recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Cathrine Rolness** (født 22. september 1986 i Harstad) er en norsk tidligere fotballspiller. 

Rolness spilte i Medkila Idrettslag 2003–07 i hjembyen, laget vant NM i fotball for kvinner 2003 og rykket opp til Toppserien 2004 men rakk direkte ned. Lagvenninnene Anneli Giske, Stine Frantzen og Reidun Nilsen forsvant mens Rolness ble og tilbrakte de neste tre sesongene i 1. divisjon fotball for kvinner. Så ble det Idrettsforeningen Fløya i Tromsø 2008–09 med Giske og Frantzen. I 2009 gjorde hun innhopp som keeper etter at Fløya var svært svekket i en kamp mot Trondheims-Ørn.

Hun spilte så får Røa IL 2010–11 og vant NM i fotball for kvinner 2010. Mot slutten ble det Medkila IL i 2011 og sist for Vålerenga Fotball Damer i 2012.

I 2016 ble det klart at hun har en bachelor i idrettsvitenskap fra Norges Idrettshøgskole og starter en treningsklubb for CrossFit i hjembyen basert på Glassmans prinsipper.

Meritter
--------

**Med Medkila:**

* Cupgull 2003

**Med Røa:**

* Cupgull 2010

Referanser
----------

1. ↑   Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 4484, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  altomfotball.no - merk, det er feil på denne siden, Rolness er for eksempel ikke fra Fløyas egen stall.
3. ↑  Fløya tapte hjemme[*død lenke*] - nrk.no
4. ↑  Sterk satsing i Harstad Tidende den 30. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Cathrine Rolness – Soccerdonna Rediger på Wikidata
**Tsiang Tingfu** (kinesisk: 蔣廷黻, pinyin: *Jiang Tingfu*, født 1895 i Shaoyang i provinsen Hunan i Kina, død 9. oktober 1965 i New York City) var en kinesisk historiker og diplomat.

I 1911 ble han sendt for studier i USA, der han lå ved Park Academy, Oberlin College og Columbia University. Etter å ha fått en Ph.D. i historie ved Columbia vendte han i 1923 tilbake til Kina. Der underviste han først ved Nankaiuniversitetet og så ved Tsinghuauniversitetet. Ved Tsinghua ble han leder for det historiske fakultet, og der redigerte og utgav han en rekke arbeider om kinesisk historie og publiserte det engelskspråklige tidsskrift *Chinese Social and Political Science Review*. Under sin tid ved Tsinghua var han mentor for mange studenter innen Qing-dynastiets historie, blant andre John K. Fairbank.

Etter at spenningene mellom Kina og Japan var begynt å tilta, forlot Tsiang det akademiske liv i 1935 og fikk inn i det kinesiske regjeringsapparat. Han innehadde mange oppgaver i Kuomintangregjeringen i løpet av den annen sino-japanske krig. I 1945 ble han Kina permanente representant ved De forente nasjoner, og senere var han også Republikken Kinas ambassadør i USA.

Etter at Folkerepublikken Kina ble opprettet i Fastlands-Kina forsvarte Tsiang den Taiwan-baserte regjeringens eksklusive rett til å sitte i FN og i Sikkerhetsrådet.

Eksterne lenker
---------------

* Tale av Tsiang Tingfu til The Empire Club of Canada, 27. april 1961
* Beskrivelse av Tsiangs dagbøker Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
**Ba Ren** (kinesisk: 巴人; pinyin: *Bārén*; født 19. oktober 1901 i Fenghua i provinsen Zhejiang i Kina, død 25. juli 1972 i Beijing) var en kinesisk forfatter, litteraturkritiker, oversetter og diplomat. Hans fødenavn var *Wang Renshu* (王任叔).

Ba Ren ble lærerutdannet og ble folkeskolelærer i 1920. I 1923 begynte han å skrive dikt og noveller. Året etter ble han medlem av det kinesiske kommunistiske parti. Han ble et ledende medlem av Venstrefløyforfatternes forbund. Da den annen sino-japanske krig utbrøt bodde han i Shanghai og utgav der antikrigslitteratur. I 1941 dro han til Indonesia og fortsatte sitt arbeide i antikrigsbevegelsen. Han vendte tilbake til Kina i 1948.

Etter opprettelsen av Folkerepublikken Kina var han landets ambassadør i Indonesia. 

Han ble forfulgt til døde under kulturrevolusjonen.

Referanser
----------

1. 1 2   Artnet, oppført som Wang Renshu, Artnet artist ID wang-renshu, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Ren Ba, FAST-ID 1717519, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* 《巴人自传》
* 《巴人研究》 全国巴人学术讨论会编 上海书店 1992 ISBN 7-80569-635-7/1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** NDL
 |
**Ho Feng-Shan** (tradisjonell kinesisk: 何鳳山; forenklet kinesisk: 何凤山; pinyin: *Hé Fèngshān*; født 10. september 1901 i Yiyang i provinsen Hunan i Kina, død 1997 i San Francisco i USA) var en kinesisk diplomat. Han reddet hundrevis, sannsynligvis tusenvis, av jøder under annen verdenskrig.

Ho kom fra en fattig familie; faren døde da han var syv år gammel. Med sin flid og harde innsats kom han inn på Yali-skolen i provinshovedstaden Changsha og senere på Yale-in-China University. Han dro til München i 1926 og tok i 1932 doktorgrad i politisk økonomi.

Han trådte så inn i det kinesiske diplomatis tjeneste. Hans første utenlandspostering var til Tyrkia. 

Fra 1937 arbeidet Ho Feng-Shan for det kinesiske konsulat i Wien. Etter at Østerrike ble innlemmet i Tyskland i 1938, trengte man for å kunne forlate Østerrike et emigrasjonsbevis, som for eksempel et utenlandsk visum. Mot sin foresattes vilje begynte Ho å utstede visa for Shanghai. For innreise til Shanghai trengte man den gang intet visum, men for å kunne forlate Østerrike trengte jødene å forevise et visum. Mange av de jødene som slik kunne komme seg til Shanghai og klarte seg gjennom tiden i Shanghaighettoen, klarte senere å reise til Hongkong eller Australia. 

Ho fortsatte å utstede visaer til jøder til han ble hjemkalt til Kina i mai 1940.

Senere virket Ho Feng-Shan som ambassadør for Republikken Kina i en rekke land; i Egypt, Mexico, Bolivia og Colombia. Etter endt tjeneste slo han seg ned i San Francisco i California.

Referanser
----------

1. 1 2   The Righteous Among the Nations Database[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Yad Vashem (PDF 59 kB)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** CiNii
 |
**Ford's Theatre** er et teater i Washington, D.C. der Abraham Lincoln ble myrdet i 1865. 

Bygningen var opprinnelig fra 1833 en baptistkirke, men ble omgjort til teater i 1861. I 1862 ble den rammet av brann, men den ble gjenåpnet året etter.

Det var på Ford's Theatre at president Abraham Lincoln ble offer for et attentat på langfredagen den 14. april 1865, da han satt i *statslosjen* og så på stykket *Our American Cousin*; han døde neste dag. Dåden ble utført av den velkjente skuespilleren John Wilkes Booth. Booth, som hadde støttet Sørstatenes konføderasjon, trengte seg inn i losjen, skjøt Lincoln i hodet, og hoppet så ned på scenen, hvorved han brakk beinet, mens han ropte ut «Sic semper tyrannis». Booth klarte å flykte fra bygningen, men ble fakket kort etter.

Teateret ble senere overtatt av amerikansk militær og ble blant annet arkiv. Bygningen var arméhistorisk museum årene 1866–1887. Det ble deretter kontor for krigsdepartementet. I 1893 brøt taket sammen, og 22 tjenestemenn omkom og 68 ble skadet; det oppstod da rykter at det hvilte en forbannelse over lokalet. Siden 1970 har det igjen vært teater, og bygningen i seg selv er et nasjonalt minnesmerke.

Referanser
----------

1. ↑   GRID, www.grid.ac, GRID-ID grid.446731.3, besøkt 1. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Mindaugas I** (også kjent som *Міндо́ўг* (Mindowh) (belarusisk), *Mindowe* (polsk), *Mendog* (moderne polsk), *Mindovg* (russisk)) (født 1236, død 1263) var Litauens første konge, også kalt «den vise». 

Han var ikke bare en modig kriger, men også en dyktig politiker.[] Den tyske orden var hans viktigste fiender. Den angrep Litauen ofte, og erklærte at den ønsket å kristne det. Mindaugas godtok kristningen på betingelse av at Den tyske orden lovet å aldri mer angripe landet. Mindaugas ble i 1251 døpt sammen med hele sin familie og adel. To år senere, i 1253, fikk han kronen fra paven i Roma og kronet seg selv i hovedstaden. Litauen var dermed med egen kristen konge en sterk makt, og på samme nivå som andre europeiske stater.[]

Se også
-------

* Mindaugas II av Litauen

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 12143446X, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Stax Records** var et amerikansk plateselskap og musikkstudio som holdt til i Memphis, Tennessee.

Stax ble grunnlagt i 1957 og stengt (konkurs) i 1976. Plateselskabet ble startet av søskenparet Estelle Axton og Jim Steward.[]

Stax fikk ikke den store suksessen i starten, men da en lokal radio-DJ, Rufus Thomas, fikk en mindre hit i 1962, fikk Stax en landsdekkende distribusjonsavtale med Atlantic Records, en avtale som senere viste seg å være skjebnesvanger, da Atlantic hadde alle rettighetene til sangene.

Nye artister som Wilson Pickett, Sam and Dave, Booker T. & the M.G.'s og Otis Redding fikk stor suksess på Stax opp gjennom 1960-årene, ofte med sanger skrevet i samarbeid med Steve Cropper.

Musikken fra Stax Records fikk et oppsving da filmen *The Blues Brothers* kom ut i 1980.

Referanser
----------

1. ↑   «The Soul You Know, The Music You Grew Up On», fullverk tilgjengelig på web.archive.org, verkets språk engelsk, utgitt 15. april 2008, besøkt 11. april 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Blokhus, Yngve (1996). *Wow!*. Oslo: Universitetsforl. ISBN 8200227472.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Norges flomhistorie** er en oversikt over sesonger med ekstrem flom av ulike typer i Norge.

Sammenheng mellom meteorologi og flom i Norge
---------------------------------------------

De største flommene har rammet Østlandet. En lavtrykksrenne fra Polen og Tyskland mot nordvest over Sør-Sverige og Sør-Norge tilføres meget varme og fuktige luftmasser fra øst. Høytrykk over Finland/Kolahalvøya sender luftmassene vestover, og de møter kalde luftmasser fra Norskehavet i en frontalsone over Norge.

Vestlandet og Trøndelag blir liggende i le og får oftest varmt og tørt vær. Nedbøren og flommen kan imidlertid trenge seg over vannskillet til vassdrag som renner vest- og nordover som i Driva, Orkla (elv), Gaula og Surna i Storofsen i 1789 og i Driva, Lærdal, Årdal og Simadalen i 1860.

Vårflommer
----------

Sen snøsmelting og issmelting med kraftig nedbør over flere uker:

Flommene i 1879, 1916, 1934, 1966, 1967 og Vesleofsen 1995.

Sommerflommer/høstflommer
-------------------------

Kraftig regn.

Storofsen i juli 1789, Storflaumen i juni 1860, Flommen i 1927, Storflåmen i aug/sept 1938. Stadig nedbør fra september til november 2000 førte til storflom både på Sør- og Østlandet, i Storbritannia og Vänern. Flomtoppene kom 12. oktober 2000 og 10. november 2000 i de mindre elvene ved Oslofjorden. Flommen 4. juli 2007 overgikk flommene i 1987 og 2000 i flere mindre elver vest for Oslo.

Ekstreme flommer på Vestlandet til Nordland
-------------------------------------------

Flommene i 1719, Storeflaumen i 1743, 1790, 1918, 1940, 1953. Flom som følge av rester etter tropiske sykloner i 1966, 1971, 1979. Jøkullhlaup.
Deltakere på kurs om Wikipedia, arrangert av Seniornett
**Seniornett** er en norsk frivillig og ideell medlemsorganisasjon som arbeider for digital inkludering av seniorer. 

I januar 2023 hadde foreningen 9 146 medlemmer og 230 lokalforeninger.

I 2019 skiftet foreningen navn fra Seniornett Norge til Seniornett. Generalsekretær er Kristin Ruud.

Seniornett Norge ble tildelt Folkeopplysningsprisen for 2012 for organisasjonens arbeid med å inkludere seniorene i den digitale hverdagen.

Seniornett magasinet
--------------------

Seniornett utgir Seniornett magasinet to ganger i året, første gang utgitt i 1999. Opplaget er 17 000 eksemplarer.

Bakgrunn
--------

Foreningen ble stiftet høsten 1997 av en gruppe seniorer som startet internettopplæring på Deichmanske bibliotek.

SeniorSurf-dagen
----------------

SeniorSurf-dagen ble tidligere arrangert hvert år i regi av Seniornett Norge, første gang i år 2000. Da kan seniorer i de fleste kommuner få prøve Internett gratis og med veiledning. Fram til 2010 har over 75 000 seniorer fått sin første innføring i Internett på SeniorSurf-dager.

Fra 2019 har SeniorSurf-dagen byttet navn til Digital festival.

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «(PDF) Seniornett mai 2013». *dokumen.tips* **(norsk)**. Besøkt 6. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* seniornett.no – Seniornett Norges nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Die Welt*** er en tysk avis med internasjonalt nedslagsfelt. Den ble etablert i 1946 med *The Times* som forbilde, utgis av Axel Springer-konsernet, har gjennomsnittlig 530 000 daglige lesere og kommer ut i 130 land. Avisens kjerneområder er politikk, næringslivsstoff og finans. Avisens hovedkontor var Hamburg til 1993, da avisen flyttet til Berlin. Politisk regnes avisen som borgerlig-konservativ og markedsliberal.

*Die Welt* er et av Springer-konsernets flaggskip, og en av Tysklands viktigste seriøse aviser. Dens hovedkonkurrenter er *Frankfurter Allgemeine Zeitung* (*FAZ*) og *Süddeutsche Zeitung*, som begge regnes som liberale aviser. Selv om Springerkonsernet er en av Europas ledende mediebedrifter, har avisen *Die Welt* gått med underskudd i mange år. Springerkonsernet har likevel valgt å finansiere driften av avisen gjennom de andre mer lønnsomme foretakene sine (ikke minst tabloiden *Bild*, Europas største avis), fordi selskapet har regnet det som viktig å ha en stor seriøs avis med politisk innflytelse. 

*Die Welt* var en av avisene som aksepterte den såkalte nye tyske rettskrivningen som ble innført for noen år siden. Dette anses nå som en stragegisk feil, ettersom denne rettskrivningen ikke har slått an, og konkurrenten *FAZ* har tjent på å beholde tradisjonell rettskrivning.

*Die Welt* er en av de grunnleggende medlemmene av EDA-alliansen, som også består av *Le Figaro*, *The Daily Telegraph* og den spanske avisen *ABC*, og som samarbeider om redaksjonelt stoff.

Avisen Die Welt, sammen med tabloidutgaven DIE WELT kompakt, har et opplag på ca. 182 000.

Sjefredaktører
--------------

* Hans Zehrer
* Herbert Kremp
* Matthias Döpfner
* Wolfram Weimer
* Jan-Eric Peters

Kjente journalister
-------------------

* Günther Zehm
* Holger Zschäpitz
* Armin Mohler
* Ulrich Weinzierl
* Konrad Adam
* Michael Stürmer
* Thomas Kielinger
* Wolfgang Büscher
* Carl Gustaf Ströhm
* Ivan Denes

Referanser
----------

1. 1 2   (på en, fr, es, zh-hans, ar) *The ISSN portal*, Paris: ISSN International Centre, ISSN 1819-1819, ISSN 0173-8437, Wikidata Q70460099,
2. ↑  «Übersicht: Politisch meinungsbildende Zeitungen und Zeitschriften in deutscher Sprache». *eigentümlich frei*. Besøkt 2. mars 2017.
3. ↑  «Titelanzeige | Informationsgemeinschaft zur Feststellung der Verbreitung von Werbeträgern e.V.». *www.ivw.eu* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 24. januar 2017. Besøkt 2. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Die Welts nettutgave

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** ISSN
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sveriges flagg Sverige |
|  i langrenn: |
| Langrenn Ski Classics |
| Bronse | Ski Classics 2021/22 |  Sammenlagt  |
| Gull | Ski Classics 2021/22 |  Ungdom  |

**Max Novak** (født 1. februar 1996) er en svensk langrennsløper som representerer Offerdals SK i langrenn og Team Aker Dæhlie i Ski Classics.

Han vant ungdomstrøya i Ski Classics 2021/22, og fikk tredjeplass sammenlagt samme sesong.

Idrettskarriere
---------------

### Langrenn

Novak deltok i juniorverdenscupen i rulleski 2014, og fikk der en tredjeplass som beste enkeltresultat, og endte på 19.-plass sammenlagt. Under Junior-SM 2016 ble han nummer sju på 10 km fristil og ellevteplass på sprinten, og han debuterte i Skandinavisk Cup samme sesong, og han kom på 104.-plass i Skandinavisk Cup 2015/16 totalt, med 4 poeng. Hans beste resultat under Ski-SM 2017 ble en 35.-plass på sprinten, og under Ski-SM 2018 fikk han en 32.-plass på femmila og en 36.-plass på sprinten.

Han deltok i flere langløp i sesongen 2018/19, og kom på 33.-plass i Vasaloppet, 27.-plass i Birkebeinerrennet, 25.-plass i Ylläs–Levi Ski Marathon og fjerdeplass i Fossavatnsgangan (Fossavatn Ski Marathon) i Ísafjörður. Under Ski-SM 2019 ble han nummer 17 på 15 km klassisk og nummer 19 på 30 km klassisk. 

Selv om han de siste årene har fokusert på langløp så deltok han blant annet i sesongåpningen i langrenn i Sverige 2020, der han vant 15 km klassisk, og i sesongåpningen i langrenn i Sverige 2022, der han ble nummer seks på 10 km klassisk.

### Ski Classics

Novaks første Ski Classics-renn var Årefjällsloppet i mars 2017, der han endte på 43.-plass. Under Ski Classics 2019/20 ble han nummer fire i Toblach–Cortina, nummer seks i Jizerská padesátka og nummer ni i Vasaloppet, og kom på åttendeplass totalt med 786 poeng. Han vant ungdomsklassen denne sesongen, og Team Ramudden som han gikk for kom på fjerdeplass i lagkonkurransen.

Under Ski Classics 2020/21 kom han på 15.-plass sammenlagt, og han kom på tredjeplass i ungdomsklassen. Team Ramudden vant lagkonkurransen denne sesongen. I tillegg til renn i Pro Tour ble det arrangert Challengers-renn, og Novak vant det ene Challengers-rennet; Bessemerloppet i Sverige. 

Den 8. januar 2022 vant han sitt første Ski Classics-renn, da han vant Pustertaler Ski Marathon. Han kom på tredjeplass sammenlagt i Ski Classics 2021/22, bak Andreas Nygaard og Emil Persson, og han vant ungdomsklassen, samt at Team Ramudden vant lagkonkurransen.

Referanser
----------

1. ↑  FIS - *Max Novak - Cup Results*, besøkt 11. desember 2022.
2. ↑  FIS - *Max Novak - Results 2018*, besøkt 11. desember 2022.
3. ↑  Visma Ski Classics - *Standings* Arkivert 14. desember 2019 hos Wayback Machine. besøkt 11. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Max Novak – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* (en) Visma Ski Classics - Max Novak Arkivert 11. desember 2022 hos Wayback Machine.
**Steinbroen i Písek** (tsjekkisk *Kamenný most v Písku*) er en av de eldste broer i mellomeuropa, og den eldste broen i Tsjekkia. Broen er anlagt i byen Pisek, stiftet i 1254 av Ottokar II av Böhmen, og er dermed eldre enn Karlsbroen i Praha.

Over broen gikk *Semita Aurea* (på tysk *Goldene Steig*, på norsk *den gyldne ruten*), en av handelsveiene i Böhmen, Bayern og Oberösterreich.

Det gotiske byggverket går over elven Otava omlag 110 kilometer sør for Praha. Den 110 meter lange broen har et forsvarstårn på hvert brohode. Langs broen er det plassert kopier av barokke statuer og kors. De omfatter Jan av Nepomuk, Jesu korsfestelse, Anna av Jerusalem og Antonius fra Padova. I 2002 ble broen utsatt for sterke påkjenninger under en flom.

* Broen under flommen i 2002.Broen under flommen i 2002.
* Broen etter at vannet hadde trukket seg tilbake.Broen etter at vannet hadde trukket seg tilbake.

Referanser
----------

1. ↑  «Historie města: Město Písek». *www.mesto-pisek.cz*. Besøkt 23. april 2023.
2. 1 2  «Steinerne Brücke, Písek - "Kulturschatz"». *bbkult.net* **(tysk)**. Arkivert fra originalen 23. april 2023. Besøkt 23. april 2023.
3. ↑  «Nejstarší český most je v Písku». *Radio Prague International* **(tsjekkisk)**. 7. august 2004. Besøkt 23. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Písek Stone Bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Kjøsterud gård** som lå på Åssiden i Drammen, den grenset mot Drammenselva i sør, mot Vinnes i vest og Berskaug i øst. Nordover grenset gården mot skauen, der den strakk seg mot Tverråsvannet og Toblebekken mellom Solbergelva i vest og Bragernes i øst. Den lå på leire og sandgrunn ca. 12-15 meter over havet. I 2019 ble bygningene totalskadd i en brann og siden har området gått til boligtomter.

Historie
--------

Gården ble ryddet i tidlig kristen tid og ble allerede i middelalderen delt i tre bruk: Vestre-Kjøsterud, Mellom-Kjøsterud og Østre Kjøsterud. Vestre-Kjøsterud ble i 1835 delt i to like store bruk, det ene bruket ble kalt Nordre Kjøsterud, mens det andre beholdt navnet Vestre-Kjøsterud. Mellom-Kjøsterud, ble delt i 1842, mens Østre-Kjøsterud, ble lagt inn under Berskaug. Alle de tre gårdene tilhørte Hannibal Sehesteds gods som i 1651 ble lagt inn under Kronen, deretter i 1658 pantsatt til handelshuset Marselis. Gården hadde seter inne i Drammensmarka ved navnet Kjøsterudsetra. På gårdens område ligger i dag bl.a. Drammen Travbane og Åssiden videregående skole.

Gårdsnavnet
-----------

Navnet kommer av mannsnavnet Tjostolf eller Kjøstel.

Bygninger
---------

* Våningshus (Drammen, 117/75) bygd i 1890, i Betzy Kjeldsbergsvei 264 er eneste stående.

* Våningshus (Drammen, 117/502) bygd i 1943, bryggerhus 1910 og låvebygning fra 1925 er det som gjenstår på adresse: Tverråsen 15, 3021 Drammen.

* Våningshus (Drammen, 117/510) bygd omkring 1900, bryggerhus, låve med stall og fjøs fra 1943 og hønsehus fra 1925 sto frem til 13. januar 2019, da ble hovedhuset på Kjøsterud gård totalskadd i brann. I ettertid har området gått til boliger. Jorda og havna er gått til boligtomter.

Referanser
----------

1. ↑  «Kjøsterud | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 31. juli 2023.
2. ↑  *Norske gardsbruk*. no: Forl. S. K. Granum. 1991. s. 47. ISBN 8291124000.
3. ↑
**Johannes Ording** (født 19. januar 1869 i Drammen, død 25. januar 1929 på Stabekk) var en norsk teolog som er kjent for bruduljene rundt ansettelsen som professor i 1906.

Liv og virke
------------

Han ble cand. theol. i 1893, universitetsstipendiat i 1903 og var professor i systematisk teologi fra 1906 til 1926. Mellom 1894 og 1900 var han kapellan ved Johanneskirken i Kristiania. Han var den betydeligste representant for den tyskinspirerte liberale retning innen teologien som rundt århundreskiftet også fikk innpass i Norge. 

Han var omstridt som liberal teolog og da han ble ansatt som professor i statsråd 27. januar 1906, gikk kirkeminister Christopher Knudsen av, og den konservative professor Sigurd Odland sa fra seg sin stilling i protest. Opprettelsen av Menighetsfakultetet, som fikk rett til å utdanne prester som holdt på kirkens bekjennelse og den konservative teologi, ble en direkte følge av utnevnelsen. Biskopene J.C. Heuch og Jens Frølich Tandberg var kritiske til den liberale teologi og var aktive motdebattanter til Ordings liberale syn i det som omtales som Kirkestriden. Ording hadde også mange som støttet hans syn og biskop Kristian Schjelderup beskriver ham som *«sentralfiguren i et av de bitreste teologiske oppgjør i hele vår historie»*. Han omtales også av teologen Sigmund Mowinckel som *«et edelt og humant kristenmenneske som aldri kunne slippe den tro at godheten er den sterkeste makt i livet»*. 

Han var sønn av rektor Jørgen Fredrik Ording (1832–88) og Marie Benedicte Wildhagen (1845–1913). Johannes giftet seg i 1896 med kusina Johanne Gabrielle Gustava Fredrikke Ording (1874–1966) hvis oldefar var fritenkeren Hans Nielsen Hauge. Deres sønn Arne Ording (1898–1967) ble en kjent politiker og professor i historie. Lillebroren Jørgen Fredrik Ording (1902–87) ble lærer.

Verker
------

* *Den religiøse erkjendelse, dens art og vished* (1903)
* *Den kirkelige bekjendelse* (1904)
* *Gammel og moderne kristendomsopfatning* (1906)
* *Den kristelige tro* (1915)
* *Teologien* (1920)
* *Kristelig etik* (1927)

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6s50xq8, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Vidar L. Haanes, *Johannes Ording* i Norsk biografisk leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Drammen byleksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Anna Bettina Langlo Jevne** (født 24. april 1987 og oppvokst på Lillehammer) er en norsk skuespiller og tidligere fotballspiller i Toppserien.

Karriere
--------

Jevne ble oppdaget tidlig som en angrepsspiller med stor fart og uforutsigbarthet, og 16 år gammel flyttet hun fra Lillehammer til Bærum i 2003 for å gå på Norges Toppidrettsgymnas. Hun spilte på Asker, og kom inn i cupfinalen 2004 og scoret mål etter mindre enn ett minutt mot Røa, som likevel vant til slutt. 

Jevne ble lånt ut til Liungen i 2005. Jevne scoret sine tre første mål i Toppserien i den sesongen, det første mot Kattem. Liungen lå an til nedrykk etter sesongslutt, men berget seg fordi Jevnes moderklubb Asker ble tvangsnedflyttet på grunn av dårlig økonomi. Jevne ble kalt tilbake til Asker i 2006-sesongen, og var med på opprykket. Jevnes unge alder tillot henne å spille Norway Cup, og hun var en vesentlig brikke i at laget vant finalen. Imidlertid ble hun som oftest satt på benken der også.

Jevne markerte seg igjen i cupen det året. Hun scoret et avgjørende utlikningsmål i semifinalen mot Fløya, og hun var avgjørende i reduseringen til 2-3 i finalen, nok en gang mot Røa (begge gangene som innbytter). Paradoksalt nok byttet hun foran 2007-sesongen klubb til nettopp Røa, og sparte ikke på kruttet da hun beskrev gamleklubben. Bettina Jevne vant serien med Røa det året, og fikk øk tillit etter å ha begynt kampene på benken. Mest oppmerksomhet fikk imidlertid Jevne fordi hun ble overfalt av afrikanske prostituerte under feiringen av seriegullet.

På tross av kritikken hun kom med mot Asker, var Jevne å finne i Asker året etter. Hun hadde imidlertid ikke spilt mye av 2008-sesongen da hun den 1. juni i kamp mot Kolbotn ble så skadet at resten av sesongen og mesteparten av påfølgende sesong ble ødelagt. Jevne skrev ikke under for Stabæk som lagvenninnene sine, men dro i stedet til Trondheim, delvis for å studere studere sosialantropologi. Jevne returnerte som fotballspiller i Kattem-drakt, og første kampen hennes ble borte mot tidligere arbeidsgiver Røa. 

Bettina Jevne har studert ved NISS – Nordisk Institutt for Scene og Studio. Hun har vært statist med replikker i såpeoperaen *Hotel Cæsar* og i den norske filmen *Blodsbånd* (2007).

Meritter
--------

**Med Røa**  

* Cupgull 2007

Referanser
----------

1. ↑   Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 6161, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Liungens nye våpen[*død lenke*], Drammens Tidene 5. april 2005, hentet 1. februar 2010
3. ↑  Asker-jubel for Norway Cup-seier Arkivert 7. februar 2009 hos Wayback Machine. budstikka.no, hentet 1. februar 2010
4. ↑  Asker tapte cupfinalen Arkivert 13. februar 2007 hos Wayback Machine. budstikka.no (84. minutt)
5. ↑  Slakter cupfinalisten[*død lenke*] nettavisen.no – hentet 30. januar 2010
6. ↑  -Så sto de og viftet med håret mitt – dagbladet.no. Hentet 30. januar 2010. Merk at Dagbladet opererer med både cupgull og seriegull. Det riktige er seriegull.
7. ↑  Rødstrømpe i blått – adressa.no
**Samuli Aikio** (1937–2022) var en samisk oversetter, journalist og forsker.

Aikio hadde en bachelorgrad i finsk-ugrisk etnografi og språkvitenskap fra Universitetet i Helsingfors. Deretter jobbet han for det finske informasjonskontoret på 1960-tallet. Siden ble han redaktør for magasinet Sápmelaš, der han kom med i redaksjonen i 1967. Deretter ble han lektor ved Helsingfors Universitet, forsker ved Nordisk institutt for samiske og finske språk, og også lektor i samisk forskning i Uleåborg. Fra Universitetet i Uleåborgs humanistiske fakultet fikk han en æresdoktorgrad i 1998. Han var også på IBBYs æresliste i Finland.

Hans viktigste arbeide er *Olbmot ovdal min* (Folk før oss). I 2017 ga han ut boka *Davvisámi báikenamat* (Nordsamiske stedsnavn).

Samuli Aikios sønn er professor Ante Aikio.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Taarna Valtonen, «Luobbal Sámmol Sámmol, Samuli Aikio 1937–2022», publisert i Finnisch-Ugrische Forschungen, bind 67, side(r) 229–232, verkets språk engelsk, DOI 10.33339/fuf.122385, utgitt 8. desember 2022, besøkt 23. april 2023[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Den samiske renessansemannen fyller 80 år. Artikkel hos lumi.fi
* Om kvenske stedsnavn

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
Synsam, Tyresö, Stockholm, Sverige
**Synsam** er en svensk optikerkjede med ca. 500 butikker i Norden. Synsams hovedprodukter er synsundersøkelser, briller, kontaktlinser og solbriller. Synsam ble først etablert i Sverige i 1968.

I 1996 kom Synsam til Norge og har ved 2022 omtrentlig 100 butikker i landet. Av disse er 70 egeneid, mens 30 er drevet av franchisetakere. Butikkene i Norden omsetter årlig for om lag 3 milliarder SEK.
I alt arbeider det circa 675 personer i norske Synsam-butikker. Kjeden har i Norge et lite servicekontor med lederfunksjoner i Oslo.

Synsam fører design- og merkevarer innen solbriller og innfatninger, men har også produkter som kun skaffes i Synsam-butikker. Synsam har samarbeidet med merker som bl.a. Dolce & Gabbana, Tom Ford, Persol, Bvlgari, Ralph Lauren, Chanel, Dior, Gucci, Prada, Ray-Ban, Armani, Oakley, Vendela Eyewear og Marc by Marc Jacobs.

Synsam-butikkene har også samarbeidet med Lene Nystrøm,, Morten Quale, Jan Thomas, Vendela Kirsebom og Right To Play med Johann Olav Koss.

Synsam har ca. 20 prosent markedsandel i optikermarkedet.[] I 2009 var omsetningen i optikermarkedet på 3,16 milliarder ekskl. mva. fordelt på 700 butikker spredt over hele landet. Selskapet Alipes AB, som igjen er eid av IKEA, kjøpte Synsam i 2009.[] Selskapet ble solgt videre til CVC Capital Partners i 2014.

Referanser
----------

1. 1 2   verkets språk norsk, e24.no, besøkt 4. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. februar 2011. Besøkt 4. mai 2011.
6. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. november 2013. Besøkt 4. mai 2011.
7. ↑
8. ↑  Sundberg, Johann D. (25. mars 2014). «Synsam får nye eiere». *e24.no*. Besøkt 4. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Synsam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Kristian Barstad Dysthe** (født 16. september 1937 i Ålesund, død 30. juli 2023 i Bergen)
var en norsk matematiker som særlig forsket på geofysisk fluiddynamikk og bølgeteori.

Han var født i Ålesund og vokste opp i Sulitjelma der far hans var prest. Dysthe avla cand.real.-eksamen ved Universitetet i Bergen i 1962 og dr.philos.-graden i 1972. Samme år ble han professor i anvendt matematikk ved Universitetet i Tromsø. Han var professor ved Universitetet i Bergen fra 1992 til han gikk av med pensjon i 2007. Han hadde flere forskningsopphold ved verdens ledende universiteter som University of Cambridge i Storbritannia og Stanford University i USA.

I hans tidligere karriere var elektromagnetisme knyttet til fusjonsenergi sentralt. Etterhvert fokserte han på havet og forklaringen av ekstrembøler. Sammen med Karsten Trulsen gjennomført Dysthe simuleringer med ikke-lineære bølgemodeller som kan forklare vilkårene for at enkelte bølger kan bli eksepsjonelt store og true sikkerheten til havs.

Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Referanser
----------

1. ↑  Minneside - Kristian Barstad Dysthe - VG/Solstrand begravelssebyrå 2023
2. ↑  Jarle Berntsen, Tor Eldevik, Antonella Zanna Munthe-Kaas, Karsten Trulsen: *Kristian Barstad Dysthe (1937-2023)* - Minneord i Aftenposten 7. aug. 2023
3. ↑  NRK Schrödingers katt Monsterbølger – større og oftere

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kristian B. Dysthe i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Kristian B. Dysthe i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* uib.no Biografi ved UiB

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin **·** ResearchGate
 |
***Studio 5*** er et norsk temastyrt talkshow som ble sendt på FEM fra 2008 til 2010. Programmet ble sendt tre dager i uka: Mandag, tirsdag og onsdag klokken 21. Programmet var en nyskapning i norsk sammenheng fordi det hadde fire programledere hver gang, og bare én eller to gjester. Eli Hagen, Mina Hadjian og Ingeborg Heldal var noen av programlederne som var der lengst.

*Studio 5* tok opp et bredt spekter av tema – fra bistand via feminisme til TV-programmet *Ungkaren*. Derfor valgte programmet også ulike gjester, som for eksempel Kristian Valen, a1 og Siv Jensen. Fra 2009 var også *Den andre siden* en del av *Studio 5*, men ble senere et selvstendig program og endret navn til *Den andre siden*.

Seertall
--------

Seertallene var lave. Kun 18 000 så premieren og i løpet av de to første ukene programmet ble sendt var seertallene helt nede i 9000 seere. Snittet for de to første ukene var rundt 20 000 seere per episode med en topp på 28 000 seere. Etter bred forhåndsomtale var dette lavere enn forventet, selv om reprisesendingene på TVNorge første uka hadde noe høyere tall. 

Seertallene vokste sakte, men sikkert, og i uke 15 i 2008 var torsdagsprogrammet ukas mest sette program på kanalen, med 47 000 seere.[] Sesong tre av *Studio 5* startet 6. januar 2009, og ny seerrekord på 91 000 ble satt 15. januar samme år. Seertallene økte også samlet sett fra sesong to til tre og lå våren 2009 på rundt 50 000 seere per episode. Etter at programmet senere ble flyttet fra sin opprinnelige sendetid klokken 21.30 til 21.00 gikk seertallene ned, og lå våren 2010 på mellom 25 000 og 35 000 seere per episode. Etter dette ble programmet lagt ned.

Programledere
-------------

* Karita Bekkemellem
* Heidi Nordby Lunde
* Martine Aurdal
* Kari Simonsen
* Kjersti Løken Stavrum
* Astrid Gunnestad
* Ann Elin Schüssel

Referanser
----------

1. 1 2  «Kvinnekanal med åndelig løft». Kampanje. 16. januar 2009. Arkivert fra originalen 13. september 2010. Besøkt 1. februar 2009.
2. ↑  «"Studio 5" legges ned». Se & Hør. 22.2.2010. Besøkt 2016.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
3. ↑  «Seerne sviktet Studio 5». Kampanje. 26. februar 2008. Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 18. april 2008.
4. ↑  «Studio 5 faller». Kampanje. 7. mars 2008. Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 2. november 2013.
5. 1 2  «Økende seertall for Studio 5». Stavanger Aftenblad. 29. januar 2008. Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 18. april 2008.
6. ↑  ««Studio 5» doblet seertall med motsatt strategi». VG Nett. 24. februar 2009. Besøkt 2. november 2013.
7. ↑  «Studio 5 legges ned». Side2. 22. februar 2010. Besøkt 2. november 2013.
8. ↑  «TVNorge legger ned Studio 5». Kampanje. 22. februar 2010. Arkivert fra originalen 3. november 2013. Besøkt 2. november 2013.
**Ragnar Andersen** (født 29. april 1947 i Arendal) er ph.d. i teologi og prest i Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn. Han var tidligere prest i Den norske kirke.

Liv og virke
------------

### Prest

Ragnar Andersen ble cand.theol. i 1970 fra Menighetsfakultetet i Oslo, og tok fakultetets praktisk-teologiske seminar året etter. Han var bibelskolelærer ved Indremisjonsselskapets bibelskole i Oslo 1972–77, og deretter sokneprest i Tjøtta og Vevelstad på Helgeland 1977-83.

Deretter foretok han fordypende studier om den lutherske reformasjonen, og var reiseprest i «Hordalandsaksjonen mot fosterdrapsloven / Ja til livet Norge» 1987–88. Han var sokneprest i Kvæfjord 1989–93. 

**Oppsigelse:** I 1991 ble Andersen oppsagt som sokneprest etter en intens kirkestrid. Herredsretten gav han i 1993 medhold i at oppsigelsen ikke var lovhjemlet, men gav staten medhold i dens subsidiære påstand om at han måtte fratre på grunn av forholdene i menigheten.

Ragnar Andersen var del av nettverket rundt abortmotstanderen Børre Knudsen (1937-2014). I 1997 deltok Andersen ved en omstridt bispevigsel av Børre Knudsen i Kautokeino. Da truet KrF-statsråd Jon Lilletun med å frata Andersen, Børre Knudsen og flere andre prester retten til å utføre kirkelige tjenester.

Ragnar Andersen fikk første gang et statsstipend i 2001 (for 2002–2004). Han ble statsstipediat på ny fra 1. juni 2005 frem til pensjonering i 2014. 

### Kirkehistoriker

Han er engasjert i kirkehistorisk forskningsarbeid, og tok doktorgrad i 2011 ved Menighetsfakultetet, med avhandlingen *«Concordia Ecclesiae. En undersøkelse av spenning og sammenheng i Philipp Melanchthons teologi og innsats for kirkelig enhet, særlig i 1527-1530.»*

Han er østlandskontakt for Aksjon La Barna Leve, og ble i 2009 formann i Østfold lokallag av Foreningen For Bibel og bekjennelse.

### Prest i *Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn* (DELK)

Fra 23. september 2013 ( trettiårsdagen for høyesterettsdommen i Børre Knudsen-saken) ble han medlem av og prest i Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn (DELK).

Verker
------

* «De to skal være ett: Om ekteskap, skilsmisse og gjengifte», *For Bibel og Bekjennelses skriftserie*, 2, Råde 2014 ISBN 978-82-999629-0-2
* «Concordia Ecclesiae - An Inquiry into Tension and Coherence in Philipp Melanchthon's Theology and Efforts for Ecclesiastical Unity, Especially in 1527-1530», i *Reihe: Arbeiten zur Historischen und Systematischen Theologie*, Bd. 21, 2016, 530 s. ISBN 978-3-643-90630-4

Referanser
----------

1. ↑   Archive of Fine Arts, abART person-ID 131554[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Disputasen, PDF-fil

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesider. Sist sett 21. mai 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Nederrijn** («Nedre Rhinen») er en bielv av Rhinen i Nederland. Den ligger i forlengelsen av Pannerdensch Kanaal, og strekker seg fra landsbyen Angeren, like før IJssel forgrener seg ved Arnhem i provinsen Gelderland. Nederrijn renner videre til byen Wijk bij Duurstede og herfra fortsetter den som elven Lek mot Nordsjøen, mens det gamle hovedløpet, Kromme Rijn, fortsetter mot byen Utrecht.

Det er flere broer over Nederrijn, ved Arnhem (jernbanebro og tre veibroer), ved Heteren (A50) og ved Rhenen. Elven kan også krysses med ferge ved Doorwerth, Wageningen (Lexkesveer), Opheusden,  Elst og Amerongen.

For å regulere vannivået og mengden vann som strømmer til Nordsjøen via Rhinens ulike sidegrener har flere sluse-/reguleringskompleks (nederlandsk: *stuw*) blitt bygget i Nederrijn. Dersom alle er stengt, er vanngjennomstrømningen lav, og ledes det meste vannet via IJssel. Et stort anlegg ligger ved Amerongen.

I årene 1530-36 ble Rhinens løp flyttet ved Arnhem. Byen som hadde vokst frem på bredden av St. Jansbeek, fikk bedre utviklingsmuligheter da den ble liggende ved Rhinen, samtidig som den kunne forsvare seg bedre mot den spanske trusselen under de gelderske krigene.

Bilder
------

* Nederrijn ved RenkumNederrijn ved Renkum
* Nederrijn ved ArnhemNederrijn ved Arnhem
* Den siste delen av elvens løp ved Wijk bij DuurstedeDen siste delen av elvens løp ved Wijk bij Duurstede

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nederrijn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Lucy Wainwright Roche** (født 1981) er en amerikansk musiker, datter av musikerne Suzzy Roche og Loudon Wainwright III. 

Hennes tanter på morsiden er Maggie og Terre Roche som med Suzzy Roche dannet gruppen The Roches. Hennes halvsøsken er musikerne Martha Wainwright og Rufus Wainwright, og hennes tante på farsiden er Sloan Wainwright og hennes onkel på morsiden David Roche, også musikere. Lucy har sunget sammen med alle de før nevnte. Hennes egen stemme er blitt beskrevet som «klar som en klokke» av *New York Times*, og med de beste kvaliteter fra begge hennes foreldre.

Barndommen tilbrakte hun i en koffert, enten på turné med en av foreldrene eller skyflet rundt til ulike slektninger. På sin Myspace-side sier hun at «jeg elsket å være på turné som barn. Det var som å reise i en flokk, noe som var fundamentalt tiltrekkende på meg. Det omfattet de beste delene av en god bok: opp- og nedturer av en evigendrende, evigforandering eventyr, nye personligheter i hver by og hele tiden hadde jeg alt jeg trengte med meg: min familie, musikk og et vindussete i en buss».

I beste familietradisjon skrev broren Rufus Wainwright sangen «Little Sister» for sine søstre, den yngste Lexie Kelly, Martha Wainwright og Lucy Wainwright Roche.

Lucy var en lærer i storbyen New York i flere år, men etter å ha koret broren Rufus i 2005 og 2006 besluttet hun å forsøke seg som utøvende musiker og låtskriver på heltid. I 2007 dro hun på turné sammen med hennes far, broren Rufus og flere andre musikalske akter. Samme år utga hun en EP under tittelen *8 Songs*. I 2008 utga hun en oppfølger kalt *8 More* som hadde blant annet en duett med skuespilleren Martha Plimpton.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Myspace: Lucy Wainwright Roche
4. ↑  «UCLA Seminar: The Music of Rufus Wainwright #1». Arkivert fra originalen 6. oktober 2008. Besøkt 19. juli 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lucy Wainwright Roche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Lucy Wainwright Roche på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Lucy Wainwright Roche på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Wainwright Roche på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Wainwright Roche på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Wainwright Roche på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Wainwright Roche på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata
* Lucy Wainwright Roche på Twitter Rediger på Wikidata

* Lucy Wainwright Roche på Facebook Rediger på Wikidata

* Lucy Wainwright Roche på Instagram Rediger på Wikidata

* Lucy Wainwright Roche på Myspace Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Froskemannstjenesten**, eller redningsdykkertjenesten, er en tjeneste som har som formål å drive redningsdykking for å hindre tap av liv og/eller store verdier.

Historie
--------

Tjenesten har vært etablert enkelte steder helt tilbake til slutten av 1950-årene, men få steder har hatt kontinuerlig beredskap. Det er i størst grad større byer, som Oslo (siden 1957) og Bergen (siden 1969), som har hatt denne typen tjeneste, og den har i stor grad vært utført av brannvesen, politi eller Falken.

Tjenesten er de senere år blitt knyttet mer og mer til brannvesenet, dette på grunn av likheter i arbeidets art. Men noen steder er man fremdeles avhengig av det arbeidet frivillige redningsdykkere utfører når ulykken er ute.

Utdanning
---------

Fra 1. januar 1999 ble det krav om egen utdannelse for å drive redningsdykking.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. november 2020. Besøkt 30. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Froskemannstjenesten - oppslagsverket oVe, artikkel av Kristine Tvedt Brekke, Bergen Byarkiv.
* Brannmannen, om Redningsdykking
**Torkild Masvie** (født 18. oktober 1956) er siden 25. mai 2017 biskop i Den Lutherske Kirke i Norge.

Liv og virke
------------

Han er en norsk teolog utdannet fra Menighetsfakultetet. Han har siden tatt videre studier ved Theologische Akademie i Celle, Fuller School of World Mission i Pasadena og The Hebrew University i Jerusalem.

Han har vært seniorpastor i Messiaskirken fra 2005 og lærer ved studieprogrammet «Ad fontes».

Masvie vokste opp i Buenos Aires og Kobe. Etter studiene arbeidet han fra 1983 til 1992 i ulike stillinger i Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag. Deretter var han i 11 år generalsekretær i Caspari Center for bibelske og jødiske studier. I ti år var han i Jerusalem før han i 2002 dro til USA og var der i tre år for å etablere en avdeling av senteret og en støttevirksomhet der.

Utgivelser
----------

* *Walking with Jesus through the Jewish Calendar* Participant's Guide 2005 ISBN 978-0978974213

Eksterne lenker
---------------

* Om Torkild Masvie
* Første bispevigsling i Den Lutherske Kirke i Norge
Omtrentlig utstrekning
*Polesiesk landskap* av Ivan Sjisjkin (1884)
**Polesie**, eller **Polesje** (belarusisk: Палесьсе – *Paljessie*, ukrainsk: Полісся – *Polissja*, russisk: Полесье – *Polesie*, latin: *Polesia*), er en historisk og geografisk region i sørvestlige deler av Den østeuropeiske slette – hovedsakelig i Belarus og Ukraina, men også delvis innenfor Polen og Russland. Området ligger sør for forhøyninger i slettelandskapet blant annet De belarusiske høyder. Polesie er et av de største myrlendte områdene i Europa, og sumpområdene i regionen er kjent som Rokitnomyrene, Pinskmyrene (etter byen Pinsk) eller Pripjatmyrene (etter elven Prypjats som drenerer området). Området er for en stor del skogkledd.

Geologisk tilhører det De volhynske trappene, også kjent landskapsmessig som det Volhyn-podolske høyland.[]

Navnet *Polesie* har en slavisk rot og kan oversettes noe fritt med «skogområde».

Tsjernobyl kjernekraftverk ligger i dette området, på Ukrainas side av grensen.

Referanser
----------

1. 1 2  *Geografisk leksikon*. Oslo: Cappelen. 1981. ISBN 8202044456.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Polesia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**Kjetil Aano** (født 29. april 1949) er tidligere prost i Tungenes prosti og tidligere generalsekretær i Det Norske Misjonsselskap (NMS).

Liv og virke
------------

Han var selv vært misjonær på Madagaskar for NMS i to omganger på til sammen sju år. Han har også vært stiftskapellan hos biskop Ernst Baasland i Stavanger, menighetsprest i Hinna og redaktør for Misjonstidende. Han ble generalsekretær for NMS i 2000.

I 2009 var han den av fem kandidater til bispestolen i Stavanger som fikk klart mest stemmer i kirkelige avstemninger, men han ble forbigått da kirkeminister Trond Giske i juni utvalgte Erling Pettersen til embedet. I den rådgivende avstemningen fikk Aano, som vant denne første runden, 122 førstestemmer og 264 stemmer totalt. Pettersen fikk 79 førstestemmer og 161 stemmer totalt. I neste runde (Kirkerådet og biskopene) fikk Aano sju av ti førstestemmer fra biskopene (derav tre til Pettersen), og kom på førsteplass i Kirkerådets avstemning (10 stemte for Aano, og 5 for Pettersen). Det var derfor overraskende at Regjeringen på tross av et nokså klart kirkelig votum utnevnte Erling Pettersen til ny biskop i Stavanger i stedet for Aano. Kirke- og kulturminister Trond Giske sa selv etter utnevnelsen at Pettersens syn på homofili ikke hadde vært utslagsgivende. Han sa tvert imot at dette ikke hadde vært et tema i det hele tatt i denne sammenheng.

Kjetil Aano er sønn av tidligere stortingsrepresentant Jakob Aano.

Referanser
----------

1. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  Kjetil Aano fekk flest stemmer (Pressemelding fra Kulturdepartementet, 2009)
3. ↑  Kjetil Aano fekk størst oppslutning blant biskopane (Pressemelding fra Kulturdepartementet, 2009)
4. ↑  Giske: Homo-standpunkt ikke årsak til utnevnelsen (Vårt Land, 19. juni 2009)[*død lenke*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Tor Berger Jørgensen** | **Generalsekretær i Det Norske Misjonsselskap**(2000–2010) | Etterfølger:**Jeffrey Huseby** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |