recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Großer Feldberg** er med 879 moh.det høyeste fjellet i høydedraget Taunus. Det ligger i Hochtaunuskreis i Hessen, Tyskland.

Øverst på toppen er *kommunikasjonstårnet Großer Feldberg* fra 1937 plassert. Det er del av sendeanleggene på toppen, og ble vernet 1987 på grunn av den spesielle konstruksjonen av betong og tre. Et utsiktstårn byr vid utsikt over Taunusåsene mot nord og vest, og over Rhein-Main-området og videre i sør og øst. En restaurant og en kjosk tilbyr mat og drikke.

Turisme og innretninger
-----------------------

Den skogløse toppen av Großer Feldberg og de omgivende skogene er et populært mål for motorsyklister og syklister om sommeren, for kjelkekjøring og langrenn om vinteren, og for fotturister hele året. I Oberereifenberg blir det om vinteren satt opp to små skitrekk i den nordvestlige åssiden. Tidligere gikk det et større skitrekk nesten opp til toppen som ble nedlagt i 1980-årene, rydningen der skitrekket gikk er populært blant kjelkekjørere.

Toppen er lett tilgjengelig med bil fra Frankfurt i rundt 30 minutter via veier fra Oberursel eller Königstein, eller med busser fra disse byene. I helgene er en mengde mennesker og manglende parkeringsplasser et vanlig syn.

Referanser
----------

1. 1 2  Peakbagger.com
2. ↑  Hessisches Statistisches Landesamt: Statistisches Jahrbuch 2011/12, Band 2, Seite 21; abgerufen am 5. Januar 2014
3. ↑  «Der Fernmeldeturm auf dem Großen Feldberg/Ts.» (PDF). Bäsembinner Bläädche. 25. oktober 2013. Arkivert fra originalen (PDF) 17. mars 2016. Besøkt 23. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Großer Feldberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Webcam

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***International Review of the Red Cross*** er et vitenskapelig tidsskrift innen internasjonal humanitærrett som utgis av Den internasjonale Røde Kors-komiteen i samarbeid med Cambridge University Press. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1869. Det beskrives av komiteen som et «forum for debatt, refleksjon og kritisk analyse om internasjonal humanitærrett, humanitær innsats og politikk i væpnet konflikt og andre situasjoner med vold». Tidsskriftet hadde opprinnelig fokus på å gi informasjon om nyvinninger i medisinen og juridiske råd av relevans for væpnet konflikt. Tidsskriftet var opprinnelig franskspråklig og fikk et engelsk supplement i 1948 og en fullverdig engelsk utgave i 1961. Idag har tidsskriftet engelsk som hovedspråk og seksjoner på fransk, spansk, russisk, arabisk og kinesisk. Bruno Demeyere ble sjefredaktør i 2020.

Referanser
----------

1. ↑  Dromi, Shai M. (2020). *Above the fray : the Red Cross and the making of the humanitarian NGO sector*. Chicago: University of Chicago Press. s. 141–142. ISBN 9780226680248.
2. ↑  «International Review of the Red Cross Digital Archives». Cambridge Journals. Besøkt 5. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* *International Review of the Red Cross*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN **·** ISSN **·** ISSN
 |
**International Rehabilitation Council for Torture Victims** (IRCT), er en uavhengig, internasjonal profesjonell organisasjon som fremmer og støtter rehabilitering av ofre etter tortur og som arbeider for forebygging av tortur over hele verden. 

Organisasjonen var basert i Danmark, og IRCT er en paraplyorganisasjonen for mer enn 140 uavhengige rehabiliterings-organisasjoner i over 70 land som behandler og bistår tortur-overlevende og deres familier. IRCT søker også å styrke kapasiteten ved disse sentrene og programmene gjennom stadig opplæring og teknisk assistanse. 

Fagfolk ved rehabiliteringssentre som blir drevet av IRCT og deres programmer gir behandling for anslagsvis 100 000 overlevende etter tortur hvert år. Ofrene får tverrfaglig støtte, inkludert medisinsk og psykologisk hjelp og juridisk bistand. Målet med rehabiliteringen er å styrke tortur-overlevende slik at de kan fortsette et så fullt liv som mulig etter å ha blitt torturert. 

Denne første gruppen ble grunnlagt i Danmark i 1974 og besto i første omgang av fire frivillige leger. Denne gruppen var en del av et nettverk på rundt 4000 leger fra 34 land over hele verden. Det ble raskt klart at, i tillegg til å dokumentere tilfeller av tortur for bruk i potensielle rettssaker mot dem som utførte torturen, så var det også avgjørende å identifisere de forskjellige metoder for å behandle og rehabilitere ofrene for tortur. 

IRCT arbeider har også inngått partnerskap med flere regjeringer, mange internasjonale menneskerettighetsorganisasjoner, helsefaglige organisasjoner og mellomstatlige organisasjoner. TORTUR journal, er en journal som utgis av IRCT med artikler om rehabilitering av torturofre og hvordan forebygging av tortur kan gjøres.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI
 |
**Kjærlighetsbarn** er et uttrykk som betegner et barn som er unnfanget utenfor ekteskap; barn som er resultat av et kjærlighetsforhold. Det henviser også barn av en ugift mor og er en eufemisme for uttrykket «uektefødt barn» eller bare *uekte barn*. Et eldre begrep for det samme er bastard, (norrønt *bastarðr*), «frillesønn», som nå ikke benyttes om mennesker. I tidligere tider var det mindre belastende; hertug Vilhelm av Normandie, ble kalt for «Vilhelm bastarden» før han ble kalt for «Vilhelm erobreren» etter å ha erobret England i 1066.

Begrepet «kjærlighetsbarn» har i årenes løp skiftet betydning, noe som kan skyldes utviklingen av hvordan uttrykket kjærlighet blir oppfattet og forstått. Både renessansens og romantikkens litteratur har bidradd til å trekke begrepet fra nesten utelukkende det fysiske aspekt (jfr. Moselovens regler for førekteskapelig omgang) og til å omfatte uimotståelig tiltrekning også på det åndelige plan.

Som litterær oppskrift har konseptet vært i bruk i dameromaner. Det bygger på en forestilling om at stor kjærlighet vil gå i arv til barnet, slik at det klarer å bevare sin integritet, tross motgang fra barnsben av, og nå fram til sitt livs store kjærlighet. Grunnen til at faren er ute av bildet er da vanligvis at han forsvinner eller dør før han får vite om barnet - eller ekteskap er umulig på grunn av sosiale skillelinjer og hans forpliktelser til slekt eller samfunn.

Uttrykket brukes i dag både om et barn av foreldre som ikke lever sammen, og om barn av foreldre litt oppe i årene.

Referanser
----------

1. ↑  «kjærlighetsbarn», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «bastard», *Bokmålsordboka*

Eksterne lenker
---------------

Wiktionary har ordbokoppføringer om ***kjærlighetsbarn***
**Georges Henri Yvon Joseph Ruggiu**, også kjent som **Omar Ruggiu** (født 1957) er en belgisk-italiensk journalist. Som radiovert bidro han til gjennomføringen av folkemordet i Rwanda i 1994.

I 1992 reise Ruggiu for første gang til Rwanda. Der fikk han kontakt med Front patriotique rwandais. Han kom tilbake i 1994, stiftet familie, og tok ansettelse for presidentpartiet Mouvement révolutionnaire national pour le développement ved radiostasjonen Radio Télévision Libre des Mille Collines (RTLM), uten tidligere journalistisk erfaring. Radiostasjonen utviklet seg raskt til et senter for hetskampanjen mot landets tutsi-befolkning. Via radiostasjonen oppmuntret han hutuer til å «gå ut og utrydd kakerlakkene» som han kalte tutsiene og spredte konstant hatpropaganda mot De forente nasjoner og andre som forsøkte å forhindre folkemordet. Ruggiu talte i radio flere ganger daglig. Han oppmuntret også til plyndring, voldtekter med mer.

RTLM sendte fra en militærforlegning i hovedstaden Kigali. Fra militæret fikk han fortløpende ferske opplysninger om hvordan drapene skred frem, noe han også rapporterte i radio. Det var Ruggiu som formidlet kodeordene «hugg ned de høye trærne», som var signalet for at folkemordet var satt i gang.

Da Kigali ble inntatt av den tutsi-dominerte geriljaen RPF 19. juli 1994, flyktet Ruggiu til Zaïre og senere til Tanzania, for til slutt å slå seg ned i Mombasa i Kenya der han konverterte til islam og endret fornavn til Omar. Han ble arrestert i juli 1997 og stilt for retten for Det internasjonale tribunalet for Rwanda i Tanzania og ble anklaget for blant annet «oppvigling til folkemord» og forbrytelser mot menneskeheten. Han erkjente forbrytelsene i retten ved å si: «Jeg medgir at det virkelig var et folkemord som jeg dessverre deltok i». 

15. mai 2000 ble han dømt til tolv års fengsel. Straffen ble forholdsvis mild fordi han hadde tilstått og angret sine forbrytelser, og samarbeidet med retten da han gikk med på å vitne mot en rekke militære befal og soldater. Retten kunne ikke bevise at Ruggiu selv hadde drept noen under folkemordet, noe som han også nektet for å ha gjort.

Fram til 2008 avtjente han straffen i Tanzania, men ble så overført til Italia, ettersom han er italiensk statsborger. 21. april 2009 ble han innrømmet straffelindring av den italienske stat og løslatt etter knapt åtte års fengsel.

Referanser
----------

1. ↑  «Ruggiu». International Justice Resource Center. 1. juni 2000.
2. ↑  «Georges Ruggiu» **(tysk)**. trial-ch.org. 29. mai 2009. Arkivert fra originalen 26. juli 2009. Besøkt 10. januar 2022.
Boreriggen West Atlas før brannen startet.
**West Atlas** er en oppjekkbar borerigg. Den boret på Montarafeltet rundt 690 kilometer utenfor byen  Darwin i Australia da det brøt ut i brann 1. november 2009 etter at oljefeltet hadde lekket olje i ti uker. Operatør på feltet var det thailandske selskapet PTTEP. Død fisk og oljeklumper er funnet nær den indonesiske kysten. West Atlas ble levert fra Kffelverftet høsten 2007.

Oljesølet skjedde i Timorsjøen utenfor Vest-Australia siden 21. august 2009 og utviklet seg til et av Australias verste. Oljefeltet ligger utenfor Kimberleykysten, 250 kilometer nord for Truscott, og 690 kilometer vest for Darwin.

Australias *Department of Resources, Energy, and Tourism* beregnet oljesølet til 2000 fat per dag.

Referanser
----------

1. ↑  Artikkel i Nettavisen
2. ↑  Artikkel i NRK nettavis
3. ↑  *WA oljesøl 'one of Australia's worst'*, Australian Broadcasting Commission
4. 1 2  *Rig still spilling oil off WA coast*,Australian Broadcasting Commission
5. ↑  «*Expert comment on West Atlas oil spill*, RMIT University». Arkivert fra originalen 15. september 2009. Besøkt 23. september 2010.
6. ↑  *Timor Sea oil leak fix 'days away'*, Australian Broadcasting Commission
**Wuhan sentralsykehus** (forenklet kinesisk: 武汉市中心医院, pinyin: *Wǔhàn shì Zhōngxīn Yīyuàn*) er et sykehus i bydistriktet Jiang'an i Wuhan i provinsen Hubei i Kina.

Det ble etablert i 1880 som en klinikk under Hankows katolske kirke. Det het i 1919 Det katolske sykehus. Etter den kommunistiske maktovertakelsen i 1949 og den snart påfølgende overtakelse av den katolske kirkes institusjoner forandret det navn igjen.[]

Det var på dette sykehuset oftalmologen Li Wenliang ble klar over virusutbruddet som senere ble knyttet til koronavirusutbruddet som lammet Wuhan og som spredte seg i Folkerepublikken og utover i hele verden. Li varslet sine kolleger via sosiale medier, ble innbragt til politiet med anklager om blant annet å spre «falske nyheter». Li ble senere smittet av viruset fra en pasient han behandlet, og døde på sykehuset 7. februar 2020.

Referanser
----------

1. ↑  «医院简介-武汉市中心医院». *zxhospital.com*. Arkivert fra originalen 15. juli 2019. Besøkt 7. februar 2020.
2. ↑  Commerce, United States Bureau of Foreign and Domestic; Arnold, Julean Herbert (1919). *Commercial Handbook of China ...* **(engelsk)**. U.S. Government Printing Office.
3. ↑  Hegarty, Stephanie (6. februar 2020). «The Chinese doctor who tried to warn others about coronavirus - BBC News». *BBC News*. Besøkt 7. februar 2020.
4. ↑  Staff, Writer (7. februar 2020). «Coronavirus: Chinese doctor who tried to warn of outbreak dies from virus». *The Straits Times*.

Eksterne lenker
---------------

* (zh-Hans) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Central Hospital of Wuhan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Kjærlighet i koleraens tid*** (spansk: *El amor en los tiempos del cólera*) er en roman fra 1985 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Romanen ble første gang utgitt på norsk i 1986, i Kjell Risviks oversettelse.

Handling
--------

Hovedpersonene i romanen er Florentino Ariza og Fermina Daza, som forelsker seg. Et hemmelig forhold blomstrer mellom de to, ved hjelp av Ferminas tante Escolástica. De utveksler en rekke kjærlighetsbrev. Men når Ferminas far, Lorenzo Daza, oppdager dette, tvinger han datteren til å slutte å møte Florentino umiddelbart. Når hun nekter, flytter han og datteren inn hos hans avdøde kones familie i en annen by. Men Fermina og Florentino fortsetter å kommunisere via telegrafi. Men når hun endelig kommer tilbake, innser Fermina at forholdet hennes til Florentino ikke var annet enn en drøm. Hun avbryter forlovelsen med Florentino, og returnerer alle brevene hans.

En ung nasjonalhelt, Dr. Juvenal Urbino, møter Fermina og liker henne umiddelbart. Til tross for at hun først misliker Urbino, gir Fermina etter for farens overtalelse og tryggheten og rikdommen som Urbino kan tilby. Selv etter Ferminas forlovelse og ekteskap, sverger Florentino å være trofast og vente på henne. Men promiskuiteten hans tar overhånd, og innleder forhold med en rekke kvinner. Han sørger hele tiden han for at Fermina aldri skal finne ut av forholdene hans. I mellomtiden blir Fermina og Urbino gamle sammen, går gjennom lykkelige og ulykkelige år og opplever ekteskapets virkelighet.

Som en eldre mann forsøker Urbino å få kjæledyr-papegøyen sin ut av et tre. Men han faller ned fra stigen han sto på, og dør av skadene. Etter begravelsen forkynner Florentino sin kjærlighet til Fermina nok en gang, og forteller henne at han har vært trofast mot henne i alle disse årene. Til å begynne med nølende fordi hun nylig er blitt enke, kommer Fermina til å gjenkjenne Florentinos visdom og modenhet. Hun gir ham til slutt en ny mulighet, og kjærligheten deres får lov til å blomstre i alderdommen. Men de må forsøke å leve et liv sammen, etter å ha levd to liv hver for seg i over fem tiår.

Referanser
----------

1. ↑  García Márquez, Gabriel (1986). *Kjærlighet i koleraens tid: roman*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205169098.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Salekhard** (russisk: Салеха́рд, nenetsisk: Саля'харад, oversatt: *hus på ei halvøy*) er en by og administrativt senter i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger i det nordvestre Sibir, ved elva Poluj kun 3 km fra samløpet med Ob. Salekhard ligger på polarsirkelen. Innbyggertall: 36 827 (folketelling 2002), 32 334 (folketelling 1989).

Historie
--------

Bosetningen **Obdorsk** (russisk: Обдорск) ble grunnlagt i 1595 på stedet hvor khanty-bosetningen Polnovat-Vozj (russisk: Полноват-вож) lå, av russiske nybyggere som etterfulgte Jermak Timofejevitsj erobring av Sibir. Bosetningen lå ved elva, og navnet er antagelig avledet av dette. Landet rundt Obdorsk ble under tsarene referert til som Obdorskij kraj, eller *Obdorija*.

10. desember 1930 ble stedet administrativt senter i den nye Jamal (Nenets) nasjonale okrug (russisk: Ямальский (Ненецкий) национальный округ). Navnet ble endret til Salekhard i 1933, og bosetningen fikk bystatus i 1938.

Økonomi og næringsliv
---------------------

Jamalia er Russlands viktigste kilde til naturgass. Selskapet Novatek, som er Russlands nest største gassleverandør, har hovedkvarteret sitt i byen.

I Salekhard er det også fiskehermetikkindustri og skipsverft. Det kommer ut én avis, *Poljarnyj krug* (Полярный круг). Det er flere universitetsavdelinger i Salekhard.

Transport
---------

Salekhard er en viktig havneby langs bredden av Ob. 

Det går jernbanelinjer fra nabobyen Labytnangi (på motsatt side av Ob) over Uralfjellene til Vorkuta og videre langs stambanen i republikken Komi, til resten av det russiske jernbanenettet. Dette er i dag det nordøstre endepunktet på det vest-russiske jernbanesystemet. Fra 1949 til 1953 ble det med Salekhard–Igarkabanen gjort et mislykket forsøk på å forlenge jernbanen fra Salekhard til Igarka, et prosjekt som kostet flere tusen Gulag-fanger livet.

Salekhard lufthavn ligger 7 km nord for byen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Salekhard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Uoffisielt forum for Salekhard (russisk)
* Salekhard for reisende (engelsk)
* Bilder av restene av Salekhard-Igarka-jernbanen
* Salekhard.net (russisk)
* Novatek (engelsk/russisk)
* Informasjon på nettstedet til regionen Jamalo-Nenetsk (engelsk)

| * v
* d
* r
Byer i Jamalo-Nenetsk |
| --- |
| Administrativt senter: Salekhard |
| Flagget til Jamalo-Nenetsk | Gubkinskij **·** Labytnangi **·** Muravlenko **·** Nadym **·** Nojabrsk **·** Novyj Urengoj **·** Tarko-Sale | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Inia Naiyaga** er en fijiansk økonom, som var visesentralbanksjef for Fijis sentralbank fra januar 2011 til mai 2014.

Naiyaga begynte å jobbe i sentralbanken i 1974, og har hatt flere lederstillinger, bl.a. internrevisor, *chief manager* for valutakontroll og *general chief manager* for overvåkning, banknæringen og virksomhetstjenester. I 2004 dro han til Tonga i et femårsoppdrag som visesentralbanksjef for Tongas nasjonalbank. Da han kom tilbake ble han utnevnt til visesentralbanksjef for Fijis sentralbank, etter at daværende visesentralbanksjef Barry Whiteside ble forfremmet til sentralbanksjef etter at Sada Reddy gikk av i desember 2010. Han var fungerende visesentralbanksjef fra januar 2011, og ble formelt utnevnt i mai 2011. 

Ariff Ali ble utpekt som Naiyagas arvtaker 15. mai 2014, med virkning fra 27. mai 2014.

Referanser
----------

1. ↑  CentralBanking.com - *Fiji appoints new deputy governor*, besøkt 16. september 2013.
2. 1 2  Fiji Times - *RBF appoints Ali as deputy* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. besøkt 10. mai 2015.
**Salem** er en kommune med 11 152 innbyggere ved Bodensjøen i Baden.

Området var befolket minst siden bronsealderen. Fra det 3. århundret grunnla alemannere og senere også frankere flere landsbyer, deriblant den lille bosetningen *Salemanneswilare*.

Her grunnla i år 1138 cistercienserordenen et kloster som fikk det bibelske navnet *Salem*. Salem kloster ble etter kort tid opphøyet til riksabbedi, og oppnådde i 1178 enda større uavhengighet, da pave Alexander III stilte det direkte under Den hellige stol. Klosteret ble usedvanlig velstående og mektig og fikk stor betydning i regionen.

Klosteret ble oppløst med sekulariseringen under Napoleonskrigen i 1803, da territoriet falt til markgrevskapet Baden. Landsbyen, som den gang fremdeles het **Salmannsweiler**, tok over klosterets navn (som dermed ironisk nok overlevde sekulariseringen).

Bilder
------

* Schloss SalemSchloss Salem
* Salem Unteres TorSalem Unteres Tor

Referanser
----------

1. ↑  ; utgiver: Statistisches Landesamt Baden-Württemberg.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Salem (Baden) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offizielle Schloss Salem
* Affenberg Salem
* Feuchtmayer-Museum Mimmenhausen
* Schule Schloss Salem

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
En tolkning av betegnelsen West Country, som tilsvarer omtrent regionen Sørvest-England
**West Country** er en uformell betegnelse på området i det sørvestlige England som korresponderer omtrent med den administrative regionen Sørvest-England.

Området utgjøres av de historiske grevskapene Cornwall, Devon, Dorset, Somerset og Bristol, mens også grevskapene Gloucestershire og Wiltshire kan også bli omfattet. Begrepet kan også bli brukt i enda videre betydning. Bortsett fra de naturlige avgrensningene mot Bristolkanalen og Den engelske kanal er begrepet upresist avklart.

West Country er hovedsakelig ruralt med kun noen få byer av en viss størrelser. Turisme og jordbruk, særlig meieriprodukter, spiller en betydelig rolle i økonomien. Landskapet er hovedsakelig heier og lyngmo med granittberg i vest, og kritt og kalkstein i bakkelandskapet og daler med leire i øst. Historiske sett har gruvedrift etter tinn vært en betydelige faktor og er det fortsatt. Regionen er tradisjonelt kjent for sin produksjon av sider, clotted cream («cornish cream») og kjøttpaier Den er også kjent for Glastonbury-festivalen og andre hendelser.

Eksterne lenker
---------------

* «The West Country». *Pictures of England*. 2007
* «West Country - Icons of England». *Icons.org.uk*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Alec Trevelyan** (**006**), også kjent som **Janus**, er en rollefigur som er hovedmotstanderen til James Bond i filmen *GoldenEye* fra 1995. Rollen ble spilt av Sean Bean og hans utseende ble også brukt i videospillet *GoldenEye 007* fra 1997.

Trevelyan er den eneste 00-agenten (med unntak av Bond selv) som har en rolle i en Bond film som har vesentlig spilletid og dialog i filmen. Den eneste andre 00-agenten som er synlig i en Bond-film er *Octopussy* hvor 009 ble spilt av stuntmannen Andy Bradford. Ut over å se baksiden på hodene deres eller se dem like før de blir drept eller er døde allerede (*Operasjon Tordensky*, *A View to a Kill*, and *The Living Daylights*), så blir andre 00-agenter sjelden sett og bare omtalt. Da Bean var på audition for filmen ble han vurdert for rollen som Bond.

Trevelyan har blitt rangert blant de beste Bond-skurkene og er vurdert som en mørk motstykke til Bond.

Referanser
----------

1. ↑  Nigel Cawthorne (20. september 2012). *A Brief Guide to James Bond*. Little, Brown Book Group. s. 79–. ISBN 978-1-84901-829-6.
2. ↑  Christian Bone. «25 Greatest Ever James Bond Villains». *WhatCulture.com*. Besøkt 4. november 2015.
3. ↑  Jeremy Thomas (3. november 2015). «411MANIA». *The Movies/TV 8 Ball: Top 8 Bond Villains*. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 4. november 2015.
4. ↑  Matt Degroot. «Ranking the Best of Bond: The Villains». *The Workprint*. Besøkt 4. november 2015.
**Anthony «Tony» Peter Buzan** (1942–2019) var en britisk utdanningskonsulent og forfatter av selvhjelpsbøker. Buzan populariserte og videreutviklet ideen om mental lesekyndighet og en tenkeprosess kalt tankekart. Han utgav en rekke bøker om tema.

Biografi
--------

Buzan ble født i Palmers Green i Londons distrikt Enfield i Middlesex. Han var elev på videregående skole i Vancouver i Canada. Hans bror er akademikeren Barry Buzan, professor i internasjonale relasjoner. Buzan fullførte sine første studier ved Universitetet i British Columbia og var deretter student ved Simon Fraser University, også i Britisk Columbia, i årene 1965–1966. I løpet av denne tiden ble han involvert i Mensa.

### Huskesystemer og annet

Buzan fremmet huskesystemer og teknikker for tankekart. 

I 1970-årene hadde han en tv-serie på BBC kalt *Use Your Head*, og de etterfølgende år utgav han bøker som *Use Your Memory*, *Master Your Memory*, *Use Your Head*, *The Speed Reading Book* og *The Mind Map Book*. Han var medforfatter og forfatter av over 80 bøker som har blitt oversatt til mange språk. Disse populærpsykologiske bøkene handlet for det meste om å oppnå bedre hukommelse, kreativitet og teknikker for raskere lesning. Han var grunnlegger og president for Brain Foundation, foruten også Brain Trust Charity, og medgrunnlegger av Londons Mind Body Spirit Festival foruten også Mind Sports Olympiad. I 2006 lanserte han sitt eget dataprogram for å støtte et tankekart kalt iMindMap.

Han døde i 2019, etter et hjerteinfarkt.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w66v0pch, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Obituary: Tony Buzan, educational consultant who created the Mind Map learning technique», publisert i The Herald, utgitt 20. april 2019, besøkt 20. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   BBC Worldwide, «Internationally renowned best-selling author of mind- and memory- improvement books, Inventor of Mind Map®», utgitt 4. mars 2003[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   «Mind Mapping», Developing your ideas, Information Skills for Researchers
5. ↑   «We Were Here First», *The Peak*.
6. ↑   About Us Arkivert 18. juli 2011 hos Wayback Machine. *World Memory Sports Council*
7. ↑   Mind Maps Trademark, Germany
8. ↑   iMindMap
9. ↑  «RIP Tony Buzan, headmaster of the human race». *TheArticle*. 23. april 2019. Besøkt 1. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tony Buzan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Sitater av Tony Buzan, *Wikiquote*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
USGS kart av Callisto
**Liste over overflateformasjoner på Callisto** er en liste over navngitte geologiske formasjoner på overflaten til Jupiters største måne Callisto.

Catenae
-------

Kraterkjeder på Callisto (*catenae*) er oppkalt etter elver i norrøn mytologi.

| Catena | Oppkalt etter |
| --- | --- |
| Eikin Catena | Eikin |
| Fimbulthul Catena | Fimbulthul |
| Geirvimul Catena | Geirvimul |
| Gipul Catena | Gipul |
| Gomul Catena | Gomul |
| Gunntro Catena | Gunntro |
| Sid Catena | Sid |
| Svol Catena | Svol |

Kraterere
---------

Utdypende artikkel: Liste over kratere på Callisto

Faculae
-------

| Faculae | Oppkalt etter |
| --- | --- |
| Kol Facula |  |

Store ringstrukturer
--------------------

De enorme nedslagsrelaterte ringstrukturene på Callisto er oppkalt etter hjemmene til gudene i nordlige mytologier.

| Ringstruktur | Oppkalt etter |
| --- | --- |
| Adlinda | Adlinda (Inuittisk) |
| Asgard | Åsgard (Norrøn) |
| Utgard | Utgard (norrøn) |
| Valhalla | Valhall (norrøn) |

Se også
-------

* Liste over kratere på Callisto

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maps of Callisto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* IAU nomenklatur for Callisto

Portal: Astronomi
Trøgstad kommune ligger i et ravinelandskap fra istiden. Her er store avsetninger av kvikkleire. Dette har ført til to større ras:

* 29. oktober 1967, nord for Skjønhaug
* 5. desember 1974 i Båstad

I **Raset på Skjønhaug** raste én million kubikkmeter ut. Det gikk det med tolv hus, flere ble skadet, fire mennesker omkom og store deler av området nord for Skjønhaug ble vesentlig forandret idet massene seg nordvestover. I nedkant av rasområdet er det anlagt en minnelund der skjeve «grunnmurer» symboliserer situasjonen etter raset. I selve rasgropa er det i dag anlagt en gocartbane. I likhet med det største jordskjelvet i Norge, Osloskjelvet i 1904, skjedde også raset i Trøgstad under søndagsgudstjenesten. Presten i Trøgstad holdt til alt overmål en tale som omtalte viktigheten av en trygg grunnmur i livet, med formuleringer om at man må bygge huset sitt på fjell.

**Raset i Båstad** lenger nord, var et større, monolittisk ras – alt kom i én omgang. Til alt hell var det her ingen som omkom.

Høsten 2017 ble det holdt en stor minnemarkering på det som var 50-års dagen for raset. I forbindelse med 50-års dagen for hendelsen, ga filmselskapet IOSS Foto ut filmen *Nordby - Grenda som forsvant*. Filmen har en spilletid på 1 time 45 minutter, og inneholder bl.a. høydepunkter fra selve minnesmarkeringen, et foredrag av geolog Karl Kure om grunnforholdene der raset skjedde. Videre en omfattende beretning av Nordby-boer Harder Emil Sandvik om livet i grenda og de som bodde der. Filmen inneholder også et bonusforedrag av Inger-Anne Baastad som selv overlevde raset. Hennes beretning omhandler hvordan hun reddet mannen og sin syv uker gamle baby ut av et hus som var knust til pinneved.

Filmen er laget i samarbeid med Trøgstad Historielag og er produsert av Stian M. Eriksen/IOSS Foto.

Referanser
----------

1. ↑  Odd Gregersen, NGI. «Kvikkleire – en utfordring for geoteknikere» (PDF). danskgeotekniskforening.dk. Besøkt 15. september 2012. [*død lenke*]
2. ↑

Litteratur
----------

* *Da Nordbygrenda forsvant: om raset i Trøgstad 29. oktober 1967*. Skjønhaug: Trøgstad historielag i samarbeid med Komiteen for 30 års markeringen av raset på Skjønhaug. 1997. ISBN 8299439302.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde fra raset i Trøgstad[*død lenke*]
* Trøgstad kommune/lokalhistorie[*død lenke*]
* Skrift ved Trøgstad Historilags 30års markering av Skjønhaugsraset[*død lenke*]
* Rapport om leirras med foto fra Båstadraset
**Øren** er et boligområde i Drammen kommune. Navnet stammer fra en gård som lå på Åssiden fra 1500-tallet, Ved byutvidelsen i 1870 kom Øren inn under Drammen. Gården grenset i sør mot Drammenselva, vest langs en bekk mot Landfall(Drammen), i nord mot skogen og i øst mot Hotvet. Skogen strakte seg nordover mellom Landfall- og Hotvet- skogen. Øren-skogen var stor og ble oppgitt til 1300 Mål (enhet) da den ble solgt til Drammen kommune i 1913.

Øren er en del av kommunedel 8, Bragernes og Øren i nye Drammen kommune. Øren ligger på nordsiden for Drammenselva mellom Åssiden og Bragernes.

På Øren ligger Øren skole og flerbrukshall, Bacheparken, Landfalløya kapell og Landfalløyabrua som går over Drammenselva til Gulskogen.

Referanser
----------

1. ↑  «ØREN». *www.lier.kommune.no*. Besøkt 10. september 2022.
2. ↑  Twitter, Sist endret: Facebook. «Nærutvalg for Bragernes og Øren». *Drammen kommune* **(norsk)**. Besøkt 10. september 2022.
3. ↑  «Øren | Drammen Byleksikon». *byleksikon.drmk.no*. Besøkt 10. september 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |
**East Ham** er et område i bydelen Newham i østlige London, beliggende 12,8 km nordøst for Charing Cross. Det er administrasjonssenter for bydelen, med kontorer i det viktorianske rådhuset. Fra 1904 til 1965 var East Ham et eget distrikt som ble administrert fra dette rådhuset. Det er identifisert i London-planen som et av de betydelige senter i London.

Husene i East Ham er for det meste viktorianske terrassehus, hvorav mange ligger i gater med trær plantet langs kantene.

Toponymi
--------

En bosetning i området kalt Ham er første gang dokumentert som *Hamme* i et angelsaksisk charter fra 958, og deretter i *Domesday Book* av 1086 som *Hame*. Det er dannet fra angelsakiske *hamm* og har betydningen «et tørt landområde mellom elvene eller myrene». Det viser til bosetningens lokalisering innenfor grensene som ble dannet av elvene Lee, Themsen og Roding, og deres myrer/våtområder.

Demografi
---------

East Ham er i dag et flerkulturelt område hvor flertallet er av sørasiatisk, afrikansk, karibisk og østeuropeisk opprinnelse. Per 2010 hadde East Ham den fjerde høyeste andelene av arbeidsledighet i Storbritannia ved at 16,5 prosent av innbyggerne var registrert som arbeidsledige. Rundt 7 av 10 barn som bor i East Ham er fra familier med lav inntekt, noe som gjør det til et av de verste område i landet for barnefattigdom.

Kollektivtransport
------------------

De nærmeste stasjonene er:

* Barking stasjon
* Beckton DLR-stasjon
* East Ham undergrunnsstasjon
* Manor Park stasjon
* Upton Park undergrunnsstasjon
* Woodgrange Park stasjon

Referanser
----------

1. ↑   Mayor of London (Februar 2008): «London Plan (Consolidated with Alterations since 2004)» (PDF). *Greater London Authority*. Arkivert fra originalen (PDF) den 2. juni 2010.
2. ↑   Mills, A.D. (2001): *Dictionary of London Place Names*. Oxford.
3. ↑   «Unemployment: the key UK data and benefit claimants for every constituency» *The Guardian* 17. november 2010
4. ↑   Presser, Lizzie (12. januar 2016): «What’s behind the huge fall in deprivation in east London? And no, it’s not gentrification», *The Guardian*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***The House of the Devil*** er en amerikansk skrekkfilm fra 2009. Hovedrollene spilles av Jocelin Donahue, Tom Noonan og Mary Woronov. Filmen er den (foreløpig)[*når?*] siste av amerikanske studiofilmer som ble gitt ut på VHS. []

Sammendrag
----------

En ung student, Samantha Hughes, tar på seg en barnevakt-jobb for Mr. Ulman (Tom Noonan) og hans kone (Mary Woronov). Hennes beste venninne Megan (Greta Gerwig), kjører henne til herskapshuset deres. Men Mr. Ulman avslører at de ikke har noen barn. Barnevakt-jobben var for å passe på Mrs. Ulmans skrantende mor. Samantha er først tvilende, men Ulman tilbyr henne mer penger. Megan reiser sin vei, men stopper etter en stund for å røyke en sigarett. Plutselig dukker det opp en mann (AJ Bowen) som dreper henne. Samantha oppdager et skap med gamle familiebilder. Ett bilde er av en annen familie enn Ulman, og de står ved siden av en Volvo som hun og Megan la merke til utenfor herskapshuset.

Familien på bildet har også en liten sønn, men Mr. Ulman hadde sagt om det barnet de hadde var voksen nå. Samantha begynner å tro at Ulman drepte de opprinnelige eierne av herskapshuset, og stjal bilen deres. En pizza hun bestilte, blir levert av mannen som drepte Megan. Noe i maten, gjør at Samantha besvimer. Når hun våkner, er hun bundet fast til et pentagram. Mr og Mrs Ulman, sammen med mannen - som faktisk er deres sønn Victor – gjør noen bisarre ritual. Samantha unnslipper og dreper Mrs. Ulman og Victor. Mr. Ulman jager henne ut av huset og gjennom en kirkegård. Hvor Samantha skyter seg selv i hodet. Filmen avsluttes med at Samantha ligger på sykehus, med bandasjer rundt hodet. En sykepleier går inn. Klapper den bevisstløse Samantha på magen, og sier *"You will be just fine. Both of you"*

Rolleliste
----------

* Jocelin Donahue som Samantha Hughes
* Tom Noonan som Mr. Ulman
* Mary Woronov som Mrs. Ulman
* Greta Gerwig som Megan
* A. J. Bowen som Victor Ulman

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *The House of the Devil* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *The House of the Devil* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *The House of the Devil* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The House of the Devil* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The House of the Devil* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The House of the Devil* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The House of the Devil* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *The House of the Devil* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
**Leslie Walter Claudius** (født 25. mars 1927 i Bilaspur i Britisk India, død 20. desember 2012 i Kolkata) var en indisk landhockeyspiller som deltok i flere olympiske leker, 1948 i London, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.

Claudius ble olympisk mester i landhockey i OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.

Fire år senere, i OL 1952 i Helsingfors, vant han sin andre olympiske gullmedalje i landhockey. India vant semifinalen med 3-1 over Storbritannia og i finalen beseiret de Nederland med 6-1.

Claudius vant sin tredje olympiske gullmedalje i sommer-OL 1956 i Melbourne. Etter å ha vunnet semifinalen med 1-0 over Tyskland vant India finalen over Pakistan med 1-0.

Han ble hedret med den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri for sin sportslige innsats 1971.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India
* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India
* 1956 Australias flagg Melbourne - Gull **Gull** i landhockey Indias flagg India
* 1960 Italias flagg Roma - Sølv Sølv i landhockey Indias flagg India

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   hockeyindia.org, besøkt 15. november 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ; besøksdato: 15. november 2018; uttrykt som: 5ft 4in.
3. ↑  Artikkel i The Hindu

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leslie Claudius – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Claudius – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Claudius – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Ørebro slott 8. august 2011.
**Ørebro slott** ligger på en holme i vannbassenget som Svartån danner i sentrum av Örebro. Det er første gang nevnt i et brev i år 1364. I brevet som er skrevet av hertug Albrekt, fortelles det at borgen har blitt inntatt med våpenmakt. Det er litt forskjellige meninger om når borgen ble til. Det menes at den var nylig bygd da den ble inntatt som fortalt ovenfor. Hahr mener at den ble bygget tidligere og er Birger jarls verk.

Middelalderborgen bestod av en gråstensmur som dannet en rektangel på 48 x 26 meter i omkrets. I det sydvestre hjørnet, finner vi kärntornet et forsvarstårn på 12 meter i kvadrat som rager 30 meter over bakken i 6 etasjer. Nederst er veggene 4 meter tykke, men avtar oppover i etasjene. Dette tårnet kan vi se i dag i det sydvestre hjørne av selve bygningen, de runde tårn er langt senere tilføyelser. I det nordvestre hjørnet var det et mindre tårn, framfor muren i øst lå det et porttårn. I unionstiden fra 1397 til 1523 ble borgen i perioder disponert av danske unionskonger. Den ble beleiret flere ganger, i 1434 av Engelbrekts opprørshær. Slottet ble overgitt og Engelbrekt satt her som slottsherre i to år.

Den gamle borgen ble bygget om til et renessanseslott i årene 1573 – 1627 under Karl IX. Middelalderens ringmur og tårn ble bygget inn i det nye slottets bygninger og de runde tårnene kom til. I årene 1897 – 1901 ble slottet restaurert og fikk sit nåværende utseende.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Örebro slott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Tugela** (zulu: *Thukela*) er ei av de største østgående elvene på østsiden av vannskillet i Sør-Afrika. Elva har sin kilde i Drakensberg–fjellene ved Mont-Aux-Sources sør for Johannesburg og like ved grensa til Lesotho. Den flyter rett sørøstover gjennom KwaZulu-Natal til den når Indiahavet. Tugela er den største elva i denne provinsen. Områdene brukes mye til skogbruk og beitemark.

Parti fra elva i Drakensberg.
Drakensberg vannkraftverk er en gruppe av fem sammenhengende pumpekraftverk nær grensen til Lesotho, hvorav fire kraftverk ligger ved elva Tugela. Drakensberg-komplekset består av ett reservoar i elva Wilge nord for vannskillet, mens fire reservoarer i Tugela får vann via en kanal til sørsiden av vannskillet. Hver av sidene får overført vannmasser med effekt 1 000 MW. Tugela-Vaal-vannsystemet er bundet sammen med kanaler.

Den største sideelva til Tugela er Mzinyathi, eller Buffalo River. En annen sideelv er Blood River, som er kjent for at zulu-kongen Dingane ble beseiret her av boerne 16. desember 1883. Lengre nede ligger et slagsted fra zulukrigen mot britene i 1879. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Pietro Bongo, *Numerorum mysteria*, 1591
**Tallsymbolikken** i mange tradisjoner, for eksempel de store verdensreligionene, jødedom, hinduismen, kristendom, islam, bahai og kulturer som Egypt, indianere, pythagoreiske; der tallene er et grunnleggende og meget viktig prinsipp som hele den objektive verden oppstår av. Tallene er alle tings opprinnelse og universets underliggende harmoni. De er også grunnlaget for proporsjonene i billedhoggerkunsten og for rytmen i musikk og poesi. I en del tankesystemer og filosofiske systemer blir tallenes verden likestilt med for eksempel fornuftens verden. Det finnes eksempler på tallmystikk både hos Pythagoras, i jødisk kabbala og i Johannes' åpenbaring (dyrets tall, 666). I jødisk kabbala er tallverdien av ordet sabbat det samme som 1942, noe som gav Europas jøder forhåpninger for utfallet av året 1942. I virkeligheten ble dette året da tilintetgjørelsesleirene arbeidet for fullt.

**Numerologi** er studiet av talls esoteriske eller skjulte betydning, og av alt som kan gjøres om til tall, for eksempel fødselsdatoer og navn. Tall har hatt betydning i alle sivilisasjoner, i religion, kunst og vitenskap. De har blitt brukt til matematikk, konstruksjon av byggverk og mystiske formål. Eksempler på talls religiøse og magiske betydning er hvordan Noahs ark og Salomos tempel beskrives med nøyaktige mål i Det gamle testamentet i Bibelen, et annet hvordan middelalderens katedraler ble tegnet og konstruert etter geometriske planer med stor esoterisk betydning. Frimurerne og Rosenkorsordenen skal fortsatt kjenne til hemmeligehetene bak denne «ariktekturens magi».

Se også
-------

* Tall
* Tallsystem
* 1337
* Kinesisk tallsymbolikk
* Numerologi i bibelen

Referanser
----------

1. ↑  Lucy Dawidowicz: *The war against the Jews 1933-1945*, Penguin books, 1975

Eksterne lenker
---------------

* Søkbar digitalkopi av David V. Barretts *Numerologi* (Hilt & Hansteen, 1996)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Knut Ole Flåthen** (født 20. august 1946) på Kongsberg er tidligere sjef for Statens kartverk (Kartverket), og senere administrerende direktør i Norkart.

Flåthen har bakgrunn fra Sjøforsvaret og er utdannet fra Sjøkrigsskolen. Han har sjefskurs ved Forsvarets høgskole og tok en mastergrad ved US Naval Postgraduate School, samtidig som han gjennomførte PhD-studier. Han har vært administrerende direktør i Teleplan.

Flåthen ble i 1995 utnevnt til sjef for Kartverket, en stilling han hadde fra 1996 til 2008. Under hans ledelse satset Kartverket på utvikling av nye tjenester. Han har arbeidet med nye elektroniske sjøkart, norske som internasjonale, og arbeidet for å gjøre Kartverket til nasjonal myndighet for offentlig eiendomsinformasjon, herunder også Grunnboken. Dette arbeidet medførte at Tinglysingen i Norge ble overført fra domstolene til Kartverket.

Flåthen ble i 2008 av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for samfunnsgavnlige virke. Flåthen er av Finlands president utnevnt til kommandør av Finlands løves ridderorden.

Flåthen er bror av tidligere LO-leder Roar Flåthen.

Referanser
----------

1. ↑  «Ny sjef for Statens kartverk», pressemelding, Miljøverndepartementet, 8. desember 1995.
2. ↑  «Offisielt fra statsråd», 8. desember 1995, regjeringen.no.
3. ↑  «Knut Ole Flåthen», kongehuset.no.
4. ↑  «Finske ordener til nordmenn», Finlands ambassade i Oslo, 3. mai 2004.
**Knut Fagerbakke** (født 4. april 1952) er en norsk politiker som representerer SV. Han var fast representant i bystyret i Trondheim fra 1999 til 2015, og var varaordfører siste del av denne perioden, fra oktober 2003 til oktober 2015. Fagerbakke var i tillegg gruppeleder for SVs bystyregruppe i perioden 1999–2007, leder av Lønns- og administrasjonsutvalget fra 2003 til 2015 og representant i Trøndelagsrådet fra 2007 til 2015. 

Fagerbakke gikk ut av Trondheimspolitikken ved valget i 2015, men er nå medlem av fylkestinget i Trøndelag.

Han har hatt en rekke verv i SV, blant annet som leder av Trondheim SV i flere år i 1990-årene, leder av Sør-Trøndelag SV mot slutten av 1990-årene og medlem av landstyret i SV fra 1997 til 1999. Fagerbakke var 2. varamedlem til Stortinget i perioden 2009–2013.

Før Fagerbakke ble heltidspolitiker for SV i 1999 arbeidet han ved NTNU (1988–1999), og etter at han gikk av som varaordfører i 2015, gikk han tilbake til NTNU som seniorrådgiver ved Kommunikasjonsavdelingen.

Fagerbakke var styreleder i Trondheim Jazzfestival i perioden 2004–2014.

Referanser
----------

1. ↑  «Gjennombrudd for jazzfestivalen». *adressa.no*. 26. januar 2004. Arkivert fra originalen 24. april 2018. Besøkt 24. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Fagerbakke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Knut Fagerbakke hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Knut Fagerbakke hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Knut Fagerbakke på Trondheim kommunes nettsider (sist oppdatert 2. februar 2013)
* (no) Varaordfører på Trondheim kommunes nettsider (sist oppdatert 2. februar 2013)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Knut Fingarson Fosslia** (født 1816, død 1880) var en norsk spelemann fra Krødsherad i Buskerud. Han regnes som en av de viktigste tradisjonsbærerne på 1800-tallet.

Knut Fosslia var en allsidig kar, som ellers er husket for å ha laget børser og feler, han var folketaler og gravtaler, i tillegg til kjøgemester. Noen sa han hadde svarteboka og kunne forgjøre folk. Han ble også satt fast en tid for falskmynteri. Han ble viktig kilde for mange av de andre spelemennene i Krødsherad. 

Knut giftet seg første gang i 1839 med Ragne Enderud og fikk fire barn med henne. I 1848 emigrerte han til Amerika, og giftet seg for andre gang der borte, med Anne Trangen fra Krødsherad. Han fikk ni barn og en stor etterslekt i Amerika. Knut bodde på Jefferson Prarie utenfor Chicago i mange år, og ble oppsøkt av Ole Bull da denne kom på turné til statene. Knut fulgte Ole Bull videre på turnéen, og det er sagt at de gjorde mange musikalske stunts sammen, blant annet å spille med felene på ryggen, over hodet, eller med buene på hverandres feler. Knut Fosslia likte allikevel ikke at det var Bull som stakk av med all viraken etter konsertene.

Knut Fosslia døde i USA i 1880.
***East Is East*** er en britisk stumfilm fra 1916, regissert av Henry Edwards.

Handling
--------

I en bygård i det østlige London bor en Alexandra Vickers, bedre kjent som Viccy. Begge foreldrene hennes døde når jenta var veldig ung. Senere bodde hun hos Mr. og Mrs. Alfred Smith og deres nevø, Albert Grummett. Men når en velstående entreprenør dør, overlater han sin enorme formue til Victoria Alexandra Vickers, den eneste datteren til entreprenørens bror.

Fru Carringtons sønn ber Viccy om å gifte seg med ham, men bare fordi han trenger penger til å betale gjelden sin - og den unge kvinnen går med på frieriet hans. Men senere oppdager hun at Carrington bare er interessert i alle pengene hennes.

Skuespillere
------------

* Florence Turner som Victoria Vickers.
* Henry Edwards som Bert Grummett.
* Ruth Mackay som Mrs. Carrington.
* W.G. Saunders som Dawson.
* Edith Evans som en tante.

Referanser
----------

1. ↑  East Is East
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *East Is East* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata