**Olaus Fjørtoft** (født 19. januar 1847 i Haram, død 21. mai 1878 i Kristiania) var en norsk bondesønn, forfatter, journalist og politiker.

Fjørtoft vakte tidlig oppsikt ved sine matematiske evner og opposisjonslyst.[] Mens han var skolegutt hadde han utgitt en regnebok, og kort før han ble student skrev han i *Den norske Folkeskole* en utførlig kritikk på landsmål av de vanlige lærebøkene i regning.[] I 1877 utga han selv en *Lærebog i praktisk Regning*, hvor han forsøkte å gjøre matematikken til en folkelig vitenskap.[]

Olaus Fjørtoft var latinelev ved Molde Lærd- og Realskole 1861–66, i klasse med Kristofer Kristofersen, og dukket senere opp som figuren Olav Toft i hans roman *Paa Forpost* (1892). I 1869 ble Fjørtoft student og levde deretter i Kristiania som manuduktør i matematikk og astronomi, men tok også levende del i tidens politiske brytninger, dels i Det Norske Studentersamfund, dels i Kristiania Arbeidersamfund, og opptrådte som taler og agitator ved de første sosialdemokratiske folkemøtene i Norge.[]

Fjørtoft stod i venstre-tradisjonen fra oppveksten på Sunnmøre, men han tilhørte venstre-bevegelsens ytterste venstre fløy.[] Han kjempet for målsak, folkehøyskoler, unionsoppløsning, republikk og stemmerett – slik det store flertallet i Venstre også gjorde. Han ble landskjent[] gjennom sin politiske opptreden, først i Studentersamfundet, hvor han 1870–71 var medredaktør av opposisjonens organ *Tiraljøren*, og senere som utgiver av noen politiske småskrifter (*Nokre Or te Bondevenne og Maalmenn* (1871), *Folkelesna* (1871)), og som redaktør av *Fram* (1871–73). Her trykket han hele det politiske programmet til Den sosialistiske internasjonale, og brakte nyheter om sosialismens fremvekst i Europa.

Fjørtoft ble isolert i Kristiania Arbeiderforening da han gradvis brøt med den «borgerlige» Venstre-linjen der,[] og ble i 1873 med i den tidlige sosialistiske bevegelsen rundt de landflyktige agitatorene Marius Jantzen fra Danmark og J.O. Ljungdahl fra Sverige.[] En kort tid drev de tre den sosialistiske Den norske Arbeiderforening og utgav avisen *Demokraten*.[] I 1878 døde Fjørtoft, mens Jantzen dro til Amerika – de sosialistiske tendensene i fagbevegelsen oppstod først på 1880-tallet rundt Christian Holtermann Knudsen og Den socialdemokratiske forening, senere Arbeiderpartiet.[]

Han var styremedlem i Det norske samlaget i 1871–72.[]

I andre media
-------------

I den norske skjønnlitteraturen er Fjørtoft skildret i Gunnar Heibergs skuespill *Tante Ulrikke* og i Arne Garborgs *Bondestudentar*.[] Som hyllest kalte Garborg sønnen sin Arne Olaus Fjørtoft Garborg.[]

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Olaus Johannes Fjørtoft, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Håkon Meyer, *Den politiske arbeiderbevegelse i Norge*, Arbeiderpartiets forlag 1931, s. 21–22.

Litteratur
----------

* Olaus Fjørtoft: FRAM - Skrifter i utval *(J. W. Eide Forlag, Bergen, 1972)*
* Olav Fjørtoft: Olaus Fjørtoft - Eit utsyn av livssoga og livsverket hans *(Olaf Norlis Forlag, Kristiania, 1921)*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |