recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Witch*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Frank Powell.

Handling
--------

Zora Fernandez er en vakker og eksotisk kvinne som blir viklet inn i et forhold, og blir forfulgt av lokale tjenestemenn etter et væpnet opprør. Hennes far, Dr. Fernandez (spilt av Frank Russell) er en general som leder et opprør mot Mendoza (spilt av Alfred Hickman) militær-guvernøren for det omkringliggende territoriet.

Mendoza og styrkene hans blir etter hvert beseiret, og han dør i kamp. Zora blir deretter dømt til døden for hekseri, og skal brennes på bålet. Men Mendoza forviser deretter heksen for alltid fra regionen sin.

Skuespillere
------------

* Nance O'Neil som Zora Fernandez
* Alfred Hickman som Mendoza
* Frank Russell som Fernandez
* Macey Harlam som Pedro
* Ada Neville som Isha

Referanser
----------

1. ↑  THE WITCH

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Witch* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Witch* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The Witch* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Maleri av De syv vise i bambuslunden, fra Den lange korridor i Sommerpalasset i Beijing.
**De syv vise i bambuslunden** (kinesisk: 竹林七賢, pinyin: *Zhúlín Qī Xián*) var en gruppe kinesiske taoistiske Qingtan-vismenn, forfattere og musikere som fant hverandre på det blodige 200-tallet. Det er senere blitt fastslått at gruppen for det meste er fiktiv som sammenslutning, selv om hver og en av medlemmene nok er historiske. Det er sambandet mellom dem som er suspekt, likeså deler av deres biografier hva gjelder at de skulle ha vært tidligere embedsmenn. 

De var taoister som følte seg truet da det klart konfucianske Jin-dynastiet kom til makt. 
Legenden vil at de syv ønsket å unnslippe hofflivets intriger og korrupsjon og innestengte atmosfære i de tre rikers tid. De fant sammen i en bambuslund nær Xi Kangs hus i Shanyang (nå i provinsen Henan) der de nøt det enkle landlige liv og hverandres selskap, og satte pris på øl, personlig frihet, spontanitet og naturen. Liu Ling, Ruan Ji, Ruan Xian, Xiang Xiu, Wang Rong og Shan Tao var de øvrige seks vismenn i gruppen. En annen knyttet til de syv er Rong Qiqi (榮啟期), som er en mytisk skikkelse, muligens basert på en historisk person som i virkeligheten levde langt tidligere.

Xi Kangs forakt for hofflivet førte etterhvert til hans henrettelse. 

Legenden om de syv har vært et sentralt tema i mye kinesisk diktning, musikk og billedkunst. De fremstilles gjerne i et homoerotisk lys.

Litteratur
----------

* Alexander Coburn Soper: «A New Chinese Tomb Discovery: The Earliest Representation of a Famous Literary Theme», i: *Artibus Asiae*, 1961
* Ellen Johnston Laing: «Neo-Taoism and the 'Seven Sages of the Bamboo Grove' in Chinese Painting» i: *Artibus Asiae*, 1974

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Svømmeføtter** er føtter som er utrustet med hud mellom eller langs med tærne hos levende organismer. Dersom huden vokser mellom tærne kalles den **svømmehud** eller **flygehud** (avhengig av funksjonsbehovet, svømming eller flyging), men om huden vokser langs med tærne så kalles det **svømmelapper**. I begge tilfeller er det en adapsjonen som setter organismen i bedre stand til å transportere seg i vann og annen flytende væske. Svømmehud mellom tærne finner man hos en rekke arter, blant annet reptiler, amfibiedyr, pattedyr og mange fugler. Svømmelapper finnes blant annet hos artene som inngår i ordenen lappedykkere.

Hos noen sjøpattedyr har adapsjonen til livet i vann gått så langt at lemmene har blitt fullstendig omdannet. Dette gjelder for eksempel seler, som har fått omdannet de fremre føttene til luffer, mens bakføttene har vokst delvis sammen med svømmeføtter i enden. Også hvalene har fått lemmene fullstendig omdannet, men hos disse dyrene har de fremre lemmene blitt til sveiver, mens de bakre lemmene har trukken inn i kroppen og erstattet av en hale (forlengelse av ryggraden) som ender i en liggende halefinne.

En kunstig syntetisk versjon av svømmehud brukes av mennesker, for å skape større framdrift i vann når man svømmer eller dykker. Også disse kalles gjerne svømmeføtter eller froskeføtter.

Fotogalleri
-----------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Svømmehud hos buttsnutefrosk
 |
| Svømmehud hos buttsnutefrosk
  |

|  |
| --- |
| Svømmehud hos nebbdyr
 |
| Svømmehud hos nebbdyr
  |

|  |
| --- |
| Svømmehud hos knoppsvane
 |
| Svømmehud hos knoppsvane
  |

|  |
| --- |
| Svømmelapper hos toppdykker
 |
| Svømmelapper hos toppdykker
  |

|  |
| --- |
| Svømmehud hos Avosett
 |
| Svømmehud hos Avosett
  |

 |

Se også
-------

* Luffer
* Sveiver

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Selskapets hovedkontor på Ballindamm i Hamburg
**Hapag-Lloyd AG** er et tysk transport- og logistikkselskap med sete i Hamburg. Selskapet omfatter både cruiseskipsfart og containerskipsfart.

Selskapet oppstod i 1970 ved fusjon av to tradisjonsrike tyske rederier: Norddeutscher Lloyd (grunnlagt 1857) og Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Actien-Gesellschaft (HAPAG; bedre kjent som *Hamburg-Amerika Linie*, HAL, grunnlagt 1847).

I august 2005 gjorde TUI kjent at de ville kjøpe det kanadisk-britiske rederiet CP Ships, og legge det under Hapag-Lloyd, som dermed bli verdens 5. største containerrederi. Hapag-Lloyd var tidligere eid av TUI, men TUI har solgt seg ned til å bli en minoritesaksjonær.

Historie
--------

### Hapag

Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Actien-Gesellschaft ble grunnlagt av forretningsmenn i Hamburg i 1847 for transportvirksomhet over atlanteren.

I 1891 oppfant Albert Ballin cruiseskipet, senere tatt i bruk både av Hapag, Lloyd og andre rederier.

I 1910 ble Hapag involvert i flyproduksjon for første gang, og sponset Zeppelinere.
Under første verdenskrig ble hele Hapags flåte på 175 skip ødelagt, deriblant mange cruiseskip. Det førte til Ballins selvmord i 1918.

Under annen verdenskrig mistet selskapet sin flåte på nytt.

### Lloyd

Lloyd ble grunnlagt i 1856 i Bremen for transportvirksomhet mellom Bremerhaven og New York, og bygget en stor flåte som transporterte 240 000 passasjerer over atlanteren bare i 1913.

Utbruddet av første verdenskrig førte til at hele rederiets flåte gikk tapt. Virksomheten ble tatt opp igjen i 1922. Under annen verdenskrig ble flåten igjen tapt.

### Hapag-Lloyd

Selskapene bygget seg opp igjen etter begge krigene. De fortsatte å konkurrere inntil de etablerte en felles containerlinje i 1968. I 1970 fusjonerte selskapene under navnet Hapag-Lloyd.

Konglomeratet grunnla i 1972 flyselskapet Hapag-Lloyd Flug, og kjøpte noen Boeing 727-fly for å fly sine passasjerer fra Tyskland til cruiseskipenes oppholdssteder. Flyselskapet begynte etterhvert også med regulære passasjerflyvninger.

Aksjemajoriteten i Hapag-Lloyd ble i 1998 overtatt av turismekonglomeratet TUI i Hannover. I 2002 ble Hapag-Lloyd et heleiet datterselskap. I 2004 ble det imidlertid planlagt å selge ut noen aksjer i selskapet. Per 2015 hadde TUI en aksjepost på ca. 14%.

Datterselskaper
---------------

* Hapag-Lloyd Flug
* Hapag-Lloyd Express (HLX)
* Hapag-Lloyd Kreuzfahrten
* Hapag-Lloyd Container Linie
* Hapag-Lloyd Reisebüro

Referanser
----------

1. ↑  wwwjournalist, Nicholas Brautlecht (30. oktober 2015). «Hapag-Lloyd Revises IPO Again as Maersk View Damps Demand». *Bloomberg.com*. Besøkt 9. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hapag-Lloyd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Hapag-Lloyd – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Die Geschichte der Hapag-Lloyd AG
* Die Welt: TUI will zum Containerriesen aufsteigen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Elijah Burke** (født 24. mai 1978) er en amerikansk fribryter som for tiden jobber for TNA wrestling.

Før WWE
-------

Før WWE var Burke en svært dyktig amatør-bokser. Han hadde blant annet en rekord på 102 knockouts mot 1 diskvalikasjon. I denne perioden bokset han for *Club 5* og *Club Plush*.

WWE
---

Etter å ha signert med WWE ble han sendt til "treningsleieren" til WWE kalt OVW (Ohio Walley Wrestling). Der vant han OVW Heavyweight Title. Etter dette gikk han videre til et av WWEs hovedrostere Smackdown. Etter en liten periode ble han flyttet over til det gjenopprettede ECW. Etter han kom til ECW kjempet han mange kamper med tag-team-partneren hans Sylvester Terkay. Etter at Terkey ble fri fra kontrakten med WWE har Elijah jaget ECW Heavywheight-tittelen. Han var også leder for The New Breed som hadde en lang rivalisering med The ECW originals.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elijah Burke – Cagematch Rediger på Wikidata

* (en) Elijah Burke – wrestlingdata.com Rediger på Wikidata

* (en) Elijah Burke – Online World of Wrestling Rediger på Wikidata

* (en) Elijah Burke – Online World of Wrestling Rediger på Wikidata
* (en) Elijah Burke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Jon Andersen Branæs** (født 9. mars 1969 i Halden) er en norsk journalist og programleder.

Han vokste opp i Stjørdal i Nord-Trøndelag. Han ble uteksaminert fra allmennfaglig linje ved Ole Vig videregående skole i 1987 og tok examen philosophicum ved Universitetet i Trondheim samme år. Som elev på videregående skole var Branæs aktiv i skolepolitikk. Han var listekandidat for Høyre i Stjørdal og Nord-Trøndelag ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 1987 og viseformann i Nord-Trøndelag Unge Høyre 1986–1987.

Han begynte med nærradiosendinger i Radio Stjørdal i 1985. Deretter jobbet han frivillig i Radio KonRad, eid av Trondheim Konservative Studenterforening. I 1990 var han Radio KonRads siste ansvarlige redaktør før sammenslåingen som skapte Radio Trondheim og senere Radio 1 Trondheim. Han var videre journalist i Radio 1 Trondheim 1990–1994 og ansvarlig redaktør i Radio Fauske i 1992.

I 1994 ble han ansatt i NRK som musikkprodusent for NRK P1. Han var da den første medarbeider i kanalen som arbeidet med musikkformatering. I årene som fulgte har han hatt en rekke programlederoppgaver i NRK P1, NRK Alltid Nyheter og de digitale radiokanalene NRK Metro og NRK Sport. Branæs ble i 2007 redaksjonssjef for oppdatering med ansvar for både NRK Alltid Nyheter, Dagsnytts bulletiner og nyhetssendingene på NRK2. Han gikk senere over i stilling som vaktsjef i Frokost-TV, i NRK Sport og deretter i Nitimen. 

25. mai 2009 overtok han jobben som kanalsjef i NRK P1 etter Sigrid Gjellan. Han arbeidet med NRKs overgang fra FM til DAB og var styremedlem i Digitalradio Norge. I 2017 og 2018 fungerte han som radiosjef i NRK før han valgte å gå tilbake til programarbeid. Siden 2019 er han programleder og produsent i NRK Nyheter.

Jon Branæs er sønn av Høyre-politiker Einar Wollebæk Andersen og bror av musiker og låtskriver Tore Andersen,

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Øy, Nils E. red. (1998). «Branæs, Jon Andersen». *Pressefolk 1997*. Oslo: Norsk Presseforbund. s. 50. ISBN 82-7147-175-9.
2. ↑  Fordal, Jon Annar (24. april 2009). «Jon Branæs ny P1-sjef». NRK. Besøkt 5. januar 2013.
**Laterna Magica** er en film- og videofestival for barn og ungdom bosatt i Vesterålen og Lødingen. En viktig del av festivalen er en konkurrane der barn og unge mellom 10 og 20 år kan sende inn videofilmer for bedømming.

Festivalen arrangeres årlig, og festivalen i 2006 var den 15. i rekken.

Arrangementet har som målsetning å motivere ungdom for å lage egne filmer, enten det skjer på fritida eller i regi av skole. For å oppnå dette avholdes det kurs, foredrag av profesjonelle, utstillinger og andre filmrelaterte aktiviteter. Festivalen har de siste årene hatt et internasjonalt samarbeid rettet mot Island.

Konkurransen
------------

Konkurransen deles inn i følgende klasser:

* Klasse I. Egenprodusert video 10-16 år (grunnskolen)
* Klasse II. Egenprodusert video 16-20 år

Deltagerne leverer en liten spillefilm, digital «film», animasjonsfilm, musikkvideo, reklamefilm eller en dokumentarfilm på mellom 5 sek. og 5 min.

Enkeltpersoner, frie grupper og skoleklasser kan delta

Alle som sender inn bidrag, inviteres til filmfest på Sortland hvor det vil bli vist klipp fra alle filmene.

I hver klasse nomineres inntil 3 bidrag. Alle nominerte får beskjed om avgjørelsen så snart den foreligger. Vinnerne får premier og diplom.
En fagjury vurderer filmene. En ungdomsjury kårer "Ungdommens favorittfilm".

Eksterne lenker
---------------

* Prosjektet og festivalens offisielle nettside
* Laterna Magica hos Vesterålen Regionråd
* Årlig deltaker fra Melbu, Ragnarock
**Eliminasjon kommunikasjon** (EK) er en praksis hvor en omsorgsperson bruker timing, signaler, og intuisjon for å imøtekomme spedbarns behov for å eliminere avfall. Omsorgspersoner prøver å gjenkjenne og reagere på babyens kroppslige behov og hjelpe dem med å urinere og avføre på et passende sted (f.eks. et toalett). Omsorgspersoner kan bruke bleier som en back-up hele eller deler av tiden, eller ikke i det hele tatt. EK legger vekt på kommunikasjon mellom omsorgsperson og barn, og hjelper dem begge med å bli kjent med og tilpasse seg barnets iboende rytmer og kontroll over vannlating og avføring.

Begrepet «eliminasjon kommunikasjon» er inspirert av tradisjonell praksis i mindre industrialiserte land og jeger-sanker kulturer. Noen utøvere av EK begynner rett etter fødselen, andre venter lenger, men det optimale er å starte mellom null til fire måneder fordi babyens oppmerksomhet da er særlig sensitiv ovenfor kroppslige funksjoner. Man kan praktisere EK på heltid, deltid eller bare innimellom.

Referanser
----------

1. ↑  «Home - DiaperFreeBaby». *DiaperFreeBaby* **(engelsk)**. Besøkt 26. september 2017.
2. ↑  «Elimination Communication 101: A Complete Introduction to Pottying Your Baby». *Go Diaper Free* **(engelsk)**. Besøkt 26. september 2017.
**Elijah Williams** (1809–1854) var en framstående engelsk sjakkmester.

Liv og virke
------------

Williams var opprinnelig apoteker, men ble etter hvert profesjonell sjakkspiller i Bristol. Senere flyttet han til London og livnærte seg ved å spille sjakk på *Divan*, den mest velansette sjakklubben i byen.

Williams deltok under den store sjakkturneringen i London 1851 og kom på tredjeplass etter at han sensasjonelt slo sin lærer Howard Staunton med 4,5:3,5 (+4-3=1). Videre beseiret han i 1846 Hugh Alexander Kennedy med 4:2 (+4-2=0) og i 1852 Bernhard Horwitz 9,5:7,5 (+5-3=9). Han tapte en match mot Johann Jacob Löwenthal i 1851 med 7:9 (+5-7=4).

Den beste historiske Elo-ratingen til Williams er beregnet til 2529, oppnådd i januar 1852.

Williams hadde sjakkspalter i *Bath and Cheltenham Gazette* og i *The Field*. I 1845 publiserte han *Souvenir of the Bristol Chess Club*, en samling partier spilt i sjakklubben i Bristol, og i 1852 *Horae Divananae*, en lignende publikasjon med partier fra Divan i London. I en periode skal han ha styrt Johann Nepomuk Mälzels «sjakktyrker», en konstruksjon som ble utgitt for å være en sjakkspillende maskin.

Elijah Williams døde av kolera under Broad Street-utbruddet i 1854

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Elijah Williams (chess player), SNAC Ark-ID w6kt9qn0, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Chessmetrics Player Profile Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. 5. januar 2012
3. ↑   Winter, Edward: «3764. Elijah Williams», *Chesshistory.com*.

Litteratur
----------

* \* *Souvenir of the Bristol Chess Club: Containing One Hundred Original Games of Chess*, London 1845
* Gaige, Jeremy (1987): *Chess Personalia, A Biobibliography*, McFarland, ISBN 0-7864-2353-6, s. 465
* Ziegler, Mario (2013): *Das Schachturnier London 1851*. ChessCoach, St. Ingbert. ISBN 978-3-944158-00-6, s. 133–144

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elijah Williams – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Elijah Williams – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Elijah Williams, *Chesshistory.com*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Nettverksprotokoller| Applikasjonslaget |
| --- |
| * BGP
* DHCP
* DNS
* FTP
* HTTP
* HTTPS
* IMAP
* LDAP
* MGCP
* NNTP
* NTP
* POP
* RTP
* RTSP
* RIP
* SIP
* SMTP
* SNMP
* SSH
* Telnet
* TLS/SSL
* XMPP
 |
| Transportlaget |
| * TCP
* UDP
* DCCP
* SCTP
* RSVP
 |
| Nettverkslaget |
| * IP
	+ IPv4
	+ IPv6
* ICMP
* ICMPv6
* ECN
* IGMP
* IPsec
 |
| Datalink-laget |
| * ARP
* NDP
* OSPF
* Tunneler
	+ L2TP
* PPP
* MAC
	+ Ethernet
	+ DSL
	+ ISDN
	+ FDDI
 |
| * v
* d
* r
 |

**Simple Mail Transfer Protocol** (**SMTP**) er en standardisert protokoll som beskriver hvordan e-post skal sendes fra en datamaskin til en annen, som regel over et nettverk.

SMTP er en relativt enkel tekstbasert protokoll hvor først en eller flere mottakere (recipients) er tekstlig spesifisert (det vil si i ASCII-format) og overført til SMTP-serveren. Deretter overføres avsenderens adresse og selve meldingen. SMTP benytter normalt TCP port 25.

Den første versjonen av «Arpanet Mail» er beskrevet i RFC 196 fra juli 1971; den første versjonen av den kanoniske SMTP kom med RFC 733 i november 1977.

SMTP har vært i utstrakt brukt siden tidlig i 1980-årene, og ettersom den opprinnelig kun var ASCII-basert, håndterte den ikke binære vedlegg. Det var heller ingen sikkerhetsfunksjoner implementert i protokollen, som kryptering og verifisering av avsender (for å unngå spammere). Protokollen ble derfor videreutviklet slik at binære filer kunne overføres, ved å tillate MIME-standarden som definerte en metode man kunne kode binære filer på.

Det finnes også sikkerhetsfunksjoner for SMTP, f.eks. sikring med TLS, spesifisert i RFC 3207, men disse er ikke i utstrakt bruk da det er vanskelig å bruke dem til å sikre seg mot meldinger en ikke ønsker samtidig som man skal kunne motta post uten å ha gjort noen avtaler på forhånd med avsender.

SMTP er en såkalt *push*-protokoll, dvs. at den har kun overføring én vei og kan ikke ta imot data fra server. For at et e-postprogram skal kunne hente inn de meldingene som venter på en e-post-tjener må man bruke andre protokoller som POP3 eller IMAP. 

Ved å benytte telnet kan man enkelt følge med på en tenkt transaksjon med SMTP. Her er et eksempel på en slik oppkobling som oppfyller protokollkravene. S er respons fra serveren, altså maskinen som ditt e-post-program f.eks. kobler seg opp til. C er klienten, dvs. data sent fra «din» PC.

**Oppkobling via telnet:**  

telnet www.example.com 25  

**Transaksjon**  

S: 220 www.example.com ESMTP Postfix  

C: HELO mydomain.com  

S: 250 Hello mydomain.com  

C: MAIL FROM: <sender@mydomain.com>  

S: 250 Ok  

C: RCPT TO: <friend@example.com>  

S: 250 Ok  

C: DATA  

S: 354 End data with <CR><LF>.<CR><LF>  

C: Subject: test message  

C: From: sender@mydomain.com  

C: To: friend@example.com  

C:  

C: Hello,  

C: This is a test.  

C: Goodbye.  

C:.  

S: 250 Ok: queued as 12345  

C: QUIT  

S: 221 Bye

Litteratur
----------

* RFC 2821 (SMTP, Proposed Standard)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
**Elijah Hise Norton** (født 21. november 1821, død 6. august 1914) var en amerikansk advokat og politiker, representant til den amerikanske kongressen som delegat for delstaten Missouri.

Biografi
--------

Norton ble født i Russellville i fylket Logan i delstaten Kentucky i 1821. Han gikk på offentlige skoler og den private, kristne videregående skolen Centre College i Danville i Kentucky. Han tok eksamen ved fakultetet for jus ved det private, kristne universitetet Transylvania University i Lexington i Kentucky i 1842 og åpnet advokatpraksis i 1845 i Platte City i Missouri.

Han tjenestegjorde som fylkesadvokat i 1850 og som delstatens omreisende dommer i 1852-1860. Han ble innvalgt som representant for Det demokratiske parti til den 37. kongressen (4. mars 1861 – 3. mars 1863), men lyktes ikke å bli valgt på nytt i 1862 til den 38. kongressen. Han var delegat til delstatens konstitusjonelle konferanse i 1875 og ble senere utpekt og deretter valgt til dommer for Missouris høyesterett hvor han tjenestegjorde fra 1877 til 1888. Han tok deretter opp igjen sin private advokatpraksis og døde i Platte City i 1914. Han er gravlagt ved gravlunden i byen.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 7277649, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elijah Hise Norton hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek Rediger på Wikidata

* (en) Elijah Hise Norton hos American National Biography Rediger på Wikidata
* (en) Elijah Hise Norton hos *Find a Grave*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** US Congress
 |
Satellittbilde, - OBS - ikke orientert mot nord
Fiskeleie
**Île de la Gonâve** er en 743 km² stor øy ved Haiti, nordvest for Port-au-Prince. Den hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 83 099 Øya er den største av Hispaniolas øyer. Øya omfatter kommunene Anse-à-Galets og Pointe-à-Raquette, og er overveiende befolket av fiskere og bønder.

Øya har en lengde på ca. 56 km, og en maksimal bredde på 16 km. Den er dermed Hispaniolas største biøy. Øya, som for en stor del består av kalkstein, er omgitt av rev, og store deler av øya er udyrket. Høyeste punkt er 778 meter over havet. Den årlige nedbørsmengden ligger mellom 800 og 1600 mm. 

Île de la Gonâve var det siste retrettområde for den opprinnelige befolkning taínoene på Haiti etter at de 1503 flyktet fra Hispaniola. Fra dem stammer den nåværende betegnelsen for øya, som de gav navnet Guanabo. Senere var øya base for pirater.

I 1925, mens øya var okkupert av USA, utnevnte US-sersjanten Faustin Wirkus seg selv til konge over øya. Faustino II («le roi blanc de la Gonâve») ble imidlertid drevet i eksil i 1929 av de haitianske myndigheter. 

Etter at en orkan 1976 raserte deler av det sydlige Haiti flyttet noen av de overlevende til Île de la Gonâve og grunnla de første jordbrukslandsbyene på øya. Det hersker en utbredt vannmangel som avhjelpes ved sisterner og brønner.

Referanser
----------

1. ↑  *Population totale, population de 18 ans et plus estimées en 2012* Arkivert 19. september 2013 hos Wayback Machine. Institut Haïtien de Statistique et d'Informatique, 2012, s. 19.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Elin Gaustad** (født 1. juli 1988 i Molde) er en norsk låtskriver og sanger.

X Factor
--------

Hun ble kjent for deltagelse i første sesong av X Factor Norge, hvor Peter Peters ikke sendte henne videre til finalen. Det skapte en telefonstorm til TV 2, og en mengde med støtteerklæringer på Facebook. Hoveddommer Jan Fredrik Karlsen gikk ut på Senkveld kort tid senere sammen med Gaustad og kunngjorde at han ville gi henne platekontrakt, enda hun ikke nådde finalen. Gaustad opptrådte derimot som gjest i finalen i Telenor Arena med sangen «Confessional Song».

Musikkarrière
-------------

Gaustads egenskrevne «Confessional Song», som hun fremførte på X Factor og Senkveld, ble utgitt som singel i februar 2010, og kom også på samlealbumet *Now That's What I Call Music! 2*. Singelen lå syv uker på VG-lista, med 2.-plass som beste plassering. Hun turnerte også sammen i Norge med Kurt Nilsen, og samarbeidet med Lene Marlin på låtskrivning. 4. oktober 2010 kom debutalbumet *Whole New Beginning*. Sporet «I Don’t Know» ble utgitt som singel #2 fra albumet. Albumet fikk terningkast fire i Verdens Gang, med kommentaren «Bedre enn Chand» (X Factor-vinneren Chand Torsvik).

Annet
-----

Gaustad har sterkt nedsatt synsevne, og har lidelsen monokromatisme, som gjør at hun kun ser i gråtoner.

Diskografi
----------

Elin Gaustad med Kurt Nilsen  Foto: Ernst Vikne 
Album
* 2010: *Whole New Beginning*

Singler
* 2010: *Confessional Song*
* 2010: *I Don’t Know*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Elin Gaustad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Elin Gaustad på Facebook
* (en) Elin Gaustad på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Brød og sjokolade***, (originaltittel: *Pane e cioccolata*) er en italiensk spillefilm fra 1974, regissert av Franco Brusati. Hovedrollen spilles av Nino Manfredi, som også bidro på manussiden.

Handling
--------

Som mange sør-europeere på 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet, er Nino Garofalo en migrant fra Italia som arbeider som servitør i Sveits. Men han mister arbeidstillatelsen når han blir oppdaget i det han må urinere offentlig, så han begynner å leve et hemmelig liv i Sveits - i stedet for å returnere til hjemlandet. I begynnelsen blir han støttet av Elena, en gresk kvinne og politisk flyktning. Snart blir Nino venn med en italiensk industrimann, som flyttet til Sveits på grunn av økonomiske problemer. Industrimannen tar ham under sine vinger og investerer sparepengene på hans vegne. Men han begår selvmord etter at den økonomiske ordningen han hadde satt opp kollapser, men han fortalte aldri Nino hvor han egentlig hadde satt sparepengene hans.

Sjarmert av den tilsynelatende idylliske visjonen til en gruppe unge blonde sveitsere som badet i en elv, bestemmer Nino seg for å farge håret sitt og utgi seg for å være en lokal innbygger. Men ved en pub, når han åpenlyst heier på det italienske fotballaget under en kamp, blir det snart oppdaget at han egentlig er en italiensk arbeider - etter at han feiret et mål scoret av Fabio Capello. Nino blir dermed arrestert, og snart brakt til en politistasjon.

Medvirkende
-----------

* Nino Manfredi: Giovanni "Nino" Garofoli
* Johnny Dorelli: industriale italiano
* Anna Karina: Elena
* Paolo Turco: Gianni
* Ugo D'Alessio: il vecchio
* Tano Cimarosa: Gigi

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brød og sjokolade* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Brød og sjokolade* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Brød og sjokolade* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Brød og sjokolade* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Brød og sjokolade* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Brød og sjokolade* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
Arado Ar 196 tidligere i bulgarsk tjeneste
**Arado Ar 196** var et tysk maritimt observasjonsfly. Flyet ble bygget av Arado Flugzeugwerke, Warnemünde og fløy første gang i mai 1938. Flyet var i aktiv tjeneste i Luftwaffe under den andre verdenskrig fra 1939 til 1945. Det ble bygget i fem varianter.

Ar 196 i norsk tjeneste
-----------------------

En enslig Arado Ar 196A-2 tjenestegjorde med Marinens flygevåpen etter at den ble erobret fra tyskerne den 9. april 1940. Flyet, som opprinnelig var stasjonert på krysseren «Admiral Hipper» (1937), fikk påmalt norske striper på sideroret og ble brukt av flygruppen på Møre frem til det ble fløyet til Shetland 18. april.

Arado Ar 196 i dag
------------------

Et av de to Arado Ar 196 ombord på «Blücher» ble tatt opp i 1994 og senere gitt til Flyhistorisk Museum, Sola ved Stavanger.

I det bulgarske luftfartsmuseet ved flyplassen i Plovdiv finnes et eksemplar av Ar 196 som var i bulgarsk tjeneste under andre verdenskrig.

Spesifikasjoner
---------------

### Dimensjoner

* Besetning; 2
* Vingespenn: 12,40 m
* Høyde: 4,45 m
* Vingeflate: 24,85 m²
* Tomvekt: 2 572 kg
* Maks startvekt: 3 730 kg

### Ytelser

* Motor BMW 132K 9-sylindret stjernemotor med 960 hk (706 kW)
* Maks hastighet: 310 km/t
* Rekkevidde: 1 070 km
* Maks rekkevidde:
* Maks høyde: 7 000 m
* Stigningsevne: 415 m/min
* Bevæpning: 2 × MG FF 20 mm kanoner i vingene; et MG 15 7,92 mm svingbart maskingevær u bakre sete, et MG 17 7,92 mm maskingevær på høyre side av flykroppen
* Bomber: 2 × 50 kg

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arado Ar 196 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Arado Ar maritimt rekognoseringsfly
* Flyhistorisk Museum Solas nettside
* Bulgarsk flymuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Brækmoholmane** er en mindre øygruppe beliggende ca 20 km syd av Negerpynten på Edgeøya, Svalbard, og regnes til øygruppen Tusenøyane. De består av tre mindre øyer og flere holmer. Disse utgjør totalt anslagsvis 0,6 km² landareal, hvorav den største er Store Brækmoholmen på ca 0,5 km², mens største høyde er 25 moh. på samme øy.

Øyene er gitt navn etter Sivert Brækmo (1853-1930), en norsk ishavsskipper som opererte i farvannene rundt Svalbard. I 1911 hentet han hjem en ekspedisjon fra Negerpynten.

De tre øyene blant Brækmoholmane er:

* Store Brækmoholmen
* Trønderen
* Alkekongen

I tillegg holmene:

* Tareloppa og ubenevnt holme 3 km mot nordøst.
* Vindholmen og ubenevnt holme 3 km mot sydøst

Avstanden til Menkeøyane i nordøst er ca 12 km, til Meinickeøyane i nordvest 10 km og Schareholmane i sydvest 9 km.

Eksterne lenker
---------------

* Brækmoholmane *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Brödraskapet Wolfpack** («Wolfpack», fra engelsk: *Ulveflokk*) er et svensk kriminelt nettverk som i hovedsak bestå av innsatte og tidligere fanger i svenske fengsler. Gruppen ble startet på Kumlaanstalten i 1995 og var innledningsvis organisert som en kriminell MC-gjeng med navnet **Brödraskapet MC**.

  

Brödraskapets emblem
Det antas at gruppen har en indre kjerne på rundt 20 personer, som har sonet fengselsstraffer for grov kriminalitet. Gruppen skal ha vært innblandet i særlig narkotikarelatert kriminalitet og voldskriminalitet.

Danny Fitzpatrick, som ble myrdet i 1998, var organisasjonens første leder. Andre ledere skal ha vært nynazisten Patrick Huisman som også var medlem i Ariska brödraskapet og da han var leder av Brödraskapet Wolfpack fikk denne et nazistisk preg, noe som senere er blitt borte. 

Brödraskapet Wolfpack skal i dag være over hele Sverige, men har det største nærværet i Mälardalen, Skåne og Göteborgsområdet.

I forbindelse med ranet av postterminalen i Göteborg 22. januar 2008 har politiet arrestert og siktet tre angivelige deltakere i ranet, og i hvert fall en av disse skal være medlemmer av denne gruppen.

Kilder
------

* Här är gängen polisen fruktar, artikkel på Aftonbladets websider 9. juli 2002 (besøkt 23. januar 2008)
* *Wolfpackanhängare begärs häktade*, artikkel fra Göteborgs-Posten 23. juli 2004
* Wolfpack Artikkel fra det svenske TV3-programmet Efterlysts hjemmeside (besøkt 15. januar 2008)
* «Pågrepet tilhører kriminell MC-gjeng», Aftenposten 23. januar 2008, besøkt samme dag
Plassen sett fra Rådhusgata 2011. Foto: Helge Høifødt 
**Aagaards plass** er en rektangulær plass i vestenden av Sandefjord sentrum, mellom Dronningens gate i øst og Sverres gate i vest. Rådhusgata ender i plassen fra øst.

Plassen er oppkalt etter trelasthandler Johannes Aagaard, som levde fra 1820 til 1900. Han var ordfører i 1851 og satt flere perioder i formannskapet; han var byens største trelasteksportør, handelsmann og reder med 12 skuter. Plassen var i Aagaards tid opplagsplass for trelast. Fra 1847 bodde han i Prinsens gate 11, kalt Aagaard-gården. Den ble senere kalt Doktor Larsens gård, etter lege Georg Larsen som overtok gården fra sin far i 1887. En opphetet bevaringsdiskusjon i 1976–80 førte til at eieren satte bygningen i stand og renoverte den etter antikvariske retningslinjer. Men i 1990 ble den påtent og brant ned.

I *Et sted i Sandefjord* opplyses at det på eller ved plassen var torghandel, smie, meieri, høyvekt, fiskeforretninger, kafeer, bussholdeplass, bilverksted, bensinstasjon, men det oppgis ikke tidsperioder.

Referanser
----------

1. ↑  Henrik Sandberg: *Gatenavn i Sandefjord med tilknytning til kjente personer*. Sandefjords Blad, 1974, upaginert, under Aagaards plass.
2. ↑  Tollnes 2010, side 59–61.
3. ↑  *Et sted i Sandefjord : lokalhistorisk stedsnavnleksikon*, side 311. Besøkt 17.12.2021.

Litteratur
----------

* Tollnes, Roar L.: *Byvandring i Sandefjord*. Fortidsminneforeningen Vestfold avdeling, revidert utgave 2010.] ISBN 978-82-995999-1-7. Besøkt 16. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* *Aagaards plass*. Sandefjords historie – Lardex. Besøkt 16. desember 2021.
**Type 69** er en kinesisk stridsvogn med 100 mm kanon. Den er basert på den tidligere Type 59, og ble vist offentlig for første gang i 1982. Den ble eksportert i store mengder til Irak, og er også i bruk i Thailand.

Historie og utvikling
---------------------

Type 69 ble utviklet på basis av den tidligere Type 59, og ble først sett offentlig i 1982. Videreutvikling av Type 69 resulterte i Type 80 og Type 85.

Teknisk
-------

Vognføreren sitter foran på venstre side i skroget, med noe ammunisjon stuet på sin høyre side. Vognkommandør og skytter sitter til venstre i tårnet, med laderen til høyre.

Kanonen på Type 69 I er en 100 mm glattløpet kanon, mens Type 69 II har en 100 mm riflet kanon. Begge kan eleveres fra -4° til +17°. II-varianten kan fyre HEAT, HE, APDS og APFSDS. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og et tilsvarende våpen er montert i baugen og kan betjenes av vognføreren. Laderen betjenter en 12,7 mm luftvern-mitraljøse på tårntaket.

Motoren er en Type 12150L-7BW V-12 dieselmotor som yter 580 hk ved 2000 omdreininger i minuttet. Den er montert bak i skroget sammen med girkassen.

Varianter
---------

Type 69I100 mm glattløpet kanon.
Type 69II100 mm riflet kanon.

Andre kjøretøyer basert på Type 69-chassis
------------------------------------------

Type 80Luftvernvariant, tilsvarende ZSU-57-2.
Type 84Brulegger med 18 m lang bru.
Type 653Bergepanser med bulldozerskjær og kran.

Kilder
------

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Type 69 tanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Type 69 tanks – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Erling Sivertsen** (født 21. desember 1904 i Tromsø, død 16. november 1989 i Trondheim) var en norsk marinbiolog. Erling Sivertsen var direktør for Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS), Museet i Trondheim 1948–1974 og professor ved Norges lærerhøgskole fra 1958. Han er internasjonalt kjent som selforsker, og hans pionerinnsats innenfor ferskvannsbiologien la grunnlaget for de konsekvensanalyser som må gjennomføres før eventuell tillatelse til større naturinngrep blir gitt i Norge. Internasjonalt er nok Sivertsens arbeider med seler og krepsdyr mest kjent. Fra 1928 av deltok han på fem tokter med selfangere i Kvitsjøen. Her var han pålagt en rekke krevende oppgaver med innsamling av diverse anatomisk materiale fra selene som ble tatt. Resultatene publiserte han 1941, og året etter forsvarte han arbeidet for den filosofiske doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Senere bearbeidet han også materialet av øresel som var samlet inn under Norvegia-ekspedisjonen i 1928–1929.

Interessen for krepsdyr viste han også i mange avhandlinger. Hans siste arbeid, resultatene fra innsamlingene av isopoder fra Tristan da Cunha-ekspedisjonen, publiserte han sammen med sin venn og kollega L. B. Holthuis 1980. Da var Erling Sivertsen over 75 år. Hans arbeider var alltid preget av grundighet og skarp zoologisk og systematisk sans. 
1939 ble Sivertsen, som det yngste medlem inntil da, innvalgt i DKNVS, og 1954 ble han medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi. Han mottok en rekke utmerkelser, bl.a. Fram-komiteens Nansen-belønning 1966 og Gunnerusmedaljen 1975, og han ble medlem av The Travellers Club i USA 1978. Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1972.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Erling Sivertsens privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Erling Øistein Steineide** (født 10. august 1938 i Heidal i Sel, død 9. oktober 2019) var en norsk langrennsløper. Han vokste opp i bureisergrenda Murudalen i Heidal. Steineide representerte i unge år Rindhovda IL (i dag en del av Heidal Idrettslag), og senere Sjårdalen Idrettslag og Heidal Skilag (i dag en del av Heidal Idrettslag).

Første gangen Erling Steineide gjorde seg bemerket på nasjonalt nivå var i Junior-NM i 1958, da han gikk inn til tredjeplass – tre sekunder bak de to som delte seieren; Alv Storelvmo og Ole Ellefsæter. 

Steineide vant 15 km i NM i 1965 med over ett minutts seiersmargin til nr. to, Gjermund Eggen, og fikk ellers mange gode individuelle plasseringer i NM.[] Han vant stafett-NM seks ganger; med Sjårdalen IL i 1963, 1964 og 1965 (sammen med Arne Botten og Halfdan Kluften), og med Heidal Skilag i 1968, 1969 og 1971 (sammen med Arvid Ryen og Reidar Bekkemellem). Radioreporteren Bjørge Lillelien rangerte Steineide som nesten uslåelig i en stafettspurt på den tiden.[]

Sjårdalstrioen og Heidalstrioen var et nasjonalt begrep for sportsinteresserte.[]

Steineide deltok i vinter-OL for Norge i 1964 i Innsbruck, der han gikk 2. etappe på stafettlaget som kom på fjerdeplass. Han var også med i den norske langrennstroppen i Vinter-OL 1968 i Grenoble, men fikk ikke gå noen distanse der.

Steineide representerte også Norge i ski-VM 1970 i Vysoke Tatry, der han ble nr. 23 på 30 km. I dette mesterskapet var han også ankermann på Norges stafettlag som kom på fjerdeplass. Han oppnådde ellers både seiere og andre gode plasseringer i både nasjonale og internasjonale konkurranser.[]

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | 15 km langrenn | 1965 |
| Gull | Stafett | 1963, 1964, 1965, 1968, 1969, 1971 |
| Sølv | Stafett | 1967, 1970 |
| Bronse | Stafett | 1966 |

Referanser
----------

1. ↑   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Erling Steineide død - NRK/Sport 10. oktober 2019

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erling Steineide – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Erling Steineide – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Erling Steineide – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erling Steineide – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Erling Steineide – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Kvantetall** i kvantefysikken er tall som brukes for å karakterisere observerbare størrelser. De angir hvor stor en størrelse er i forhold til en viss minste størrelse, et elementærkvant og er derfor dimensjonsløse. 

Som regel er et kvantetall heltallig, men iblant viser det seg praktisk å velge elementærkvantet slik at kvantetallet også kan være halvtallig. En partikkel vil ifølge kvantefysikken kunne innta bestemte tilstander, såkalte egentilstander. Til hver slik tilstand svarer et bestemt sett kvantetall. For å beskrive et enkelt elektron i et atom brukes f.eks. vanligvis fire kvantetall som symbolsk betegnes med *n, l, m* og *s*.

Hovedkvantetallet *n* kan anta en hvilken som helst verdi fra og med én og angir i første tilnærmelse elektronets energi. I hydrogenatomet er således energien proporsjonal med 1/n2. Banespinnkvantetallet *l*, som også blir kalt det asimutale eller orbitale kvantetall, angir elektronets banespinn som er √*l(l+1)*ℏ, hvor ℏ er Plancks konstant dividert med 2*π*. Kvantetallet *l* kan anta heltallige verdier fra 0 til *n − 1*. Iblant angis verdien av *l* symbolsk ved bokstavene s, p, d, f, g osv. for *l* = 0, 1, 2 osv.

Det magnetiske kvantetallet *m* angir projeksjonen av banespinnet l i en bestemt retning, og kan anta heltallige verdier fra −*l* til +*l*. Spinnkvantetallet *s* kan anta verdiene +½ og −½ og angir på tilsvarende måte som *m* projeksjonen av elektronets egenspinn.

Når et system beskrives av et bestemt sett av kvantetall, sies disse å være gode kvantetall. For komplekse atomer og molekyler vil de nevnte fire kvantetall ikke være gode. Man må da forestille seg at et bestemt elektron bare beskrives en del av tiden ved et bestemt sett av disse, og for øvrig ved et eller flere andre sett. Foretar man målinger på et slikt system, finner man snart at det er i en tilstand beskrevet ved det ene settet, snart i en tilstand beskrevet ved det andre settet. Man kan da finne nye avledede kvantetall som beskriver systemet entydig, og derfor i dette tilfelle er gode kvantetall.

Begrepet kvantetall har i noen grad også blitt brukt om størrelser som elektrisk ladning, nukleontall, baryontall og leptontall i elementærpartikkelfysikken. Disse har en annen karakter enn kvantetallene i atomfysikk, og det kan være mer relevant å bruke betegnelsen ladningstall om disse størrelsene.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Kvantetall i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Notosacanthini** er en gruppe med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Nokså små (5-7 millimeter), ovale, gjerne gul- eller grønnlige bladbiller. Hodet er ganske lite, ikke synlig ovenfra, antennene forholdsvis korte. Kroppsformen er oval til firkantet. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, dekkvingene rundede og hvelvede med kraftig punktering. Beina er nokså korte.

Levevis
-------

Larvene er bladminerere på tofrøbladete planter.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i varme områder av den Gamle verden.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Notosacanthini** Hincks, 1952
						* slekten *Herminella* Spaeth, 1913
						* slekten *Notosacantha* Chevrolat *in* Dejean, 1836

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Notosacanthini* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Notosacanthini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Notosacanthini* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Notosacanthini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Martin Christian Restorff** (født 26. juni 1816 i København, død 24. juli 1897 i Tórshavn) var en dansk baker, konditor og kjøpmann.

Han var av tysk avstamning, og var konditor i fødebyen København før han dro til Færøyene i 1848. På Færøyene opprettet han et bakeri og konditori i Tórshavn. Restorff var tilhenger av frihandel, og da monopolhandelen ble opphevet på Færøyene i 1856, opprettet han en forretning som avløsning for denne. I de neste 50 årene ble dette Færøyenes viktigste forretning, og drev allsidig import og eksport. Forretningen fikk etterhvert 30–40 filialer i bygdene i øyriket. M.C. Restorff etablerte også et bryggeri, Restorffs Bryggjarí. Dette bryggeriet gikk i arv i hans etterslekt frem til 2007.

Blant befolkningen i Tórshavn var M.C. Restorff kjent som *Gamli Restorff*, og ble en folkekjær skikkelse blant byens arbeiderklasse, som Restorff drev et suppekjøkken for. På Restorffs 80-årsdag i 1896 ble han hedret av Tórshavn kommunestyre, som utnevnte ham til æresborger.

M.C. Restorff var far til kjøpmann Andreas William Restorff, farfar til baker Frants Restorff og oldefar til forfatter William Heinesen.

Referanser
----------

1. ↑   Dansk biografisk leksikon, oppført som M.C. Restorff, Dansk Biografisk Leksikon-ID M.C.\_Restorff[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Nielsen, Carl Frederik (1876). *Stamtavle over Familien Hammershaimb eller Wenceslaus Franciscus de Hammershaimbs Descendenter*.
3. 1 2 3 4 5  «M.C. Restorff». *Den Store Danske Encyklopædi* **(dansk)**. Besøkt 26. januar 2013.

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
**Martin Cikl** (født 17. august 1987 i Varnsdorf) er en tsjekkisk skihopper som representerer Dukla Liberec.

Han debuterte internasjonalt i kontinentalcupen i 2002, og debuterte i verdenscupen med 9.-plass i lagkonkurransen i Kuusamo 30. november 2007. Hans beste plassering individuelt i verdenscupen er 9.-plass i Engelberg 23. desember 2007. I lagkonkurranse har han to ganger blitt nummer 7 med Tsjekkia, i Willingen 7. februar 2009 og i Lahtis en måned senere. Hans beste plassering sammenlagt i verdenscupen er 41.-plass i sesongen 2007-08.

Cikl deltok i junior-VM i 2004 og 2005. Hans beste plassering individuelt er 10.-plass i Stryn i 2004, mens han var på det tsjekkiske laget som ble nummer 5 i lagkonkurransen i Rovaniemi i 2005.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Cikl – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Martin Cikl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Martin Cikl – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Martin Cikl – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Erling Magnusson Steinvegg** var baglernes kandidat som norsk konge i årene 1204 til 1207. Etter deres mening var han sønn av kong Magnus V Erlingsson. Han omtales i Baglersagaene og Håkon Håkonssons saga.

Baglerne fikk støtte for sin kandidat fra danskekongen Valdemar II Seier, som møtte i Tunsberg med stor krigsflåte. Erling Steinvegg bar jernbyrd for å vise at han var av kongsætt. Baglerne holdt til i Viken (rundt Oslo), og gjorde hærtog opp mot Nidaros. Erling Steinvegg døde i mars 1207, og Filippus Simonsson ble valgt til nytt kongsemne.

I borgerkrigstida var det vanlig at flere kongssønner kjempet mot hverandre om makta i Norge. 

Ribbungenes kongeemne Sigurd Ribbung ble regnet som sønn av Erling Steinvegg.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Erling Steinvegg i Norsk biografisk leksikon
2. ↑  Håkons, Guttorms og Inges saga (Baglersagaen), kap. 8
3. ↑  Håkons, Guttorms og Inges saga (Baglersagaen), kap. 26
4. ↑  Håkon Håkonssons saga, s. 69-70

Litteratur
----------

* Håkons, Guttorms og Inges saga. I: *Norges Kongesagaer, 1914-utgaven*, oversatt av Gustav Storm og Alexander Bugge. I. M. Stenersens forlag, Kristiania 1914
* Sturla Þórðarson, *Håkon Håkonssons saga*, oversatt av Anne Holtsmark. Aschehoug, Oslo 2008

Se også
-------

* Liste over Norges monarker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Derbyshire County Cricket Club** (Derbyshire CCC) er et engelsk cricketlag som ble grunnlagt i 1870. Klubben spiller kampene sine på County Cricket Ground, som tidligere het Racecourse Ground, i byen Derby. Byen Derby ligger i den engelske regionen Øst-Midlands.

Historie
--------

Derbyshire CCC ble medlem av County Championship sammen med Essex, Hampshire, Leicestershire og Warwickshire i 1895. I starten ble klubben ansett som et av de svakere lagene i ligaen, og i 1920 tapte de alle sine kamper. Fra 1926 begynte det å danne seg et godt lag rundt spillere som Denis Smith, Stan Worthington og George Pope, og Pope var sammen med blant andre Tom Mitchell og Bill Copson med da Derbyshire CCC vant sitt eneste mesterskap i 1936. 

I 2006 spiller klubben i 2. divisjon både i County Championship og i National League. Klubbens kaptein er Graeme Welch, og treneren heter David Houghton.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Klubbens offisielle hjemmeside
* (en) Nettsted om Derbyshire CCC (Cricinfo)