«SV» omdirigeres hit. For annen bruk, se SV (andre betydninger).

| Antall medlemmer |
| --- |
| År | Bef. | ±% |
| 1990 | 10 272 | — |
| 1991 | 10 086 | −1,8% |
| 1992 | 10 809 | +7,2% |
| 1993 | 11 473 | +6,1% |
| 1994 | 11 478 | +0,0% |
| 1995 | 9 318 | −18,8% |
| 1996 | 8 609 | −7,6% |
| 1997 | 7 696 | −10,6% |
| 1998 | 7 972 | +3,6% |
| 1999 |  | — |
| 2000 | 7 428 | — |
| 2001 | 7 274 | −2,1% |
| 2002 | 7 676 | +5,5% |
| 2003 | 7 751 | +1,0% |
| 2004 | 9 994 | +28,9% |
| 2005 | 10 591 | +6,0% |
| 2006 | 9 774 | −7,7% |
| 2007 | 8 499 | −13,0% |
| 2008 | 8 305 | −2,3% |
| 2009 | 8 522 | +2,6% |
| 2010 | 7 920 | −7,1% |
| 2011 | 8 380 | +5,8% |
| 2012 | 8 074 | −3,7% |
| 2013 | 7 721 | −4,4% |
| 2014 | 7 072 | −8,4% |
| 2015 | 8 394 | +18,7% |
| 2016 | 8 821 | +5,1% |
| 2017 |  | — |
| 2018 |  | — |
| 2019 |  | — |
| 2020 |  | — |
| 2021 |  | — |
| 2022 |  | — |
| 2023 |  | — |
| Kilde:  |

**SV – Sosialistisk Venstreparti** er et norsk politisk parti som ifølge sitt arbeidsprogram definerer seg som «et sosialistisk parti, et miljøparti, et fredsparti og et antirasistisk parti». SVs ungdomsorganisasjon er Sosialistisk Ungdom (SU).

Partiet ble stiftet i 1975, men har røtter i Sosialistisk Folkeparti (SF), som ble etablert i 1961, og i valgsamarbeidet Sosialistisk Valgforbund (1973–1975), som i tillegg til SF omfattet NKP og en liten gruppe venstreutbrytere fra Arbeiderpartiet. Bakgrunnen for at SF og senere SV ble etablert var misnøye med Arbeiderpartiets vestlig-orienterte utenrikspolitikk under den kalde krigen. Fra 1960- til 1980-tallet stod utenrikspolitikken, spesielt arbeidet for vennskapelige forbindelser med østblokken og opposisjon mot Norges NATO-medlemskap, sentralt i SFs og SVs politikk. Under Erik Solheims og Kristin Halvorsens ledelse, siden 1987, har partiet utviklet seg i en reformistisk retning med større vekt på innenrikspolitiske saker. Partiet har siden slutten av den kalde krigen også vært preget av utenrikspolitisk nyorientering og posisjonert seg nærmere sentrum-venstre enn tidligere. Dette kulminerte med at partiet støttet NATOs krig mot Jugoslavia i 1999 og at SV i 2023 vedtok at det støtter NATO-medlemskap. Fra 2005 til 2013 deltok partiet i en regjering ledet av Arbeiderpartiet og Jens Stoltenberg. SV støtter også en rekke progressive saker og definerer seg som et feministisk parti, og har uttalt at «den feministiske kampen er solidarisk og (...) inkluderer alle (...) homofobi og transfobi er trusler mot feministisk frigjøring».

I stortingsvalget 2017 fikk partiet 6,0 % oppslutning og partiets stortingsgruppe består av 11 representanter. Ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015 fikk partiet henholdsvis 4,1 og 4,0 % oppslutning, og én ordfører (i Oslo). Audun Lysbakken var partileder og parlamentarisk leder til 18. mars 2023 da landsmøtet valgte Kirsti Bergstø til ny leder. I det politiske landskapet står partiet til venstre for Arbeiderpartiet, men ikke så langt til venstre som Rødt.

Politisk plattform
------------------

Erik Solheim på SVs landsmøte i 2009
SV definerer seg som et sosialistisk, feministisk og antirasistisk miljø- og fredsparti. Partiet er tilhenger av radikal omfordeling, tiltak mot klimaendringer, likestilling mellom kjønnene, nedrustning, avkriminalisering av ulovlige rusmidler og antirasisme. Partiet er motstander av oljeboring i Lofoten og Vesterålen, privatisering og konkurranseutsetting, og norsk medlemskap i EU og EØS. I regjering har partiet prioritert arbeidet med barnehagereformen. Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 var SV motstander av å støtte Ukraina med våpen, men åpnet for å revurdere holdningen til NATO-medlemskap. Dette fikk gjennomslag på landsmøtet 2023.

I prinsipprogrammet beskrives fem hovedmål for partiets politikk:

1. «Et Norge som deler godene»
2. «Frihet for alle, ikke for de få»
3. «En økologisk bærekraftig økonomi»
4. «Feminisme». SV uttaler i programmet at «homofobi og transfobi er trusler mot feministisk frigjøring. Både kvinnebevegelsen og den skeive bevegelsen kjemper mot patriarkalske strukturer og rigide kjønnsroller. Den feministiske kampen er solidarisk og (...) inkluderer alle»
5. «Global rettferdighet»

Stortingsrepresentanter
-----------------------

SV har 13 stortingsrepresentanter i perioden 2021–2025.

| Representant | Valgkrets | Periode | Komité | Merknad |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kirsti Bergstø | Akershus | 2. | Arbeids- og sosialkomiteen | Parlamentarisk leder |
| Torgeir Knag Fylkesnes | Troms | 3. | Næringskomiteen | Nestleder i gruppestyret |
| Marian Hussein | Oslo | 1. | Helse- og omsorgskomiteen | Nestleder i gruppestyret |
| Kari Elisabeth Kaski | Oslo | 2. | Finanskomiteen | Medlem i gruppestyret |
| Ingrid Fiskaa | Rogaland | 1. | Utenriks- og forsvarskomiteen | Stortingets femte visepresident |
| Andreas Sjalg Unneland | Oslo | 1. | Justiskomitéen | Innpisker |
| Freddy André Øvstegård | Østfold | 2. | Arbeids- og sosialkomiteen | Leder av komité |
| Audun Lysbakken | Hordaland | 5. | Kontroll- og konstitusjonskomiteen |  |
| Mona Fagerås | Nordland | 2. | Transport- og kommunikasjonskomiteen |  |
| Lars Haltbrekken | Sør-Trøndelag | 2. | Energi- og miljøkomiteen |  |
| Kathy Lie | Buskerud | 1. | Familie- og kulturkomiteen |  |
| Birgit Oline Kjerstad | Møre og Romsdal | 1. | Kommunal- og forvaltningskomiteen |  |
| Grete Wold | Vestfold | 1. | Utdannings- og forskningskomiteen |  |

Ordførere 2019-2023
-------------------

* Marianne Borgen i Oslo (fra 2015)
* Aase Refsnes i Steigen (fra 2019)
* Yvonne Wold i Rauma (fra 2019)
* Alf Normann Hansen i Gamvik (fra 2019)
* Bjørnar Tollan Jordet i Tolga (fra 2019)
* Trudy Engen i Nordkapp (fra 2022)

Historie
--------

SVs forhistorie startet for en stor del i Arbeiderpartiet. Arbeiderpartiets historie inneholder en rekke ideologiske splittelser, blant annet i kjølvannet av den russiske revolusjon. Internasjonale spørsmål, slik som forholdet til Sovjetunionen, og verdispørsmål, slik som partiets rolle i forhold til det individuelle partimedlem, var sentrale konfliktsaker. Etter andre verdenskrig ble Norge medlem av NATO og inngikk i den USA-allierte vestblokken, som stod i motsetning til den Sovjet-allierte østblokken. NATO-medlemskapet aksentuerte de utenrikspolitiske konfliktene i Arbeiderpartiet. Denne opposisjonen kom særlig til uttrykk i kretsen rundt ukeavisen Orientering. Denne grupperingen lanserte det de kalte «det tredje standpunkt»: Et ønske om mest mulig uavhengighet fra både USA og Sovjetunionen. I 1961 ble de som var medlemmer av Arbeiderpartiet i Orienterings-kretsen ekskludert fra partiet. Eksklusjonen ga startskuddet til etableringen av Sosialistisk Folkeparti (SF).

SF etablerte seg som en radikal utenrikspolitisk opposisjon til Vietnamkrigen, USA og NATO, og ble også samlingspunkt for politisk opposisjon til venstre for Arbeiderpartiet. Partiets to stortingsrepresentanter etter stortingsvalget i 1961, med Finn Gustavsen i spissen, valgte å stemme sammen med de borgerlige partiene i Kings Bay-saken, og felte dermed Einar Gerhardsen som statsminister. I andre spørsmål sto partiet for en radikal, sosialistisk politikk.

Torild Skard var en av de 16 stortingsrepresentantene som ble valgt inn for daværende Sosialistisk Valgforbund i 1973, og ble Norges første kvinnelige lagtingspresident
EF-striden fra 1970-72 skapte turbulens i det norske politiske systemet. Dette ga som resultat at Sosialistisk Valgforbund, bestående av SF, NKP, Demokratiske Sosialister (AIK) og flere uavhengige sosialister ved stortingsvalget i 1973 gjorde et godt valg, og fikk 16 mandater. Sosialistisk Valgforbund ble etablert som eget politisk parti under navnet Sosialistisk Venstreparti på samlingskongressen i Trondheim i mars 1975. Det nye partiet besto av Sosialistisk Folkeparti (SF), Demokratiske Sosialister (AIK) (deler av Arbeiderpartiets nei-side), Norges Kommunistiske Parti (NKP) og uavhengige sosialister. På sitt landsmøte i oktober samme år vedtok (NKP) at partiet ikke kunne oppløses eller trappe ned sin virksomhet og trakk seg ut av samarbeidet. NKPs formann Reidar T. Larsen og hans støttespillere forlot da landsmøtet og sluttet seg til det nye partiet SV. AIKs leder Berit Ås ble ved partidannelsen valgt til SVs første partileder. Avisen Orientering gikk inn i Ny Tid fra samme tid, og begge avisene var heleid av henholdsvis SF og SV, fram til Ny Tid ble solgt til forlaget Damm i 2006. SVs medlemsavis i dag heter Venstre Om.

Berit Ås, SVs første partileder
Gjennom 1970- og 80-tallet markerte partiet seg innen kvinnesak, fred, motstand mot atomvåpen og miljø. Partiets oppslutning ved stortingsvalgene svingte, med valget i 1989 som neste høydepunkt, etter 1973. I 1985 ble «Del godene» for første gang brukt som slagord i valgkampen. Det var jappetid og for SV var det viktig å bekjempe arbeidsledighet og økonomiske forskjeller. Fram mot folkeavstemningen om EU i 1994 sto SV sentralt i motstanden mot norsk medlemskap i EU.

Mot slutten av 90-tallet tok SV i bruk slagordet «Barn og unge først». SV gjorde svært gode valg i 2001 og 2003 (12,5 og 13 %), og partileder Kristin Halvorsens popularitet økte. Valget i 2005 ble historisk, ved at SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet dannet en rødgrønn flertallsregjering, til tross at SV gikk kraftig tilbake i valget.

### Forholdet til østblokken

Sosialistisk Venstrepartis forløper, Sosialistisk Folkeparti (SF), ble dannet på grunn av Arbeiderpartiets utenrikspolitikk som innebar at Norge ble en del av Vestblokken. SF arbeidet å fremme vennskap med Østblokken og mange medlemmer var involvert i organisasjoner som Sambandet Norge-Folkedemokratiene. Overvåkingspolitiet oppfattet SF som en *de facto* videreføring av Norges Kommunistiske Parti, og Overvåkingspolitiet hadde mistanke om at SF ble brukt som et redskap for Sovjetunionen. Frem til 1964 ble det derfor opprettet politisak på alle SFs kandidater, dvs. registrering i Overvåkingspolitiets register over politiske ekstremister, og det ble fortsatt opprettet slike observasjonssaker frem til 1970-tallet.

Ved stiftelsen av SV i 1975 het det i programmet at «arbeidarrørsla må bryta med klassesamarbeidet og setja strevet for å utvikla og kjempe fram revolusjonære reformer». Partiet erklærte at det ville kjempe for marxismen. I et studiehefte gitt ut av partiet heter det: «SVs standpunkt må være at borgerlige dogmer ikke duger i vurderingen av sosialistiske land». Under arbeidet med stiftelsen av SV arbeidet NKP og flere partiløse for å erklære SV som et revolusjonært klassekampparti og avvise parlamentarismen som utgangspunkt for å skape et sosialistisk samfunn. I partiets utenrikspolitiske program formulert i 1977 het det at partiet arbeidet for «full avvæpning av militærmakta i Norge» og «norsk utmelding av NATO». Overvåkningspolitiet foretok tildels registreringer av hvem som hadde tillitsverv i SV på 1970-tallet.

I tiden etter den kalde krigen har det versert flere debatter om norsk venstresides forhold til de autoritære og totalitære kommunistiske regimene i øst. Mens det ser ut til å være nær konsensus om at AKP (ml) ga ukritisk støtte til venstreekstreme diktaturer, er det fortsatt uenighet om hvordan SVs arbeid under den kalde krigen skal vurderes. I en studie gjort av Kåre Dahl Martinsen og Pål Veiden om SVs forhold til østblokken, publisert i *Arbeiderhistorie* (Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek 2007), pekes det på hvordan Berit Ås, SVs første leder, beskrev Sovjetunionen som «en fredspioner» i 1977. Historikeren Einar Kr. Steffenak har hevdet at AKP (ml)s støtte til venstreekstreme diktaturer og den påfølgende kritikk av denne, har skygget for det faktum at også SV har støttet eller latt være å kritisere sosialistiske diktaturer. SVs forhenværende nestleder, Bård Vegar Solhjell, er enig i denne kritikken, samtidig som han har anført at debatten etter hans syn bør ta et generelt oppgjør med både høyre- og venstresidens forsømmelser under den kalde krigen.

### Jugoslavia-krigen

I 1999 var partiet nær ved å splittes i forbindelse med partiledelsens og Stortingsgruppas støtte til NATOs krig mot Jugoslavia (Kosovokrigen), og blant andre den tidligere stortingsrepresentanten Reidar T. Larsen forlot partiet i forbindelse med denne saken. Debatten i SV hadde sine paralleller i flere andre europeiske venstrepartier. Samtidig markerte standpunktet partiet endte opp med på Jugoslaviakrigen et skifte i partiets utenrikspolitikk, gjennom en støtte til NATO som partiet ble dannet for å bekjempe, og til norsk offisiell utenrikspolitikk.

### Deltagelse i Regjeringen Jens Stoltenberg II

I forkant av stortingsvalget i 2005 inngikk partiet en avtale om regjeringssamarbeid med Arbeiderpartiet, under ledelse av Jens Stoltenberg. Valget ble en skuffelse for SV, som endte opp med en oppslutning på 8,8 %, tilbake fra 12,5 % ved forrige stortingsvalg. Likevel fikk Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet til sammen et knapt flertall og kunne danne regjering (Jens Stoltenbergs andre regjering). I regjering har bl.a. deltagelsen i krigen i Afghanistan vært en vanskelig sak for partiet, som har møtt partiintern kritikk.

Ved stortingsvalget i 2009 fikk partiet 6,2 % av stemmene og 11 mandater på Stortinget, en ytterligere tilbakegang fra 2005 og mer enn en halvering siden 2001. Til tross for tilbakegangen fikk regjeringspartiene til sammen et knapt flertall og kunne fortsette i regjering.

Ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 gjorde SV sitt dårligste valg noensinne med et resultat på 4,1 og 4,3 %, og Kristin Halvorsen varslet samme dag at hun ville trekke seg som partileder ved det kommende landsmøtet. Audun Lysbakken, Bård Vegar Solhjell og Heikki Holmås lanserte sine kandidaturer til å bli ny partileder, men Solhjell trakk seg raskt. 5. mars 2012 måtte Lysbakken forlate regjeringen etter den såkalte Lysbakken-saken, hvor han hadde bevilget penger til en organisasjon hvor han satt i styret i strid med habilitetsreglene. Lysbakken ble imidlertid valgt som partileder på landsmøtet noen uker senere, og leder partiet fra sin plass på Stortinget. I forbindelse med lederkandidaturet uttalte han samtidig at han ikke lenger var revolusjonær og marxist.

Ved Stortingsvalget 2013 oppnådde SV 4,1 %, og var nær ved å falle under sperregrensa for utjevningsmandater. Tilbakegang for regjeringspartnerne Arbeiderpartiet og Senterpartiet gjorde at de rødgrønne ikke klarte å fornye stortingsflertallet, og SV fortsetter derfor i opposisjon etter det dårligste stortingsresultatet i partiets historie.

Sosialistisk Venstrepartis ledere
---------------------------------

Audun Lysbakken var partiets leder fra 2012 til 2023.  Foto: Sosialistisk Venstreparti (2008) 
* Kirsti Bergstø 2023–
* Audun Lysbakken 2012–2023
* Kristin Halvorsen 1997–2012
* Erik Solheim 1987–1997
* Theo Koritzinsky 1983–1987
* Berge Furre 1976–1983
* Berit Ås 1975–1976

Parlamentariske ledere
----------------------

* Audun Lysbakken 2012 -
* Bård Vegar Solhjell 2009 – 2012
* Inge Ryan 2005–2009
* Kristin Halvorsen 1997–2005
* Kjellbjørg Lunde 1989–1997
* Hanna Kvanmo 1977–1989

For perioden 1975–1977, se Sosialistisk Valgforbund.

Partisekretærer
---------------

* Audun Herning 2017–
* Kari Elisabeth Kaski 2015–2017
* Silje Schei Tveitdal 2009–2015
* Edle Daasvand 2005–2009
* Bård Vegar Solhjell 2001–2005
* Turid Leirvoll 1993–2001
* Bente Sandvig 1989–1993
* Hilde Vogt 1985–1989
* Erik Solheim 1981–1985
* Liss Schanche 1979–1981
* Lasse Jahnsen 1977–1979
* Rune Fredh 1975–1977

Valghistorikk
-------------

Oppslutningen til SV i de ulike fylkene ved stortingsvalget 2009

| Valgår | Valgtype | Stemmer | Representanter |
| --- | --- | --- | --- |
| **1973** | **Storting** | 11,2 % | 16 repr. |
| **1975** | **Kommune** | 5,5 % |   |
| **1975** | **Fylke** | 5,7 % |   |
| **1977** | **Storting** | 4,2 % | 2 repr. |
| **1979** | **Kommune** | 4,1 % |   |
| **1979** | **Fylke** | 4,4 % |   |
| **1981** | **Storting** | 4,9 % | 4 repr. |
| **1983** | **Kommune** | 5,1 % |   |
| **1983** | **Fylke** | 5,3 % |   |
| **1985** | **Storting** | 5,5 % | 6 repr. |
| **1987** | **Kommune** | 5,5 % |   |
| **1987** | **Fylke** | 5,7 % |   |
| **1989** | **Storting** | 10,1 % | 17 repr. |
| **1991** | **Kommune** | 11,6 % |   |
| **1991** | **Fylke** | 12,2 % |   |
| **1993** | **Storting** | 7,9 % | 13 repr. |
| **1995** | **Kommune** | 6,0 % |   |
| **1995** | **Fylke** | 6,1 % |   |
| **1997** | **Storting** | 6,0 % | 9 repr. |
| **1999** | **Kommune** | 7,8 % |   |
| **1999** | **Fylke** | 8,5 % |   |
| **2001** | **Storting** | 12,5 % | 23 repr. |
| **2003** | **Kommune** | 12,4 % |   |
| **2003** | **Fylke** | 13,0 % |   |
| **2005** | **Storting** | 8,8 % | 15 repr. |
| **2007** | **Kommune** | 6,2 % |   |
| **2007** | **Fylke** | 6,5 % |   |
| **2009** | **Storting** | 6,2 % | 11 repr. |
| **2011** | **Kommune** | 4,1 % |   |
| **2011** | **Fylke** | 4,3 % |   |
| **2013** | **Storting** | 4,1 % | 7 repr. |
| **2015** | **Kommune** | 4,1 % |   |
| **2015** | **Fylke** | 4,0 % |   |
| **2017** | **Storting** | 6,0 % | 11 repr. |
| **2019** | **Kommune** | 6,1 % |   |
| **2019** | **Fylke** | 6,0 % |   |
| **2021** | **Storting** | 7,6 % | 13 repr. |
| **2023** | **Kommune** | 6,9 % |   |
| **2023** | **Fylke** | 6,2 % |   |

  


|
|  |
Fordeling av Sosialistisk Venstrepartis innvalgte stortingsrepresentanter siden 1973 etter valgperiode og valgkrets:| Valgkrets | 1973-1977 | 1977-1981 | 1981-1985 | 1985-1989 | 1989-1993 | 1993-1997 | 1997-2001 | 2001-2005 | 2005-2009 | 2009-2013 | 2013-2017 | 2017-2021 | 2021-2025 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Østfold | Hauglin |  |  |  | Lyngholm |  |  | Hansen | Hansen |  |  | **Øvstegård** | **Øvstegård** |
| Akershus | Skard |  |  | Aasland | Aasland**Chaffey** | Chaffey | Reikvam | ReikvamArnøy | Reikvam | Solhjell | **Solhjell** | Wilkinson | Bergstø |
| Oslo | GustavsenÅs | Ørnhøi | Ørnhøi | Koritzinsky | KoritzinskyHalvorsen | Solheim**Halvorsen** | **Solheim**Halvorsen | HolmåsHalvorsenSørensen | HolmåsHalvorsen | HolmåsHalvorsen | Holmås | KaskiEide | KaskiHusseinUnneland |
| Hedmark | Larsen |  |  | Sortåsløkken | Sortåsløkken | Sortåsløkken | **Andersen** | Andersen | Andersen | **Andersen** | **Andersen** | **Andersen** |  |
| Oppland |  |  |  |  |  |  |  | Bjørklund |  | **Hagen** |  |  |  |
| Buskerud | Hansen |  |  |  |  |  |  | Bergo | Bergo |  |  | **Nævra** | **Lie** |
| Vestfold |  |  |  |  | Dag |  |  | Thorkildsen | **Thorkildsen** | **Thorkildsen** |  |  | **Wold** |
| Telemark | Kielland |  |  |  | Rønningen | **Rønningen** |  | Molvik |  |  |  |  |  |
| Aust-Agder |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Vest-Agder |  |  |  |  |  |  |  |  |  | **Holmelid** |  |  |  |
| Rogaland | Furre |  |  |  | Meland | **Meland** | **Langeland** | Langeland | Langeland | **Langeland** |  | **Lerbrekk** | Fiskaa |
| Hordaland | Nyheim |  | Lunde | Lunde | Lunde | Lunde | Valle | LysbakkenValle | Valle | Lysbakken | Lysbakken | Lysbakken | Lysbakken |
| Sogn og Fjordane |  |  |  |  |  |  |  | Røys |  |  |  |  |  |
| Møre og Romsdal | Langset |  |  |  | Widnes |  |  | Jacobsen | **Jacobsen** |  |  |  | **Kjerstad** |
| Sør-Trøndelag | HenriksenGustad |  | Henriksen | Henriksen | Solheim | Djupedal | Djupedal | DjupedalMalvik | Djupedal | Valen | **Valen** | Haltbrekken | Haltbrekken |
| Nord-Trøndelag |  |  |  |  | Aunet | Hageler |  | Ryan | Ryan |  |  |  |  |
| Nordland | KvanmoHansen | Kvanmo | Kvanmo | Kvanmo | MyrvollHoland | MyrvollHoland | Myrvoll | HansenElvik | Elvik | Hansen |  | **Fagerås** | Fagerås |
| Troms | Brox |  |  |  | Bjørn | Bjørn |  | Jensen | Jensen |  | **Fylkesnes** | **Fylkesnes** | **Fylkesnes** |
| Finnmark | Henriksen |  |  |  | Johansen | Johansen | Ballo | Ballo | Ballo |  | **Bergstø** |  |  |
|
| **Norge** | 16 | 2 | 4 | 6 | 17 | 13 | 9 | 23 | 15 | 11 | 7 | 11 | 13 |
|

Representanters navn som er uthevet med fet skrift markerer at partiet har fått et utjevningsmandat.

Litteratur
----------

* Frank Rossavik *SV fra Kings Bay til Kongens bord* (SVs historie fra 1961 til 2011) Spartacus 2011 ISBN 9788243004955
* Derek W. Urwin *The Norwegian Party System from the 1880s to the 1990s* i Strøm, Kaare og Lars Svåsand (red.): Challenges to Political Parties. The Case of Norway. Ann Arbor: University of Michigan Press 1997 ISBN 0-472-10680-5
* Bernt O. Aardal og Henry Valen *The Storting Elections of 1989 and 1993: Norwegian Politics in Perspective* i Strøm, Kaare og Lars Svåsand (red.): Challenges to Political Parties. The Case of Norway. Ann Arbor: University of Michigan Press 1997 ISBN 0-472-10680-5

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  .
3. ↑  Norway - Parties and Elections in Europe
4. ↑  Christian Lehne (2017). «Partier og partimedlemmer En kvalitativ casestudie av norske partiers respons på medlemsfrafall» (PDF).
5. ↑  Partiet vedtok på sitt landsmøte i 2017 å endre navn fra *Sosialistisk Venstreparti* til *SV – Sosialistisk Venstreparti*. Se vedtektenes paragraf 1-1 Arkivert 17. mai 2018 hos Wayback Machine..
6. ↑  !
7. 1 2  Historisk vedtak: Nå er SV et ja til Nato-parti
8. 1 2 3  «Prinsipprogram». 2023.
9. ↑  Valgdirektoratet: Stortingsvalgresultat 2017
10. ↑
11. ↑  Knežević, Milana (18. mars 2023). «Kirsti Bergstø er SVs nye partileder». *NRK*. Besøkt 18. mars 2023.
12. ↑  !
13. ↑  «SV vil ikke sende norske våpen til Ukraina», SV, 2. mars 2022
14. ↑  «SV skal revurdere egen Nato-politikk», 20. mai 2022
15. ↑
16. 1 2 3  Urwin 1997
17. ↑
18. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. august 2011. Besøkt 31. januar 2011.
19. ↑
20. ↑
21. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. august 2011. Besøkt 31. januar 2011.
22. ↑
23. ↑
24. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. august 2011. Besøkt 31. januar 2011.
25. ↑
26. ↑  Aardal og Valen 1997
27. ↑
28. ↑
29. ↑
30. ↑  Lund-rapporten, kap. 8.4.7 om Sosialistisk Venstreparti, samt andre kapitler
31. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. november 2010. Besøkt 2. september 2010.
32. ↑  Lund-rapporten, kap. 8.4.7 om Sosialistisk Venstreparti
33. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. november 2010. Besøkt 2. september 2010.
34. ↑  Einar Kr. Steffenak (15. januar 2006). «Den store stillheten». Arkivert fra originalen 5. desember 2020. Besøkt 29. august 2021.
35. ↑  Bård Vegard Solhjell (25. januar 2011). «Lærdommer av sviket». Arkivert fra originalen 29. november 2020. Besøkt 29. august 2021.
36. ↑  Stortingets hjemmeside: Representanter

Eksterne lenker
---------------

* (se) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisiell blogg Rediger på Wikidata

* (en) Sosialistisk Venstreparti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Sosialistisk Venstreparti på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Sosialistisk Venstreparti på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Sosialistisk Venstreparti på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Sosialistisk Venstreparti på YouTube Rediger på Wikidata

* (no) Sosialistisk Venstreparti på Flickr Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politiske partier i Norge |
| --- |
| Tallene i parentes er prosentvis oppslutning ved Stortingsvalget 2021. Partiene som ikke har prosenttall deltok enten ikke ved sist valg eller hadde mindre enn 0,1% oppslutning. |
| På Stortinget | 
* Arbeiderpartiet (26,3)
* Høyre (20,4)
* Senterpartiet (13,5)
* Fremskrittspartiet (11,6)
* Sosialistisk Venstreparti (7,6)
* Rødt (4,7)
* Venstre (4,6)
* Miljøpartiet De Grønne (3,9)
* Kristelig Folkeparti (3,8)
* Pasientfokus (0,2)

 |
| Ikke på Stortinget | 
* Norgesdemokratene (1,1)
* Pensjonistpartiet (0,6)
* Konservativt (0,4)
* Industri- og Næringspartiet (0,3)
* Partiet Sentrum (0,3)
* Liberalistene (0,2)
* Folkets parti (0,1)
* Alliansen – Alternativ for Norge (0,1)
* Innovasjon- og teknologipartiet (0,1)
* Norges Kommunistiske Parti
* Feministisk initiativ
* Kystpartiet
* Generasjonspartiet
* Redd Naturen
* Norske Samers Riksforbund
* Nordkalottfolket
* Samefolkets Parti
* Flyttsamelista
* … **flere**

 |
| Lokale | 
* Nordmørslista
* Meråker Tverrpolitiske Bygdeliste
* Beiarn Bygdeliste
* By- og bygdelista (Hamar)
* Bymiljølista
* Gran bygdeliste
* Samlingslista (Engerdal)
* Sotralista
* Sunnmørslista
* Optimum
* … **flere**

 |
| Tidligere | 
* Arbeiderdemokratene
* Centrum
* Det Liberale Folkepartiet
* Fedrelandspartiet
* Framtid for Finnmark
* Frisinnede Venstre
* Helsepartiet
* Moderate Venstre
* NasjonalAlliansen
* Nasjonal Samling
* NorgesPatriotene
* Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti
* Rød Valgallianse
* Samfundspartiet
* Samlingspartiet
* Sosialistisk Folkeparti
* Vigrid
* … **flere**

 |
| Ungdomsparti | 
* Arbeidernes ungdomsfylking
* Demokratene Ungdom
* Fremskrittspartiets Ungdom
* Grønn Ungdom
* Kristelig Folkepartis Ungdom
* Liberalistisk Ungdom
* Norges Kommunistiske Ungdomsforbund
* Rød Ungdom
* Senterungdommen
* Sosialistisk Ungdom
* Unge Høyre
* Unge Pirater
* Unge Venstre
* Ungkommunistene
* Unge Sentrum

 |
| Se også | 
* Norges politiske system
* Dagens regjering
* Stortingsvalget 2021
* Stortingsrepresentanter 2021–2025
* Sperregrense

 |
| Kategori |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** Brønnøysundregistrene
 |