recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**City of Sunderland** er en enhetlig myndighet og by (*city*) i Tyne and Wear i Nordøst-England. Distriktet omfatter Sunderland, Washington, Houton-le-Spring og Hetton-le-Hole. Distriktet fikk status som *city* i 1992. Den gamle byen Sunderland beholdt sin status som *town*, og er dermed en by innenfor en by.

Bruer over Wear i Sunderland
Distriktet ble dannet i 1974 som storbykommunen (*Metropolitan borough*) Sunderland innenfor loven om lokalstyring av 1972, og er en sammenslutning av fire tidligere distriktet i grevskapet Durham. Den ble gitt bystatus i 1992 ved 40-årsjubileet til dronning Elisabeth IIs tiltredelse. Byen har en befolkning på 275 300 i henhold til folketellingen i 2011 da flertallet av befolkningen (174 286) bodde i Sunderland. Sunderlands storbyområde (*Built-up Area*), som omfatter landsbyen Whitburn i South Tyneside og byen Chester-le-Street, bosetningene Ouston, South Hetton og Pelton i Durham, er sitter alternativt som å ha en befolkning på rundt 335 000 innbyggere.

Mellom 1939 og 1945 sjøsatte skipsverftene 245 handelsskip på totalt 1,5 millioner tonn, en fjerdedel av handelstonnasjen som ble produsert i Storbritannia i denne perioden. Oversjøisk konkurranse førte til kraftig nedgang i skipsindustrien etter krigen og det siste skipsverftene ble nedlagt i 1988.

HMS «Ocean», den britiske marinens største krigsskip, er blitt adoptert av Sunderland. Den hellige Benedict Biscop (ca. 628 – 690) ble valgt som byens skytshelgen i mars 2004, samme tidspunkt som byen ble fristilt.

Referanser
----------

1. 1 2  «2011 Census - Built-up areas». ONS.

Eksterne lenker
---------------

* (en-GB) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) City of Sunderland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted
* City of Sunderland i Open Directory Project
* Sunderland i Open Directory Project

| * v
* d
* r
Distrikter i Nordøst-England |
| --- |
| Englands flagg | 
* Castle Morpeth
* Chester-le-Street
* Darlington
* Durham
* City of Durham
* Easington
* Gateshead
* Hartlepool
* Middlesbrough
* Newcastle upon Tyne
* North Tyneside
* Northumberland
* Redcar and Cleveland
* Sedgefield
* South Tyneside
* Stockton-on-Tees
* Sunderland
* Teesdale
* Tynedale
* Wansbeck
* Wear Valley

 | Storbritannias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Arne Byrkjeflot** (født 22. september 1950 i Namsos) er en norsk politiker (Rødt) og organisasjonsarbeider. Han satt i Trondheim bystyre for perioden 2007-2011. Han har tidligere vært leder av LO i Trondheim og fylkessekretær i Sør-Trøndelag Nei til EU. Han var 1. kandidat for Rødt i Sør-Trøndelag ved Stortingsvalget i 2009.

Byrkjeflot holder tale på torget i Trondheim 1. mai 2013
Byrkjeflot ble født i Namsos og begynte i 1969 å studere ved NTH i Trondheim. Der ble han engasjert i studentpolitikken, og han ble aktiv i SUF(m-l). Han avbrøt den akademiske karrieren i 1974 for å proletarisere seg. 

Byrkjeflot ble ansatt ved Lilleby Smelteverk i 1976. Han engasjerte seg i fagforeningsarbeidet og ble etter hvert klubbleder, et verv han beholdt inntil bedriften ble nedlagt i 2002. Byrkjeflot regnes som sentral på venstresiden i LO og er primus motor i arbeidet bak den årlige Trondheimskonferansen for opposisjonen i fagbevegelsen. 

Byrkjeflot var også en av initiativtagerne til *Arbeideravisa* og var styreformann i utgiverselskapet i perioden november 2007 – mai 2008.

Byrkjeflot skapte i 2013 splid i både Rødt og LO etter at det ble hevdet at han hadde utvist dårlig dømmekraft gjennom sitt forhold til en 38 år yngre kvinnelig tillitsvalgt. Saken endte med at Byrkjeflot trakk seg som leder av LO i Trondheim, og at ungdomsfløyen i Rødt Trondheim meldte seg kollektivt ut da det ble kjent at han fikk fortsette i partiet.

Referanser
----------

1. ↑  «Anklages for maktmisbruk». *Klassekampen*. 2. november 2013.
2. ↑  NRK. «Byrkjeflot-saken». *NRK*. Besøkt 14. januar 2018.
3. ↑  «Byrkjeflot splitter Rødt enda mer». *NRK*. 21. oktober 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Universitetsavisa.no: En proletar vender hjem
* Byavisa.no:Med myra i sitt hjerte
* NRK.no:Byrkjeflot vil ha handling
* Adressa.no: Fjernet Byrkjeflot fra politiske verv
* NRK.no: Byrkjeflot trekker seg som LO-leder
**Arne Eliasson Sølvberg** (født 8. desember 1879 i Innvik i Stryn, død 16. desember 1954 i Naustdal) var en norsk lærer, organisasjonsmann og redaktør. Han flyttet til Ullaland i Naustdal i 1900 og ble lærer der. Han driftet også Naustdal Prenteverk, og etablerte lokalavisen *Bygdebladet* på 1930-tallet. Han var selv redaktør for avisen som kom ut som bygdeblad for Naustdal kommune få år, og var nedlagt før krigen. 

I 1919 stod Sølvberg bak den riksdekkende ukeavisen *Bladet Folkeskulen*, som også var et fagblad for lærere. Han var selv redaktør for bladet og driftet avisen sammen med noen lærerkolleger frem til avisen ble lagt ned av økonomiske årsaker i 1926. 

Sølvberg hadde tillitsverv i målbevegelsen, var med å etablere Midtredalens Skyttarlag og Naustdal handelslag. Han sluttet som lærer i 1922 og ble gardbruker.

Referanser
----------

1. 1 2   oursmallworld.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «Arne Eliasson Sølvberg - Allkunne». *www.allkunne.no* **(norsk)**. Besøkt 16. desember 2020.
**Reidar Goa** (født 8. april 1942, død 8. september 2018) var en norsk fotballspiller fra Randaberg som spilte i forsvar for Randaberg, Viking og det norske A-landslaget.

Karriere
--------

Som 15-åring debuterte han på A-laget til Randaberg og spilte 180 kamper.

Goa debuterte på G19-landslaget som 17-åring mot Danmark og spilte blant annet sammen med Roald «Kniksen» Jensen, Nils Arne Eggen, Arild Gulden og Bjørn Odmar Andersen. Goa ble kjent for sitt solide spill og gode pasninger fra sin posisjon som forsvarsspiller.[]

Han spilte i Viking fra 1966 til 1977 og spilte totalt 404 A-lagskamper (inkludert treningskamper) og scoret seks mål. Goa er på niendeplass på listen over Viking-spillere med flest kamper.

I serien spilte Goa til sammen 195 kamper (ingen mål) for Viking i øverste divisjon, og var med på å vinne seriegull fire sesonger på rad mellom 1972 og 1975. Han spilte også fire kamper på A-landslaget mellom 1970 og 1975.

Goa ble tildelt fortjenstmedalje i 1976 og ble æresmedlem i Viking i 2000. Han jobbet også som banekoordinator på Viking stadion og var banemester for Viking fra 1985 til 2010.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 298013, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.worldfootball.net, besøkt 9. september 2018[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.aftenbladet.no, besøkt 9. september 2018[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Viking-legenden Reidar Goa er død». *Aftenbladet*. 9. september 2018. Arkivert fra originalen 9. september 2018. Besøkt 9. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reidar Goa – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Reidar Goa – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Reidar Goa – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Reidar Goa – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Ion Cucu** (født 29. august 1937 i București, død 24. mai 2018) var en rumensk fotograf som er mest kjent for sine portrettbilder av rumenske forfattere.

Ion Cucu gikk på en sykepleierskole, og etter avsluttet studium ble han ansatt ved en helsestasjon. I 1953 arbeidet han ved den statlige hygieneinspeksjonsmyndigheten, og begynte å studere medisin, men ble utvist i 1954 etter at hans far ble arrestert og sendt til tvangsarbeid ved Donau-Svartehavskanalen på grunn av et stykke udeklarert jord da kollektiviseringen av jordbruket fant sted.

Han debuterte som fotojournalist i avisen *Scînteia Tineretului* i 1960.

I litteraturmagasinet *Luceafărul* hadde han fra 1975 i tyve år en rubrikk kalt *O istorie a literaturii contemporane văzută de Ion Cucu* («Samtidslitteraturhistorien sett av Ioan Cucu»). Han var siden 1990 permanet medarbeider av litteraturmagasinet *România literară*. Mange av hans bilder ble brukt i litteraturleksikoner, så som *Dicționarul scriitorilor români* (Mircea Zaciu, Marian Papahagi, Aurel Sasu), *Dicționarul general al literaturii române* (red. Eugen Simion), *Istoria literaturii române contemporane, 1941-2000* (Alex Ștefănescu), *Istoria critică a literaturii române* (Nicolae Manolescu).

Bøker
-----

* *O istorie literară a privirii, o istorie în imagini a literaturii române postbelice*, editura Charmides, 2006
* *Cum ar ar arăta viaţa fără fotografie?* Casa de pariuri literare, 2010
* *Fotograf la zece președinți*, Casa de pariuri literare, 2011

Utstillinger
------------

* *Nichita Stănescu, 60 de ani de la naștere*, Ateneul Român, 1993;
* *Poeţi contemporani,* ved Festival de Poezie al Municipiului Bucureşti, Romanias forfatterforening, 2000
* *Clipe de viață*, Club "Prometheus", 2003
* *Călătoria*, Muzeul Național al Literaturii Române, 2006
* I 2019 var han æresgjest ved den første utgave av bokfestivalen *Târgul Alternativ de Carte*

Premier og æresbevisninger
--------------------------

* Medalia Muncii, 1964
* Ordinul Muncii clasa a III-a, 1967
* Ordinul 23 August, 1968

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.livearad.ro[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. 1 2  «Atelier LiterNet › Ion Cucu, un interviu de un cristian: Cum ar arăta viaţa fără fotografie?». *LiterNet.ro* **(rumensk)**. Besøkt 24. juni 2017.
4. ↑  «Astăzi e ziua ta, Ion Cucu». Besøkt 24. juni 2017.
5. ↑  «INTERVIU Ion Cucu: „Când spuneai scriitor – asta valora ceva. Astăzi sunt foarte mulţi scriitori. Prea mulţi" | Ziarul Financiar» **(rumensk)**. Besøkt 24. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Ion Cucus hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Nicole Gius** (født 16. november 1980 i Schlanders) er en italiensk tidligere alpinist. Hun er blitt italiensk mester i slalåm fem ganger i perioden 1999–2007.

Hun debuterte i verdenscupen i januar 1998. Ett år senere fikk hun sin første plassering blant de ti fremste, i slalåmrennet i St. Anton. Samme år tok hun også sin første italienske mestertittel. Deretter stagnerte prestasjonene, og i 2000 fikk hun en korsbåndskade i venstre kne.

I 2002 deltok hun i OL i Salt Lake City, der hun ble nummer ti i slalåmrennet. Deretter fulgte hennes mest suksessrike periode i verdenscupen, sesongen 2002/03. I seks renn plasserte hun seg blant de ti fremste. Hun oppnådde også sin første pallplassering i Semmering. I slalåmcupen endte hun på sjuendeplass i sammendraget, og ble best av de italienske utøverne. I sesongene som fulgte greide hun ikke å følge opp de gode resultatene, og kvalifiserte seg ikke til OL 2006 i Torino.

Sesongen 2006/07 presterte Nicole Gius igjen på godt, gammelt nivå. I storslalåmrennet i Kranjska Gora tok hun andreplassen, bare slått av østerrikske Nicole Hosp.

Under vinter-OL 2010 oppnådde hun en åttendeplass i slalåm som beste resultat.

Pallplasseringer i verdenscupen
-------------------------------

| Dato | Sted | Disiplin | Plassering |
| --- | --- | --- | --- |
| 29. desember 2002 | Østerrikes flagg Semmering | Slalåm | 3 |
| 6. januar 2007 | Slovenias flagg Kranjska Gora | Storslalåm | 2 |
| 28. desember 2007 | Østerrikes flagg Lienz | Storslalåm | 3 |
| 4. januar 2009 | Kroatias flagg Zagreb | Slalåm | 2 |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicole Gius – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nicole Gius – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nicole Gius – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Nicole Gius – ski-db.com Rediger på Wikidata
* Nicole Gius' hjemmeside
Myren gård sett fra sørvest.
**Myren gård** er en herskapelig gård med parkmessig opparbeidet hageanlegg i bydelen Vågsbygd i Kristiansand. Dagens bygninger er satt opp som lystgård i Sveitserstil, uten noen landbruksfunksjon. Gården ble kjøpt av Kristiansand kommune i 1964. Området har vært bosatt helt fra yngre steinalder. I 1764 ble Myren skilt ut fra gården Fiskå som husmannsplass. Den opprinnelige husmannsplassen står ikke lengre på stedet.

Konsul Johan Heinrich Wild kjøpte eiendommen i 1854 for 1 600 spesidaler. Fra 1854 til 1856 ble den nåværende gårdsbygningen reist i sveitserstil. I første omgang var stedet beregnet som sommersted. I tillegg til hovedhuset på to etasjer er det et langstrakt uthus og bryggerhus som rammer inn tunet. Hovedhuset er satt på en steinmur som er en meter tykk. Myren ble benyttet som helårsbolig av eierne fra 1930 og fram til kommunen overtok anlegget i 1964.

Hovedhuset er stokkebygd og sies å være et av de fineste sveitserhus nord for Alpene. Inventaret er hovedsakelig fra perioden 1860 til 1930. Rommene er vakre og herskapelige og inneholder en del inventar og malerier fra tidligere eiere. Kunstsamlingen omfatter et større maleri av Marcus Grønvold fra 1883 med tittelen *Nonner i cistercienserklosteret Zu Seligenthal, Landshut, i ferd med å pynte klosteret*. Videre inneholder samlingen et maleri av L. Bertini med motiv fra Venezia. Driftsbygningen benyttes av Myren Grafikk, som har verksteded som er utstyrt for høytrykk (flatdalspresse), dyptrykk, litografi og silketrykk.

Parkanlegget
------------

Hageplanen ble utarbeidet av gartner Poul Holst Poulsson i 1860 i engelsk landskapsstil, og hagen og parken rundt gården er fredet. I 1867 ble gartner Anders Fredrik Almgren hentet fra Sverige for å forestå opparbeidelsen. Området ble omskapt fra myr til hage ved hjelp av ballastmasse fra seilskuter som la til ved gårdens brygge. Med disse massene fulgte også eksotiske planter og frø som trivdes i det sydnorske klimaet. Dessuten var eieren svært opptatt av å plante og drive frem sjeldne arter. Parken har derfor en flora som normalt bare finnes på sydligere breddebrader. 

Parken på Myren har et eget område med rhododendron. I hagen vokser dessuten *Sequoia gigantea* (som er det største nåletre som finnes) samt andre Sequoia-arter, flikbladet lønn, svartfuru, valnøtt, lind, bøk, lerk, rogn, pil og japansk kirsebærtre. Hagens form er uendret siden den ble anlagt og har 35 forskjellige plantegrupper. Hagen er på 32 mål. Den er åpen for besøkende hele året.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Myren (Kristiansand) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) Myren gård park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* (en) Interior of Myren (Kristiansand) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Myren gård og rhododendronpark (Kristiansand Parkvesen)
* Foreningen Myrens venner Arkivert 2. februar 2017 hos Wayback Machine. Hjemmeside
* Myren gård www.visitnorway.no
* Myren Grafikk

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Augon Johnsen** (født 10. april 1953 i Skien) er en norsk grafisk designer, illustratør og billedkunstner som særlig har arbeidet med grafikk. 

Augon Johnsen er utdannet ved Bergen Kunsthåndverksskole der han tok diplomeksamen i 1982. Han drev Dynamo Bergen Designstudio sammen med Bernt Endre. Da jobbet han også med idéutvikling og fotografi. Siden 1988 har han vært frilans illustratør og grafisk designer med oppdrag blant annet som avistegner for Bergens Tidende. Han har også laget bokomslag for flere norske forlag og identitetsdesign innen kultur og næringsliv.

Augon Johnsen har vært representert på en rekke utstillinger, deriblant tre ganger på Statens Høstutstilling og like mange ganger på Sørlandsutstillingen. Han er innkjøpt av Riksgalleriet, Norges Bank, kunstforeninger og flere andre.

Augon Johnsen bor og arbeider i Bergen, dit han flyttet i 1976. Han er faren til tegnerne Åshild (født 1978) og Mari Kanstad Johnsen (født 1981).

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesider med CV og bildeeksempler Arkivert 9. desember 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
**Badebakken** er et nabolag på Bjølsen i bydel Sagene i Oslo. Det er også navnet på en vei i dette nabolaget (13, 2-34)

Nabolaget ligger innenfor traseen Kristoffer Aamots gate- Akerselva - gangstien nord for Akerselva sykehjem til Moldegata - Bergensgata - Maridalsveien. Navnet kommer av at i tidligere tider var det en oppdemt sjø her, Håkonsjøen, hvor folk brukte å bade.

Bebyggelse
----------

Det er flere store boligselskap på Bjølsen. Maridalsveien borettslag utgjør hovedparten av bebyggelsen. Dette består av klassiske funkisblokker tegna av arkitekt Einar Engelstad.. Badebakken borettslag ligger i sørvest, mellom Bergensgata og Maridalsveien (som akkurat her er en gangsti). I dette kvartalet holdt Mor Go'hjerta butikk i gamle dager. I nord, der Håkonsjøen lå før i tida, finner man Badebakken sameie som er tegnet av Lund & Slaatto og Felix Arkitekter, og ble oppført i 1999–2000. I sørøst ligger borettslaget Maridslaveien 221, som likeledes er tegnet av Felix Arkitekter. Det planlegges også et større boligprosjekt på den såkalte "Kro-tomta" ved Lisa Plass.

Det er to barnehager i nabolaget: Mor Go'hjertas barnehage mellom elva og Maridalsveien borettslag, og Badebakken barnebakke som ligger inne på Badebakken sameies område.

Veien Badebakken
----------------

Veien som heter Badebakken fikk sitt navn i 1948. Veien går som blindvei østover fra Maridalsveien mot Akerselva, mellom Maridalsveien borettslag (sør) og Badebakken sameie (nord), og ender i en snuplass. Derfra er det gangveiforbindelse videre østover til Lillo (Fernanda Nissens gate) på østsiden av Akerselva. Bydelsgrensa mellom Bydel Sagene og Bydel Nordre Aker går langs Badebakken. Det er også noen som regner veien Badebakken som grense mellom strøkene Bjølsen og Nydalen, slik at nabolaget Badebakken dermed deles mellom disse.

Referanser
----------

1. ↑  
Turguide Akerselva fra Bymiljøetaten
2. ↑  En familie i Nydalen gjennom forandringens hundreår Arkivert 4. desember 2016 hos Wayback Machine. fra Historielaget Grefsen – Kjelsås – Nydalen
3. ↑  Akerselven mellom Bakke mølle og Havnens teglverk fra DigitaltMuseum
4. ↑  www.maridalsveien.no
5. ↑  Badebakkens tidende

Kilder
------

* Oslo byleksikon

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Badetøy** er tøy som er til bruk for offentlig bading og svømming. Badetøy er vanligvis forskjellig på menn og kvinner.

Historisk
---------

Badetøy er av forholdsvis ny opprinnelse, og oppsto i Victoriatidens England, da det ble vanlig for begge kjønn å gå i bad på samme strand. Tidligere var det vanlig å bade naken, men ofte på skjermede områder. De første badedraktene var dekkende fra knærne til halsen for begge kjønn. Tildekkingen har gradvis avtatt inntil monokinien (toppløst for kvinner) i 1970- åra.
Nå er det ikke lengre vanlig at menn dekker til overkroppen, mens kvinnene dekker brystene med en topp som kan være minimal. Begge kjønn dekker genitalia med tøy.

Moten med å være solbrun har gitt nye tekstiler som ikke sperrer for ultrafiolett stråling. De hvite feltene på huden kan derfor unngås.

Nudismen som oppsto flere steder i verden omkring 1930, hevder at badetøy er unaturlig og at nakenhet er bedre både i vann og luft.

Se også
-------

* Badeliv i Indre Oslofjord
**Myriam Lamare** (født 1. januar 1975 i Saint-Denis) er en fransk tidligere proffbokser og MMA-utøver.

Karriere
--------

I 2004 ble Lamare verdensmester i super lettvekt ved å slå amerikanske Eliza Olson og ble med det den første kvinnelige bokser som ble anerkjent av World Boxing Association. Året etter, 29. april 2005, forsvarte hun tittelen ved å beseire Jelena Tverdokhleb i Sportspalasset i Marseille.

I hennes sjette forsvarskamp for verdensmestertittelen, 2. desember 2006 i Paris, tapte Lamare mot Anne-Sophie Mathis. Kampen, som ble stemt frem som *årets kvinneboksekamp* av Ring Magazine, ble stoppet av dommeren i den sjette runde. Én omkamp ble avholdt i Marseille den 29. juni 2007, hvor Mathis vant alle de 10 rundene.

23. januar 2009 tapte Lamare IBA-tittelkampen i weltervekt til regjerende mester Holly Holm. Ni måneder senere, 9. oktober 2009, vant hun det ledige WBF-beltet ved å slå den amerikanske weltervektbokseren Ann Saccurato. 5. november 2011 ble Lamare IBF-mester i super lettvekt ved å beseire Chevelle Hallback i Toulon i Frankrike.

Lamare bokset sin siste proffkamp 1. februar 2014 mot Cecilia Brækhus, daværende verdensmester hos WBA, WBC og WBO. Brækhus vant kampen i Arena Nord i Fredrikshavn enstemmig etter ti runder.

Personlig
---------

Lamare ble født i Saint-Denis til fransk far og algersk mor, men tilbragte oppveksten i Aubervilliers. Hun sluttet på skolen som 17-åring for å hjelpe og forsørge familien.

Referanser
----------

1. ↑  «Myriam Lamare arrête sa carrière» **(fransk)**. L'Équipe. Besøkt 31. januar 2015.
2. ↑  «Lamare revient fort» **(fransk)**. L'Équipe. Besøkt 31. januar 2015.
3. ↑  «Myriam Lamare : «La boxe fait moins mal que la vie»» **(fransk)**. Le Figaro. 6. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Myriam Lamare – BoxRec Rediger på Wikidata

* (en) Myriam Lamare – Sherdog Rediger på Wikidata
**Augo Lynge** (født 16. oktober 1899, død 30. januar 1959) var en grønlandsk politiker, dikter, lærer og forfatter. Hans fulle navn var **Augustinus Telev Nis Lynge**.

Han var et av Grønlands to første medlemmer av det danske Folketinget.

Familie
-------

Augo var sønn av Pavia og Bendthea Lynge. Han var gift med Ketura, sammen fikk de 7 barn; 
Lise, Martha, John, Marie, Astrid, Lars og Kunuk. Han hadde til sammen fem søsken; Rosa, Vilhelm, Agnete, Marie og Magdaline.

Utdanning
---------

I 1921 gikk han ferdig sin kateket- og lærereksamen i Godthåb. Han tok senere flere kurser; ved Jelling Seminarium 1923-24, Københavns Seminarium 1923-24 og Danmarks Lærerhøjskole 1933-34.

Yrkeskarriere
-------------

Augo Lynge startet sin yrkeskarriere som lærer på Grønland i 1924. Fra 1930 underviste han på Godthåb seminarium.

Etterhvert startet også han politiske karriere. Hans første politiske verv var i Godthåb kommuneråd 1930-42. Fra 1939 av satt han i Grønlandsutvalget i Riksdagen i flere perioder. Fra 1951 til 1955 satt han i Grønlands Landsråd.

Sammen med Fredrik Lynge var Augo de første grønlandske representantene i det danske Folketinget. Denne merkedagen var 6. oktober 1953, da det nyvalgte Folketinget holdt sitt åpningsmøte.

I 1941 stiftet han ungdomsforeningen «Nunavta qitornai».

Skipsforliset og hans død
-------------------------

Danmarks stolthet, grønlandsskipet M/S «Hans Hedtoft», startet sin jumfrutur fra København 7. januar 1959. Båten anløp først Julianehåb, deretter Godthåb, Holsteinsborg og Sukkertoppen, før den skulle returnere til København fra Julianehåb. Hjemturen startet 19. januar klokka 21:15. Augo Lynge var en av de 95 ombord.

Om lag 20 nautiske mil (37 km) syd for Kapp Farvel støtte båten på et isfjell. I likhet med «Titanic» skulle ikke MS «Hans Hedtoft» kunne synke. Dette viste seg imidlertid ikke å holde stikk, og båten sank 30. januar. Alle ombord omkom: 55 passasjerer og en besetning på 40.

Utgivelser
----------

* Nunaga-aa, nunarsuup avannaani (Mitt fedreland høyt mot nord), dikt
* Erinarsungaartarit nipit qiimasut anikkit, dikt
* Nuannarisannik oqassaguma
* Aalisartut qangatut ajornikuujumaarput, dikt
* 1931 – Ukiut 300-ngornerat («300 år senere», eller «300-årsjubileet») – Den andre romanen som kom ut på grønlandsk
* 1934-48 – Magasinet «Tarqigssut»

I tillegg har han gitt ut flere lærebøker i zoologi, geografi og grønlandsk.

Utmerkelser
-----------

* 1962 – Ridder af Dannebrog

Trivia
------

* I Nuuk er veien *Augo Lyngip Aqqutaa* oppkalt etter ham

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 169065998[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   NooSFere, oppført som Augo LYNGE, NooSFere author ID 2147199480, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Nekrolog på tidsskriftetgronland.dk

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av Augo Lynge

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Dalvík på kartet
Dalvík, 2005
**Dalvík** er en liten fiskeby i Eyjafjörður på Island.

Samfunnet på Dalvíkurbyggð ble dannet i 1998 ved sammenslåingen av tre distrikter i ytre Eyjafjörður: Byen Dalvík og landsbydistriktene Svarfaðardalur og Árskógsströnd. Dalvíkurbyggðs logo er tre fjell som symboliserer sammenslåingen av de tre samfunnene.

Det bor omkring 1500 mennesker i Dalvík. Økonomien baserer seg på fisk og fiskeforedling, i tillegg til forskjellig industri og matforetak, tjenester, reklame og handel. Dalvík havn er en stor fiskeri og handelshavn. Ferjen «Sæfari» seiler fra Dalvík til øya Grímsey, Islands nordligste samfunn, som ligger på den nordlige polarsirkel.

Dalvik er også vennskapsby med Hamar.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dalvík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Startoppstillingen i dam. Det spilles kun på de mørke feltene.
**Dam** er et taktisk brettspill som spilles på et sjakkbrett (8x8 felter) eller på et brett med 10x10 felter. Bare det ene fargefeltet brukes til spillet. Brikkene er flate og sirkelformede og flyttes diagonalt på samme måte som med en løper i sjakk. Det finnes flere ulike regelsett for å spille dam. Felles for alle er at man starter med 12 eller 20 brikker avhengig av brettstørrelsen. Målet er å slå ut motstanderens brikker ved å hoppe over dem. Til hjelp til dette kan man få oppgradert sine brikker til konger ved å bringe dem til motstanderens baklinje. En konge har, avhengig av hvilke regler man spiller etter, forskjellige fordeler. Den viktigste er at en konge kan hoppe lengre hopp enn de vanlige ett-feltshoppene. 
Det tetteste man kommer offisielle regler er de reglene man spiller med i Russland og Nederland. Her er det turneringer og rating på samme måte som i sjakk, og det avholdes også verdensmesterskap. 

Dam på 64 felter er i moderne tid grundig analysert. Beregninger viser at den som trekker først, alltid vil vinne dersom det ikke gjøres feil. I mesterskap spilles det derfor med 10x10 felter for å øke kompleksiteten til spillet. Dam på 64 felter er imidlertid nok komplisert til at det kan spilles med varierende utfall for alminnelige spillere.

* World Draughts Federation

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Daltons lov** er en empirisk lov innen naturvitenskapen som sier at det totale trykket i en gassblanding er lik summen av partialtrykket fra de gassene som er i blandingen. Loven ble fremsatt i 1802 av den engelske vitenskapsmannen John Dalton.

Matematisk kan man uttrykke loven som summen av trykket av alle gassene i en blanding,

{\displaystyle P=\sum \_{i}P\_{i}}
hvor *Pi* representerer partialtrykket til *i* - te komponent i blandingen. Denne sammenhengen forutsetter at det ikke er noen interaksjoner mellom molekylene i gassblandingen slik at den oppfører seg som en ideell gass.

Ideell blanding
---------------

I dette tilfellet vil hver komponent ha partialtrykket *PiV* = *n i RT* hvor *R* er den universelle gasskonstanten. Det totale antall partikler i gassen er *n* = ∑*ni* slik at konsentrasjonen til *i* - te komponent blir *xi* = *ni /n*. Hvis denne komponenten har molar masse *Mi*, er massen av alle partiklene i gassen *m* = ∑*ni M i*. Uttrykt ved den midlere molare masse

{\displaystyle M=\sum \_{i}x\_{i}M\_{i}}

er derfor gassens masse *m = nM*. Tilstandsligningen til gassblandingen *PV* = ∑*ni RT* = *n RT* kan da også skrives som

{\displaystyle P=\rho R\_{s}T}

når man benytter midlere massetetthet *ρ = m/V* og innfører den **spesifikke gasskonstanten** *Rs* = *R /M*. Dermed er tilstandsligningen for blandingen den samme som for en ren, ideell gass.

### Eksempel: Luft

Tørr luft består av 21% oksygen O2 og 79% nitrogen N2 når vi ser bort fra de andre gassene. For standard trykk og temperatur når totaltrykket *P* = 100 kPa, vil da partialtrykket for oksygen være *P*O2 = 21 kPa og for nitrogen *P*N2 = 79 kPa.

Den molare massen for oxygen er *M*O2 = 2×16 g/mol og for nitrogen *M*N2 = 2×14 g/mol slik at den midlere molare masse for luft blir

*M* = (0,2×32 + 0,8×28) g/mol = 28,8 g/mol
Herav følger nå den spesifikke gasskonstanten for luft,

*Rs* = 8,314 J/mol K ÷ 28,8 g/mol= 287 J/kg K
Ved romtemperatur er dermed tettheten til luften ρ = 100 kPa/(287 J/kg K × 293 K) = 1,2 kg/m3.

Referanser
----------

1. ↑   G.W. Castellan, *Physical Chemistry*, Addison-Wesley Publishing Company, New York (1971). ISBN 0-20-110386-9.

Litteratur
----------

* P.A. Rock, *Chemical Thermodynamics*, University Science Books, Oxford (1983). ISBN 0-19-855712-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN
 |
**Soss** er et norsk slanguttrykk som brukes om ungdommer/eldre som har overklasseadferd og viser sin velstand i form av materielle goder, særlig dyre merkeklær og annet. Ordet er en kortform av *sosietet*, et fremmedord fra fransk som på norsk betyr «overklasse, aristokrati, de finere kretsene, fornemme personers selskap». 

Soss brukes ofte som en motsetning til *frik* eller *friker*, ungdommer med påfallende utseende eller oppførsel, eventuelt kombinert med venstreradikale holdninger. Ordet er lånt fra det engelske *freak*, som blant annet kan bety «original, eksentriker» og «monster, misfoster». 

I Sverige brukes *sosse* (i flertall *sossar*) om sosialdemokrater, særlig tilhengere eller medlemmer av Sveriges socialdemokratiska arbetareparti. Ordet er kjent fra 1986. I Sverige brukes isteden *brats* og *stekare* om sosser.

Referanser
----------

1. ↑  Søk etter *Soss* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

Litteratur
----------

* Aksjonsgruppen mot mobbing i Bærumsskolen (1978). *Mobbing blant skoleelever i Bærum*. Bærum. s. 38.
* Sigurd B. Hennum (1994). *De kampglade 70-årene*. Oslo: Schibsted. s. 143. ISBN 8251615429.
**Shōhei Sakaguchi** (japansk: *坂口 昇平*) (født 20. oktober 1964) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1981-1994.

Han ble nummer 41 av 50 deltakere i VM i skiflyging i Oberstdorf 1981, og kom på 26. plass i junior-VM i Murau i 1982. I 1983 ble han japansk juniormester i stor bakke. Han ble nummer 84 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1986/87. Fra januar 1987 til februar 1994 konkurrerte han ikke utenfor Japan. 21.-plassen i normalbakken i Sapporo 22. januar 1994 var eneste gang han tok poeng i verdenscupen; det ga ham 78. plass sammenlagt sesongen 1993/94. Han ble også nummer 21 i verdenscuprennet i storbakken i Sapporo 18. desember 1988, men da fikk han ikke verdenscuppoeng, siden det til og med sesongen 1992/93 kun var de 15 beste i hvert renn som fikk poeng.

Referanser
----------

1. 1 2  Adam Kwieciński: Shohei Sakaguchi[*død lenke*] (hoppresultater, besøkt 23. juni 2017)
2. ↑  Japans skiforbund: Skiresultater 1983, nasjonale mesterskap (besøkt 23. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shōhei Sakaguchi – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Asbjørn Odd Ystebø** (født 28. april 1945, død 17. oktober 2022) var en norsk lektor, kristenkonservativ aktivist og kulturformidler. Han var særlig kjent for sitt arbeid med Vestnorsk Utvandringssenter, norsk utvandrerhistorie og forbindelsene mellom Norge og USA.

Ystebø tok hovedfag i nordisk ved Universitetet i Bergen i 1993. Fra 1980 til 2012 arbeidet han ved den kristne friskolen Danielsen videregående skole i Bergen. 

I 1996 fikk Asbjørn Ystebø reist Emigrantkirka på Sletta på øya Radøy i Nordhordland. Samtidig grunnla han Vestnorsk utvandringssenter, et friluftsmuseum som hentet ytterligere fem gamle bygninger fra norsk-amerikanske miljøer i Nord-Dakota og Minnesota i 2000 og 2002. Foto: 2017 
I 1996 grunnla Ystebø Vestnorsk Utvandringssenter på Sletta i Alver kommune, der det arbeides med norsk utvandringshistorie til USA. Ystebø hadde en sentral rolle i arbeidet med å flytte og gjenoppbygge en rekke kulturhistoriske bygninger fra norske innvandrersamfunn i Nord-Dakota og Minnesota, blant annet den såkalte Emigrantkyrkja, som opprinnelig sto i Brampton i Nord-Dakota. Ystebø var også sentral i arbeidet med å få reist minnesmerker med tilknytning til norsk utvandrerhistorie. Han arbeidet også med utveksling av skoleelever mellom Norge og USA. Ystebø la også ned en betydelig innsats for rusmiddelavhengige.

Ystebø hadde en sentral rolle i Ja til livet-aksjonen mot fri abort fra 1986, sammen med blant annet Børre Knudsen, Ludvig Nessa og Anita Apelthun Sæle.

Kongen tildelte i 2010 Ystebø St. Olavsmedaljen «for hans innsats for norsk-amerikanske kulturelle forbindelser.»

Ystebø var far til Bjarte Ystebø (født 1979), assisterende redaktør i *Norge IDAG* fra 2010 til 2022 og politiker for Kristelig folkeparti, og farfar til ungdomspolitikeren Joel Ystebø (født 2001).

Referanser
----------

1. ↑   «St. Olav til Asbjørn Ystebø», publisert i Nordhordland, utgitt 4. mars 2010, besøkt 7. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Minnesider på Dahls Begravelsesbyrå, dødsannonser. Besøkt 27. oktober 2022.
3. ↑  St. Olavsmedaljen til Asbjørn Odd Ystebø Arkivert 24. september 2010 hos Wayback Machine. Fylkesmannen i Hordaland.
4. ↑  «- Eit kvalitetsstempel frå høgaste hald», *Nordhordland*, 16. mars 2010.
5. ↑  Dagen.no 25. januar 2014
6. ↑  Tildeling av St. Olavsmedaljen. Kongehuset.no, 11. mars 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Asbjørn Myhre** (født 16. november 1979) er en norsk sportskommentator og programleder fra Jevnaker som jobber for Eurosport og Discovery Networks.

Myhre begynte som kommentator i TV 2 Sporten i 2006. I 2008 tok han over for TV2s satsing på Toppserien, der han var både kommentator og programleder. Deretter ble han kommentator for for kanalens Tippeliga- og Premier League-sendinger.

Myhre har selv sagt at OL i Sotsji i 2014 var ett av hans største øyeblikk som kommentator.

Den 1. januar 2016 ble han fast ansatt i Eurosport og Discovery Networks etter snaue ti år i TV 2. Der jobber han hovedsakelig som kommentator og programleder for sendinger i tilknytning til Eliteserien, samtidig som han skal figurere som kommentator for skiskyting under vinter-OL i PyeongChang 2018 sammen med Martin Eng. 

Tidligere har han også kommentert utallige håndball- og hockey-sendinger for kanalgruppen.

Asbjørn Myhre er sammen med sportsjournalisten og reporteren Helene Husvik.

Referanser
----------

1. ↑  Asbjørn MyToppserienCategory Archives: Toppserien Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine. - TV2.no
2. ↑  «Discovery henter TV 2-profil». *VG Sporten*. 09.10.2015. Besøkt 16. november 2017.
3. ↑  «Discovery henter Asbjørn Myhre» (pressemelding). 09.10.2015. Arkivert fra originalen 17. november 2017. Besøkt 16. november 2017.
4. ↑  «Helene Husvik (28) har fått radiojobb». *VG*. 13.09.2017. Besøkt 16. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Asbjørn Myhre på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
***Tåtten om Torhall Knapp***  (norrønt *Þórhalls þáttr knapps*) er en tått, en kort islendingesaga fra 1300-tallet. Historien foregår på Island på 900-tallet og handler om Torhall, som i en drøm får et forvarsel om kristningen av Island.

Torhall er syk av spedalskhet, og en overbevist bloter og gammeltroende. I en drøm blir han oppsøkt av en skinnende rytter i kongedrakt og med et gyllent spyd. Rytteren befaler Torhall å bygge en kirke, og varsler om at han på det kommende Alltinget vil få møte representanter for en ny, sann tro. Torhall adlyder, og blir frisk og døpt.

Teksten er kjent fra håndskriftet Flateyjarbók. Edvard Bull d.e. karakteriserer tåtten som et «av de halvkristelige eventyr, som er bevaret i pættir'ne til Olav Trygvessøns saga i Flateboken», og stedfester det til «Knapstad i Skagafjordssyssel».

Den er oversatt til nynorsk som *Tåtten om Torhall Knapp* ved Jan Ragnar Hagland, 2014, og til bokmål som *Tåtten om Torhall på Knappstad* ved Edvard Eikill i Flatøybok, bind II, 2015.

Referanser
----------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Tåtten om Torhall Knapp***

1. ↑   heimskringla.no, dansk fulltekst
2. ↑  Edvard Bull. *Folk og kirke i middelalderen Arkivert 3. juli 2011 hos Wayback Machine.*. Kristiania, 1912

Portaler: Litteratur | Island

| * v
* d
* r
Sagalitteratur • Islendingesagaer • Tått • Liste over islendingesagaene |
| --- |
| Audun fra Vestfjordene • Bandamanna saga • Bård • Bjørn Hitdølakjempe • Droplaugs-sønene • Egils saga • Eirik Raude • Færøyingesaga • Finnboge • Fljotsdølane • Flóamanna • Fosterbrødrene • Gisle Sursson • Grette • Grønlendingene • Gull-Tore • Gunnlaug Ormstunge • Hallfred Vandrådeskald • Håvard Isfjording • Heiðarvíga • Hønse-Tore • Kjalnesinga • Kormak • Kristnisaga • Kroka-Rev • Laksdøla • Ljósvetninga • Njål • Ravnkjell Frøysgode • Reidar • Røykdølane • Snegle-Halle • Svarvdølane • Torstein Kvite • Torstein Side-Hallsson • Torvald den vidfarne • Tord den trugande • Torstein Oksefot • Valla-Ljót • Vápnfjordingane • Vatsdølene • Viga-Glum • Víglund • Ølhette • Øyrbyggene |
*The Judgment of Paris*, Capodimonte porselen (Kapitolmuseene, Rom)
**Capodimonte porselensfabrikk** var en porselensfabrikk, grunnlagt i Napoli i Italia i 1743. Capodimonteporselen er
utviklet fra meissenerporselen. Capodimonte er kjent for sine støpte figurer og sine dekorative blomster som er malt på kopper og vaser.

Historie
--------

I fabrikken ble en av de mest berømte italienske kunstformer skapt, dekorativ keramikk. Den ligger vegg i vegg med Slottet i Capodimonte.

### Tradisjoner frem til i dag

Capodimonteporselen har tålt tidens tann, takket være de napolitanske kunstneres skaperkraft og kreativitet. I andre halvdel av 1800-tallet ble de første fabrikker for kunsthåndverk bygget i Itaia, de var alle familiebedrifter. I 1867 ble Alfonso Majello, som grunnla "Cavaliere del Lavoro", Majello-fabrikken slått til ridder. Fabrikken fortsetter i dag å produsere Capodimonteporselen.

I 2012 ble den første e-butikk for Capodimonteporselen grunnagt av Vincenzo Castaldo med navnet "Capodimonte's Finest".

Se også
-------

* Arabia
* Bing & Grøndahl
* Goebel Porselensfabrikk
* Gustavsbergs porslinsfabrik
* Kongelig Dansk Porcelænsfabrik (Royal Copenhagen)
* Porsgrunds Porselænsfabrik
* Rörstrand
* Museet i Capodimonte

Eksterne lenker
---------------

* Eighteenth-century Italian porcelain, en bok fra The \* \*Metropolitan Museum of Art Libraries (tilgjengelig online som PDF), med materiale om Capodimonteporselen.
**Oxelösund** er en by i Södermanlands län i landskapet Södermanland i Sverige. Det er Oxelösund kommunes administrasjonssenter, og hadde i 2010 et folketall på 10 870.

Stedsnavnet var i 1438 **Oxløsundh**, «sundet ved Oxelö» der *oxel* har betydningen «svensk asal».I 1950 fikk Oxelösund bystatus og er med det en av Sveriges yngste byer. 

Byen har en kjent havn som kan betjene havgående skip med nærmere 100 000 tonns lasteevne. Av de varer som passerer havnen, kan nevnes jernmalm og olje. 

Foruten den offentlige tjenesteytelsen er aktivitetene tilknyttet havnen viktigste næringsveg. 

Sydøst for Oxelösund ligger kystartillerianlegget Femörefortet (eller Femöre fort) som er nedsprengt i fjellet på halvøya Femöre.

*Operation Strike Ox*, andre verdenskrig
----------------------------------------

Kanadieren William Stephenson (f. 1897) var en venn av Winston Churchill og hadde en finger med i spillet da britiske agenter klarte å få tak i en tysk kodemaskin, kjent som Enigma, i Polen like før sammenbruddet høsten 1939. Stephenson var også opptatt av malmen som ble skipet ut fra Narvik, Luleå og Oxelösund til Nazi-Tyskland, og foreslo å sprenge i luften utskipningskaien i Oxelösund. I stedet endte *Operation Strike Ox* med at to briter, en tysk motstandsmann og en ung svensk kvinne ble arrestert. Sakspapirene oppbevares på Stockholms stadsarkiv.

Malmen utskipet fra Oxelösund hadde høy fosforinnhold og var viktig for tysk stålproduksjon. Stephenson ville få tak i en sprengningsekspert, mens 44 kilo plastsprengstoff av ny type skulle sendes med diplomatpost. I desember 1939 skrev Churchill i et notat at Luleå havn var stengt av is. «*Malmen fra Narvik må bli stoppet med miner i norsk farvann. Malmen fra Oxelösund må bli stanset med midler som verken er diplomatiske eller militære...Vår nordlige blokade av Tyskland vil bli absolutt.*» Churchill tenkte seg at slike operasjoner ville utløse en tysk landgang og skape en front på høyde med Stockholm. Viktig for de allierte var det at krigføring i Skandinavia ville svekke risikoen for tysk aggresjon på vestfronten.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 8. mars 2016.
3. ↑  Mats Wahlberg: *Svenskt ortnamnslexikon*, 2003, ISBN 91-7229-020-X
4. ↑  «Sir William Stephenson», CIA
5. ↑  Chris Mosey: *Explosives and spies in Sweden*, 25. august 1982
6. ↑  Bjørn Bjørnsen: *Narvik 1940* (s. 42), Gyldendal, Oslo 1980, ISBN 82-05-12457-4
7. ↑  Bjørn Bjørnsen: *Narvik 1940* (s. 49)
8. ↑  Bjørn Bjørnsen: *Narvik 1940* (s. 58)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oxelösund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Tåtten om Romund Halte** (*Hrómundar þáttr halta*) er en tått, en kort islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Hrútafjörðr på 900-tallet og handler om *Romund* og hans venner i kamp med tyvaktige norske handelsmenn. 

En gruppe på tolv norske handelsmenn kommer til Hrútafjörðr, og oppfører seg uvennlig. Romund mistenker dem for å ha stjålet og slaktet fire hester, og reiser sak mot dem på tinget. De blir dømt og hevner seg ved å angripe Romunds gård. Romund feller seks av dem, men blir selv drept. Alle nordmennene dør, noen i striden og de siste i et forlis. Romunds sønn Hallstein overlever og kjemper siden sammen med kong Olav Tryggvason på «Ormen Lange».

Tætten er kjent fra *Den større saga om Olav Tryggvason*, slik denne gjengis i håndskriftet Flateyjarbók. Historien er også gjengitt i Landnåmabok, hvor det gjengis flere vers enn de tre som tåtten inneholder. Dette tyder på at den kjente versjonen av fortellingen er en forkortet versjon av en tapt lengre original. Oversatt til norsk av Bergsveinn Birgisson og Bernt Ø. Thorvaldsen i fembindsverket *Islendingesagaene*, 2014.

Referanser
----------

1. ↑  Fornrit 2011 Arkivert 24. januar 2013 hos Wayback Machine. forlagspresentasjon av samleutgave av sagaene (pdf)

Eksterne lenker
---------------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Tåtten om Romund Halte***

* heimskringla.no, dansk fulltekst

  

Portaler: Litteratur | Island

| * v
* d
* r
Sagalitteratur • Islendingesagaer • Tått • Liste over islendingesagaene |
| --- |
| Audun fra Vestfjordene • Bandamanna saga • Bård • Bjørn Hitdølakjempe • Droplaugs-sønene • Egils saga • Eirik Raude • Færøyingesaga • Finnboge • Fljotsdølane • Flóamanna • Fosterbrødrene • Gisle Sursson • Grette • Grønlendingene • Gull-Tore • Gunnlaug Ormstunge • Hallfred Vandrådeskald • Håvard Isfjording • Heiðarvíga • Hønse-Tore • Kjalnesinga • Kormak • Kristnisaga • Kroka-Rev • Laksdøla • Ljósvetninga • Njål • Ravnkjell Frøysgode • Reidar • Røykdølane • Snegle-Halle • Svarvdølane • Torstein Kvite • Torstein Side-Hallsson • Torvald den vidfarne • Tord den trugande • Torstein Oksefot • Valla-Ljót • Vápnfjordingane • Vatsdølene • Viga-Glum • Víglund • Ølhette • Øyrbyggene |
Falkenberg er en ortsteil i Berlins bydel Lichtenberg. Stedet ligger i Berlins nordøstlige hjørne, omgitt av jorder som tidligere var utslippssteder for Berlins avløpsvann, såkalte *rieselfelder*.

Landsbyen ble anlagt på 1200-tallet som en strassendorf, det vil si med hus langs en lang gate. Den eldste skriftlige kilde til stedets navn er et dokument utstedt av Otto V av Bayern 26. juni 1370.

Marie-Elisabeth von Humboldt, mor av Wilhelm og Alexander von Humboldt kjøpte Falkenberg i 1791. Hun oppførte den gamle landsbykirken etter tegninger av byggmester Paul Ludwig Simon, i klassisistisk stil og med et tårn i stein. Her er hun også gravlagt i 1796, bare 55 år gammel. Gravlagt samme sted er hennes ektefelle Alexander Georg von Humboldt (1720–1779) og hennes første ektefelle Friedrich Ernst von Holwede (1723–1765), samt en datter fra første ekteskap. Byen Berlin kjøpte Falkenberg i 1875 til bruk som område for spredning av byens avløpsvann.

Falkenberg ble innlemmet i Stor-Berlin i 1920, i den daværende administrative bydelen Weissensee. Wehrmacht sprengte den gamle landsbykirken 21. april 1945 under tilbaketrekningen fra den fremrykkende røde arme. Mellom 1945 og Tysklands gjenforening i 1990 lå Falkenberg i Øst-Berlin.

Bilder
------

* Gravplassen til Humboldt og Holwege-familienGravplassen til Humboldt og Holwege-familien
* Den katolske kirken St. KonradDen katolske kirken St. Konrad
* Restaurerte landarbeiderhus fra 1856Restaurerte landarbeiderhus fra 1856

Kollektivtransport
------------------

Berlins sporvei linje M4 og M17 og busslinje 197 trafikkerer Falkenberg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Falkenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Falkenberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Utdrag av historien på bydelens hjemmeside

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Lichtenberg |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Alt-Hohenschönhausen
* Falkenberg
* Fennpfuhl
* Friedrichsfelde
* Karlshorst
* Lichtenberg
* Malchow
* Neu-Hohenschönhausen
* Rummelsburg
* Wartenberg

 | Bezirkswappen Lichtenberg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Innfarten til basaren i Qiemo by
Qiemo / Qarqan (rosa) i Bayingolin (gult)
Qiemo på et kart som viser forholdene på 200-tallet
**Qiemo** eller **Qarqan** (kinesisk: 且末; pinyin: *Qiěmò*; uigursk : چەرچەن / *Çerçen*), er et fylke i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 

Hovedsetet, også *Qiemo* og kanskje bedre kjent som **Cherchen**, er en oaseby på 1200 moh ved elven Cherchen-Darya. Den var av stor betydning for den klassiske Silkeveien, en forgrening av denne gamle handelsveien som valgte å omgå ørkenen Taklamakan på sørsiden. 

Folketallet var på 52 651 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Zaghunluqgravene (扎滚鲁克古墓群, *Zhagunluke gumuqun*) ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommune:**

* Qiemo 且末镇

**Kommuner:**

* Aral 阿热勒乡, Qongkol 琼库勒乡, Tograklik 托格拉克勒克乡, Bagerik 巴格艾日克乡, Yengiostang 英吾斯塘乡, Aktikan Dong 阿克提坎墩乡, Koxsatma 阔什萨特玛乡, Tatirang 塔提让乡, Aqqan 阿羌乡, Koramlik 库拉木勒克乡, Oyyaylak 奥依亚依拉克乡.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 315 løper gjennom området. Den fører vestover fra Xining i provinsen Qinghai til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.

Litteratur
----------

Sven Hedin: *Scientific Results of a Journey in Central Asia*, 1899-1902, vols. i. and ii. (1905–1906)

* Sven Hedin: *The Tarim river.* Brockhaus, Leipzig 1904 (Scientific Results of a Journey in Central Asia 1899–1902, Band 1).
* Sven Hedin: *Lop-Nor.* Brockhaus, Leipzig 1905 (Scientific Results of a Journey in Central Asia 1899–1902, Band 2).

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS