Ludwig van Beethovens manuskriptskisse til *Pianosonate nr. 28*, sats IV, *«Geschwind, doch nicht zu sehr und mit Entschlossenheit»* (Allegro). Stykket ble fullført i 1816.
**Sonate** (fra latin og italiensk *sonare*, «å lage lyd») er vanligvis et flersatsig solostykke for et gitt instrument, med eller uten akkompagnement. Opprinnelig betydde det bare at et musikkstykke skulle fremføres instrumentalt, i motsetning til en kantate som blir sunget (latin *cantare*, «å synge»).

I løpet av 1600-tallet begynte man å skille mellom «kirkesonate» (*sonata da chiesa*), som var mellomspill i liturgisk sammenheng, og «kammersonate» (*sonata da camera*), til verdslig bruk. Giovanni Gabrieli har skrevet en rekke sonater i denne tidlige ensatsige stilen, for messingblåsere eller for strykeinstrumenter. Denne sonateformen kom med tiden, under påvirkning av dansesuiten slik den tok form på 1600-tallet, til å omfatte et musikkstykke med fast mønster og flere satser. De første musikkstykkene med tilnavnet sonate var ofte komponert til kirkelig bruk.

Begrepet utviklet seg i løpet av musikkens historie og fant sin mest utbredte form i den wienerklassiske perioden, blant annet med utviklingen av sonatesatsformen (som ikke må forveksles med den generelle sonateformen). En sonate kan være skrevet for ett eller flere instrumenter, og består i den wienerklassiske form av flere satser, for det meste tre eller fire.

De fire satsene er ofte fastsatt slik:

1. Hurtig sats i sonatesatsform.
2. Langsom sats i A-B-A-form.
3. Dansesats, fra wienerklassisismen helst en menuett, fra romantikken ofte en scherzo.
4. Middels hurtig finalesats. Gjerne en variasjonssats eller en rondo. I wienerklassisismen gjerne en sonaterondo.

Denne strukturen finner vi også i andre større verktyper, som symfonien, solokonserten og en rekke former for kammermusikk, for eksempel strykekvartetten. Joseph Haydn var sentral i denne utviklingen.

Domenico Scarlatti, som regnes til senbarokken, skrev rundt 555 sonater med bare en sats som han etter hvert begynte å gruppere for at de skulle fremføres som en suite.

I romantikken begynte Ludwig van Beethoven og etter hvert andre å forlate den opprinnelige sonateformen. For eksempel kan sluttsatsen i Beethovens 9. symfoni ses som en kantate. Å innføre kor og solister i en symfoni betød det samme som å sprenge formen og oppfatningen av hva en symfoni skulle inneholde. Han banet dermed veien for Gustav Mahler og dennes gigantiske kor-symfonier (for eksempel Mahlers 8. symfoni).

Litteratur
----------

* Claus Bockmaier, Siegfried Mauser (red.): *Die Sonate. Formen instrumentaler Ensemblemusik*. Handbuch der musikalischen Gattungen 5. Laaber-Verlag, Laaber 2005, ISBN 3-89007-128-7.
* Thomas Schmidt-Beste: *Die Sonate: Geschichte – Formen – Ãsthetik*. Bärenreiter, Kassel/Basel/London/New York/Praha 2006, ISBN 3-7618-1155-1.
* Dagmar Glüxam: «Sonate» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.
* Dagmar Glüxam: «Solosonate» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.
* Herbert Seifert: «Kirchensonate» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |

| * v
* d
* r
Klassisismen |
| --- |
| Komponister | 

|  |  |
| --- | --- |
| Tidlig klassisisme (1730–1770) | 
* Carl Philipp Emanuel Bach
* Johann Christian Bach
* Christoph Willibald Gluck
* Mannheimerskolen
	+ Franz Ignaz Beck
	+ Christian Cannabich
	+ Anton Fils
	+ Ignaz Fränzl
	+ Ignaz Holzbauer
	+ Franz Xaver Richter
	+ Carl Stamitz
	+ Johann Stamitz

 |
| Wienerklassisismen (1770–1810) | 
* Joseph Haydn
* Wolfgang Amadeus Mozart
* Ludwig van Beethoven
* Antonio Salieri
* Luigi Boccherini
* Michael Haydn
* Giovanni Paisiello

 |
| Senklassisismen (1810–1830) | 
* Franz Schubert
* Gioacchino Rossini
* John Field
* Fernando Sor
* Johann Nepomuk Hummel
* Niccolò Paganini

 |

 |
| Nøkkelbegrep | 
* Strykekvartett
* Strykekvintett
* Symfoni
* Sonate
* Sonatesatsform
* Sonaterondo
* Modulering
* Opera seria
* Opera buffa
* Opéra comique
* Syngespill

 |
| **Relaterte artikler** | 
* Symfoniorkester
* Homofoni
* Den napolitanske skole
* Giovanni Battista Pergolesi
* Den første wienerskole

 |