recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Heinrich Hoferle: *Zeitgenossen (Samtidskamerater)*, 1931/32, voksfarger på papp. (Sanger Willi Ostermann, overborgermester Konrad Adenauer, stuepike Trude Alex, bokser Hein Domgören og kunstner Heinrich Hoerle selv.)
**Köln Progressive** (også «Gruppe progressiver Künstler») var en kunstnergruppe rundt malerne Franz Wilhelm Seiwert, Heinrich Hoerle og fotograf August Sander, og ble grunnlagt på begynnelsen av 1920-tallet. En felles tilnærming var å dokumentere folk og sosiale strukturer i sin samtid med bilder. 

I nær omkrets til disse tre var dessuten maleren Gottfried Brockmann, grafikeren Gerd Arntz, billedhuggerne Otto Freundlich og Hans Schmitz, forfatterne Ludwig Mathar, Dettmar Heinrich Sarnetzki og Otto Brües, så vel som arkitekt Hans Heinz Lüttgen og Wilhelm Riphahn. Fra 1919 til 1921 holdt de til i Junkerhaus i Simonskall som del av *Experimentes Kalltalgemeinschaft*. Senere knyttet glass- og bildemaleren Ludwig Egidius Ronig seg til. I 1932 grunnla han avantgarde-gruppen *Gruppe 32* sammen med Seiwert, Hoerle, Räderscheidt, Franz Joseph Esser og Davringhausen - en gruppe som riktignok ble oppløst året etter.

Litteratur
----------

* Uli Bohnen: Das Gesetz der Welt ist die Änderung der Welt. Die rheinische Gruppe progressiver Künstler (1918-1933). (*Verdens lov er endring av verden er i Forandring i verden. Den rhinske Gruppe av progressive artister (1918-1933))*. Karin Kramer Verlag, Berlin 1976, ISBN 3-87956-077-3
* Lynette Roth (red.): *köln progressiv 1920-33. seiwert, hoerle, arntz*. König, Köln 2008, ISBN 978-3-86560-383-8 (Katalog til utstillingen av samme navn ved Ludwig-Museet, Köln, 15. mars - 15. juni 2008).

Referanser
----------

1. ↑  „Ludwig E. Ronig, Malerei Zeichnung." Utstillingskatalog og guide til Rheinischen Landesmuseums Bonn av Sylvia Böhmer og Gabriele Lueg på oppdrag fra Landschaftsverbandes Rheinland, Rheinland-Verlag GmbH, Köln 1984.

Eksterne lenker
---------------

* Utstillingen «Köln progressive» i Museum Ludwig i Köln,

  

Portaler: Kunst | Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
En telegrafinøkkel av håndpumpe-typen.
**Morsenøkkel** *(eller telegrafinøkkel)* er et instrument som brukes for å sende telegrafi. Egentlig er morsenøkkelen en strømbryter som på en presis måte gjør det mulig å kople strømmen på og av flere ganger i sekundet slik at morsesignalene kan sendes hurtig og korrekt.

Telegrafinøkkeltyper
--------------------

Det finnes to hovedtyper morsenøkler, «håndpumpen» og «paddle»-typen. Håndpumpen nøkler vertikalt, mens paddletypen som i dag er den mest populære nøkler horisontalt. Paddle kan sende morsekoden mye raskere og på en mindre slitsom måte.

Hastighet
---------

Kravet til amatørradiolisens var tidligere en telegrafihastighet på 5 ord i minuttet, mens til skipsradiotelegrafistsertifikat av 2. klasse var det 15 ord i kodet tekst eller 20 ord i klartekst. For samme sertifikat av 1. klasse krevdes 25 ord feilfritt sendt i klartekst. En slik hurtighet i sending er betydelig raskere enn den raskeste sendingen av SMS med tastaturet på en mobiltelefon.

Yrkesskader
-----------

Telegrafister kan få yrkesskaden RSI-syndrom på grunn av muskelsmerter. RSI-syndromet kunne skyldes feilaktig bruk av håndpumpen, skrivemaskinen eller feil sittestilling. For å unngå smerter er det viktig å nøkle med et løst og ledig håndledd.
**Roar Tandberg** (født 2. juni 1941, død 7. desember 2017) var en norsk politiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører på Tjøme fra 1991 til 2003.

Det var blant annet engasjement for idrett, barn og unge som bragte Roar Tandberg inn i politiske tillitsverv på slutten av 1980-tallet. Han spilte en sentral rolle i å bygge opp baneanlegget, fotballhuset og idrettshallen på Tjøme og arbeidet aktivt for å opprettholde Luftforsvarets stasjon på Mågerø, Tjøme Radio og losstasjonen på Hvasser. En viktig politisk seier var da han fikk gang- og sykkelsti fra Kjøpmannskjær til Verdens Ende inn i Veipakke Tønsberg fase I. Han var også opptatt av å sikre at Tjøme ungdomsskole ble en foregangsskole innen dataopplæring. Tandberg var første ordfører fra Arbeiderpartiet på Tjøme

Han vokste på Geithus i Modum og hadde bakgrunn som idretts- og velferdsoffiser i Forsvaret. Han var også fotballtrener for Tjøme IF, Sandefjord Ballklubb og Flint. 

Som pensjonist videreførte han sitt engasjement i Oslofjordens Friluftsråd og i Tanga International Competence Centre, et norsk prosjekt for å motvirke korrupsjon og fremme helse og utdanning i Tanzania.

Referanser
----------

1. ↑   www.tb.no, besøkt 20. desember 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Roar Tandberg er død - Tønsberg Blad 8. desember 2017. Besøkt 20. desember 2017
3. ↑  Nekrolog: Roar Tandberg - Aftenposten 18. desember 2017. Besøkt 20. desember 2017

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Tjømes ordfører**(1991–2003) | Etterfølger:**Per Hotvedt Nielsen** |
**Kari Schibevaag** (født 25. oktober 1978 i Stavanger) er en tidligere norsk kiteboarder og flere ganger verdensmester både innen snøkiting og kitesurfing på vann.

Schibevaag er født og oppvokst i Stavanger. Hun var tidlig allsidig innen idrett, men valgte i tenårene å satse på håndball. Etter to kneskader måtte hun gi opp håndballen. Hun utdanner seg til barnevernspedagog fra 2001. Hun var samtidig instruktør ved Tryvann skiskole, og kom der i kontakt med miljøet innen Kiteboarding. Hun forsøkte først snøkiting.

Hun deltok under VM i snøkiting i Frankrike i 2008 og vant. Etter at barnevernsinstitusjonen hun arbeidet ved brant ned, bestemte hun seg for å satse profesjonelt på kiteboarding, både på snø og vann.

I verdenscupen i kiteboarding (på vann) i 2009 vant hun en rekke konkurranser, og hadde topplasseringer innen fartsdisiplinen *race*, *fristil* og *bølgekiting*, og vant cupen sammenlagt. Hun ble den første til å nå toppen både på vann og snø. I 2010 vant hun som første kiter verdenscupen i snøkiting både på ski og på snowboard. Hun er åtte ganger verdensmester kitesurfing og elleve ganger verdensmester i snøkiting.

Hun er bosatt i Ramberg i Flakstad kommune (Lofoten).

Referanser
----------

1. ↑  Lena Eidem: *Veksler mellom å bo i en ombygd container og en bobil* - Aftenposten 5. desember 2020

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kari Schibevaag på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Mesternes Mester* 2015 |
| --- |
| Sted | 
* Castellvetrano, Sicilia, Italia

 |
| Programleder | 
* Dag Erik Pedersen

 |
| Deltakere | 
* Aleksander Hetland (1)
* Frode Andresen (2)
* Mette Solli (3)
* Harald Martin Brattbakk (4)
* Marit Mikkelsplass (5)
* Monica Valen (6)
* Lars Bystøl (7)
* Jahn Ivar Jakobsen (8)
* Pål Gunnar Mikkelsplass (9)
* Kari Schibevaag (10)
* Tora Berger (11)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Köpenick** er ortsteil nr. 0910 i Berlins niende administrative bydel, Treptow-Köpenick.

Geografi
--------

Ortsteilen finnes ved sammenløpet av elvene Spree og Dahme. Den omfatter store skogsområder, Berlins største innsjø Müggelsee og en av Berlins høyeste berg, Müggelberge.

Historie
--------

Allerede før 1200 hadde sprevanerne, en slavisk stamme, slått seg ned i området, og kalt byen *Copnic*. Kupa er et slavisk ord for høyde eller ås, og endelsen -nik innebærer at det er en bosetting ved høyden.

Under navnet *Cöpenick* ble byen selvstendig allerede i middelalderen. Byen beholdt den selvstendige status til 1920 da den ble slått sammen med Berlin. 

En administrativ bydel (*Bezirk*) med navn Köpenick fantes inntil 1. januar 2001 og omfattet i tillegg til dagens område Köpenick en rekke andre områder. 

Dagens byområde (*Ortsteil*) Köpenick omfatter det samme området som byen fra 1920, og er med sine 35 kvadratkilometer det største byområde i Berlin.

Köpenick er kjent fra historien om skomakeren Wilhelm Voigt, som i 1906 fikk narret til seg bykassen, og dermed ble opphavet til begrepet *køpenickiade.*

Severdigheter
-------------

Köpenick har en egen godt vedlikeholdt gamleby og egne forsteder. Barokkslottet Schloss Köpenick er en del av Berlins kunstindustrimuseum.

Bildegalleri
------------

* Schloss Köpenick er en del av Kunstgewerbemuseum i BerlinSchloss Köpenick er en del av Kunstgewerbemuseum i Berlin
* Köpenick gamle rådhusKöpenick gamle rådhus

Referanser
----------

1. 1 2  «Köpenick auf einen Blick». Berlins internettside - berlin.de. Besøkt 16. oktober 2015.
Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Treptow-Köpenick |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Adlershof
* Altglienicke
* Alt-Treptow
* Baumschulenweg
* Bohnsdorf
* Friedrichshagen
* Grünau
* Johannisthal
* Köpenick
* Müggelheim
* Niederschöneweide
* Oberschöneweide
* Plänterwald
* Rahnsdorf
* Schmöckwitz

 | Bezirkswappen Treptow-Köpenick |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Roar Høyland** (født 13. juli 1930 i Kristiania, død 30. mars 2022 i Oslo) var en prisbelønt norsk kunsthåndverker og skoleleder.

Høyland som ledet den da nye brukskunstorganisasjonen PLUS i Fredrikstad fra 1962-65. Ikke lenge etter fikk han satt sammen en ny designavdeling i Norway Design og ledet denne fra 1971–81. Høyland har formgitt en lang rekke produkter, utstillinger og bøker og mottatt flere internasjonale priser for sine arbeider. I 1972 tegnet han Axel Jensen's tegneserie i Dagbladet, *Doktor Fantastisk* sammen med Tore Bernitz Pedersen. Hans fotografi er brukt i Finn Halds bøker[].

Høyland var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og ble senere var rektor ved samme skole fra 1989-1996 inntil Dag Hofseth overtok.

Verv
----

* Norsk Form, medlem i det første styret 1992
* Jacobprisen, i juryen 1996

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Roar\_Høyland[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Roar Høyland i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Meløy** var en adelig setegård i Meløy kommune, Nordland. Gården var sist eid av adelsslekten Benkestok.

Historie
--------

Gården er første gang nevnt i kong Sverres saga, og var da bebodd av brødrene Guttorm og Brynjulv; av disse var i alle fall Guttorm lendmann.

Omkring 1400 tilhørte Meløy slekten Gran og fra rundt 1500 slekten Benkestok. Trond Torssøn Benkestok (død 1558) skrev seg til Meløy. Etter hans kones død tilfalt setegården sønnen Jon Benkestok, som var uadelig gift, og derfor ble den siste adelsmann av denne slekten på Meløy.

Gården gikk imidlertid i arv til hans sønn Trond Jonssøn (død 1626). Hans datter Ermegaard Trondsdatter var gift med lensmann og jekteier Jon Gundersen, som overtok Meløy. Gården ble herjet av brann i 1663.

Den ble senere sterkt oppdelt i bondebruk, og alle rester av den gamle gården er forsvunnet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Bratberg, Terje (20. april 2020). «Meløy – gård». *Store norske leksikon*. Besøkt 25. februar 2022.
2. ↑  *Diplomatarium norvegicum: Oldbreve til kundskab om Norges indre og ydre forhold, sprog, slægter, sæder, lovgivning og rettergang i middelalderen* **(norsk)**. P. T. Malling. 1992. ISBN 978-82-548-0029-4.
3. ↑  Kiil, Alf (1993). *Da bøndene seilte: bygdefarsbrukets historie i Nordlandene* **(norsk)**. Messel. ISBN 978-82-7631-020-7.
4. ↑  «Ermegaard Trondsdtr. Benkestok» (PDF).
**Königsseeache**, **Königsseer Ache** eller **Berchtesgadener Ache** er en elv som begynner i Königssee i den tyske delstaten Bayern og munner ut i Salzach i den østerrikske delstaten Salzburg. Når den forlater Königssee, heter den *Königsseer Ache*. Ved Berchtesgaden tar den opp elva *Ramsauer Ache* og skifter navn til *Berchtesgadener Ache*. Når den krysser grensa til Østerrike, skifter den navn på nytt, og blir hetende *Königsseeache* resten av forløpet sitt.

Like før elven munner ut i Salzach, tappes en del av dens vann i et unikt kanalsystem (*Almkanal*), som forsørger byen Salzburg med vann og vannkraft. Kanalanlegget omtales som «Mellomeuropas eldste vann- og energiforsyningssystem», dets eldste deler stammer sannsynligvis fra 700-tallet. Kanalene forsyner husholdninger, fontener, små innsjøer i parker og til fiskeoppdrett, drev/driver korn-, malt- og kryddermøller, sagbruk, pumpestasjoner, smier, nødstrømaggregater og diverse fabrikker, og brukes til kjølevann for byens bryggerier og klimatisering av festspillhuset.

Eksterne lenker
---------------

* Almkanal (tysk)
**«Ruth og Esther»** er et skillingstrykk som skal basere seg på en virkelig hendelse, som skjedde på Glomma rundt 1880. Opphavsmann er ukjent, men på skillingstrykket står stedsnavnet Kongsvinger.

Teksten
-------

**1.**Hvis du nå liker min sang og smitt spill om to små piker jeg synge vil,  

at deres mamma for døden lå, derfor sørget og gråt de så.  

  

**2.**Den minste sagde: O mamma må du så nødvendig i fra oss gå,  

så ta oss med deg til himmelen thi her vi har ei mer noe hjem.  

  

**3.**Men moderen sagde: Det kan jeg ei for Jesus han har kun bruk for meg,  

min Ruth, min Esther vi møtes der og Jesus sørge vil for Eder her.  

  

**4.**Da sagde Esther: Hvor skal vi hen når du i graven for oss er gjemt,  

vi blir alene vi vet ei råd, ved dette ord hun brast i gråt.  

  

**5.**Den stakkars moder så syk hun var med sine småbarn hun sorgen bar,  

hun sagde: O min Ruth og Esther kjær hos Jesus råd og trøst det alltid er.  

  

**6.**Men Ruth og Esther de sagde da o mamma når du må gå herfra  

så hils til Jesus og si at vi så gjerne ønsket å bli med deg dit.  

  

**7.**Nå begge stille ved sengen satt moderen hørte de gråt og bad,  

til sist så falt de på sine kne og ropte: O Jesus la oss blive med.  

  

**8.**Tre dager gikk, og den stunden kom da moderen seng snart skulle stå tom,  

hun sagde: Esther og Ruth kom hit farvel nu går jeg til Gud i himmerik.  

  

**9.**Farvel vår moder så snill og god i allting du oss så vel forsto,  

du var så kjærlig, du var så øm, du ofte ba for oss til Gud i lønn.  

  

**10.**Hvem skal nu lese for oss Guds ord hvem skal nå bede for oss på jord,  

når mamma senkes ned i sin grav ingen mer på jord oss holder av.  

  

'*11.*En uke gikk og en kiste sort på kirkegården ble båren bort,  

den skulle senkes i jordens skjød mens tårene fra Ruth og Esther fløt.  

  

**12.**De skrek og ropte med gråt på kinn vi blir alene o mamma min,  

du døde fra oss her står vi to akk om i himmelen vi og fikk bo..  

  

'*13.*En dag der etter så sagde Ruth: Vi låner båten til onkel Knut  

så ror vi til Betty Borg der for i gråte ut vår sorg.  

  

**14.**Kom lille Esther min søster snill jeg tror så sikkert at onkel vil,  

oss lånen båten så ror vi dit jeg synes Betty er vår moder lik.  

  

**15.**For hun jo også har Jesus kjær det sagde mamma da hun var her,  

tenk om vi kunen hos henne bo og at hun tok seg av oss begge to.  

  

**16.**Kom kjære søster vi kneler ned det sagde Ruth og de bad og gret,  

kjære vår Jesus vi stoler på at du et hjem for oss bereder nå.  

  

**17.**De reiste seg og til Knut de gikk ved første spørsmål de båten fikk  

og dro avsted ut på bølgen blå de ante et hvordan det skulle gå.  

  

**18.**Men nå de så til sin store skrekk at onkels båt den var sprunget lekk,  

hva skal vi gjøre de begge skrek thi vannet nå i båten hurtig steg.  

  

**19.**Forgjeves øste de vannet ut, men det ble mer og mer til slutt  

ja vannet steg nå så båten sank de stakkars små i havet nå forsvant.  

  

**20.**Der de begge nå fant sin grav men deres hjem blir i himlens stad,  

thi e fikk flytte i fra sin sorg nå til sin mamma hjem til himlens borg.
**Roy Chapman Andrews** (født 26. januar 1884, død 11. mars 1960) var en gulvvasker, konservator og paleontolog fra USA, med utdannelse innen biologi. Hans viktigste funn var en rekke dinosaurreir med forstenede egg i Gobi-ørkenen i Mongolia, noe som var et stort fremskritt for paleontologien, da oppdagerne før denne oppdagelsen trodde dinosaurene fødte levende unger.

Som ung var hans store drøm å arbeide for ved American Museum of Natural History i New York, en drøm som gikk i oppfyllelse da han ble ansatt som gulvvasker i 1906. Fra gulvvasking arbeidet han seg oppover i gradene til han ble leder for en ekspedisjon 16 år senere. Ekspedisjonen gikk til Mongolia for å lete etter dinosaurfossiler i Gobi-ørkenen. Han gjorde mange store funn ved Erenhot og andre steder, men arbeidet under veldig harde forhold. Mongolia var plaget av voldsomme sandstormer og ville dyr, og ved siden av dette var russiske og kinesiske styrker i krig, noe som gjorde veiene utrygge. På grunn av dette var Roy og hans lag alltid tungt bevæpnet, noe som viste seg å komme til nytte en rekke ganger.

En nesten meterlang hodeskalle fra et til da ukjent rovdyr finn navnet *Andrewsarchus* etter Andrews. Dette er trolig det største kjøttetende landlevende pattedyret som har levd, og et av de mest spektakulære funnene fra Andrews' Mongolia-ekspedisjon.

Bibliografi
-----------

* *På jakt efter urmennesket*. Gyldendal. 1939 [1926].  [Oversatt av Trygve Width]

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Roy-Chapman-Andrews, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 8653[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 14580527n[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Roy\_Chapman\_Andrews[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Wikipedia på engelsk, en.wikipedia.org[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Find a Grave[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** BNE **·** CiNii
 |
**Morsmålsopplæring** er et krav for elever som etter kartlegging viser at de har for svake norskferdigheter til å følge ordinær læreplan i norsk. Elevene har rett til opplæring etter Opplæringsloven § 2-8. Dette innebærer særskilt norskopplæring, og om nødvendig morsmålsopplæring og tospråklig fagopplæring. Denne retten gjelder til man har tilstrekkelig ferdigheter i norsk til å følge ordinær opplæring.

Når en elev har tilstrekkelig ferdigheter i grunnleggende norsk, skal eleven ifølge Utdanningsdirektoratet sitt kartleggingsmateriell for eksempel kunne:

* Bruke et relevant språk med omsyn til ordforråd og strukturer i ulike situasjoner
* Delta i samtaler og medvirke til å holde samtalen i gang, blant annet ved å bruke ulike kommunikasjonsstrategier
* Kan oppsummere og beskrive innholdet i filmer, teaterstykket, radio- og tv-program

For å kunne være morsmålslærer og lærer i fast stilling, kreves det godkjenning fra Utdanningsdirektoratet. For spesielt morsmålslærere kreves det også at du har en lærerutdanning fra elevens hjemland og at du har dokumentert gode norskkunnskaper.

Samisk og kvensk i skolen
-------------------------

Ifølge Galdu  har samiske elever rett til opplæring i samisk uansett hvor de bor i landet. Dette betyr at samiske elever har rett til opplæring i samisk språk. Kvensk er også mulig å ha som et andrespråk, men kun i de tre nordligste fylkene. 26. april 2005 erklærte regjeringa at de så på kvensk som et eget språk. Ifølge Boppa.no  omtaler læreplanen i finsk både finsk og kvensk språk og kultur.

Se også
-------

* Pedagogisk psykologisk tjeneste
* Den flerkulturelle skole

Referanser
----------

1. ↑  «Rett til morsmålsopplæring». Arkivert fra originalen 19. februar 2015. Besøkt 6. mars 2015.
2. ↑  Utdanningsdirektoratets kartleggingsmateriell Arkivert 2015-04-02, hos Wayback Machine.
3. ↑  Veien til godkjenning av utenlandsk utdanning Arkivert 30. januar 2013 hos Wayback Machine.
4. ↑  http://Galdu http://www.galdu.org/govat/doc/samisk\_brosjyre1.pdf
5. ↑  «/kvensk-og-finsk-i-skolen/». Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 9. mars 2015.
*Se også Meløya (Meløy).*

**Meløya** er ei øy utenfor Alsvåg i Øksnes kommune i Vesterålen. Øya har et areal på 1,9 km². På øya bor det ca. 43 mennesker. Meløya er knyttet til Langøya med ei kort veifylling.

På den største haugen på øya, Storhaugen (ca. 50 moh.), er det rester av et fyr, som fungerte ved at man tente et bål som lyste for at båtene så hvor leia var.

Meløya har to fine strender, de heter Breistranda og Meløysanden. Der er det gode bade- og turmuligheter til fots.

Litt nord for Meløya er det ei øy som kalles Kirkegårdsøya, der det er en kirkegård.

På øya er det 3 gårdsbruk som alle driver med sauer.

Navnet Meløya kommer av *den mellomste* – Meløya ligger mellom Instøya (i sør) og Gisløya (i nord). Tradisjonelt uttales navnet med æ – *Mælløya*. Denne uttalen følger samme mønster som blant annet Melbu i Hadsel og Melfjorden i Sortland.

Sagn
----

Det finnes også et sagn om at det var en gullskatt på øya. Den ble røvet, men på vei til Bergen for å selge den, forliste skipet, og skatten gikk tapt.[]

Kjente personer fra Meløya
--------------------------

* Julius P. Meløy f. 1890 - 3. oktober 1958), ordfører 1946-1956 i Langenes, fylkespolitikker, vararepresentant på Stortinget for Nordland Kristelig Folkeparti i to perioder.
* Marianne Meløy (1970–), skuespiller
* Håkon M. Pettersen (f. 1933 – d. 17. desember 2008)
* Lynghild Martinussen (f.1922 - ), diktsamling, medforfatter av Ballast 1, 2 og 3
* Dag Roar Høgstad (f. 1951 - ), næringslivleder og forsker
* Jarle Meløy (f. 1932 - ), mangeårig politiker og pensjonert skolesjef
* Hilde Johanne Hansen (f. 1952 -), lærer, journalist i NRK, kulturarbeider, skribent
* Lydolf Lind Meløy 1908-1999, lærer, ordfører i Karasjok, formann i Norsk Lærerlag, skoledirektør i Finnmark 1968-78
* Rolf Hermandsen (f. 1041- ) Professor UiB, Arkitekt

Eksterne lenker
---------------

* Kuling.net: Meløya[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Hege Gunnerød** (født 22. november 1973) er en norsk tidligere fotballspiller. Gunnerød er verdensmester i fotball, etter at hun var med på vinnerlaget i verdensmesterskapet i Sverige i 1995.

Hege Gunnerød spilte på Asker i nesten hele sin aktive karriere. Hun scoret sitt første mål for Asker borte i nabooppgjøret mot Jardar og fastsatte sluttresultatet til 4-1 til Asker. Gunnerød var først og fremst tilrettelegger, og i begynnelsen scoret hun et beskjedent antall mål i sesongen (1 i 1991, 2 i 1992 og ingen i 1993. I løpet av denne perioden ble hun norgesmester uten å spille finalen i 1990 og serie- og norgesmester i 1991. Hun fikk imidlertid spille finalen i 1992, men den tapte Asker.

I 1993 scoret hun ingen mål, men hun spilte i cupfinalen også i 1993, da Asker igjen tapte cupfinalen. Imidlertid ble hun tatt ut i landslagstroppen som dro til det første Algarve Cup i 1994, men Gunnerød spilte ikke noen av kampene. Hun fant imidlertid nettmaskene fire ganger i serien da Asker kom på andreplass i serien og ble utslått i kvartfinalen i cupen. Gunnerød fikk fornyet tillit på landslaget i 1995, og debuterte mot Kina den 25. april 1995 som innbytter for Marianne Pettersen. Hege Gunnerød fikk spille de siste fem minuttene mot England under VM. Ellers kom hun ikke innpå, men det holdt til å bli verdensmester.

Gunnerød hadde ellers et par sporadiske opptredener på landslaget, og det var på Asker at hun bemerket seg mest. I 1998-sesongen scoret hun ti ganger for Asker, hennes mest innbringende sesong scoringsmessig. I 1998-sesongen var hun en vesentlig spiller da Asker vant serien uten å avgi poeng. Gunnerød noterte seg for syv scoringer i den sesongen. Da Asker gjentok bedriften i 1999, scoret Gunnerød 8 mål. I 2000 spilte Gunnerød i cupfinalen og vant endelig for Asker. Etter 2002-sesongen og 14 sesonger i Asker, byttet hun klubb til Liungen. Hun rykket ned med laget i 2003, og rett opp i 2004. Rett etter at hun sikret Liungen opprykk, la Gunnerød opp som fotballspiller.

I 2006 gjorde imidlertid Gunnerød et lite comeback som keeper etter at førstekeeper måtte stå over med rødt kort og andrekeeper var i bryllup i Frankrike. Gunnerud gjorde et nytt comeback i 2009 for Asker i 2. divisjon.

Referanser
----------

1. ↑  VM-laget Arkivert 12. august 2009 hos Wayback Machine. - FIFA.com
2. ↑  Svein Langørgens side
3. ↑  Klare for Toppserien
4. ↑  Comeback-Hege - budstikka.no
5. ↑  Gunnerød vil spille mer[*død lenke*] Askers hjemmeside

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hege Gunnerød – FIFA Rediger på Wikidata

* (no) Hege Gunnerød – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (de) Hege Gunnerød – Soccerdonna Rediger på Wikidata

* (en) Hege Gunnerød – FBref Rediger på Wikidata
* Hege Gunnerød[*død lenke*] Asker FKs side

| * v
* d
* r
Norges tropp – VM i fotball for kvinner 1995 |
| --- |
| 
* 1 Nordby
* 2 Svensson
* 3 Espeseth
* 4 A. Nymark Andersen
* 5 N. Nymark Andersen
* 6 Riise
* 7 Haugen
* 8 Støre
* 9 Sandberg
* 10 Medalen
* 11 Aarønes
* 12 Seth
* 13 Myklebust
* 14 Gunnerød
* 15 Leinan
* 16 Pettersen
* 17 Waage
* 18 Frustøl
* 19 Carlsen
* 20 Sternhoff
* Landslagstrener: Pellerud

 | Flagget til Norge |
**Shawn Joseph Rojeski** (født 21. januar 1972 i Virginia i Minnesota), amerikansk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 2006 i Torino. 

Rojeski vant en olympisk bronsemedalje i curling under vinter-OL 2006 i Torino. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i curlingturneringen for menn bak Canada og Finland. De tapte semifinalen til Canada med 5-11 men vant bronsefinalen over Storbritannia med 8-6. De andre på laget var Pete Fenson, Joseph Polo, John Shuster og Scott Baird.

OL-medaljer
-----------

* 2006 Italias flagg Torino - Bronse Bronse i curling, menn USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shawn Rojeski – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Shawn Rojeski – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Shawn Rojeski – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Shawn Rojeski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Shawn Rojeski – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Shawn Rojeski – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Shawn Rojeski – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Michigan Stadium** er en arena for amerikansk fotball som ligger i Ann Arbor i Michigan. Den eies av University of Michigan og er hjemmebane til universitetslaget Michigan Wolverines. 

Michigan Stadium ble bygd i 1927 med en kapasitet på 82 000 tilskuere. Siden 2010 har den hatt en kapasitet på 109 901, og er verdens tredje største sportsarena. Tilskuerrekorden på 114 804 ble satt 10. september 2011 under en kamp mellom Wolverines og Notre Dame Fighting Irish. I sesongen 2012 hadde laget gjennomsnittlig 112 252 tilskuere fordelt på seks hjemmekamper.

1. januar 2014 satte arenaen tilskuerrekord for en ishockeykamp med 105 491 tilskuere. Kampen var den årlige utendørskampen som kalles «Winter Classic» mellom Detroit Red Wings og Toronto Maple Leafs.

Galleri
-------

* Åpningen av Michigan Stadium i 1972Åpningen av Michigan Stadium i 1972
* Michigan Wolverines football team entrer banenMichigan Wolverines football team entrer banen

Eksterne lenker
---------------

* Nettside Arkivert 19. april 2014 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GNIS
 |
She-kommuner i Fujian
She-folket i Zhejiang - et helt fylke, dessuten storkommuner og fylker
She-kommuner i Jiangxi
**She** (kinesisk: 畲族, pinyin: *Shēzú*) er en folkegruppe. Den er en av de 56 offisielt anerkjente folkeslag i Folkerepublikken Kina. Shefolket utgjør den største etniske minoritetsgruppen i provinsen Fujian, men de er også representert i naboprovinsene Zhejiang, Jiangxi, Guangdong og Anhui. De utgjorde rundt 700 000 ved utgangen av 1900-tallet.

She-språket er et hmong-mien-språk. Imidlertid taler de fleste av shefolket kinesiske dialekter. De som holder på det tradisjonelle språket kalles gjerne «hone» (kinesisk: *huóniè*), og bor for det meste i Guangdong.

Referanser
----------

1. ↑  709 592 var det nøyaktige tall ifølge folketellingen av 2000: China Statistical Yearbook 2003, s. 48

Eksterne lenker
---------------

* Les she (Chine informations)
* She – Asia Harvest Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
* She - Joshua Project

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Otteraaens Brugseierforening** (**OB**) er ansvarlig for reguleringene i Otravassdraget. Foreningen ble stiftet 1. september 1900. OB har konsesjon for bygging og drift av reguleringsanleggene i vassdraget. Hovedoppgaven er å lagre vann i magasinene for bruk til produksjon av elektrisk kraft. OB er utbygger og eier av magasin- og damanlegg, overføringstunneler og pumpestasjoner i Otravassdraget. Foreninga har drifts- og vedlikeholdsansvaret for disse anleggene. OB eier også Syrtveit Fiskeanlegg som ble bygd for å oppfylle utsettingspålegg gitt i konsesjonsvilkår for regulering av Otravassdraget. Dette anlegget driftes av Agder Energi Produksjon.

OB har fire medlemmer som hver dekker OB sine utgifter tilsvarende den nytte hver har av reguleringene. Administrasjonen er stasjonert ved Brokke Driftsentral som ligger i Valle kommune.

Medlemmer i OB: 

* Agder Energi Produksjon
* Otra Kraft
* Skagerak Kraft
* Vigelands Brug

Eksterne lenker
---------------

* Otteraaens Brugseierforening
* Katalog til arkiv etter Otteraaens Brugseierforening hos Statsarkivet i Kristiansand

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
|  i aking: |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | 2016 Lillehammer | Stafett |

**Olesia Mikhajlenko** (russisk: Олеся Михайленко, født 7. juni 1998) er en russisk aker, som har sølv i stafett fra Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritter.

Hun har drevet med aking siden 2009.

Idrettskarriere
---------------

2014/15
Mikhajlenko deltok i verdenscupen i aking for ungdom 2014/15, der hun vant singel i rennet i Whistler i desember. Hun kom på 5.-plass sammenlagt i verdenscupen for ungdom denne sesongen, og på 18.-plass ved verdenscupen for junior.

Hun kom på 6. plass ved junior-VM i aking 2015, og på 9.-plass ved junior-EM i aking 2015.

2015/16
Ved verdenscupen i aking for ungdom 2015/16 har hun en førsteplass i singel fra Lillehammer som beste resultat. Hun har også en verdenscupseier i juniorklassen - hun vant rennet i Sigulda i november. I februar deltok hun ved junior-VM i aking 2016, og kom der på 5.-plass i singel og 4.-plass på stafett.

Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der hun fikk sølv på lagstafetten, bak Tyskland.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olesia Mikhajlenko – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Olesia Mikhajlenko – FIL Rediger på Wikidata

* (en) Olesia Mikhajlenko – TheSports.org Rediger på Wikidata

* (en) Olesia Mikhajlenko – TheSports.org Rediger på Wikidata

* (en) Olesia Mikhajlenko – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos ungdoms-OL 2016 Arkivert 18. februar 2016 hos Wayback Machine.
**Reto Perl** (født 23. november 1923) var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Perl vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og Tsjekkoslovakia.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. 
Sveits vant seks kamper og tapte to, de tapte med 0-3 mot Canada og 1-7 til Tsjekkoslovakia. Sveits fikk tolv poeng og ble nummer tre i tabellen bak Canada og Tsjekkoslovakia som begge fikk femten poeng. Canada vant serien og ble olympiske mestere med to måls bedre målforskjell enn Tsjekkoslovakia.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey Sveits’ flagg Sveits

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reto Perl – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Reto Perl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Reto Perl – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Friidrett: |
| Friidrett U18-EM i friidrett |
| Gull | Győr 2018 |  400 m |
| Friidrett Sommer-EYOF |
| Gull | Baku 2019 |  400 m |

**Olesja Soldatova** (født 16. desember 2002) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun vant 400 meter under Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival).

Idrettskarrière
---------------

### 2017

Soldatova vant 400 meter under det russiske U18-mesterskapet i friidrett 2017.

### 2018

Under det russiske U20-mesterskapet innendørs i februar 2018 vant hun 400 meter. Hun ble tatt ut til å representere Autoriserte nøytrale utøvere (ANA) i U18-EM i friidrett 2018 i Győr i Ungarn, og fikk der bronse på 400 meter, bak Barbora Malíková fra Tsjekkia og Marie Scheppan fra Tyskland. Hun satte der personlig rekord med 53,09 sekunder. Hun deltok på 400 meter under Russisk mesterskap i friidrett 2018, men ble slått ut i forsøksheatet. 

### 2019

Hun satte ny rekord på 60 meter innendørs under *Christmas Competition* i Slavyansk-na-Kubani i januar, med 7,55 sekunder. I februar satte hun også personlig rekord på 400 meter innendørs, med 54,85 sekunder.

Hun representerte Russland under Sommer-EYOF 2019 i Baku, der hun vant 400 meter, foran Liefde Schoemaker fra Belgia og Lakeri Ertzgaard fra Norge. Hun vant også 400 meter under Sommerspartakiaden i Tsjeboksary i august.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 321428, oppført som Olesya Soldatova[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  World Athletics - *Olesya Soldatova*, besøkt 24. november 2019.
3. ↑  European Athletics - *European Athletics Under 18 Championships - Győr 2018*, besøkt 24. novmeber 2019.
4. ↑  EYOF 2019 - *Girls' 400 m - Final* Arkivert 1. august 2019 hos Wayback Machine. besøkt 24. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olesja Soldatova – World Athletics Rediger på Wikidata
**Ottestad IL Sykkel** er en idrettsgruppe under Ottestad Idrettslag som holder til i Stange kommune i Innlandet. Sykkelgruppas leder er Bjørn Ruud, og sportslig leder er Kjetil Haaland. Ottestad IL er tilsluttet Norges Cycleforbund (NCF).

Trening og aktiviteter
----------------------

Sykkelgruppa har både treninger for terrengsykling og landeveissykling. Landeveisgruppa har treningene sine på tirsdager og torsdager i sommerhalvåret, og det er langtur på landevei på søndagene. Medlemmene har selvsagt forskjellig alder, ambisjoner og målsettinger, og klubben tilbyr som regel to eller tre forskjellige puljer med ulik fart når det er trening slik at treningen er best mulig tilpasset rytternes nivå og ambisjoner.

Arrangementer
-------------

Siden 2011 har OIL Sykkel arrangert det spesielle klassikerliknende landeveisrittet Gylne Gutuer, som fra en sped status som sært klubbritt har vokst til internasjonal status (2018).

OIL Sykkel har siden 2016 arrangert NCF Norgescup-helg med Gylne Gutuer og temporittet Mot Klokka, og arrangerer i mai måned hvert år landeveis-turrittet Hamarrittet. I tillegg arrangerer sykkelgruppa et av rittene i rekrutteringskarusellen Mjøsa TerrengsykkelCup.

OIL Sykkel arrangerte i perioden 2011-2013 rittserien Tour de Ottestad.

Klubbmesterskapene
------------------

Klubbmesterskapene for Ottestad IL Sykkel foregikk de første årene vært år i midten av august, samtidig som den årlige idrettsdagen for Ottestad Idrettslag. I de senere årene har klubbmesterskapene i landevei og terrengsykling blitt fordelt slik at det passer med majoriteten av syklistenes rittplan. Landeveismesterskapet avvikles i første del av sykkelsesongen, da de fleste trener mot Mjøsa rundt og styrkeprøven, og terrengmesterskapet går på høsten da de fleste trener mot Birkebeinerrittet.

### Landevei

| Årstall | Vinner | 2.-plass | 3.-plass |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Stig Anders Stensby | Espen Nyland | Tom Nerheim |
| 2009 | Øyvind Gravem | Pål Gravem | Simen Nordal |
| 2008 | Espen Rødseth Hansen | Konrad Sel | Espen Nyland |
| 2007 | Konrad Sel | Fredrik Svendby Engen | *ukjent* |
| 2006 | Fredrik Svendby Engen | Tommy Eriksen | Stig Heyerdahl |

### Terrengsykling

| Årstall | Vinner | 2.-plass | 3.-plass |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Espen Rødseth Hansen | Tommy Olsen | Konrad Sel |

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens hjemmeside
**Ottestad ungdomsskole** er en ungdomsskole i Stange kommune 4 km syd for Hamar. Skolen eies og drives av Stange kommune.

Skolen ble bygd i 1969 og utvidet med nybygg i 2012. Skolen ligger i landlige omgivelser i Ottestad. Elevene ved skolen kommer fra Arstad og Hoberg barneskoler.

Skolen har fått moderne utstyr innen IKT og skolen har et mål om å få prosjektører og musikkanlegg i alle klasserommene innen kort tid.[*når?*] 1/3 av alle klasserommene har nå fått prosjektører.[*når?*] IKT-utstyret er meget godt tyverisikret, i forhold til ordinær kommunal standard, og tyverisikringen omfatter blant annet merking av alle flyttbare IKT-relaterte enheter som bærbare PC-er, samt BIOS-tidslås og GPS/WLAN-basert sporingssystem.

I 2016 ble den gamle delen av skolen pusset opp. Den nye delen av skolen har fått en oppgradering,;den nye delen inneholder blant annet et nytt auditorium, et nytt kjøkken, ny lab og har fått et nytt og mer moderne design innendørs.[] På utsiden ser skolen ganske lik ut som den gjorde før den ble pusset opp, med unntak inngangen til det nye auditoriumet. Skolen har også fått et nytt lyssystem i hele det nye bygget. På morgenen vil lyset være hvitt, for å vekke elevene som eventuelt er trøtte. Etter klokka 12 vil lyset automatisk stille seg inn til et mer naturlig lys.[]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ottestad ungdomsskole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister
 |
**Arthur A. Law** var en walisisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Law vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det walisiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen, bak England og Irland. Wales tapte sin første og eneste kamp i turneringen, semifinalen mot Irland med 1-3. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag; Gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Bronse Bronse i landhockey Storbritannias flagg Storbritannia

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Law – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Law – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Law – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Law – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
Sirkelmodellen eller *Den koncentriska modellen*  

A Bysentrum ("Loop" og Central Business District)   

B Overgangssone (Zone in Transition)  

C Arbeiderboligområder  

D Bostadsområde for middelklassen  

E Høystatusområder
**Sirkelmodellen**, **Den koncentriska modellen** eller **Sirkelskivemodellen** er en modell for bystruktur som er basert på ideen om at en by består av sirkler fra sentrum og utover. 

Sirkelmodellen ble skapt av Ernst W. Burgess og er en av de tre klassiske bymodellene i moderne byforskning. Modellen ble skapt med Chicago som eksempel. Denne byen vokste kraftig på begynnelsen av 1900-tallet, og hadde mye innvandring. Burgess baserte sin modell på at endringer i en del av byen påvirker andre områder i byen. Burgess mente at i sirkler omkring et bysentrum (CBD) finner man områder med ulik bruk. Innflytterne slo seg ned i området rett uenfor sentrum, i en overgangssone. Utenfor denne kommer en sone med arbeiderboliger, deretter en sone med boliger for middelklassen, og ytterst en pendlersone, som domineres av befolkning med høy status. 

Et grunnleggende problem med Burgess’ modell er at den bare tar utgangspunkt i ett bysentrum, og modellen går dermed ikke inn på andre sentra og deres påvirkning på byen. Heller ikke forskjeller som skyldes trafikk og dens påvirkning på byen tar modellen høyde for å forklare. Disse forholdene forsøkte 
Homer Hoyt å forklare i sin sektormodell og Chauncy D. Harris og Edward L. Ullman i sin flerkjernemodell å løse.

Se også
-------

* Flerkjernemodellen
* Sektormodellen

Kilder
------

* Denne artikkelen er delvis en oversettelse fra svensk Wikipedia.
**Ottestadhallen** er en flerbrukshall på Ottestad i Stange kommune i Innlandet som sto ferdig i 2015. Den ligger ved Ottestad ungdomsskole og ikke langt fra Steinerskolen på Hedemarken. Ottestadhallen har et treningsareal som tilsvarer kravene til en full håndballbane. Arealet kan deles opp slik at det blir 3 minihåndballbaner.

Hallen er det utstyr til håndball stor bane, håndball minibane, basketball, volleyball, innebandy, tennis og badminton. Hallen har 3 sett garderober (6 garderober) for bruk til innendørs og utendørs aktivitet. I tillegg er Ottestadhallen utstyrt med teleskoptribune for andre kulturarrangement. Det er en samlet tribunekapasitet på ca 650 sitteplasser når teleskoptribunen benyttes. Ottestadhallen ble tatt i bruk høsten 2015.

Stange kommune har inngått samarbeid med Stangehallen ved utleie av hallen. Stangehallen administrerer bestilling og tildeler / setter opp treningstider i Ottestadhallen, samt stiller med hallvert. Det innebærer at alle spørsmål knyttet til leie av Ottestadhallen og tildelte treningstider, skal rettes til Stangehallen.

Referanser
----------

1. ↑  «Anlegget» Arkivert 2. februar 2022 hos Wayback Machine. Ottestadhallen.

| * v
* d
* r
Ottestad Idrettslag |
| --- |
| Ligaene | 
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016
* 2017
* 2018
* 2019
* 2020

 |
| Arenaer | 
* Ottestad Idrettspark
* HIAS-Bana
* Ottestadhallen

 |
**Lasse Simonsen** (født 2. september 1953) er en norsk professor ved juridisk fakultet ved Universitetet i Oslo.

Han tok sin cand.jur.-grad ved Universitetet i Oslo i 1979 og doktorgraden i juss i 1997. Han var stipendiat ved samme universitet og senere professor i 2001. Han har vært leder for Privatretten ved juridisk fakultet siden 2004. Han har tidligere hatt embed som dommer i daværende herredsretten, og en rekke oppdrag som voldgiftsdommer.

Han har skrevet flere bøker om europeisk erstatningsrett og kontraktsrett – den mest kjente er hans bok om det prekontraktuelle erstatningsansvar fra 1997. Han er også medforfatter av boken *The Common Core of European Private Law. Mistake, Fraud and Duties to inform in European Contract Law*, utgitt ved Cambridge University Press 2005. (ISBN 0-521-84423-1. 414 sider)

Lasse Simonsen er onkel til jurist og forfatter Claes Zangenberg.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Lasse Simonsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Lasse Simonsen i BIBSYS
* Lasse Simonsen, UiO Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Kaja Durmann Melsom** (født 10. april 1975) er en norsk filosof og forfatter av boken *Den fordømte friheten. Et oppgjør med dagens selvrealiseringstyranni* (2017).

Utdannelse
----------

Melsom tok videregående skolegang i 1992–1994 ved det franske Lycée Édouard Herriot i Lyon. Fra 1997 studerte hun ett år ved Sorbonne i Paris. I 2001 begynte hun å studere i København.

I 2004 tok hun hovedfag i filosofi ved Universitetet i Oslo, med en hovedoppgave om hvordan de franske filosofene Jean-Paul Sartre (1905–1980), Maurice Merleau-Ponty (1908–1961) og Jacques Derrida (1930–2004) så på frihet.

Yrkesliv
--------

Melsom er ansatt i Human-Etisk Forbund, der hun jobber som seniorrådgiver i avdelingen for ideologi og livssyn.

Hun har fra 2015 vært fast deltager i NRKs radioprogram *Verdibørsen*s filosofipanel sammen med Ole Martin Moen og Espen Gamlund.[] Før det kåserte hun i perioden 2012–2014 jevnlig i programposten *God Morgen Norge* på NRK P1, og satt i *Verdibørsen*s etikkpanel sammen med statsviteren Raino Malnes og etikkprofessor Berge Solberg på NRK P2.[]

Bibliografi
-----------

* 2017: *Den fordømte friheten. Et oppgjør med dagens selvrealiseringstyranni*, Gyldendal, ISBN 978-82-054-9551-7

Referanser
----------

1. ↑  «Kaja Melsom». Humanist. Besøkt 27. juni 2018.
2. ↑  «Den fordømte friheten. Et oppgjør med dagens selvrealiseringstyranni». *www.gyldendal.no*. Besøkt 29. desember 2022.
3. ↑  Kaja Melsom, profil på Linkedin, slik den fremsto den 10. april 2020.
4. ↑  Kaja Melsom, egen side på Facebook, slik den fremsto den 11. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Kari Storhaug** (født 20. mars 1937 i Stavanger) er en norsk tannlege, helsearbeider og menneskerettighetsaktivist. 

Storhaug er utdannet tannlege og avla cand.odont.-graden ved Universitetet i Oslo i 1967. Hun har arbeidet ved Statens senter for epilepsi og ved Frambu, kompetansesenteret for sjeldne og lite kjente funksjonshemninger. Storhaug har også virket ved Det odontologiske fakultet ved Universitetet i Oslo, der hun har vært instruktørtannlege ved Klinikk for barnetannpleie, arbeidet ved Tannpleierutdanningen og vært førsteamanuensis ved Institutt for samfunnsodontologi. I 1989 forsvarte Storhaug avhandlingen *Disability and oral health. A study of living conditions, oral health and consumption of social and dental services in a group of disabled Norwegians* for dr.odont.-graden ved Universitetet i Oslo. Hun var fra 1993 avdelingssjef ved TAKO-senteret for oral helse ved sjeldne medisinske tilstander ved Lovisenberg Diakonale Sykehus. I sitt virke har Storhaug særlig hatt betydning for arbeidet hun har gjort for munnmotorisk trening og stimulering, noe som er særdeles viktig for mange funksjonshemmedes helse, trivsel og sosiale funksjon.

Storhaug har et bredt samfunnsengasjement og har spesielt vært aktiv i arbeid for menneskerettighetene. Hun ble engasjert i Amnesty International i 1965 og ble i 1968 valgt inn i styret. Fra 1969 til 1972 var hun leder for Amnesty Internasjonal i Norge og i 1971 ble hun innvalgt i Amnestys internasjonale styre, der hun satt til 1974. I Amnesty arbeidet Storhaug særlig for å fremme kampen mot tortur og dødsstraff. Storhaug har videre vært aktiv i kampen mot apartheid i Sør-Afrika. Hun gikk i 1975 ut av dette arbeidet på grunn av organisasjonens strenge ikke-voldslinje i forhold til kampen mot raskeskillergimet i Sør-Afrika. Storhaug var norsk representant i International Defence and Aid Fund for Southern Africa.

Storhaug ble i 1999 hedret med Hjelpestikker-prisen for sin humanitære og sosiale virksomhet. Kongen utnevnte i 2007 Storhaug til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for innsatsen hun har gjort for funksjonshemmedes tannhelse.

Referanser
----------

1. ↑  «Kari Storhaug fyller 60 år 20. mars», *NTBtekst*, 6. mars 1997.
2. ↑  «70 år 20. mars: Avdelingssjef Kari Storhaug», *NTBtekst*, 2. mars 2007.
3. ↑  «En pionér for oral helse»[*død lenke*], Lovisenberg Diakonale Sykehus, 2. september 2012.
4. ↑  Kari Storhaug Poppe: En pionér i kampen mot tortur, Amnesty International Norge, 13. oktober 1999.
5. ↑  «Lurte millioner inn i Sør-Afrika», *Aftenposten*, morgennummeret 21. september 1996, s. 12.
6. ↑  «Jubilanter på denne dag», *Aftenposten*, morgennummeret 20. mars 2002, s. 10.
7. ↑  «Årets Hjelpestikkerpris til Kari Storhaug», *NTBtekst*, 12. desember 2000.
8. ↑  «Utnevnelse til St. Olavs Orden», kongehuset.no, 12. september 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kari Storhaug i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Kari Storhaug i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |