recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fredericia** er en by i det østlige Jylland og administrasjonssenter i Fredericia kommune, Region Syddanmark, med 41 243 innbyggere (2023). Byen ble grunnlagt i 1650 av Frederik III, som den er oppkalt etter.

Byen er en av Danmarks største trafikknutepunkter. I Skærbæk utenfor Fredericia ligger hovedkvarteret til det ledende danske energiselskapet DONG Energy. Her ligger også kraftanlegget Skærbækverket. Byen huser også Danmarks telegraf-regiment, som holder til ved Ryes og Bülows kaserner.

Historie
--------

Christian IV innså etter eventyret i 30-årskrigen og Wallensteins uhindrede herjing at det var nødvendig å bygge en sterk festning i Jylland, og at dette kunne kombineres med hans planer om en jysk storby, *Jyllands By*.

Etter at Houens Odde var forkastet som mulig plassering, ble Lyngs Odde valgt. Her ble det anlagt en befestet leir med skanseanlegg som strakte seg fra kyst til kyst i en halvbue. Imidlertid løp Torstenson enkelt anlegget over ende, og det ble Frederik III som endelig kom til å føre festningsplanene ut i livet ved på riksmarsk Anders Billes anbefaling å anlegge en flankefestning på den ellers øde Bers Odde. Denne festningen er kjent fra *slaget om Frederiksodde*.

Den 15. desember 1650 satte kongen sin underskrift på dokumentet som gav byen de første privilegier, og anlegningen av festningen og byen kunne begynne. I 1651 ble byen kalt Frederiksodde etter kongen, og 22. april 1664 fikk den sitt nåværende latiniserte navn, *Fredericia*.

Motivet i byvåpenet er en løve. Henrik Ibsens svigermor, Magdalene Thoresen, kom fra Fredericia.

Vennskapsbyer
-------------

* Finlands flagg Karleby, Finland
* Sveriges flagg Härnösand, Sverige
* Norges flagg Kristiansund, Norge

Samarbeidet mellom de fire nordiske byene startet i 1948.

Se også
-------

* Torstenson-krigen

Referanser
----------

1. ↑  
«Tabel BY1: Folketal 1. januar efter byområder, landdistrikter, alder og køn» **(dansk)**. Danmarks Statistik: Statistikbanken. Besøkt 7. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fredericia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Danmark
**Faaborg** (1948–1984: **Fåborg**) er en dansk by med 6 898 innbyggere (2023) på Fyns sørkyst ved Faaborg Fjord. Den ligger i Faaborg-Midtfyn kommune i Region Syddanmark. Før kommunalreformen i 2007 lå den i Faaborg kommune.

Faaborg ligger mellom bakker, og i farvannet utenfor ligger de mange småøyene i den Fynske skjærgården. Byen har mange gamle, godt bevarte hus og et godt bevart miljø i midtbyen.

Historie
--------

Den gamle Faaborg Kjøpstad er nevnt første gang i et dokument som oppbevares i Nasjonalarkivet i Paris, og er datert 25. juni 1229. Det er et gavebrev som overdrar bl.a. Faaborg som morgengave til Kong Valdemar Seiers svigerdatter, og det nevner byen som en borg, som altså må ha eksistert før den tid. Men gavebrevet er blitt brukt som utgangspunkt for byens alder, og derfor kunne man i 2004 feire byens 775-årsjubileum. 
Borgen og festningen er i dag vekk, og kun Vesterport er bevart.

Referanser
----------

1. ↑  
«Tabel BY1: Folketal 1. januar efter byområder, landdistrikter, alder og køn» **(dansk)**. Danmarks Statistik: Statistikbanken. Besøkt 7. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Faaborg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Lars Wilhelm Arrhed** (født 9. november 1966 i Stockholm) er en svensk teatersjef.

Han tok i 1992 eksamen ved Statens Scenskola i Malmö. Han ble deretter teatersjef og kunstnerisk leder ved Unga konstnärliga Teatern i samme by. Fra 1993 var han ved Ensambleteatern. Han ble teatersjef ved Den Nationale Scene i Bergen i 1998, en jobb han hadde i ca. to måneder.

Arrhed har skrevet manus og vært ansvarlig for regi for flere produksjoner. Han har også vært involvert i produksjoner på svensk fjernsyn. «Direktesänt» var etter en idé av ham, og han var også skaper av «Anklagad», «Studio Absint», «Martin Keller» og «Skådespelarnas Klassiker». For den siste skrev han manus.

Han fikk i 1997 Konstärsnämdens stora 10-årsstipendium.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LIBRIS
 |
**Norsk Oversetterleksikon** er et nettbasert og forskningsbasert leksikon over norske oversettere og norsk oversettelseshistorie i regi av Norsk Oversetterforening. 

Norsk Oversetterleksikon ble lansert 16. juni 2017 og inneholder per 2024 over 170 artikler, både biografiske og tematiske. Leksikonet ble i 2019 godkjent som vitenskapelig publiseringskanal på nivå 1. 

Leksikonet publiseres av Norsk Oversetterforening og utvikles i samarbeid med Universitetet i Oslo og Nasjonalbiblioteket. Blant bidragsyterne er forskere, oversettere og kritikere fra hele landet. Redaksjonen består av representanter fra oversetterstanden og fra Universitetet i Oslo. Norsk Oversetterleksikon er en vitenskapelig publiseringskanal på nivå 1 i henhold til Norsk senter for forskningsdatas (NSD) register over vitenskapelige publiseringskanaler. 

Redaktør: Ika Kaminka

Redaksjon: Christine Amadou,Tom Lotherington, Eva Refsdal og Kristina Solum.

Referanser
----------

1. ↑  «LEKSIKON OVER NORSKE OMSETJARAR». *Dag og Tid*: s. 39. 9. juni 2017.
2. Mari Johansen (12.04.2016). «RÅDSMØTE 4. OG 5. APRIL» **(norsk)**. Kulturrådet. Arkivert fra originalen 23. oktober 2017. Besøkt 22. oktober 2017. «Norsk oversetterforening har fått 900 000 kroner i støtte til et oversetterleksikon.»  *Sist endret 18.04.2016*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
Diagram av en tappsammenføyning
**Tappsammenføyning** eller **tapp og tapphull** er en treforbindelse brukt i årtusener av tømrere og snekkere verden over for å forbinde to stykker trevirke, som regel når de møtes i omtrent i 90 graders vinkel. Det finnes mange måter å utføre dette på, men den grunnleggende tanken er at en tilspisset eller redusert ende av det ene trestykket føres inn i et utskåret hull i det andre. Enden på førstnevnte kalles **tapp** og er ofte skåret ned til mindre dimensjoner enn resten av stykket, mens hullet i sistnevnte kalles **tapphull**. Tappen bunner som oftest i tapphullet, men kan være gjennomstukket i et gjennomgående tapphull, som i forbindelsen mellom bjelker og stolper i eldre dansk landsens bindingsverk. Tappforbindelser kan låses med lim, nagler eller kiler for å holde delene sammen.

Tappforbindelser blir også brukt med andre materialer, for eksempel stein og metall.

Tappjern kan brukes for å lage tapper og tapphull i treverk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En sylinder med langsgående slippvinkel.
Profilen til en sylinder med angivelse av slippvinkeldimensjonen.
*For dekkytelsen på biler og motorsykler, se Slippvinkel (kjøretøydynamikk)*
Innen ingeniørvitenskap er **slippvinkel** (engelsk: *draft*) et begrep som beskriver hvor konisk en støpt del er vinkelrett på skillelinjen (konisiteten[]). Slippvinkelen kan måles i vinkelgrader (°) eller millimeter per millimeter (mm/mm, altså cosinusverdien, hvilket for små vinkler kan oppgis tilnærmet presist med vinkelmålet i radianer). Slippvinkel benyttes blant i design av støpte deler, slik at de skal bli enklere å fjerne fra støpeformen.

Motivasjon
----------

Når man støper en plastdel må formen fjernes etter at plasten har herdet, men plasten har da skrumpet noe, slik at det kan bli trangt i formen. Ved å gjøre sidene av formen litt smalere med en passende slippvinkel på for eksempel 2°, vil det bli enklere å fjerne formen. Denne metoden brukes også når man arbeider med glassfiber.

Utfordringer
------------

I tilfeller hvor den støpte delen skal inneholde rette linjer eller negative vinkler kan det være nødvendig å istedet benytte en form som kan skilles i to eller flere deler for å kunne få ut støpte delen.

Se også
-------

* Avfasing
* Tapp
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-04}}* etter påstanden. *2023-12*

**Øyvind Erling Brabant** (født 12. desember i 1956) er en norsk folkemusiker fra Nesbyen i Hallingdal. Han gikk i lære hos bl.a. Odd Bakkerud, Knut Myrann og Jens A. Myro, og regnes idag som den fremste spelemann og tradisjonsbærer på hardingfele i Hallingdal[]. Brabant har vært aktiv på kappleik og vant hardingfele klasse A på landskappleiken i 1993. Han har ellers gått til topps på flere regionale og lokale kappleiker.

Brabant representerer Nes spel- og dansarlag og er musikalsk leder i Hallingdal låtelag som vant landskappleiken i lagspill i 1990.

Brabant ble i 2018 nominert til Folkelarmprisen for årets beste folkemusikkplate i klassa solo.

Utgivelser
----------

* *Hallingspringar* (1986) med Jens A. Myro
* *Vrengja* (1999)
* *Breksja* (2018)

Medvirker på:

* *Buskerudtonar med tradisjonar 1*
* *Buskerudtonar med tradisjonar 2*
* *Buskerudtonar med tradisjonar 3*
* *Dansefoten - tradisjonsdans i Buskerud 1 - bygdedans*
* *Hallingtimen*
* *Det tilla og det læt*
* *Norsk folkemusikk 4 - folkemusikk frå Buskerud*
* *Meisterspel*
* *Kristian Øvrevollseie - hardingfelespelemann frå Hovet i Hallingdal*
* *Spor*

Utmerkelser
-----------

* Norgesmester på hardingfele (1993)
* Nes kommunes kulturpris (1993)
* Årets Halling (1993)
* Buskerud fylkes kulturpris (2017)

Eksterne lenker
---------------

* Brabant hos Kulturnett[*død lenke*]
* Brabant hos Folkemusikk.no
**Ivar Jonassen Svendsbøe** (1848–1927) var en norsk politiker, lensmann og bonde i Vikebygd. Han var stortingsmann for Søndre Bergenhus amt i seks valgperioder.

Liv og virke
------------

Han vokste opp på Svensbø i Vikebygd, der faren var bonde og lærer. Han gikk underoffiserskolen i Bergen og arbeidet i ti år på stadsingeniørkontoret. I 1874 kjøpte han gården Kvamstø i Vikebygd.

Etter at han tok avskjed fra militæret i 1890, var han lensmann i Fjelberg lensmannsdistrikt (Fjelberg og Ølen) fra 1891 til utgangen av 1910.

Svendsbøe var stortingsmann for Søndre Bergenhus amt i periodene 1892–1894, 1895–1897 og 1901–1903, så for Indre Søndhordland valgkrets 1907–1912 og til slutt, av valgtaktiske grunner, for Ytre Søndhordland valgkrets 1913–1915. Han satt for det meste i Stortingets militærkomité. Svendsbøe tilhørte først Moderate Venstre, senere Samlingspartiet, og sluttet seg så til Frisinnede Venstre.

Svendsbøe var ordfører i Vikebygd fra 1917 til 1922. Han møtte som varamann på Stortinget så sent som i 1923.

Han hadde mange verv i bankvesenet, og han fungerte som bestyrer for Norges Banks filial i Haugesund fra åpningen i 1910 til 1924.

Ivar Svendsbøes eldste sønn, Jonas Svendsbøe (1873–1925), var ordfører i Ølen og konstituert lensmann i Fjelberg mens faren var stortingsmann. Ivar Svendsbøe var morfar til filologen og lyrikeren Ivar Orgland.

Referanser
----------

1. ↑  Orgland, Arild (2022). «I. J. Svendsbøe». *Vindetreet: Sogeskrift for Vindafjord*. 31: 50–52.
2. ↑  Heggen, Endre (2005). «Stortingsmann 1890–1915: Ivar Jonassen Svendsbøe». *Segn og soge: Sogeblad for Ølen og Bjoa*: 22–25.
3. 1 2 3 4 5  Haffner, Vilhelm (1949). *Stortinget og statsrådet: Med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814–1914*. 1. Oslo: Aschehoug. s. 685–686.
4. ↑  Lohndal, Anstein (2012). «Frå Stord i 1912: Eit par hundreårsminne». *Stord sogelag: Årsskrift 2012*: 97–104. ISSN 1501-4835.
5. ↑  Haugland, Anders (2001). *Ølen: Gard og ætt*. 1A. Ølen kommune. s. 106. ISBN 82-7096-325-9.
6. ↑  Arild Orglands nettsted til minne om Ivar Orgland. Besøkt 28. mars 2024.
Nettlesaren Mozilla Firefox og Xclock i twm
**twm** er en vindusbehandler for vindussystemet X, og har blitt distribuert som standard vindusbehandler med X siden fjerde utgivelse (X11R4). Den støtter tittellinjer, dekorerte vinduer og ikoner, i tillegg til at den er konfigurerbar til en viss grad. Selv om twm var et stort gjennombrudd i sin tid, har den blitt utmanøvrert av nyere vindusbehandlere og blir ikke vedlikeholdt lenger. Den er fortsatt tilgjengelig som en del av mange X-distribusjoner, selv om den stort sett blir brukt som «siste skanse».

Historie
--------

Den første versjonen, skrevet av Tom LaStrange for X11R1, ble publisert på Usenet comp.unic.sources den 13. juni 1988. Mindre enn ett år senere ble han kontaktet av Jim Fulton fra X Consortium som foreslo at LaStrange overga vedlikeholdet av kildekoden til X Consortium. Etter å ha gjort den kompatibel med den da nye Inter Client Communications Conventions Manual overtok den plassen til uwm som standard vindusbehandler fra X11R4. 

Selv om twm i dag blir brukt meget sjelden har den hatt massiv innvirkning på utviklingen av vindusbehandlere. Flere vindusbehandlere, slik som swm; vtwm; tvtwm; ctwm; fvwm, bygger direkte videre på koden dens, mens andre har hentet ideer og konsepter derfra.

Navnet
------

Det har vært noe usikkerhet om hva twm egentlig står for. Navnet varierer ofte mellom *Tom's* og *Tab* Window Manager. Begge navnene er faktisk korrekte. Det originale navnet var *Tom's Window Manager*, men når X Consortium tok over prosjektet og flere andre personer bidro til det, ble navnet forandret til *Tab Window Manager*. Slik ble det forklart:

> *To save Tom LaStrange from being blamed for any of the massive numbers of changes that have been done to twm since he gave up control of it, the name "twm" now stands for "Tab Window Manager"*.
> 
> 

Ordet *tab* ble antagelig plukket ut fordi det startet med *T*, selv om den offisielle forklaringen var at med den rette konfigurasjonen (antagelig med *SqueezeTitle*-funsksjonen) kunne man få tittellingen til å bli kortere, slik at vinduene så ut som mapper.
**Arthur «Art» Paleczny** (født 3. april 1929 i  Waterloo i Ontario i Canada, død 6. april 2020 i Kitchener i Ontario) var en kanadisk politiker.

Liv og virke
------------

Paleczny ble født i 1929 som ett av 13 barn. I 1960 ble han første gang valgt inn i bystyret i Waterloo og var medlem av dette de neste seks årene. Han var borgermester i byen fra 1966 til 1967.

Fra 1961 til 1962 var han president i  *Waterloo Region Home Builders' Associations* (WRHBA).

Paleczny, som hadde demens, havnet på et sykehjem i Kitchener i Ontario. I løpet av covid-19-pandemien i Canada oppsto det første sykdomstilfellet på sykehjemmet 1. april 2020. Den 4. april begynte Paleczny å oppvise de første symptomer på sykdommen. Han døde to dager senere. Paleczny var den andre beboeren der som døde av covid-19. Per 7. april hadde totalt ni beboere og en omsorgsperson testet positivt for coronavirus SARS-CoV-2. 

Paleczny var gift og hadde barn.

Referanser
----------

1. ↑   kitchener.ctvnews.ca, besøkt 9. april 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   kitchener.ctvnews.ca[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Former Waterloo mayor Arthur Paleczny, 91, dies of COVID-19 says family, 7. april 2020, *CBC News*
4. ↑  Liste der Präsidenten der WRHBA Arkivert 6. november 2021 hos Wayback Machine.hos *Waterloo Region Home Builders’ Association’s*
5. ↑  *Loved ones remember those who have lost their lives to COVID-19 in Ontario: Art Paleczny, 91*, toronto.ctvnews.ca, 8. april 2020, aktualisert 10. april 2020

Eksterne lenker
---------------

* 'We didn't want to say goodbye': Former Waterloo mayor, 91, dies of COVID-19, 7. april 2020, *CTV News*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Broadcatching** er et begrep som beskriver bruken av RSS og BitTorrent som en alternativ måte å distribuere multimedia-innhold (særlig video) på Internett. Navnet er et ordspill som spiller på det engelske ordet for kringkasting, *broadcasting*.

RSS brukes til å publisere en liste med .torrent-filer som igjen kan brukes for å laste ned mediafilene. Siden BitTorrent er en peer-to-peer-protokoll hvor brukerne laster ned fra hverandre vil den originale utgiveren ha behov for mindre båndbredde enn med vanlig web-publisering, noe som gjør det tilgjengelig for flere som ikke har ressurser til å publisere video på vanlig måte.

Det finnes flere programmer og tillegg til BitTorrent-programmer som muliggjør nedlasting av filer som publiseres på denne måten. Programmer for podkasting, som også bruker RSS, har også begynt å få støtte for BitTorrent som et alternativ til å laste ned lydfilene direkte fra tjeneren.

Se også
-------

* Podkasting
**Osloregionens Europakontor** (ORE) er en medlemsorganisasjon som skal gi fylkeskommuner, kommuner og kunnskapsinstitusjoner på Østlandsområdet økte muligheter til å delta i europeisk samarbeid. Kontorets tverrfaglige service- og kompetansesenter ble offisielt åpnet i Brussel 4. september 2004. 

Europakontorets 21 medlemmer er kommunene Bærum, Drammen, Lillestrøm, Lillehammer og Nordre Follo samt kommunene i Hamarregionen og Kongsbergregionen; Universitetet i Sørøst-Norge og Oslomet – storbyuniversitetet samt fylkeskommunene Akershus, Østfold,Innlandet, Buskerud, Vestfold og Telemark. NIVA, Høgskolen i Innlandet, Høgskolen i Østfold og kommunene i Kongsvingerregionen var nye medlemmer i 2024. Europakontoret formidler europeiske kontakter, tilbyr kompetansebygging, prosjektveiledning og målrettet EU/EØS-informasjon.

Osloregionens Europakontor er et av seks norske regionkontorer i Brussel. De andre fem kontorene skal ivareta interessene til regionene Nord-Norge, Midt-Norge, Vest-Norge, Sør-Norge og Stavangerregionen.

Osloregionens Europakontor har også kontor i Galleriet i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Om Osloregionens Europakontor | Osloregionens Europakontor». *osloregion.org*. Arkivert fra originalen 31. august 2018. Besøkt 21. mars 2017.
2. ↑  «Nye medlemmer i Osloregionens Europakontor!». 25. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Minnesmerke for gruveulykken i *Pretoria Pit*, Westhoughton **Cemetery**
**Gruveulykken i Pretoria Pit** var en gruveulykke som inntraff 21. desember 1910 da det oppsto en kraftig underjordisk eksplosjon i en kullgruve i Westhoughton, Lancashire, mellom Wigan and Bolton nordvest i England. Anlegget var kjent som *Pretoria Pit* og sysselsatte i 1910 rundt 2500 arbeidere under firmaet *Hulton Colliery Company*.

Morgenen 21. desember gikk rundt 900 arbeidere på dagskiftet, og disse fordelte seg i gruvas fem hovedårer som bar navnene *Trencherbone*, *Plodder*, *Yard*, *Three-Quarters* og *Arley*

Kl. 7:50 inntraff en eksplosjon i Plodder-åren som ble antatt å ha skyldtes oppsamling av gasser etter at et tak kollapset dagen i forveien. Av de 345 arbeiderne som hadde forflyttet seg inn i denne delen av gruven ble kun fire brakt overlevende til overflaten. To av de overlevende døde senere av skadene de hadde pådratt seg. I tillegg omkom en arbeider fra Arley-åren samt en person som deltok i redningsarbeidet.

Ulykken er den verste som har rammet kullfeltet i Lancashire, og den tredje verste i Storbritannias historie. Lokalsamfunnene i nærheten ble hardt rammet av tragedien, og en innsamlingsaksjon ble organisert til inntekt for de etterlatte. Totalt ble 145.000 pund samlet inn.

Et minnesmerke for de omkomne er reist i Westhoughton hvor mange av dem bodde. En minnestund avholdes på dette stedet årlig.

I 2009 ble det utgitt en bok fra forlaget *Peakpublish*, skrevet av Andrea Finney fra Westhoughton. Hun tok utgangspunkt i dagboken til hennes tippoldemor samt mange andre gjengivelser fra personer som opplevde tragedien.

Se også
-------

* Gruvedrift

Eksterne lenker
---------------

* Detailed account, memorials and maps
* Bolton Museum & Arkivtjeneste
* Joseph Shearer Staveley, overlevende fra ulykken
* Beretning fra øyevitne til ulykken
**Erwin Stelter** (født 1910 i Düsseldorf) var en tysk SS-Hauptsturmführer og Kriminalkommissar i Gestapo under andre verdenskrig. Han kom til Stavanger i slutten av krigen, ledet avdeling V innenfor Kriminalpolizei (Kripo) og var aktiv som Gestapo-sjef frem til krigens slutt.

Stelter var en høy, velbygd og kraftig mann, med grå øyne, blondt hår og en rett nese. Han hadde tjenestegjort i Sicherheitspolizei (Sipo) i Düsseldorf før han ble overført til Norge. Rapporter fra tiden beskrev ham som tilsynelatende rolig, men samtidig uten skrupler og med en ubøyelig karakter.

Sommeren 1945 – da rettsoppgjøret etter krigen hadde startet i Norge – etterforsket norske myndigeter blant annet drapet på nordmannen Ernst Askildsen under en Gestapo-aksjon mot en illegal radiostasjon; aksjonsplanene ble satt ut i livet den 4. april 1945, og ble senere omtalt som «kampen på Risholmen». Etter drapet ble liket av Askildsen dumpet i Lutsivannet. Stelter hadde deltatt i planleggingen og gjennomføringen av denne aksjonen, og under etterforskningen måtte Stelter identifisere stedet der liket hadde blitt dumpet, noe som førte til at Askildsens lik ble funnet i vannet.

Til tross for sin rolle i Gestapo forble Erwin Stelter en relativt lite kjent skikkelse etter krigen. Etter krigen ble det ikke reist sak mot ham i Norge.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Nøkleby, Berit (2003). *Gestapo : tysk politi i Norge 1940-45*. Aschehoug. ISBN 8203227880.
2. ↑  Viksveen, Stein (1986). *Rogaland i krig*. Stavanger aftenblad.
**Absolutt størrelsesklasse** brukes i astronomien til å klassifisere stjernene etter lysstyrke. En stjernes absolutte størrelsesklasse er et tall {\displaystyle M}, som kan beregnes når en kjenner stjernens tilsynelatende størrelsesklasse {\displaystyle m} og hvor langt borte den er. Dersom dens avstand fra solsystemet uttrykt i parsecs er {\displaystyle p}, så er sammenhengen mellom absolutt og tilsynelatende størrelsesklasse gitt ved formelen:

{\displaystyle \ M=m+5-5\*\lg(p),}

der {\displaystyle \lg } står for logaritmen med grunntall 10.

Grunnen til at logaritmen opptrer, er at størrelseklassebegrepet ikke direkte uttrykker lysstyrken i Watt, men forholder seg til denne via en logaritmisk skala, slik at størrelsesklasseskalaen mest mulig skal følge loven om hvordan øyet naturlig vurderer synsinntrykk av forskjellig styrke.

En stjernes absolutte størrelsesklasse er intet annet enn det dens tilsynelatende størrelsesklasse ville ha vært, dersom den ble observert fra en standard avstand på 10 parsec.

Andre norske betegnelser for absolutt størrelsesklasse er *absolutt størrelse*, og *absolutt lysstyrke*. På fransk heter det «magnitude absolue», på tysk «absolute Helligkeit», på engelsk «absolute magnitude» og på nederlandsk «absolute helderheid».

Eksempel
--------

Polarstjernen har tilsynelatende størrelsesklasse 2,m12 og dens avstand fra solsystemet er 460 lysår, som er 141 parsec. Dens absolutte størrelsesklasse blir da {\displaystyle \ 2,12+5-5\*\lg(141)}, dvs. {\displaystyle M=} −3,m6.

Se også
-------

* Størrelsesklasse
* Parallakse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Odd Geir Sæther** (født 1941) er en norsk filmfotograf som primært har arbeidet med spillefilm og TV.

Biografi
--------

Sæther debuterte som kameraassistent på filmen *Petter fra Ruskøy* (1960), og som sjeffotograf på Arne Skouens *Vaktpostene* fra 1965. I samme periode fotograferte han også *Reisen til havet* (1966) og *Musikanter* (1967). Gjennom store oppgaver på 1970-tallet ble han etter hvert en av Norges ledende filmfotografer. Han debuterte som fotograf på TV i 1970 hvor han hadde foto på Fjernsynsteatrets *Selma Brøter*. Etter det hadde han foto på miniseriene *Alberte* (1972) og *Edvard Munch* (1974). Han hadde i samme tiår også foto på Sverre Udnæs' to filmer: *Fru Inger til Østråt* (1975) og *Øyeblikket* (1977). Han har også hatt foto på flere utenlandske produksjoner, blant annet den svenske action-thrilleren *Mannen på taket* (1976), den tyske TV-produksjonen *Keiner kann was dafür* (1978), den flernasjonale krigsdokumentaren *Resan* (1987), den franske *La commune* (2000) og på David Lynchs *Inland Empire* (2006).

Sæther har også hatt regioppdrag, blant annet filmkomedien *Den grønne heisen* fra 1981, samt flere av Fjernsynsteatrets oppsetninger i perioden 1979–1981.

På begynnelsen av 1960-tallet var han involvert i flere av de såkalte husmorfilmene, som var humoristiske instruksjonsfilmer. Utover 1980- og 1990-tallet satset han på reklamefilm produsert gjennom eget selskap. 

Han mottok Filmkritikerprisen i 1976*,* og Aamot-statuetten i 1977, Foreningen Norske Filmfotografers Ærespris i 2007 og Arne Skouens Ærespris i 2008.

Filmografi
----------

### Regissør

* *Den grønne heisen* (1981)

### Fotograf

* *La commune (Paris, 1871)* (2000)
* *Resan* (1987) (dokumentarfilm)
* *Keiner kann was dafür* (1978) (Tysk TV-produksjon)
* *Øyeblikket* (1977)
* *Mannen på taket* (1976)
* *Fru Inger til Østråt* (1975)
* *Edvard Munch* (1974) (TV-serie)
* *Benoni og Rosa* (1973) (TV-serie)
* *Alberte* (1972) (TV-serie)
* *Selma Brøter* (1970) (TV-serie)
* *Musikanter* (1967)
* *Reisen til havet* (1966)
* *Vaktpostene* (1965)

Referanser
----------

1. 1 2   Dagsavisen, side(r) 53, urn.nb.no, utgitt 24. februar 2001, besøkt 2. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Odd Geir Sæther vant pris». Norsk filminstitutt. 1. april 2008. Besøkt 16. september 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Odd-Geir Sæther på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Odd-Geir Sæther hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
Den amerikanske dokkeføreren Toby Philpott foran en kopi av rollefiguren Jabba the Hutt som opptrer i *Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake* fra 1983. Philpott (født 1946) arbeidet med *animatronics*, mekanisk styrte figurer, i flere filmsuksesser fra 1980-årene. Foto: 2007 
Skisse som viser hvordan dokkeførere og spesialeffektfolk fikk «romgangsteren» Jabba the Hutt til å bevege den store, deigformede sneglekroppen.
**Jabba the Hutt** er en oppdiktet rollefigur som opptrer som gangsterboss på planeten Tatooine i *Star Wars*, en serie amerikanske eventyrfilmer der handlingen foregår «for lenge siden i en galakse langt, langt borte». Jabba blir nevnt ved navn i den første filmen fra 1977, men vises som et stort, monsterliknende romvesen med deigformet ansikt, bred munn, sløve øyne, korte armer og sneglekropp i *Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake* i 1983. 

I «stjernesagaen» er Jabba den gangsteren som romskipskapteinen og fraktmannen Han Solo skylder penger, fordi Solo droppet smuglergodset til Jabba da han så en «stjernecruser», et av romskipene til det onde Imperiet. I *Star Wars Episode IV: Et nytt håp* (1977) får Solo sin siste mulighet til å betale tilbake pengene han skylder. Jediridderen Obi-Wan Kenobi og romhelten Luke Skywalker er på vei til planeten Alderaan, og Solo og medhjelperen Chewbacca, en gorillaliknende «wookiee», påtar seg oppdraget med å frakte dem for å tjene penger. Før Solo drar, advarer Jabba om at det vil bli utlovet dusør på ham om han ikke betaler gjelden raskt. Uheldigvis har Alderaan blitt ødelagt av krigsplaneten Dødsstjernen, og Solo får ikke til å betale gjelden. 

I *Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake* (1980) utlover Jabba en stor dusør til den som kan bringe Han Solo til han i live. Jabba skjønner at Solo aldri vil betale tilbake det han skylder. Dusørjegeren Boba Fett får hjelp av Imperiet til å fange Han Solo, og han blir frosset ned i karbonitt og fraktet til Jabbas palass på Tatooine. 

I *Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake* (1983) blir Han Solo befridd av prinsesse Leia Organa, Luke Skywalker og Lando Calrissian. De blir oppdaget og kastet ned til monsteret Rancor. Jabba tar Leia til fange, men Luke klarer å drepe Rancoren. Jabba planlegger å kaste fangene til den kjøttetende planten Sarlacc, men fangene kommer seg fri, og Jabba blir kvalt av Leia med kjettingen hun er fanget i. Palasset hans blir sprengt, og Luke Skywalker, Leia Organa, Han Solo, Lando Calrissian, Chewbacca og robotene R2-D2 og C-3PO klarer å flykte.

Se også
-------

* Hutt (Star Wars)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jabba the Hutt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Charles Erwin Brown** (født 26. oktober 1947 i Minneapolis, Minnesota), amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo.

Brown vant en olympisk sølvmedalje under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i ishockeyturneringen bak Sovjetunionen. Det var seks lag som spilte i A-gruppen, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia som begge fikk seks poeng. USA kom foran Tsjekkoslovakia til tross for svakere målforskjell fordi de vant kampen mot Tjekkoslovakia med 5-1. Brown spilte alle seks kampene, inklusive kvalifiseringskampen til A-gruppen, i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1972 Japans flagg Sapporo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 112698, besøkt 27. mai 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles Brown – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Charles Brown – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Olestra** (også kjent under Procter & Gamble sitt varemerke **Olean**) er en fetterstatter som ikke tillegger fett, kalorier eller kolesterol til matprodukter. Det benyttes foreløpig i tradisjonelle høy-fett produkter som potetgull, og reduserer dermed fettinnholdet samt kalorimengden i disse produktene. 

Foreløpig er Olestra bare godkjent for det amerikanske markedet, og brukes i produkter som Lay's og Pringles potetgull. Procter & Gamble fikk Olestra godkjent for markedet i 1996, da FDA (Food and Drug Administration) godkjente det som en erstatter for fett og olje i ferdigpakkede snacks som potetgull og saltstenger

Olestra mistet tidlig sin popularitet grunnet rapporterte bivirkninger forbundet med gastrointestinale plager på menneskets fordøyelsessystem.

I 2010 ble Olestra kåret av Time Magazine på en 37.-plass blant de 50 verste oppfinnelsene i verden.

Referanser
----------

1. ↑  FDA Regulations.
2. ↑  «Time Magazine - The 50 Worst Inventions». Arkivert fra originalen 20. september 2012. Besøkt 24. september 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
En Bund-demonstrasjon et sted i Russland i 1917
**Algemeyner Yidisher Arbeterbund in Rusland, Lite un Poyln** («Forbundet for jødiske arbeidere i Russland, Litauen og Polen») var en jødisk, sosialistisk arbeiderorganisasjon som ble dannet i Vilnius i 1897, og er kjent under kortformen *Bund* (tysk og jiddisch for «forbund»). Kongressen i Vilnius ble avholdt en måned etter den første sionistiske kongress i Basel. Bund etablerte hemmelige partikontorer flere steder i Russland og utga et tidsskrift på jiddisch.

De arbeidet for å organisere jødiske arbeidere til kamp for faglige, politiske og kulturelle rettigheter. Til det siste hørte kravet om anerkjennelse av det jødiske folkespråket jiddisch som skrift- og litteraturspråk (behandlet ved kongressen i Białystok i 1901. Bund tok avstand fra sionismen, og gikk inn for jødisk frigjøring der jødene var.

Bund var en del av det russiske sosialdemokratiske arbeiderpartiet RSDRP, der de støttet den mensjevikiske fløyen, men opprettholdt stor grad av organisasjonsmessig selvstendighet. Etter at det russiske storriket falt sammen på slutten av første verdenskrig, opererte Bund som selvstendig sosialistisk organisasjon for jødene særlig i de baltiske landene og Polen. 

Di Shvue er en sosialistisk kampsang brukt av Bund.

Litteratur
----------

* Irvin-Erickson, Douglas (2017). *Raphael Lemkin and the Concept of Genocide*. University of Pennsylvania Press. ISBN 978-0-8122-4864-7.

Referanser
----------

1. 1 2  Irvin-Erickson 2017, s. 61. sfn error: no target: CITEREFIrvin-Erickson2017 (help)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** NKC
 |
***Medal of Honor Underground*** er et førstepersonsskytespill til PlayStation og Game Boy Advance. Det er det andre spillet i *Medal of Honor*-serien, og kom ut i 2000 til PlayStation. Game Boy Advance-versjonen kom ut i 2002.

DreamWorks Interactive utviklet PlayStation-versjonen, mens Rebellion Developments sto for Game Boy Advance-versjonen.

Spillet ligner mye på det forrige spillet i serien, som krever at spilleren gjennomfører en rekke mål ved å blant annet skaffe ulike gjenstander eller ødelegge spesifiserte mål, samt bruk av forskjellige våpen eller forkle seg for å beskytte seg mot fiender.

Handling
--------

Frankrike har blitt okkupert av Nazi-Tyskland og Vichy-Frankrike i 1940. Manon Batiste forsøker å hjelpe broren sin Jacques, men han blir myrdet under et ransforsøk. Manon blir etter hvert oppdaget og rekruttert av Office of Strategic Services, og de tildeler Manon forskjellige oppdrag i Nord-Afrika eller Europa frem til 1944.

Deretter kommer Manon tilbake til Frankrike for å hjelpe til med å frigjøre Paris fra tyskerne, og håper å få muligheten til å endelig hevne mordet på broren Jacques.

Referanser
----------

1. ↑   Redump.org[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Perry, Doug (1. november 2000). «Medal of Honor Underground». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 16. desember 2022.
3. ↑  «Medal of Honor Underground [GBA]». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 16. desember 2022.
4. ↑  «Medal of Honor: Underground GBA, PS1». *Gamepressure.com* **(engelsk)**. Besøkt 16. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Medal of Honor: Underground* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* hos VGMdb Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

* (en) *Medal of Honor: Underground* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Videospill
Vår Frelsers kirke.
**Haugaland prosti**, inntil 2013 benevnt **Haugesund prosti**, er et tjenestedistrikt i Stavanger bispedømme i Den norske kirke med prostesete i Haugesund.

Sogn i Haugaland prosti
-----------------------

Haugesund kommune
* Vår Frelser
* Skåre
* Rossabø

Utsira kommune
* Utsira

Tysvær kommune
* Tysvær
* Nedstrand
* Førresfjorden

Bokn kommune
* Bokn

Vindafjord kommune
* Skjold
* Vats
* Sandeid
* Vikedal
* Imsland
* Ølen og Bjoa sogn
* Vikebygd

Historikk
---------

Haugaland prosti er en etterfølger til Karmsund prosti som har røtter fra middelalderens kirkeinndeling. Det favnet om sognene ved Karmsundet, ytterst i Ryfylke: Skåre, Utsira, Torvastad, Avaldsnes, Åkra, Falnes, Ferkingstad og Bokn.

Flere nye sogn har blitt opprettet:
Fra Avaldsnes ble to nye sogn utskilt: Kopervik i 1855 og Førresfjorden i 1893. Haugesund sogn ble utskilt fra Skåre i 1879, og i 1962 ble Haugesund og Skåre omregulert til de tre sognene Vår Frelser, Rossabø og Skåre.

Prostiets østgrense har blitt flyttede frem og tilbake flere ganger:
Fra Ryfylke prosti ble Tysvær sogn tilført i 1848, Skjold og Vats i 1859. I 1988 ble de flyttet tilbake til Ryfylke, sammen med Førresfjorden og Bokn. I 2006 ble sognene i Karmøy kommune fradelt for å danne det nye Karmøy prosti, samtidig som sogn i Tysvær kommune ble tilført prostiet, som da skiftet navn fra Karmsund til *Haugesund prosti.* I 2013 ble også sognene i Vindafjord kommune tilført, og navnet ble på nytt endret til det nåværende *Haugaland prosti*.

Prestegjeld
-----------

Se også
-------

* Liste over kirker i Norge etter kommune

Eksterne lenker
---------------

* Arkivverket Arkivert 18. oktober 2013 hos Wayback Machine.
* Hyrdingen
* Norges land og folk
* Nettsiden til Den norske kirken

| * v
* d
* r
Prostier i Stavanger bispedømme |
| --- |
| 
* Stavanger
* Dalane
* Haugaland
* Jæren
* Karmøy
* Ryfylke
* Sandnes
* Tungenes
* Ytre Stavanger

 |

| * v
* d
* r
Kirker i Haugaland prosti |
| --- |
| 
* Aksdal
* Bjoa
* Bokn
* Førre
* Imsland
* Nedstrand
* Rossabø
* Sandeid
* Skjold
* Skjoldastraumen
* Skåre
* Tysvær
* Udland
* Utsira
* Vats
* Vikebygd
* Vikedal
* Vår Frelser
* Ølen

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Rumensk leu** (rumensk: leu, flertall: lei, norsk: leu, flertall leuer) har vært myntenheten i Romania siden 1867. En rumensk leu er inndelt i 100 *bani* (entall: *ban*). 

I juli 2005 ble ny leu (RON) innført, ved en revaluering av den gamle valutaen (ROL). I denne prosessen ble fire nuller fjernet fra ROL, slik at ROL 10 000 tilsvarer RON 1. Etter 1,5 år med parallell sirkulasjon, ble ROL tatt ut av vanlig, kommersiell handel 1. januar 2007. De mange nullene i den gamle valutaen gjorde at de siste tre nullene ofte ble utelatt når priser ble angitt; noe som kostet 100 000 lei ble angitt som 100 lei. Dyrere varer, som for eksempel biler, fikk som regel prisen angitt i euro. Praksisen med at dyre varer prissettes i euro har fortsatt også etter innføringen av den nye leuen.

Leu betyr «løve» på rumensk, og flertall («lei») betyr «løver».

Referanser
----------

1. ↑  «Bokmålsordboka». *ordbok.uib.no*. Besøkt 2. august 2016.
2. ↑  «Banca Naţională a României - Monede şi bancnote în circulaţie». *www.bnr.ro*. Arkivert fra originalen 8. juli 2016. Besøkt 17. oktober 2016.
3. ↑  «Leul nou implineste 5 ani, la un nou minim istoric». *Ziare.com*. Besøkt 17. oktober 2016.
4. ↑  «De ce in Romania multe preturi sunt exprimate in euro desi moneda oficiala este leul?». *HotNewsRo*. Besøkt 17. oktober 2016.

| * v
* d
* r
Europeiske valutaer |
| --- |
| 
* Albansk lek
* Bosnisk konvertibilna mark
* Bulgarsk lev
* Euro
* Færøysk krone
* Dansk krone
* Islandsk krone
* Tsjekkisk koruna
* Britisk pund
* Russisk rubel
* Belarusisk rubel
* Moldovsk leu
* Norsk krone
* Polsk zloty
* Rumensk leu
* Svensk krone
* Sveitsisk franc
* Transnistrisk rubel
* Ungarsk forint

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Karaffel i koboltfarget glass med hvite spiraler, ant. laget på Gjøvik Glassverk omkring 1810. Høyde 29 cm. Norsk Folkemuseum. NF.1900-0029AB. Foto: Anne-Lise Reinsfelt 
Vannkaraffel fra første halvdel av 1900-tallet, nå i samlingene på Norsk Folkemuseum. Høyde 22,5 cm. NF.1911-1053. Foto: Anne-Lise Reinsfelt Skjemteflaske eller «fyllehund» fra samlingene på Norsk Folkemuseum. Trolig laget på 1800-tallet, lengde 22,5 cm. NF. 1911-1053. Foto: Anne-Lise Reinsfelt 
**Karaffel** er en flaskelignende beholder til skjenking av vin, brennevin, vann eller saft. Ordet kommer fra persisk «qarâbah». Karafler er oftest laget av glass, men betegnelsen brukes også om tilsvarende kar av keramikk og plast. Karafler er gjerne dekorert. I Norge har karafler av glass vært laget på glassverkene på Nøstetangen, Hurdal, Gjøvik, Hadeland og Magnor. Vår tids designere lager fortsatt nye former. I dag lages også karafler i plast.

Vinkaraffel
-----------

Skjenkekar for vin og brennevin. Vinkarafler har gjerne rundt tverrsnitt med buket, sylinderformet eller konisk korpus. Men formen kan variere, og tverrsnittet kan også være firkantet eller sekskantet. Vinkarafler har smal hals og oftest en tilpasset propp. Vinkarafler kan romme fra ca. 0,25 til 2,5 liter. Synonyme betegnelser er: likørkaraffel, whiskykaraffel og ziratflaske.

* Vinkarafler på DigitaltMuseum

Vannkaraffel
------------

Vannkarafler brukes til servering av vann eller saft. De skiller seg gjerne fra vinkarafler ved at de har en videre hals, og de er gjerne litt større. Vannkarafler har ikke propp, men ofte hører det med et drikkeglass som kan brukes som lokk. Vannkarafler rommer gjerne ca. en liter.

* Vannkarafler på DigitaltMuseum

Skjemteflaske
-------------

Skjemteflaske brukes som betegnelse på karafler til vin og brennevin som har en uvanlig eller original form. De vanligste formene er hund (ofte kalt «fyllehund») eller gris (kalt «fyllesvin»). Andre kan være formet som en støvel, nisse, revolver eller penis og variasjonene er mange.

* Skjemteflasker på DigitaltMuseum

Litteratur
----------

* Falk, Hjalmar og Torp, Alf (1903): *Etymologisk ordbog over det norske og danske sprog*. Første bind. Kristiania
* Polak, Ada (1958): Glassboken. Oslo
* Nomenklatur for drikkestell Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo[*død lenke*]

Referanser
----------

1. ↑  Falk (1903) s.353
2. ↑  Polak (1958)

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Bleikjo naturreservat** består av et skjær øst for Huglo i Stord kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2014 (7. juli)

* Svartbak 2 par,
* Fiskemåse 1 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 24. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Bleikjo naturreservat, Stord kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 24. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 86. Besøkt 24. mars 2024.
**Elektrisk energi** er energi hentet fra elektrisk potensiell energi eller kinetisk energi. Når den brukes løst, refererer *elektrisk energi* til energi som er konvertert *fra* elektrisk potensiell energi. Denne energien tilføres ved kombinasjonen av elektrisk strøm og elektrisk potensial som leveres av en elektrisk krets (f.eks. av et strømforsyning). På det tidspunktet at denne elektriske potensielle energien har blitt omgjort til en annen type energi, opphører den å være elektrisk potensiell energi. Dermed er all elektrisk energi potensiell energi før den leveres til sluttbruk. Når den er konvertert fra potensiell energi, kan elektrisk energi alltid kalles en annen type energi (varme, lys, bevegelse, etc.). 

Elektrisk energi selges vanligvis som kilowattimer (1 kW·h = 3.6 MJ) som er produktet av kraften i kilowatt multiplisert med tid i timer. Strømselskaper måler energi ved hjelp av en strømmåler, som holder en løpende sum av den elektriske energien som leveres til en kunde.

Elektrisitetsproduksjon
-----------------------

**Elektrisitetsproduksjon** er prosessen med å generere elektrisk energi fra andre former for energi.

Det grunnleggende prinsippet for strømproduksjon ble oppdaget i løpet av 1820- og tidlig 1830-tallet av den britiske forskeren Michael Faraday. Hans grunnleggende metode brukes fremdeles i dag: elektrisk strøm genereres ved bevegelse av en trådløkke, eller kobberskive mellom polene til en magnet.

For strømselskaper er det det første trinnet i levering av strøm til forbrukerne. De andre prosessene, overføring av elektrisitet, distribusjon og lagring og gjenvinning av elektrisk energi ved hjelp av pumpelagringsmetoder, utføres normalt av elkraftindustrien.[]

Elektrisitet genereres oftest ved et kraftverk av elektromekaniske generatorer, hovedsakelig drevet av varmemotorer som drives av kjemisk forbrenning eller kjernefysisk fisjon, men også av andre måter som den kinetiske energien til rennende vann og vind. Det er mange andre teknologier som kan brukes til å generere elektrisitet som solceller og geotermisk kraft.

See også
--------

* Kjernekraftverk
* Vindkraftverk
* Vannkraftverk
* Kullkraftverk
* Oljekraftverk

Referanser
----------

1. ↑  «Michael Faraday House». The Institution of Engineering & Technology. Besøkt 08.11.2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
**Embete** (riksmål også **embede**; fra keltisk språk til norrønt *embætti*) er en betegnelse på en høyere stilling, oftest i statstjenesten. En som er innehaver av et embete kalles embetsmann eller også embetskvinne.

I Norge er embete en betegnelse på en stilling hvor innehaveren er utnevnt av Kongen i statsråd. Tidligere var for eksempel alle prestestillinger, professorstillinger med videre embeder, men for å redusere saksmengden i statsråd er antallet embeder betydelig redusert.

De som innehar embedsstillinger har et særlig sterkt stillingsvern, ved at de som hovedregel bare kan avsettes ved dom, jf. Grl. § 22.
Det gjelder visse unntak fra dette, blant annet for medlemmer av statsrådet, ansatte ved statsrådets kontorer, militære ledere og visse andre grupper; disse kan avsettes av Kongen. For alle embedsmenn gjelder dessuten at de kan avsettes når de har nådd en viss aldersgrense, som fastsettes ved særskilt lov.

Bakgrunnen for dette særskilt sterke stillingsvernet, var at grunnlovsfedrene på Eidsvoll fryktet en forfatningsglidning tilbake til enevelde dersom kongen kunne avskjedige embedsmenn på grunn av politisk uenighet. Den relative mangelen på alternative eliter, som adel eller storkapitalister i Norge, førte til at embedsmannsstanden fikk en så fremskutt posisjon i samfunnet at perioden fra 1814 til 1884 omtales om *Embedsmannsstaten*.

Se også
-------

* Embedsmann
* Embedseksamen
* Embedsbolig
* Embetsmannsstaten

Referanser
----------

1. ↑  Grunnlovens § 22
***Taroko** kan også referere til folkegruppa truku.*

**Taroko nasjonalpark** (tradisjonell kinesisk: 太魯閣國家公園; pinyin: *Tàilǔgé gúojiā gōngyuán*) er en av Republikken Kinas seks nasjonalparker, og er oppkalt etter Taroko-ravinen den omringer. Nasjonalparken strekker seg over fylkene Hualien, Taichung og Nantou på Taiwan.

Parken ble opprinnelig opprettet som Tsugitaka Taroko nasjonalpark (次高タロコ国立公園 *Tsugitaka Taroko kokuritsu kōen*) av Taiwans generalguvernør12. desember 1937 mens Taiwan var en av Keiserriket Japans kolonier. Etter at Japan tapte andre verdenskrig tok Kuomintang-regjeringa over styringa av Taiwan, og nasjonalparken ble avslutta. Den ble ikke gjenoppretta før 28. november 1986.

Mange turstier og store deler av nasjonalparken ble stengt på ubestemt tid som følge av jordskjelvet i Hualian i 2024. Nasjonalparktjenesten i Taiwan (國家公園管理處) har kunngjort at jordskjelvet har medført omfattende ødeleggelser og besøk av parken vil være forbudt inntil videre.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Taroko National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Taroko National Park (engelsk); 太魯閣國家公園行動入口網 (kinesisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |


1. ↑  張榮欽. «內政部國家公園署». *內政部國家公園署* **(kinesisk)**. Besøkt 9. april 2024.