzoda innrømme at sentralbanken tidligere har gitt uriktig informasjon til IMF, for å sikre lån til Tajdsjikistan på nærmere 48 millioner amerikansk dollar. Dette ble imidlertid gjort mens Alimardon var sentralbanksjef. Denne situasjonen har skapt usikkerhet rundt framtidige lån til Tajdsjikistan, som er et av verdens fattigste land, men både IMF og Den asiatiske utviklingsbanken har signalisert at de ikke vil la denne hendelsen gå ut over deres hjelp.

I januar 2012 ble Rahimzoda utnevnt til minster for økonomisk utvikling og handel, og Shirinov Abdujabbor overtok stillingen som sentralbanksjef.

Referanser
----------

1. ↑  Bruce Pannier (09.04.2008). «Tajikistan: National Bank Admits Lying To IMF To Secure Loans». Caucaz.com. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 05.07.2008.
2. ↑  Khovar - *The new staff changing in Government of Republic of Tajikistan (RT)* Arkivert 2. februar 2014 hos Wayback Machine. besøkt 24. januar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (engelsk) Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
**Funchal bispedømme** er et romersk-katolsk bispedømme som omfatter den portugisiske øya Madeira. Det har dermed i dag et landareal på 794 km², men dekket ved grunnleggelsen i 1514 nærmere 46 000 000 km² land, fordelt over fire verdensdeler.

Domkirken i Funchal er en gotisk katedral, som ble påbegynt på 1490-tallet og ferdigstilt i 1514.

Historie
--------

Madeira ble bosatt rundt 1420. De kristne på øya sognet først til Marrakech bispedømme, men fikk sin egen biskop i 1514, noen år etter at Funchal hadde fått bystatus. De tre første (erke)biskopene oppholdt seg imidlertid aldri på Madeira. Bispesetet var i tillegg til selve Madeira ansvarlig for alle oversjøiske områder i portugisisk besittelse – som ifølge Tordesillastraktaten omfattet samtlige nyoppdagete landområder øst for 46,5° vestlig bredde (dvs. Brasil, Afrika, Asia og Oseania).

Dette ansvaret var til å begynne med mest symbolsk, siden det bare fantes et fåtall bosettinger som var under faktisk portugisisk kontroll. Etter hvert som antallet katolikker økte, ble ulike kirkelige jurisdiksjoner skilt ut av dette enorme bispedømmet. Per i dag har Funchal bispedømme på denne måten direkte eller indirekte gitt opphav til over tusen jurisdiksjoner i 82 land eller territorier.

Prosessen begynte i 1533 med at Funchal bispedømme ble opphøyet til erkebispedømme over to nyopprettede bispedømmer:

* Goa bispedømme (som i historiens løp har gitt opphav til nesten 600 jurisdiksjoner i 47 land i Østindia og Det fjerne østen) og
* Santiago bispedømme (som ble til fire jurisdiksjoner i Guinea-Bissau og Kapp Verde).

1534 ble to ytterligere suffraganbispedømmer skilt ut:

* Angra bispedømme (Azorene, Portugal) og
* Tomé bispedømme (som ble til ca. 72 jurisdiksjoner i tolv afrikanske land).

1551 ble Funchal igjen nedgradert til vanlig bispedømme, samtidig som Brasil ble skilt ut som São Salvador da Bahia bispedømme (per i dag 268 jurisdiksjoner). Funchal ble innlemmet i Lisboas kirkeprovins, som det fremdeles er suffragan under.

Etter to siste fradelinger var Funchal bispedømmes territorium redusert til selve øygruppa Madeira:

* det apostoliske prefekturet Senegal ble skilt ut i 1763 (som ble til tre jurisdiksjoner i Mauritania og Senegal) og
* det apostoliske prefekturet Begge Guineaer og Senegambia i 1842 (som ble til ca. 211 jurisdiksjoner i 20 afrikanske land).

Eksterne lenker
---------------

* (pt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roman Catholic Diocese of Funchal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** CatolicDiocese
 |
**Gard Myhre** (født i Trondheim 5. juli 1974) er en norsk tidligere kombinertløper. Han representerte Byåsen Idrettslag, Trondhjems Skiklub, Granåsen Skiteam og elite/landslaget i NSF. Gard Myhre er utdannet fysioterapeut i England, arbeider nå (2019) i Trondheim kommune, er gift og har tre gutter.

Han ble tre ganger norgesmester som junior. Han fikk tre bronsemedaljer i NM lag som senior. Han ble verdensmester lag og tok bronse individuelt i junior-VM i Harrachov i 1993. I prøve-OL i Nagano 1997 kom han på 2. plass i lag og tiendeplass individuelt. Han vant Europacupen sammenlagt i 1995/1996. Hans beste plassering i verdenscupen i kombinert individuelt var en fjerdeplass i Steamboat Springs 11. desember 1997. Bakkerekord i normalbakken i Rena. Han mottok NSF prestasjonspokal. Han avsluttet som aktiv med 5.-plass som beste nordmann i Holmenkollen i 1998. Han er representert på Skimuseet på Sverresborg i Trondheim.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gard Myhre – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata
**Fundamentalist Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints** (FLDS Church) er et av de største fundamentalistiske kirkesamfunnene i USA, og en av de største organisasjonene i USA der medlemmene praktiserer polygami. 

Kirkesamfunnet dukket opp i begynnelsen av det 20. århundre da det ble grunnlagt av medlemmer som forlot Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige. Splittelsen skjedde i stor grad fordi Jesu kristi Kirke ikke praktiserte polygami og bannlyste alle medlemmer fra kirken som ville fortsette praksisen. FLDS Church er anslått å ha mellom 6 000 og 10 000 medlemmer. Kirken mener at en mann skal ha minimum tre koner for å kunne komme inn i høyeste himmel når man dør, og jo flere koner man har, jo større mulighet har man for å nå dette. Kirken krever også at konene må være underordnet sine ektemenn. Den praktiserer en regel om at en ung kvinne i gifteferdig alder skal bli tildelt en mann ved åpenbaring fra Gud til den personen som er leder for kirken, som regnes som en profet.

Kirkens hovedkvarter ble opprinnelig plassert i Short Creek, Arizona i nærheten av grensen til Utah. Hovedkvarteret ble i 2004 flyttet til Eldorado, Texas, hvor et tempel har blitt bygget av kirkens medlemmer. Kirken ble leder av Rulon Jeffs frem til 2002. I hans senere år, ledet hans dårlige helse til at sønnen Warren fungerte som leder av kirken i hans sted, og ved farens død i september 2002, ble Warren Jeffs ny leder av kirkesamfunnet. 
I nesten to år, var Warren Jeffs etterlyst for sex-forbrytelser. Fra mai 2006 til han ble arrestert i august 2006, sto han oppført på FBIs liste over ti mest ettersøkte. Den 25. september 2007 ble Jeffs funnet skyldig i to tilfeller av å være medskyldig i voldtekt. Han ble dømt til ti år til livstid i fengsel. Denne straffen ble senere opphevet, og Jeffs sluppet fri. 28. januar 2011 satt Jeffs igjen som leder av kirkesamfunnet. Warren Jeffs har siden den gang blitt dømt til livsvarig fengsel for flere grove seksuelle overgrep, flere av dem mot mindreårige.

Beboerne i områdene der kirkesamfunnet står sterkt har en lang historie med å praktisere flergifte og polygami, og flere tilfeller kan dateres tilbake til midten av det 19. århundre. Det finnes mange ulike tolkninger og meninger blant lederne i kirkesamfunnet om hvordan flergifte bør praktiseres. Disse uenighetene lederne imellom førte til splittelser som skapte flere fundamentalistiske organisasjoner som fremdeles eksisterer. I 2003 fikk kirkesamfunnet oppmerksomhet i Utah da en politimann som var medlem av kirken ble dømt for ulovlig seksuell omgang med en 16-åring.

Eksterne lenker
---------------

* 
* *Damned to heaven*
* FLDS El Dorado, Texas
* *Banking on Heaven* Arkivert 16. mai 2014 hos Wayback Machine.
* *Lifting the Veil of Polygamy*
* The Polygamy Blog av Lindsay Whitehurst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Bayview Stadium**, som tidligere var kjent under navnet **New Bayview**, og hadde navnet **First 2 Finance Bayview Stadium** i sponsorsammenhenger, er et fotballstadion som befinner seg i den skotske byen Methil, Fife. Det er hjemmebanen til East Fife FC. Stadionet ble åpnet i 1998, etter at klubben flyttet fra sitt opprinnelige stadion Bayview Park på den andre siden av byen.

Stadionet kan huse opptil 2000 tilskuere, der alle sitter på en eneste tribune som går langs den ene langsiden av gressmatten. Slik som er tilfellet med Strathclyde Homes Stadium i Dumbarton, er åpne områder for fremtidige utbygginger synlige. I 2008 ble planer om å øke kapasiteten ved å reise en ny tribune med tak på sjøsiden av stadionet, kunngjort. På grunn av de økonomiske forholdene i 2009 har disse planene imidlertid blitt lagt til side. 

Stedet der stadionet er plassert er nær utløpet av elven Forth, og den lå lenge i skyggen av kraftstasjonen i Methil, som ble revet i april 2011. Den 21. april 2011 er det bare den gamle hovedpipen til kraftstasjonen som står igjen, men denne pipen skal også rives innen høsten 2011.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Bayview Stadium at scottishgroundguide.co.uk
* Bayview Stadium at the Scottish Football Archive[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Modne sporehoper (sori) kan ses på undersiden av bregneblader som brune klumper.
**Sorus** (flertall sori, av gresk *soros* - urne, sarg) er samlinger av sporangia, «sporehoper», som hos fertile bregner kan ses som synlige strukturer på undersiden av bladflikene. Flere sporangia kan være omgitt av en beskyttende membran (et slør kalt indusium). Hos noen bregner er hvert sporangium omgitt av celler (annulus) med spesielle veggfortykninger rundt seg. Når sporangiene modnes vil annulus krympe slik at sporangieveggen sprekker, åpnes eksplosivt, og sporene spres ved å skytes ut.

Sorus brukes også om det reproduktive området på thallus hos noen alger, for eksempel i tareslekten *Laminaria*. Sorus kan også brukes om de sporeproduserende strukturene hos noen sopper.

Referanser
----------

1. 1 2  *Landplanter 2: Karsporeplantene og frøplantene Et kompendium utviklet for kurset «Biologisk Mangfold»*. Anne Krag Brysting & Inger Nordal. Biologisk Institutt, Universitetet i Oslo, 2011.
2. ↑  «Sorus - Institutt for biovitenskap». *www.mn.uio.no*. Besøkt 7. november 2015.
3. ↑   *A Dictionary of Biology* 6th. ed. Elizabeth Martin and Robert Hine. Oxford University Press, 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Rolf Fredrik «Truls» Klausen** (født 23. mars 1946) er en tidligere norsk fotballspiller (forsvar). Han spilte i toppserien i flere sesonger, for Frigg Oslo (36 kamper i 1. divisjon 1971 og 1973, én scoring), samt Bodø/Glimt (58 kamper i 1. divisjon, 1977–79). Han vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1975 og var kaptein etter Harald Berg ga seg (1981).

Klausen arbeider som fysioterapeut, tidvis for Glimt og ble kjent da Harald Aabrekk (trener for Tromsø Idrettslag) falt om på sidelinjen, angivelig etter en tackling av Klausen (16. mai 1995).

Sammen med kunstneren Ann-Karin Bodøgaard fikk han artisten Maria Bodøgaard.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.transfermarkt.co.uk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   besøkt 1. desember 2021[Hentet fra Wikidata]

  


| * v
* d
* r
Norgesmestere for Bodø/Glimt i 1975 |
| --- |
| 
* Jon Abrahamsen
* Tor Eriksen
* Einar Kolstad
* Oddbjørn Kristoffersen
* Trond Tidemann
* Arild Olsen
* Harald Johan «Dutte» Berg
* Jacob Klette
* Ove Andreassen
* Arne Hanssen
* Terje Mørkved
* Sturla Solhaug
* Trygve Nygård
* Truls Klausen

 |
Inngangen til Metropolis.
**Metropolis** er et kulturhus for unge i sentrum av Stavanger. Huset eies av Stavanger kommune og drives av Fritid-seksjonen i Stavanger kommune. Stedet har også kafé med mulighet for surfing på internett og spilling. Flere organisasjoner har også kontorer her (AKKS Stavanger, SOS Rasisme, WarpCrew).

Bygget Metropolis ligger i er en tidligere politistasjon i Stavanger (Rogaland politidistrikt). Bygget ble åpnet som ungdomshus i 1999. Flere av glattcellene fra tiden som politistasjon er enda i bygget. Stavanger forliksråd og Namsfogden i Stavanger holder også til i samme bygg (egen inngang og er i egen etasje).

Faste aktiviteter og arrangement
--------------------------------

* Kafé/Internettkafé
* Konserter
* Musikkøvelser (band, rappere, DJ)
* Musikkproduksjon
* Filmredigering og -produksjon
* Dans (Hiphop, breakdance)
* Teipen Radio
* Spillkvelder med Stavanger Spillforening (miniatyrfigurer, brettspill og rollespill, ukentlig)
* MetroLAN (datatreff)
* UKM for Stavanger (årlig)
* The Follies Barne- og Ungdomsteater

Se også
-------

* MetroLAN
* Teipen
* UKM
* Stavanger Spillforening

Eksterne lenker
---------------

* Metropolis Arkivert 24. oktober 2005 hos Wayback Machine.
* Stavanger kommune
* Teipen
* MetroLAN
* Follies.no
**Live Kleveland** (tidligere **Live Kleveland Karlsrud**) (født 15. november 1972 i Oslo) er en norsk jurist og dyreverner. Hun var en av initiativtakerne til å starte Dyrevernalliansen i 2001.

Kleveland er oppvokst i Asker.
Kleveland var ferdig utdannet jurist fra Universitetet i Oslo i 1998 og begynte da å arbeide for Dyrebeskyttelsen Norge. 
Hun arbeidet der i tre år før hun startet i Dyrevernalliansen. 
I de første årene i Dyrevernalliansen hadde hun også ulike engasjementer ved siden av blant annet for Veterinærhøyskolen, Mattilsynet og som sensor ved Universitetet.
Kleveland har vært juridisk rådgiver, informasjonsansvarlig og pressekontakt i Dyrevernalliansen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Nye jurister fra UiO våren 1998, del 2». *AFTENPOSTEN MORGEN* **(norsk)**: 10. 11.08.1998.
2. 1 2 3 4  Eva Groven (14.11.2012). «Dyrenes advokat». *Budstikka* **(norsk)**: 38-39.
3. 1 2 3 4 5 6  Morten E. Mathiesen (2011). «Dyrenes beste venn» (PDF). *Juristkontakt* **(norsk)**. 45 (3): 6-10. Arkivert fra originalen (PDF) 14. mai 2016. Besøkt 20. april 2016.
**Torger Reve** (født 31. mars 1949) er professor emeritus i strategi og industriell konkurranseevne ved Handelshøyskolen BI, der han var rektor fra 1997 til 2005, og der han blant annet ledet skolens samlokalisering og flytting til Nydalen. Han var professor ved Norges Handelshøyskole i Bergen fra 1984-1997, og administrerende direktør ved Stiftelsen for Samfunns- og Næringslivsforskning (SNF) fra 1995 – 1997. Han var styreleder i NRK fra 2000-2001.

«Et kunnskapsbasert Norge»
--------------------------

Ved BI ledet han forskningsprosjektet «Et kunnskapsbasert Norge». Prosjektet var det tredje i rekken av verdiskapningsprosjekter han ledet. De to foregående var «Et konkurransedyktig Norge» (1990) og «Et verdiskapende Norge» (2000).

Sentralt i prosjektet står studiet av såkalte Global Knowledge Hubs. Dette konseptet viser sammenkoplingen av et innovativt forsknings- og utviklingsmiljø med et kompetent kapital- og kommersialiseringsmiljø, som igjen skaper en kunnskapsallmenning som tiltrekker seg multinasjonale bedrifter og alle former for spesialiserte tjenestebedrifter. Et internasjonalt kjent eksempel på global knowledge hubs er Silicon Valley. Grunnsteinen Global Knowledge Hubs bygger på er klyngeteori. De mest nevneverdige utviklere av denne teorien er Michael Porter og Paul Krugman. Norges Handelshøyskole i Bergen og Menon Business Economics medvirket i prosjekt. Andre bidragsytere var blant annet
Abelia, Næringsdepartementet, Utdannings- og forskningsdepartementet, Olje- og energidepartementet og Rederiforbundet.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Torger Reve i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Torger Reve i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kåre Willoch** | **Styreleder i NRK**(2000–2001) | Etterfølger:**Anne Carine Tanum** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Veikko Holmberg** (født 1945 i Enare) er en finsk, samisk barnebokforfatter, redaktør og lærebokforfatter, bosatt i Utsjok.

Han var bl.a. medforfatter i læremiddelseriene *Davvin* og *Sámás*. Han har skrevet barnebøkene *Duvro-guovža ja šibitdoaktára rehket* med illustratør Marja Helander (1995, norsk *Durre-bjørnen og dyrlegeregninga* 1996) og *Duvro-guovža ja skohtermáđii* med illustratør Sissel Horndal (2014, norsk *Durrebjørnen og skuterløypa*). Den siste av dem er «dedikert til alle som må vike for storsamfunnets krav»; og forteller om at «Durrebjørnen og ungen hennes Darre må flytte fra hjemmet sitt, fordi menneskene trenger plass til sine fritidsaktiviteter». Boka ble nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2015.

Sønnen Niillas Holmberg er også forfatter, og begge var nominert til Nordisk råds priser i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Veikko Holmbegr; davvi.no
2. ↑  Holmberg, Veikko (1945-) (1996). *Durre-bjørnen og dyrlegeregninga*. Kárášjohka: Davvi girji. ISBN 8273743136.
3. ↑  Durrebjørnen og skuterløypa Arkivert 4. april 2016 hos Wayback Machine.; Samisk bibliotektjeneste
4. ↑  «norden.org». Arkivert fra originalen 10. april 2015. Besøkt 27. oktober 2015.
5. ↑  Far og sønn nominert til Nordisk råds priser; nrk.no, 26.10.2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** CiNii
 |
**Torgeir Torgersen** (født 10. mars 1923, død 11. januar 2001) var en norsk fotballspiller som spilte målvakt for Viking Fotballklubb og Norges herrelandslag i fotball.

Torgersen spilte for juniorlaget til Viking under utbruddet av andre verdenskrig, men fikk sin debut for Stavangerlaget etter freden og spilte tilsammen 130 kamper frem til 1950. Han deltok også på Vikinglaget som spilte seg frem til finale under Norgesmesterskapet 1947, hvor Viking tapte 0–2 til fordel for Skeid. I 1950 dro han på et proffopphold hos den franske hovedstadklubben Stade Français Paris, hvor han kun ble én sesong. Han fikk sin andre debut for Viking først i 1958, men fikk kun fem seriekamper før han la opp som aktiv spiller i 1960. 

Han fikk sin landslagsdebut den 11. juni 1947 i en vennskapskamp mot Polen. Hans siste av i alt 22 kamper med Norges flagg på brystet kom i vennskapskamp mot Irland den 26. november 1950. På grunn av Norges Fotballforbunds selvpålagte amatørregel ble Torgersen nektet å spille flere kamper for Norge da han i 1950 dro til proffspill i Frankrike.

Se også
-------

* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Torgeir Torgersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Torgeir Torgersen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Torgeir Torgersen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Torgeir Torgersen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* Viking-FK.no – Spillerarkiv: Torgersen, Torgeir
***Venninnene*** (originaltittel: *Le amiche*) er en italiensk dramafilm fra 1955 regissert av Michelangelo Antonioni. De ledende rollene spilles av Eleonora Rossi Drago, Gabriele Ferzetti, Franco Fabrizi og Valentina Cortese. Filmen handler om en ung kvinne som returnerer til sin hjemby Torino for å etablere en fasjonabel motesalong. Her blir hun kjent med en kvinne med store emosjonelle problemer og hennes tre rike venninner. Manus bygger på Cesare Paveses roman *Tra donne sole* (1949).

Den vant Sølvløven under Filmfestivalen i Venezia.

Handling
--------

Den elegante Clelia kommer tilbake til sitt hjemsted Torino for åpningen av en ny mote-salong i Roma, og oppdager en ung kvinne ved navn Rosetta Savoni nær døden i det neste rommet til hotellet. Rosetta tok en overdose med sovepiller for å begå selvmord. Clelia, som er alene i hjembyen, blir venn med Rosetta og hennes tre velstående venner. Momina De Stefani er skilt fra mannen sin og finner stadig ofte nye elskere. 

Nene er en talentfull kunstner som er suksessfull i sin karriere. Hun bor sammen med en frustrert maler ved navn Lorenzo som misunner sin kones suksess. Clelia tiltrekkes av Carlo, assistenten til salongens arkitekt, Cesare Pedoni. Men han tilhører den italienske arbeiderklassen, og lever i en annen sosial virkelighet enn Clelia.

Medvirkende
-----------

Maria Gambarelli og Eleonora Drago
* Eleonora Rossi Drago - Clelia
* Gabriele Ferzetti - Lorenzo
* Franco Fabrizi - Cesare Pedoni
* Valentina Cortese - Nene
* Yvonne Furneaux - Momina De Stefani
* Madeleine Fischer - Rosetta Savoni
* Anna Maria Pancani - Mariella
* Luciano Volpato - Tony
* Maria Gambarelli - Clelias arbeidsgiver
* Ettore Manni - Carlo

Referanser
----------

1. ↑  «Venninnene - 1955». *Filmweb.no*. Besøkt 8. november 2017.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Venninnene* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Venninnene* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Venninnene* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Venninnene* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Venninnene* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Venninnene* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Venninnene* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Fritz Sigurd Olsen** (født 9. mai 1884 i Hvitsten, død 10. november 1929) var en norsk sjøkaptein og skipsreder.

Han var nest yngste sønn av Fred. Olsen, og gikk gradene i farens rederi. Han førte flere av rederiets skip, blant annet «Bra-Kar». Han var også aktiv som reder på egen hånd, og kontraherte sitt eget motorskip ved Burmeister & Wain i 1914. Etter farens overtagelse av Akers mekaniske verksted tok Fritz Olsen plass i selskapets representantskap for å representere familien.

Under første verdenskrig ledet han Fred. Olsen & Co. sitt kontor i San Francisco. På 1920-tallet slet han mye med sykdom, noe som gjorde det vanskelig å fortsette redervirksomheten. Fritz Olsen døde i 1929 etter lengre tids sykeleie.

Referanser
----------

1. ↑   lokalhistoriewiki.no, besøkt 14. oktober 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.digitalarkivet.no, besøkt 14. oktober 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Bergens Tidende, side(r) 9, utgitt 11. november 1929[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  «Skibsreder Fritz Olsen er død». *Aftenposten, 11. november 1929.*
5. ↑  Solstad, Dag (1990). *Medaljens forside*. Cappelen. s. 163-167. ISBN 8257408042.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Trippel parentes**, også kjent som et **(((ekko)))**, er et antisemitisk symbol som har vært brukt til å markere navn på personer av jødisk bakgrunn. Bruken kommer fra den ytre høyre bloggen *The Right stuff*. Bloggens redaktører har forklart at symbolet er ment å symbolisere at de historiske handlingene til medlemmer av den jødiske tru hadde ført til at deres familienavn «går som ekko gjennom historien». Antisemitter, nynazister og hvite nasjonalister bruker de tre parentesene som stigmatisering, og for å identifisere personer med jødisk bakgrunn. I enkelte tilfeller har de tre parentesene blitt brukt for nettrakassering, for eksempel mot jødiske journalister som er kritiske til det republikanske Partiets presidentkandidat Donald Trump.

Bruken av markeringa blei allment kjent av en artikkel skrevet av Mic i juni 2016. Google trakk også en nettleserutvidelse med navn «The Coincidence Detector» som hadde som hensikt å automatisk plassere «echo» markering rundt jødiske navn på nettsider. Markeringa blei ansett som en form for hatefulle ytringer av Anti-Defamation League. I kjølvannet av disse handlingene, har noen brukere, både jøder og ikke-jøder, plassert trippel parentes ved sine egne navn som et tegn på solidaritet.

Se også
-------

* Jødestjerne

Referanser
----------

1. ↑  Fleishman, Cooper; Smith, Anthony (1 June 2016).
2. 1 2 3  «Google removes anti-Semitic app used to target Jews online».
3. 1 2  «The Neo-Nazi (((Echoes))) Symbol Is Officially Hate Speech».
4. ↑  «Anti-Semitic Stereotypes without Jews». 2017. doi:10.1353/book.67396. Besøkt 27. april 2021.
5. ↑  Dyck, Kirsten (3. oktober 2016). *Reichsrock*. Rutgers University Press. ISBN 978-0-8135-7473-8.
6. ↑  King, Hope (3 June 2016).
Foto: yosshi (Japan, 2009) 
**Tripp-trapp-stolen** (egentlig bare **Tripp Trapp**) er en stol som ble lansert i 1972. Stolen er designet av Peter Opsvik og produseres av Stokke Gruppen.

Tripp Trapp har et karakteristisk design og kjennetegnes ved to plater som kan plasseres i ulike høyder slik at barnet kan sitte på stolen i riktig høyde til bordet og føttene på den nederste platen. Siden begge platene er justerbare kan stolen stilles inn etter hvert som barnet vokser. Stolens mål er som følger: høyde 79 cm, lengde 49 cm og bredde 46 cm.

Per 2022 er det solgt over 14 millioner eksemplarer av stolen siden 1972. Per 2007 var det solgt fem millioner.. Ifølge NRK Dagsrevyen den 2. juni 2007 ble stolen først populær i 1974 etter at den for første gang ble vist på TV.

Selskapet som har rettighetene til stolen ble i 2013 solgt til det sørkoreanske selskapet NXC.

Piratkopiering
--------------

Stolen har vært gjenstand for over 500 kopisaker der andre bedrifter har laget en tilnærmet lik kopi av Tripp Trapp. 130 av disse sakene har blitt behandlet i rettsapparatet, hvor Stokke har vunnet de fleste sakene. Høyesterettsdommer i Norge (Rt. 2012 side 1062), Danmark og Tyskland har fastslått at Tripp Trapp er et åndsverk.

Priser og utmerkelser
---------------------

* Norsk Designråds Klassikerpris i 1996.
* Best i test fire ganger på rad i tyske *Stiftung Warentest*, senest i 2018.

Referanser
----------

1. ↑  «Tripp Trapp® – Spesifikasjoner». Stokke Gruppen. Arkivert fra originalen 20. mai 2007. Besøkt 5. juni 2007.
2. ↑  Webjørn Espeland (11. september 2022). «Mannen som endra barndommen». NRK. Besøkt 11. september 2022.
3. ↑  Øyvind Johan Heggstad og Odd Sørås (1. mars 2007). «Mange ulovlege etterlikningar». NRK. Besøkt 2. juni 2007.
4. ↑  Sunnmørsposten Selger Stokke AS til sørkoreanere 13.12 2013
5. ↑  «Peter Opsvik Tripp Trapp™». insidenorway.no. Arkivert fra originalen 9. oktober 2006. Besøkt 2. juni 2007.
6. ↑  «Home Testbericht > Baby-Home > Testbericht: Massenweise Mängel (Kinderhochstühle)» **(tysk)**. august 2007. Arkivert fra originalen 24. august 2007. Besøkt 29. september 2007.
7. ↑  «Stokke Tripp Trapp Test (Kinderhochstuhl)» **(tysk)**. Besøkt 29. september 2007.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Stokke Gruppen AS
* Tripp Trapp®-stolen
* Peter Opsviks hjemmeside
* Nominert til Glassbjørnens økodesignpris 2003
* Patentstyret om ulovlig kopiering Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
**Vennskapssambandet Norge–Vest-Balkan**, tidligere **Norsk-jugoslavisk samband**, er en organisasjon for fremme av samarbeid mellom Norge og landene på Vest-Balkan, i det tidligere Jugoslavia. Organisasjonen ble stiftet i 1945 og er omorganisert flere ganger.

Virksomhet
----------

Norsk-jugoslavisk sambands virksomhet hadde sin bakgrunn i de vennskapelige forhold som oppsto under andre verdenskrig mellom nordmenn og jugoslaviske krigsfanger. Reising av minnesmerker og arbeid for å gjøre krigsfangenes historie kjent har derfor vært viktige oppgaver for sambandet. For øvrig har virksomheten også vært knyttet til kulturell aktivitet. Organisasjonen har arrangert vennskapskaravaner mellom Norge og Jugoslavia, den har tatt initiativ til en rekke former for kulturutveksling som f.eks. kunstutstillinger, reiser for barnekor, orkester, leikarringer etc. Den har også gitt stipendier til jugoslavisk ungdom som ønsket å gå på skole i Norge. 

Sambandets største økonomiske løft var reisningen av vennskapshuset i Gornji Milanovac i Serbia. Det sto ferdig i 1987.

Organisasjon
------------

Organisasjonen ble stiftet i Trondheim 26. juli 1945. Etter å ha ligget nede noen år ble organisasjonen gjenopprettet i Trondheim høsten 1966. I 1970 ble det opprettet landsavdelinger på Østlandet og i Nord-Norge. I perioden etter 1970 ble det også opprettet en rekke lokallag utover i landet. Organisatorisk sorterte disse under den enkelte landsavdeling. 

Den nasjonale ledelsen av organisasjonen var tillagt Trøndelagsavdelingen fram til landsmøtet i april 1976, da ledelsen ble flyttet til Østlandsavdelingen i Oslo. Etter initiativ fra avdelingen i Nord-Norge og Trondheim lokallag ble ledelsen flyttet tilbake til Trøndelag på landasmøtet i Skjåk i 1988. 

På landsmøtet i Bjugn i 1990 ble organisasjonsstrukturen vedtatt endret. Landsavdelingene ble nedlagt og lokallagene direkte underlagt landsstyret. I 1992 vedtok et ekstraordinært landsmøte å legge ned sambandet. Det ble samtidig valgt et avviklingsstyre som fikk i oppdrag å iverksette de vedtak som ble fattet av det ekstraordinære landsmøtet.

Eksterne lenker
---------------

* Vennskapssambandet Norge – Vest-Balkan Arkivert 7. september 2011 hos Wayback Machine.
**Trippelalliansepakten** fra 1865 var en militærallianse mellom Brasil, Uruguay og Argentina. 

Brasil gikk inn i Uruguay og innsatte sin egen brasil- og argentinavennlige regjering i oktober 1864 etter å ha avsatt den sittende Paraguayallierte regjeringen. Paraguay svarte med å angripe Brasil og Argentina på to fronter. Brasil og Argentina allierte seg med den nye regjeringen i Uruguay og erklærte dermed krig, den såkalte Trippelalliansekrigen mot Paraguay den 1. mai 1865.

Hendelsen er også kjent som «den paraguayanske krig» og ble utkjempet fra 1864 til 1870. Dette var den blodigste konflikt i Latin-Amerikas historie, og nest blodigste konflikt som har vært på det amerikanske kontinentet. Den 1. mars 1870 ble krigen i praksis avsluttet da den paraguayanske presidenten Francisco Solano López døde.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Trippelalliansekrigen i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (es) Tratado\_Secreto\_de\_la\_Triple\_Alianza – originaltekster fra den spanskspråklige Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En **trippel-dobbel**, forkortet **TD**, er et internasjonalt basketballuttrykk som defineres ved at en spiller oppnår et tosifret tall i tre av kategoriene poeng, returer, målgivende pasninger, stjelinger eller blokkerte skudd. Den mest vanlige kombinasjonen av en trippel-dobbel er kombinasjonen mellom poeng, returer, målgivende pasninger.

Trippel-dobbeler er vanligere enn firdobbel-dobbeler, men ikke fullt så lette å oppnå som dobbel-dobbeler. I NBA er trippel-dobbeler ikke særlig vanlige. Som oftest får hvert lag kun litt under 10 av disse på en hel sesong, som består av 82 kamper. På college skjer en trippel-dobbel svært sjelden. Det er både fordi skuddklokka er på hele 35 sekunder istedenfor 24, og fordi hver omgang kun er på 40 minutter istedenfor de 48 i NBA. Vi ser sjelden trippel-dobbeler i internasjonalt spill også fordi omgangene også der spilles i 40 minutter.

Ledere i trippel-dobbeler i NBA
-------------------------------

|  | Sesongen |  |
| --- | --- | --- |
| Rangering | Navn | TD |
| 1. | Oscar Robertson | 181 |
| 2. | Magic Johnson | 138 |
| 3. | Jason Kidd | 106 |
| 4. | Russell Westbrook | 91 |
| 5. | Wilt Chamberlain | 78 |
| 6. | LeBron James | 62 |
| 7. | Larry Bird | 59 |
| 8. | Fat Lever | 43 |
| 9. | Bob Cousy | 33 |
| 9. | James Harden | 33 |

Referanser
----------

1. ↑  «All-Time Leaders: Career Triple-Doubles» **(engelsk)**. NBA Advanced Stats. Arkivert fra originalen 4. januar 2018. Besøkt 3. januar 2018.
**Ousmane Issoufi Maïga** (født i 1945 nær Gao) er en politiker fra Mali. Han var Malis statsminister fra 2004 til 2007.

Bakgrunn
--------

Issoufi studerte økonomi ved Universitetet i Kiev (Ukraina – på den tiden en del av Sovjetunionen) og ved Det amerikanske Universitetet i Washington D.C. hvor han tok utdannelse innenfor bank og finans. Han har arbeidet for Verdensbanken og i det franske finansdepartementet, hvor han var underdirektør for *Caisse autonome d’amortissement*.

Politisk karriere
-----------------

I 2002 ble han minister for ungdom og sport i Mali, og var ansvarlig for Malis vertskap for African Nations Cup samme år.

Etter valget av Amadou Toumani Touré som Malis president, ble Issoufi en del av regjeringen til statsminister Ahmed Mohamed ag Hamani den 14. juni 2002 som finansminister. Etter omrokkeringer i regjeringen 16. oktober 2002 ble han minister med ansvar for transport og infrastruktur.

29. april 2004 ble han utnevnt til statsminister. Han trådte tilbake 27. september 2007 og ble erstattet av Modibo Sidibé.

Referanser
----------

1. ↑  «Ousmane Issoufi Maïga» **(fransk)**. Jeune Afrique. 11. mai 2004. Archived from the original on 13. august 2011. Besøkt 15. april 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  «Décret nº 04-140 /P-RM du 29 avril 2004» **(fransk)**. Republikken Malis presidentskap. 2. mai 2004. Arkivert fra originalen 11. mars 2007. Besøkt 15. april 2021.
**Noark** (forkortelse for **Norsk arkivstandard**) ble opprinnelig utviklet som en kravspesifikasjon for elektroniske journalsystemer i den norske statsforvaltningen av Statens rasjonaliseringsdirektorat i samarbeid med Riksarkivaren.

Den første versjonen (Noark 1) kom i 1984, med påfølgende versjoner i 1987 (Noark 2) og 1994 (Noark 3). Disse tre omfattet bare selve journalføringen. I 1995 ble en tilsvarende standard for kommunal sektor, Koark, utviklet. I tillegg til å omfatte de samme prinsippene som Noark ble funksjoner for (fylkes)kommunale særordninger som politisk saksbehandling inkludert i Koark-standarden.

Noark 4, som kom i 1999, inkluderte spesifikasjonene i Koark og ble følgelig en felles standard for offentlig forvaltning. Noark 4 spesifiserte i tillegg et fullstendig elektronisk saksbehandlings- og arkivsystem, der e-post og generelle saksbehandlingssystemer kunne integreres.

I 1999 gjorde arkivforskriften § 2-9 det obligatorisk for offentlige organer å bruke et Noark-basert system til elektronisk journalføring i forvaltningen. I 2002 gjorde Riksarkivarens forskrift det som hovedregel obligatorisk å følge Noark-standarden ved registrering og arkivering av elektroniske saksdokumenter.

Noark 5 er den hittil siste versjon av standarden. Eldre versjoner av Noark er ikke uten videre uaktuelle og det kan fortsatt finnes systemer som følger Noark 3. Den nåværende versjonen, Noark 5, viderefører prinsippene fra Noark 4, men utvider virkeområdet.

Et viktig område hvor Noark 4 (og Noark 3) fortsatt har aktualitet er ved avlevering, som skal følge den Noark-versjonen systemet er basert på. Beskrivelsene av periodisering av arkiv er ikke eksplisitt beskrevet i Noark 5 og den nyeste standarden følger dermed prinsippene beskrevet i Noark 4. En del rutiner i arkivdanningen er mer utførlig beskrevet i Noark 4 enn i Noark 5.

Det har kommet flere versjoner av Noark 5, som følger:

* Versjon 1, 4. juli 2008
* Versjon 2, 3. april 2009
* Versjon 2.1, 3. mai 2010
* Versjon 3.0, 1. mars 2011
* Versjon 3.1, 15. mars 2013
* Versjon 4.0, 10. oktober 2016

Organisasjoner og institusjoner kan velge å utvikle et slikt system etter Noark-standarden selv, for så å søke om Riksarkivarens godkjenning før det taes i bruk.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Fonnes, Ivar (2010). *Arkivhåndboken for offentlig forvaltning* (2. utg.). Oslo: Kommuneforlaget/Riksarkivaren. s. 164-165. ISBN 9788244612951.
2. ↑  «NOARK5-standarden». *Arkivverket*. Besøkt 22. januar 2018.
3. ↑  Lovdata: *Forskrift om offentlege arkiv* (Besøkt 10. mai 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Om NOARK, fra Arkivverket
* Arkivverket: *Noark 5-standarden*
* Trond Sirevåg: Utviklingen av Noark-standarden 1984-2008 (Tidsskriftet Arkiv Vol. 4, 2014)
**Signalmontør** er en person som arbeider med drift, vedlikehold, feilretting og montering av ulike typer signalanlegg på jernbane. Signalanleggene omfatter sikringsanlegg for stasjoner, strekninger og planoverganger, fjernstyring av sikringsanlegg og automatisk togkontroll. Systemene består av både relébaserte og datastyrte anlegg. Mye av yrket går ut på vedlikehold og feilretting, og signalmontørene er sikkerhetsmessig ansvarlige for at signalanleggene fungerer som de skal.

Faget stiller store krav til kompetanse innen elektro, dataeteknologi og mekanikk, og fagutdanningen er veldig spesifikt tilrettelagt for å etablere den kompetansen som er nødvendig for å arbeide med de mest vanlige anleggene i Norge i dag. Ved endt utdanning må signalmontøren jobbe en gitt stund før han kan jobbe alene, og det er i tillegg mye undervisning som kommer i etterkant av læretiden, for å gi montøren den nødvendige kompetansen for å arbeide med de forskjellige signalanleggene som brukes i dag.

Utdanningens oppbygging
-----------------------

Følgende punkter er sentrale i læreplanen for signalmontørfaget:

* Sikringsanlegg
* Vegsikringsanlegg
* Mekanikk
* ATC (automatisk hastighetsovervåking)
**Richard Seaman** (født 4. februar 1913 i Sussex, England, død 25. juni 1939 i Belgia) var en av de største britiske racerkjørerne før andre verdenskrig. Han var med på [Mercedes-Benz] sitt lag fra 1937 til 1939. Han kjørte i en Mercedes-Benz W125 og i 1938 vant han Grand Prix i Tyskland i nærvær av Adolf Hitler. Det har blitt sagt at Hitler ikke likte at det ikke var en tysker som vant dette løpet at han sluttet å komme på lignende løp i fremtiden.

I 1937 signerte han en ny kontrakt med Mercedes-Benz og han gikk dermed imot ønskene til moren hans som ikke ville at han skulle kjøre for «nazi-laget». I desember 1938 giftet han seg med Erica Popp som var datteren til direktøren for BMW. Dette gjorde han også imot sin mors ønsker. 

Under Belgias Grand Prix på Circuit de Spa-Francorchamps-banen i 1939 krasjet han med bilen sin inn i et tre. Han døde bare noen få timer senere og ble kun 26 år gammel. Richard Seaman ble gravlagt ved Putney Vale Cemetery i London, og hans grav vedlikeholdes fremdeles av Mercedes-Benz.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Dick Seaman, Find a Grave 6201604, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6cp0dp2, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Seaman – racing-reference.info Rediger på Wikidata

* (en) Richard Seaman – Driver Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Joaquín Vázquez Fernández** (født 26. august 1897 i Badajoz, død 21. oktober 1965) var en spansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Vázquez var med på det spanske fotballaget som kom på andreplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten på første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.

Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk en ny mulighet å spille om sølvmedaljene etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike som tapte semifinalen mot Nederland hadde reist hjem. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene. Spania vant sølvfinalen over Nederland med 3-1 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Belgia - Sølv Sølv i fotball (Spania)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joaquín Vázquez – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Joaquín Vázquez – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Joaquín Vázquez – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joaquín Vázquez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Joaquín Vázquez – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Joaquín Vázquez – EU-Football.info Rediger på Wikidata
**Friedrich Gerhard** (født 24. juli 1884, død 16. mai 1950) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Gerhard ble olympisk mester under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant dressurkonkurransen. Laget besto av Heinz Pollay på hesten «Kronos», Hermann von Oppeln-Bronikowski på «Gimpel» og Gerhard på «Absinth». I den individuelle dressurkonkurransen kom Gerhard på andreplass bak sin landsmann Heinz Pollay.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i hestesport, dressur lag Nazi-Tysklands flagg Tyskland
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i hestesport, dressur Nazi-Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Friedrich Gerhard – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Friedrich Gerhard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
**Richard Sällström** (født 15. desember 1870, død 19. februar 1951) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 

Sällström vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den svensk båten «Erna Signe» som kom på andreplass i 12-metersklassen bak den norske båten «Magda IX». Mannskapet på «Erna Signe» var; Per Bergman, Dick Bergström, Kurt Bergström, Hugo Clason, Folke Johnson, Sigurd Kander, Nils Lamby, Erik Lindqvist, Nils Persson og Richard Sällström.

Det var tre båter i 12-metersklassen, en svensk, en finsk og en norsk. Den norske båten «Magda IX» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. «Erna Signe» kom på andreplass og den finske «Heatherbell» tok bronse etter å ha kommet sist i begge seilasene.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv i seiling, 12-metersklassen Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Sällström – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Richard Sällström – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Richard Sällström – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Richard Sällström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Richard Sällström – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Richard Sällström – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |