recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**The Jersey Girls** er kallenavnet for fire enker som mistet sine ektemenn under terrorangrepene på World Trade Center i New York den 11. september 2001. 
Alle de fire kvinnene, Kristen Breitweiser, Patty Casazza, Lorie Van Auken og Mindy Kleinberg, er bosatt i New Jersey. De har kjempet for at Kongressen skulle opprette en granskningskommisjon som skulle undersøke angrepene.

Skepsis mot offisiell rapport
-----------------------------

Da kommisjonen avleverte sin endelig rapport, mente enkene den var mangefull, og at den for eksempel ikke hadde undersøkt terroristenes forbindelser til pakistansk etterretning. I tillegg mener enkene at den granskningskommisjonen verken er uavhengig eller upartisk siden den blant annet er utnevnt og godkjent av president George W. Bush.

De ikke har satt frem påstander om medvirkning fra amerikanske myndigheter i terrorangrepene, kun at de samme myndighetenes inkompetanse forårsaket dem. I motsetning til 9/11 Truth-bevegelsen, støttes også deres synspunkter offisielt fra aktører i amerikansk venstreside. Her har for eksempel Noam Chomsky erklært sin støtte til enkenes krav om at hemmeligstemplede dokumenter som vedrører terrorangrepene 11. september 2001, må frigis til offentligheten.

Mediedekning
------------

Jersey-enkene ble intervjuet på PBS-showet som kalles *Now*. En dokumentarfilm kalt *9/11: Press for Truth*, ble utgitt 5. september 2006 med *Jersey Girls*. Den kan sees på Google video.

Referanser
----------

1. ↑  Noam Chomsky joins 9/11 "Jersey" widows in calling for release of 9/11 documents Arkivert 17. februar 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  911 Widows på PBS
3. ↑  9/11: Press for truth «One of the four famous 'Jersey Girls', Lorie is the widow of Kenneth Van Auken, 47, who worked for Cantor Fitzgerald on the 105th floor of WTC Tower One. She served as a member of the Family Steering Committee for the 9/11 Commission, and with fellow widows Mindy Kleinberg, Patty Cazassa, Kristen Breitweiser, and Monica Gabrielle runs September 11th Advocates.»
4. ↑  '9/11: Press for truth' på Google video

Eksterne lenker
---------------

* Commondreams.org Webside som inneholder Wall Street Journal-lederen (april 2004) som sterk kritiserte Jersey Girls, og en respons i *New York Daily News* (mai 2004) med beskrivelse av "«Jersey Girl's»-respons.
* Ms. Magazine 2004 Women of the Year
Leiligheter i Bollmora.
**Bollmora** er administrasjonssenter i Tyresö kommune i Sverige, og er en del av tettstedet Stockholm. Bollmora er sammenvokst med kommunedelene Trollbäcken og Tyresö. I 2004 bodde det 8 494 innbyggere der.

Bollmora gård var navnet på eiendommen som i dag utgjør byen Bollmora. Gården lå omtrent der Shellstasjonen i dag ligger, i krysset mellom Njupkärrsvägen og Industrivägen. Fram til 1950-tallet var Bollmora en bygd, men i forbindelse med den store innflyttingen til Stockholm på 1950- og 60-tallet ekspanderte Bollmora sterkt. Ekspansjonen ble gjort mulig av *Lex Bollmora* i 1959, en lovendring som ga kommunale eiendomsselskap mulighet til å bygge i andre kommuner enn sin egen. Stockholms kommunale eiendomsselskap begynte umiddelbart å bygge i Bollmora.

I 1965 ble Bollmora sentrum, som fram til da var et ordinært småbysenter, innviet. I 1992 ble det nye Bollmora sentrum innviet, og det hadde nå blitt et kjøpesenter, og navnet ble endret til *Tyresö Centrum*. Per 2008 er det planlagt å bygge ut Tyresö Centrum med mer forretningsareal og flere boliger.

| * v
* d
* r
Tyresö kommune i Stockholms län i Sverige |
| --- |
|  | Brevikshalvön **·** Gimmersta **·** Raksta **·** Stockholm (del av) |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**«The Japanese Sandman»** er en amerikansk sang fra 1920 med melodi av Richard A. Whiting og tekst av Raymond B. Egan.

Innhold
-------

Sangen handler om en Jon Blund fra Japan som skifter ut gårsdager med morgendager. Nummeret har en meget orientalsk atmosfære og er lik mange andre sanger fra mellomkrigstiden som synbger om en drømmeaktig, eksotisk setting.

Sangen var Paul Whitemans første plate og solgte mer enn to millioner eksemplarer. Den har deretter blitt fremført av flere musikalske artister, slik som The Andrews Sisters, Bix Beiderbecke, Benny Goodman, Earl Hines, Django Reinhardt, Artie Shaw, Freddy Sunder samt Paul Young.

I populærkulturen
-----------------

Den ble også anvendt i tegnefilmer fra 1930- og 1940-årene, slik som *The Ducktators* (1942), vanligvis for å gjøre narr av japanske figurer (på grunn av den andre verdenskrig). Den japanske bokseren Harold Hoshino hadde klengenavnet *The Japanese Sandman* i 1930-årene.

Hoagy Carmichael spilte sangen på ukulele i spillefilmen *Belles on Your Toes* fra 1952.

Whitemans originalversjon kan også høres i spillefilmen *De skyter jo hester, ikke sant? (*They Shoot Horses, Don't They?) fra 1969 og på The Masked Marauders album samme år.

Bandet Saint Etienne gjør en referanse til den i sangen «B92» på dets album *Finisterre* fra 2002.

Norsk versjon
-------------

Bjørn Hornmoen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Karahito».

### Innspilling

* Bjørn Hornmoen og Ivar Børsum, sang med bass og gitar. Utgitt 78-platen Columbia GN 1210 i 1951.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. juli 2011. Besøkt 27. mars 2010.
2. ↑  Se plateetiketten

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Alene blandt fremmede*** (originaltittel: *Свой среди чужих, чужой среди своих*) er en sovjetisk film fra 1974, regissert av Nikita Mikhalkov.

Handling
--------

Historen finner sted kort tid etter Den russiske borgerkrigen, under gjenoppbyggingen av den unge sovjetiske republikken. Under borgerkrigen var Shilov, Sarichev, Kungorov, Zabelin og Lipyagin blitt gode kamerater. Det er to viktige historier i filmen, den første historien involverer tyveri av gull av en gruppe fredløse like etter den russiske borgerkrigen. Selv om kanonene nå er stille, fortsetter fienden å trakassere sovjeterne. En dyrebar forsendelse av gull blir sendt med tog til Moskva, og en gruppe demobiliserte soldater fra Den røde armé – nå Tsjeka-offiserer – ledet av Shilov blir betrodd ansvaret å vokte den dyrebare skatten.

Gullet er nødvendig for å skaffe brød fra utlandet, for å mate den sultende befolkningen. Men Tsjeka-vaktene blir angrepet og drept av en gruppe leiemordere, og kofferten med gull blir stjålet. Tyvene hopper deretter på et annet tog, men de får problemer når toget deres blir angrepet av en gruppe banditter. Alle leiemorderne blir drept bortsett fra lederen deres, som oppdager at en banditt i hemmelighet har stjålet alt gullet deres. I mellomtiden ble Shilov kidnappet, og dopet ned, før toget med de kriminelle reiser videre. Han blir deretter dumpet på gaten etter angrepet, og framstilt som en kollaboratør som hjalp tyvene med å stjele gullet.

Shilov blir mistenkt for forræderi, blant annet fordi broren hans var medlem av Den hvite armé. Der kommer filmens andre historie inn: Shilov må infiltrere fiendens banditt-leir i håp om å finne igjen gullet - derav tittelen på filmen. Det andre historien involverer Shilovs ønske om å frikjenne seg selv for anklagene, og han må finne ut hvem som virkelig drepte vennene hans. Under sin innsats avdekker Shilov et nett av bedrag og forræderi, som gjorde at gull-ranet kunne gjennomføre.

Skuespillere
------------

* Yuri Bogatyryov som Egor Shilov
* Anatoly Solonitsyn som Sarychev.
* Alexander Kaidanovsky som ryttermester Lemke
* Nikita Mikhalkov som Brylov
* Aleksandr Porokhovshchikov som Kungarov
* Sergey Shakurov som Zabelin.
* Nikolai Pastukhov som Stepan Lipyagin

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 8. juli 2016.
2. ↑  Запечатленные на экране
3. ↑  Свой среди чужих, чужой среди своих

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Alene blandt fremmede* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Alene blandt fremmede* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Alene blandt fremmede* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Alene blandt fremmede* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Alene blandt fremmede* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Alene blandt fremmede* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Brun** er navnet til flere norske og andre skandinaviske slekter. En av disse føres tilbake til *Mathias Brun* som levde i Trondheim rundt 1650. Flere i denne slekten er framstående geistlige, og slekten kan godt kalles en presteslekt, til forskjell fra en av de andre norske Brun-slektene som ofte kalles *militærslekten Brun*.

Mathias Bruns sønn var organist i Røros Johannes Brun (født 1669, død 1721). Hans sønn var Svend Busch Brun (født 1703, død 1784), kjøpmann, senere gårdbruker i Klæbu. Fra hans to sønner stammer den nålevende slektens to greiner. Johannes Brun (født 1729, død 1807) var sogneprest til Fjelberg. Hans halvbror Johan Nordahl Brun (født 1745, død 1816) var biskop i Bergen.

Kjente medlemmer og etterkommere av slekten
-------------------------------------------

* Johan Nordahl Brun (født 1745, død 1816) norsk biskop og dikter (bl.a. *Bergenssangen* og Norges første (uoffisielle) nasjonalsang *For Norge, Kiempers Fødeland*)
* Sven Brun (født 1812, død 1894) sogneprest, forkjemper for kirkelig selvstyre (forgrunnsfigur blant tidens geistlige)
* Christen Brun (født 1846, død 1917) biskop i Hamar
* Johannes Brun (eg. Johannes Finne Brun) (født 1832, død 1890) skuespiller (Norges fremste skuespiller i sin samtid)
* Johan Lyder Brun (født 1870, død 1959) professor i teologi
* Viggo Brun (født 1885, død 1978) professor i matematikk
* Nordahl Grieg (Johan Nordahl Brun Grieg) (født 1902, død 1943) lyriker, forfatter, dramatiker, journalist og politisk aktivist.

Litteratur
----------

Th. Bull: *Biskop Johan Nordahl Brun og hans slekt* (1938)

Portal: Andre verdenskrig
Et **kritisk eksperiment** (også *kritisk test*, latin *experimentum crucis* = «[vei]kryssets eksperiment») betegner i vitenskapsteorien et eksperiment som kan avgjøre statusen til motstridende hypoteser eller teorier. Det er snakk om et kritisk eksperiment når eksperimentet er designa på en slik måte at hvert av de tenkelige utfallene (testresultatene) er uforenlig med (minst) én av de foreslåtte hypotesene.

Ideen om et kritisk eksperiment ble fremsatt av Bacon. Newton designa og gjennomførte flere kritiske eksperimenter og gjorde dermed ideen kjent. Et berømt kritisk eksperiment fra nyere tid er Arthur Eddingtons observasjon at solen fungerer som gravitasjonslinse, et testresultat som var i favør av Einsteins relativitetsteori.

Bacons forestilling om kritiske eksperimenter var induktiv eller positivistisk, dvs. Bacon så for seg at et kritisk eksperiment peker ut den «rette» hypotesen. Duhem og Quine har benektet denne muligheten, fordi det alltid er uendelig mange hypoteser som er *forenlig* med et gitt testresultat. Popper har derimot påpekt at et kritisk eksperiment kan *tilbakevise* en (eller flere) hypotese(r), men det *beviser* ikke dermed noen konkurrerende hypotese. Men ifølge Popper er det nettopp derfor at kritiske eksperimenter er viktige, siden vitenskapelig fremgang skjer ved å tilbakevise hypoteser. Einstein spesifiserte eksempelvis mulige eksperimentresultater som hadde vært uforenlig med hans relativitetsteori. Eddingtons observasjoner viste seg å være uforenlige med Newtons, men forenlig med Einsteins teori.

Referanser
----------

1. ↑  F. Bacon (1620). *Novum organum scientiarum*. Wijngaerde. Liber Secondus, Capitula XXXVI [andre bok, kap. 36].
2. ↑  I. Newton (1687). *Philosophiae naturalis principia mathematica*. London: Societas Regiæ. Liber Secundus, Sectio IX, Propositio LIII [andre bok, kap. 9, avsnitt 53].
3. ↑  I. Newton (1704). *Opticks: or, a Treatise of the Reflexions, Refractions, Inflexions and Colours of Light*. London: Royal Society. First Book, Part I, Proposition II, Theorem II, Experiment 6 [første bok, del 1, avsnitt 2, eksperiment 6].
4. ↑  A.S. Eddington (1919). «The total eclipse of 1919 May 29 and the influence of gravitation on light». *Observatory*. 42: 119–122.
5. ↑  P. Janich (1995). «experimentum crucis». I J. Mittelstraß. *Enzyklopädie Philosophie und Wissenschaftstheorie. Band 1*. Stuttgart: Metzler. s. 624–625.
6. ↑  P. Duhem (1906). *La théorie physique. Son objet et sa structure*. Paris: Chevalier & Rivière.  [engelsk som *The Aim and Structure of Physical Theory* (1954)]
7. ↑  W.V.O. Quine (1951). «Two dogmas of empiricism». *Philosophical Review*. 60: 20–43.
8. ↑  K. Popper (1934). *Logik der Forschung. Zur Erkenntnistheorie der modernen Naturwissenschaft*. Wien: Springer. § 37, 77, 85.  [engelsk som *The logic of scientific discovery* (1959)]
9. ↑  Einstein, A. (1917). *Über die spezielle und die allgemeine Relativitätstheorie (gemeinverständlich)*. Braunschweig: Vieweg.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
**Prododactidae** er en liten gruppe (familie) av små sommerfugler med svært usikker systematisk plassering. De hører til i den store gruppen Ditrysia, men hvilke andre familier de er i slekt med er ganske uklart. Det er bare én navngitt art, men man kjenner minst én, foreløpig ubeskrevet, art til.

Utseende
--------

Små til middelsstore (vingespenn ca. 30 millimeter), middels kraftige sommerfugler. Forvingene er noe tilspisset, brunrøde med spredte, mørkere skjell. Bakvingene er gulaktige, kan ha en gulhvit flekk ved roten.

Levevis
-------

*Prodidactis mystica* har larver som lever på planten *Nuxia congesta* (familien Stilbaceae).

Utbredelse
----------

Denne gruppen er bare kjent fra det sørlige og østlige Afrika (Sør-Afrika, Swaziland, Zimbabwe og Tanzania).

Systematisk inndeling
---------------------

Gruppen ble tidligere plassert i familien sneglespinnere (Limacodidae), men larven viste seg å være helt ulik sneglespinnernes karakteristiske larver 
. Den har også vært plassert i familiene Yponomeutidae og Crambidae, men det er også flere trekk som taler mot disse plasseringene. Per i dag er *Prodidactis* plassert i den store gruppen Ditrysia, men med uavklart plassering i forhold til de mange andre undergruppene som inngår her.

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata – Homoneura
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Familien **Prodidactidae** Epstein & Brown, 2003
									* Slekten *Prodidactis* Meyrick, 1921
										+ *Prodidactis mystica* Meyrick, 1921
										+ *Prodidactis* sp. - hittil ubeskrevet art fra Tanzania

Referanser
----------

1. ↑  Marc E. Epstein & John W. Brown (2003). «Early stages of the enigmatic *Prodidactis mystica* (Meyrick) with comments on its new family assignment (Lepidoptera: Prodidactidae)» (PDF). *Zootaxa*. 247: 1–16.
2. ↑  *Prodidactis* på *Barcode of Life*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Prodidactidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Prodidactidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Produksjonskode** (en. *production code*) er en alfanumerisk betegnelse brukt for å identifisere episoder som hører til en TV-serie. Den blir også brukt i andre sammenhenger hvor en unik kode er ønskelig.

Episoder blir som oftest spilt inn i samme rekkefølge som de blir vist i, men noen ganger er ikke dette tilfellet. Grunnen til dette kan være at TV-stasjonen som viser serien ikke bruker samme rekkefølge. Andre ganger er det de som lager serien som velger å produsere de i en annen rekkefølge, for eksempel når en gjesteskuespiller er tilgjengelig i en begrenset periode.

Serier som ikke har en overhengende historie, som for eksempel *The Simpsons* og *Law & Order*, kan ha veldig stor forskjell mellom produksjonsrekkefølge og visningsrekkefølge på grunn av at man ikke får noen store problemer innen kontinuiteten i serien om man bytter om på episodene. Visningsrekkefølgen kan bli forandret av stasjonen på grunn av antall seere, «sweeps», og konkurranse fra andre stasjoner.

Produksjonskoden er ikke relatert til «Production Code», som var et sett med retningslinjer for filmproduksjoner.
**Aleppo bispedømme** er et av tre bispedømmer som den armenske apostoliske kirke har i Syria. Med sine nærmere 70 000 medlemmer utgjør det samtidig det største av de ni kristne bispedømmer med sete i Aleppo, og et av de største armenske diasporasamfunn.

Aleppo bispedømme omfatter de nordlige delene av landet, med menigheter i flere av de større byene (Latakia, Rakka m.fl.). Enkelte landsbyer lengst i nordvest har sågar et armensk flertall av befolkningen (spesielt i og rundt Kesab). I selve byen Aleppo har bispedømmet fem kirker og driver blant annet flere skoler.

Historie
--------

Aleppo var en viktig stasjon for armenske pilegrimer på veien fra Armenia (og fra det armenske kongedømmet Kilikia) til Jerusalem. Derfor regner man med at byen hadde en armensk menighet minst fra det 7. århundre. En armensk erkebiskop i byen (ved navn Hovagim Periatsy) er dokumentert fra 1432. Bispedømmets katedral, som er viet de førti ridderne, ble nevnt for første gang i 1476.

Før første verdenskrig anslås bispedømmets medlemstall til ca. 8500. Under første verdenskrig tok byen imot rundt 70 000 armenske flyktninger. På sitt meste utgjorde armenere en fjerdedel av byens befolkning. Også katolikos av Kilikia hadde fra 1921 til 1930 sitt eksil i Aleppo. Aleppo bispedømme hadde fra grunnleggelsen hørt til katolikatet Kilikia, men alle de andre bispedømmene i katolikatet ble utradert under folkemordet.

Det nordvestlige Syria var i perioder organisert i Antiokia bispedømme, sist med sete i Latakia, men dette ble slått til Aleppo bispedømme i 1939. Til gjengjeld ble Syrias østligste provins al-Hasakah i 1942 skilt ut som Jazirah bispedømme med sete i al-Qamishli.
**Aleppo erkebispedømme** er et av sju bispedømmer som den gresk-ortodokse kirke i Antiokia har i Syria og utgjør samtidig et av de ni kristne bispedømmer med sete i Aleppo. Erkebispedømmet omfatter de syriske guvernementene Aleppo, Idlib og ar-Raqqah samt den tyrkiske provinsen Hatay. I den sistnevnte ligger to betydningsfulle byer, Antakya og Iskenderun. Den førstnevnte var, som antikkens Antiokia, det opprinnelige setet for kirkens patriark. Ortodoks kristendom er en betydelig minoritet blant arabere i hele området. I den tyrkiske landsbyen Tokaçli er praktisk talt hele befolkningen ortodoks.

Erkebispedømmets historiske navn er *Beroea og Alexandretta erkebispedømme*, der *Beroea* er det antikke greske navnet på Aleppo og *Alexandretta* på Iskenderun. Fremdeles omtales bispedømmet til dels under dette navnet, eller som *Aleppo, Beroea og Alexandretta erkebispedømme*.

Erkebispedømmets metropolitt, Boulos [Paul] Yazigi (innsatt 2000), ble bortført under borgerkrigen i Syria i 2013, sammen med sin syrisk-ortodokse kollega. Det har ikke vært noe livstegn i etterkant, og i 2020 konkluderte en undersøkelse med at biskopene antagelig hadde blitt drept i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «Biskoper bortført i Syria». *Aftenposten*. 23. april 2013. Besøkt 16. november 2020.
2. ↑  «Gunmen abduct two bishops in northern Syria». BBC. 23. april 2013. Besøkt 16. november 2020.
3. ↑  «Journalistic investigation: "the 2 Bishops of Aleppo who disappeared in 2013 martyred". But the incident is still shrouded in mystery». Agenzia Fides. 15. januar 2020. Besøkt 16. november 2020.

Lenker
------

* Informasjon om bispedømmet på patriarkatets hjemmeside (engelsk og arabisk)
* Bispedømmets arkiverte hjemmeside
***Buffalo Bløffs nasjonale vegg-til-vegg-show*** var et norsk underholdningsprogram med Trond Kirkvaag, Jon Skolmen, Andreas Diesen og Anne Marit Jacobsen som ble sendt i tre episoder første gang på NRK lørdagene 9. 16. og 23. september 1972. 

Åpningsvignetten til programmet var en parodi på Familien Ashton-vignetten. 

Programmets absurde form for humor slo ikke an blant norske anmeldere.

Programmet gikk i reprise på NRK 1 i 2013, og flere av sketsjene er å finne i DVD-ene *Bare Trond*, *Bare Trond 2* og *Jon Skolmens beste*.

Montreux-festivalen
-------------------

En forkortet versjon med tittelen *Det internasjonale vegg-til-vegg-show* ble sendt på NRK 23. april 1973. Den var også Norges bidrag i Montreux-festivalen i 1973 hvor den vant Chaplin-prisen. Programmet ble opprinnelig produsert i sort-hvitt, men for å gjøre det litt mer «moderne» i en konkurranse hvor alle bidrag dengang var i farger, la man et blåskjær på det.

Medvirkende
-----------

* Trond Kirkvaag - Div. roller
* Jon Skolmen - Div. roller
* Andreas Diesen - Div. roller
* Anne Marit Jacobsen - Div. roller
* Odd Sandnæs - Div. roller
* Bjørn Sand - Div. roller

Bak kamera
----------

* Regissør: Per Selstrøm
* Lyd: Baard Teksten
* Filmklipp: Lillian Fjellvær
* Fotograf: Øivind Næss
* Kostymer: Sidsel ?
* Produksjonsleder: Jan Erik Hagen?

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Det internasjonale vegg-til-vegg-show». 16. mai 2014. Besøkt 29. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
Fyllingsdalen nye teater
**Stiftelsen Nye Fyllingsdalen Teater**  (Fyllingsdalen Teater) er et selvdrevet familieteater i Fyllingsdalen i Bergen med hovedvekt på barn og ungdom som målgruppe.

Lokaler
-------

Lokalene er opprinnelig en gammel tyskerbrakke fra krigen, men har siden den gang blitt bygget på i flere omganger, senest i 2004.

Historikk
---------

Teateret ble startet av Tove Ringereide i 1976, men da het det Fyllingsdalen Teaterverksted. Med sin særegne stil og teaterskole ble teateret en kulturfabrikk, og mange senere landskjente skuespillere startet sine karrier ved Fyllingsdalen nye teater, deriblant Marit Woldsæter, Kjersti Elvik og Reny Marie Gaassand Folgerø. Andre skuespillere gikk videre fra Fyllingsdalen nye teater til ansettelse ved Den Nationale Scene. 

Fra midten av 1980-tallet og frem til 2007 drev Ringereide teateret sammen med sin mangeårige samboer Stein Werner Rosenlund. Etter Rosenlunds død i 2007 drev Ringereide igjen teateret alene, fram til sin død i 2011.

I 2012 ble teateret omdannet til en kunsterisk stiftelse, og skiftet navn til Stiftelsen Nye Fyllingsdalen Teater.

Nåværende drift
---------------

Per 2023 er Jørn Kvist teatersjef, mens Per Magne Kristiansen er styrets formann. Teateret har en fast stab på tre personer, og sysselsetter til enhver tid et antall profesjonelle frilansskuespillere, regissører, kostymepersonell, koreografer, musikere og diverse andre medarbeidere. 

Teateret styrer også en av Norges største teaterskoler for barn og ungdom, med over 200 aktive medlemmer i alderen 5–18 år.

Referanser
----------

1. 1 2  «Om oss». Fyllingsdalen Teater. Besøkt 11. april 2023.
2. 1 2  «Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret - Brønnøysundregistrene». *w2.brreg.no*. Besøkt 31. mai 2019.
3. ↑  «Bergensk milliardær kan bidra til å realisere teatersjefens sirkusdrøm: – Vil tiltrekke seg enorm oppmerksomhet». *www.bt.no*. Bergens Tidende. 13. mai 2022. Besøkt 11. april 2023. «Fylkeskommunen og en bergensk milliardær kan bidra til å realisere teatersjef Jørn Kvists drøm om et nasjonalt sirkussenter.»
4. ↑  «Jørn Kvist har organisert nødhjelp i et år». *TV Vest*. 26. februar 2023. Besøkt 11. april 2023. «I disse dager det et år siden krigen startet i Ukraina. Teatersjef Jørn Kvist ved Fyllingsdalen teater da umiddelbart nødhjelpsending til Ukraina. Siden den gang har organisert åtte innsamlinger gjennom Fyllingsdalen teater.»

Eksterne lenker
---------------

* Fyllingsdalen Teaters hjemmeside
* Bergen byleksikon på nett, om Fyllingsdalen Teater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
Fylte egg
**Fylte egg** (engelsk: *deviled eggs*) er hardkokte hønseegg som har fått skallet fjernet, er delt i to og fylt med en masse av eggeplommene blandet med andre ingredienser som majones og sennep. De blir vanligvis servert kalde som en siderett, forrett eller hovedrett, ofte til sosiale sammenkomster. Rettens opprinnelse kan sees i oppskrifter på kokt, krydret egg så langt tilbake som det gamle Roma, der de tradisjonelt ble servert som en forrett. Retten er populær i Europa og i Nord-Amerika.

Avkjølte, hardkokte egg skrelles og deles i lengderetningen, og eggeplommene blir deretter fjernet. Eggeplommene blir deretter knust og blandet med en rekke andre ingredienser, for eksempel majones og sennep. Tartarsaus eller worcestersaus blir også noen ganger brukt. Andre vanlige smakstilsetninger inkluderer: hakkede sylteagurker, salt, kvernet sort pepper, pulverisert cayennepepper eller chipotlechili, gurkemeie, eddik, ketchup, grønne oliven, pimentos, valmuefrø, timian, koriander, hakket løk, kaviar, kapers og rømme.

Moderne versjoner av fylte egg har en tendens til å inkludere et bredere spekter av krydder og ingredienser, for eksempel hvitløk, pepperrot,wasabi, skivede jalapeños, ost, chutney, kapers, salsa, hot saus, skinke, sopp, spinat, rømme, kaviar, reker, røkt laks eller annen sjømat, og sardiner.

Eggeplommeblandingen blir deretter fylt i hver «eggeskål» laget av de faste, hardkokte eggehvitene. Paprika, karripulver, cayenne, gressløk eller dill kan drysses på toppen som pynt. Det ferdige egget kan bli ytterligere dekorert med kaviar, ansjos, bacon, reker, eller sild.

Referanser
----------

1. ↑  Robert A. Palmatier, "Food: a dictionary of literal & nonliteral terms" Westport: Greenwood Press, 2000. p. 96
2. ↑  Rebecca Katz (26. februar 2013). *The Longevity Kitchen: Satisfying, Big-Flavor Recipes Featuring the Top 16 Age-Busting Power Foods*. Random House Digital, Inc. ISBN 978-1-60774-294-4. Besøkt 18. mars 2013.
3. ↑  «The Ancient History of Deviled Eggs». Besøkt 21. august 2017.
4. ↑  *The Art of Making Devilled Eggs* (2008-08-08)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Elisabeth, hertuginne av Luxembourg** (født november 1390, død 2. august 1451) var regjerende hertuginne av Luxembourg fra 1411 til 1443. 

Elisabeth var eneste datter og arving av Johann von Görlitz, tredje sønn av keiser Karl IV. Johann var hertug av Lausitz og Görlitz og dertil kurfyrste av Brandenburg i en kort periode. Elisabeths mor var *Richardis av Mecklenburg-Schewerin*, datter av kong Albrekt av Mecklenburg og Sverige.

Fyrstedømmet Luxembourg ble overført til henne av onkelen Sigismund av Luxembourg, da han var ute av stand til å betale sin gjeld, og måtte overdra det pantsatte fyrstedømmet.

Hun var først gift med Anton, hertugen av Brabant i 1409. Han beskyttet henne mot opprør fra Luxembourgs adel. Paret fikk to sønner: William, som levde 8 dager i juli 1410 og en navnløs sønn født 1412. Hennes andre ekteskap var med Johann III av Bayern (1374–1425). Ekteskapet var barnløst, og hun levde som enke etter hans død, med stadig økende gjeld. 

Hun inngikk i 1441 en avtale med Filip III av Burgund, som med umiddelbar effekt ovetok forvaltningen av fyrstedømmet, med arverett etter hennes død. To år senere tok han all makt i Luxembourg gjennom et nattlig kupp, og hun ble forvist.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 136846629, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. juni 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage person ID p11381.htm#i113802, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* guide2womenleaders.com/Luxembourg\_Heads
* Chronology of Luxembourg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Elisabeth Domitien** (født 1925 i Lobaye, død 26. april 2005 i Bimbo) var en sentralafrikansk politiker som var statsminister i Den sentralafrikanske republikk fra 2. januar 1975 til 7. april 1976. Hun var den første kvinnelige statsminister i et land i Afrika sør for Sahara.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Domitien var eldste barn og eneste datter i en familie der faren var ansatt i postvesenet, mens moren arbeidet med landbruk. Familien hadde plantasjer. Den tilhørte den etniske gruppen ngbaka.

Hun fikk en enkel utdannelse ved en katolsk skole, men lærte ifølge Torild Skard aldri å lese. Hun lærte seg heller ikke fransk, men benyttet sangho. Domitien arbeidet som bonde og forretningskvinne og solgte sine landbruksprodukter lokalt og eksporterte kaffe. I tillegg drev hun med tekstilhandel.

### Politikk

Fra hun var 20 år gammel engasjerte Domitien seg politisk og agiterte for frigjøring fra kolonimakten Frankrike. Hun fikk ledende posisjoner i partiet Mouvement pour l'évolution sociale de l'Afrique noire (MESAN) og samarbeidet med Barthélemy Boganda, David Dacko og Jean-Bédel Bokassa.

Domitien var visepresident i MESAN da hun ble utpekt til statsminister av president Jean-Bédel Bokassa. Hun ble dermed den første kvinnelige statsminister i et land i Afrika sør for Sahara. Domitien var statsminister fra 2. januar 1975 til 7. april 1976.

Domitien var ikke enig i Bokassas planer om å gjøre landet til et monarki og seg selv til keiser. Den 7. april 1976 avsatte Bokassa statsminister Domitien sammen med resten av regjeringen.

Etter at Bokassa ble styrtet, ble Domitien arrestert i november 1979. Året etter ble hun stilt for retten. Hun sonet en kort fengselsstraff.

Referanser
----------

1. 1 2   www.fembio.org, besøkt 5. mai 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dictionary of African Biography[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Encyclopædia Britannica Online, «Elisabeth Domitien», Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Elisabeth-Domitien[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  Torild Skard: *Women of Power. Half a Century of Female Presidents and Prime Ministers Worldwide*, Policy Press, 2015, s. 43.
5. ↑  Skard 2015, s. 43–44.
6. 1 2 3  Harris M. Lentz: *Heads of States and Governments Since 1945*, Routledge, 2013, s. 1186.
7. 1 2 3  «Elisabeth Domitien», *Encyclopædia Britannica*. Lest 23. desember 2018.
8. ↑  Skard 2015, s. 46.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
***Sang i Norge*** er en norsk sangbok. Den ble utgitt 1. september 2008 og er utgitt av Sang i Norge. Det er et samarbeidsprosjekt mellom Høgskolen i Vestfold, Musikk i skolen, Rikskonsertene og Norsk noteservice. Redaktører er Arvid Amsrud samt Tormod Bjørnstad. I redaksjonsrådet satt Nils Abrhamsen fra NRK-programmet Sangtimen, Gry Bråtømyr fra Norsk Rockforbund, Guro von Germeten i Rikskonsertene, Signe Kalses fra Norges musikkhøgskole samt visesangeren Lars Klevstrand.

Stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet og sanger Tove Karoline Knutsen, Harald Myklebost fra Lærerhøgskolen i Bergen, folkemusikeren Eli Storbekken og Vegar Storsve fra Norges musikkhøgskole var også med i rådet og utarbeidet hver sin liste med sanger fra sine spesialfelt. Foruten det stemte personer gjennom internett på sanger de ønsket skulle bli inkludert.

*Sang i Norge* omfatter cirka 430 ulike sanger med tekst, noter og besifring. Sangene i boken er inndelt i kapitler som livets merkedager, fred, frihet og religion, planter, dyr, natur og miljø, omsorg og fellesskap, kjærlighet og livsvisdom. 

Foruten norske sanger og et eget kapittel viet til samiske sanger, inneholder også boken sanger fra Norges naboland samt sanger fra 44 ulike land, slik som Cuba, Brasil, Egypt, India, Pakistan samt Vietnam. Ingen av sangene er yngre enn fem år.

Sangboken henvender seg til dagens flerkulutrelle, norske samfunn.

*Sang i Norge* er et ikke-kommersielt produkt, musikalsk og pedagogisk basert på tradisjon og fornyelse.

Førsteopplaget er på 80 000. Mellom 55 000 og 60 000 bøker blir distribuert til Norges cirka 2 400 barneskoler.
**Brun**, *Bruno*, eller *Braun* (født ca 830/840; død 2. februar 880 og gravlagt i Hamburg) var hertug i Sachsen fra 866 til sin død. Han var eldste sønn av hertug Liudolf av Sachsen og Oda av Billung. 

Brun regnes som stamfar til Brunonene, en sidegren av adelsslekten Liudolfingene hvor hovedgrenen etter 962 ble betegnet som Det ottonianske dynasti. Ottonianerne nedstammet fra Bruns bror Otto I av Sachsen som var far til hertug Henrik I av Sachsen (Henrik Fuglefangeren) og farfar til keiser Otto I av Det tysk-romerske rike.

Enkelte kilder henviser også til Brunos farfar, markgreve Brun el. Brunhard i så måte, men dette er usikkert.

Liv og virke
------------

Brunos far, Liudolf, ble beskrevet som «dux orientalis Saxonum», dvs. leder for Øst-Sachsen. Bruno ble i samme kilde, Res gestae saxonicae av kronikøren Widukind av Corvey, betegnet som «dux totius saxonum» dvs. hertug for hele Sachsen. Familiens økte maktposisjon dokumenteres av at Brunos søster Lystgard i 874 giftet seg med Ludvig den yngre, sønn av kong Ludvig den tyske og at han etter dette ble kalt «ducem et fratrem reinæ» (hertug og kongens bror).

Han døde sammen flere andre saksiske adelsmenn i et slag 2. februar 880 sannsynligvis mot danske vikinger som var slått tilbake av den engelske kong Alfred den store. Ifølge kronikøren Adam av Bremen skal hertugen ha falt sammen med tolv grever og to biskoper. Ifølge kronikøren Thietmar av Merseburg døde Bruno i en flodhøy elv, og det skjedde sannsynligvis enten under selve slaget eller under retretten derfra.

Som hertug ble Bruno etterfulgt av sin yngre bror Otto I, også kalt *Otto den Opplyste* (*Otto the Illustrious*).

Bruno ble æret som helgen og martyr (kanonisert) av den katolske kirke og hedres på sin dødsdag 2. februar under navnet St. Bruno av Sachsen. Ifølge legendene skal han ha grunnlagt Braunschweig og være stamfar til Brun I, greve av Braunschweig, men kildene til dette er usikre.

Referanser
----------

1. ↑  Etter all sannsynlighet rester av Den store hedningehæren (The Great Heathen Army) som skal ha okkupert store deler av England under Ragnar Lodbrok fra midt på 840-tallet, og nå var under ledelse av Ragnarssønnene.
2. ↑  The Annals of Fulda, kap. 880
3. ↑  Gesta Hammaburgensis, kap 38

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Tyskland
**SS** «**General von Steuben**» («**München**» frem til 1930, «**Steuben**» etter 1938) var et tysk transportskip under den andre verdenskrig. Båten var oppkalt etter den tyske baronen Friedrich Wilhelm von Steuben. Skipet var opprinnelig et sivilt passasjerskip, men ble rekvirert av Kriegsmarine i 1939 med det formål å frakte tyske soldater til og fra Baltikum.

10. februar 1945 ble «Steuben» senket i sjøen utenfor det nåværende Polen da det prøvde å frakte tyske soldater og sivile tilbake til Tyskland. Det var den sovjetiske ubåten S-13 som senket skipet. Ca. 4 000 mennesker omkom. Ved siden av bl.a. «Wilhelm Gustloff» er dette en av historiens verste sjøulykker.

Referanser
----------

1. ↑  Kellerhoff, Sven Felix (25. juli 2004). «Ein Massengrab am Grund der Ostsee». *DIE WELT*. Besøkt 10. februar 2020.

Se også
-------

* MS «Goya» (skip)
* «Wilhelm Gustloff»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steuben (ship, 1923) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Gambetta** er en stasjon på metroen i Paris. Navnet kommer fra den franske statsmannen Léon Gambetta (2. april 1838-31. desember 1882).

Stasjonen betjenes av linje 3 og linje 3bis.

Historikk
---------

Stasjonen ble åpnet i 1905 og var den opprinnelige endestasjonen for linje 3 før forlengelsen til Porte des Lilas.

I perioden 1968–1971 ble linje 3 lagt om mot øst fra Gambetta til Gallieni via Porte de Bagnolet. Den gamle traséen fra **Gambetta** til **Porte des Lilas** dannet så grunnlaget for den nye linje 3bis.

Den nye stasjonen **Gambetta** ble ved denne anledning bygget ved delvis å absorbere den nå nedlagte stasjonen Martin Nadaud. Den gamle **Gambetta**-stasjonen er i dag endestasjon på linje 3bis.

Eksterne lenker
---------------

* Kart over metroen i Paris

| * v
* d
* r
Metroen i Paris – linje 3 |
| --- |
| 
* Pont de Levallois - Bécon
* Anatole France
* Louise Michel
* Porte de Champerret
* Pereire
* Wagram
* Malesherbes
* Villiers Paris Metrolinje 2
* Europe
* Saint-Lazare Paris Metrolinje 12 Paris Metrolinje 13 Paris Metrolinje 14
* Havre - Caumartin Paris Metrolinje 9
* Opéra Paris Metrolinje 7 Paris Metrolinje 8
* Quatre Septembre
* Bourse
* Sentier
* Réaumur Sébastopol Paris Metrolinje 4
* Arts et Métiers Paris Metrolinje 11
* Temple
* République Paris Metrolinje 5 Paris Metrolinje 8 Paris Metrolinje 9 Paris Metrolinje 11
* Parmentier
* Rue Saint-Maur
* Père Lachaise Paris Metrolinje 2
* Gambetta Paris Metrolinje 3bis
* Porte de Bagnolet
* Gallieni

 | Paris Metrolinje 3 |



| * v
* d
* r
Metroen i Paris – linje 3bis |
| --- |
| 
* Porte des Lilas Paris Metrolinje 11
* Saint-Fargeau
* Pelleport
* Gambetta Paris Metrolinje 3

 | Paris Metrolinje 3bis |
**Gamalejainstituttet for epidemiologi og mikrobiologi** (fullstendig russisk navn: *Национальный исследовательский центр эпидемиологии и микробиологии имени почётного академика Н. Ф. Гамалеи*) er et russisk biologisk laboratorium i Moskva.

Instituttet ble grunnlagt av F.M. Blumenthal i 1891 som en privat forskningsenhet. Det ble nasjonalisert i 1919 og fikk navnet *Sentralt bakteriologisk institutt for folkets helsekommissariat*. Det har sitt nåværende navn etter den russiske mikrobiologen Nikolaj Gamaleja, som var sjef for instituttet fra 1930 til 1938. Under andre verdenskrig ble noen av forskerne flyttet til Kazan, og det ble opprettet filialer i Alma-Ata og Sverdlovsk.

Koronavirusvaksine Gam-COVID-Vac
--------------------------------

Gamalejainstituttet for epidemiologi og mikrobiologi startet våren 2020 arbeidet med å utvikle en koronavaksine med adenovirus som bærer. Arbeidet ble finansiert av det statlige Russlands nasjonale formuesfond. En fase 1-studie ble sluttført i juni 2020 og en fase 2 påbegynt i juli. I begynnelsen av august 2020 rapporterte vestlige medier at instituttet hadde gått ut med informasjon om at det var besluttet at utprøvingen av den nye vaksinen skulle bli mindre omfattende enn opprinnelig planlagt, og at et massevaksinasjonsprogram skulle starte i oktober 2020. Den 11. august ble det bekjentgjort at Russlands helsemyndigheter så hadde godkjent vaksinen, før fase-3 var kommet i gang. Vaksinen heter Gam-COVID-Vac (russisk: Гам-КОВИД-Вак), men har fått et markedsføringsnavn, *«Sputnik V»*.

Da Russland godkjente denne vaksinen var den bare testet på 76 mennesker. Resultatet av testingen ble publisert i forskningsskriftet The Lancet 4. september. Bare 40 av de 76 fikk ifølge Lancet-artikkelen den fulle vaksinen og ingen av deltagerne fikk placebo. Fase tre-testing var i gang i september 2020, ifølge VG.

Referanser
----------

1. ↑  «Covid-19 vaccine tracker, July 30: Russian vaccine to be ready by August 12». *The Indian Express* **(engelsk)**. 4. august 2020. Besøkt 5. august 2020.
2. ↑  Kramer, Andrew E. (2. august 2020). «Russia Sets Mass Vaccination for October After Shortened Trial». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331. Besøkt 5. august 2020.
3. ↑  VG: Håkon Kvam Lyngstad, Oda Leraan Skjetne, Kaja Marie Andreassen: *Russland godkjenner coronavaksine etter kort tids testing: – Galimatias*, lest 11. august 2020
4. ↑   VG.no: Vaksiner, lest 24. september 2020

Eksterne lenker
---------------

* Websted for Gamaleja-instituttet for epidemiologi og mikrobiologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** LCCN
 |
En **dataplattform** er enhver programvareplattform som brukes til å samle inn, administrere, sammenstille og tilgjengeliggjøre data fra mange ulike kilder på ett sted, med mål om å gjøre det enklere å hente verdi ut av dataene. Det er en integrert løsning, og siden 2010-årene er har det blitt vanlig å kombinere funksjonaliteter fra for eksempel databaser, datasjø, datavarehus, datanav og datasjøhus, og fungerer som et lag under applikasjonsprogramvare til drift og rapporteringsverktøy for forretningsinnsikt.

**Dataplattform** kan også referere til:

* Databehandlingsplattform, en programvareplattform som brukes til å samle inn og administrere data
* Kundedataplattform, en samling av programvare som skaper en vedvarende, enhetlig kundedatabase som er tilgjengelig for andre systemer
* Linked Data Platform, en spesifikasjon for lenkede data som definerer en mengde integrasjonsmønstre
* Multiplattform-programvare, programvare som kan kjøres på flere forskjellige operativsystemer
* Plattform som tjeneste, en type skytjeneste

Se også
-------

* Felles datamodell

Dette er en pekerside og inneholder kun pekere til forskjellige betydninger av dette ordet. Hvis du har fulgt en lenke hit, kan du kanskje gå tilbake og rette den, så den peker direkte til riktig artikkel. Se alle artikler som begynner med *Dataplattform*.
**Datavask** er et begrep som ofte benyttes for oppgaven å ajourføre et dataregister utfra et annet dataregister. Det kan også bety å forbedre datakvaliteten ved hjelp av forhåndsdefinerte regler.

Datavask mot eksterne registre
------------------------------

Det vanligste register som vaskes er kunderegister hvor man henter inn endringer på kundeinformasjon fra for eksempel offentlige registre som Det sentrale folkeregister.

Kunderegistre som har rett til å lagre fødselsnummer kan søke om tillatelse til å vaske mot folkeregisteret. Dette gjør de aller fleste finansorganisasjoner. Fra folkeregisteret kan man få oppdateringer på navn- og adresseendringer. Man kan også få varsling om at personer er døde. Man får slik informasjon fra folkeregisteret på personer som er selskapets kunder.

Selskaper som ikke har rett til å lagre fødselsnummer må nøye seg med mindre sikre registre å vaske mot. Posten Norge har et register som mange benytter for at deres adresser skal være mest mulig korrekte. Dette registeret kan benyttes også for å finne en persons adresse etter flytting.

Datavask mot egne registre
--------------------------

I store selskaper er det vanlig å ha en mengde med forskjellige IT systemer med tilhørende databaser. Disse databasene har ofte overlappende data. Ofte brukes et av systemene som referansesystem som andre databaser kan vaske dataene mot. 

Det vanligste er imidlertid at ingen systemer har full oversikt men utfyller hverandre. For eksempel kan et Salgssystem være mer oppdatert på umiddelbare kommunikasjonskanaler mot kunder, som telefonnumre og e-post, mens fakturasystemet er mer oppdatert på postadresser. Logistikksystemet er mer oppdatert på besøksadresser, og så videre. Denne situasjonen skaper et komplisert mønster for datavask. Noe som har gitt grobunn for det man kaller grunndataforvaltning og gylden kopi-løsninger.

Datavask på fint nivå
---------------------

Noe som gjør datavask ytterligere komplisert er at data i forskjellige registre kan ha ulikt dataformat, finkornethet og skrivemåter. Noe som gjør det vanskelig å gjøre presise oppslag mot referanseregistrene, og dermed vanskelig å utføre den ovenfor beskrevne datavaskingen. Dette har skapt behovet for det man kaller datastandardisering og databerikelse, som kan bidra med å gjøre dataene kompatible for referanseoppslag. Grafisk brukergrensesnitt som brukes til databerikelse kalles gjerne «beriknings-GUI».
**SS «City of Flint»** var et frakteskip tilhørende USAs handelsmarine eiet av United States Shipping Board (USSB), Emergency Fleet Corporation. og det første amerikanske skipet som ble tatt av tyskerne under andre verdenskrig.

Skipet var under kaptein Joseph H. Gainard kommando da det første gang involverte seg i krigen ved å redde 200 overlevende fra det torpederte britiske passasjerskipet SS «Athenia» i begynnelsen av september 1939.[]

9. oktober 1939 fraktet «City of Flint» 4000 tonn smøreolje fra New York til Storbritannia og var merket som et nøytralt skip da lommeslagskipet «Deutschland» oppbragte henne omtrent 1200 mil utenfor New York. De erklærte at lasten var kontrabande og tok skipet som prise. Denne oppbringelsen var lovlig etter folkeretten. Et tysk prisemannskap malte over alle amerikanske merker og heiste det tyske flagget.

For å unngå britenes Royal Navy satte prisemannskapet kursen mot Tromsø.[] Norge hadde fra 3. september erklært seg nøytral. Og med senkingen av handelsskipet SS «Lorentz W. Hansen» friskt i minnet nektet de tyskerne adgang.[] Prisemannskapet dro så mot Murmansk og hevdet å ha havarert med påfølgende krav om nødhavn. Sovjetunionen nektet dem likevel å anløpe, for hvis det virkelig var snakk om havari kunne ikke den amerikanske besetningen være krigsfanger.

I ukene som fulgte ga USA sine handelsskip ordre om å registrere seg i andre land, slik at støtten til de allierte kunne fortsette uten å bryte nøytraliteten. Imens begynte Royal Navy å nærme seg det fangede skipet.

Prisemannskapet prøvde nå Norge på nytt, denne gangen i Haugesund. Den norske regjeringen nektet atter en gang skipet adgang og kalte den tyske besetningen for kidnappere. Med Royal Navy like i hælene hadde ikke prisemannskapet noe annet valg enn å trosse det norske avslaget og 3. november seilte de likevel inn til havn. Den tyske besetningen ble internert og den 6. november ble skipet igjen overlatt til kaptein Gainard.

«City of Flint» fortsatte å trafikkere Atlanterhavet frem til hun ble senket 25. januar 1943.

Referanser
----------

1. ↑  Lloyds Register of Shipping 1941-42
2. ↑  Steen, Erik Anker (1954). *Norges sjøkrig 1940-1945*. Oslo: Gyldendal.
3. ↑  «D/S City of Flint (+1943)» **(engelsk)**. Besøkt 11. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* The Saga Of American Freighter City of Flint

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Et **datasystem** er et system for innputt, behandling, lagring, overføring og utputt av data. Ordet brukes oftest om systemer som er basert på informasjons- og kommunikasjonsteknologi (IKT), og ordet brukes ofte synonymt med *IKT-system*.

Vanlige komponenter i et datasystem er en eller flere datamaskiner som er forbundet i et datanettverk og som kjører programvare. Programvaren kan igjen deles inn i to hovedtyper:

* *Basisprogramvare* — som operativsystem, nettverksprogrammer og databasehåndteringssystemer — løser generelle oppgaver og kan dermed inngå i mange forskjellige datasystemer med ulike formål.
* *Applikasjonsprogramvare* utfører spesielle oppgaver med bestemte formål.

Noen datasystemer er beregnet på menneskelige brukere og inngår dermed i *informasjonssystemer*. Andre datasystemer er ikke i direkte kontakt med brukere. De er i stedet bygget inn i andre tekniske systemer, for eksempel datasystemer som regulerer jernbanelinjer. De kan derfor kalles *innebyggede systemer* (fra engelsk: *«embedded systems»*). Siden de kontrollerer andre systemer stilles det strenge tidskrav til mange innebyggede systemer, som da gjerne kalles *sanntidssystemer*.

Eksterne lenker
---------------

Bits and bytes - artikkel fra forskning.no 14.6.02
**Sang til Sandefjord** er en lokalpatriotisk sang som hyller byen Sandefjord. Teksten ble skrevet av Thorleif Jacobsen på 1930-tallet. Den opprinnelige melodien ble komponert av Baard Heradstveit. Hans melodi ble av mange vurdert som vanskelig å synge. For å revitalisere sangen komponerte Rolf Hansen Stub en alternativ melodi tidlig på 1980-tallet, og det er denne som er i bruk i dag.

Melodien har i lengre tid blitt spilt daglig fra klokkespillet i Sandefjord kirke.

Sang til Sandefjord
-------------------

*Tekst: Thorleif Jacobsen  
Melodi: Rolf Hansen Stub*  
Sandefjord, du by blandt alle  
hvor vår vei så enn kan falle.  
Deg vi elsker høyst i verden  
i vårt liv og all vår ferden.  
:/: Vakre by ved fjordens bund  
alltid ungdomsfrisk og sund. :/:  
  

By med utferd, by med evne  

til mot store mål å stevne.  

By med fest og by med hygge  

hvor vårt livsverk vi vil bygge.  
:/: Vinter, sommer, høst og vår  

er du byen, byen vår. :/:  

  

Fangstmann, se det når du kommer  

hjem til Norges vår og sommer,  

når du stevner inn ad fjorden  

til den beste by på jorden.  
:/: Du er byen, byen vår  

nu i dag og alle år. :/:

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |