Nabonidissylinderen fra guden Sins tempel i Ur.
En av Taylors skisser, fra den gamle festningen i Arzen, fra hans *Travels in Kurdistan* (1865)
Kurkh-monolitten
**John George Taylor** (aktiv 1851–1861; også kjent som **J E Taylor** og **J G Taylor**) var en britisk embedsmann i landets *Foreign Office* (utenriksministerium), og dessuten en viktig tidlig arkeolog som forsket på oldsaker i Midtøsten. Han var en av de første arkeologer som utforsket viktige gravhauger i området ved Persiabukten og han gjorde noen svært viktige oppdagelser. Han arbeidet også for British East India Company.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av kaptein (senere oberst) R. Taylor, som var *British Assistant Political Agent* i Basra fra 1818 til 1822. Oberst R. Taylor kan ha vært den som først anskaffet det berømte Taylorprismet i 1830. Det ble innkjøpt av British Museum fra oberst Taylors enke i 1850.

### Karriere

John Taylor ble utnevnt til *agent* for *British East India Company* og var britisk visekonsul i Basra fra 1851 til 1858. Han ble i 1859 også britisk generalkonsul for Kurdistan, og vekslet da mellom å residere i Diyarbakir og Erzurum. Han reiste i det vide og det brede innen sitt konsulære område og offentliggjorde noen av sine reiserapporter i Journal of the Royal Geographical Society. I 1866 var han en av de første utlendinger som kom til Dersim-området. Hans rapport fra den reisen (*«Journal of a tour in Armenia, Kurdistan and Upper Mesopotamia, with Notes of Researches in the Deyrsim Dagh»*) har bevart sin betydning som en av de eldste fremstillinger av dette områdes historie, geografi og antropologi.

### Arkeologi

Taylor arbeidet i Irak under tilsyn av Henry Rawlinson, kjent som *assyriologens far*.

#### Utgravninger i Ur

Etter et besøk av William Kennett Loftus til stedet for Ur begynte Taylorutfgravninger der i 1853, og fortsatte i 1854. Han gjorde dette på oppdrag fra British Museum. Taylor fant leirsilyndrere i de fire hjørnert av toppnivået på stedets ziggurat, og hadde en inskripsjon fra Nabonidus (*Nabuna'id*), Babylons siste konge (539 e.Kr.), som avsluttes med en bønn for hans sønn Belshar-uzur (Bel-ŝarra-Uzur), som kalles Belshazzar i Daniels bok. Disse er Nabonidussylindrene fra Ur.

Det ble funnet bevis på at zigguraten tidligere var blitt restaurert, av Ishme-Dagan av Isin, og senere av Shu-Sin av Ur, og enda senere av Kurigalzu, en kassittisk konge av Babylon i den 14. århundre f.Kr. Rundt om i ruinbyen fant Taylor også rikelig med levninger fra begravelser fra senere perioder

#### Utgravninger adre steder

Senere gravde Taylor også ved Abu Shahrain (Eridu) og Tell al-Lahm (Kuara).

I 1861 var han og undersøkte i Kurkh nær Diyarbekir, og der oppdaget han Ashurnasirpal IIs stele (som senere er blitt bragt til [British Museum og er merket ME 118883). Hvor *Kurkh near Diyarbekir* er, er ikke helt sikkert, men det kan være at det var stedet for det gamle Tushhan, nær den moderne byen Bismil i Tyrkeia. Men Kurkh kan alternativt jha vært ved Üçtepe, i distriktet Bismil.

I Kurkh oppdaget han også i 1861 Shalmaneser III-stelen (ME 118884). Dette er den berømte Kurkhmonolitten, et assyrisk monument som gir en beskrivelse av slaget ved Qarqar. Den er også i British Museum.

Taylor ble finansiert av British Museum for utgravningene i disse områder.

Publikasjoner
-------------

Han publiserte først sine resultater fra utgravningene i det sørlige Irak i 'Journal of the Royal Asiatic Society' for 1855; dessverre ble han der feilaktig kalt 'J.E. Taylor'. Denne feilen har gått igjen i mange andre publikasjoner. 

* J E Taylor, Notes on Abu Shahrein and Tel-el-Lahm, Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, vol. 15, pp. 404–415, 1855.
* J. E. Taylor, Notes on the Ruins of Muqeyer, Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, vol. 15, pp. 260–276, 1855
* Taylor, J.G. (1865). «Travels in Kurdistan, with Notices of the Sources of the Eastern and Western Tigris, and Ancient Ruins in Their Neighbourhood». *The Journal of the Royal Geographical Society of London*. Wiley. 35: 21–58. JSTOR 3698077.
* J.G. Taylor, 'Journal of a tour in Armenia, Kurdistan and Upper Mesopotamia, with Notes of Researches in the Deyrsim Dagh, in 1866', in: Journal of the Royal Geographical Society of London, vol.38 (1868) pp. 281–361 ( geographical annotations to this article published by J. Verheij )

Referanser
----------

1. ↑  British Museum site biography of John George Taylor
2. ↑  J. E. Taylor, Notes on the Ruins of Muqeyer, Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, vol. 15, pp. 260–276, 1855
3. ↑  JE Taylor, Notes on Abu Shahrein and Tel-el-Lahm, Journal of the Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland, vol. 15, pp. 404–415, 1855. I de relevante publikasjoner blir han feilakrig oppført som J. E. Taylor.
4. ↑  E. Sollberger, Mr. Taylor in Chaldaea, Anatolian Studies, vol. 22, pp. 129–139 , 1972
5. ↑  Nadav Naʼaman, *Ancient Israel and Its Neighbors: Interaction and Counteraction : Collected Essays*, Eisenbrauns, 2005. p. 2 ISBN 1575061082

Litteratur
----------

* J.G. Lorimer, 'Gazetteer of the Persian Gulf, 'Oman, and Central Arabia' (Calcutta: Government Printing House, 1915), p. 2686;
* British Museum (Minutes of the Trustees Standing Committee, 25 July 1868);
* Herbert Weld, "Persepolis", in E. Delmar Morgan (ed.) 'Transactions of the Ninth International Congress of Orientalists' (held in London, 5 to 12 September 1892), vol. II, 537-59, London 1892, cf. p. 547;
* E. Sollberger, "Mr. Taylor in Chaldaea", 'Anatolian Studies' 22 (1972), pp. 129–139;
* T.C. Mitchell, "The Fourth Man in Baghdad", 'Journal of the Royal Asiatic Society' (in press in 2003).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |