recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Appapillai Amirthalingam** (født 27. august 1927, død 13. juli 1989) var en tamilsk politiker fra Sri Lanka som støttet separatistbevegelsen i de tamilske områdene i landet.

Da S.J.V. Chelvanayakam døde i 1977 ble Amirthalingam leder av TULF (Tamil United Liberation Front) og ved valget samme år ledet han TULF til dets beste valgresultat noensinne, og partiet ble det lankesiske parlamentets offisielle opposisjon.

I sin periode som leder av TULF var Amirthalingam under sterkt press fra unge militante tamiler som anså parlamentarisk arbeid som nyttesløst og var av den mening at kun væpnet kamp kunne vinne det nødvendige selvstyre. Amirthalingam ble samtidig av den singalesiske majoriteten beskyldt for å støtte terrorangrep de samme militante unge utførte.

Etter Black July massakrene i 1983 ble TULF forbudt av myndighetene samtidig som kampen mellom regjeringen og de militante, spesielt LTTE stadig økte. Amirthalingam støttet den indiske intervensjonen i 1987 og en forhandlingsløsning på konflikten. Det er antatt at LTTE bestemte seg for å likvidere han grunnet dette.

Eksterne lenker
---------------

* Appapillai Amirthalingam, fra Tamilnation (engelsk)
* Neutralisation of Tamil moderates in SL – fra Hindustan Times (engelsk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**First Class 8** er en lett kjølbåt. Båten benyttes primært til regattaseiling og er representert i et stort antall regattamiljøer både nasjonalt og internasjonalt. I Norge er det ca. 32 båter, hvorav 27 ligger i Oslofjorden. Båtene er organisert i en nasjonal klasseklubb *Club First Class Norway* – forkortet CFCN. Den norske klasseklubben har de siste årene sørget for at flest mulige av båtene blir regatta-aktive. Klasseklubben formidler salg av bruktbåter straks behovet oppstår.

Nasjonalt seiles det årlig en rankingserie som starter to uker etter påske og strekker seg til slutten av september. Rankingserien seiles stort sett i Indre Oslofjord med unntak av pokalseilasene på Hankø i juli. Totalt utgjøres rankingen av ca. 20 enkeltregattaer pr sesong. Rankingen seiles ifølge Steilene Poengsystem utviklet av N.S.F.-dommer Trygve Bernhardsen, men hvor C.F.C.N. i tillegg tillater strykninger ifølge en skala som tar hensyn til hvor mange enkeltregattaer som har blitt seilt. Pr regatta deltar vanligvis 10–20 båter. 

Klassen har siden 1994 tilfredsstilt NSF sine krav til nasjonal klassebåt og første offisielle Norgesmesterskap ble arrangert i 1995. Det har foreløpig ikke forekommet tekniske protester på entype-klassereglene. Mast med salingshorn og storbom tillates kun levert fra produksjonen til Z-SPAR i Frankrike. First Class 8 har sveivekjøl og sies derfor å være enkel og komfortabel å traile bak bil (lavt tyngdepunkt).

Båttypens popularitet grunner primært i dens moderne skrogform, store seilareal (rask), enkelhet med strenge entype regler og at den er relativt billig i innkjøp og drift. Båttypen seiles av et mannskap på 4–5 personer. Båten kostet ny ca. NOK 220 000,-, mens brukte båter selges (2007) for ca. NOK 80 000,-. til NOK 100 000,-. De fleste båtene eies av konsortier på 2–5 personer. Samtidig fordeler en slik eierstruktur ansvar. Dette er viktige faktorer for klassens vekst og utvikling. 

First Class 8 har blitt bygget siden 1982 som en entype regattabåt hos Benetéau i Frankrike. Totalt er det bygget i overkant av 1200 båter. Klassen har stor internasjonalt utbredelse og det finnes store FC-8 miljøer i Italia, Spania, Frankrike, Sør-Tyskland (innsjøene), Belgia, og mindre miljøer i England og Portugal. Hvert år har det blitt arrangert Europamesterskap/World Cup med 60–90 deltagende båter fra 8–9 nasjoner. I tillegg er det årlige åpne franske mesterskapet en viktig regatta med like mange startende. Det har vært norsk deltagelse i mange av de internasjonale mesterskapene. 

Beneteau First Class 8

Se også
-------

* Club First Class
**Amir Kumar** (født 10. august 1923, død 25. januar 1980) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1956 i Melbourne.

Kumar ble olympisk mester i landhockey under OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.

Åtte år senere, under OL 1956 i Melbourne, vant han sin andre olympiske gullmedalje i landhockey. India vant semifinalen med 1-0 over Tyskland og i finalen beseiret de Pakistan med 1-0.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India
* 1956 Australias flagg Melbourne - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India

Referanser
----------

1. 1 2   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Amir Kumar – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Amir Kumar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Amir Kumar – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Arve Ulseth** (født 28. september 1909, død 2. mars 1979) var en norsk langrennsløper fra Åmot med NM-seier.

Ulseth ble nummer fire på NM-tremila 1946 i Drammen. Senere i mesterskapet ble han norsk mester på 18 km med sluttiden 1.04.30, han slo dermed sølvvinneren Hallvard Eggset med 58 sekunder. Senere i sesongen tok han i Alvdal bronsemedaljen på femmila i NM på ski, slått med over fem og et halvt minutt av vinneren, Thorleif Vangen. Ulseth revansjerte seg i Holmenkollen, der han vant Femmila i Holmenkollen og Vangen ble bare nummer to. Ulseth, som normalt representerte «Østerdalslaget» (Østerdølenes lag i Oslo), la opp etter 1947-sesongen.

Meritter
--------

* Norgesmesterskapet på ski 1940 på Raufoss
	+ Andrepremie (sølv) på 30 km
* Norgesmesterskapet på ski 1946
	+ Fjerdepremie på 30 km og
	+ Førstepremie (gull) på 18 km
	+ Tredjepremie (bronse) på 50 km
	+ 4x10 km stafett: Førstepremie (gull) for laget "Oslo" sammen med Eldar Hagen, Bjarne Solvang og Thorleif Vangen
* Holmenkollrennene: Femtepremie i 1940
* Femmila i Holmenkollen: Seier i 1947

Referanser
----------

1. ↑  *Idrettens leksikon*. Oslo: Teknisk forlag. 1971. s. 274.
2. ↑  *Idrettens leksikon*. Oslo: Teknisk forlag. 1971. s. 282.
**Arvefølgen til Nederlands trone** går i Huset Oranien-Nassau og er regulert av Nederlands grunnlov, som på dette punkt sist ble revidert ved dronning Beatrix' tronbestigelse i 1980. Arvefølgen gjelder Kongeriket Nederlandene, som består av Nederland, Aruba, Curaçao og Sint Maarten. Monarkens etterkommere i tre ledd har arverett. Den som gifter seg uten parlamentets godkjennelse, taper sin arverett.

Kong Willem-Alexanders tre døtre er nærmest i arvefølgen. Deretter følger prins Constantijn, hans barn og så prinsesse prinsesse Margriet.

Dronningens tredje sønn, prins Johan Friso, tapte sin rett til å arve Nederlands trone da han i 2004 giftet seg uten parlamentets samtykke. På samme måte tapte dronningens søstre, prinsesse Irene og prinsesse Christina, og prinsesse Margriets sønn, prins Pieter-Christiaan, retten til å arve tronen.

De to sønnene av Beatrix' søster Margriet, prins Maurits og prins Bernhard, var arveberettiget før Beatrix abdiserte. De falt ut av arvefølgen da Willem-Alexander overtok tronen og er heller ikke lenger medlemmer av kongehuset. Margriets to øvrige sønner mistet arveretten da de giftet seg uten parlamentets samtykke.

Dagens arverekke
----------------

Regjerende monark: Kong Willem-Alexander

1. Prinsesse av Oranien Catharina-Amalia
2. Prinsesse Alexia
3. Prinsesse Ariane
4. Prins Constantijn
5. Grevinne Eloise
6. Grev Claus-Casimir
7. Grevinne Leonore
8. Prinsesse Margriet

Referanser
----------

1. ↑  «Succession to the throne», Nederlands kongehus. Besøkt 30. april 2013.
2. ↑  «News» Arkivert 30. mai 2013 hos Wayback Machine. Nederlands kongehus. Besøkt 30. april 2013. «After the abdication, the line of succession will begin with the children of His Majesty the King: Her Royal Highness the Princess of Orange, Her Royal Highness Princess Alexia, and Her Royal Highness Princess Ariane. The next in line will be His Royal Highness Prince Constantijn, his children and finally Her Royal Highness Princess Margriet.»
3. ↑  «News» Arkivert 30. mai 2013 hos Wayback Machine. Nederlands kongehus. Besøkt 30. april 2013. «After the abdication, the children of Her Royal Highness Princess Margriet of the Netherlands and Professor Pieter van Vollenhoven will no longer be eligible for the throne. They will also cease to be members of the Royal House.»

Eksterne lenker
---------------

* Tavle over arvefølgen, Nederlands kongehus
**Alexander Wright Cappelen** (født 29. mai 1969 i Oslo) er en norsk etikk- og økonomiprofessor ved Norges Handelshøyskole (NHH).

Cappelen har hovedsakelig arbeidet innen forskningsområdene skattepolitikk, rettferdig fordeling, næringslivsetikk og adferdsøkonomi. Han var medlem av Den nasjonale forskningsetiske komité for samfunnsvitenskap og humaniora fra 2003–2009. Han leder sammen med Bertil Tungodden «FAIR»en forskningssenter (SFF - Senter for fremragende forskning) innen adferdsøkonomi tilknyttet NHH og Samfunns- og næringslivsforskning.

Cappelen er utdannet siviløkonom ved NHH i 1991, ble dr. oecon samme sted i 2000 og har også Mphil in Economics fra Oxford University. Han har vært postdoktorstipendiat på Økonomisk institutt ved Universitetet i Oslo. Han har vært knyttet til Norges forskningsråds etikk-program. I 2003 satt han i utvalget som foreslo etiske retningslinjer for Petroleumsfondet. Han var i perioden 2001–2005 leder for Senter for økonomi og etikk ved NHH. Han har to ganger vunnet Bronsesvampen, NHH-studentenes foreleserpris. I 2006 fikk han Ingvar Wedervangs forskningspris for yngre forskere.
I 2013 ble han tildelt Akademikerprisen.

Alexander Cappelen er bror av filosof Herman Cappelen, professor ved Universitetet i Oslo, sønn av skuespiller Kari Simonsen og forfatteren Peder Wright Cappelen, som var etterkommer til Jørgen Wright Cappelen og tilhører den såkalte forlagsgrenen i den norske slekten Cappelen.

Referanser
----------

1. ↑  The Choice Lab: Core Group Arkivert 1. oktober 2015 hos Wayback Machine.
2. ↑  Paraplyen, internavis for NHH-miljøet, 11. januar 2008: Cappelen fikk Bronsesvampen Arkivert 13. juni 2011 hos Wayback Machine.
3. ↑  Nettavisen, 29. mai 2008: – Jobb med det du brenner for! Arkivert 5. desember 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑  Akademikerne.no, 14.10.2013: Alexander Cappelen får Akademikerprisen Arkivert 19. oktober 2014 hos Wayback Machine.
5. ↑  Lars-Christian Andersen Lofstad (2. juni 2015). «Besvimte da hun fødte tvillinger». *Se og Hør* **(norsk)**. Besøkt 8. februar 2019.
6. ↑  «Stor nestor». *Dagsavisen* **(norsk)**. 10. mai 2014. Besøkt 8. februar 2019.
7. ↑  «Kari, du lyver!». *Dagbladet*. 04.08.2001. s. 33. «Kari Simonsen Født: 5. juni 1937 i Oslo (men ikke si det til noen). Familie: Gift med Peder W. Cappelen (1965 - 92), tre sønner: Herman, Cornelius og Alexander.»

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Alexander Cappelen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Ansattside NHH
* Personlig side
* FAIR

* (no) Publikasjoner av Alexander Cappelen i BIBSYS
* Artikler av Cappelen i økonomitidsskriftet Magma

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Frihetspartiet mot EF-unionen** var et norsk populistisk småparti som stilte til valg ved stortingsvalget i 1993. Partiet var en av forløperne til Kystpartiet.

Da partiet oppstod krevde man 5000 underskrifter for å registrere et nytt parti. Derimot var det ingen krav for å endre partinavn. Småpartier kunne derfor omgå kravet ved å formelt ta over andre partier som lå brakk, og endre navnet. I 1992 kunne derfor en gruppering rundt Harald B. Haram, en mangeårig fylkespolitiker i Møre og Romsdal for Sunnmørslista, ta over det gamle småpartiet Frie Folkevalgte. Året etter ble partiets navn endret til *Frihetspartiet mot EF-unionen*. Partiet stilte det året til valg i seks fylker: Aust-Agder, Buskerud, Hedmark, Møre og Romsdal, Oppland og Oslo. Tilsammen fikk det 774 stemmer, eller 0,03 %. Året etter skiftet partiet navn til *Frihetspartiet*.

I forbindelse med stortingsvalget i 1997 var partiet en av grupperingene som inngikk i Steinar Bastesens parti Tverrpolitisk Folkevalgte, som fikk Bastesen innvalgt på Stortinget. Men da Bastesen og hans støttespillere stiftet Kystpartiet var den gamle kretsen fra Frihetspartiet stort sett ute av bildet, og partiet skiftet navn igjen, til Tverrpolitisk Kyst- og Distriktsparti. Partiet stilte til valg under det navnet i 2001.

Referanser
----------

1. ↑  «Wayback Machine» (PDF). *web.archive.org*. 20. mai 2005. Arkivert fra originalen (PDF) 20. mai 2005. Besøkt 23. mars 2023.
**Alexander Cudmore** (født 10. februar 1888 i St. Louis i Missouri, død 18. desember 1944 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Cudmore vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget *Christian Brothers College* som kom på andreplass i fotballturneringen bak det canadiske laget *Galt Football Club*.
*Christian Brothers* tapte første kampen med 0-7 til det canadiske laget som også vant over det andre amerikanske laget, *St. Rose Parish*, med 4-0 og ble olympiske mestere i fotball.

De amerikanske lagene *Christian Brothers College* og *St. Rose Parish* spilte siden tre kamper innen de kunne kåre en sølvvinner. De to første kampene endte 0-0 og den tredje kampen vant *Christian Brothers College* med 2-0. Det var kun tre lag som deltok i fotballturneringen som ble gjennomført 16. til 23. november 1904. 
Cudmore var angrepsspiller og spilte alle fire kampene.

OL-medaljer
-----------

* 1904 USAs flagg St. Louis - Sølv Sølv i fotball, USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexander Cudmore – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Cudmore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alexander Cudmore – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**L'Ampolla** (eller **La Ampolla** på kastiljansk) er en kommune i Catalonia i Spania. Tilhører provinsen Tarragona, og folketallet lå i 2009 på om lag 3.118.

Historie
--------

L'Ampolla ble offisielt dannet i 1989 etter å ha blitt oppløst fra Perelló etter flere år med rettssaker. L'Ampolla ble erklært som en egen kommune i 1937, men ble kansellert mot slutten av den spanske borgerkrigen.

Populært turistmål
------------------

I kommunen L'Ampolla er det lokalisert en rekke nydelige strender, noe som har gjort stedet til et populært turistmål. I tillegg er stedet i nærheten av den kjente nasjonalparken Delta del Ebro. Den har fremmet økt turisme, noe økonomien har tjent på.

L'Ampolla er også kjent for sitt fiske. Det er noe av kommunens kjennetegn, hvor store deler av befolkningen er svært engasjert. Når det gjelder landbruk, så er ris den desidert viktigste avlingen.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Instituto Nacional de Estadística (16. mai 2022) (på en), *Municipal Register of Spain of 2022*, **90**, s. 1,235, Wikidata Q111983091

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) L'Ampolla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Alexander Chen** (født 1952 i Canton) er en kinesisk kunstner.

Chen arbeider innen todimensjonale media som maleri og penn og blekk (tusj). Han studerte ved Det sentrale kunstakademi i tillegg til Guangzhou kunstakademi i Kina.

Chen fikk medlemskap i Det nasjonale kunstforbundet i Kina. Han er influert av sin reiser og den enestående verdenen rundt ham som kan være så mangesidig som nasjonalparker, bylandskap, og bygder. Hans verk har blitt vist over hele verden og nye verk var også ustilt i forbindelse med Sommer-OL 2008 i Beijing. Han er representert av Tom Binder Fine Arts.

Kilder
------

* "Discover the Artists", Park West, Bio, Alexander Chen
* "Største samlingen av verdenskjente kunstnere som har besøkt Detroit", Reuters
* "Spille for å vinne[*død lenke*]", Art Business News, Olympic Games
* "Olympiske kunstverk blir avduket[*død lenke*]", Art Business News, Olympic Games Art Work
* "Påfående prosjekter", Fine Art Limited, Olympic Art Work
* "ArtExpo New York Arkivert 26. januar 2009 hos Wayback Machine.", Art Expo

Eksterne lenker
---------------

* Alexander Chen home page

* Alexander Chen Jigsaw Puzzles

Portal: Kunst
**Geir Helgen**, født 25. oktober 1939 i Durban, er en norsk arkeolog, tegner, heraldiker og kulturarbeider.

Geir Helgen bodde i sin barndom også i Alexandria før familien i 1947 kom til Bergen. Han har studert ved universitetene i Wien og Bergen. Han har magistergrad i nordisk arkeologi med en avhandling om merovingertidsfunn, fra Universitetet i Bergen i 1973, og mellomfag i norsk, tysk, historie og grunnfag i folkeminnevitenskap. Han arbeidet som konservator ved Historisk museum i Bergen og ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo, før han ble fylkeskonservator i Buskerud i 1976. Han gikk av med pensjon i 2004 og er nå bosatt på Nesbyen i Hallingdal.

Helgen har i sitt virke vært spesielt opptatt av museer og kulturminnevern.

Helgen har hele sitt liv hatt tegning som mer enn en hobby – med størst interesse for karikaturtegning. Han viste tidlig talent for denne kunstformen og videreutviklet og raffinerte denne ved studieoppholdet i Wien. Av flere forbilder har han vel særlig vært inspirert av Storm P. Tegningene varierer fra de helt nøkterne og kjølige illustrasjoner, til vilt harselerende sarkasmer som tar opp de fleste temaer. Motivene er ofte overkarikerte og burleske. De inneholder ikke sjelden dypt anakronistiske eller saklig sett helt meningsløse bielementer som skaper en egen forskrudd tilleggskomikk i situasjonen. I 2006 ble det gitt ut et utvalg av 250 av Geir Helgens strektegninger fra den arkeologiske og kulturbyråkratiske sfære under tittelen "Helgen-streker".

Helgen var formann i Norsk Heraldisk Forening fra 1990 til 2003. Han har en av Norges største boksamlinger om heraldiske emner, og han deltar jevnlig i nordiske og internasjonale heraldiske kongresser.

Litteratur
----------

* Ludvig Throndsen: *Drammensere anno dengang.* Tegninger av Geir Helgen, Drammen 1995
* Geir Helgen: «Odd og egg: Merovingertidsfunn fra Hordaland, Sogn og Fjordane», *Arkeologiske avhandlinger fra Historisk museum*, Universitetet i Bergen, 1982
* Tore Bjørgo, Ole Egil Eide og Svein Indrelid: *Helgen-streker. Et utvalg av Geir Helgens tegninger*, Bergen 2006
* Geir Helgen: «Berlin-erklæringen om grunnregler for heraldisk utforming», *Heraldisk Tidsskrift*, bind 12 nr. 115, København mars 2017, side 238-240.
* Geir Helgen: «Intet nytt under solen», *Våpenbrevet* nr. 101 august 2017, Norsk Heraldisk Forening, Oslo 2017, side 12-19 (om en tysk heraldisk bok fra 1694).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Geir Gundersen** (født 26. juni 1948 i Skodje) er en norsk teolog fra Menighetsfakultetet som fra 1998 til 2010 var generalsekretær i Blå Kors Norge. I 1999 etter ble han valgt inn i sentralkomiteen for Blå Kors Internasjonale Forbund (IBC) (etablert i1887), og i 2004 ble han valgt til ny president i forbundet. Han var den første ikke-sveitsiske presidenten i organisasjonen. Som generalsekretær i Blå Kors ledet han en omfattende fornyelses- og omorganiseringsprosess i organisasjonen. Han var generalsekretær under Blå Kors Norge sin 100-årsjubileum i 2006 og da Blå Kors var formål for innsamlingen under NRKs TV-aksjonen 2008. 

Geir Gundersen arbeidet tidligere som prest i Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag, han hadde menighetstjeneste som residerende kapellan i Tromsøysund menighet i Tromsø og han var bibelmisjonsleder i Det Norske Bibelselskap. I perioden før han begynte i Blå Kors var han forstander ved Det Norske Diakonhjem. Han er en mye brukt andaktsholder i NRK.

Bibliografi
-----------

Gundersen skrev flere bøker i perioden fra 1973 til 1983:

* (no) Publikasjoner av Geir Gundersen i BIBSYS
* *Under korset* 1973 (sammen med Otto Hauglin) ISBN 82-501-0146-4
* *Arbeidarar på Skaparens jord* 1981 ISBN 82-7053-146-4
* *Framtid og håp* 1982 ISBN 82-543-0120-4
* *I trass og tru* 1983 ISBN 82-543-0151-4

Han var også med i **Freedom Quartet** på slutten av 1960-tallet. De ga ut flere plater med gospelinspirert sang. I 2002 hadde de *reunion* og ga ut en CD.

* *Homeland Spirituals* 2002

Kilder
------

* Sigbjørn Kvistad: *Geir Gundersen 60 år* Omtale i Vårt Land 26. juni 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Alle liker Peter*** (tysk: *Alle lieben Peter*) er en musikalsk vesttysk filmkomedie fra 1959 regissert av Wolfgang Becker. Dreieboken ble skrevet av ungarske István Békeffi og norske Per Schwenzen. I tittelrollen ses Peter Kraus.

Handling
--------

Peter Erdmann er student og musiker. Sammen med vennen Tommy har han et rockeband. Peter bor sammen med sin mor, som har vært enke i mange år. Mor Sylvia blir oppvartet av salgsrepresentanten Bernd Werding. Peter bryr seg om sin mor og ønsker henne ny lykke. Hun vil ikke at Werding skal vite at hun er ti år eldre enn hun utgir seg som og at hennes sønn allerede er voksen. Derfor må Peter spille en 14-årig unggutt. Samtidig tjener han til studiene med en jobb i firmaet til generaldirektør Steiner. Den vennlige Steiner liker ungdommenes musikk og inviterer Peter og Tommy til å opptre på en fest hjemme hos ham. Begge aksepterer begeistret dette. På festen forelsker Peter seg i Kitty, den eldste av Steiners tre døtre. Festen blir også en stor suksess musikalsk sett, til Peters mor plutselig dukker opp med sin kjære Werding. Han må ikke under noen omstendigheter kjenne igjen Peter.

I rollene
---------

* Peter Kraus - Peter Erdmann
* Hannelore Schroth - Sylvia Erdmann
* Boy Gobert - Bernd Werding
* Helen Vita - Zita, Sylvias søster
* Peter Vogel - Tommy
* Gustav Knuth - Generaldirektør Steiner
* Christine Kaufmann - Kitty Steiner
* Petra Himboldt - Susi Steiner
* Monika Ettrich - Baby Steiner
* Beppo Brem - Bilforhandler Hubmeier
* Margrit Aust - Fru Steiner

Anmeldelser
-----------

Lexikon des international Films skrev dette: *«Et lite, musikalsk lystspill, beriket med moderne ingredienser, sparket i gang av en skuespillerinne, som er enke og som overfor sin beundrer utgir seg for å være yngre enn det hun er.»*

VideoWoche mente at Peter Kraus, det tyske svaret på Bill Haley, sørget for god og framfor alt barnetillatt underholdning. Videre stod det at koselige sanger, sympatiske skuespillere og den meget forutsigelige historien gjorde denne komedien til en prototypisk søndagsmiddagsunderholdning.

TV-Spielfilm vurderte filmen slik: *«Humoren er ikke platt, ofte sågar med glimt i øyet. Ikke bare Peter, men denne filmen må man også elske.»*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Alle liker Peter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Alle liker Peter* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (nl) *Alle liker Peter* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Alle liker Peter* på filmportal.de Rediger på Wikidata
* *Alle lieben Peter* i filmportal.de

Portal: Tyskland
Aktivist for LGBT+ rettigheter. Drevet omfattende informasjonsarbeid og holdningsskapende turneer ovenfor offentligheten.  

Privatliv

Hagland oppvokst på Rødøy på helgelandskysten i Nordland fylke. Han var den første åpne homofile i Nord-Norge, og startet den første homo-organisasjonen i Bodø i 1973.

  

Opplysningsarbeid og aktivisme

Hagland har vært svært aktiv i DNF-48, som var den første(?) nasjonale foreningen for homofile i Norge. Dette er forløperen til det som i dag er kjent som FRI. Da han ønsket å bli medlem i DNF-48 allerede som 18-åring, måtte han vente med å arbeide aktivt for foreningen siden 21 år var aldersgrensen for å kunne bli med i foreningen

Hagland jobbet med opplysningsarbeid og ble etter hvert en sentral figur i homobevegelsen. Han var i perioden 1979-82 landsstyreleder i forbundet av DNF-48.

Han har drevet med omfattende informasjonsarbeid gjennom sine mange informasjonsturneer og holdningskampanjer både i Norge og internasjonalt både gjennom foreningen DNF-48 og via andre organisasjoner. 

Internasjonal aktivisme og rapportering

Hagland har skrevet reportasjer og drevet aktivisme for homofiles rettigheter internasjonalt. Særlig i Øst-Europa og Midt-Østen

Referanser
----------

1. ↑   Skeivt arkiv, «Geir Hagland (født 1952)», besøkt 7. desember 2022[Hentet fra Wikidata]
**Geir Hønneland** (født 1966) er en norsk statsviter. Han er siden 2021 generalsekretær i demokrati- og menneskerettighetsorganisasjonen Den norske Helsingforskomité.

Hønneland er født i Harstad og oppvokst i Mandal. Han har Forsvarets russiskkurs, og er PhD (dr. polit.) i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo og har også en LL.M.-grad i havrett fra UiT Norges arktiske universitet. Han ble tildelt professorkompetanse i 2004 og har vært professor II ved flere norske universiteter og gjesteforsker ved flere utenlandske akademiske institusjoner.

Han var direktør ved Fridtjof Nansens Institutt (FNI) på Polhøgda 2015–2019, hvor han også arbeidet som forsker, forskningsleder og assisterende direktør. 

Som forsker jobbet Hønneland i en årrekke med spørsmål knyttet til internasjonal havforvaltning, russisk politikk og norsk-russiske relasjoner. Han var rangert som den mest publiserte forskeren i norsk instituttsektor, og innenfor norsk samfunnsvitenskap generelt, i perioden 2012-2016. Han står bak en lang rekke vitenskapelige publikasjoner, og flere av hans bøker har blitt utgitt i nye utgaver og oversatt, blant annet til kinesisk og russisk. Blant bøkene hans finner vi *Borderland Russians: Identity, Narrative and International Relations* (Palgrave, 2010), *Russia and the Arctic: Identity, Environment, and Foreign Policy* (Bloomsbury, 2016) og *International Politics in the Arctic* (Bloomsbury, 2017).

Siden 2018 har Hønneland vært styreleder i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFFO), og han har også hatt andre verv i norsk bokbransje. Videre har han sittet i ulike programstyrer og ledet strategiutvalg i Norges Forskningsråd.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 14553876s, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Den norske Helsingforskomité». Besøkt 13.01.2021.
3. ↑  «Geir Hønneland». FNI. Besøkt 26. august 2017.
4. ↑  «FNI Director among Norway’s most published scholars». Fridtjof Nansens Institutt. 9. juni 2017. Besøkt 26. august 2017.
5. ↑  «100 på topp liste» (PDF). Khrono.no. Arkivert fra originalen (PDF) 25. august 2017. Besøkt 26. august 2017.
6. ↑  «Her er de 100 forskerne som topper tellekantene». *Khrono*. 7. juni 2017. Besøkt 26. august 2017.
7. ↑  «More Arctic politics in China». *Fridtjof Nansens Institutt* **(engelsk)**. 19.10.2016. Besøkt 26. august 2017.
8. ↑  «Geir Hønneland (profil hos FNI)». *Fridtjof Nansens Institutt* **(engelsk)**. Besøkt 26. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på nettsidene til Fridtjof Nansens Institutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** CRIStin
 |
**Allar Levandi** (født 28. desember 1965) er en tidligere kombinertløper som først representerte Sovjetunionen og senere Estland. Han oppnådde sine fremste resultater på slutten av 1980-årene og begynnelsen av 1990-årene, mens han fremdeles representerte Sovjetunionen.

Han deltok tre ganger i OL, i 1988 for Sovjetunionen, og deretter for Estland i 1992 og 1994. Under OL 1988 i Calgary tok han bronse individuelt, karrierens høydepunkt.

Året før hadde han sammen med Sergej Tsjervjakov og Andrej Dundukov tatt bronse i lagkonkurransen for Sovjetunionen under VM 1987 i Oberstdorf. Han gikk for det estiske laget som endte på fjerdeplass under OL på Lillehammer i 1994.

I verdenscupen ble Levandi nummer to sammenlagt i sesongen 1989/90.

Allar Levandi er gift med den tidligere sovjetiske kunstløperen Anna Kondrasjova.

Levandi er en av bare fem estlendere som har deltatt i vinter-OL i årene da Estland var en del av Sovjetunionen, mellom 1944 og 1991. De andre er Uno Kajak (1956, kombinert), Ants Antson (1964 og 1968, skøyter), Tõnu Haljand (1968, kombinert) og Fjodor Koltšin (1980, kombinert).

Referanser
----------

1. ↑   Eesti spordi biograafiline leksikon, ESBL athlete ID Allar\_Levandi, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Allar Levandi – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Allar Levandi – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Allar Levandi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Allar Levandi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Allar Levandi – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata

* (en) Allar Levandi – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* Uuemõisa Lasteaed-Algkool: Eestlased taliolümpial Arkivert 24. november 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 28. januar 2015)

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (sport)
 |
**Wilhelm «Willi» Egger** (født 7. oktober 1932 i Murau, død 29. april 2008 samme sted) var en østerriksk kombinertløper og skihopper.

Han ble nummer 16. i kombinert i OL i Cortina d'Ampezzo i 1956. Etter sesongen gikk han over til spesialhopping.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1956 til 1967, og ble nummer 2 sammenlagt i 1961/62. Han ble også nummer 4 i 1959/60 og nummer 8 i 1962/63. Han vant 3 enkeltrenn i Hoppuka.

Willi Egger var med i VM i 1958 og 1962. De beste resultatene fikk han i Zakopane i 1962, der han ble nummer 7 i storbakken og nummer 10 i normalbakken. Som skihopper deltok han i OL i 1960 og 1964, og ble nummer 12 i storbakken i Innsbruck i 1964.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Willi Egger Arkivert 24. oktober 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Willi Egger – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Willi Egger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Willi Egger – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Heggeliveien** (21–53, 30A–52) er en vei på Heggeli i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Nordre Skøyen gård til Sørkedalsveien. Før 1996 ble navnet brukt om veien videre på den andre siden av Sørkedalsveien. Veien ble imidlertid fysisk delt i to ved Sørkedalsveien da Røabanenog Kolsåsbanen (som har felles trasé her) ble lagt om til metrostandard. Den nordøstre delen fikk da navnet Heggelibakken.

Veien fikk navn i 1917 etter den tidligere husmannsplassen Heggeli (gnr./bnr. 32/28). Nummereringen bærer preg av at veien er delt, idet de gamle veinumrene er beholdt.

Nordre Skøyen er i nr. 31 og Heggeli i nr. 51. Veien har ellers villabebyggelse.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Heggeliveien». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 238. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Zopfstil** (*parykkstil*) er en retning av tysk kunst i perioden 1760 til 1790, først og fremst i arkitekturen.

Etymologi
---------

Sekretær i Zopfstil
*Zopf* er tysk for «hårpisk» eller «flette». Opphavet til begrepet Zopfstil hevdes gjerne å være herremoten med piskeparykker i siste halvdel av 1700-tallet. Et annet mulig opphav til begrepet er de sammenflettede blad- og blomsterornamentene som ofte ble brukt i denne stilarten.

Historie
--------

Zopfstilen oppsto i overgangen mellom sen barokk (rokokko) og den tidlige klassisismen. Den blir av og til kalt rokokkoklassisisme og tilsvarer den franske Louis-seize-stilen, den engelske georgianske arkitekturen og den svenske gustavianske stilen

Stilarten er preget av de nye klassisistisk-antikke idealene, men fremviser også preg av barokk og rokokko. Mens adelen var opptatt av barokk, skulle Zopfstilen bli mer populær blant det opplyste borgerskapet. Zopfstilen var mer nøktern i sitt uttrykk enn rokokkoen og hentet sine forbilder i antikkens enkelhet, men likevel uten å bygge på noen dypere innsikt i denne.

Ved inngangen til 1800-tallet ble begrepet brukt i en nedsettende betydning, om det som var gammeldags.

Andre kunstarter
----------------

Daniel Chodowiecki: Brandenburger Tor, trykk fra 1764. Utsyn mot vest og Tiergarten
I billedkunsten var stilen representert bl.a. ved Daniel Chodowiecki.

Referanser
----------

Eksterne lenker

* «(da) Den Store Danske». Besøkt 7. april 2009.
* «(de) Beyars Kunstlexikon». Besøkt 7. april 2009.
* «(de) Kunstleksikon Arts4X». Arkivert fra originalen 13. september 2011. Besøkt 7. april 2009.

* «(de) Herders Conversations-Lexikon». Besøkt 7. april 2009.
* «(de) Meyers Grosses Konversations-Lexikon 1905». Besøkt 7. april 2009.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Heggelibakken** (1–101, 2–64F) er en vei på Heggeli i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Sørkedalsveien til Holmenveien ved Lille Vinderen. En god del av veien er gangvei parallelt med Viggo Hansteens vei (Ring 3), og det er stengt for gjennomkjøring til Holmenveien.

Før 1996 var dette øvre del av Heggeliveien. Da Røabanen og Kolsåsbanen ble lagt om til metrostandard, kom det imidlertid et fysisk skille ved Sørkedalsveien. Denne delen av veien fikk da nytt navn, samtidig som den ble forlenget langs Ringveien. Navnet er uansett etter den tidligere husmannsplassen Heggeli (gnr./bnr. 32/28, Heggeliveien 51).

Heggeli forretninger ved Sørkedalsveien, som tidligere hadde adresse Heggeligveien 54, er i nr. 2. For øvrig har veien overveiende villabebyggelse.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Heggelibakken». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 238. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**«You Suffer»** er en sang av det britiske grindcore-bandet Napalm Death. Sangen har gjort seg fortjent til en plass i Guinness rekordbok som den korteste sangen som noensinne er blitt innspilt. Den er nøyaktig 1,316 sekunder lang, og består av den nesten uhørbare teksten «You suffer, but why?».

Sangen ble spilt inn i 1986 og ble utgitt på albumet *Scum* i 1987. Napalm Death spiller også sangen regelmessig på konsertene sine.

Singel-utgivelse
----------------

I 1989 dukket sangen opp på den ene siden av en 7" singel som ble gitt bort gratis sammen med eksemplarer av et samlealbum med tittelen *Grindcrusher*. Sangen på den andre siden, «Mega-Armageddon Death Part 3» av Electro Hippies, varer også rundt et sekund, noe som gjør plata til den korteste singelen som noen gang er utgitt. Hver side har én rille i ytterkanten på plata som inneholder musikken, mens resten av overflaten er dekket av etset skrift og tegneserier.

Video
-----

En video ble utgitt for sangen, beregnet å falle sammen med utgivelsen av dualdiscen *Scum* i mars 2007.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artikkel i Orange County Weekly». Arkivert fra originalen 27. mars 2008. Besøkt 28. november 2007.
2. ↑  «Artikkel i Stylus Magazine». Arkivert fra originalen 9. september 2006. Besøkt 28. november 2007.
3. ↑  Grindcrusher-side på Earache Records nettsted Arkivert 17. desember 2007 hos Wayback Machine.
4. ↑  Roadrunner Records news story
**Franz Berghammer** (født 20. november 1913, død 7. juli 1944) var en østerriksk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Berghammer vant en olympisk sølvmedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i håndballturneringen bak Tyskland. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Østerrike vant fire av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, beseiret de Sveits med 11-6 og Ungarn med 11-7 og tapte kampen mot Tyskland med 6-10. Berghammer spilte en kamp i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Sølv Sølv i håndball Østerrikes flagg Østerrike

Referanser
----------

1. 1 2   Olympedia utøver-ID 31830[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Franz Berghammer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Franz Berghammer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Franz Berghammer – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Svaner med kniv, røykende på pipe. Mestia (1888 -1900)
**Svanere** (georgisk: სვანი Svani) er en befolkningsgruppe som hovedsakelig bor i Svaneti, nordvest i Georgia og som snakker svansk. Selv kaller svanerne seg mushüan, kjent av gamle historieskrivere som misimian.

Historie
--------

Svanerne er ofte identifisert med soanes nevnt av den greske geografen Strabo, som plasserte dem mer eller mindre i det området som i dag bebos av svanerne.

Inntil 1930-tallet ble mingrelere og svanere talt som egne grupper i folketellinger, men ble senere klassifisert under den bredere kategorien georgiere. Svanerne er georgisk-ortodokse kristne og ble kristnet i det 6. århundre. Ikke desto mindre lever deler av før-kristen tro fortsatt i Svaneti. St. Georg (kjent som Jgëræg blant folk lokalt), Georgias skytsengel, er det mest respekterte helgenen. Svanerne har beholdt mange av deres gamle tradisjoner. Familiene er av ulik størrelse og mannen har tradisjonelt vært familiens overhode. Samtidig har kvinnene en sterk stilling i Svaneti, og mange ganger er det fruen i familien som tar det tyngste ansvaret.

Språk
-----

Svanerne er stort sett bilingvale. De bruker både georgisk og sitt eget morsmål, svansk. Det svanske språket utgjør sammen med georgisk, mingrelsk og laz den sørkaukasiske eller kartvelske språkfamilien. Det svanske språket har ingen offisiell status i Georgia. Georgisk er undervisningsspråket og det skriftlige forvaltningsspråket i Svaneti, selv om svansk ofte brukes i muntlig kontakt med myndighetsorganer. Noen få bøker er utgitt på svansk. Svanerne benytter det georgiske alfabetet når de skriver svansk. Det er en tendens at yngre, spesielt i den største byen Mestia, bruker georgisk istedenfor svansk. Svansk skilte seg ut fra de andre kartvelske språkene for rundt 4 000 år siden, og i dag skiller georgisk seg fra svansk omtrent som fransk fra norsk.

Kultur
------

Svansk kultur lever videre i trestemte sanger og runddanser. Svansk poesi er oftest knyttet til sanger. Svanere er dyktige kunstnere. Siden Svaneti anses for å være den mest utilgjengelige delen av Georgia, blir fortsatt mange georgiske verdigjenstander fra middelalderen (inklusive sjeldne Bibel-manuskripter) oppbevart i Svaneti.

Kjente svanere
--------------

* Mikheil Khergiani – fjellklatrer
* Jaroslav Ioseliani – sjømann, ubåtkaptein 1942-1944
* Otar Ioseliani – filmregissør
* Mikheil Gelovani – skuespiller

Referanser
----------

1. ↑  Levinson, David. Ethnic Groups Worldwide: A Ready Reference Handbook. Phoenix: Oryx Press, 1998. p 34
2. ↑  Stephen F. Jones. Svans. *World Culture Encyclopedia*. Retrieved on March 13, 2011
3. ↑  History of Georgian Mountein Regions / R. Topchishvili. Available at The National Parliamentary Library of Georgia

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Bembidion andreae*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion andreae* finnes i nesten hele Europa  og Midtøsten. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion andreae* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion andreae* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion andreae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion andreae* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion andreae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion andreae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion andreae* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion andreae* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
**Borghild Solveig Niskin (Hansen-)** (født 19. februar 1924 i Hole, død 18. januar 2013) var en norsk alpinist. Niskin hadde 17 NM-titler, og deltok i tre olympiske vinterleker.

Hun debuterte i olympisk sammenheng under OL 1948 i St. Moritz, hvor hun sammen med Laila Schou Nilsen utgjorde Norges damelag. Hun oppnådde sin beste plassering i slalåm (19.-plass). Langt bedre gikk det fire år senere, under OL 1952 på hjemmebane i Oslo. Hun ble beste norske deltaker med sjetteplass i storslalåm og ellevteplass i slalåmrennet.

Hun fulgte opp med nye gode resultater under OL 1956 i sin tredje OL-deltakelse i Cortina d'Ampezzo. Med åtte tidels sekunder opp til bronsevinneren Dorothea Hochleitner ble hun nummer 7 i storslalåm. Hun ble nummer fem i kombinasjonsøvelsen, som bare talte som VM-øvelse.

For disse prestasjonene ble hun som første kvinne i historien tildelt Holmenkollmedaljen i 1956 (sammen med Arnfinn Bergmann og Arne Hoel).

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Borghild Niskin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Borghild Niskin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Borghild Niskin – FIS (alpint) Rediger på Wikidata
* (no) Skiforeningens prisvinnerliste over Holmenkollmedaljen i PDF-format


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Kong Haakon VII, Hallgeir Brenden,Veikko Hakulinen & Sverre Stenersen | **HolmenkollmedaljenSammen med Arnfinn Bergmann & Arne Hoel**(1956) | Neste mottaker:Eero Kolehmainen |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
Kart som viser Biscayabuktens plassering
**Biscayabukten** eller **Biscayabukta** (fransk: *Golfe de Gascogne*, spansk: *Golfo de Vizcaya*, engelsk: *Bay of Biscay*) er et randhav til Nord-Atlanteren utenfor nordkysten av Spania og vestkysten av Frankrike. Grensa mot selve Atlanterhavet trekkes langs en linje fra Kapp Ortegal på nordvestspissen av Spania til Île d'Ouessant utenfor Bretagne.

Den sørlige delen omtales som Det kantabriske hav, en lite benyttet betegnelse på norsk.

Området er kjent for sitt stormfulle vær, spesielt i vinterhalvåret. Store deler av bukten er grunt vann beliggende over kontinentalsokkelen, med 100-200 meters dybde. Mellom den franske og den spanske kontinentalsokkelen finnes det imidlertid dybder ned til 4,735 m. Gjennomsnittsdybden i bukta er 1,744 meter. Disse dybdeforskjellene gir unormalt høy sjøgang i stormfullt vær, og i kombinasjon er dette årsak til buktas beryktede status som historisk gravsted for mange skip.

Referanser
----------

1. ↑   «Utanlandske stadnamn», *Språkrådet*
2. ↑  «Why the Bay of Biscay is Dangerous for Ships?». *Marine Insight* **(engelsk)**. 21. oktober 2011. Besøkt 18. juni 2019.
3. ↑  «Bay of Biscay». *web.archive.org*. 20. juli 2015. Archived from the original on 20. juli 2015. Besøkt 18. juni 2019. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
4. ↑  *A Summary of Wave Data Needs and Availability: A Report* **(engelsk)**. National Academies. 1979.
5. ↑  «Why the Bay of Biscay is Dangerous for Ships?». *Marine Insight* **(engelsk)**. 21. oktober 2011. Besøkt 18. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

(en) Golfe de Gascogne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Skjematisk tverrsnitt av tre cuestaer. Lag av hardere bergarter har mørkere farge enn mykere lag
Cuestalandskap: Gran Sabana i sørøstlige Venezuela
En **cuesta** er en ås- eller fjellrygg som dannes ved forvitring av skråstilte lag av sedimentære bergarter. Landformen karakteriseres av en bratt skrent på den ene siden og en svakt skrånende helning på den andre siden. Landformen er svært sjelden i Norge, men devon-områdene i Sogn og Fjordane og kambrosilur-området mellom Hønefoss og Steinsfjorden på Ringerike er eksempler på at det finnes. På Ringerike består cuestaene av kalkåser (i nord-sør retning) med rik kalkfuruskog, som i Hurum-/Burudåsen naturreservat.

Referanser
----------

1. ↑  Bryhni, Inge. (2016, 10. mars). Cuesta. I *Store norske leksikon*. Hentet 5. desember 2016 fra .

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cuestas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Cui Yongmei** 崔 咏梅 (født 21. mars 1966), kinesisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1996 i Atlanta.

Yongmei vant en olympisk bronsemedalje i volleyball i OL 1988 i Seoul. Hun var med på det kinesiske laget som kom på tredjeplass i volleyballturneringen for damer bak Sovjetunionen og Peru. Kina tapte semifinalen med 0-3 mot Sovjetunionen, men vant bronsefinalen over USA med 3-0. Yongmei spilte fire kamper i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1996 USAs flagg Atlanta - Sølv i volleyball, damer Kinas flagg Kina
* Bronse 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Bronse i volleyball, damer Kinas flagg Kina

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cui Yongmei – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Cui Yongmei – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Cui Yongmei – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata

* (it) Cui Yongmei – Lega Pallavolo Serie A (kvinner) Rediger på Wikidata