recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Napoleonskake i en variant laget i Osaka i Japan.
**Napoleonskake** er en kake av butterdeig med kremfyll og glasur.

Mange land kjenner denne eller lignende kaker: Franske konditorer erstatter melisglasuren med størknet, karamellisert sukker og fyllet består utelukkende av eggekrem. Dette heter *torte napoleon*. Med glasur kaller de kaken *mille-feuille*. I Nederland og Belgia finner man *tompoes* eller *tompouce*, i Tyskland *Cremeschnitte*, i diverse sentraleuropeiske land *kremšnita* eller lignende, i Polen *kremówka* eller *napoleonka*. Napoleonskaken har egen merkedag i Norge og Sverige, hhv 15. desember og 17. november.

Den svenske varianten ble skapt av Johan Broqvist som svenneprøve i Østerrike på midten av 1800-tallet. Johan Broqvist startet i 1876 konditoriet Broqvist konditori i Växjö, som nå drives av hans etterkommere i femte generasjon.

Navnet
------

Sylfest Lomheim skriver i boka *Ord om ord: frå Amerika til Åmot* blant annet dette om napoleonskake:

«…napoleonskaka som ord har absolutt med Napoleon å gjera, i den forstand at han var den sentrale aktøren i den perioden som heiter Napoleonskrigane. Engelskmennene, som var overlegne til sjøs, innleidde ein hard blokade av Frankrike og dei landa på kontinentet som var allierte med Napoleon. Som kjent hadde danskekongen sytt for at Danmark-Noreg hamna på Napoleons side. Ein av konsekvensane av blokaden var at tilførselen av sukker frå koloniane stoppa opp. Kaker som kravde mykje sukker, kunne ikkje lenger lagast. Men så greidde ein gåverik person å finna opp ein metode som gjorde det mogeleg å produsera sukker av rotvekster. Frankrike og dei landa som var på Napoleons side, jubla! Plutseleg var det rikeleg tilgang på sukker, og i takksemd over tilstandane fekk butterdeigkaka med sukkerlag på toppen her i Skandinavia namn etter den franske keisaren.»

Referanser
----------

1. ↑  «Logg inn på Facebook». *Facebook*. Besøkt 17. februar 2023.
2. ↑  «Kladdkakans dag! - Womengineer». *Womengineer* **(svensk)**. 7. november 2013. Besøkt 16. november 2017.
3. ↑  «Professor tar strid för napoleons bakelse». *DN* **(svensk)**. Besøkt 16. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Napoleonbakelse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* NRK – Oppskrift på napoleonskake

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.Kjersti Ericsson under en konferanse for sekstimersdagen (2014)
***Søstre, kamerater!*** er en debattbok utgitt av forfatteren og politikeren Kjersti Ericsson i 1987 på Oktober forlag. Den ble nyutgitt av Røde Fane i 1999.

Boka er et sentralt dokument for et kvinneperspektiv på ideologien til partiet AKP. Den er oversatt til engelsk, spansk og tysk. Den engelske utgaven er utgitt i Oslo på Oktober forlag. Den er seinere kommet i to nye utgaver (med nye forord) på Forlaget Rødt!, siste gang i 2014. Den tyske utgaven finnes bare i nettversjon.

Referanser
----------

1. ↑   *Materialisten*. xx#. 1987. s. 130.
2. ↑  Ericsson, Kjersti (2014). *Søstre, kamerater!*. no#: Forl. Rødt!. ISBN 9788291778747.

Eksterne lenker
---------------

* Omtale av boken
* Kjersti Ericssons hjemmeside
* Den norske utgaven på nett
* Den engelske utgaven på nett
* Den tyske utgaven på nett

Portal: Litteratur
«Konge» har flere betydninger.

Kong Kristian IVs krone
Fyrstelige og adelige titler
Keiser og keiserinne

---

Konge og dronning

---

Kurfyrste og kurfyrstinne

---

Storhertug og storhertuginne

---

Erkehertug og erkehertuginne

---

Hertug og hertuginne

---

Storfyrste og storfyrstinne

---

Markgreve og markgrevinne  

Marki og markise

---

Fyrste og fyrstinne

---

Greve og grevinne

---

Borggreve og borggrevinne  

Vicomte og vicomtesse

---

Baron og baronesse  

Friherre og friherrinne

---

Ridder og dame

---

Edler og edle

---

Herre og dame

**Konge** (norrønt *konungr*, *kongr, kungr*) er vanligvis et mannlig, livsvarig statsoverhode i en monarkisk stat som benevnes et kongerike eller kongedømme. Utenfor Europa forekommer likevel valgkongedømmer der kongen velges for en tidsbegrenset periode.[] En konge til- og omtales «majestet».

Kongedømmer i Europa
--------------------

1. Belgia
2. Danmark
3. Norge
4. Nederland
5. Spania
6. Storbritannia
7. Kongeriket Sverige

Se også
-------

* Norges kongerekke
* Liste over kongedømmer
* Norges konge

Referanser
----------

1. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 30. januar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Konge - statsoverhode, artikkel hos Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Sierra Maestra** er den største fjellkjeden på Cuba. Den ligger sørøst på øya og omfatter provinsene Santiago de Cuba, Guantánamo og Granma. Før revolusjonen i 1959 var disse provinsene – inklusive provinsene Las Tunas og Holguín samlet i en større provins under navnet Oriente. En arm av Sierra Maestra går også inn i provinsen Holguín og kalles der Sierra Cristal. 

Høyeste fjell i Sierra Maestra er Pico Turquino (1975 moh.) som også er det høyeste fjellet på Cuba. 

Så godt som hele fjellkjeden er skogkledt og vegetasjonen er ofte like tett som i hvilken som helst tropisk jungel. Fjell- og åssider er noen steder gjennomskåret av elvedaler og kløfter forårsaket av erosjon og tropiske regnskyll gjennom mange tusen år. Framkommeligheten er derfor sterkt varierende. 

Sierra Maestra var åstedet for en av de største historiske hendelser i nyere cubansk historie. Det var i dette området at Fidel Castro, Che Guevara og mange flere søkte tilflukt fra Fulgencio Batistas tropper i desember 1956, og det var fra nettopp disse fjellene at disse rebellene skapte en geriljahær som felte Batista 1. januar 1959.

Se også
-------

* Granma
* Eulogio Cantillo

Regionoversikt
--------------

|  |
| --- |
|  |
| 1. Isla de la Juventud
2. Pinar del Rio
3. Havanna (*La Habana*)
4. Havanna By (*Ciudad de La Habana*)
5. Matanzas
6. Cienfuegos
7. Villa Clara
8. Sancti Spíritus
 | 9. Ciego de Avila
10. Camagüey
11. Las Tunas
12. Granma
13. Holguín
14. Santiago de Cuba
15. Guantánamo
 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames
 |
**Algeries kvinnelandslag i fotball** representerer Algerie i internasjonal fotball. 

Algerie debuterte i 1998, samme år som nabo og rival Marokko. Algerie var imidlertid ikke med i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 1998. Algerie møtte imidlertid Marokko til kvalifisering til Afrikamesterskapet i 2000, et oppgjør Algerie tapte klart. Det ble ingen kvalifisering i 2002, men i 2004 kvalifiserte Algerie seg til Afrikamesterskapet ved å slå ut Mali med ett mål sammenlagt. I gruppespillet kom Algerie i gruppe med nettopp Mali, i tillegg til Nigeria og Kamerun. Algerie greide nok en gang å slå Mali, men tapte for de to favorittene.

Denne hederlige innsatsen satte spor, og Algerie vant det første (riktignok ble det arrangert et i 2001, men det regnes ikke av alle) arabiske mesterskapeti 2006 gjennom å slå Marokko i finalen. Algerie kvalifiserte seg også til Afrikamesterskapet det året, men kom sist i sin gruppe i gruppespillet. Algerie kom også andre runde av kvalifiseringen til mesterskapet i 2008 på bekostning av Marokko, men tapte noe overraskende for Tunisia. Algerie er rangert som et av Afrikas beste kvinnelandslag i fotball, per september 2009 på 5.-plass på FIFAs CAF-rangering.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Algeria women's national association football team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Afrika (CAF) |
| --- |
|  | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Den demokratiske republikken Kongo
* Den sentralafrikanske republikk
* Djibouti
* Egypt
* Elfenbenskysten
* Ekvatorial-Guinea
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Réunion
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Zambia
* Zanzibar
* Zimbabwe

 |  |
**Simple Machines Forum** også kalt SMF (forkortelsen) er et forumsystem basert på programmeringsspråk teknologien PHP og databasesystemet MySQL. SMF holdes i stand av Simple Machines development team.

SMF ble startet av en av YaBB-utviklerne, han mente at man godt skulle klare å lage noe mer avansert enn Yabb. Det ble fort popularitet blant det nye forumsystemet, og fort begynte det å komme brukere for å laste ned systemet.

Ulike diskusjonsforum-systemer
------------------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * ASP Fast Forum
* aXentForum
* BlazeBoard
* Burning Board
* CMFBoard
* FuseTalk
* FUDforum
* Ideal Bulletin Board
* Invision Power Board
* Ikonboard
* Jive Forums
 | * MercuryBoard
* MegaBBS
* Open Bulletin Board
* phpBB
* Phorum
* ProBoards
* PunBB
* PBLang
* Simple Machines Forum
* Snitz Forums 2000
* ThWboard
 | * Usenet
* UBB.classic
* UBB.threads
* UBB.x (eve)
* UseBB
* Vanilla
* vBulletin
* XMB
* YaBB
* Yuku
* Zorum
 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Simple Machines Forum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Steinblokk med innskrift på latin funnet ved Lapis Niger
**Lapis Niger** (latin for «den svarte steinen») er antikk helligdom Forum Romanum i Roma. Sammen med Volcanal, den tilknyttede helligdommen til Vulkan, utgjør det eneste bevarte levning av gamle Comitium, en eldre forsamlingområde som gikk forut Forum og er antatt å være avledet fra et arkaisk kultsted fra 700- eller 600-tallet f.Kr.

Den svarte marmorsteinsettingen fra 100-tallet f.Kr. og den moderne innhegningen av betong fra tidlig på 1900-tallet av Lapis Niger ligger over en antikk grav eller alter, og en steinblokk med ett av de eldste kjente latinske inskripsjonene, datert til ca. 570–550 f.Kr. Overbygningen og helligdommen kan ha blitt bygget av Julius Cæsar under hans omorganisering av området som utgjorde Forum og Comitium. Alternativt kan det ha blitt gjort en generasjon tidligere av Sulla under hans byggeprosjekter rundt Curia Hostilia.

Lapis Niger er en nesten kvadratisk flate steinlagt med svart marmor og omgitt av en lav barriere av hvit marmor. Lapis Niger påstås ha blitt lagd av Julius Cæsar. I antikken ble stedet vanligvis identifisert som Romulus grav, og hadde dermed en stor symbolisk betydning. Stedet ble gjenoppdaget og gravd ut fra 1899 til 1905 av den italienske arkeologen Giacomo Boni. Under steinleggingen fantes da et alter og en steinblokk med den eldste kjente innskriften på latin, datert til 500-tallet f.Kr. Teksten er skadet og vanskelig å tolke, men inneholder antagelig en advarsel mot å vanhellige stedet, og det nevnes også en konge. Noen grav har ikke blitt funnet, kanskje dreier det seg om en *heroon* (heltekultsted) av den type som fantes i greske byer, det vil si en kultplass tilegnet byens grunnlegger.

Referanser
----------

1. ↑  «Lapis Niger», *Forum Romanum*
2. ↑  «Lapis Niger», Imperivm Romanvm
3. ↑  *La Polemica Sul «Lapis Niger»* (PDF), *ACME*, Milano 2005

Litteratur
----------

* Hülsen, Christian (1906): *LacusCurtius — Lapis Niger and Sepulchrum Romuli*
* Stroux, Johannes (1931): «Die Foruminschrift beim Lapis niger» i: *Philologus*, **86**, s. 460.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lapis Niger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Rostra, Curia, Decennalia Base and Lapis Niger, *Forum Romanum*
* Lapis Niger and Vulcanal


| * v
* d
* r
Forum Romanum |
| --- |
| Antoninus Pius og Faustinas tempel • Augustus’ triumfbue • Basilica Aemilia • Basilica Iulia • Castor og Pollux-templet • Comitium • Concordiatemplet • Curia Iulia • Decennaliebasen • De førti martyrenes oratorium • Dei Consentes portiko  • Fokassøylen • Janustemplet • Julius Cæsars tempel • Jupiter Stators tempel  • Lacus Curtius  • Lacus Juturnae • Lapis Niger • Maxentiusbasilikaen • Milliarium Aureum • Porticus Margaritaria • Puteal Libonis • Regia • Romulustemplet • Rostra • Santa Maria Antiqua • Saturntempelet • Septimius Severus-buen • Titusbuen • Umbilicus Urbis • Venus Cloacinas helligdom • Venus og Romas tempel • Vespasiantempelet • Vestalinnenes hus • Vestatempelet • Via Sacra • Vicus Tuscus • Volcanal |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
Hyefjorden sett fra Straume i Hyen i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Foto: C. Hill, 2010 
**Hyefjorden** (også Hyenfjorden) er en 14 kilometer lang fjordarm til Nordfjord i Vestland. Fjorden ligger i sin helhet i Gloppen kommune.

Hyefjorden er smal, og bratte fjellvegger ligger tett på fjorden på begge sider. Vestsiden er ufremkommelig der fjellet stuper rett i fjorden. Fylkesvei 615 går på østsiden av fjorden, med en rekke tunneler gjennom rasfarlige områder. Hyefjorden ligger med fjordåpningen ved Hestenesøyra mot nord og fjordbunnen ved bygdesenteret Hyen mot sør. Fjorden får tilført mye ferskvann fra omliggende vassdrag, der lakseelva Åelva fra Austredalen og Gjengedal er den største. Ved fjordbunnen ligger også en av kommunenes hjørnestensbedrifter, båtbyggeriet Brødrene Aa. Fiskeoppdrett finnes flere steder i Hyefjorden.

Panoramabilde fra Hyefjorden april 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Hyefjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Leif Hjørnevik** (født 16. juni 1910, død 1973) var fylkesmann i Telemark fra 1970 til 1973. Han ble utnevnt 12. desember 1969 (mange lister regner med den datoen og skriver derfor 1969–1973).

Leif Hjørnevik ble cand.jur. i 1936 og var deretter advokatfullmektig før han startet egen sakførerforretning. Fra 1939–1941 var han dommerfullmektig. Han var ansatt i Finansdepartementet, Innenriksdepartementet og Justisdepartementet under andre verdenskrig. I 1945 ble han fylkeskontorsjef i Nordland, året etter ble han rådmann i Larvik, en stilling han hadde til 1959. Deretter fulgte ti år som finansrådmann i Trondheim før han i 1969 ble utnevnt til fylkesmann i Telemark.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Leif Hjørnevik, (16.juni 1910 - 26.april 1973).», besøkt 14. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   runeberg.org[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Hvem Hva Hvor 1971, s. 95

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Carl Friedrich Bøbert** (også skrevet *Karl Friedrich Bøbert* eller *Karl Friederich Bøbert* (Bøbert kan også skrives Böbert, men ble skrevet med norsk ø i Norge); født 19. januar 1804 i Hettstedt i Tyskland, død 11. januar 1869 i Kongsberg) var en tyskfødt norsk bergverksingeniør og politiker. Han kom til Norge som bergmester ved Blaafarveværket i 1827 og var sølvverksdirektør fra 1840 til 1869. Han var også ordfører i Kongsberg og stortingsrepresentant.

Karriere
--------

Bøbert var sønn av Karl Wilhelm Bøbert, som var bergmester i Mansfeld. Etter fullført skolegang ble han bergmann i 1821 og studerte bergverksvitenskaper under sin far og bergassessor v. Busse. Han fortsatte studiene på bergskolen i Clausthal, Universitetet i Halle, Bergakademiet i Freiberg og på studiereiser til forskjellige bergverk.

I begynnelsen av august 1827 flyttet han til Norge, etter at han hadde blitt ansatt som bergmester ved Blaafarveværket av verkets leder Benjamin Wegner. Som bergmester var han leder for gruvevirksomheten og inngikk i direksjonen sammen med sin sjef, overdirektør Wegner, og en sidestilt direktør, hytteinspektør Friedrich Roscher, som ledet foredlingsvirksomheten og produksjonen av blåfarve. Som en av de tre sentrale personene i ledelsen hadde han en viktig rolle i utviklingen av Blaafarveværket som Norges største industribedrift og verdens ledende koboltprodusent i første halvdel av 1800-tallet.

Bøbert sluttet ble Blaafarveværket i 1840, da han ble utnevnt til førstedirektør ved Kongsberg Sølvverk, en stilling han innehadde til sin død.

Bøbert var ordfører i Kongsberg i 1852 og 1854, og stortingsrepresentant fra 1865 til 1867.

Han var gift med Elisabeth Magdalene Abel, datter av presten og stortingsmannen Søren Georg Abel og søster av matematikeren Niels Henrik Abel. Sammen hadde de datteren Thekla Bøbert, som var gift med statsråd Jacob Otto Lange.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 154[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Biografi i *Anhalt'sches Schriftsteller-Lexikon, oder historisch-literarische Nachrichten über die Schriftsteller, welche in Anhalt geboren sind oder gewirkt haben, aus den 3 letzten Jahrhunderten*, s. 44, Gröning, 1830

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jens Landmark** | **Kongsbergs ordfører**(1852–1852) | Etterfølger:**Jens Landmark** |
| Forgjenger:**Jens Landmark** | **Kongsbergs ordfører**(1854–1854) | Etterfølger:**Severin Smith** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

Kart over Sibir
Tundra ved Dudinka i Krasnojarsk kraj nord i det midtre Sibir.
**Sibir** (russisk: *Сиби́рь*) er et større geografisk område i det østlige Russland og deler av Kasakhstan. Det strekker seg ifra Uralfjellene i vest til Stillehavet i øst, og utgjør mesteparten av det nordlige Asia.

Geografisk kan Sibir deles i tre hovedområder; det vestlige lavlandet (Det vestsibirske lavland) som går over i det sibirske platå (Det sentralsibirske platå), og til slutt fjellområdene i Det fjerne østen. På samme måte kan Sibir også deles inn i tre i nord/sør-retning; i nord er det tundra som går over i et ca. 1 000 km. bredt barskogbelte – taigaen, og videre til steppe/ørken områdene i sør. Geologisk utgjør mesteparten av Sibir et kraton, kalt Angaraland.

Størsteparten av befolkningen bor langs Den transsibirske jernbanen som går fra Moskva til Vladivostok ved stillehavskysten. De største byene er Novosibirsk, Jekaterinburg, Omsk og Tsjeljabinsk. Sibir utgjør omkring 77 % av Russlands territorium (13,1 millioner kvadratkilometer), men kun 25 % av Russlands befolkning (36 millioner mennesker).[] Den resterende delen av Russland kalles bare Europeisk Russland.

Vann utgjør viktige elementer i Sibirs geografi, som inneholder 53 000 elver og mer enn én million innsjøer. Bajkalsjøen er verdens dypeste innsjø og inneholder nær en femtedel av verdens ferskvann, og elvene er blant verdens største. Fra vest til øst er de største elvene i Sibir Ob, Jenisej og Lena som flyter nordover til Nordishavet og Amur som flyter østover mot Stillehavet. Disse fire elvene drenerer omkring ⅔ av Sibir.

Det kan bli veldig kaldt der, ned til −71 ℃. Det finnes sibirtiger og ulv.

Det ligger gode økonomiske muligheter i Sibir, blant annet olje og gass. Et omfattende nettverk av rørledninger fører olje og gass til de ulike deler av det tidligere Sovjetunionen. Rørsystemet er bevart etter samveldets oppløsning, og det er nå planlagt å videreføre ledningene til Kina og Middelhavet.

Se også
-------

* Sibir-khanatet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Risør kirke
**Risør prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Aust-Nedenes prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Risør kommune i Agder fylke, og hovedkirken var Risør kirke.

Risør prestegjeld og dets sogn er nå en del av Risør kirkelige fellesråd, som er underlagt Aust-Nedenes prosti.

Historikk
---------

Det gamle navnet var *Øster-Riisøer*, til forskjell fra *Vester-Riisøer*, som betegnet Mandal i Vest-Agder. I 1607 omtales Risør som *et blomstrende litet Strandsted*. Stedets opprinnelse skyldtes vistnok nederlendere som fra 1500-tallet handlet trelast og stein fra lokale kjøpmenn. I 1630 ble Risør ladested under Skien, senere lagt under Christiansand. Risør fikk kjøpstadsrettigheter den 7. mai 1723.

Geistlig sognet egnen fra gammelt av til Søndeled kirke, hvilket var en lang og besværlig sjøreise for den gryende bybefolkning. Byens kirke, Den hellig Ånds kirke, ble således innviet sommeren 1647. Ved kgl.res. av 2. mars 1742 ble Gjerrestad prestegjeld delt i to, med *Gjerrestad* med Vegaardsheien anneks som det ene, og *Øster-Riisøer* med Søndeled anneks som det annet. Delingen trådte i kraft ved sogneprest Peder Horsters død 30. mars. 1745.

Østerriisøer var kjøpstad og dannet grunnlag for Østerriisøer formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 5.april 1877 ble Søndeled sogn utskilt fra Risør og dannet eget sognekall, gjeldende fra 1. juli 1877. Ved kgl.res. av 29. januar 1971 ble formelt sett Risør sognekall nedlagt og Risør sogn overført til Søndeled prestegjeld, likevel under navnet *Risør prestegjeld*.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Risør
* Ytre Søndeled
* Søndeled

Referanser
----------

1. ↑  *Risør og opland*. (Erik Gunleikson). 1926.
2. ↑  Risør kirke, norske-kirker.net
3. ↑  Aas, John (1922). *Gjerestads Præstegjeld og Præster : til Læsning for Almuen*. s. 180.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  https://www.arkivverket.no/slektsgranskning/historikk-for-prestegjeld-og-sogn/prestegjeld-og-sogn-i-aust-agder, arkivverket.no
6. ↑  Forskrift om sammenslåing av Risør og Søndeled soknekall, lovdata.no
7. ↑  «Aust-Agder Blad 1971.05.12». Norge;Agder;;Risør;;;;. 19710512. s. 2.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Lai Ching-te** (født 6. oktober 1959 i Ny-Taipei) er en taiwansk politiker som siden 2020 har vært visepresident i Taiwan under president Tsai Ing-wen. Han representerer partiet Det demokratiske framskrittsparti (DPP).

Han er utdannet fysiker fra National Taiwan University, og har tilleggsutdanning innen medisin. Han har også en mastergrad innen folkehelse fra Harvard University. Hans politiske engasjement startet i 1994, da han ledet en gruppe leger som støttet Chen Ting-nan som ordførerkandidat i Provinsen Taiwan. Han ble selv valgt inn i nasjonalforsamlingen i 1996, der han ble gjenvalgt fram til 2010, da han ble ordfører i Tainan. Fra 2017 til 2019 var han statsminister i Taiwan. I Presidentvalget i Taiwan 2020 ble han landets visepresident, under Taiwans første kvinnelige president, Tsai Ing-wen.

Lai er en av presidentkandidatene under Presidentvalget i Taiwan 2024.

Referanser
----------

1. 1 2  Office of President Republic of China - *Vice President Lai*, besøkt 12. januar 2024.
**Runar Tafjord** (født 14. desember 1957) er en norsk valthornist fra Langevåg i Sula kommune. Han er medlem av The Brazz Brothers og er bror til tubaist Stein Erik Tafjord.

Runar Tafjord er utdannet ved Norges musikkhøyskole i Oslo. Han har i flere år spilt i ulike skandinaviske symfoniorkestre, blant annet Oslo Filharmoniske Orkester, Den Norske Operas Orkester, Bergen Filharmoniske Orkester og Göteborg Filharmoniske Orkester. Han er også en mye benyttet soloartist og studiomusiker og er en av kun fem skandinaviske valthornister som spiller jazz.[] I tillegg til dette er han dirigent og instruktør for brassensembler. Han ble tildelt Lindemanprisen i 2023.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 539316[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Lindemanprisen til Runar Tafjord fra Brazz Bros – ga de unges Lindeman til Mira Thiruchelvam». *ballade.no*. 8. september 2023. Besøkt 16. september 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |

Portal: Jazz
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for SverigeSverige Sverige |
| Langrenn |
| Langrenn Junior-VM |
| Gull | Vuokatti 2021 | 4×3,3 km stafett |

**Lisa Ingesson** (født 2002) er en svensk langrennsløper fra Piteå, som representerer Piteå Elit SK. 

Hun har stafettgull fra junior-VM i 2021, og hun vant den svenske langrennscupen for senior i 2022/23.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongene 2018-2020

Ingesson ble nummer åtte i Scandic cup 2018/19, som er den svenske langrennscupen for juniorer. Hun deltok der i klassen 17-18 år. Under Svensk mesterskap i langrenn for junior 2019 ble hun nummer fire på sprinten og nummer fem på 5 km. På 10 km fellesstart ble hun nummer sju. I Scandic cup 2019/20 ble hun nummer to i samme klasse, bak Tove Ericsson. Hun deltok i Nordisk juniorlandskamp i langrenn 2020, og deltok der på det svenske stafettlaget som kom på fjerdeplass. Individuelt ble hun nummer ni på sprinten og nummer 16 på 5 km. Under Svensk mesterskap i langrenn for junior 2020 ble hun nummer tre på 10 km i D18-klassen.

### Sesongen 2020/21

Den svenske juniorcupen i sesongen 2020/21 ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien. Hun deltok i den svenske seniorcupen, Volkswagen cup 2020/21, og ble der nummer 19 sammenlagt. Hun ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2021, og fikk der én medalje; Sverige vant der 4 × 3,3 kilometer stafett. Individuelt ble hun der nummer fem på 5 km fri teknikk og nummer åtte på 15 km fellesstart.

### Sesongen 2021/22

Under sesongåpningen i langrenn i Sverige 2021 i Gällivare vant Ingesson sprinten i juniorklassen. Hun vant ett av rennene i BAUHAUS Cup 2021/22, der hun stilte i klassen D19-20 år, og ble nummer sju sammenlagt.

Under Svensk mesterskap i langrenn 2022 ble hun nummer 18 på 15 km fellesstart, og under Svensk mesterskap i langrenn for junior 2022 ble hun nummer fire på 5 km fri teknikk.

### Sesongen 2022/23

Ingesson deltok i Skandinavisk Cup 2022/23, som er nivået under verdenscupen i langrenn, og fikk en 21.-plass som beste enkeltresultat denne sesongen. Sammenlagt endte hun på 60.-plass med 68 poeng. Hun debuterte i verdenscupen den 31. desember 2022, under Tour de Ski 2022/23 i Sveits, med en 54.-plass på sprinten. Hun ble nummer 43 i U23-verdenscupen sammenlagt i 2022/23, med 15 poeng, og hun ble nummer 144 i verdenscupen sammenlagt. 

Hun vant den svenske seniorcupen denne sesongen; Ford Smart Energy Cup 2022/23. Hun fikk to sølvmedaljer i stafett under svensk mesterskap i langrenn 2023; på 3x5 km stafett og på 6x1,5 km sprintstafetter sammen med Ebba Andersson.

Referanser
----------

1. 1 2  Skidresultat.se - *Lisa Ingesson*, besøkt 5. desember 2023.
2. ↑  Skidor.com - *Scandic Cup 2019-2020*, besøkt 5. desember 2023.
3. ↑  FIS - *Lisa Ingesson - Results 2021*, besøkt 5. desember 2023.
4. ↑  Skidor.com - *BAUHAUS Cup 2021-2022 - D 19-20*, besøkt 5. desember 2023.
5. ↑  FIS - *Lisa Ingesson - Results 2022*, besøkt 5. desember 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lisa Ingesson – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Svinesjøen** er en innsjø i Asker kommune, og er et av Dikemarkvannene.

Innsjøen ligger 181 meter over havet og er meromiktisk, noe som innebærer at store deler av vannet er stillestående. Dybden antas å være 33 meter. Langs sjøens nordside går Drammensveien. På sørsiden ligger blant annet Vardåsen skole.

Det er generelt lite sirkulasjon i vannet. Svinesjøen har sitt utløp i Nordvannet, men høydeforskjellen er så liten at vann kan bli tilført motsatt vei under spesielle værforhold.

Høsten 2000 ble det registrert stor algeoppblomstring i Svinesjøen. Dette førte til at salting av Drammensveien opphørte i dette området fra og med 2001.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 7. april 2015
2. ↑  Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon, Kunnskapsforlaget, Oslo 2008
3. ↑  «Vi salter Norge». Forskning.no. 20. oktober 2005. Arkivert fra originalen 1. april 2015. Besøkt 1. april 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
kart over Europeisk nettverk av geoparker, oppdatert per mars 2008: 32 geoparker i 13 land.
**Europeisk nettverk av geoparker** (engelsk: *European Geoparks Network*, EGN) er en grenseoverskridende partnerskap av geoparker over Europa som ble etablert i 2004. Hensikten var gi felles støtte til å etablere og utrede mulige geoparker over det europeiske kontinentet. En avtale i 2004 sørget for at alle geoparker godkjent av det europeiske nettverket også ble medlemmer av UNESCOs Globale nettverk av geoparker (GGN).

Begynnelsen på Europeisk nettverk av geoparker kom i 2000 med kun fire geoparker, den formelle etableringen var i 2004 og per begynnelsen av 2017 er det 69 geoparker i 23 land over hele Europa. Medlemmene av nettverket har møter minst to ganger årlig for å diskutere emner av felles interesse, for å velge og akseptere nye geoparker og validere eksisterende. Fokuset til nettverket er å oppnå bærekraftig økonomisk vekst i de aktuelle områdene ved å gjøre det meste ut av deres kulturelle, geologiske og bredere naturarv, ikke minst via utvikling av geoturisme.

Definisjon på geopark
---------------------

Geopark Mølen i Brunlanes i Larvik kommune i Vestfold fylke. Foto: Arnstein Rønning 
En geopark er et avgrenset geografisk område som viser en viktig del av Jordens geologi. De utvalgte geoparkene framhever seg med et geologisk mangfold som er enestående. Hensikten med geoparkene er å formidle kunnskap til lokalbefolkning og besøkende om geologiens betydning for landskap, biologisk mangfold, landbruk, bosetning, industriutvikling, samferdsel og kultur.

En geopark må ha en solid administrasjon og finansiell basis. Den må sørge for en god forvaltning av geologisk naturarv i området. Det innebærer en strategi for bærekraftig bruk. Geoparker skal komme innbyggerne til gode ved å være en ressurs i småskala næringsutvikling, reiseliv, undervisning og lokal identitetsbygging.

Norske geoparker
----------------

Gea Norvegica Geopark var den første geoparken i Norden. Den består av kommunene Larvik og Lardal i Vestfold, samt seks kommuner i Telemark: Bamble, Kragerø, Nome, Porsgrunn, Siljan og Skien. Gea Norvegica Geopark ble åpnet i 2008 av nærings- og handelsminister Dag Terje Andersen.

Magma Geopark er den andre geoparken i Norden. Den består av kommunene Bjerkreim, Eigersund, Lund og Sokndal i Rogaland, samt Flekkefjord i Vest-Agder.

Referanser
----------

1. ↑  «Introduction» Arkivert 28. august 2017 hos Wayback Machine. *European Geoparks Network*
2. ↑  «UNESCO Global Geoparks og European Geoparks Network»[*død lenke*] (PDF), *Gea Norvegica Geopark og Kragerø kommune*
3. ↑  «Meet our Geoparks» Arkivert 7. november 2012 hos Wayback Machine. *European Geoparks Network*

Eksterne lenker
---------------

* Europeisk Geopark blant annet Geanor.no og Magmageopark.com
* Nettverket av europeiske geoparker Europeangeoparks.org
Portal: Færøyene

**Klaksvíkar Ítróttarfelag**, også kjent som **KÍ Klaksvík** er en færøysk fotballklubb fra byen Klaksvík på øya Borðoy, som er den største øya av Norðoyar. Klubben ble grunnlagt den 24. august 1904 og lagets draktfarger er helblå med hvit underdel, mens bortedraktene er helhvite. KÍ Klaksvík spiller for øyeblikket i den øverste divisjonen Effodeildin, og spiller sine hjemmekamper på Djúpumýra. Nåværende trener er Magne Hoseth.

Klubben er historisk sett en av Færøyenes største klubber, og har vunnet det færøyske seriemesterskapet 18 ganger, senest i 2019-sesongen. KÍ Klaksvík har også vunnet den færøyske fotballcupen Løgmanssteypið fem ganger, senest i 2016. Klubben har også deltatt i europeisk sammenheng ved flere anledninger, blant annet i Mesterligaen (1992/1993 og 2000/2001), Cupvinnercupen (1995/1996) og UEFA-cupen (1997/1998, 1999/2000, 2002/2003 og 2003/2004), men uten å kvalifisere seg videre til sluttspill. Skal spille returkamp borte mot Molde FK i tredje runde av mesterligaen, og leder 2-1 etter hjemmekampen.

Meritter
--------

* Effodeildin (21): 1942, 1945, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1961, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1991, 1999, 2019, 2021, 2022, 2023
* Løgmanssteypið (5): 1966, 1967, 1990, 1994 og 1999

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Danmarks flagg Denni Conteh
* Færøyenes flagg Atli Danielsen
* Færøyenes flagg Rógvi Jacobsen
* Færøyenes flagg Todi Jónsson
* Færøyenes flagg Jákup Nolsøe Mikkelsen
* Færøyenes flagg Allan Mørkøre
* Færøyenes flagg Kurt Mørkøre
* Norges flagg Ole Erik Midtskogen

Eksterne lenker
---------------

* (fo) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) KÍ Klaksvík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Spillerstall fra Transfermarkt

| * v
* d
* r
Betrideildin 2023 |
| --- |
|  | AB **·** B36 Tórshavn **·** B68 Toftir **·** EB/Streymur **·** HB **·** ÍF **·** KÍ **·** TB **·** 07 Vestur **·** Víkingur Gøta | Færøyenes flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Ekteskapsloven**, eller **Lov av om ekteskap**, trådte i kraft 1. januar 1993. 

I 1971 ble Ekteskapslovutvalget utnevnt. Utvalget la frem i alt fire utredninger, og de to siste la grunnlaget for dagens ekteskapslov: NOU 1986: 2 *Innstilling til ny ekteskapslov del I* (nye regler om inngåelse og oppløsning av ekteskap, ledet av høyesterettsdommer Lilly Bølviken), og NOU 1987: 30 *Innstilling til ny ekteskapslov del II* (nye regler om formuesforholdet mellom ektefeller, deling av formuen ved ekteskapets opphør, ledet av jusprofessor Peter Lødrup).

Loven erstattet de tidligere lovene av 31. mai 1918 nr. 2 om indgaaelse og opløsning av egteskap og 20. mai 1927 nr. 1 om ektefellers formuesforhold.

Ekteskapsloven er en av få lover som i nyere tid ble behandlet i Odelstinget to ganger som følge av at Lagtinget hadde bemerkninger til Odelstingets vedtak. Høyre, Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti hadde foreslått at § 77 annet ledd bokstav c burde utgå. Dette forslaget fikk kun flertall første gang loven var til behandling i Lagtinget og ble derfor ikke lov.

Felles ekteskapslov
-------------------

Før en lovendring av 2008, som trådte i kraft 1. januar 2009, gjaldt loven kun ekteskap mellom en mann og en kvinne (uavhengig av seksuell legning). Innføring av likekjønnet ekteskap i Norge medførte en omfattende debatt. Lovendringen av 2008 medførte også endringer i barneloven, adopsjonsloven og bioteknologiloven og en opphevelse av partnerskapsloven.

Referanser
----------

1. ↑  Innst. O. nr. 11 (1990–91) s. 16
2. ↑  Stemmetallet var 15–15 i Lagtinget, ved stemmelikhet ble da lagtingspresident Hans J. Røsjordes dobbeltstemme avgjørende. Det var flertall for bestemmelsen begge ganger den var oppe i Odelstinget, og ved andre gangs behandling i Lagtinget var stemmetallet 20–15 *for* bestemmelsen.
3. ↑  Saksopplysninger: Lov om endringer i ekteskapsloven, barnelova, adopsjonsloven, bioteknologiloven mv. (felles ekteskapslov for heterofile og homofile par)
4. ↑  Dette var ikke direkte sagt i loven, men ble uttalt i lovens forarbeider, jf. Ot.prp. nr. 28 (1990–1991) *Om lov om ekteskap* side 13: «Gjeldende ekteskapslov forstås slik at det bare er personer av motsatt kjønn som kan inngå ekteskap med hverandre. Slik må også utkastet til ny ekteskapslov forstås, selv om det ikke er tatt inn noen uttrykkelig bestemmelse om det.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Hovsenga naturreservat** (cirka 337 daa, hvorav cirka 203 daa landareal) er et flott friluftsområde ved Randselva, like i utkanten av byen Hønefoss i Ringerike kommune, Buskerud. Området har lange tradisjoner som bade- og fiskeplass for lokalbefolkningen, som også bruker det til enkelte festligheter på sommerstid. Naturreservatet ble fastsatt ved kgl.res. 22. juni 2018.

Området ligger under Hov gård, der elva gjør en meander. Det er tilrettelagt med tursti ned til enga, som også har et tilrettelagt område for grilling. En trebru gjør imidlertid tilkomsten vanskelig for rullestolbrukere. Det er gode fiskemuligheter der og ellers en rikholdig flora og fauna. Telting er tillatt, og det er parkeringsmuligheter på den kommunale parkeringsplassen ved Hov barnehage, vis-à-vis Hov gård. Naturreservatet inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA.

Formålet med naturreservatet er å bevare en bestemt type natur i form av et meandrerende elveparti som en interessant geomorfologisk formasjon med tilhørende biologisk mangfold. Spesielle naturverdier i verneområdet er gammel skog i elveskråningen med blant annet hullrugere og sandsvalekoloni, gammel kulturmark og Randselva som viktig overvintringsområde for sangsvaner og andre våtmarksfugler. Det er en målsetting å beholde verneverdiene i best mulig tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.

Rasert av ras
-------------

I løpet av kvelden før og natten til 21. november 2019 gikk det et stort leirras ut i elva på motsatt side av Hovsenga. Raset førte til at en flodbølge slo inn over naturreservatet og nærmest fullstendig raserte det. De omfattende ødeleggelsene ble fotografert med drone den 22. november. Rasfaren har i etter vært stor, og på formiddagen fredag 23. oktober 2020 gitt det et nytt større ras der. Det er dessuten ventet at det kan gå flere ras i området.

Bildegalleri
------------

* Rasområdet ved HovsengaRasområdet ved Hovsenga
* Gangbro i naturreservatetGangbro i naturreservatet
* InformasjonsskiltInformasjonsskilt
* Sperre og advarsel om ferdselSperre og advarsel om ferdsel

Se også
-------

* Naturvernområder i Ringerike

Referanser
----------

1. 1 2  Klima- og miljødepartementet (2018-06-22) Forskrift om vern av Hovsenga naturreservat, Ringerike kommune, Buskerud fylke. *Klima- og miljødepartementet*, 22. juni 2018
2. ↑  Klima- og miljødepartementet (2018) Kart over Hovsenga naturreservat. *Klima- og miljødepartementet*, juni 2018
3. ↑  Mari Persson (2019) Ras ved Hovsenga i Hønefoss: Store ødeleggelser i turområde. Ringerikes Blad, 21. november 2019.
4. ↑  Ole Edvin Tangen (2019) Raset på Hovsenga: Se skadene fra lufta. Ringerikes Blad, 22. november 2019.
5. ↑  Sissel Skjervum Bjerkehagen (2020) Vil stramme inn etter raset på Hovsenga: – Dette er ikke noe sted å være nå. Ringerikes Blad, 23. oktober 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Hovsenga

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Bernard Bober** (født 3. november 1950 i Zbudské Dlhé]] i Okres Humenné i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk katolsk prelat og erkebiskop av Košice.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Bernard Bober gikk på barneskolen i hjembyen og videregående skole i distriktsbyen. Etter at han ble uteksaminert fra videregående skole i 1969, begynte han på presteseminaret i Bratislava. 

### Prest

Han ble presteviet den 8. juni 1974. Etter å havirket i sognepastoralt arbeid, ble han generalvikar for biskop Alojz Tkáč i 1991.

### Hjelpebiskop i Košice

Den 28. desember 1992 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av *Vissalsa* og hjelpebiskop i Košice. Han ble bispeviet den 30. januar 1993 av Jozef Tomko, kardinalprefekt for Kongregasjonen for folkenes evangelisering i *St. Elisabeth*katedralen i Košice. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Trnava, Ján Sokol, og erkebiskopen av Košice, Alojz Tkáč. 

### Erkebiskop i Košice

Den 4. juli 2010 utnevnte pave Benedikt XVI ham til erkebiskop av Košice. 

Som medlem av Den slovakiske bispekonferanse ble han leder av Rådet for pastoral omsorg for sigøynere og minoriteter og medlem av katekese- og utdanningskommisjonen. Han ble president for den slovakiske bispekonferansen siden høsten 2022.[1]
**Håkon Arnestad Bjærke** var en norsk kunstmaler og forsker. Født 15. okt. 1910 i Oslo, død 24. juli 1977 i Larvik. 

Bjærke var en av pionerne innen det abstrakte maleri i Norge på 1930-tallet. Han studerte ved Statens Håndverks- og kunstindustriskole og Statens kunstakademi fra 1928 til 1932 under professorene Halfdan Strøm og Axel Revold.

**Familierelasjoner**: sønn av apoteker Oscar Olufsen Bjærke og Alfhild Møllerud. Bror av komponisten Finn Arnestad

**Gift** i 1936 med Marit Persen (1909-2001)

**Offentlige og private samlinger:** Nasjonalmuseet, Oslo -- Stenersensamlingen, (Munchmuseet, Oslo -- Tangensamlingen, Kunstsilo, Kristiansand -- Canica kunstsamling -- Storebrand kunstsamling 

**Retrospektive utstillinger**: Stenersenmuseet, Oslo 2002 -- Haugar kunstmuseum, Tønsberg 2002 -- Bølgen kulturhus, Larvik. 100-års jubileumsutstilling 2010.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, oppført som Håkon Bjærke, AKL Online kunstner-ID 10127357[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** KulturNav **·** KulturNav
 |
Lyststedet Frydenlund på Gamle Bergen Museum
Sal med malte ranker og medaljonger av Johan Georg Müller
**Frydenlund** er et lyststed som tidligere lå i Frydenlundsveien 9, i 1882-1976 navn på en bratt bakke fra Sandviksveien opp til lyststedet Frydenlund, på «Holmen» i den midtre delen av Sandviken i Bergen. Bygningen ble demontert og gjenreist på Gamle Bergen Museum 1949-1951.

Bygningen
---------

Lyststedet ble oppført av kjøpmann Lorentz Holtermann (1768–1837) mellom 1797-1799. En tegning av Johan F. L. Dreier viser at dette var en enetasjes bygningen med valmtak og en midtark som har saltak med sterk svai. Tapetet i salen er dekorert med malte ranker og medaljonger av Johan Georg Müller (1771–1822). Opprinnelig var det en hage foran huset med geometrisk formete bed på begge sider av en vei som førte frem til hovedinngangen. Lyststedet Frydenlund ble modell for mange mindre hus i grendene i Sandviken.

Eiere
-----

Fra 1832 hadde eiendommen ulike eiere. Kjøpmann Christian Joachim Mohn (1802–1894) eide huset fra 1849 og frem til kjøpmann Gerhard Stoltz overtok eiendommen i 1870. Stoltz satte i stand huset og tok det i bruk som helårsbolig. Dette medførte noen endringer, men planen i første etasje ble ikke endret, og bygningen beholdt sine opprinnelige detaljer. I 1947 solgte familien Stoltz grunnen til et byggeselskap. Huset, på tross av at det hadde blitt fredet i 1927, ble flyttet til Gamle Bergen Museum.

Litteratur
----------

Bjerknes, Kristian: *Gamle borgerhus i Bergen*, Bergen 1961

Referanser
----------

1. ↑  Bergen byleksikon - Frydenlundsveien (Må ikke forveksles med nåværende Frydenlundsvegen i Ytre Arna)

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Frydenlund (lyststed)
* Arkitekt Egil Øfstegaards oppmålingstegning av hovedfasade, 1943[*død lenke*]
* Tegning av huset med opprinnelig plassering
* Tegning av huset
* Om huset
* Kunsthistorie.com: Interiørbilder fra huset på Gamle Bergen Museum[*død lenke*]
* (no) «Frydenlund (Bergen)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
*Camée des Gonzague*, «Gonzagakaméen» i Eremitasjen, St. Petersburg. Det måler 15,7 x 11,8 cm.
*Grand Camée de France*, «Den store kamé av Frankrike», fem lag sardonyx, Roma, ca. 23 e.Kr. den største kamé fra antikken, nå i Bibliothèque nationale de France
**Kamé** (fra fransk *camée*; engelsk *cameo*) er en type gravering i relieff, det vil si et opphøyet bilde. Vanligvis har relieffet en annen farve enn bakgrunnen. Kamé blir brukt til smykker, signetringer og ulike pyntegjenstander. Den har nesten alltid et hevet (positivt) relieffbilde; kontrast med *intaglio* (inngravert), som har et negativt bilde.

En kan lage kameer av for eksempel edelstener som onyks, jade eller agat, eller i konkylie. En kan også lage kameer av glass eller keramikk, som i jaspergods.

Opprinnelig, og fortsatt i diskusjonen om historisk arbeid, refererte kamé bare til verk der relieffbildet hadde en kontrastfarge til bakgrunnen; dette ble oppnådd ved å forsiktig skjære ut et stykke materiale med et flatt plan der to kontrasterende farger møttes, og fjerne all den første fargen bortsett fra bildet for å etterlate en kontrasterende bakgrunn.

Etymologi
---------

Kamé er kommet til norsk fra franske *camée*, som er avledet fra gammelfranske *camaieu* som igjen er tatt direkte fra middelalderlatine *cammaeus*, som er av ukjent opprinnelse. En teori er at det kanskje kommer fra arabiske *qamaa'il*, «blomsterknopper» eller persiske *chumahan*, betegnelse på agat, en halvedelstein. Den engelske filologen og egyptologen Wallis Budge spekulerte om ordet tilsynelatende kommer fra *Kame'o*, et ord som brukes i kabbalistisk slang for å betegne en «magisk firkant», det vil si en slags talisman hvorpå magiske formler ble skåret ut.

Se også
-------

* Intaglio
* Jasperware - populær keramisk imitasjon av kaméeer

Referanser
----------

1. ↑  «kamé», *NAOB*
2. 1 2 3  «cameo (n.)», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑   Tait, Hugh, red. (2006): *7000 Years of Jewellery*. British Museum Press. ISBN 9780714150321; s. 216.
4. ↑  Budge, E.A. Wallis (1968): *Amulets and Talismans*, University Book, Inc. s. 390-393.

Eksteren lenker
---------------

(en) Cameos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Antikke kaméeer i Eremitasjen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |