**Erwin Planck** (født 12. mars 1893 i Charlottenburg ved Berlin, død 23. januar 1945 i Plötzenseefengselet i Berlin) var en tysk politiker og tidligere offiser som var motstander av det tredje rike. Han ble henrettet av nazi-regimet for sin deltakelse i det mislykkede 20. juli-attentatet.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Erwin Planck ble født i Charlottenburg (nå del av Berlin) som fjerde barn av den teoretiske fysikeren Max Planck og hans første kone. 

### Offiser

Etter *Abitur* i 1911 gikk Planck inn i det militære og forfulgte en karriere som offiser. I første verdenskrig ble Erwin ganske raskt fange hos franskmennene i 1914. 

Etter krigen vendte Erwin tilbake til Tyskland, hvor han arbeidet i Generalstaben. Her møtte han major Kurt von Scleicher for første gang, noe som ble et livslangt vennskap.

Schleicher ledet den politiske gren i Generalstsben, kalt Planck. Forsvarsdepartementet sendte ham i 1920 som et bindeledd til Rikskanselliet, hvor han også ble regjeringens rådgiver etter at han forlot Reichswehr i 1926.

I 1932 ble han assisterende minister under Franz von Papen, og senere også under Rüdiger Schleicher ved Rikskanslerens kontor.

### Under nasjonalsosialismen

Etter at Hitler tok makten i 1933 forlot Planck regjeringsarbeidet og reiste til Asia for et år. Kort tid etter at han kom tilbake til Tyskland ble Schleicher skutt av Gestapo. Planck prøvde forgjeves å få en forklaring for drapet på sin venn.

I 1936 endret Planck karrierevei og gikk inn i forretningslivet, ble ansatt som leder i Otto-Wolff-Konzern, et stort konglomerat i Köln. I 1939 overtok han ledelsen av Berlin-kontoret.

I august 1939 anmodet en gruppe bestående av den franske finansministeren, Johannes Popitz, Planck, og Reichsbanks president Hjalmar Schacht og general Georg Thomas, leder av Økonomi- og Utrustningskontor og bad dem om å gjøre noe for å hindre utbruddet av den kommende krigen. Han gikk med på å skrive et notat til sine overordnede, Wilhelm Keitel, leder av *Oberkommando der Wehrmacht* hvor han skrev at en krig mot Polen ville starte en verdenskrig, og at Tyskland ikke kunne vinne på grunn av massive logistikkproblemer. Imidlertid prøvde Keitel å roe Thomas' frykt ved å fortelle ham at der Führer ikke hadde planer om en slik krig. Krigen begynte måneden etter.

I 1940 utarbeidet Planck, Popitz, Ulrich von Hassell og Ludwig Beck en «Midlertidig Grunnlov» på antagelsen om at Vestmaktene kommende angrep ville styrte Hitler. Selv etterpå forsøkte Planck forgjeves å hindre, eller forsinke motstanden mot regimet og ble involvert i 20. juli-attentatet. Dette førte til at han ble arrestert den 23. juli 1944 og tatt til Gestapos *Reichssicherheitshauptamt* (RSHA).

Planck ble dømt til døden av *Volksgerichtshof* (Folkedomstolen) og henrettet den 23. januar 1945 i Plötzenseefengselet i Berlin.

Minnetavle
----------

En minnetavle over Erwin Planck og to andre står på deres gamle skole, *Joachimsthalsches Gymnasium* i Berlin-bydelen Wilmersdorf i Bundesallée

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6wq7nk8, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Jürgen Heideking, *American Intelligence And The German Resistance: A Documentary History*[*død lenke*], Westview Press, 1998, p. 361.

Eksterne lenker
---------------

* Plötzensee Fengsel

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |