recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Domnall I av Strathclyde** (moderne gælisk: *Domhnall*; moderne walisisk: *Dyfnwal*; moderne engelsk: *Donald*) var en hersker av kongedømmet Strathclyde i sydlige Skottland for en tid på begynnelsen 900-tallet og kanskje også sent på 800-tallet. 

Domnall er kjent kun fra *Krøniken over kongene av Alba*, som slår fast at «på denne tiden døde Doneualdus, konge av britonene». «Denne tiden» viser til regimet til kong Causantín mac Áeda (Konstantin II av Skottland) etter år 908, men før 916. Domnall var sannsynlig en slektning av Eochaid, enten gjennom dynastiet til Cináed mac Ailpín (Kenneth I av Skottland) eller det innfødte britiske dynastiet Run, men ingenting av dette kan vites med sikkerhet. Imidlertid er det fakta at *Krøniken over kongene av Alba* rapporterer hans død, enn noe annet, betyr at han ikke er en annen ved samme navn, Domnall mac Áeda, en senere konge i Strathclyde.

Noter
-----

1. ↑  *Krøniken over kongene av Alba*, kapittel 28, here Arkivert 6. juni 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  se Alan MacQuarrie, «The Kings of Strathclyde», i A. Grant & K.Stringer (eds.) *Medieval Scotland: Crown, Lordship and Community, Essays Presented to G.W.S. Barrow*, (Edinburgh, 1993), p. 14.

Referanser
----------

* MacQuarrie, Alan, «The Kings of Strathclyde», in A. Grant & K.Stringer (eds.) *Medieval Scotland: Crown, Lordship and Community, Essays Presented to G.W.S. Barrow*, (Edinburgh, 1993), pp. 1-19
* Smyth, Alfred, *Warlords and Holy Men*, (Edinburgh, 1984)

Eksterne lenker
---------------

* Chronicle of the Kings of Alba – *Krøniken over kongene av Alba*
***Okella*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små (ca. 2 millimeter lange), avlange biller med korte dekkvinger. På farge er de gjerne mer eller mindre rødbrunlige. Hodet er firkantet med markerte bakhjørner og en tydelig "hals", bak med en stor, dyp grop. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, med et stort, ytterst tilspisset ytterste ledd. Pornotum er rundet, litt bredere enn hodet, bak i midten med en stor, buet grop. Dekkvingene er omtrent sobbelt så lange som pronotum, jevnbrede, langs sømmen med en bølget, skarp lengderibbe som avgrenser et smalt, blankt midtparti langs sømmen. Bakkroppen er tilspisset med fem ryggledd som er synlige bak dekkvingene, det fremste av disse med et par skarpe, buede kjøler. Beina er nokså slanke.

Levevis
-------

De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia.

Systematisk oversikt
--------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
					- Stammen Euplectini LeConte, 1862
						* Slekten ***Okella*** Chandler, 2001
							+ *Okella parallelus* Cahbdler, 2001

Referanser
----------

1. ↑  Chandler, D.S. 2001. Biology, morphology, and systematics of the ant-like litter beetle genera of Australia (Coleoptera: Staphylinidae: Pselaphinae). *Memoirs on entomology, international* 15: viii + 1–560.

Eksterne lenker
---------------

* Atlas of Living Australia - *Okella*
* (en) *Okella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Okella* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Jacob Carl Gustaf Herman Björnström** (født 14. desember 1881 i Trångsund, død 17. juli 1935 i Enare) var en finsk seiler som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Björnström vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm med den finske båten «Nina» som kom på andreplass, bak den svenske båten «Kitty» i 10-metersklassen. Mannskapet besto av Waldemar Björksten, Bror Brenner, Emil Lindh, Harry Wahl, Jacob Björnström, Allan Franck og Adolf Pekkalainen.

Det var fire båter i 10-metersklassen, to svenske, en finsk og en russisk. Den svenske båten «Kitty» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. «Nina» og den russiske båten «Gallia II» hadde fire poeng hver etter de to seilasene, «Nina» vant skilleracet.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv i seiling, 10-metersklassen Finlands flagg Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jacob Björnström – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Jacob Björnström – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Jacob Björnström – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jacob Björnström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jacob Björnström – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Polyptyken viser domsavsigelsen på den ytterste dag, og regnes som et av Rogier Van der Weyden hovedverker
**Dommedag** er en altertavle som antas å ha blitt malt av Rogier van der Weyden, trolig i perioden 1446-1452. Altertavlen ble bestilt til innvielsen av hospitalet i Beaune i det nåværende Frankrike, av hospitalets grunnleggere Nicolas Rolin og hans tredje kone Guigone de Salins. Altertavlen befinner seg fortsatt i hospitalet, som nå er museum.

Altertavlen i Beaune er en polyptyk bestående av ni paneler som er hengslet sammen. Når altertavlen er åpen, viser de ni panelene Jesus som feller sin dom over menneskeheten på dommedag.

Polyptyken består av i alt ni paneler, hvorav seks er bemalt på begge sider. Panelene er hengslet sammen slik at altertavlen kan betraktes åpen eller lukket. Når altertavlen er åpen viser polyptykens ene side, med de i alt ni panelene, Jesu dom over menneskeheten på den ytterste dag - eller med andre ord dommedag. Når altertavlen er lukket vises seks paneler med portretter av hospitalets to grunnleggere samt skildringer av helgenene Sankt Sebastian og den hellige Antonius, erkeengelen Gabriel og jomfru Maria. 

Altertavlen ble trolig malt i perioden 1446-1452, og har befunnet seg i Hospices de Beaune like siden det var nytt. Det var opprinnelig plassert slik at de sengeliggende kunne betrakte bildet av dommedag fra sitt sykeleie. På et tidspunkt, trolig under den franske revolusjonen, ble altertavlen overmalt, men i 1836 ble kunstverket gjenoppdaget og restaurert. Man antok da at det var malt av Jan van Eyck, men i 1843 kom man frem til at mesteren for altertavlen måtte være en annen flamsk maler, nemlig Rogier van der Weyden. Det anses for sannsynlig at van der Weydens assistenter har malt englene og ni av apostlene på altertavlen.

Se også
-------

* Nedtagelsen fra korset (van der Weyden)

Referanser
----------

1. ↑  Russoli, Franco (1962). *Renessansen*. Oslo: Gyldendal. s. 9.
2. ↑  *Aschehougs kunsthistorie. Bind 2*. Oslo: Aschehoug. 1995. s. 94. ISBN 8203221297.
3. ↑  *Renessansen*. Oslo: Aschehoug. 1998. s. 146-7, 335. ISBN 8252535992.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Polyptyque du Jugement dernier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |
**Kompanihuset** (dansk: *Kompagnihuset*) er en bygning i Kompanigatan tett på Malmø rådhus.

Historie
--------

Huset ble oppført på slutten av 1520-tallet og var formentlig opprinnelig ment som en *søgningegård*, det vil si en adelsmanns gård som han brukte under besøk i byen. Innen huset sto ferdig kom det i det danske handelskompanis eie hvoretter det ble omgjort til et gildehus. Hertil ble det brakt dyre varer og holdt sammenkomster og fester. Kompanihuset er et av de best bevarte gildehus fra middelalderen i Norden.

Bygningen
---------

Den opprinnelige planløsning viser store likheter med Malmøhus slott, hvorfor det har vært spekulert i om Kompanihusets byggherre også har vært innblandet i byggingen av slottet. Bygningen består av kjeller, to etasjer og loft. Murene er av tegl og hviler på store natursten. Den østre gavlen og nordre langside er frittstående, mens den vestre gavlen er delvis dekket av et to-etasjes hus. Søndre langside er helt dekket av en høy brannmur. Av tidlig interiør finnes to peiser fra 1600-tallet. Den ene bærer huseiernes initialer for Willum Efvert Dichmand og hustru Karine Pedersdatter, og er satt opp på 1630-tallet. Den andre peisen har to konsollstener med to uthuggede indianerhoder. 

På 1690-tallet overgikk gården til den svenske krone og ble kalt *Kungshuset*. Heretter fungerte bygningen som magasin, helt til den på 1970-tallet ble restaurert. Her ble blant annet trappetårn og trappegavler gjenskapt. Kompanihuset eies av Malmö by og utleies til forsamlinger og ustillinger m.m.

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Sven Rosborn (1973). «Kompanihuset Malmö». *Malmöfynd*. Besøkt 2. april 2017.
3. ↑  Sven Rosborn. «På promenad i det historiska Malmö». academia.edu. Besøkt 2. april 2017.
Ironbridge
Jackfield Tile Museum
Enginuity Museum
Darby House
**Ironbridge Gorge Museums** er en gruppe på ti museer i Ironbridge Gorge i Shropshire i England. De ti museene er alle industrielle kulturminner i et geografisk område som betegnes som den industrielle revolusjonens vogge.

Ironbridge Gorge Museum Trust driver museene og har også ansvar for 35 historisk interessante steder i Ironbridge Gorge, i som finnes et antall bosetninger av interesse for industrihistorien, inklusive Ironbridge, Coalport og Jackfield langs elven Severn, samt også Coalbrookdale og Broseley. Området er en verdensarv og går inn i nettverket European Route of Industrial Heritage.

Museene
-------

De ti museer som drivs av stiftelsen og som sammen benevnes Ironbridge Gorge Museums er:

1. Blists Hill Victorian Town 52°37′44″N 2°27′04″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.629; -2.451
2. Broseley Pipeworks
3. Coalbrookdale Museum of Iron 52°38′21″N 2°29′35″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.6392; -2.4930
4. Coalport China Museum 52°37′8″N 2°27′4″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.61889; -2.45111
5. Tar Tunnel 52°37′12″N 2°27′9″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.62000; -2.45250
6. Darby Houses
7. Enginuity Museum 52°37′41″N 2°29′06″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.628; -2.485
8. Iron Bridge and Tollhouse 52°37′38″N 2°29′08″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.627245; -2.485533
9. Jackfield Tile Museum 52°37′24″N 2°27′50″V ﻿ / ﻿﻿ / 52.6233; -2.4639
10. Museum of the Gorge

Ironbridge Gorge Museum Trust
-----------------------------

Stiftelsen ble grundet 1967 i formål til å bevare og vise den industrielle revolusjonens vogge i Ironbridge Gorge.

Stiftelsen driver også Ironbridge Institute i Coalbrookdale i samarbeid med University of Birmingham med utdannelse på post graduate-nivå og yrkekurser innenfor kulturarvspørsmål.

Eksterne lenker
---------------

* Ironbridge Gorge Museum Trust website
* (en) Ironbridge Gorge Museum Trust – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
***Dommer Lynsj*** (originaltittel: *The Ox-Bow Incident*) er en amerikansk western- og dramafilm fra 1943 regissert av William A. Wellman. Hovedrollene spilles av Henry Fonda, Dana Andrews, Mary Beth Hughes, Anthony Quinn, William Eythe, Harry Morgan og Jane Darwell. Filmen er basert på romanen «The Ox-Bow Incident» fra 1940, skrevet av Walter Van Tilburg Clark.

Filmen er også kjent under en engelsklydende tittelen *Strange Incident* (Storbritannia).

Handling
--------

De to fremmedkarene Art Croft (Harry Morgan) og Gil Carter (Henry Fonda) besøker den lille westernbyen Bridger’s Wells. Etter deres ankomst kommer det nyheter om at en lokal farmer er drept og hans kveg stjålet. De to fremmedkarene og et utvalg av byens menn går derfor sammen om å oppspore ugjerningsmennene. På sin jakt kommer de tilfeldigvis over tre menn som de straks mistenker for å stå bak ugjerningen. De diskuterer frem og tilbake om de skal lynsje mennene straks eller føre dem for retten. De velger det første, men får i ettertid vite at de var uskyldige.

Om filmen
---------

*The Ox-Bow Incident* ble godt mottatt av kritikerne og har (per juni 2008) fått hele 94% på Rotten Tomatoes.

I 1998 ble filmen funnet betydningsfull nok ("culturally, historically, or aesthetically significant") av USAs Library of Congress til å bli bevart av deres National Film Registry.

### I Norge

Den norske versjonen som gikk på kino i 1947 var klipt. (Klippet 5+6+11 = 22 meter. Cencuren klippet 30 = 30 metertilsammen 52 meter. Scener i 4 akt av hengningen forkortet).

I rollene
---------

(utvalg)

* Henry Fonda : Gil Carter
* Harry Morgan : Art Crofts
* Dana Andrews : Martin
* Mary Beth Hughes : Rose Mapen
* Anthony Quinn : Juan Martínez
* William Eythe : Gerald
* Jane Darwell : Ma Grier
* Matt Briggs : Dommer Daniel Tyler
* Harry Davenport : Arthur Davies
* Frank Conroy : Maj. Tetley
* Marc Lawrence : Jeff Farnley
* Paul Hurst : Monty Smith

Referanser
----------

1. ↑  «Ox-bow Incident». Rotten Tomatoes. Besøkt 25. juni 2008.
2. ↑  «National Film Registry». 1998. Besøkt 25. juni 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dommer Lynsj* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dommer Lynsj* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Dommer Lynsj* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Dommer Lynsj* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dommer Lynsj* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dommer Lynsj* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dommer Lynsj* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dommer Lynsj* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Dommer Lynsj* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNE
 |
**Madeleine** er en småkake som er bakt av en deig av hovedsakelig hvetemel, egg, sukker og honning. Kakene blir stekt i særegne små metallformer, *madeleine-former*, som likner muslingskjell. De blir ofte servert i forbindelse med desserter, for eksempel iskrem, men blir også brukt som godteri for barn og som enkelt tilbehør til en kopp kaffe.

Madeleine-kakene har fått en plass i litteraturhistorien og blitt berømte etter at den franske skjønnlitterære forfatteren Marcel Proust skildret i boken *Du côté de chez Swann*, første del av romanserien *À la recherche du temps perdu* hvordan smaken av en madeleine dyppet i te laget av lindeblomster vekker sentrale barndomsminner hos hovedpersonen. På denne måten er madeleine blitt en slags generell metafor for hendelser som vekker til live minner, særlig minner fra barndommen.

Madeleine-kaken har ifølge tradisjonen fått navn etter Madeleine Paulmier, tjenerinnen til marki Perrotin de Baumont i det daværende hertugdømmet Lorraine i Frankrike, som i 1755 skal ha bakt slike kaker for hertug Stanislas Leszczyński da han var vert for en stor middag på slottet sitt, Château de Commercy.

Referanser
----------

1. ↑  «Definition of madeleine | Dictionary.com». *www.dictionary.com* **(engelsk)**. Besøkt 25. desember 2022.
2. ↑  «History of French Madeleines». *The Right Bake* **(engelsk)**. 14. oktober 2019. Besøkt 25. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Madeleines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Irrawaddys løp og nedbørfelt.
**Irrawaddy** (nyere stavemåte **Ayeyarwaddy**) er en elv som flyter gjennom det sentrale Burma/Myanmar. Utspringet er i Kina. Irrawaddy er Burmas viktigste kommersielle vannvei. Dens totale bekken er på omkring 411 000 km². Den er omkring 2 170 km lang.

Elven starter i de tibetanske fjellene på kinesisk side av Myanmars nordgrense. Den renner ut i Andamanhavet gjennom et niarmet elvedelta. I kolonitiden, før jernbanens og bilveienes tid, ble elven omtalt som «veien til Mandalay».

De viktigste reguleringene er gjort i Myanmar, med hnhv Yeywa-demningen og Shweli-demningen, totalt utbygd effekt i vassdraget er drøye 2 000 MW. Begge de nevnte anleggene stod ferdige omkring 2010–11, og er utbygd med kinesisk teknologisk hjelp. Flere kraftprosjekter er planlagt, men ennå ikke realisert.

Navnet Irrawaddy antas å komme fra sanskrit «Airavati», som betyr «Elefantelven».

Kilder
------

* (no) Irrawaddy i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Et **ironitegn** (fransk: *point d'ironie*) er et symbol som er blitt foreslått brukt som markør i en tekst der en mening skal tolkes ironisk. Det vanligste symbolet er et speilvendt spørsmålstegn (؟ – «REVERSED QUESTION MARK»). Eldste kjente bruk er fra 1580-årene, da det ble brukt av den engelske utgiveren Henry Denham. Tegnet har aldri vært mye brukt.

Et tilsvarende tegn (؟ – «ARABIC QUESTION MARK») er også brukt for å markere et retorisk spørsmål. I dag er denne formen bare i bruk på persisk og arabisk, språk som blir skrevne fra høyre til venstre.

Referanser
----------

1. ↑  «Unicode Character 'REVERSED QUESTION MARK' (U+2E2E)». *www.fileformat.info*. Besøkt 28. april 2017.
2. ↑  Truss, Lynne. *Eats, Shoots & Leaves*, 2003. p. 142. ISBN 1-59240-087-6.
3. ↑  Houston, Keith (24. september 2013). *Shady Characters: The Secret Life of Punctuation, Symbols, and Other Typographical Marks* **(engelsk)**. W. W. Norton & Company. s. 219. ISBN 9780393064421.
4. ↑  «Unicode Character 'ARABIC QUESTION MARK' (U+061F)». *www.fileformat.info*. Besøkt 28. april 2017.
Artikkelen omhandler både distriktet og byen Pitas

Al-Amin-moskéen i Pitas.  Foto: Uwe Aranas (2013) 
**Pitas** er et distrikt i Kudat-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger på Bengkoka-halvøya på nordvestkysten, med Marudubukta i vest, Sør-Banggi-stredet i nord og Sulusjøen i øst. Det har et areal på 1 419 kvadratkilometer og et folketall på 37 808 (2010). Administrasjonssenteret er byen Pitas.

Distriktet var tidligere avhengig av fiskeri og jordbruk og var regnet som lite utviklet, og som ett av de fattigste i Malaysia. Det er satt i gang utbygging av infrastruktur og fasiliteter med mål om en bedre utnytting av naturressurser og for å gjøre området attraktivt for turisme. Pitas er også i ferd med å bli blant de største gummiprodusentene i Sabah.

Pitas var tidligere kjent som *Tupak*. Distriktet ble opprettet den 8. juni 2010.

Byen
----

Byen Pitas har 895 innbyggere.

Referanser
----------

1. 1 2  Folketellingen for Sabah (2010) Arkivert 14. november 2013 hos Wayback Machine..
2. ↑  New Time Sabah 25. september 2012: Tourism and fisheries set to change Pitas' landscape Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 2. oktober 2013. (en)
3. ↑  Sabah LawNet: Pitas District Council Instrument 2009 Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 2. oktober 2013. (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Hoppbomben** var beregnet å treffe vannet på en kalkulert måte og å unngå torpedonett og andre hindringer. Bombens hastighet og tidspunkt for detonering ble forhåndskalkulert på samme måte som en vanlig dypvannsbombe. Oppfinneren var den britiske ingeniør Barnes Wallis. Hans «Upkeep» refleksbome ble brukt i RAFs *Operation Chastise* i mai 1943 for sprenge tyske damanlegg ved å eksplodere under vann. Grand Slam og Tallboy *jordskjelv*-bomber var begge hans oppfinnelser.

Restene av en Highball test prototype fra Reculver i 1997, nå i Herne Bay Museum
Animasjon av prinsippet ved en hoppbbome. Bomben er sluppet nær vannoverflaten. Fordi den har et nærmest horiontalt løp i høy fart hopper den flere ganger i stedet for å synke. Hvert hopp er mindre enn det foregående. Bombens «løp» er kalkulert slik at ved siste hopp vil bomben komme nærmest målet og synke. Forhåndskalkulert, vil den eksplodere på riktig dybde og forårsake ødeleggende sjokkbølger.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bouncing bombs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 617 Squadron and the Dams Raid – An archival perspective — RAF Museum online exhibition
* Barnes Wallis Memorial Trust
* The Dambusters (617 Squadron) Arkivert 26. oktober 2015 hos Wayback Machine.
* Test drops of both Upkeep and Highball — includes Lancaster and Mosquito drops at Reculver and Loch Striven, and fatal US A-26 Invader drop (YouTube)
* The bouncing bombs — history, pictures and videos

Portal: Andre verdenskrig
**Pitcairn Anthem** – **Come ye Blessed** er nasjonalsangen til Norfolkøya og Pitcairnøyene. Sangteksten er hentet fra Evangeliet etter Matteus, kapittel 25, vers 34 – 36 og 40.

Tekst
-----

Then shall the King  

Say unto them  

On his right hand:  

Come ye blessed of my Father  

Inherit the kingdom prepared for you  

From the foundation of the world  

I was hunger’d and ye gave me meat,  

I was thirsty and ye gave me drink  

I was a stranger and ye took me in,  

Naked and ye clothed me,  

I was sick and ye visited me,  

I was in prison and ye came unto me  

In as much ye have done it unto one of the least of  

These my brethren  

Ye have done it unto me,  

Ye have done it unto me.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pitcairn Anthem Sheet Music

| * v
* d
* r
Nasjonalsanger i Oseania |
| --- |
| Nasjonalsanger: | 
* Australia
* Cookøyene
* Fiji
* Kiribati
* Marshalløyene
* Mikronesiaføderasjonen
* Nauru
* New Zealand
* Niue
* Palau
* Papua Ny-Guinea
* Samoa
* Salomonøyene
* Tonga
* Tuvalu
* Vanuatu

 |
| Territorier og biland: | 
* Amerikanske Samoa
* Christmasøya
* Fransk Polynesia
* Guam
* Kokosøyene
* Nord-Marianene
* Norfolkøya
* Ny-Caledonia
* Pitcairnøyene
* Påskeøya
* Tokelau
* Wallis- og Futunaøyene

 |
| Afrika **·** Asia **·** Europa **·** Nord- og Sentral-Amerika **·** Oseania **·** Sør-Amerika |

Portal: Litteratur
Dette utsnittet av den flamske folkelivsskildreren Pieter Bruegel den eldres maleri «Barneleker» fra 1560 viser to gutter som hopper bukk.
**Hoppe bukk** er en barnelek der deltakerne hopper over hverandre i det de står på huk, eller bøyer seg fremover med hendene på låret.

Afroamerikanske barn leker «hoppe bukk» i ei gate i Harlem i New York omkring 1930.

Teknikk
-------

Deltakeren tar et kort løpstilløp bakfra og setter hendene på ryggen på deltakeren foran og hopper over. Leken går med kun to spillere, men den er vel så morsom med flere utøvere som står på rekke. Når en utøver har hoppet over alle deltakerne stopper denne og stiller seg parat til å la de andre hopp over seg. Hvor høyt utøverne velger å stå i huk-posisjon bestemmer vanskelighetsgraden i leken. Rekken vil sakte bevege seg fremover, og leken kan brukes for å forflytte en gruppe barn fra et sted til et annet. Leken er ikke uvanlig i barneidrettsskoler eller under lignende aktivitetstilbud.

### Varianter

En variant er at annehver spiller stiller seg med spredte bein slik at utøverne må hoppe og krype annenhver gang.

Leken kan kobles til andre leker som for eksempel sisten, der en variant er *sisten på huk*, og utøverne som er tatt blir fri dersom en medspiller hopper bukk over dem.

* «Gutter som hopper bukk» (Boys Playing Leapfrog) av fotopioneren Eadweard Muybridge. Bildeserien er del av Muybridges prosjekt med å dokumentere bevegelser hos mennesker og dyr på 1880-tallet.«Gutter som hopper bukk» (*Boys Playing Leapfrog*) av fotopioneren Eadweard Muybridge. Bildeserien er del av Muybridges prosjekt med å dokumentere bevegelser hos mennesker og dyr på 1880-tallet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leapfrog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Leapfrog – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Bøheringsspel** eller *Det store spelet* er en grein av Hardingfeletradisjon i Telemark, utviklet i andre halvdel av 1800-tallet.

Man regner Myllarguten som opphavsmann til denne særegne tradisjonslinja, som kom til å slå rot i Nedre Telemark, spesielt Bø og Tuddal. Etter Myllarguten ble stilen foredlet og utviklet av Lars Fykerud, Gregar Nordbø, Gunnulv Borgen og Torkjell Haugerud. 

Myllarguten hentet mange av sine impulser i Hardanger, og mange av slåttene i tradisjonen har varianter der og på Voss. Via Løytnantsdrengene ble tradisjonen også omplantet til Numedal, og varianter kan finnes i Krødsherad. I mange av de områdene der tradisjonen ble påvirket av stilen, kom de mindre og eldre slåttene til å leve side om side med storslåttene, og i noen tilfelle ble de helt fortrengt. Enkelte spelemenn la vekt på å ta vare på den eldre stilen, mens andre omfavnet den nyere. I dag behersker de fleste spelemenn fra de gjeldende distriktene en liten prosent slåtter fra denne tradisjonslinja. 

Stilen kjennetegnes av lange, utbroderte slåtter med mange vek, totaktsperioder og stort rom for improvisasjon. Slåttene er svært utbygde, og blir ofte spilt med brede strøk på store feler. Stilen var så virtuos at det en tid var påkrevd at alle spelemenn skulle kunne minst en slått fra denne tradisjonen som et slags svennestykke, til bruk i kappleikssammenheng.

Stilen har hatt stor innflytelse på hardingfelespillet i senere generasjoner, og har preget spillestil langt utenfor Telemark. Den slåttegruppen som er knyttet til denne tradisjonen regnes som svært sentral.

Spillestil
----------

Stilen, slik den ble utviklet av Myllarguten, kjennetegnes av et klarere dur-ideal. Antallet blåtoner ble redusert, og man favoriserte med tida en akkordisk og skala-preget stil. Mens de eldre slåttene konsentrerer motivene omkring én streng, og deretter flytter det opp og ned på fela, velger denne stilen ofte å gjøre mer skala- og akkordpregede melodier, som krever stor spennvidde i første posisjon. Med tida kom man også til å benytte seg mer av posisjonsspill i utviklingen av stilen. Det er ikke urimelig å tenke seg at møtet med klassisk fiolinspill, blant annet gjennom Ole Bull, hadde sitt å si for stilutviklingen. 

Spelemenn som har formidlet og formidler Bøheringsspel i Telemark:

* Eilev Smedal
* Olav Groven
* Eivind Mo
* Kjetil Løndal
* Einar Løndal
* Olav Løndal
* Anund Roheim
* Hauk Buen
* Knut Buen
* Kristiane Lund
* Jens Amundsen
* Bjarne Herrefoss
* Roar Herrefoss
* Kristian Borlaug
* Per Anders Buen Garnås
* Torgeir Straand
* Anne Hytta

Beslektet tradisjon i Hardanger:

* Anders Kjærland
* Haldor Meland
* Knut Hamre
* Åse Teigland

Voss:

* Ola Mosafinn
* Sjur Helgeland
* Lars Skjervheim
* Lorentz Hop
* Sigbjørn Bernhoft Osa
* Leif Rygg
* Steinar Rygg

Numedal:

* Pål Løyntnantsdreng
* Steingrim Haukjem

Krødsherad:

* Wilhelm Sorteberg
* Truls Ørpen

Valdres:

* Olav Moe

Hallingdal og Valdres har hatt sine egne distinkte tradisjonslinjer, og er dermed ikke influert av bøheringsstilen på samme måte. En av dem som "oversatte" slåtter herfra til Hallingdal var Olav Sataslåtten fra Torpo.
**Hoppbakkene i Nizjnij Novgorod** i Russland ligger i søsrskråningen til elva Volga, og hadde før siste ombygging størrelse K110, K84, K48, K20 og K17. Anlegget er pr. mai 2012 under ombygging, og vil etter ombyggingen ha hoppbakker med K125, K95 og K60. Hoppanlegget er eid av Nizjnij Novgorod oblast.

Bakkerekorden i K110-bakken er 124 meter, satt av Dmitrij Vasiljev 28. februar 2006. (Kilde: Skisprungschanzen-Archiv. SDJUSJOR oppgir at rekorden er 126 meter, satt av Dmitrij Ipatov.) I K84-bakken er rekorden 89,5 meter, satt av Denis Kornilov 14. september 2002.

Historie
--------

Den første hoppbakken i Nizjnij Novgorod var en 15-metersbakke som ble bygd før 2. verdenskrig. En K30-bakke ble bygd i 1947; den ble utvidet til K40 i 1950. Da et nytt skihoppanlegg med K80- og K50-bakke ble åpnet i 1958, var den største bakken Sovjetunionens største hoppbakke. Storbakken med K110 ble bygd i 1973.

Etter Sovjetunionens sammenbrudd ble hoppbakkene i Nizjnij Novgorod, i likhet med de fleste andre hoppbakkene i Russland, stående uten nødvendig vedlikehold eller oppgraderinger. I 2005 ble K48-bakken modernisert, og året etter planla myndighetene i Nizjnij Novgorod oblast at storbakken skulle ombygges innen høsten 2007. Men økonomiske problemer gjorde at ombyggingen av storbakken ikke kunne gjennomføres, og bakken ble i stedet stengt i 2008 på grunn av sikkerhetsmangler. Senere er tårnet i storbakken blitt revet, mens de mindre bakkene har fått nye plastmatter.

En arkitektkonkurranse om å formgi et nytt skihoppanlegg i 2008/09 ble vunnet av det østerrikske firmaet Malojer. Manglende økonomi gjorde at prosjektet igjen ble lagt på is, men i 2011 ga myndighetene i Nizjnij Novgorod oblast klarsignal til at prosjektet kunne settes i gang. Det nye skianlegget skal stå ferdig i 2014, og vil da bestå av hoppbakker med størrelse K125, K95 og K60, og romme 15 000 tilskuere. Det skal også bygges 5 kilometer langrennsløyper og nye lokaler for hopp- og kombinertskolen SDJUSJOR.

Kilder
------

* Skisprungschanzen-Archiv: Nizhniy Novgorod (engelsk, besøkt 20. mai 2012)
* Skisprungschanzen-Archiv: Ski jumping facility at Nizhniy Novgorod to be build (engelsk, 21. juli 2011, besøkt 20. mai 2012)

1. 1 2  НТА-Приволжье: Реконструкцию нижегородского трамплина К-110 планируется завершить в октябре 2007 года Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. (russisk, 11. juli 2006, besøkt 20. mai 2012)
2. 1 2  СДЮШОР по прыжкам с трамплина и лыжному двоеборью (Hopp- og kombinertskolen i Nizjnij Novgorod): История Arkivert 19. februar 2014 hos Wayback Machine. (russisk, besøkt 20. mai 2012)
3. ↑  Sportcanals.ru: НИЖНИЙ НОВГОРОД ТРАМПЛИНЫ РОССИИ[*død lenke*] (besøkt 20. mai 2012)
4. ↑  НТА-Приволжье: Нижегородский "Строймост" построит комплекс трамплинов в Н.Новгороде (russisk, 6. februar 2012, besøkt 20. mai 2012)
5. ↑  Nnovgorod.rfn.ru: Нижегородский трамплинный комплекс реконструируют: детали проекта[*død lenke*] (russisk, 26. mars 2012, besøkt 20. mai 2012)
6. ↑  Moskovskij Komsomolets: Трамплин в Сочи[*død lenke*] (russisk, 28. mars 2012, besøkt 20. mai 2012)
Risvollans kjennetegn, «Høyblokka».
Administrasjonsbygget (oppført 2013–2015)
**Risvollan borettslag** er Norges største borettslag med 1 113 leiligheter, og ligger vel 5 km sør for Trondheim sentrum. Det utgjør det meste av området Risvollan. Borettslaget ble etablert i 1970 etter en arkitektkonkurranse utlyst av Trondheim kommune i 1967. Konkurransen ble vunnet av trondhjemsarkitektene Brantenberg og Hiorthøy som fikk jobben med å forestå prosjektering og utbygging av området. Området er tegnet etter inspirasjon fra italiensk byarkitektur, noe en tydelig ser på de mange små og hyggelige piazzaene.

På grunn av størrelsen er det fem bussholdeplasser fordelt på de 500 målene som laget utgjør. Borettslaget har 12 fast ansatte som sørger for driften av 8 ulike boligområder i rekkehus/lavblokk, samt 55 leiligheter i en høyblokk integrert i et forretningssenter. 

Borettslaget sender informasjon til beboerne blant annet gjennom *TV Risvollan*.

Borettslagets administrasjonsbygg, oppført 2013–2015, tegnet av arkitektkontoret Pir II, fikk prisen Hederlig omtale i konkurransen om Trondheim kommunes byggeskikkpris 2017.

Litteratur
----------

* «Arkitektur i 1000 år, Arkitekturguide for Trondheim», Trondheims Arkitektforening 1999, ISBN 82-995433-0-4

Referanser
----------

1. ↑  Arkitektur i 1000år s. 183

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Kim Chang-ryong** (hangul: 김창룡, hanja: 金昌龍, romanisering: *Kim Ch'angnyong*, revidert romanisering: *Gim Chang-ryong*, født 1916 eller 1920 i Kumya, død 30. januar 1956 i Seoul) var en sørkoreansk etterretningsoffiser.

Han vokste opp i fattige kår i dagens Nord-Korea. I likhet med mange andre koreanere gikk han inn i den japanske hæren i Mandsjuria. Etter en tid som militærpoliti ble han en anerkjent etterforsker, hvis oppgave var å avdekke «muldvarper» innen den japanske etterretningstjenesten og jakte på motstandsfolk. Fra 1941 avdekket Kim et 60 mann stort sovjetisk spionnettverk. I 1945 tok Japans kolonisering av Korea slutt, og Kim dro til Hamhung, hvor han ble angitt, arrestert og dømt til døden av kommunistene for sine arrestasjoner av koreanske uavhengighetsforkjempere. Han greide imidlertid å flykte under transporten til henrettelsen, men ble igjen angitt og dømt til døden. Kim greide å flykte for andre gang, og kom seg til amerikanskkontrollerte Sør-Korea.

Da han kom til Seoul i mai 1946, tilsluttet han seg Sør-Koreas hær, hvor han til slutt fikk en rolle i etterretningen. Etter å ha sett Nord-Korea omfavne kommunismen, utviklet Kim et sterkt hat mot ideologien. Kim begynte snart å avsløre tilfeller av korrupsjon blant kolleger i hæren, og han fikk president Syngman Rhees tillit. Rhee så på Kim som det ideelle bindeleddet mellom hæren og ham selv, og Kim kunne rydde Rhees potensielle utfordrere av veien. Kim selv utgjorde ingen trussel mot Rhee, idet han hadde tjenestegjort for japanerne og dermed aldri ville få folkets tillit. I samarbeid med amerikansk etterretning var Kim ansvarlig for arrestasjonene av tusener av antatte nordkoreanske spioner. Innen juli 1949 hadde nærmere 5 000 soldater og offiserer i Sør-Koreas hær blitt arrestert og avhørt. General Douglas MacArthur gav ham tilnavnet «Kim the Snake». Kim har blitt beskyldt for å ha planlagt attentatet mot Kim Gu i 1949, hvilket skal ha blitt støttet av attentatsmannen Ahn Doo-hee. På denne tiden var Kim Chang-ryong imidlertid bare en laverestående offiser.

I 1953 ble Kim, daværende sjef for den sørkoreanske kontraetterretningen, forfremmet til brigadegeneral, senere til generalmajor i 1955. Den raske avanseringen, samt det faktum at han aldri tilhørte den nære kretsen av offiserer fra fronten i Koreakrigen, styrket misnøyen blant enkelte av hans kolleger, som flere ganger forsøkte å drepe ham. Den 30. januar 1956 lyktes de, og Kim ble drept av et skudd i hodet, 39 år gammel.

  

Portal: Korea
**Carroll Dunham** (født 1949 i New Haven, Connecticut) er en amerikansk tegner. Han er oppvokst i New York. Tegneserier, cowboyfilmer og videospill er en del av Dunhams miljø. Han har i likhet med flere andre amerikanske kunstnere tatt for seg blant annet populærkulturen. Dunham må delvis bli betraktet som en popkunstner med klare referanser til tegneserier. Til forskjell fra Roy Lichtenstein, som var den mest kjente kunstneren som har anvendt tegneserier, går Durham mye dypere i amerikanske sosiale problemer. Han tar for seg den mannlige seksualiteten i det amerikanske samfunnet. Det er noe aggressivt og voldelig over Dunhams tegninger med en dystrere og mer komplisert maskulinitet. For å knytte kunstverkene sine opp mot den amerikanske historien anvender han arkitektur for å lage assosisiasjoner bakover i tiden.

Det er mulig å foreta tolkninger av Durham som en del av USAs 1900-tallskunst, som et liberalt mottrekk mot homofobien til den moralske majoriteten og de undertrykkende holdningene til det levesettet som metropolene har.

Mannen, den amerikanske historien samt de urbane storbyene opptar ham. På flere av Dunhams tegninger har han kledd sine menn med hatt.

Hans tegning «3/23/05» er representert på VG7s topp 100-liste over samtidskunstens viktigste verk.

I 2006 hadde Dunham utstilling i Drammens Museum.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6xh0vpp, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Museum of Modern Arts online samling, MoMA kunstner-ID 1652, besøkt 4. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Guggenheim fellows ID carroll-dunham, besøkt 13. februar 2021[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Kunstindeks Danmark **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** KulturNav
 |
**Annette Lykknes** (født 1974) er en norsk kjemihistoriker. Hun er professor i kjemididaktikk ved Institutt for lærerutdanning ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU).

Lykknes har sin utdannelse fra NTNU, der hun i 2005 fikk graden ph.d. i kjemididaktikk og kjemihistorie med avhandlingen *Ellen Gleditsch: professor, radiochemist, and mentor*.

Etter flere år med ulike forsker- og undervisningsstillinger ble hun i 2018 ansatt som professor ved Institutt for lærerutdanning, NTNU.

Hun er redaktør for emnet kjemihistorie i serien *ChemTexts* fra forlaget Springer Nature.

Hun er også én av to serieredaktører for bokserien *Analysis. Historical Cases in Chemistry* fra World Scientific.

I 2021 er hun leder (chair) for *European Chemical Society*s «Working Party on History of Chemistry», som har som mål å føre sammen historisk interesserte kjemikere, kjemihistorikere og -undervisere fra hele verden. Working Party-et ble grunnlagt i 1977, og organiserer internasjonale konferanser hvert annet år*.* Før tiden som leder var hun nestleder (vice-chair) i flere år. 

Hun er leder for Faggruppe for kjemiens historie i Norsk Kjemisk Selskap.

Publikasjoner
-------------

* (no) Publikasjoner av Annette Lykknes i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Annette Lykknes i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Referanser
----------

1. 1 2   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator ntk20211123033, Wikidata Q13550863,
2. ↑  «Annette Lykknes». *Museumsforlaget*. Besøkt 11. august 2021.
3. ↑  (no) ORIA-post for avhandlingen (ikke fulltekst)
4. ↑  «ChemTexts». *Springer* **(engelsk)**. Besøkt 18. august 2021.
5. ↑  «Analysis: Historical Cases in Chemistry». *www.worldscientific.com*. Besøkt 18. august 2021.
6. ↑  «Working Party on History of Chemistry». *EuChemS* **(engelsk)**. Besøkt 18. august 2021.
7. ↑  «Styret – Faggruppe for kjemiens historie». Besøkt 18. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Annette Lykknes - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 11. august 2021.  *Lykknes' profilside på ntnu.no*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** SUDOC **·** MGP **·** NKC **·** CRIStin **·** ResearchGate
 |
**Frol** er en bygd og en tidligere kommune i Levanger kommune i Trøndelag. Frol ligger øst for Levanger sentrum, og utgjør en egen skolekrets tilknyttet Frol oppvekstsenter. Frolfjellet i retning Markabygda og Forbygda er et populært utfartssted med preparerte skiløyper.

Tidligere kommune
-----------------

Frol kommune ble etablert i 1856 ved delingen av *Levanger* i *Levanger kjøpstad* og *Levanger landsogn*. Den nye landkommunen fikk i 1911 navnet Frol. I 1951 ble Lillemarksbakkene (Litjmarksbakkan) med 51 innbyggere i Frol inkorporert i Levanger. Den 1. januar 1962 ble Frol, Levanger, Skogn og Åsen slått sammen til den nye Levanger kommune. På dette tidspunktet bodde 3 774 personer i Frol. Kommunen var ca. 140 km² stor.

Bygd
----

Delområdet Frol i Levanger kommune består av grunnkretsene Østborg, Haugskott, Rinnan, Munkrøstad, Buran, Munkeby, Matberg og Tingstad.

Grunnkretsene Munkrøstad og Buran utgjør Okkenhaug sogn i Sør-Innherad prosti med Okkenhaug kirke som sognekirke. Resten av Frol sogner til Levanger kirke.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Frol

Referanser
----------

1. ↑  Dag Juvkam *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen* Statistisk sentralbyrå, 1999. (Rapport 99/13). ISBN 82-537-4684-9
2. ↑  Olav Holberg (1956). «Frol». *Norges bebyggelse : Nordlige seksjon Herredsbindet for Nord-Trøndelag Søndre del*. Oslo: Norsk faglitteratur. s. 1ff.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Carrion*** er et skrekkspill utviklet av Phobia Game Studio og gitt ut av Devolver Digital i 2020. Det kom først ut på Windows, Xbox One, MacOS, Linux og Nintendo Switch, og kom ut i 2021 til PlayStation 4.

Spillet beskrives som et omvendt skrekkspill sammenlignet med andre spill i sjangeren. Det spilles fra perspektivet til monsteret, fremfor fra menneskenes perspektiv. Spillere skal kontrollere et stort, rødt monster med tentakler, av ukjent opprinnelse. Monsteret blir holdt fanget ved et forskningsanlegg eid av et selskap kalt Relith Science. Spilleren må ta seg gjennom et anlegg i håp om å finne en utgang, krype gjennom ventiler, og underveis drepe vitenskapsfolk eller sikkerhetsstyrker. Etter hvert som spillet skrider frem, kan spillere få ulike oppgraderinger - for eksempel muligheten til å løpe fortere, få tilgang til områder som ellers ikke kan nås, eller vokse enda mer i størrelse. Det endelig formålet er å absorberer en spesiell genetisk kode, slik at skapningen endelig kan rekonstruere en slags menneskelig form. Deretter kan spilleren unnslippe fra anlegget, før man kan dukke opp i en by som er under delvis karantene i det solen går ned for kvelden.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «CARRION for PS4 now available». *Gematsu* **(engelsk)**. 22. oktober 2021. Besøkt 11. august 2022.
2. 1 2  «Carrion Launches July 23 for PC, Linux, Mac, Switch, and Xbox One - Niche Gamer». *nichegamer.com* **(engelsk)**. 11. juli 2020. Besøkt 11. august 2022.
3. ↑  Saltzman, Mitchell (27. juli 2020). «Carrion Review». *IGN* **(engelsk)**. Besøkt 11. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Carrion* på Steam Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* på GOG.com Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* på OpenCritic Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Carrion* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Kim Bauer** er en fiktiv karakter som er spilt av Elisha Cuthbert i TV-serien 24. Hun ble født i Santa Monica i California, og er datter av Teri og Jack Bauer. Hun droppet ut av Santa Monica High School og begynte Counter Terrorist Unit (CTU) i Los Angeles. 

Hun var med i sesong 1 av *24* der hun og en venninne sniker seg ut av husene deres om kvelden for å møte noen gutter som kidnapper jentene. Begge jentene rømmer fra stedet. Senere blir Kim og moren hennes Teri kidnappet av noen andre som vil bruke dem til å kontrollere Jack Bauer.

De klarer å rømme for andre gang og blir sendt til et trygt hus som blir angrepet av en av Jack Bauers fiender. Det stikker av fra huset men skiller lag etter en bilulykke. Hun går for å besøke en venn for å få hjelp, men der blir hun arrestert av undercover politi og arrestert for narkotikahandel. Da politiet får høre at hun ikke har noe å gjøre med narkotikahandelen og at hun er datteren til CTU-agent Jack bauer blir hun sluppet fri. 

Politiet kjører henne til CTU men underveis blir politibilen angrepet, politimennene blir drept og Kim blir tatt til fange. Hun blir senere sluppet fri i bytte mot faren hennes. I slutten av sesong 1 blir Teri Bauer funnet drept.

Kim Bauer var også å se i sesong 2, 3, 5, og 7 i tillegg til *24: The game*.
***Total Drama Action*** er en sesong av den canadiske animerte Reality-TV-serien *Total Drama Island* som sendes på Cartoon Network. Den hadde premiere 10. september 2009 og sluttet 2. september 2010. Den forsetter med *Total Drama World Tour*. Serien ble skapt av Jennifer Pertsch og Tom McGillis.

Handling
--------

De 14 deltagerne som returnerer fra forrige sesong, Gwen, Trent, Heather, Lindsay, Owen, Beth, DJ, E-Scope (egentlig Izzy), Harold, Duncan, Geoff, Bridgette, Justin og Leshawna, ankommer et forlatt filmsett i Toronto i Canada. Chris er fremdeles programleder og Chef er fremdeles kokk. Deltagerne skal kjempe mot hveandre i utfordringer basert på forskjellige filmsjangere. Marshmellow seremoniene heter Gylden Chris seremonier hvor de ikke utstemte deltagerne får skjokkoladetrukne Chrisfigurer i gullpapir kalt Gylden Chris, og den utstemte må ta Skammensvei og ta Taperbilen, også kalt Taperlimoen. De stemmer med maskiner. Deltagerne blir delt inn i to lag: Hylende Nikkere og Dødelige Riggere. Hvis det er premieutfordring får vinnerlaget en premie, mens taperlaget slipper å stemme ut noen. Senere starter Bridgette og Geoff, de to første utstemte, showet "TDA: Hva skjedde?", også kalt "TDA: Etterspillet", med de 8 utstemte deltagere fra forrige sesong, Ezekiel, Eva, Noah, Katie, Tyler, Cody, Sadie og Courtney, som kommentatorer, fans som publikum, og utstemte gjester fra denne sesongen. Senere i serien kommer deltageren Courtney inn i serien etter en rettssak fordi hun ble stemt ut urettferdig sist sesong. Denne sesongen er den første som har dobbeltelimineringer. Vinneren får en million dollars.

Episoder
--------

### Sesong 1: 2009-2010

1. Monster Cash
2. Monster eggsamen
3. Opptøyer!
4. Strand Bille Boogey
5. Gærningby'n
6. TDA: Hva skjedde? Del 1
7. Frihetens Chef
8. Øglerredet
9. Sandwitchprosjektet
10. Katastrofemesteren
11. I krigssonen
12. TDA: Hva skjedde? Del 2
13. Sjømat til åtte, eller ni
14. En million år før Kristus
15. Million Dollar Babes
16. Ring M for moro
17. Super-Harold
18. TDA: Hva skjedde? Del 3
19. Gi opp halve kongeriket
20. Ta et hint a
21. Rock og Rule
22. Skrikende Courtney, skjult Owen
23. 2009: En Owen odyse
24. Dyrenes herre
25. Mytteri på hovedscenen
26. Hvem vil velge en millionær?
27. Kjendisjakten Total Drama Action igjenforeningsspesiall

Plasseringer
------------

1. Duncan
2. Beth
3. Owen
4. Courtney
5. Harold
6. Lindsay
7. Justin
8. Leshawna
9. Heather
10. Izzy
11. DJ
12. Gwen
13. Trent
14. Bridgette og Geoff

Norske stemmer
--------------

* Ove Christian Owe (skuespiller) som Chef Hatchet.
* Scott Maurstad som Duncan.
* Jon Bjørnstad som Owen og Justin.
* Hanna Kanutta Helstad som Courtney.
* Hanne Dancke Arnesen som Izzy/E-Scope og Bridgette.
* Benjamin Helstad som DJ.
* Connie Skjellestad-Hansen som Gwen.
* Erik Skøld som Trent.
* Gaute Boris Skjegstad som Geoff.
* Cathrine Bang Norum som Heather.
* Sarah MacDonald Berge son Lindsay
Fra Legevakthåndbokens web-utgave
**Legevakthåndboken** er en klinisk referansehåndbok med beslutningsstøtte og behandlingsråd hovedsakelig beregnet på leger i legevakt. Den har også hatt stor utbredelse blant medisinstudenter, turnusleger og allmennleger siden den kom ut første gang i 1993.

Cecilie Arentz-Hansen og Kåre Moen var forfattere av de første tre utgavene av håndboken (1993, 1997, 2005).

Den fjerde utgaven av håndboken ble lansert i september 2012. I denne utgaven ble det foretatt en overgang fra papir til ren digital utgivelse, og håndboken er tilgjengelig som web-side og som app for smarttelefon. Helsebiblioteket har støttet prosjektet, og Legevakthåndboken er gratis tilgjengelig for alle med norsk ip-adresse.

Forlaget Gyldendal Akademisk er utgiver og har stått for layout og teknisk tilrettelegging. Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin (Nklm) har ansvaret for revisjon og tilpasning av det faglige innholdet. Den elektroniske versjonen av Legevakthåndboken har den samme struktur og inndeling som tidligere trykte versjoner. Stoffet er spisset mot legevakt og avgrensninger gjort mot fastlegens oppgaver. Akuttmedisindelen er rettet mot allmennlegenes funksjon og korresponderer med innholdet i de obligatorske kurs i akuttmedisin for allmennleger.

Ingrid H. Johansen og Jesper Blinkenberg fra Nklm er redaktører for den nye utgaven. Med seg i arbeidet har de hatt utvalgte allmennleger med interesse for legevaktmedisin, og ressurspersoner fra spesialisthelsetjenesten.

Eksterne lenker
---------------

* Legevakthåndboken på nett
* Legevakthåndboken i Appstore
* Legevakthåndboken som app for Android