recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Atapuercafjellene** (spansk: *Sierra de Atapuerca*) er en karstformasjon nær landsbyen Atapuerca i provinsen Burgos i i den nordøstlige delen av den autonome regionen Castilla y León. 

I en fortsatt pågående utgravningskampanje, har rike samlinger av fossiler og steinverktøy blitt oppdaget som har tilhørt de eldste kjente arkaiske mennesker i Vest-Europa. Disse stammer fra paleolitikum da fjellene var bebodd av *homo erectus*, *homo antecessor*, *homo heidelbergensis* og *homo neanderthalensis*. De tidligste artene som så langt er avdekket har en alder på mellom 1,2 millioner og 630 000 år. 

Det arkeologiske funnstedet Atapuerca er et verdensarvsted. Noen funn er utstilt i det nærliggende muséet for menneskelig evolusjon i Burgos.

Referanser
----------

1. ↑  «*Homo heidelbergensis*: Evolutionary Tree information». Smithsonian National Museum of Natural History. Besøkt 26. januar 2017.
2. ↑  Callaway, Ewen (2016). «Oldest ancient-human DNA details dawn of Neanderthals». *Nature*. 531 (7594): 286. Bibcode:2016Natur.531..296C. PMID 26983523. doi:10.1038/531286a.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** BNE
 |
**Craig Werner Buck** (født 24. august 1958 i Los Angeles i California), amerikansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.

Buck ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som vant volleyballturneringen foran Brasil og Italia. De beseiret Canada med 3-0 i semifinalen og i finalen slo de Brasil med 3-0. 

Fire år senere, under Sommer-OL 1988 i Seoul, vant han en ny olympisk tittel med det amerikanske volleyball-laget. De vant semifinalen med 3-0 over Brasil og finalen med 3-1 over Sovjetunionen.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i volleyball menn USAs flagg USA
* Gull 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - **Gull** i volleyball menn USAs flagg USA

Referanser
----------

1. 1 2   Olympedia utøver-ID 53282[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Craig Buck – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Craig Buck – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Craig Buck – Lega Pallavolo Serie A (menn) Rediger på Wikidata
**Eduard «Edi» Kainberger** (født 20. november 1911 i Salzburg, død 7. mars 1974) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Kainberger vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var målvakt og lagkaptein på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Kainberger var målvakt og spilte alle fire kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Sølv Sølv i fotball Østerrikes flagg Østerrike

Referanser
----------

1. 1 2   Salzburgwiki, Salzburgwiki ID 8536[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eduard Kainberger – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eduard Kainberger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eduard Kainberger – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eduard Kainberger – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Eduard Kainberger – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Eduard Kainberger – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***10 Cloverfield Lane*** er en amerikansk science fiction-film fra 2016, regissert av Dan Trachtenberg. Hovedrollene spilles av John Goodman, Mary Elizabeth Winstead og John Gallagher jr. Filmen handler om en ung kvinne som blir holdt fanget i en underjordisk bunker sammen med to menn, som påstår at ett fiendtlig romvesen har gjort jordkloden ubeboelig. Filmen ble sluppet på kino i USA i mars 2016.

Den ble etterfulgt av *The Cloverfield Paradox* (2018).

Sammendrag
----------

Etter en krangel med sin forlovede, begynner Michelle en kjøretur gjennom delstaten Louisiana. Hun skrur på radio, og hører om vedvarende strøm-brudd i flere storbyer over hele USA. Michelle havner i en bil-ulykke, hvor hun slår hodet og er bevisstløs. Hun våkner opp i en bunker, lenket til en vegg. En mann ved navn Howard dukker opp, og sier at et angrep av ukjent opprinnelse har funnet sted. Han hadde tatt henne til en bunker, etter å ha funnet henne ved veien.

Michelle møter Emmett, en annen overlevende, som også var vitne til det utenomjordiske angrepet - og som flyktet til Howards bunker. Ettersom tiden går, begynner de å tilpasse seg livet i bunkere under jorden. Men Michelle og Emmett innser etter hvert at Howard er drapsmann, og farlig. De planlegger å flykte fra Howard og den underjordiske bygningen. Men Howard oppdager dem. Han påstår at det er farlige romvesen utenfor, som kommer til å drepe dem alle.

Rolleliste
----------

* Mary Elizabeth Winstead som Michelle
* John Goodman som Howard Stambler
* John Gallagher Jr. som Emmett DeWitt

Referanser
----------

1. ↑  Omtale hos p3.no/filmpolitiet Besøkt 3. april 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) *10 Cloverfield Lane* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *10 Cloverfield Lane* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *10 Cloverfield Lane* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *10 Cloverfield Lane* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *10 Cloverfield Lane* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *10 Cloverfield Lane* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *10 Cloverfield Lane* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *10 Cloverfield Lane* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *10 Cloverfield Lane* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *10 Cloverfield Lane* på Metacritic Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNE **·** BBC Things
 |
**«Like a Rolling Stone»** (6:10) er en sang fra 1965 av den amerikanske sangeren og låtskriveren Bob Dylan som ble utgitt som singel og ble åpningssporet på albumet *Highway 61 Revisited*. Sangen er produsert av Tom Wilson, mens alle de andre sangene på albumet er produsert av Bob Johnston. Rocketidsskriftet *Rolling Stone* har kåret sangen til den beste av alle tider.

Dens konfronterende sangtekst hadde sin opprinnelse i et utvidet stykke poesi som Dylan skrev i juni 1965 da han kom utmattet tilbake fra en krevende turne i England. Etter at poesien var blitt omfattende omarbeidet ble «Like a Rolling Stone» innspilt som en sang noen få uker senere som en del av sesjonene for det kommende albumet *Highway 61 Revisited*. I løpet av en vanskelig to dagers forproduksjon kjempet Dylan med å finne essensen i sangen etter at det første forsøket ikke fikk større suksess som en vals. Et gjennombrudd kom da sangen ble forsøkt som en rockesang hvor den begynnende studiomusiker Al Kooper improviserte riff på et orgel, noe som siden har blitt kjennetegnet for sangen. Imidlertid var plateselskapet Columbia Records lite tilfreds med både sangens lengde på over seks minutter og dens tunge elektriske sound, og var avventende med å utgi den. Det var kun etter en måneds tid da en kopi av sangen lekket ut til en ny populær musikk-klubb og ble hørt av innflytelsesrike DJer at sangen likevel ble sluppet som singel. Selv om radiostasjonene var avventende med å spille en sang av denne lengden, nådde «Like a Rolling Stone» andreplass på de amerikanske hitlistene og ble deretter en hit verden over.

Sangen har blitt beskrevet som revolusjonær i sin kombinasjon av ulike musikalske elementer, dens ungdommelige, kyniske lyden av Dylans stemme, og likefremheten i spørsmålet i refrenget «How does it feel?» («Hvordan føles det?»). Sangen «Like a Rolling Stone» omformet Dylans karriere og er i dag betraktet som en av de mest innflytelsesrike komposisjoner i etterkrigstidens musikk og har siden dens utgivelse både i musikkindustrien og en milepæl i populærindustrien mens det hevet Bob Dylans bilde og omdømme opp til ikonisk status. Sangen har blitt spilt av en rekke andre musikere uten at disse har nådd originalens friskhet og ekthet, blant annet av Jimi Hendrix, The Rolling Stones, The Wailers og Green Day.

Eksterne lenker
---------------

* Teksten til «Like a Rolling Stone» fra Bob Dylans hjemmeside
* Rolling Stones' cover av sangen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
***Atalanta norvegica*** eller bare ***Atalanta***, var et entomologisk vitenskapelig tidsskrift. Bladet var norskspråklig. Navnet kommer av det latinske navnet på dagsommerfuglen admiral (*Vanessa atalanta*).

Bladet ble startet av Magne Opheim (1898–1987) i 1967 samtidig med Norsk Lepidopterologisk Selskap som skulle spre kunnskap om Norges sommerfuglfauna. Selskapet var uavhengig av Norsk entomologisk forening. Opheim var redaktør for bladet og han var lenge den store eksperten på sommerfugler i Norge. 

Første hefte kom i 1967. Det viste seg at navnet *Atalanta* allerede var benyttet på et tysk tidsskrift. Navnet ble derfor forandret til *Atalanta norvegica* fra og med det tredje heftet. 

*Atalanta norvegica* kom ut med fire bind over 17 år. 

* 1967-1971 – Det første bindet, omfattet fem hefter på i alt 254 sider.
* 1972-1976 – Bind to, omfattet fem hefter på tilsammen 158 sider.
* 1977-1981 – Bind tre, omfattet syv hefter fordelt på 184 sider.
* 1982-1983 – Bind fire, omfattet to hefter på i alt 48 sider.

Etter det fjerde bindet, i 1983, gikk både Norsk Lepidopterologisk Selskap og tidsskriftet inn.

Alle hefter av *Atalanta norvegica* kan leses (PDF) på siden til Norsk entomologisk forening

Kilder
------

* Norsk entomologisk forening – Atalanta norvegica
* Sømme, Laurits. 2004. *Entomologiens historie i Norge. Norsk entomologisk forening 1904 – 2004*. Zoologisk museum, Universitetet i Oslo. ISBN 82-996923-1-8. 326 sider.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk entomologisk forening – Atalanta norvegica
* Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Portal: Litteratur
**Detmold** er en av fem administrative regioner (Regierungsbezirke) innen den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.

Regionen ligger i den nordøstre delen av Nordrhein-Westfalen, og utgjør med sine 6 500 km² om lag en femdel av delstatens areal. Den grenser i nord og øst mot delstaten Niedersachsen, i sør mot Hessen og i vest mot regionene Arnsberg og Münster. Topografisk utgjør regionen en overgangssone mellom det nordtyske slettelandet og det mellomtyske berglandet.

Regionregjeringa har sete i den gamle residensbyen Detmold. Pr. 31.12.2007 har regionen 2 059 198 innbyggere.

Administrativ inndeling
-----------------------

Distriktsinndeling
Detmold er inndelt i seks fylkeskretser (Kreise) og den kretsfrie byen Bielefeld (Kreisfreie Stadt):

1. Bielefeld (kretsfri by)
2. Kreis Gütersloh
3. Kreis Herford
4. Kreis Höxter
5. Kreis Lippe
6. Kreis Minden-Lübbecke
7. Kreis Paderborn

| * v
* d
* r
Delstatsregioner i Nordrhein-Westfalen |
| --- |
|  | 
* Arnsberg
* Detmold
* Düsseldorf
* Köln
* Münster

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Atapuerca** er en spansk by i provinsen Burgos i Castilla y León‎. Byen er mest kjent for å ha gitt navn til den karstiske regionen i Spania. Her finnes flere større kalksteins-grotter hvor etterlatenskaper fra de første menneskene i Europa har blitt funnet, blant annet fossiler og steinverktøy som kan dateres til mellom 780 000 og en million år siden.

Utgravninger flere steder på 1900-tallet har ført til funn av menneskelige levninger fra flere tidsrom, fra *Homo erectus*, *Homo heidelbergensis*, og den mer nylig identifiserte arten *Homo antecessor* til bronsealderen og det moderne menneske. Det mest kjente stedet i Atapuerca er «Sima de los Huesos» (Beingropen). Denne ligger i bunnen av en 13 meter dyp sjakt som man kan nå fram til gjennom grottesystemet i Cueva Mayor. Fossilene her er minst 350 000 år gamle, noe som tilsvarer midten av pleistocen. Sima de los huesos inneholder mange rester av mennesker som represeneterer omtrent 30 skjelett av *Homo heidelbergensis*, en direkte forløper for Neandertalere.

Arkelologer har foreslått at denne oppsamlingen av bein representerer en tradisjon for gravlegging av innvånerne i grotten. På grunn av mangelen på mindre bein er det også fremmet en konkurrerende teori og at beinene er samlet i sjakten gjennom vann og vind.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Atapuerca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* American Museum of Natural History-Atapuerca
* www.atapuerca.com

| * v
* d
* r
Verdensarven i Spania |
| --- |
|  | 
* Alcalá de Henares
* Grotten i Altamira
* Maurisk arkitektur i Aragon
* Aranjuez
* Asturias
* Atapuerca
* Ávila
* Baeza
* Burgoskatedralen
* Cáceres
* Córdoba
* Cuenca
* Doñana nasjonalpark
* Elche
* Arbeidene til Antoni Gaudí: Parc Güell, Palau Güell, Casa Milà, Casa Vicens, Sagrada Família, Casa Batlló, Colonia Güell
* Garajonay nasjonalpark
* Granada
	+ Alhambra
	+ Generalife
	+ Albayzín
* Hospital de Sant Pau
* Ibiza
* Las Médulas
* Lugo
* Madrid: Klosteret og Escorial
* Mont Perdu
* Mérida
* Oviedo
* Palau de la Música Catalana
* Pilegrimsveien til Santiago de Compostela
* Poblet
* Prehistorisk bergkunst
* Salamanca
* San Cristóbal de La Laguna
* San Millán Yuso
* Santa María de Guadalupe
* Santiago de Compostela
* Akvedukten i Segovia
* Sevilla: Katedralen, Alcázar og Archivo de Indias
* Suso
* Tárraco
* Teide nasjonalpark
* Toledo
* Úbeda
* Valencia
* Vall de Boí
* Vizcaya-broen

 | Spanias flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**10 Days** er en serie av brettspill med reisetema. Målet med spillet er å være den første som lager en 10 dagers reiserute. Spillerne samler på kort med forskjellige land og kjøretøy og skal lage en sammenhengende rute. Serien er skapt av Alan R. Moon og Aaron Weissblum og utgitt av Out of the box. Totalt finnes det fem spill i serien: USA, Africa, Europe, Asia og Americanas (kommer i løpet av 2010).

Spillmekanikk
-------------

For å vinne må man lage en reiserute på 10 dager som henger sammen. Det finnes flere ulike måter å reise mellom land på, noe varierende fra spill til spill:

* Til fots, gå fra et land til et naboland
* Med bil, kjøre fra et land, gjennom et land som det grenser til, og videre til et land som grenser til landet du kjørte gjennom.
* Med fly, fra et land i en farve til et annet land i samme farve, flyet må også ha samme farve som de to landene.
* Med båt, kryss et hav fra et land til et annet som begge har kyst til dette havet.
* Med tog, fra et land langs jernbanelinjen til et annet.

Hver spiller får utdelt to kortholdere med plass til ti kort, ett for hver dag. Spillerne starter spillet med å trekke kort etter tur og plassere dem i holderne. Kort som er plassert i holderne kan ikke flyttes. Når holderne er fylt starter man å bytte ut kort ved å trekke enten fra bunken eller fra en av tre kastebunker og hive ut det gamle kortet.

De ulike utgivelsene
--------------------

### 10 Days in the USA

Som det første i serien ble «10 Days in the USA» utgitt i 2003. Her finner du et kort for hver stat (totalt 50), 6 bilkort og 10 fly.

### 10 Days in Africa

Samme år kom også «10 days in Africa». Også her bruker man føtter, fly og bil. På grunn av Afrikas geografi er det noen land som det finnes to kort av: Mali, Niger, Chad(Tsjad), Sudan og D.R Congo. Totalt er 40 land med, noe som betyr at enkelte mindre land er valgt bort.

### 10 Days in Europa

Det siste spillet som kom i 2003 var «10 days in Europa». Her ble båter introdusert for første gang, slik at man kunne reise over Middelhavet eller Atlanterhavet. Til gjengjeld finnes det ikke biler i denne utgaven. 48 europeiske land er med, men småstater som Licthenstein, San Marino og Monaco mangler.

### 10 Days in Asia

Spill nummer fire i serien kom først i 2007, og introduserte for første gang toglinjer. Totalt er 50 land med, og Indonesia, China, Russia, India, Saudi-Arabia og Iran har alle to kort med slik at det totalt er 56 landkort.

### 10 Days in Americanas

Dette siste spillet i serien kommer i løpet av 2010. Fra bilder kan man se at cruiseskip vil bli introdusert.

Priser og utmerkelser
---------------------

* I 2003 fikk de to første utgavene Mensa Select, som et av de beste brettspillene det året i Mensas kåring
* 10 Days in Africa ble best i test i Stavanger Aftenblads brettspill julen 2008. Var eneste spill som fikk terningkast 6.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. januar 2009. Besøkt 24. mars 2010.
Denne artikkelen omhandler Regierungsbezirk Darmstadt.  For byen i Hessen, se Darmstadt.

Darmstadts plassering i Hessen
**Regierungsbezirk Darmstadt** er et av tre Regierungsbezirke i den tyske delstaten Hessen. Det ligger lengst sør i Hessen og tilsvarer regionen *Südhessen*. Over halvparten av Hessens befolkning lever der.

Forvaltningsområdet grenser mot syd og øst til Baden-Württemberg, i øst til Bayern, i vest til Rheinland-Pfalz, og i nord til Regierungsbezirk Gießen. Administrasjonsby er Darmstadt. 

Regierungsbezirk Darmstadt er etter Hamburg og Oberbayern den regionen med den nest høyeste bruttonasjonalprodukt pr. innbygger. De største byene i området er Frankfurt am Main, Wiesbaden, Darmstadt og Offenbach am Main.

Inndeling
---------

Regierungsbezirk Darmstadt omfatter tre Kreisfrie byer og 10 landkreise:

### Kreisfrie byer

1. Darmstadt
2. Frankfurt am Main
3. Offenbach am Main
4. Wiesbaden

### Landkreise

1. Bergstraße
2. Darmstadt-Dieburg
3. Groß-Gerau
4. Hochtaunuskreis
5. Main-Kinzig-Kreis
6. Main-Taunus-Kreis
7. Odenwaldkreis
8. Offenbach
9. Rheingau-Taunus-Kreis
10. Wetteraukreis

Referanser
----------

1. ↑  Regionales BIP pro Kopf in der EU im Jahr 2010: Acht Hauptstadtregionen unter den ersten zehn Plätzen på eurostat.ec, 9.10.2013

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Regierungsbezirk Darmstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Darmstadts regjering

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Petter Andreas Hagen** (født 1969) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Aalesund, Fyllingen og Hødd.

Hagen var en en venstrebent spiller som startet som midtbanespiller og senere i karrieren også ble benyttet som venstreback.

Hagen tok steget opp til toppdivisjonen da han gikk til Fyllingen i 1990. Oppholdet ble i økende grad preget av skader, og i 1991 spilte han ikke en eneste seriekamp for klubben. 1992-sesongen lånte Fyllingen ham tilbake til Aalesund, som så signerte ham permanent i 1993. Da Aalesund rykket ned til 2. divisjon, signerte Hagen for Hødd i 1994. Konvertert til venstreback hjalp han Hødd rykke opp til Eliteserien. Etter tre sesonger for Hødd, gikk Hagen tilbake til Aalesund, hvor strekkskader i 1998 tvang ham til å legge opp fotball-karrieren som 28-åring. Da ble han sportslig leder for Aalesund. Senere tok han lærerutdanning og ble rektor.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 353383[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kjell Hanssen, Bjørnar Thomassen (1997). *Hvem er hvem i norsk fotball 1997*. Chr. Schibsteds forlag A.s. s. 128. ISBN 8251616514.
3. ↑  Per Thime (5. august 2020). «— Mye å sette seg inn i - dette blir spennende!». Randaberg24. Besøkt 15. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Petter Hagen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Petter Hagen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Petter Gottschalk** (født 27. mars 1950) er en norsk professor i IT-strategi, og ansatt ved institutt for ledelse og organisasjon ved Handelshøyskolen BI. 

Han utdannet seg som siviløkonom ved Technische Universität Berlin i 1975, og tok mastergrad i systemsimulering ved Dartmouth College i USA, 1980. Gottschalk jobbet for Elektrisk Bureau fra 1984 til 1988 og var adm.dir. i ABB (som hadde kjøpt EB) frem til 1990, da han meldte overgang til Norsk Regnesentral og var sjef 1990–94. Etter en kort tid som leder i Norsk informasjonsteknologi (NIT) gikk han i mars 1995 til Statens Kantiner, som han ledet i ett år. Fra 1995 til 1998 var han tilknyttet Den Polytekniske Høgskolen i Oslo.

I 1998 tok Gottschalk doktorgrad i økonomisk strategi fra Henley Management College i England,

Han har de senere år forsket mye på politiet og deres IT-bruk. Han har også forsket mye på kunnskapsledelse, og gitt ut mange bøker om dette, samt om politiet. Forskningen på politiet og deres IT-bruk og kunnskapsdeling har ført til at Gottschalk ofte har vært ute i media når saker rundt dette er kommet opp. Gottschalk forsker også på kriminaliteten som politiet skal bekjempe, da særlig organisert kriminalitet og økonomisk kriminalitet. Han har de senere år publisert en rekke artikler og utgitt en rekke bøker på engelsk om organisert kriminalitet, økonomisk kriminalitet og kriminelt entreprenørskap. I forbindelse med diskusjonene rundt Datalagringsdirektivet i 2010 var også Gottschalk involvert da han mente politiet burde bruke de kildene de allerede hadde bedre.

Han er sønn av impressario-paret Per Gottschalk (1916–89) og Elsa-Mai Fusdal (1918–2013) og ble i oppveksten i Holmenkollåsen kjent med mange kjente jazzmusikere, deriblant Louis Armstrong som lånte ham trompeten.

Referanser
----------

1. ↑  Claude Roland Olsen, *"Datateknologien er fortsatt altfor klønete"* i Dagens Næringsliv den 5. februar 1990.
2. ↑  *Gottschalk ny kantinesjef* i Aftenposten den 15. mars 1995.
3. ↑  Kontrolltiltak mot økonomisk kriminalitet i næringslivet av Petter Gotschalk, 3. november 2015.
4. ↑  Ifølge hjemmesiden Arkivert 17. november 2016 hos Wayback Machine. er Henley en businesskole etablert i 1945.
5. ↑  idg.no/computerworld: *- Politiet trenger ikke lagringsdirektiv* Arkivert 17. oktober 2013 hos Wayback Machine. Publisert 15. mars 2010 (besøkt 30. mars 2010)
6. ↑  Sissel Hoffengh, *Petter Smart* i Dagsavisen den 17. november 2012.
7. ↑  Lars U. Larsen, Ingen grenser i Klassekampen den 8. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Petter Gottschalk i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Petter Gottschalk i BIBSYS
* Biografi hos BI.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Reggio Emilias barnehagefilosofi** er en pedagogisk opplegg som er utviklet i Reggio Emilia som har blitt populært i mange andre land. 

De fleste barnehagene i Italia og Reggio Emilia ble etter 2. verdenskrig drevet i privat regi, de fleste av den katolske kirken. I Reggio Emilia begynte kommunen å overta barnehagedriften i 1963. Etter hvert så en at barnehagene var en viktig del av barns utdanning og begynte systematisk med å legge grunnlaget for dagens Reggio-filosofi. Grunnleggeren var barnepsykologen og pedagogen Loris Malaguzzi, barnehageleder i Reggio fra slutten av 60-tallet og fram til 90-tallet.

Den grunnleggende filosofien er at barn lærer gjennom å konstruere sin egen kunnskap i samhandling med andre barn, omgivelsene sine, og kompetente, nysgjerrige voksne. Barnet har alle muligheter for utvikling boende i seg. Pedagogens rolle er å legge til rette for mest mulig utvikling, la barnet få mulighet til å utforske og tolke omgivelsene.

Det er viktig å holde barnets spørsmål, hypoteser og teorier levende, samtidig som man studerer måten barnet leter etter svar og skaper mening i verden på.
Et verktøy i denne sammenheng er pedagogisk dokumentasjon.
Dokumentasjon bidrar til å synliggjøre arbeidet til barna og den pedagogiske praksisen.

> Gjennom pedagogisk dokumentasjon har vi mulighet til å se barnet på nytt – om og om igjen – og vi gjør oss synlige for oss selv
> 
> 
> Hillevi Lenz Taguchi
> 
> 

I barnehagene i Reggio Emilia jobber barna med ulike prosjekter. Dette er en arbeidsmåte der den overordnede pedagogiske tanken er å la barnas ideer, interesser, tanker og nysgjerrighet vise vei for læring. Fremdriften i prosjektet blir til i en vekselvirkning mellom barnets spor og den voksnes blikk for barnet.

> Det man hører glemmer man, det man ser husker man, det man gjør forstår man
> 
> 
> Loris Malaguzzi
> 
> 

Arbeidet i Reggio Emilia er ikke noe en kan kopiere og ta over, men man kan inspireres av grunntanken og filosofien, og utvikle den i sin egen sammenheng og ut fra egne forutsetninger.

Inspirasjon fra Reggio Emilia har vært viktig for svært mange som arbeider med barn, pedagogikk og kunstfag i Norden gjennom snart 30 år.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Petter Hermani** (født 28. september 1954) i Oslo er en norsk gitarist, låtskriver, produsent og lydtekniker.

Bakgrunn
--------

Petter Hermani er barnebarn av Herman Hermani som var en kjent komponist og artist på 1930-, 1940- og 1950-tallet. 

Han vokste opp på Abildsø og startet sin musikk-karriere i Abildsø Strykeorkester og Kampen Strykeorkester hvor han spilte fiolin og kontrabass. I ungdomsårene begynte han å spille el-bass og gitar.

Karriere
--------

Petter Hermani var gitarist i bandet Purkle Degree fra 1977 med Carsten Loly, Vidar Brekke, Bjørn Scharning. Petter Hermani har hatt sitt eget lydstudio siden 1990. 

I 1983 var han gitarist i progrock bandet Stash på albumet *Stash På Krita* sammen med Joni Boy, Arne Sæther og Pål Søvik. 

I 1991 samarbeidet han med Frank Aleksandersen, og var komponist og gitarist på CD-en *Rundt i ring* som Aleksandersen ga ut. 

I 2008 var Hermani låtskriver og vokalist på låten «Hogasangen» fra 1979 som nå er skrevet inn i filmen til Ingvar Ambjørnsen *Den siste revejakta (film).* 

På våren 2010 ga han ut en egen CD med tittelen *PETTER HERMANI* med 11 spor. Hermani samarbeidet på denne utgivelsen med blant annet; Svend Berg, Tore Wildhauer,Per Erling Svendsen, Robert Benkow, Sjur Johansen og Line Halvorsen

Diskografi
----------

* *Petter Hermani* (2010)

Singler
* *Hogasangen/Over alle grenser* (1982)

### Stash

* *Stash på krita* (1983)

### Deltar på

* Frank Aleksandersen: *Tilbake til meg selv* (1979)
* Svend Berg: *Hymne/Minner om ei dame* (1986)
* Pål Søvik: *At the Same Time...* (1989)
* Frank Aleksandersen: *Rundt i ring* (1991)
* Trond Granlund: *Bror min og jeg* (2012)
* Jonas Ramsrud: *Jonas Ramsrud* (2016)

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
**Petter Dahlgren** (født 8. april 1975 i Kragerø i Telemark) er en norsk musiker, vokalist, produsent og låtskriver.

Dahlgren er utdannet ved NISS i Oslo og LIPA (Liverpool Institute for Performing Arts). Fra 2002 til 2007 jobbet han som sessionmusiker først og fremst i England, der han spilte med band og artister som Bucks Fizz, Powerhouse, Stella 66, Kaya, Rod Layman, Out Now Music (Tyskland) og Parklane Music (Tyskland). Han har base i Kragerø, hvor han også driver Kragerø Kaffebrenneri.

Dahlgren er inspirert av 60- og 70-tallshelter som Pink Floyd, Jimi Hendrix, Deep Purple og David Bowie. I 2011 ga han ut sitt første soloalbum, *Waves*.

Petter Dahlgren er medlem i Sweet Lover & the Moneymakers.[]

Diskografi
----------

* *En dag* (Biip Music 2021) - Singel
* *B* (Biip Music 2012) - EP
* *Waves* (Biip Music 2011)

Referanser
----------

1. ↑  Kragerø Kaffebrenneri
2. ↑  «Petter Dahlgren – Waves». *norskmusikk*. 31. august 2011. Besøkt 29. juni 2017. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Petter Dahlgren på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
Ferist
Ferist på svensk vei
En «virtuell ferist» på vei i California
**Ferist** er en rist anbrakt på tvers av veibanen, for å hindre husdyr i å passere langs veien. Det er i første rekke klovdyr som lar seg stanse av feristen. Når veien passerer inngjerdede områder der kyr og husdyr beiter, kan ferister være en effektiv erstatning for grinder eller porter der veien passerer gjerdet. Av hensyn til annen ferdsel er der gjerne dobbelt veibredde og en manuell grind ved siden av risten.

I tidligere tider gjorde ofte landeveiene en sving innom gårdene, og passerte ofte gjerder og grinder som hindret trafikken. For ungene kunne dette by på ekstrainntekt, da de ofte ble belønnet med en mynt for å opptre som «grindgutt» og åpne for hest og kjerre eller bil som passerte. Men ellers var det tungvindt og tidkrevende: Man måtte stoppe kjøretøyet, gå ut, åpne grinda, kjøre fram, gå ut, gå tilbake, lukke grinda. Med ferist kunne man kjøre uhindret forbi.

En ferist konstrueres ved at det lages en grøft på tvers av veibanen. Grøfta dekkes med en rist, der stokker og mellomrom dimensjoneres slik at dyra lar seg avskrekke. Tidligere ble rista laget av trestokker med passende dimensjoner. Senere gikk man over til å bruke stenger og konstruksjoner av metall. I dag produseres og selges ferdige metall-ferister med standardmål.
Det finnes også mulighet for å lage rene «virtuelle ferister», i form av malte tverrstriper i veien. Til en viss grad kan dette også avskrekke dyra og hindre dyreferdselen. 

På moderne veier med høy standard og høy fart er ferister uegnet. Feristene utgjør ujevnheter i veibanen, noe som både er ubekvemt og lite trafikksikkert i fart. Ferister skaper også støy, når kjøretøy «romler» over gitterert. I dag brukes ferister i land som Norge nesten utelukkende på mindre veier i utkanten og på rene gårdsveier.

Inn til kirkegården ved Stavanger domkirke er det fra 1600-tallet til 1800-tallet omtalt tre ferister. Ved den sørligste inngangen lå også bygården Ristgården, som er omtalt i kilder fra 1574 og framover. Så feristene var nok også i bruk på 1500-tallet. Hvordan ristene så ut er ukjent.

Noter
-----

1. ↑  Arne Kvitrud: Stavangers middelaldergeografi fra St. Annas bro til Korbrødregården, Stavanger Museums årbok 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Ferist.no (Besøkt 25. mars 2011)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
***Words on Bathroom Walls*** er en amerikansk romantisk dramafilm fra 2020 regissert av Thor Freudenthal, som skrev manus sammen med Nick Naveda. Hovedrollene spilles av Charlie Plummer, Andy García, Taylor Russell og Walton Goggins. Filmen ble sluppet i august 2020 av Roadside Attractions.

Handling
--------

Adam Petrazelli er en student ved videregående skole som opplever en tilsynelatende psykotisk episode på skolen, og skader en annen student på arm ved et uhell. Han blir derettter diagnostisert med schizofreni. Etter først å ha behandlet seg selv gjennom intens fokus på matlaging, noe som bidrar til å roe ham ned, forverres symptomene hans - hovedsakelig på grunn av hallusinasjoner av venner. Men han hører også en skummel, mørk stemme. Gjennom hele filmen blir han besøkt regelmessig, oftest i perioder hvor han opplever mye stress, av visjonene til Rebecca, Joaquin og «livvaktene», som overbeskyttende prøver å avsløre trusler for ham, ofte med voldelige metoder. Den truende stemmen ser ut til å representere Adams frykt for alt ukjent og fremmed.

Adam blir utvist fra skolen, og begynner istedenfor ved en ny skole som heter St. Agatha's Catholic School. Der møter han Maya, som skriver andre elevers oppgaver og lekser for å tjene penger. Medisinen reduserer hallusinasjonene hans, med den bivirkning at han opplever muskelrykninger. Adam ønsker ikke at Maya skal oppdage sannheten om tilstanden hans, fordi han er bekymret for at hun ikke lenger vil tilbringe tid sammen med ham. Skolen oppdager at Maya gjør andre elevers oppgaver og lekser for dem. Hun blir nesten utvist, men blir bare spart fordi hun er så flink på skolen. Etter å ha hatt nok en psykotisk episode under en middag sammen med moren sin, slutter Adam å ta medisinen. Han ønsker ikke å bare bli definert av sykdommen sin.

Skuespillere
------------

* Charlie Plummer som Adam Petrazelli
* Taylor Russell som Maya Arnez
* Andy García som pastor Patrick
* AnnaSophia Robb som Rebecca
* Beth Grant som Catherine
* Devon Bostick som Joaquin
* Lobo Sebastian som en livvakt
* Molly Parker som Beth Petrazelli
* Walton Goggins som Paul
* Drew Scheid som Ted

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Words on Bathroom Walls* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Words on Bathroom Walls* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Words on Bathroom Walls* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Pamela E. Ferris** (født 11. mai 1948 i Hannover i Niedersachsen i Tyskland) er en tysk-født walisisk skuespiller. 

Ferris spilte den moderlige Ma Larkin i ITV-serien *The Darling Buds (Livet med Larkins)*, som gikk på TV fra 1991 til 1993. Fra 2003 til 2006 spilte hun Laura Timian i *Rosemary & Thyme*. Hun hadde også rollen som Miss Trunchbull i filmen *Matilda* og som den overvektige tante Marge i Harry Potter og fangen fra Azkaban.

Ferris tilbrakte sin barndom i Aberkenfig-området, i nærheten av Bridgend i Wales. Hennes far, Fred Ferris, var en politimann, og hennes mor, Ann Perkins, jobbet i familiens bakeri-business. Hennes familie utvandret til New Zealand da hun var tretten år. Ferris kom tilbake til Storbritannia i begynnelsen av tyveårene. I 1986 giftet hun seg med skuespilleren Roger Frost. Ferris utførte flere oppsetninger ved hennes yngre år på Mercury Theatre i Auckland, og senere sammen med ulike regionale selskaper i Storbritannia.

Hennes karriere i teatret har inkludert roller hos Royal Court Theatre og National Theatre-produksjoner. I 2007 spilte hun rollen som Phoebe Rice i en kritikerrost gjenoppliving av John Osbourne's The Entertainer på Londons Old Vic Theatre. I 2008 spilte hun fru General i BBCs tilpasning av Charles Dickens romanen Little Dorrit. I 2009 opptrådte hun i serien av BBC-dramakomedien Gavin og Stacey. I 2010 gjorde hun en gjesteopptreden i situasjonskomedien Grandma's House.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 4287310, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FemBio-Datenbank, FemBio-ID 31996, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0274913, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 12. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pam Ferris på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Pam Ferris i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Pam Ferris på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Pam Ferris på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Pam Ferris på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Pam Ferris på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Pam Ferris hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Pam Ferris hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Pam Ferris hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Ganime Feriha Öz** (født 1933 i Kadıköy ved Istanbul i Tyrkia, død 2. april 2020) var en tyrkisk patolog og professor.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Feriha Öz gikk ut av grunnskolen i 1951 fra en pikeskole. Hun fullført medisinstudiet i 1957 ved Universitetet i Istanbul.

### Karriere

Etter medisinstudiet arbeidet hun som lege ved det statlige helsesenter i Akdağmadeni i den sentralanatoliske provinsen Yozgat. I 1959 ble hun ansatt som vitenskapelig assistent ved lærestolen for patologi ved Universitetet i Istanbul. Öz kvalifiserte seg i 1962 som faglege for patologi med et arbeid vedrørende mitralklaffstenose.

Fra 1963 til 1972 arbeidet hun som patolog ved den kirurgiske klinikk i bydelen Cerrahpaşa i Istanbul. Etter at hun ble assisterende professor i 1968 med et arbeid om histopatologiske endringer i nyrene på grunn av anestesi med halothan og eter, ble hun full professor med et habilitasjonsskrift om endringer av lymfeknutene hos barn med aksidensiell thymus-atrofi. Hun underviste frem til sin emeritering i 2000 ved lærestolen for patologi og var grunnleggelsesmedlem av det medisinske fakultet ved Det trakiske universitet i Edirne og det medisinske fakultet i Haliç-universitetet i Istanbul.

I bokform offentliggjorde hun i 2005 et anatomisk atlas om lesjoner på skjoldbruskkjertelen. Hun offentliggjorde vitenskapelige artikler blant annet for dagtidsskriftene *Yeni Tıp Alemi*, *Türk Tıp Cemiyeti Mecmuası*, *Cerrahpaşa Tıp Bülteni*, *Journées Médicales du Proche et du Noyen Orient* og *Çağdaş Hekim*.

Den 2. april 2020 døde Feriha Öz av COVID-19. Tyrkias helseminister kondolerte familien, og i mange tyrkiske aviser kom det omtale om hennes liv og hennes bortgang.

Hun var gift og hadde to barn.

Litteratur
----------

* *Tiroit Lezyonları Atlası* (Istanbul 2005) ISBN 9789756395257

Referanser
----------

1. 1 2  *Feriha Öz kimdir? Profesör Doktor Feriha Öz kaç yaşındaydı?*, sozcu.com.tr, 2. april 2020
2. ↑  *Prof. Feriha Öz kimdir, kaç yaşındaydı? Dünyaca ünlü Türk patolog Prof. Feriha Öz'ün hayatı ile ilgili bilgiler*, Hürriyet, 2. april 2020
3. ↑  *Turkish pathologist dies after contracting coronavirus: Dr. Feriha Oz, 87, made great contributions to science of pathology*, aa.com.tr, 2. april 2020
4. ↑  *Emekli Öğretim Üyeleri*, cerrahpasa.istanbulc.edu.tr
5. ↑  Sağlık Bakanı Koca, koronavirüs nedeniyle ölen Prof. Dr. Feriha Öz için başsağlığı diledi, *yenisafak.com*, lest 6. april 2020
Villa Borghese: monumental inngang fra Piazzale Flaminio
**Luigi Canina** (født 23. oktober 1795 i Casale Monferrato, død 17. oktober 1856 i Firenze) var en italiensk arkeolog og arkitekt.

Han var elev av F. Bonsignore i Torino, og slo seg ned i Roma i 1818. Blant hans verk er: noe byggverk på Villa Borghese (monumental nyklassisistisk propylea fra Piazzale Flaminio); Casino Vagnuzzi på utsiden av Porta del Popolo i egyptisk stil; ikke realiserte prosjekter med byggingen av Helligdommen Oropa (1856). Han ble professor i arkitektur i Torino, og hans viktigste arbeid var utgravningene i Tusculum i 1829 og Via Appia i 1848. Resultatene fra utgravningene ble publisert i flere påkostede verk av hans beskytter dronningen av Sardinia.

En vegg av fragmenter samlet av Canina på Via Appia ved siden av Casal Rotondo
Canina er også kjent for sine studier av historie og arkeologi: *Ancient architecture described and represented in documents* (1830–44). En søyle som står på motsatt side av San Sebastiano fuori le mura på Via Appia nær Roma lister opp Caninas arbeid med å redde mange romerske ruiner og gjøre veien til den arkeologiske parken den er i dag.

I England restaurerte han Alnwick Castle, Northumberland innvendig.

Priser (utvalg)
---------------

* 1849 - Royal Gold Medal

Referanser
----------

1. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 14414[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id canina-luigi[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   www.accademiadellescienze.it, Accademia delle Scienze di Torino ID luigi-canina, besøkt 1. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Canina, Luigi[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Denne artikkelen inneholder materiale fra* Encyclopædia Britannica *Eleventh Edition**, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.*
* Sistri, Augusto, ed. *Luigi Canina, 1795–1856: Architetto e Teorico del Classicismo.* Milan, 1995.
* Alnwick Castle

  

Portaler: Arkeologi | Arkitektur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** ICCU **·** BNE
 |
**Luigi «Gigi» Cagni** (født 14. juni 1950 i Brescia) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han trente sist Parma i Serie B i sesongen 2008-09. 

Fra 1969 til 1978 spilte han for Brescia Calcio. Han spilte bare åtte kamper i Serie A, men har spilt hele 473 kamper i Serie B. 

Han la opp som fotballspiller i 1988, og begynte umiddelbart som trener for klubbens ungdomslag. Han har vært trener for en rekke italienske klubber, blant annet Piacenza, Hellas Verona og Empoli, før han gikk til Parma i 2008. Han underskrev en toårskontrakt i mai 2008, og skulle trene klubben i dens første sesong i Serie B på 18 år. Han fikk imidlertid sparken i september samme år, og ble erstattet av Francesco Guidolin.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 437376, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Luigi Cagni – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Cagni – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Cagni – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Stiftsgården i Trondheim er Nordens største trepalé.
Paléet i OsloPaléet i Oslo. Et av norges stasligste bygg som også ble brukt som kongebolig. 
**Palé** er en mindre fyrstebolig eller fornemt palasslignende bolig i bymiljø. Ordet palé kommer fra den franske uttalen av *palais* (palass). Arkitekturhistoriker Guthorm Kavli definerer palé slik i sin doktoravhandling *Trønderske trepaleer:* «(Som utgangspunkt vil vi si at) den herskapelige bolig, bygd for en familie som dens byresidens, er et palé».

Paléet kan være utført i tømmer, reisverk, mur eller stein, og kan være panelt, pusset eller rappet. Stiftsgården i Trondheim regnes som Nordens største trepalé.

Referanser
----------

1. ↑  Gunnarsjaa (1999), s. 578
2. ↑  Kavli (1966), s. 2
3. ↑  «Stiftsgården - Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum». *nkim.no*. Besøkt 3. oktober 2016.

Kilder
------

* Gunnarsjaa, Arne (1999). *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt forlag.  [e-bok fra bokhylla.no (nyere utgave finnes)]
* Kavli, Guthorm (1966). *Trønderske trepaléer : borgerlig panelarkitektur nordenfjells*. Oslo: Cappelen.  [e-bok fra bokhylla.no]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Kart over Devonøya med Haughton-krateret markert.
**Devonøya** (engelsk: **Devon Island**) er den nest største av Dronning Elizabeth-øyene i arktisk Canada, og er med sine 55 247 km² verdens største ubebodde øy.

På grunn av sitt strenge arktiske klima har øya en svært artsfattig flora og fauna. Den har en liten stamme av moskusfe; ellers finnes noen få arter av mindre pattedyr og fugler. Sommertemperaturene overstiger sjelden 10°C, og vekstsesongens lengde er 40-55 dager. Om vinteren kan temperaturen gå ned til -50°C.

Berggrunnen består av prekambriske gneiser og paleozoiske leirskifre. En interessant geologisk struktur er Haughton-krateret, som ble dannet ved et meteorittnedslag for 23 millioner år siden. Meteoritten har hatt en anslått størrelse på 2 km i diameter, og krateret – som i dag er en innsjø – måler 20 km i diameter.

Historie
--------

Øya har i perioder vært bebodd av inuitter, men har siden 1936 ikke hatt fast bosetting. Kanadiske myndigheter etablerte i 1924 Dundas Harbour (74°31'N 82°30'V) som en utpost for å kontrollere utenlandsk hvalfangst og annen aktivitet. I 1933 ble stasjonen utleid til Hudson's Bay Company. Den var periodevis bemannet til 1951.

Siden 2004 har NASA gjort geologiske, hydrologiske, botaniske og mikrobiologiske studier på øya som et ledd i sin forskning på planeten Mars.

Referanser
----------

1. ↑  Encyclopædia Britannica

Eksterne lenker
---------------

* (en) Devon Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kart Arkivert 15. april 2012 hos Wayback Machine.
* NASA Haughton-Mars project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Algonkin** er et språk med en ikke helt entydig klassifisering, idet det enten anses som et distinkt språk innen den algonkinske språkgruppen, nært beslektet med ojibwa-språket, eller som en spesielt avvikende *dialekt* av ojibwa, som er det største språket i denne gruppen.[] Det snakkes, ved siden av fransk og i noen grad engelsk, av algonkin-folket i Québec og Ontario, et av folkene (stammene) i Canadas urbefolkning, de såkalte First Nations. Per 2006 var det registrert 2680 algonkin-talende personer, hvorav mindre enn 10 % var én-språklige.[]

Det at språket algonkin også har gitt navn til den språkgruppen det tilhører, fører lett til at de to begrepene forveksles.

I likhet med mange amerikanske urinnvåner-språk er algonkin sterkt verb-basert, slik at mye av meningsinnholdet er inkorporert i verbene, i stedet for å benytte egne ord for preposisjoner, osv.[]

Referanser
----------

1. ↑  Forvekslingen er om mulig enda vanskeligere å unngå på norsk enn på engelsk, hvor det i det minste er en liten nyanseforskjell mellom *Algonquin* og *Algonqui**a**n*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Luhuo i Sichuan
**Luhuo** (kinesisk: 炉霍县; pinyin: *Lúhuò Xiàn*) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det er understilt det autonome prefektur Garzê for tibetanerne.

Befolkningen var på 37 843 innbyggere i 1999.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommunen** Xindu 新都镇

**Kommunene** Niba 泥巴乡, Yade 雅德乡, Luoqiu 洛秋乡, Simu 斯木乡, Yimu 宜木乡, Renda 仁达乡, Zhuwei 朱倭乡, Dandu 旦都乡, Chonggu 充古乡, Gengzhi 更知乡, Kaniang 卡娘乡, Chongta 宗塔乡, Zongmai 宗麦乡, Shangluokema 上罗柯马乡, Xialuokema 下罗柯马乡

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 317 løper gjennom området. Den fører fra Chengdu til Nagqu i Tibet.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens side
* Informasjonsside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Dewas** (hindi/marathi: देवास) er en by og et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. 

Området ligger på Malwaplatået i vestre delen av delstaten, nordøst fra byen Indore, sydøst om Ujjain og sydvest om Shajapur. Området reiser seg sakte opp mot Vindhyafjellet, via Chambalelven og Kali Sindh-elven som igjen går nord gjennom distriktet på sin veg mot Ganges. I sør ligger Dewasdistriktet i Narmadaelvens dal.

Distriktets areal er i dag på 7 020 km² og ved folketellingen i 2001 var det 306 617 innbyggere i distriktet. I byen Dewas bodde det 245 000 innbyggere i 2001 , noe som var en økning på 26 % siden 1991. Distriktets territorelle utstrekning samsvarer med de tidligere fyrstedømmene Dewas Senior og Dewas Junior, selv om fyrstedømmenes totale areal var noe større.

Referanser
----------

1. ↑  «Census of India 2001: Data from the 2001 Census, including cities, villages and towns (Provisional)». Census Commission of India. Arkivert fra originalen 16. juni 2004. Besøkt 1. november 2008.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. juni 2004. Besøkt 19. januar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |