recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rykte** (fra nedertysk *ruchte* = rop, skrik) er en ubekreftet fortelling eller forklaring på hendelser som sirkulerer fra person til person, og er som regel knyttet til en person, en hendelse eller et problem som et offentlig anliggende.

Skal et rykte overleve, må det oppfylle to vilkår:

1. At man KAN tro på det som blir sagt, og
2. at man VIL tro på det.

I samfunnsvitenskap vil et rykte innebære en form av en uttalelse som ikke raskt eller noen gang kan bekreftes. I tillegg har noen forskere identifisert rykte som en undergruppe av propaganda. Innen sosiologi, psykologi og kommunikasjonsstudier finnes svært varierende definisjoner av rykter.

Ryktene er også ofte diskutert i samband med "feilinformasjon" eller "desinformasjon" (tidligere ofte sett på som rett og slett påfunn - og i det siste sett på som bevisst forfalskning).

Referanser
----------

1. ↑  Peterson, Warren; Gist, Noel (September 1951). «Rumor and Public Opinion». *The American Journal of Sociology*. 57 (2): 159–167. JSTOR 2772077. doi:10.1086/220916.
2. ↑  Bente Gullveig Alver: *Mellem mennesker og magter* (s. 107), forlaget Spartacus, Oslo, ISBN 978-82-304-0030-2
3. ↑  Pendleton, S.c. (1998), 'Rumor research revisited and expanded', *Language & Communication*, vol. 1. no. 18, pp. 69-86.
4. ↑  from Oxford English Dictionary, 2nd ed. 1989

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Sengeledning** var den viktigste seremoni i middelalderens bryllupsfeiringen. Den er beskrevet i lovverkene for ekteskapsinngåelse og skildret i mange av middelalderballadene. Som skikk holdt sengeledningen seg også etter reformasjonen.

Middelalderens ekteskapsinngåelse foregår i to faser. Den første er trolovelsen eller festermålet. Festermålsavtalen er en avtale som blir inngått mellom brudgommen og brudens giftingsmann. Avtalen dreide seg om medgift, arv og økonomisk grunnlag for ekteskapet. Formelt kunne ikke bruden selv velge seg en brudgom, men var hun enke med egen økonomi, kunne hun selv bestemme.

Når festermålsavtalen var inngått med håndslag, kunne ikke avtalen brytes uten straff og bøter, men dersom det ikke ble holdt bryllup i rimelig tid, ett år, kunne avtalen bortfalle.

Bryllupet var en stor fest med gjester fra begge familiene. Om kvelden tok noen av gjestene bruden og førte henne til brudekammeret med sang, dans og lys. Hun ble kledd av, og satt opp i brudesengen. Deretter ble brudgommen hentet på samme vis og satt opp i sengen. Døren ble lukket og så skulle ekteskapet fullbyrdes ved at de hadde samleie. Sengeledningen hadde også en juridisk side. Gjester fra begge familiene skulle kunne vitne at paret hadde gått i seng sammen.

Sengeledningen i folkevisene
----------------------------

I middelalderballaden *Karl Høvding* (TSB D 55) får Karl vite at kjæresten Inger skal giftes med Magnus. Karl kommer til bryllupet og bytter klær med Ingers bror slik at ingen skal kjenne ham igjen. Han går med i sengeledningen og hjelper til med å kle av bruden:

* Så fulgte dei brura til brurehus
* Karl Høvding bar dei høge voksljos

* Så sette dei brura på ein stol
* Karl Høvding drog av henne sølvspente skor.

Karl benytter anledningen til å hoppe opp i senga til bruden og lukker døra. Magnus banker på døra med sverd og spyd, men han slipper ikke inn. Visa har flere varierende avslutninger. I en versjon dreper Karl Magnus, i en annen nøyer Magnus seg med å få Karls søster.

Kilder
------

* Inger Holtan, *Ekteskap, frillelevnad og hor i norsk høgmellomalder*, Oslo 1996, Universitetsforlaget
* Einar Hovdhaugen, *Ekteskap og kjønnsmoral i norsk historie*, Oslo 1976, Samlaget
* Bröllop i *Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder*,København 1956 - 1978, bind 2, s. 306 - 322
| Massakren i Cherry Valley |
| --- |
| Konflikt: den amerikanske uavhengighetskrigen |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 11. november 1778 |
| Sted | New York42°48'32"N 74°44'14"V |
| Resultat | Britisk seier |

 |
| Stridende parter |
| USAs flagg USA | Storbritannias flagg Storbritannia |
| Kommandanter og ledere |
| Ichabod Alden | Walter ButlerJoseph Brant |
| Styrker |
| 250 militsmenn og bosetter | 400 regulære soldater og 300 indianere |
| Tap |
| over 70 døde33 tatt til fange | ukjent |

| Den amerikanske uavhengighetskrigen |
| --- |
| Boston – Canada – New York og New Jersey – Saratoga – Philadelphia – Vestfronten – Sullivan-ekspedisjonen – Sørfronten – Marine |

| Nordfronten 1778–1781 |
| --- |
| Rhode Island – Wyoming Valley – Carletons raid – Cherry Valley – Stony Point - Penobscot - Sullivan-ekspedisjonen - Newton - Springfield - Groton Heights |

**Massakren i Cherry Valley** var et angrep fra britiske og senecaere på et fort og en landsby i det østlige New York den 11. november 1778 under den amerikanske uavhengighetskrigen.

Kaptein Walter Butler (sønnen til oberst John Butler) ledet to kompanier av Butlers Rangers sammen med rundt 300 indianere. Joseph Brant var også til stede, men hans styrker var alvorlig redusert på grunn av gnisninger med Butler. Senecaene var rasende etter nedbrenningen av Tioga som styrker under oberst Thomas Hartley stod bak.

Fortet, egentlig en palisade rundt landsbyens samfunnshus, kunne ikke tas, men landsbyen ble ødelagt. Seksten av forsvarerne ble drept, inkludert garnisonskommandanten Ichabod Alden. Til tross for forsøkene til Butler og Brant på å stoppe det, ble mer enn tretti kvinner og barn og flere av de lojalistiske innbyggerne drept og skalpert. Dette, sammen med massakren i Wyoming Valley, la grunnlaget for Sullivan-ekspedisjonen inn i irokesernes hjemland i det sentrale og vestlige New York for å nøytralisere faren for fremtidige angrep.

Litteratur
----------

* Williams, Glenn F. *Year of the Hangman: George Washington's Campaign Against the Iroquois.* 2005: Westholme Publishing, ISBN 1-59416-013-9.

Eksterne lenker
---------------

* Sullivanclinton.com – historisk kontekst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Norsk forvaltningshierarki** |
| --- |
|  |
| **Politisk nivå** |
|  Statsråd  Statssekretær  Politisk rådgiver |
| **Administrativt nivå** |
|  Departementsråd (utenriksråd, regjeringsråd)  ekspedisjonssjef  spesialrådgiver  avdelingsdirektør  underdirektør  |
| **Eldre benevnelser** |
|  byråsjef  fullmektig  kopist  |

**Seniorrådgiver** er en stillingsbetegnelse som brukes både i statsbyråkratiet i flere land og innen private organisasjoner.

Seniorrådgiver i den norske staten
----------------------------------

I Norge har seniorrådgiver stillingskode 1364 i statens stillingsregulativ. Stillingskoden som seniorrådgiver benyttes for stillinger med krav om høy kompetanse og med arbeidsoppgaver av særlig krevende karakter. I en del tilfeller er det også etter hvert vanlig at stillingen representerer en alternativ karrierevei til lederstillinger.

Seniorrådgiverstillingen har ofte en friere organisasjonstilknytning og stor grad av selvstendighet i arbeidsform og oppgaveportefølje. Normalt vil det kreves spesialkompetanse på høyt nivå og minimum mastergrad (tidligere hovedfag) eller tilsvarende for å kvalifisere for stillingen. Alternativt vil en grad på lavere nivå og spesialkompetanse oppnådd gjennom flere års relevant erfaring også kunne kvalifisere.

Eksterne lenker
---------------

* Statens personalhåndbok
Restene av den forkullede bussen som ble kapret.
Restene av bussens frontparti.
**Massakren på Israels kysthovedvei** var et palestinsk terrorangrep den 11. mars 1978 på en buss på som kjørte langs Israels hovedvei langs kysten. Angrepet ble iscenesatt av Abu Jihad og utført av PLO-fraksjonen Fatah.

Angrepet
--------

På morgenen den 11. mars gikk Dalal Mughrabi og hennes palestinske fedayeengruppe på 11 medlemmer (inkludert én annen kvinne) i land med RIB-båter på en strand nær Ma'agan Michael nord for Tel Aviv-Jaffa. De hadde kjørt båten helt fra Libanon. De drepte Gail Ruban, en amerikansk fotograf som tok naturfotografier i nærområdet, og kapret deretter en buss fullastet av bussjåfører med sine familier, som var på dagstur. Mens de kjørte, åpnet Mughrabi og hennes gruppe ild mot kjøretøyene i nærheten. En israelsk militærenhet, ledet av Ehud Barak, forfulgte bussen helt til de klarte å stoppe den nær Herzliya. Et langvarig skytedrama fulgte mellom palestinerne og soldatene, og palestinerne skjøt også passasjerer som forsøkte å rømme. Til slutt sprengte noen medlemmer av Fatah i stykker bussen, som ble stående igjen i full brann. Angrepet medførte 35 sivile dødsfall, hvorav tretten av dem var barn og seks var palestinske geriljasoldater. 71 sivile ble skadet.

Angrepet ble også den utløsende faktoren for den israelske Operasjon Litani mot PLOs baser i Libanon, bare tre dager senere.

Referanser
----------

1. ↑  «Israel's successful assassinations» **(Hebrew)**. MSN. Besøkt 29. mars 2008.
2. ↑  The History Guy: The Israeli-Palestinian Conflict
3. ↑  ISRAEL HISTORY 1978-Coastal Massacre By Terrorists
4. ↑  Deeb, Marius (2003). *Syria's Terrorist War on Lebanon and the Peace Process*. Palgrave McMillian. s. 39. ISBN 1-4039-6248-0.
**Myrstankelbein** (*Tipula paludosa* Meigen, 1830), er trolig den vanligste og mest kjente arten av storstankelbein (Tipulidae), i Norge. Arten finnes nord til Bodø.

Utseende
--------

De voksne (imago) har en gulbrun kropp, med et tydelig «støvlag» Vingene har brun forkant. 
To andre, lignende arter finnes i Norge, 

* kålstankelbein (*Tipula oleracea* Linnaeus, 1758)
* høststankelbein (*Tipula subcuntans* Alexander, 1921).

Larvene er grå.

Levevis
-------

Myrstankelbeinet trives best i et fuktig klima. I Norge finnes slikt klima først og fremst på Vestlandet. Larven lever i jorden av grasrøtter.

De voksne insektene svermer i juli-september.

Skadedyr
--------

Bestanden svinger mye og det er antatt at høye tettheter forekommer omtrent hvert sjuende år. Dette skaper problemer, særlig i Nordvest-Europa. Skader kan påregnes når larve-tettheten overstiger 100 larver per kvadratmeter. Larven til myrstankelbeinet kan være et alvorlig skadedyr på eng og åker, særlig på gras. Larvene spiser røtter og angrep kan merkes ved at mange planter visner og dør. Nysådde felt er særlig utsatte. 

Om våren og forsommeren er larvene store og aktive, og forårsaker mest skade. Områder med fuktig, moldrik jord som drenerte myrer er spesielt utsatt. Siden larvene kommer opp for å spise om natten, må eventuell sprøyting iverksettes på kvelds- eller nattestid.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *myrstankelbein* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *myrstankelbein* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *myrstankelbein* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *myrstankelbein* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *myrstankelbein* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *myrstankelbein* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *myrstankelbein* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Tipula paludosa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Tipula paludosa* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Tipula paludosa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Oscar Mathisen i norgesmesterskapsløpene på mjøsisen ved Hamar i 1907
**Hurtigløp på skøyter** regnes som en av Norges mest tradisjonsrike og eldste idretter og som en av Norges nasjonalidretter. Hurtigløp var Norges mest populære idrett til 1960-tallet; spesielt populær i byene. Skøyteløperen Axel Paulsen (1880-tallet) var en av landets første idrettsstjerner. Oscar Mathisen (aktiv 1907–1929) oppnådde også en popularitet som bare kan måles mot nasjonalhelter som Fridtjof Nansen og Roald Amundsen. Nansen selv var en vel så habil skøyteløper i sin ungdom og konkurrerte blant annet mot Axel Paulsen, som begge var medlemmer av Christiania Skøiteklub, nå Oslo Skøiteklub. Hjalmar Andersen («Hjallis») oppnådde en lignende popularitet etter krigen. Skøyteløperen Knut Johannesen («Kupper'n», aktiv 1951–64) ble i 1964 kåret til «Norges beste idrettsutøver gjennom tidene» gjennomført av Norges Røde Kors og Sportsjournalistenes klubb da han sto på høyden av karrieren. I likhet med Hjalmar Andersen i Vinter-OL 1952, tok Johann Olav Koss gull på de tre lengste distansene, 1 500, 5 000 og 10 000 meter, i Vinter-OL 1994. I tillegg til «Hjallis» og Koss er Ivar Ballangrud også vinner av 3 gull i de olympiske lekene i 1936.

Norsk skøytesports hovedorganisasjon er Norges Skøyteforbund (NSF). NSF ble stiftet 27. februar 1893 og er Norges nest eldste særforbund. Arbeidernes Idrettsforbund (stiftet 1924, slått sammen med Norges Idrettsforbund 1940) hadde også hurtigløp som en av sine viktigste idretter.

Se også
-------

* Norske rekorder på skøyter
* Liste over skøyteklubber i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Hasse Farstad (15. september 2011). «Fridtjof Nansen – en mester også på isen» **(norsk)**. *Skøytesport*. Besøkt 23. oktober 2014.
2. ↑  «Kupper'n leder kåringen som "tidenes største"», *Aftenposten*, morgenutgaven 2. september 1964, s. 14.
3. ↑  «Hjallis slått av Kupper'n – så vidt», *Aftenposten*, morgenutgaven 7. september 1964, s. 32.

Eksterne lenker
---------------

* Gjeldende nasjonale rekorder - SpeedskatingResults.com
* Nasjonale sesongbesteresultater - SpeedskatingResults.com
* Norges Skøyteforbund Arkivert 15. april 2008 hos Wayback Machine.
* Norway Supporter Team

  


| * v
* d
* r
Norske mesterskap i hurtigløp på skøyter |
| --- |
| Hurtigløp på skøyter | 
* **Senior-Norgesmesterskap** **Allround:** (*Herrer *(1887–1893)* (1894– ) - Damer *(1932)* (1933– )*)
* **Sprint:** (*Herrer (1970– ) - Damer (1971– )*)
* **Enkeltdistanser** (1987– )**:** (*Herrer - Damer*)

 | Norges flagg |
| 
* *Tidligere mesterskapsøvelser Senior: **Allround Senior B** (1966–1973)*
* ***Stafett** (1987–1992)*
* ***Maraton** (1988–1995)*

 |
| 
* **Junior-Norgesmesterskap** **Allround:** (*Herrer (1933– ) - Damer *(1958–1962)* (1963– )*)
* **Sprint (1973– ):** (*Herrer - Damer*)

 |
| 
* *Tidligere mesterskapsøvelser Junior: **Stafett** (1987–1992)*
* ***Enkeltdistanser** (1989–2005)**:** (Herrer - Damer)*

 |
| Se også mesterskapsrekorder for: Sprint-NM senior **·** Stafett-NM senior |
**Reuters** er et internasjonalt nyhetsbyrå grunnlagt i 1851 av Paul Julius Reuter. Foretaket fikk sin begynnelse med å sende kursnoteringer over den nye telegraflinjen mellom børsene i London og Paris. Reuters fikk etterhvert renommé for å være den første til å meddele nyheter fra utlandet.

Byrået utviklet etterhvert stor kompetanse innen nyhetsformidling, samtidig som finansnyhetene ble stadig viktigere. I dag abonnerer nesten alle nyhetsorganisasjoner på tjenester fra Reuters. Byrået er etablert i 200 byer og 94 land, og formidler nyhetsstoff på 19 språk.

Reuters har sitt hovedkontor i London og har 14 700 ansatte.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Reuters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC
 |
Gradtegn for senior master sergeant
**Senior master sergeant** (**SMSgt**) er den åttende graden (kode E-8) for vervede mannskaper i U.S. Air Force, rett over master sergeant og under chief master sergeant, og er en av de høyere underoffisersgradene.

I henhold til Air Force instruks 36-2618:

> En SMSgt er en sentral, erfaren, operativ leder, dyktig på å kombinere sine mannskapers talenter, kompetanse og ressurser med andre lags funksjoner for å utføre oppdraget mest effektivt. En SMSgt fortsetter å utvikle sitt lederskap og ledelsesevner i forberedelse på utvidet ansvar og høyere lederstillinger. En SMSgt fungerer normalt på det operative nivået av lederskap.
> 
> 

Forfremmelse til senior master sergeant er det vanskeligste opprykket å oppnå blant de vervede gradene i det amerikanske flyvåpenet. Graden er den første underoffisersgraden der resultatene fra en sentral forfremmelsesnemnd er den primære faktoren i utvelgelsen til opprykk. De fleste år blir færre enn ti prosent av de som er kvalifisert i graden master sergeant valgt til opprykk til senior master sergeant. De som velges har vanligvis omfattende teknisk erfaring og ledelseerfaring fra et bredt spekter av oppgaver i både linje- og stabsfunksjoner gjennom hele karrieren. I tillegg vil kandidaten vanligvis ha fullført en associate- eller bachelorgrad i sin våpenart samt korrespondansekurs for ledende underoffiserer og ha fått sin siste ytelsesrapport støttet av en offiser, vanligvis en oberst eller brigadegeneral.

Kilder
------

* Air Force Instruksjon 36-2618, Vervet Styrkestrukturen
* Teknisk Sersjant Spink, Barry L. "En Kronologi av Vervet Rang Chevron av United States Air Force, 19. februar 1992." Air Force Historisk Forskning Agency.
Reuss, der elven passerer Schöllenenjuvet
**Reuss** er en elv i Sveits som hører til Rhinens tilsigsfelt. Den begynner i Gotthardmassivet (Uri) og munner ut i Aare ved Windisch (Aargau). Reuss er 164 km lang, og har en fallhøyde på 2311 m.

Reuss oppstår i Urseren av flere kildeelver, hvorav *Furkareuss* (fra Furkapasset), *Gotthardreuss* (fra St. Gotthard-passet) og *Oberalpreuss* (fra Oberalppasset) er de største. Kilden til Furkareuss ligger på 2640 moh. og regnes som elvens hovedkilde. Reuss forlater Urseren gjennom det imponerende Schöllenenjuvet. Etter å ha passert den brede Reussdalen i Uri, munner elven ved Flüelen ut i Vierwaldstättersjøen. Reuss forlater sjøen ved kantonshovedstaden Luzern, som også er den største byen langs elven. Herfra renner elven nordover gjennom Aargau, delvis som grenseelv mellom kantonene Zug og Zürich. Reuss' vannføring ved munningen er gjennomsnittlig 140 m³/s.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reuss River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Bilder og info om *Wasserschloss* - Samløpet av elvene Aare, Reuss og Limmat.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** HDS **·** GeoNames
 |
**Massachusetts** er en sang skrevet av The Bee Gees. Gruppen spilte den inn i IBC Studios, Portland Place, London 9. og 17. august 1967. Sangen ble utgitt på single i 1967 og fantes senere på deres album *Horizontal* fra 1968. Produsenter var Robert Stigwood og The Bee Gees.

Gruppens medlemmer hadde aldri vært i delstaten Massachusetts, da sangen ble spilt inn, de bare likte lyden av navnet.

Syngingen ble besørget av Robin Gibb (det meste av ledesangen), Barry Gibb og Maurice Gibb. Bandet var Barry Gibb (rytmegitar). Maurice Gibb (bassgitar), Vince Melouney (sologitar) og Colin Petersen (trommer) med orkesterarrangement av Bill Shepherd.

For Maurice Gibb hadde sangen et vondt minne knyttet til seg. Kort etter at «Massachusetts» ble spilt inn på plate fortalte The Beatles' manager Brian Epstein ham at sangen var vakker og ville bli sommerens hit. Dette viste seg å bli Epsteins siste ord til Maurice. Han døde få dager senere.

Sangen har et lite krav på berømmelse i britisk radiohistorie. Selv om mange mennesker vet at «Flowers in the Rain» med Move var den første sangen som ble spilt på BBC Radio 1, var «Massachusetts» den andre.

Ed Ames spilte inn en versjon av sangen på sitt album *Who Will Answer?* i 1968

Singlen var den første nummer én-hitsinglen med en ikke-japansk artist på Japans offisielle hitliste, Oricon. Rart, for selv om «Massachusetts» var en verdensomspennende nummer én-sang nådde den bare en ellevteplass i USA, der delstaten Massachusetts ligger.

Da Barry, Robin og Maurice Gibb skrev denne sangen var det opprinnelig meningen at den skulle bli utgitt på plate med gruppen The Seekers, noe den ikke ble før meget lenge etterpå. The Seekers spilte den inn etter Maurice Gibbs død i 2003, som en tributt til ham.

Norsk versjon
-------------

Arne Riis har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «En maske og et smil». Anne-Karine Strøm har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Polydor 2052.070 i 1972.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| The Bee Gees | Canadas flagg Canada | # 1 |  | 1970 |
| The Bee Gees | Norges flagg VG-lista | # 1 | 13 (# 1 i 3 uker) | 1967 |
| The Bee Gees | Storbritannias flagg Storbritannia | # 1 | 17 | 23. september 1967 |
| The Bee Gees | Sveits’ flagg Sveits | # 2 | 5 (# 2 i 2 uker) | 2. januar 1968 |
| The Bee Gees | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 11 |  | 1967 |
| The Bee Gees | Østerrikes flagg Østerrike | # 1 | 16 | 15. november 1967 |

Referanser
----------

1. ↑  Massachusetts by The Bee Gees Songfacts
2. ↑  Kilde: BBC Radio 1 press office
3. ↑  Massachusetts by The Bee Gees Songfacts
4. ↑  Se plateetiketten
5. ↑  norwegiancharts.com - The Bee Gees - Massachusetts
6. ↑  Chart Stats - Bee Gees - Massachusetts
7. ↑  hitparad.ch - Bee Gees - Massachusetts[*død lenke*]
8. ↑  allmusic ((( Bee Gees > Charts & Awards > Billboard Singles )))
9. ↑  Bee Gees - Massachusetts - austriancharts.at

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«The Letter» med Box Tops | **Nummer 1 på VG-lista**(Uke 47–49 1967) | Neste mottaker:«Önskebrunnen» med Sven-Ingvars |
**Johann Vierdanck** (ca. 1605 – 1646) var en tysk komponist og organist.

Liv
---

Johann Vierdancks fødeår og -sted er ikke kjent, men han stammet trolig fra en musikerfamilie fra Thüringen/Sachsen. I 1615 ble han korgutt ved hoffkapellet i Dresden og elev av Heinrich Schütz, som ved flere anledninger lovpriset sin elev. Vierdanck lærte fiolin og zink av Wilhelm Günther, konsertmester ved hoffkapellet, og ble senere musiker ved det samme orkesteret. 

Vierdanck var fiolinist ved Johann Albrecht II av Meclenburg-Güstrow fra 1631 til 1632. Senere oppholdt han seg lenge i Lübeck og i København og kom på ny i kontakt med Schütz. På denne tiden ble han også kjent med fiolistene Johann Schop, Nicolaus Bleyer og Friedrich Hoyoul som han dediserte sin andre samling instrumentalmusikk til.

Våren 1635 reiste Vierdanck til Stralsund der han virket som organist ved Marienkirche i Stralsund fram til sin død.

Virke
-----

Vierdanck publiserte flere musikksamlinger på eget forlag. Han er også mye oppført som fadder i Marienkirches dåpsbøker og gav betydelige faddergaver. Begge deler tyder på en viss velstand og anerkjennelse i byen. Likevel skriver han i forordet til andre del kirkekonserter (1643) at han hadde til hensikt å forlate Stralsund, noe som åpenbart ikke skjedde. Vierdanck ble i byen til han døde tre år senere.

Referanser
----------

1. ↑  I et brev av 23. september 1616 til Christoph v. Loß bemerket Schütz: *„Johannes ist ein feiner sittsamer mensch, hat in der Composition gar einen guten und fundamental anfang gemacht, daß wohl heut oder morgen von ihm etwas zu hoffen ist."* (sitert etter: Irene Hempel: *Heinrich Schütz. Briefe und Eingaben*. VEB Deutscher Verlag für Musik. Leipzig, 1985)
2. ↑  *„...ich auch aus sonderen Ursachen Bedencken getragen mich von dem Baltischen Seestrande welchem ich meine vorige Arbeit consecriret, abzuwenden."*

Litteratur
----------

* Gerhard Weiß: *Johann Vierdanck (ca. 1605–1646). Sein Leben und sein Werk.* Doktorgradsavhandling, Marburg, 1956
* Beate Bugenhagen: «Johann Vierdanck» i *Musik in Geschichte und Gegenwart*, 2. omarbeidede utgave.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Verk av og om Johann Vierdanck i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* (en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Vierdanck i International Music Score Library Project
* Kurzbiographie auf den Seiten des Heinrich-Schütz-Haus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Horder** var navnet på en folkegruppe, eller stamme, før og under rikssamlingstiden. Hordene levde i området som omtrent tilsvarer dagens Hordaland.[1]

En teori går ut på at hordene stammet fra harudene, et germansk folk som omtales av den romerske historieskriveren Tacitus rundt 100 e.Kr. Harudene skulle ha vandret til Hordaland i folkevandringstiden, og dermed blitt opphavet til hordene.[2]

Den gotiske historieskriveren Jordanes nevner hordene i sin verdenshistorie fra rundt 550.[3]

Hordene er også omtalt i Snorres kongesagaer. I Harald Hårfagres saga forteller Snorre om slaget i Hafrsfjord, der Harald Hårfagre skal ha kjempet mot blant annet *horder*, ryger, egder og teler.[4] Snorre gjengir også et skaldekvad av Torbjørn Hornkløve, i forbindelse med at Harald skal ha sendt fra seg alle konene sine for å gifte seg med den danske kongsdatteren Ragnhild Eriksdatter.[5]

*Holm-Rygers*  

*og **Horders** møyer,*  

*hedemarkske*  

*og av Hålges ætt*  

*kongen den ættestore oppgav,*  

*da han tok konen den danske*.

I Olav den helliges saga handler et helt kapittel om Olav den helliges forhold til hordene.[6] Snorre forteller også at hordene var blant Olavs motstandere i slaget på Stiklestad.[7] 
Kong Magnus Berrføtt kalles *Hordekongen* i et kvad av Bjørn Krepphendt.[8]
Hordene dukker også opp i Magnus Blindes og Harald Gilles saga, i et kvad av skalden Ivar Ingmundesson, der det fortelles at hordene og sygnene tok tronpretendenten Sigurd Slembe til konge.[9]

Referanser
----------

1. ↑  Krag (2005): 69, 102
2. ↑  Norgeshistorie.no, Per Ditlef Fredriksen, ««Hordernes innvandring»». Hentet 21. nov. 2016 fra .
3. ↑  Jordanis Gotesoga: 35
4. ↑  Snorre: Harald Hårfagres saga, kap. 18
5. ↑  Snorre: Harald Hårfagres saga, kap. 21
6. ↑  Snorre, Olav den helliges saga, kap. 121
7. ↑  Snorre, Olav den helliges saga, kap. 221
8. ↑  Bjørn Krepphendt i Magnus Berrføtts saga, kap. 3
9. ↑  Snorre: Magnus Blindes og Harald Gilles saga, kap. 16

Litteratur
----------

* Jordanes: *Jordanis Gotesoga*, oversatt av Sigmund Skard, Det norske samlaget, Oslo 1932
* Krag, Claus: *Vikingtid og rikssamling. Aschehougs Norgeshistorie*, Aschehoug, Oslo 2005
* Snorre: *Norges Kongesagaer*, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979

Eksterne lenker
---------------

* *«Hordernes innvandring»*, artikkel hos Norgeshistorie.no
* *Haruder*, artikkel hos Store norske leksikon
**Hordafylke** (Norrønt: *Hǫrðafylkí*), var ett av de historiske fylkene i Norge, som inngikk i Gulatingslag. Folket som bodde der ble kalt for *horder* (nå kalt hordalendinger).

Hordafylke var inndelt i tre hoveddeler, *Hǫrðaland* (Hordaland), som omfattet de ytre bygdene fra kysten og inn bunnen av Osterfjorden i nord, i Hardangerfjorden inn til og med Strandebarm og Kvinnherad. Hǫrðaland var delt i to, *Norðhǫrðaland* (Nordhordland) fra Sognefjorden til og med Sotra og *Sunnhǫrðaland* (Sunnhordland) sydover til Hardangerfjorden. Innenfor kysten i nord lå *Vǫrs* (Voss), og bygdene lenger inn i Hardangerfjorden hørte til *Harđangr* (Hardanger).

Skipreider
----------

Hordafylke var inndelt i 30 skipreider:
  
*Norðhǫrðaland:*

* Gula (nå en del av Sogn og Fjordane)
* Lindiáss
* Fjannar (?)
* Rađar
* Alnfitjar
* Hosangra
* Mjalda
* Arnar
* Eikangra
* Herđlu
* Sótrs
* Sjalta

*Vǫrs:*

* Bólstađa
* Ævangra
* Vang

*Harđangr:*

* Eystusynjar
* Jónadal
* Grónvinjar
* Kinsarvikr
* Ullensvang

*Sunnhǫrðaland:*

* Framness
* Strandvíkr
* Kvennaherađ
* Strandarbarm
* Uppdal
* Vág
* Fjón
* Fjóru
* Fjólbyrju
* Etni
* Skóđinjarvikr

Referanser
----------

1. ↑  *Historisk-geographisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (Noregsveldi) i Middelalderen*. Trykt hos Carl C. Werner & Co. i ... 1849. s. 117-8.
**Sixpence Jazzband** (etablert 1923 i Kristiania, nedlagt 1929) var et norsk dixieland-orkester, kjent som landets første jazz-orkestre og det beste på 1920-tallet.

Det var muligens nummer to etter det samtidige "Bodø Jazzband".

Sixpence spilte alltid i røde skjorter da det ble startet og ledet av pianisten Fenger Grøn (f. 1903) som i 1920 hadde reist til USA og lært ragtime. Hans brødre Sverre Grøn (1906–63) og Ragnar "Lanken" Grøn (1907–81) spilte henholdsvis saksofon og trommer. På langbanjo var det Knut Schjefstad (1905–43) mens Magnus Søberg spilte fiolin og Thorleif Henriksen også bidro med saksofon.

Sixpence spilte i 1924 for kongefamilien i den britiske ambassade. Efter Fenger Grøn forlot for å jobbe på Stavangerfjord i 1925, overtok Victor Schlytter (1906–96) pianoet mens Gustav Upp (1903–87) tilkom med sin saksofon. Sverre Grøn og Schlytter ga seg i 1926.

Den lengst varende besetning var med Ulf Arnesen på piano, Johan "Jottit" Johnsen på fiolin, blåserekken Egil Langbrecke/Einar Hoff/Gustav Upp og nevnte Ragnar "Lanken" Grøn. De underholdt i Universitetets aula i 1927 og spilte også ved Det kongelige slott samt til dans på Bygdøy kongsgård. 

Et band med samme navn eksisterte senere (1953–61), bl.a. med trompetist Truls Helweg.

Referanser
----------

1. ↑  Johs. Bergh, Sixpence i Store Norske Leksikon.
2. ↑  *Bodø hevder å ha hatt Norges første jazzband* i VG (25.5.1960)
3. 1 2  *Jazz i Norge*. Gyldendal. 1975. s. 10.
4. ↑  Stendahl, Bjørn (1987). *Jazz, hot & swing*. Norsk jazzarkiv. s. 42. ISBN 8290727003.

Portal: Jazz
**Kalvøysund Festning**, også kalt «HKB 34./979 Flostaöen», var et tysk kystfort ved Kalvøysund på Flosterøya i Arendal kommune, bygget under andre verdenskrig. Det skulle dekke det østre innløpet til Arendal, og var på 42 dekar.

Historie
--------

Anlegget ble etablert i 1941 under navnet «HKB 34./979 Flostaöen» og bestod av et 50-talls bygninger og bunkere. Fra mai 1941 til august 1944 sto det fire stykk 10,5 cm K332(f) kanoner av fransk opprinnelse (Canon de 105 L mle 1936 Schneider) på fortet. Disse ble byttet ut med fire 10,5 cm K331(f) kanoner («Canon de 105 mle 1913 Schneider») fra februar 1945, også disse franske. Rekkevidden var 11 000 til 12 000 meter. Hovedbunkeren er av typen regelbau R636, som var vanlige i norske kystfort under krigen.

Oppføringen av anlegget medførte at noen fikk eiendommen sin konfiskert, andre måtte innkvartere tyske soldater i over et år, til de fikk bygget sine egne soldatbrakker. Timelønnen for tyskerarbeidet var kr 1,97. En labyrint av tunneler er nå avstengt, men den største tunnelen med tre haller disponeres av Flosta pistolklubb. Her er det aldri blitt avfyrt skudd, annet enn på øvelser og den gang et britisk fly bombet Møkkalasset fyr helt på slutten av krigen.

Etter krigen ble festningen drevet av det norske forsvaret inntil den ble avviklet 1. juli 1959. Det var to øvelser på fortet etter krigen, i 1948 og 1954. Staten overtok området 15. april 1953. I 1960 ga Forsvaret disposisjonsretten til Statens Friluftsråd, som i 1967 overlot denne til Moland kommune, som senere ble slått sammen med Arendal kommune. I dag er anlegget et friområde, og benyttes mye av lokalbefolkningen.

Galleri
-------

* Kalvøysund sett fra sjøenKalvøysund sett fra sjøen
* KommandobunkerenKommandobunkeren
* En av kanonstillingene i brukEn av kanonstillingene i bruk

Referanser
----------

1. ↑  Tore Myrberg: «Seniorene besøkte Kalvøysund festning»[*død lenke*]

Litteratur
----------

* B.O. Johansen, Per Kjell Kristiansen, Arvid Svein Marthinussen og Kåre Steinsland: *Det sjømilitære forsvar på Agder 1945-2000*, ISBN 8292217118

Eksterne lenker
---------------

* Tyske kystfort i Norge Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Atlantikwall - Battery H.K.B. 34./979 Flostaöen
Denne artikkelen omhandler den norske krigsfilmen.  For den britiske kriminalserien, se Kalde spor (TV-serie).

***Kalde spor*** er en norsk drama og krigsfilm fra 1962. Manus og regi var ved Arne Skouen. I hovedrollen spiller Toralv Maurstad, Henny Moan og Alf Malland. Musikken var ved Gunnar Sønstevold.

Handlingen
----------

Det var okkupasjonstid vinteren 1944 og Oddmund (Toralv Maurstad) var los for tolv flyktninger. De var i tidsnød, men til tross for godvær hadde Oddmund beordret stans for å vente på kjæresten Ragnhild (Henny Moan). Hun kom to døgn senere, samtidig som det blåste opp til storm. Da de dro videre, klarte ikke Ragnhild påkjenningen. Oddmunds rival Tormod (Alf Malland) kom til stedet for å hjelpe henne. Men Oddmund nølte og sendte konvoien alene i forveien, og de tolv omkom. Femten år etter driver samvittigheten Oddmund tilbake til et oppgjør med fortiden. Han søker desperat etter utveier for å bli fri skyldbyrden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kalde spor* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Kalde spor* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Kalde spor* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Kalde spor* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Kalde spor* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Kalde spor* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portaler: Andre verdenskrig | Film
**Hordaland Bandykrets** er en særkrets for idrettene som sorterer under Norges Bandyforbund (innebandy, bandy og landhockey) i Hordaland. I Hordaland er det innebandy som er den dominerende idretten, men det er også aktivitet innen bandy. Kretsen ble stiftet i 1996.

Innen innebandy administrerer kretsen seriespill i 2. og 3. divisjon for herrer, og 2. divisjon for kvinner. I tillegg arrangeres det turneringer for barn og unge. Daglig leder i Hordaland Bandykrets er Børge Andreassen. Styreleder er Marielle Haarvik.

Klubber i Hordaland
-------------------

(Aktive per idrettsregistreringen januar 2011)

### Innebandy

* Alvidra, IL 1,2
* Askøy Innebandyklubb2
* Austevoll Idrettsklubb
* BSI1
* Djerv Spkl1
* Fjellkameraterne, IL1,2
* Flaktveit Idrettsklubb1,2
* Haukeland Innebandy Klubb1
* Hellen Ballklubb
* Kvernbit IL
* NHHI1
* Nordåsgrenda Innebandyklubb1
* Ny-Krohnborg\_Idrettslag1
* Sædalen Idrettslag2
* Søreide IL1
* Trappen Innebandyklubb

1 Deltar i seriespill for senior  

2 Deltar i turneringer for barn og unge

### Bandy

Bergen Bandyklubb

Eksterne lenker
---------------

* Hordaland Bandykrets' hjemmeside Arkivert 26. april 2009 hos Wayback Machine.
* Norges Bandyforbund – innebandyseksjonen sin hjemmeside
Kart over Kalvskinnet fra 1898.
**Kalvskinnet** er en bydel i den sørvestre delen av Trondheim sentrum, den såkalte Midtbyen. Navnet forekommer først i 1556, og skyldes sannsynligvis at området var verdsatt til ett kalveskinn i landskyld. I Sverres saga blir området kalt «akeren», dvs. «åkeren». 

Kalvskinnet er fra historien kjent som stedet hvor slaget mellom kong Sverre og Erling Skakke sto i 1179. Arkitektonisk er Kalvskinnet preget av bygårder fra forrige århundreskifte. Her finnes også en rekke institusjoner, blant annet i tilknytning til NTNU og helsevesenet. I tillegg finnes en rekke kirker og forsamlingslokaler i bydelen. Den nå nedlagte Kalvskinnet skole lå i bydelen.

Den vestligste delen er kjent som Skansen, den eneste tilgangen til Trondheims sentrum fra land. Tidligere var deler av området i militær bruk. Hæren la imidlertid ned sin aktivitet her på 1990-tallet.

Litteratur
----------

* Terje T.V. Bratberg og Jon Gunnar Arntzen (1996). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 280. ISBN 8257306428.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 157. ISBN 82-7028-471-8.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kalvskinnet (Trondheim) på NLIs Lokalhistoriewiki.
* Wikioppføring av «Kalvskinnet» hos Strinda historielag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Kaldera (9,5 km diameter 600 m) dannet etter vulkanen Mount Aniakchak i Alaska
**Kaldera** (av spansk for «gryte») er rund forsenkning opptil 20 km i diameter eller avlangt basseng dannet i vulkanske områder ved at taket over et område med flytende masse i dypet bryter sammen (innstyrtningskrater). Nye vulkaner kan skyte opp i forsenkningen, som etter hvert fylles av erosjonsprodukter og vulkanske bergarter.

Kalderaer (utvalg)
------------------

Et kjent eksempel fra USA er det naturskjønne Crater Lake Caldera. 

Satellitebilde av Santorini.
I det østlige Middelhavet ble det runde havbassenget ved Thera (Santorini) dannet ved at mesteparten av den opprinnelige vulkanøya sank i havet som en sirkelrund propp i en vulkankatastrofe cirka 1500 år f. Kr. Et tredje eksempel er Tenerife, hvor Pico del Teide reiser seg som et ungt vulkanfjell i en gryteformet kaldera.

### Kalderaer i Norge

I Norge er det cirka 20 kalderastrukturer dannet i tilknytning til den vulkanske virksomheten i Oslofeltet i permtiden. Vi gjenfinner disse som ringformede bruddsoner eller «ringganger». Eksempler er Bærumskalderaen og Nittedalskalderaen. Ved Bærumskalderaen har innsynkningen av den sirkulære proppen vært mer enn 700 meter.

Se også
-------

* Vulkan

Referanser
----------

1. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *urn.nb.no* **(norsk)**. Besøkt 12. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Calderas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Caldera – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN
 |
**Six Ton Tank M1917** er en amerikansk versjon av den franske stridsvognen Renault FT-17. Den var også kjent under navnet Six-Ton Special Tractor. 10 M1917 ble sendt til Europa før slutten på den første verdenskrig.

950 M1917 ble bygget, 374 med 37 mm kanon, 526 med Colt 7,62 mm mitraljøse og 50 som signalkjøretøyer. Den amerikanske versjonen skilte seg fra FT-17 ved at motoren ble byttet ut og ved flere forbedringer. Den ble utstyrt med en elektrisk selvstarter, forhjulene som tidligere hadde vært av tre ble erstattet med stålhjul og et skott ble bygd inn for å skille motorrommet fra mannskapet. I 1940 ble 329 M1917 overført til Canada hvor de ble brukt til trening under den andre verdenskrig.

I 1929 ble en forbedret versjon utviklet under navnet M1917A1. Denne var noe lengre, 5,28 m, og hadde en Franklin sekssylindret luftavkjølt motor på 100hk som økte toppfarten til 16 km/t. Nye felger på forhjulene reduserte støynivået med 50%. Til tross for at man var fornøyd med resultatet ble bare seks M1917 bygd om til M1917A1 i tillegg til prototypen.

Portal: Første verdenskrig
Konferansesenteret i Nesvík.  Foto: Eileen Sandá 
**Nesvík** (IPA: [ˈneːsvʊik], dansk: *Nesvig*) er et sted på Færøyene. Nesvík ligger på østkysten av Streymoy, like i nærheten av der hvor Sundini mellom Streymoy og Eysturoy er på sitt smaleste. Nesvík ligger i Sunda kommuna, før 2005 en del av Hvalvíkar kommuna. Stedet ble grunnlagt som en *niðursetubygd*, men er strengt tatt ikke en bygd lenger, ettersom den dominerende bebyggelsen er et konferanse- og utdannelsessenter for Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum, åpnet i 1993.

Den 1. januar 2014 var én person bosatt i Nesvík.

Referanser
----------

1. ↑  «Leguhúsið í Nesvík byggjast út» **(færøysk)**. kristin.fo. 21. juni 2013. Arkivert fra originalen 26. juli 2014. Besøkt 18. juli 2014.
2. ↑  «Fólkatalið 1. januar skift á býir/bygdir, kyn og ár» **(færøysk)**. Hagstova Føroya. 2014. Besøkt 18. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nesvík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «Nesvík» **(dansk and engelsk og italiensk)**. faroeislands.dk.

| * v
* d
* r
Sunda kommuna |
| --- |
| Gjógv **·** Haldórsvík **·** Hósvík **·** Hvalvík **·** Oyrarbakki **·** Oyri **·** Langasandur **·** Norðskáli **·** Saksun **·** Streymnes **·** Tjørnuvík | Færøyenes flagg |

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Chris Barnes, 2015
**Six Feet Under** er et amerikansk death metal-band fra Tampa, Florida. Bandet ble egentlig startet som et sideprosjekt til Cannibal Corpse. Bandet ble startet opp av vokalisten Chris Barnes og den tidligere gitaristen Allen West. De fikk med seg bassist Terry Butler og trommeslager Greg Gall. Sistnevnte er Butlers svoger.

Six Feet Under har gitt ut elleve album, og er det fjerde bestselgende death metal-bandet i USA, med sitt albumsalg i et opplag på 370 000 eksemplarer.[]

Medlemmer
---------

* Chris Barnes – vokalist
* Steve Swanson – gitar
* Ola Englund – gitar
* Terry Butler – bassgitar
* Greg Gall – trommer

Musikalsk stil
--------------

I det Barnes dannet bandet gjorde han det med den hensikten at han ikke skulle gjøre som andre death metal-band. Han skrev heller sanger som var langsommere enn de fleste andre band i samme sjanger, og tekstene var heller ikke like brutale og sjokkerende. Noen år senere gikk tekstene mer over til vold, blod, gørr og død, samt at den inneholder kritikk mot politiske systemer, blant annet ved å etterlyse lovlig bruk av marihuana.

I vokalsk stil er Chris Barnes en av pionerene i death growl,[] og bruker hovedsakelig bare denne sangarten.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Six Feet Under (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Six Feet Under på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Six Feet Under på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Kjell Torbjørn Holler** (født 29. juni 1925 på Rjukan, død 1. november 2000) var en norsk cand.oecon i sosialøkonomi fra Universitetet i Oslo (1950), industrimann og politiker (Arbeiderpartiet). Han var først tilknyttet Arbeiderbladet (1950–52) og økonomileder i Landsorganisasjonen (1952–58).

Statsråd
--------

Holler ble utnevnt til industriminister i Einar Gerhardsens tredje regjering. Han satt i stillingen i perioden (9. april 1959-4. juli 1963). Han var bare 34 år da han ble minister og ble dermed en av de yngste som er blitt utnevnt til statsråd til da. Sommeren 1963 søkte han avskjed som følge av at den såkalte Kings Bay-saken. Bare noen dager før han søkte avskjed hadde regjeringen på hengende håret unngått å bli felt på et mistillitsforslag som gjaldt de store budsjettoverskridelsene ved byggingen av Norsk Koksverk.

Etter politikken
----------------

Kjell Holler kom ikke tilbake til norsk politikk etter sin periode som statsråd.
Etter nok en periode i Landsorganisasjonen (1962–66) var han engasjert hos Samvirke Forsikring (1966–80), for Televerket som styreformann (1974–80) og sist som Televerkets generaldirektør (1980–91).

Holler hadde en rekke verv, som avgiftskomiteen (1953–59), frihandelsutvalget (1963–66), skatteprogresjonsutvalget (1963–64), styreformann i Norsk Film (1971–79), leder for Utvalget for industriøkonomisk institutt (1971–72), i representantskapet for Årdal og Sunndal Verk A/S (1971-74, 1981-), leder av Utvalget for medbestemmelsesrett i offentlig sektor (1972–94), medlem av Markedsrådet (1973–85), styreleder for Kreftregistreret (1990–95) og medlem av styret for Flyktningerådet (-2000).

Utmerkelser
-----------

* Norske Sivilingeniørers Forenings gullmedalje
* kommandør av St. Olavs Orden (1989).

Utgivelser
----------

* *Automatisering. Spøkelse eller realitet?* (1957).

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjell Holler hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Kjell Holler hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Norges industriministre |
| --- |
| Lars Evensen (1945–51) **·** Nils Handal (1953–55) **·** Gustav Sjaastad (1955–59) **·** Kjell Holler (1959–63) **·** Trygve Lie (1963) **·** Kaare Meland (1963) **·** Trygve Lie (1963–64) **·** Karl Trasti (1964–65) **·** Sverre Walter Rostoft (1965–71) **·** Finn Lied (1971–72) **·** Ola Skjåk Bræk (1972–73) **·** Ingvald Ulveseth (1973–76) **·** Bjartmar Gjerde (1976–78) **·** Olav Haukvik (1978–79) **·** Lars Skytøen (1979–81) **·** Finn Kristensen (1981) **·** Jens-Halvard Bratz (1981–83) **·** Jan P. Syse (1983–85) **·** Petter Thomassen (1985–86) **·** Finn Kristensen (1986–87) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Stortinget **·** VIAF
 |
Chalmers hovedentré.
**Chalmers tekniska högskola** (**CTH**) er et privat teknisk universitet i Göteborg i Sverige. Universitetet fokuserer på forskning og utdanning innen teknologi, naturvitenskap og arkitektur.

Historie
--------

Skolen ble grunnlagt den 5. november 1829. Da het det *Chalmerska Slöjde Skolan*, og tanken var at barn fra fattige familier skulle gå på skolen og få en god utdanning, eller som grunderen Chalmers uttrykte det i testamentet sitt: «*en framdeles till inrättande bestämd Industrie Skole för fattige barn, som lärt sig läsa och skrifwa.*» Først i 1821, ti år etter Chalmers død, begynte planleggingen av skolen, som hadde sine første lokaler i huset Norra Larmgatan 4, ved Lilla Bommen.[]

Dagens Chalmers
---------------

I 2004 markerte skolen sitt 175-årsjubileum og består i dag av to campuser: Johanneberg og Lindholmen. I tillegg har Chalmers kontorer i utlandet, blant annet i Taiwan gjennom Chalmers Asia. Dette for at skolen skal stille sterkere i konkurransen mot andre skoler og fordi man vil rekruttere utenlandske studenter.[]

En student ved Chalmers kalles en *chalmerist*. En uspesifisert chalmerist kalles «Emil og Emilia».[]

Se også
-------

* Chalmers kårhus

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 21. oktober 2022.
2. ↑   orcid.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   eua.eu, besøkt 16. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   «Our Members / Tier 3», besøkt november 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Chalmers tekniska högskola

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Kendra Young** var en fiktiv person i TV-serien Buffy, vampyrenes skrekk skapt av Joss Whedon. Hun var en Vampyrjeger fra Jamaica som ble aktivert da Buffy Summers midlertidig døde ved drukning i 1997.

Biografi
--------

### Tidlig liv

Kendras foreldre sendte henne vekk for å trene i en veldig tidlig alder da det ble klart at hun var en potensiell Jeger. Hun viste ikke sitt eget etternavn mens hun studerte under Vokter Sam Zabuto. Frem til hun ble aktivert hadde hun fortsatt ikke møtt foreldrene sine men hun hadde fått sett bilder. Zabuto var veldig streng og lot henne ikke ha et sosialt eller romantisk liv, noe han lærte henne at distraherte henne fra kallet. istedenfor studerte hun hardt både Jeger Håndboken og slåss-teknikker og hadde også en stake hun kalte "Mr. Pointy". Etter et helt liv med preparasjoner ble hun aktivert da Buffy ble druknet av The Master men da Buffy ble gjenoplivet av Xander, var det for første gang to Jegere samtidig i verden.

Eksterne lenker
---------------

* «Kendra Young».