recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klosteret Lanercost Priory hvor krøniken ble skrevet.
***Lanercost-krøniken*** er en krønike fra nordlige England som dekker årene 1201 til 1346. Den dekker den skotske uavhengighetskrig, men er også meget avvikende og gir således innsikt i dagliglivet i England og Skottland på 1200-tallet. Den inkluderer redegjørelser om den skotske kongen Robert Bruce som sikret skotsk uavhengighet.

Forskeren A.G. Little konkluderte at Lanercost-krøniken var i all vesentlig en fransiskansk krønike som hadde blitt adaptert, forkortet og interpolert ved det augustinske klosteret ved Lanercost. Han greide å identifisere krøniken fram til 1297 som en versjon av en tapt krønike av «Richard av Durham» etter at han først antok en annen forfatter (med en særegen interesse i beleiringsutstyr) var ansvarlig, som han da mistenkte kunne være «Thomas av Otterburn», hvis krønike er omtalt i *Scalachronica*. Den andre forfatteren, sier Little, «ligner på den første kun i å være fransiskaner og i sitt patriotiske hat av skotter.» Men et annet fellestrekk er at begge er fra nordlige England. Hvor de fleste andre krøniker er uklare på geografien i Scottish Borders og grenseregionen mellom Skottland og England, oppgir *Lanercost-krøniken* navnet på gårdsbruket som skottene nådde Tynedale i 1346.

Klosteret lå nær grensen mellom Skottland og England og var derfor tungt utsatt for krigerbander på plyndringstokt. Det ble grunnlagt av augustinermunker i 1166 og svært ødelagt av skotske plyndrere på 1200-tallet og 1300-tallet og ble endelig forlatt i 1536.

Det eldste bevarte manuskriptet av den opprinnelige latinske teksten er manuskriptet *Cotton Claudius D. vii*. ved British Library. En utgave av den latinske teksten ble utgitt i 1839 som *Chronicon de Lanercost* for de litterære selskapene Bannatyne Club og Maitland Club. En oversettelse av deler av den ble utgitt i 1913 av Herbert Maxwell.

Referanser
----------

1. ↑  Maxwell, 1913, s. vi.
2. 1 2  Little, A.G. (1943): *Franciscan Papers, Lists and Documents*. Manchester: Manchester University Press. s. 42-54.
3. 1 2  Little, 1943, s. 36
4. ↑  Maxwell, 1913, p.v.

Litteratur
----------

* Little, A.G. (1916): «The authorship of the Lanercost chronicle» i: *English Historical Review* **31**, s. 269-279, og **32** (1917), s. 48-49.

Eksterne lenker
---------------

* *Chronicon de Lanercost*, 1839. Bind 1 online her og her.
* Maxwell, Herbert (1913): *The Chronicle of Lanercost, 1272-1346: translated with notes*. Archive.org her.
* Utdrag som dekker krigen mellom Edvard II av England og Robert Bruce her.
**Alaskayupik** (også kalt **yupik**, **yup'ik** eller **sentralyup'ik**) er et yupik-språk i den eskimoisk-aleutiske språkfamilien. Det blir snakka i vestlige og sørvestlige deler av den amerikanske delstaten Alaska. Både målt etter talere og etter størrelsen på folkegruppa er alaskayupik det største språket snakka av urfolk i Alaska. Omtrent 10 000 av de 21 000 sentralalaskiske yupikene snakker språket. Yupik er førstespråket for barn i ca. 17 av de 68 yupiklandsbyene.

Alaskayupik har fem hoveddialekter:

* Vanlig sentralyupik
* Norton Sound-yupik
* Hooper Bay-Chevak-cupik
* Nunivak-cupik
* Egegik-yupik

Fonologi
--------

|   | Bilabial | Alveolar | Post-alveolar | Lateral | Velar | Uvular |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasal | ⟨m⟩ [m], ⟨ḿ⟩ [m̥] | ⟨n⟩ [n], ⟨ń⟩ [n̥] |  |  | ⟨ng⟩ [ŋ], ⟨ńg⟩ [ŋ̊] |  |
| Plosiv | ⟨p⟩ [p] | ⟨t⟩ [t] |  | ⟨c⟩ [tʃ] | ⟨k⟩ [k] | ⟨q⟩ [q] |
| Frikativ | ⟨vv⟩ [f], ⟨v⟩ [v] | ⟨ss⟩ [s], ⟨s⟩ [z] | ⟨ll⟩ [ɬ], ⟨l⟩ [l]\* | ⟨y⟩ [j]\* | ⟨gg⟩ [x], ⟨g⟩ [ɣ] | ⟨rr⟩ [χ], ⟨r⟩ [ʁ] |
| ⟨w⟩ [xʷ], ⟨ug⟩ [ɣʷ] | ⟨urr⟩ [χʷ], ⟨ur⟩ [ʁʷ] |

\* [l] og [j] er ikke frikativer fonetisk sett, men [l] oppfører seg som (de andre) frikativene i systemet. [j] oppfører seg som en frikativ i de andre eskimospråka.

Frikativer (og [l]) blir ustemt rett før og etter plosiver.

Lange konsonanter blir ikke skrevet med dobbel konsonant, som i f.eks. grønlandsk, men med apostrof, som i navnet *yup'ik*. Dette blir skrevet med dobbel *p* i grønlandsk, juppik.

Yupik har tre vokaler, *a*, *i* og *u*, som også kan være lange, pluss en schwa /ə/ skrevet *e*. Vokalene *i* og *u* blir senka til [e] og [o] foran uvularene *q* eller *r*, eller foran bakre *a*. Til forskjell fra grønlandsk blir ikke de bakre variantene skrevet med *e* eller *o*.

Referanser
----------

1. ↑  Ethnologues tall fra 1995

Mal:Eskimo-aleutiske språk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** UNESCO lang **·** UNESCO lang
 |
Waghenaers sjøkart over strekningen Stavanger - Bergen. Øverst er tegnet inn landtoningen, de norske fjell sett fra havet.
Waghenaers kart over norskekysten fra Merdø til Akerøy. På dette kartet ser man Jomåsknutene i landtoningen øverst t.v.
**Landtoning** er et begrep som brukes innen navigasjon. En landtoning er et bilde av hvordan silhouetten av landet ser ut, sett fra et punkt på sjøen. Eldre sjøkart og bøker for navigasjon har ofte illustrasjoner som viser landtoning, for eksempel Lucas Janszoon Waghenaers kart som viser Norges kyst. Bebyggelse og særlig større bygninger er ofte en del av landtoningen.

En landtoning vil endre seg med lysforholdene og etter årstidene. 

Et lett gjenkjennelig parti i en landtoning kalles gjerne en *landkjenning*. Når et skip har landkjenning, da har navigatøren ombord sett land og han har identifisert landet ved hjelp av en landkjenning.

I Henrik Ibsens dikt *Terje Viken* beskrives en slik situasjon. Terje ror fra Jylland og hjem til Grimstad. En morgen ser han fjell med tinder og skar i horisonten - og så ser han *Imenæssadlen bred og blaa. Da kjendte han, hvor han var.* Imenessadelen er en stor og karakteristisk ås ved gården Imenes innenfor Grimstad. 

Jomåsknutene er en annen mye brukt landkjenning på Skagerrakkysten. Dette er tre lett kjennelige åser i Froland. De er synlig 12 mil fra land, og er avmerket på hollandske sjøkart fra 1500-tallet. 

Fjære kirke og Tromøy kirke ble også brukt som sjømerker. 

Risørflekken er en hvitkalket fjellknaus i Urheia over Risør havn. En skal kunne se denne 12 mil fra land.

Referanser
----------

1. ↑  Kystens veivisere. Fyr, merking, losing og havner i Aust-Agder. Økomuseum Skagerrak. 1994
2. ↑  
 Norgeskart.no
3. ↑  Kystens veivisere. Fyr, merking, losing og havner i Aust-Agder. Økomuseum Skagerrak. 1994
4. ↑  Kystens veivisere. Fyr, merking, losing og havner i Aust-Agder. Økomuseum Skagerrak. 1994
5. ↑  Kystens veivisere. Fyr, merking, losing og havner i Aust-Agder. Økomuseum Skagerrak. 1994

Litteratur
----------

* [Norges sjøkartverk]: Kystens historie i kart og beskrivelser. Norges sjøkartverk 1932 - 1982.
«Rikstanken» på feltmanøver i 1938 eller 1939
Landsverk L-120 i norsk tjeneste
**Landsverk L-120** var den første stridsvogn anskaffet av det norske forsvaret. Den var anskaffet på prøve fra det svenske verkstedet *AB Landsverk* i Landskrona i Skåne. Forsvaret overtok chassiset til en prøvemodell som først var levert til det svenske forsvar. Denne eneste norske stridsvogn før den andre verdenskrig ble utstyrt med norskprodusert tårn og panser og deltok i flere øvelser ved dragonregimentene gjennom de siste førkrigsårene. Den befant seg i en garasje på Gardermoen 9. april 1940 og ble stående igjen der da Akershus Dragonregiment nr. 1 mobiliserte. Neste dag ble den tysk krigsbytte, og dens videre skjebne er ukjent.

«Rikstanken» eller «Kongstanken»
--------------------------------

Som første tiltak for å utstyre kavaleriet med moderne panservåpen bestilte forsvaret i 1936 et stridsvognchassis fra Landsverk (senere Kockums) i Landskrona. Det ble først levert i juli 1937, og var ett av to chassiser som var produsert for det svenske forsvaret tidligere i 1937, men ble kjøpt tilbake for levering til Norge. Dette var ikke lenger aktuelt for svenskene, som i mellomtiden hadde bestilt et større antall stridsvogner av typen Stridsvagn L-60 fra Landsverk AB. Prisen ble redusert fra 50 000 til 30 000 svenske kroner fordi stridsvognen ble levert uten panser og pansertårn. Forsvaret ville ikke spandere panserstål på dette prøveeksemplaret, så det ble utstyrt med alminnelige stålplater og et hjemmeprodusert tårn. Det ble bevæpnet med et 8 mm Colt M/29 maskingevær.
Vittige tunger ga denne eneste norske stridsvognen kallenavnene «Kongstanken» eller «Rikstanken». 

Den ble første gang brukt under en feltmanøver på Jæren i 1938. Ifølge et øyenvitne ble øvelsen den rene forferdelsen på grunn av primitivt materiell, «bortsett fra manøverens eneste skrekk, den gamle tank som ristet, gikk og stod, alt etter som den fant for godt.» Motoren viste seg upålitelig og ga stridsvognen en toppfart på bare 25 km/t. Bremsene var også dårlige, noe som førte til at vognen kolliderte med et tre under en øvelse i Trøndelag. Den var for øvrig med under alle større militære øvelser i 1938–39.

  

Da dragonregiment nr. 1 på Gardermoen dro ut i krig etter mobilisering om morgenen 10. april 1940, ble stridsvognen etterlatt i garasjen. Samme dag ble Gardermoen inntatt av tyskerne, som dermed erobret stridsvognen. Dette krigsbyttet var et populært fotomotiv for de tyske soldatene i mai 1940. Siden forsvant Norges første stridsvogn sporløst og endte kanskje som skrapmetall til tysk krigsindustri.

Noter
-----

References
1. ↑  Jensen, Åke F. (1995), s. 509-510.
2. ↑  Christoffersen, Ole (2011).

Litteratur
----------

* Jensen, Åke F. (1995): *Kavaleriet i Norge 1200–1994: Utvikling og innsats gjennom 800 år.* Elanders forlag, Oslo. ISBN 82-90545-43-6
* Kristiansen, Tom: (2008): *Tysk trussel mot Norge? Forsvarsledelse, trusselvurderinger og militære tiltak før 1940.* Fagbokforlaget, Oslo. ISBN 978-82-450-0674-2
* Christoffersen, Ole (2011): *Stridsvognsjubileum.* Norske reserveoffiserers forbund (NROF)
* 
* Landskronakultur: *Stridsvagn L-120*.
**Landvikvannet** er en innsjø i Landvik i Grimstad kommune, med både ferskvanns- og saltvannsfisk.

Landvikvannet har vært tilknyttet havet (Skagerrak) via Reddalskanalen siden 1877. Vannet har maks dybde på 25 meter, og har ikke oksygeninnhold under fire-fem meters dybde. Ned til to meters dybde er vannet ferskvann, men under dette øker saltinnholdet, og på 20 meters dyp er det mer enn 20 promille salt i vannet.

De vanligste fiskesortene i Landvikvannet er sild, sørv og ørret, men det er også funnet sik, abbor, flyndre og krabbe. Det er ikke påvist sild i noe annet ferskvann i Norge. Forskere vet ikke hvor silda i Landvikvannet gyter, om de gjør det i vannet eller om de reiser ut i havet og kommer tilbake. Genprøver viser at silda skiller seg ut ifra Nordsjøsild.

Vannet har også forekomster av ferskvannsreke (Palaemonetes varians).

Referanser
----------

1. 1 2 3  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 15. september 2018
2. ↑  Agderposten – *Forsker på unik innlandsild* 11. mai 2011
3. ↑  «Universitetet i Bergen – Dro opp 1000 sild from Landvikvannet». Arkivert fra originalen 30. mai 2010. Besøkt 13. mai 2011.
4. ↑  «Noen truede arter i Aust-Agder»[*død lenke*], Miljøstatus.no, Aust-Agder

Landvikvannet tegnet i 1800

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Korgmuttere og en bolt.
Nyere variant av korgmuttere som eliminerer behovet for verktøy.
En **korgmutter**, også kalt **burmutter** eller **rackmutter**, er en type mutter (ofte firkantet) som er omgitt av en korg av bøyd fjærstål for å kunne festes i firkantede hull på utstyrsstativer (de korresponderende hullene er ofte stanset). På den tradisjonelle varianten har korgen har to vinger som må komprimeres for at mutteren skal kunne festes i et utstyrsstativ (samt for å kunne ta den ut igjen), og når vingene slippes holder de mutteren fast på plass i hullet. Denne typen korgmuttere ble patentert i 1952 og 1953, og krever verktøy for installasjon og fjerning. Det finnes også nyere design som kan klemmes og slippes på plass uten verktøy.

En annen fordel med korgmuttere er at de gjør det mulig å bruke gjenger i materialer som er for tynne til å gjenges i direkte, som for eksempel tynne stålplater. En annen fordel er at en mutter med passende gjenger kan velges ut ifra bruksområdet. Korgmuttere fås med metriske og tommegjenger. Eksempelvis kan M5 brukes for lett og middels tungt utstyr, mens M6 kan brukes for tyngre utstyr som for eksempel servere. Videre er det mulig å bytte til en ny korgmutter dersom gjengene skulle bli ødelagte.

Referanser
----------

1. ↑  «CPI’s Clik-Nut is a tool-less alternative to traditional cage nuts». Besøkt 25. april 2018.
Litchi
***Litchi*** (***Litchi chinensis***, også stavet **lychee** eller **laichi**), er det eneste medlemmet av gruppen *Litchi* i såpebærfamilien Sapindaceae. Det er et tropisk frukttre, som fins i Sør-Kina, India, nord i Vietnam, Indonesia, Filippinene og Sør-Pakistan. I Kina er planten kjent som 荔枝, kantonesisk jyutping: *lai6 zi1*, pinyin: *lìzhī*; andre lokale navn er chi eller *alupag* (Filippinene), *lin jee* (Thailand), *raichi* (Japan) og *leechee* (India).

Litchi er et mellomstort eviggrønt tre som blir opp til 15-20 meter høyt, med skruestilte finnete blad. Hvert blad er ca. 15–25 cm lang med 2-8 sidestilte småblad som er 5–10 cm lange, endesmåbladet mangler. Nye blad har en lys kobberrød farge til å begynne med, og blir så grønne etter hvert som de vokser til full størrelse. Blomstene er små, grønn-hvite eller gul-hvite, og kommer i rakler på opp til 30 cm.

Frukten er en steinfrukt på størrelse med en valnøtt, 3–4 cm lang og 3 cm i diameter. Utsiden er dekket av en rosa-rød, ru hinne som er spiselig, men også lett lar seg fjerne. Innsiden består av et lag søtt, halvgjennomsiktig hvitt fruktkjøtt rikt på vitamin C, med en tekstur som ligner litt på druer. Det spiselige fruktkjøttet omgir frøet. Kjernen består av et enkelt blankt nøttelignende frø som er brunt og ca. 2 cm langt med en diameter på 1-1,5 cm. Det hevdes at frøet er svakt giftig og ikke bør spises, men kjernen brukes i kinesisk medisin blant annet mot hudplager. Frukten modnes i perioden juli til oktober, ca. 100 dager etter blomstring.

Det finnes to underarter:

* *Litchi chinensis* underart *chinensis*. Kina, Indokina (Vietnam, Laos, Kambodsja). Bladgreiner med 4 til 8 (sjeldnere 2) løv.
* *Litchi chinensis* underart *philippinensis*. Filippinene, Indonesia. Bladgreiner med 2-4 (sjeldnere 6) løv.

Referanser
----------

1. ↑  Litchi Bama
2. ↑  Litchi Arkivert 4. august 2015 hos Wayback Machine. Opplysningskontoret for frukt og grønt

Eksterne lenker
---------------

* (en) *litchi* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *litchi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *litchi* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *litchi* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *litchi* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *litchi* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *litchi* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Litchi chinensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Litchi chinensis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Litchi chinensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Litejnyj-broen** er den andre permanente broen over elven Neva i St. Petersburg, Russland. Den forbinder *Litejnyj Prospekt* med *Vyborgskij distrikt*.

Historie
--------

Fra eldgamle tider, før selve byen var grunnlagt, krysset sjøveien mellom St. Petersburg og Sverige omtrent der hvor broen står i dag.

Etter at ru is ødela den foreløpige flytende broen den 4. april 1865 ble det bestemt om å bygge en permanent bro.
Denne hendelsen førte til en sterk reaksjon fra myndighetene og en egen ekspertgruppe ble satt igang for å utrede prosjektet med en ny permanent bro. Men en ble ikke enig om plassering før i 1869. Den 4. april 1871 var det åpen konkurranse hvor totalt 17 ulike prosjektbeskrivelser forelå. 

Et prosjekt av *Vestminster Banner* ble valgt ut av bymyndighetene og senere forkastet av transportdepartementet. Transportdepartementet 
opprettet en egen kommisjon og erklærte en vinner, ingeniøroberst *A. Struve*, som også var medlem av kommisjonen.

Byggingen av den nye broen startet 30. august 1875. Arbeidsforholdene var vanskelig, og i løpet av de fire årene byggingen pågikk var det to alvorlige ulykker som forårsaket at 14 mennesker mistet livet.

Den 1. oktober 1879 var det offisiell åpning av broen

Broen heter *Litejnyj* som ordrett betyr «støperi» etter stedet *Litejnyj Prospekt* og *Litejnyj*-distriktet som igjen er oppkalt etter et stort støperi som ble i etablert der i 1711.

I 1903 ble broen omdøpt til *Aleksandrovsky* etter tsar Aleksander II av Russland. Men navnet ble aldri tatt i bruk av folket, og etter den russiske revolusjonen i 1917 fikk broen sitt opprinnelige navn, Litejnyj Bridge, tilbake.

En kort tid etter åpningen fant sted ble broen utstyrt med elektriske lys, en oppfinnelse av Pavel Yablochkov.

Eksterne lenker
---------------

Answers.com- Liteyny Bridge
**Henry Terry** (født 27. mai 1869, død 27. juli 1952) var en fransk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris

Terry var med på det franske cricketlaget *Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques* som tapte finalen til det britiske laget *Devon & Somerset County Wanderers* med 104-262, en finale som gikk over to dager. Cricket var med som en del av verdensutstillingen i Paris og det var først tolv år senere, i 1912 at International Olympic Committee besluttet at cricketkampen, det var kun en kamp som ble spilt, inngikk som en del av det olympiske programmet. Det er eneste gangen cricket har vært med som olympisk sport.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i cricket, Frankrikes flagg FRA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henry Terry – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Henry Terry – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Henry Terry – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Henry Terry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Henry Terry – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
***Bembidion stephensii*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion stephensii* finnes i nesten hele Europa, østover til Tyrkia i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion stephensii* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion stephensii* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion stephensii* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion stephensii* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion stephensii* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion stephensii* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion stephensii* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion stephensii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion stephensii* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion stephensii* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion stephensii* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
**Seychellisk kreol**, også kjent som **seselwa**, er et franskbasert kreolspråk som snakkes på Seychellene, hvor det har status som offisielt språk sammen med engelsk og fransk. Det ble i 1998 snakket av 73 000 personer på Seychellene, og var med det det definitivt største språket i landet.

Siden Seychellene ble selvstendig i 1976 har regjeringen søkt å utvikle språket med en egen ortografi og systematisert grammatikk, og opprettet Lenstiti Kreol for dette formålet. I seychellisk kreol er den bestemte artikkelen del av ordet (som i norsk), i motsetning til i fransk, hvor det er et eget ord. Ordet for «framtida» er dermed *lavenir* (i motsetning til fransk *l'avenir*). Possessiver dannes ved at pronomenet legges til foran ordet, slik at «framtida vår» er *nou lavenir* (bokstavelig talt «vi-framtida»). I flertall blir det som heter *les Îles Éloignées Seychelles* («de ytre Seychellene») på fransk *Zil Elwanyen Sesel* på seychellisk kreol.

Referanser
----------

1. ↑  «Seychellois Creole» **(engelsk)**. *Ethnologue*. 2015. Besøkt 22. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Lenstiti kreol

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
***Ben 10: Kappløp med tiden*** (originaltittel: *Ben 10: Race Against Time*) er en amerikansk spillefilm basert på den animerte TV-serien Ben 10 fra Cartoon Network. Filmen ble først sendt i USA 21. november 2007. Den norske utgaven kom 28. september 2008. Denne filmen foregår mellom episode 47 og 48. Filmen kom ut på DVD i Norge 26. februar 2009. Filmen er skrevet av Mitch Watson, Thomas Pugsley og Greg Klein.

Handling
--------

Etter sommerferien, i Bens hjemby Bellwood, dukker det opp et merkelig romvesen. Mens romvesenet ødelegger ting i byen, kommer Fakkelen og brenner det opp. På skolen, neste dag, skjer det tåpelige ting med Ben. Til slutt ender han opp med å melde seg selv og Gwen på en talentkonkurranse. Senere, når Gwen ser på bilder, finner hun noe rart i bakgrunnen på et bilde av Ben. Ben tror det er det romvesenet som angrep han tidligere. Når bestefar får se det, sier han det er Eon. Eon er et ondt romvesen som terroriserte blikkenslagerne for 200 år siden. Eon lette etter hendene til Armagedon, som kan tilintetgjøre verden. Han angriper Ben flere steder og vet nøyaktig hvem han er. Eon kopierer seg selv i Omnitrixens DNA for å leve for evig i Bens kropp. Ben klarer å overvinne Eon-kopien og klarer å redde bestefar fra hendene til Armagedon. Når Ben tror det verste er over, kommer Eon tilbake. Heldigvis klarer Ben å redde seg selv med Wildmutt, akkurat tidsnok til talentkonkurransen, der Gwen tryller Wildmutt til Ben igjen. De kom på andreplass.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Ben 10: Kappløp med tiden* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Ben 10: Kappløp med tiden* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ben 10: Kappløp med tiden* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ben 10: Kappløp med tiden* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Ben 10 |
| --- |
| Serier | Original (episoder) **·** Alien Force (sesonger: 1 **·** 2 **·** 3) **·** Ultimate Alien |
| Videospill | Protector of Earth **·** Alien Force The Game **·** Alien Force: Vilgax Attacks **·** Ultimate Alien: Cosmic Destruction **·** Alien Force: The Rise of Hex **·** Ben 10: Galactic Racing |
| Filmer | Omnitrixens Hemmelighet **·** Kappløp med tiden **·** Alien Swarm |
| Annet | 100% Offisielt Ben 10 Magasin |
| Kategori |
**Ny Generasjon elev og studentunion** er en kristen ungdomsorganisasjon som ble startet i 1996 av Stephan Christiansen, med utspring i Oslo Kristne Senter. Visjonen til Ny Generasjon er at organisasjonen skal være et redskap som bringer evangeliet om Jesus Kristus til skoler og studiesteder i Norge. Hovedkontoret ligger i Oslo, daglig leder er David Haddeland.

Ny Generasjon vokste i løpet av de 10 første årene til å bli en av Norges største ungdomsorganisasjoner med 2 000 medlemmer og 100 avdelinger på landsbasis i Norge. I Norge har Ny Generasjon medlemmer fra 500 kirkesamfunn og menigheter. De fleste medlemmene kommer fra frikirker utenfor Den norske kirke.

Ny Generasjon er elev-/studentbasert. Initiativ og organisering foretas av ungdommene selv, avdelingene ved den enkelte skole og studiested arrangerer selv ukentlige bønnemøter, turer, konserter, hybelfester, foredrag, «Jesusuker» med mer.

De siste årene har Ny Generasjon spredt seg til en rekke andre land (herunder Sverige, Storbritannia, Tyskland, Russland, Estland, Tsjekkia, Finland,). Internasjonalt har Ny Generasjon aktivitet i 17 nasjoner hvor rundt 20 000 ungdommer medlem i rundt 2000 avdelinger/grupper.

Referanser
----------

1. ↑  tall fra 2010
2. ↑  tall fra 2011

Eksterne lenker
---------------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LIBRIS
 |
**Lloyd Carlton Stearman** (født 26. oktober 1898, død 3. april 1975) var en amerikansk flyger og flykonstruktør.

Biografi
--------

Stearman ble født i Wellsville, Kansas. Fra 1917 – 1918, gikk han på Kansas State College (senere omdøpt til Kansas State University) i Manhattan, Kansas, der han studerte ingeniørfag og arkitektur. I 1918 forlot han universitetet  for å verve seg til U.S. Naval Reserve i San Diego, California, mens han lærte å fly Curtiss N-9 sjøfly.

På midten av 1920-tallet engasjerte Matty Laird som var designer ved Laird Swallow Stearman som mekaniker, noe som gav ham hans første kunnskaper om fly og flyproduksjon. Den 4. februar 1925 slo Stearman og Walter Beech seg sammen med Clyde Cessna og dannet Travel Air Manufacturing. Den 27. september 1927, forlot han dem og dannet sitt eget selskap, Stearman Aircraft Corporation. Det var da han bygde Stearman C2 og Stearman C3, og designet andre biplan for post og frakt, observasjons- og skolefly. Etter andre verdenskrig ble mange Stearman PT-13 primære skolefly konvertert til landbruksfly for spredning av sprøytemidler. I 1948 var mer enn 4 345 Stearman fly blitt bygget om og brukt i landbruket.

På begynnelsen av 1930-tallet ble Stearman president av Lockheed Aircraft Company (nå Lockheed Martin Corporation), hvor det i lang tid ble utformet og bygget Lockheed 10 Electra og Lockheed 12. I 1936 dannet han sammen med  Dean B. Hammond Stearman-Hammond Aircraft Corporation for å produsere Stearman-Hammond Y-1.

Stearman døde av kreft i 1975.

Se også
-------

* Boeing Stearman

Ettermæle
---------

I anerkjennelse av hans bidrag til flyindustrien ble Lloyd Stearman innlemmet i National Aviation Hall of Fame i Dayton, Ohio i juli 1989.

Referanser
----------

1. ↑  M. Pattillo. *A History in the Making: 80 Turbulent Years in the American General Aviation Industry*. s. 9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** National Aviation Hall of Fame
 |
***Bembidion saxatile*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion saxatile* finnes i nesten hele Europa og østover i Asia. Den er også registrert fra Norge 
.
.

Utseende
--------

*Bembidion saxatile* 4,2-5 mm lang, med en ganske slank og litt flat kroppsform. Den er en av de større artene i slekten *Bembidion*. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion saxatile* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion saxatile* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea - *Bembidion saxatile* (søkedato: 9. november 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion saxatile* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion saxatile* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion saxatile* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion saxatile* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion saxatile* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion saxatile* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion saxatile* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion saxatile* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion saxatile* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion saxatile* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Enerom*** er en norsk TV-film regissert av Eli Skolmen Ryg. Stykket ble skrevet av Bjørn Høvik og bearbeidet for fjernsyn av Bjørn Engvik og Eli Skolmen Ryg. *Enerom* var bidrag til Fjernsynsteatrets manuskriptkonkurranse og innkjøpt av Nordvisjonen. Filmen ble vist på NRK TV i Fjernsynsteatret 17. mars 1987.

Handling
--------

Stykket handler om den arbeidsløse, nyskilte og ensomme mannen Arvid (spilt av Erik Hivju), som mer eller mindre har gitt opp. Ved en tilfeldighet treffer han på den unge gravide kvinnen Eva (spilt av Tone Danielsen), som er sykepleier og som han tiltrekkes av. For å være nær sykepleieren lyver han på seg et slektskap til den eldre damen Anna Hansen (spilt av Edel Eckblad), som ligger i koma på sykehuset der pleiersken arbeider. Denne kvinnen har gitt ham et håp, men hans lengsel etter ømhet blir så voldsom at han mister beherskelen og rømmer.

Rolleliste
----------

* Erik Hivju - Arvid
* Tone Danielsen - Eva
* Edel Eckblad - Anna Hansen
* Thor Aamodt - Personalsjef
* Ivar Nørve - Lege
* Trine Lossius Borg - Sykepleier
* Thorkild Thorkildsen - Arbeidskamerat

Referanser
----------

1. ↑  Ørjasæter, Jo: *Fjernsynsteateret til glede og forargelse*, Gyldendal 1994, side 206.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Enerom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Bembidion tetracolum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion tetracolum* finnes i nesten hele Europa, østover til Tyrkia i Asia. Den finnes i Tunis og Marokko i Nord-Afrika. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion tetracolum* er mellom 5-6 millimeter lang, med en ganske slank og litt flat kroppsform. Dekkvingene har fire lysere flekker, to foran og to bak. Brystskjoldet (pronotum) er helt glatt uten en fin nettaktig struktur. (Krever god forstørrelse). Hodet har noen svake panne fårer som ikke konvergerer i framkanten. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion tetracolum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion tetracolum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion tetracolum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion tetracolum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion tetracolum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion tetracolum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion tetracolum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion tetracolum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion tetracolum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion tetracolum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde - *Bembidion tetracolum* - (Database Carabidae of the World)
* *Bembidion tetracolum* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* *Bembidion tetracolum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion tetracolum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Uralske folkegrupper
**Enetsere**, **enets** eller **jenisejere** (også kalt *jenisejsamojeder* og *karasasamojeder*) er et samojedisk urfolk som tradisjonelt lever på Tajmyrhalvøya ved Nordishavet, lengst nord i Sibir, der folket historisk sett har vært inndelt som tundra-enetsere og taiga-enetsere.

Enetsere snakker tradisjonelt enetsisk, som deles inn i de to ulike dialektene *tundra-enetsisk* og *skog-enetsisk*.

Enetsere er truet som eget folk. Folketellingen i 2002 viste at det kun var 237 enetsere igjen. Av disse snakket 30 personer tundra-enetsisk og 40 personer skog-enetsisk.

Referanser
----------

1. ↑  Gordon, Raymond G. Jr. (ed.), 2005. Ethnologue: Languages of the World, Fifteenth edition. Dallas, Tex.: SIL International. Besøkt 13. april 2009
2. ↑  Gordon, Raymond G. Jr. (ed.), 2005. Ethnologue: Languages of the World, Fifteenth edition. Dallas, Tex.: SIL International. Besøkt 13. april 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
En syntetisk apertur-radar ombord i en satellitt.
Venus' overflate kartlagt av Magellan-sonden med hjelp av syntetisk aperturradar
**Syntetisk apertur-radar** (SAR) er en type radar der en relativt liten antenne beveges over en kontrollert bane, hvorpå måledataene fra hele banen sammenstilles for å danne en mye større *syntetisk apertur* eller *syntetisk antenne*. Siden oppløsningen er proporsjonal med antennens dimensjon, kan man oppnå mye høyere oppløsning enn man kan med en konvensjonell antenne. Radaren er typisk montert i et fly eller i en satellitt, men det finnes også SAR-systemer som benytter flere adskilte antenner samtidig. SAR er en sentral teknikk for å ta bakkebilder av Jorden og andre planeter i Solsystemet.

Måledataene består av signalets amplitude og fase, som i etterkant prosesseres digitalt for å gi todimensjonale bakkekart. Prosesseringen er relativt tung, så selv om SAR ble introdusert på 1950-tallet, skjøt teknikken først fart etter at billig regnekraft ble lett tilgjengelig. Ved hjelp av to antenner, kan også tredimensjonale kart produseres ved å utnytte faseforskjellen eller faseinterferogrammet mellom antennene. En slik 3D-radar kalles *interferometrisk syntetisk apertur-radar*.

Referanser
----------

1. 1 2  Franceschetti, Giorgio; Lanari, Riccardo (1999). *Synthetic Aperture Radar Processing*. CRC Press. s. 2-4. ISBN 9780849378997. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
***Bembidion virens*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion virens* finnes nord i Europa, men har en begrenset utbredelse (relikt) i Sveits. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion virens* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion virens* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion virens* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion virens* (søkedato: 9. november 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion virens* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion virens* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion virens* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion virens* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion virens* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion virens* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion virens* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion virens* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Søo**, også kjent som **Søa**, er en elv i Heim kommune i Trøndelag som har sitt opphav fra Søvatnet i Orkdal (280 moh.) og videre fra Vasslivatnet (280–260 moh, avhengig av regulering). Den er hovedelv i Søavassdraget.

Vannføringen til Søo blir regulert gjennom en 20 meter høy steinfyllingsdam i vestenden av Vasslivatnet, som fungerer som reguleringsmagasin for Søa kraftverk (37 MW). Gjennom en 5216 m lang tunnel overføres det vann fra Hollaelva til Vasslivatnet, og fra Ytter Svorksjøen i Skjenaldelva kan det overføres vann til Søvatnet med både en kanal og ei rørgate. Eidsfossen kraftverk (0,4 MW) drives i Eidselva, nederste del av vassdraget.

Vannet renner fra Vasslivatnet nedover Søvassdalen parallelt med Europavei 39 og videre ned mot Vinjeøra, men snur nordover om lag to kilometer øst for tettstedet, inn i Rovatnet (13 moh.) før den deretter har sitt utløp i Hemnfjorden ved Kyrksæterøra.

Se også
-------

* Liste over elver i Trøndelag

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vannkraft.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 21. september 2015

Eksterne lenker
---------------

* (no) Søo i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Bembidion stomoides*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion stomoides* finnes sør i Europa, østover i Asia. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion stomoides* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion stomoides* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Fauna Europaea *Sinechostictus stomoides* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion stomoides* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion stomoides* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion stomoides* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion stomoides* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Sinechostictus stomoides* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Sinechostictus stomoides* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Sønnavind** er en musikkgruppe som består av komponist, gitarist og vokalist Trond Hultgren og vokalist Silje Kristin Titlestad. Bandet ble startet av Hultgren i 2007, da sammen med vokalist Elin Marie Nordeng.

Sønnavind ga ut sitt første album, da med vokalist Lene Viktoria Gulbrandsen, *Lang lang vei* i mai 2013, og singelen *Himmel og Jord* i desember 2013. Singelen *Oslo Blues* (Ft. Worth Blues) ble gitt ut i april 2016. Albumet *Gjenklang* ble lansert i november 2017. Albumet *Hjemmefra* ble sluppet 15. oktober 2022.

Sønnavinds musikk er en blanding av sjangrene roots, americana, viser og norsk folkemusikk.

Diskografi
----------

* 2013: *Lang lang vei* (album)
* 2013: *Himmel og Jord* (singel)
* 2016: *Oslo Blues* ft. Linda Kvam (singel)
* 2017: *Sakte Film* (singel)
* 2017: *Gjenklang* (album)
* 2022: *Hjemmefra (album)*

Referanser
----------

1. ↑  «Evens sønnavindsvals». *www.glomdalen.no* **(norsk)**. 7. august 2013. Besøkt 18. april 2020. «Sønnavind er det foreløpig siste nye band-prosjekt Even Finsrud spiller i. - Vi er spente før Jessheim-konserten i morgen torsdag, sier han.»
2. ↑  «Sønnavind: Lang, lang vei». *Romerikes Blad* **(norsk)**. 27. mai 2013. Besøkt 22. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Charitybikers Motorcycle Club (CMC) 
**Charitybikers Motorcycle Club** (CMC) er en frittstående nøytral motorsykkelklubb som ble etablert i 2012. CMC arbeider for styrking av sivilsamfunnet og er mest kjent for arbeidet med styrking av rettigheter for veteraner etter internasjonal tjeneste og det arbeidet de utfører i forbindelse med voldsutsatte kvinner og jenter. Klubbhus og områder klubben disponerer har status som nøytrale områder, der alle uavhengig av livssyn og tilhørighet, etter en avtale med CMC kan få et tilbud om vern. 

Klubben ledes av et styre på tre personer :

Tom Skabelund-Johansen

Sven Atle Kopperud

Jan Newton

Antall medlemmer ukjent, antall avdelinger ukjent.

Klubbens medlemmer benytter kun motorsykler av type Harley-Davidson.

Colors og medlemskap
--------------------

Dersom man er medlem har man både møte-, tale- og stemmerett i klubben. Veien til medlemskap er imidlertid lang og hard.

Kun fullverdige medlemmer har etter godkjenning, rett til å bære ryggmerket.

Organisering
------------

**Presidenten**

Har kontroll over avdelingen og har vetorett på medlemsmøtene. Han kan også gjøre om alle beslutninger som er tatt.

**Sergeant at arms**

Sikkerhetsansvarlig med ansvar for å holde kontroll. Sergeant at arms forsvarer klubben og holder orden i egne rekker. Han er direkte underlagt presidenten og kan, etter ordre, disiplinere andre medlemmer.

**Secretary / treasurer**

Har administrative oppgaver i avdelingen, blant annet å føre møtereferater, føre oversikt over økonomien og kreve inn klubbbøter og avgifter fra medlemmene.

**Road Captain**

Har ansvaret for å arrangere avdelingsaktiviteter som turer og treff.

Eksterne lenker
---------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Arkivert 11. juli 2021 hos Wayback Machine.
**Charizard** er en fiktiv art fra *Pokémon*-universet av typen Fire/Flying. 

Den utvikler seg fra Charmeleon ved level 36, og er den fullt utviklede formen av Charmander.

Charizard har tre alternative former:

* Den kan Mega Evolve til to former:
	+ Mega Charizard X
	+ Mega Charizard Y
* Den har en Gigantamax form

Charizard er spill-maskoten til Pokemon Red og Pokemon FireRed. 

Charizard ligner mye på en drage tradisjonell drage. Den har to vinger i tillegg til to spinkle armer, lang hals og hale, og står alltid på to. Bak på hodet har den to lange beinaktige utvekster, hvis formål er ukjent. Haletippen er dekket av en flamme, som blir større og lysere hvis Charizard er opphisset.

Charizard er rødoransje, med kremgul mage og underside. Charizard har bare fire tenner i munnen, alle huggtenner.

Ilden kan bli så varm at den smelter kampestein. For det meste vil en Charizard nekte å sprute ild mot fiender som er svakere enn seg, uten at dette gir den noen ulempe i kamp. Armene er sterkere enn de ser ut til, og klørne er spisse, så Charizard har mange muligheter for slag- og kloreangrep. Alternativt kan den gripe tak i motstanderen, løfte denne opp i luften, og slippe når den er på en passelig høyde. Charizard er sjeldne i det fri, der holder de mest til i utilgjengelige fjellområder.

I Nintendo Wii-spillet Super Smash Bros. Brawl er Charizard en spillbar figur, hvis man velger å spille som pokémontreneren. Da kan man bytte mellom den, Ivysaur og Squirtle.

Navnet *Charizard* er et teleskopord av *char* (å brenne/svi) og *lizard* (øgle)

Eksterne lenker
---------------

* (en) «Charizard» på Bulbapedia

Portal: Videospill