«***Gammel-Tore og Loppa***» er et skillingstrykk som Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956.

Teksten
-------

**1.**Titt æ i senga må ligge å snu mæ,  

å itj får æ sova det einaste slag.  

Loppa ho styre så at æ kan gru mæ  

bit mæ det gjær ho både foran og bak.  

Au au au, no bit ho i sida  

dersom æ berre fikk fingran mine ti a  

så skoill ho sjå ka ho hadde for det.  

  

**2.**Lita og svart men så merkelig livlig,  

hoppe og bokse som villaste geit.  

Syg tur mæ blodet og gjer sæ så trivelig  

at æ blir mager og ho får bli feit.  

Au au au no bit på på ryggen  

bit ho itj verre enn argaste myggen  

vent berre du, du skal få det igjen.  

  

**3.**Enn om æ kjøpt mæ litt pulver og droppa  

rørte det sammen og lot ho det få,  

på apoteket der har dem for loppa  

der kan dem skikkerlig gi mæ ei råd.  

Glad og fornøyet æ gjorde mæ ferdig  

holdt lommetørkle det gjer en så verdig  

ut i mi hand da æ huset fekk sjå.  

  

**4.**Gomorra i dag kjære Svaneapoteker  

æ kain itj få sova ei einaste natt  

hit e æ kommen og på dæ æ peker  

ber dæ om råd så æ søvnen får att.  

Ja ja ja ja ja, men si meg min gode  

smerter det for eller bak i Jers hode  

først litt æ stussa, men svarte da så.  

  

**5.**Svaneapotekar æ kain it forklare  

aldeles nøye kor alsteds ho stekk,  

men æ kan seie at smertan e rare  

sprett opp i senga og sett i et skrik.  

Her har du pulver derav må du tage  

the-skeden fuld når du smerter vil jage  

fireti øre koser det min mann.  

  

**6.**Da æ kom heim klokka åtte om kvelden  

pulver og teskje på bordet æ la,  

kledde så tå mæ og smatt under fellen  

lå der og venta så inderlig glad.  

Au au au, der kjem ho å knip mæ  

pass dæ no berre at du itj forgrip dæ  

pulver på teskje i farten æ la.  

  

**7.**Alt i fra halsen og heil ned i tåa  

strødde æ pulver og smilte så feit,  

kom no du stora og kom no du småa  

appetitt har du det sikkert æ veit.  

Au au au, ho beit likevel du  

æ trur at æ trur at ho bit mæ ihjel du,  

bit gjennom pulver og skinn på ein gong.  

  

**8.**Dagen der etter så gikk æ og tenkte  

korleis æ no skulle bære mæ åt,  

mens æ på tanken min snudde og vrengte  

va de itj lengt fra æ tok ti og gråt.  

Da bort på veien en herre æ sansa  

dyrlegen e det, holloi jau han stansa  

han e den rette, men værre no slu.  

  

**9.**Gomorra ærbødigst herr dyrlegedoktor,  

du er rett en dannet og hyggelig mann.  

Om enn du blant dyra er ansatt som vokter  

av ussel og mislykket helbreder stand.  

Men sei mæ du lærte vel både om grisen  

og kua og lopper og kobben og nisen  

den tida du leste som krøtterstudent.  

  

**10.**Jeg har det travelt og må nok dessverre  

påskynde gangen man venter meg visst,  

vil dine husdyr ei maten fortære  

eller har de seg på noget forspist?  

Send meg kun bud og jeg skal dem kurere,  

og du skal se dem seg hastig formere  

når jeg har fået dem friske, farvel.  

  

**11.**Kjære min doktor å gå itj i frå mæ,  

la mæ få sei dæ korleis det e fatt.  

Itj har æ ku, itj ein hest som kan dra mæ  

bæreste loppa som rase kvar natt.  

Skinnfellen æ bruke æ har inga dyne  

sei mæ korleissen æ beisten kan tyne  

så skal det halve ta skinnfellen du få.  

  

**12.**Hør da min beste og gjør hva jeg siger  

midlet det er både godt og probat.  

Pynt deg og gå til de ugifte piker  

fri og snart en kone du får deg fatt.  

Som da om natten, la loppene komme  

du kan deg fryde din tortur er omme  

loppa seg liker på kjerringa best.  

  

**13.**Ute og fri, nei så men om æ ville  

sette mæ ut for all latter og spott,  

trdive gong har det gått mæ så ille  

tredive gong har æ nei ordet fått.  

Dyrelegedoktor og svaneapotekar  

kjem blott med fantord og gjer bære streker  

det både loppa og æ har forstått.

Kilder
------

* *De gamle visene 2* med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973