recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Contiga** er et industrikonsern som produserer betong. Det ble etablert i 1913 og er en stor industribedrift i Moss. med hovedkontor i pergynts vei 1, er de en del av ett lands dekkende konsern som produserer prefabrikkerte betong elementer for byggverk. Hovedkontoret ble flyttet fra Oslo til Moss i 2011, og elementer produseres ved fabrikker i moss, fredrikstad og stjørdal.

Contiga blei dannet i 1998 ved sammenslåing av blant annet Norske Elementbygg AS, som igjen hadde side røtter fra B. Brynildsen & sønner AS ( også kjent som B B). B. Brynildsen & sønn AS, startet bedriften ved Kanalen i Moss i 1913. deler av produksjonen blei flyttet til Trolldalen i 1962, men bedriften blei nedlagt i 1997. 

Første års omsetning i 1913 var på kr 3,20 og var betaling for åtte stein.

I 2013 omsatte Contiga-konsernet for 1,6 milliarder kroner og hadde avdelinger i Norge, Sverige og Danmark. Konsernets 5 avdelinger i Norge omsatte i 2013 for drøye 700 millioner kroner, i Sverige var omsetningen rundt 600 millioner kroner og i Danmark 300 millioner kroner. Årsproduksjonen på fabrikken i Moss lå på 125 000 tonn betong som tilsvarer 42 000 betongelementer og 80% av produksjonen var hulldekkeelementer (betonggulv).

Etter dødsulykken på arbeidsplassen i 2018 fant arbeidstilsynet to lovbrudd, dette kostet livet til en ansatt.[]

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Jon Gran (2013-09-10). «Contiga i Trolldalen i Moss. Har vært med å bygge Norge i 100 år». *Moss Avis 2013.09.10*. Moss.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Rørøy gravplass** eller **Rørøy kirkegård** (også *Rørøya* brukes) er en gravlund i Hitra kommune i Trøndelag. Den er ikke langt fra sjøen på sørøstsiden av Rørøya, i Kvenværet nordvest for Fast-Hitra. Kirkegården ble anlagt rundt år 1800, og ble brukt for hele Kvenvær sogn til 1896, da ny kirkegård ble anlagt på Straumøya. Kirkegården på Rørøya ble utvidet et par ganger før den gamle delen ble tatt i bruk igjen i 1935.

Kirkestedet for Kvenvær var på Hakkebuøya helt til det ble flyttet til Fast-Hitra i 1909. Gravlunden på Rørøya er fortsatt i bruk og vedlikeholdes av folk med tilknytning til stedet.

Referanser
----------

1. ↑  «Rørøy kirkegård». *Kulturminner på Hitra*. Kulturutvalget. 1975. s. 12–13.
2. ↑  Se f.eks. Hitra24.no[*død lenke*].

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Rørøy gravplass (Allslekt)
* Registrerte graver på Rørøy gravplass (hitterslekt.no)
* Gravsøk i Hitra kommune
* Hitra kirkelige fellesråd: Vedtekter for gravplassene i Hitra kommune
**Prins Christians sund** (grønlandsk: *Ikerasassuaq*) ligger øst for Grønlands sydspiss Kapp Farvel og strekker seg 100 km, med en bredde på 500 m på trangeste fra Danmarkstredet i øst, til Davisstredet i vest. Prins Christians sund forbinder Labradorsjøen med Irmingerhavet. Sundet er oppkalt etter prins Christian Frederik (senere Christian 8.). Tidevannstrømmen i det lange og smale farvannet er så kraftig, at mindre båter kun kan passere ved fjære sjø (fallende vannstand). Sundet har et panorama med høye spisse tinder, isbreer, og isfjell. 

Den eneste bosettingen ved sundet er Aappilattoq.

Flere ganger hver sommer går det cruiseskip gjennom sundet, noen ganger så store skip som MS Eurodam (86.700 tonn, 285 m lengde)

Værstasjon
----------

Ved det østre innløpet til sundet ligger en værstasjon på øya Sangmissoq, som ble grunnlagt av USA under andre verdenskrig med navnet *Bluie East One*, nå Ikerasassuaq. Værstasjonens oppgave var blant annet å sørge for, at skipsfarten hadde pålitelige værdata ved Kapp Farvel. Den 7. januar 1959, da M/S Hans Hedtoft kolliderte med et isfjell ved Kapp Farvel, var det radiotelegrafisten på værstasjonen i Prins Christians sund som først oppfanget nødsignalene.

Værstasjonen drives i dag av den Internasjonale sivile luftfartsorganisasjonen ICAO sammen med Tele Greenland. En lang tretrapp snor seg fra havnen opp til stasjonen med messebygning, kraftverk, boligbrakker og radioantenner.

Radio
-----

Prins Christians Sund Radio ble lagt ned i 1980.

Referanser
----------

1. 1 2  Gyldendal - Den Store Danske Hentet 10. jan. 2013
2. ↑  Prins Christian Sund Cruises
3. ↑  Scenic Cruising på Eurodam

Eksterne lenker
---------------

* Foto av radiostasjonen
* Reiseberetning med foto
* USAs installasjoner i Grønland under 2. verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Ivan Ivanovitsj Krasnov** (født 1802, død 14. april 1871) var en russisk generalløytnant og forfatter, sønn til general Ivan Kuzmitsj Krasnov (1758–1812), kampfelle for Aleksander Suvorov og Matvej Platov. 

Han fikk utdannelse på kostskole ved Kharkiv universitet. Han begynte sin militærtjeneste i Den keiserlige russiske hær i 1818 i et kosakk-regiment, deltok i Den russisk-tyrkiske krig (1828-1829) og i undertrykking av polsk opprør i 1831. Etterpå kom han tilbake til gamle tomter i Don-område og tok aktiv del i samfunnslivet og ble en sentral person for utdannet del av befolkningen. 

Under Beleiring av Taganrog var han ataman (kosakksanfører) for regimenter i Krimhæren og forsvarte Taganrog og omegn. Etter Krimkrigen begynte han på nytt samfunnsaktiviteten sin. Han gjorde mye for Don Troppen, skrev og publiserte mange artikler om Kosakks regimenter, noen av disse er av stor historisk betydning. I tillegg skrev han dikt som hadde stor popularitet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Atle Gulbrandsen** (født 15. september 1979 på Hamar) er en norsk bilsportsutøver og motorjournalist.

Journalist
----------

Atle Gulbrandsen begynte som Formel 1-kommentator for Canal+ i 1997, og har senere kommentert Formel 1 for NRK, TV 2, TV3, Viasat Motor, Viasat Sport, V sport og Viaplay. Han har også vært kommentator, reporter og programleder for en rekke andre motorsportmesterskap.

Gulbrandsen har også jobbet som motorjournalist, PR-rådgiver og sportssjef i Norges Bilsportforbund. I 2010 skrev han boken "Grand Prix - Historien om Formel 1" med Morten Malmø, og i 2022 boken "Formel 1" med Thomas Karlsen. Gulbrandsen har også stemmen til "Vakle Hjulbrandsen" i animasjonsfilmene Biler\_2 og Biler 3.

I 2011 startet han PR-byrået Ribalta PR AS sammen med Stein Rømmerud og Frederik Finnes. 

Han kommenterer F1 på V sport og Viaplay sammen med Stein Pettersen og Henning Isdal

Gulbrandsen er tilknyttet Talerlisten, en formidlingstjeneste for foredrag, hvor han blant annet holder foredrag om hvordan ny teknologi utviklet i motorsport kan føre til at utslippene fra transportsektoren reduseres. Han har selv testet en Formel E-bil, en elektrisk rallycross Supercar og Porsche sin elektriske konseptracerbil Mission R.

Motorsportutøver
----------------

Atle Gulbrandsen begynte i 1992 med gokart, før han i 1995 gikk videre til racing hvor han har konkurrert i ulike mesterskap i Norge, Sverige, Danmark, Frankrike, Belgia, USA og Tyskland. 

I 2007 ble han Norgesmester i Seven Racing, og har siden kjørt semiprofesjonelt i det tyske langdistansemesterskapet NLS (tidligere kjent som VLN) som arrangerer alle sine løp på banen Nürburgring. 

For teamene Olrud Mobil 1 Racing og Møller Bil Motorsport har han kjørt inn til en rekke seiere i NLS-mesterskapet sammen med førere som Håkon Schjærin, Roger Sandberg, Christian Krognes og Kenneth Østvold. I 2022 vant Møller Bil Motorsport TCR-klassen sammenlagt i NLS.

I 2021 deltok han i en NM-runde i racing med en Lamborghini GT3.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Atle Gulbrandsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Atle Gulbrandsens offisielle hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Må ikke forveksles med Store Molla.

**Stormolla** (eller **Molla**) er ei øy i Vågan kommune i Nordland. Øya ligger øst for Svolvær, i Austre Lofoten. Den har et areal på 35,16 km², og høyeste punkt er Heggedalstind på 751 moh.

De to største bygdene på Stormolla er Brettesnes og Ulvåg. Brettesnes ligger lengst sør på øya og har 14 fastboende (2018). Fram til 1990 var det en sildoljefabrikk på stedet.

Ulvåg ligger på østsiden av øya og har i underkant av 20 fastboende (2018). 

I 2001 ble byggingen av 13,4 kilometer fylkesvei på Stormolla ferdigstilt. Veien forbinder bygdene Ulvåg, Øyhelle og Brettesnes. Nord på øya er det et fergeleie i Finnvika med forbindelse til Digermulen på Hinnøya. Tidligere gikk det ferge mellom Svolvær og Våtvika ved Brettesnes.

Hurtigruta passerer Stormolla på vei mellom Svolvær og Raftsundet.

Skuespiller Wenche Kvamme bodde på Brettesnes og var bestyrer på vertshuset Den Glade Skrei i flere år.

Referanser
----------

1. 1 2  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Besøkt 18. februar 2016.
2. ↑  «Stormolla». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 11. oktober 2016.
3. ↑  Stormolla på Norgeskart.no fra Statens kartverk
4. ↑  Frank Johnsen (21. mars 2019). «Sa farvel til «hele Bergens Wenche Kvamme»». *Bergens Tidende*. Besøkt 25. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Bent Svinnungs side om Gullvika på Stormolla
* Bent Svinnungs side om Krabbvågen på Stormolla
* Fergeruter Digermulen – Finnvik
* Fergeruter Finnvik – Digermulen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Bud kirke
**Bud prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Molde domprosti. Det omfattet sogn i Fræna kommune i Møre og Romsdal fylke, og hovedkirken var Bud kirke.

Buds kirkesogn er nå en del av Hustadvika kirkelige fellesråd, og underlagt Molde domprosti i Møre bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Búðaver sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Bud antas å være lagt under Aukra i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 lå Bud og Hustad kirker under Ackerøe Præstegjeld, betjent av en residerende kapellan på Bud. Ved kgl.res. av 4. april 1755 ble Bud som hovedsogn og Hustad som annekssogn skilt ut fra Agerøe som eget sognekall.

Boe prestegjeld dannet grunnlaget for Boe  formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

1. januar 2004 ble Bud prestegjeld avviklet, og menighetene i Bud og Hustad lagt til Fræna prestegjeld.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1908). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 314.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 102.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 65-7. ISBN 8270612960.
5. ↑  *Vågøy kyrkjestad 650 år*. xx#: Vågøy sokneråd. 1985. s. 18.
6. ↑  Prestegjeld og sogn i Møre og Romsdal, arkivverket.no
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**cHorus Buchus** (tidligere **Blindern Sangforening**) er et mannskor som holder til på Blindern Studenterhjem. Koret har ingen spesielle opptakskrav.

cHorus Buchus opptrer i all hovedsak på mange av studenthjemmets arrangementer, men de siste årene har det også opptrådt ved andre anledninger. Sangene i repertoaret er en blanding av innkjøpte arrangementer med originale tekster til egne arrangementer med selvkomponerte tekster, innen alle slags sjangere fra nasjonalromantikken til moderne popmusikk.

Historie
--------

Blindern Sangforening ble stiftet i 1926 av Georg Klem, ett år etter at den første beboeren flyttet inn på Blindern Studenterhjem. I 1930 ble sangforeningen for første gang inaktiv, og den har siden da vært av og på flere ganger.

Foreningen startet opp nok en gang høsten 2004, denne gang med navnet cHorus Buchus, og har, med unntak av en periode mellom 2006 og 2008, holdt det gående siden.

Il Direttore
------------

Il Direttore (italiensk for dirigent) er lederen for cHorus Buchus. Hovedoppgavene er å sørge for at øvelsene blir gjennomført, velge repertoar sammen med øvrige medlemmer, hjelpe med opplæringen av hver stemmegruppe og å være kontaktperson i forbindelse med opptredener. I tillegg er det ofte denne personen som dirigerer koret ved opptreden.

### Tidligere Direttori

* Vår 2020 - dd.: Johan Christian Bruun
* Høst 2016 - høst 2019: Øyvind Thomkhieo Berg
* Høst 2015 - vår 2016: Harald Flisnes
* Høst 2012 - vår 2015: Arve Haus
* Høst 2010 - vår 2012: Simen Buodd
* Høst 2008 - vår 2010: Eivind Mørk
* Høst 2004 - vår 2006: Stefan Theofilakis

cHorus Buchus utenfor Blindern
------------------------------

Selv om cHorebuchene som oftest opptrer på Blindern, har de ved noen anledninger vært aktive andre steder.

Mot slutten av hvert semester drar koret ut i de sentrale strøkene av Oslo og synger offentlig.

Av større opptredener siden 2011 kan nevnes:

* Aschehoug: julebord
* Norges Studentidrettsforbund: 100-årsjubileum
* Det Norske Nobelinstitutt: årsmøte
* Norwegian American Chamber of Commerce: veldedighetsmiddag

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Highway 407, en privatisert motorvei i Ontario
TAP Portugal, et privatisert portugisisk flyselskap
**Privatisering** er et begrep som benyttes når det offentlige fullt ut lar markedet overta ansvaret for en oppgave både på produsentsiden og på etterspørselsiden. Ett av de få eksemplene på dette er opphevelsen av det kommunale kinomonopolet. Det har gitt spillerom for private aktører som selger kinofremvisning i en rekke norske byer.

I noen politiske sammenhenger brukes ordet når private bedrifter overta ansvar for vare- og tjenesteproduksjon som tidligere har vært produsert av offentlig sektor. Andre vil si at det da er snakk om konkurranseutsetting, og forbeholder begrepet privatisering til situasjoner der markedet overtar hele ansvaret.

Ordet har også en annen betydning, det å flytte en handling fra den offentlige til private sfære.

Etymologi
---------

Ordet *privatisering* ble første gang brukt av magasinet *The Economist* for å beskrive Nazi-Tysklands økonomi på 1930-tallet. Det er usikkert hvorvidt magasinets bruk av ordet var en nyvinning eller om ordet bare er lånt fra tysk, hvor det har vært i bruk siden 1900-tallet.

Begrepet ble deretter tatt i bruk av den østerriksk-amerikanske samfunnsviteren Peter Drucker på 1950-tallet i hans bøker om næringslivsledelse (*management*). Drucker insisterte imidlertid på å bruke ordet **re-privatisering** (etter det tyske Reprivatisierung), ettersom han påpekte at privat tjenesteproduksjon hadde vært det normale, kun avbrutt av noen få tiår med iver etter offentlig eierskap på midten av 1900-tallet. Drucker begrunnet behovet for privatisering med at privat næringsliv var mer effektivt enn det offentlige i nær sagt alle former for produksjon.

Referanser
----------

1. 1 2  «FAKTA: Konkurranse-utsetting og privatisering». *Manifest Tankesmie*. 11. juli 2011. Arkivert fra originalen 27. november 2020. Besøkt 6. juni 2016.
2. ↑  Fiskdal, Baard (2014). *Myter og Fakta om Konkurranse* (PDF). Oslo: NHO Service. s. 4–5. [*død lenke*]
3. ↑  Hanne Bogen og Torgeir Nyen (1998). «Privatisering og konkurranseutsetting i norske kommuner» (PDF). *Fafo-rapport 254*.
4. ↑  Edwards, Ruth Dudley (1995). *The Pursuit of Reason: The Economist 1843–1993*. Harvard Business School Press. s. 946. ISBN 978-0-87584-608-8.
5. ↑  Compare Bel, Germà (2006). «Retrospectives: The Coining of 'Privatisation' and Germany's National Socialist Party». *Journal of Economic Perspectives*. 20 (3): 187–94. doi:10.1257/jep.20.3.187.
6. ↑  Kämmerer, Jörn Axel (2001). *Privatisierung: Typologie – Determinanten – Rechtspraxis – Folgen*. Mohr Siebeck Verlag. s. 7. ISBN 978-3-16-147515-3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Jan Helge Jansen** (født 1937) er en norsk politiker (H) og prest. Han var stortingsrepresentant for Telemark i perioden 1985–1989.

Liv og virke
------------

Han vokste opp i Bergen. Han tok teologisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1965. Han ble med i studentpolitikken og satt som formann i Den Konservative Studenterforening og Det Norske Studentersamfund.

Jansen ble ordinert til prest i Den norske kirke i 1966. Han var kallskapellan i Gjerpen fra 1968 til 1982, deretter kapellan, senere titulert sogneprest, på Gulset i Skien. Han gikk av med pensjon i 2003.

Jansen ble valgt inn i Skien bystyre i 1971, og etter valget i 1979 ble han medlem av formannskapet og formann i kulturstyret. Han var også medlem av fylkeskulturnemnda. Han var formann i Telemark Høyre fra 1976 til 1986.

I 1985 ble han valgt inn på Stortinget fra Telemark og tok sete i Stortingets sosialkomité. Han ble ikke renominert foran stortingsvalget i 1989, etter å ha blitt utfordret i sitt eget kommuneparti.

Striden i Skien Høyre vedvarte inn i nominasjonen foran kommunevalget i 1991. Jansen fortsatte som medlem av bystyret i to perioder.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Jan Helge Jansen». Stortinget.no.
2. ↑  «Presteordinasjon i Hamar domkirke». *Hamar Arbeiderblad*: 3. 20. desember 1966. «Hamar biskop vil onsdag ettermiddag ordinere kandidat i teologen Jan Helge Jansen til prest i Den norske kirke.»
3. ↑  «Ny Gulset-prest innsettes søndag». *Varden*. Skien: 19. 21. august 2003.
4. ↑  «Kise slo knock out på Jan Helge Jansen». *Varden*. Skien: 2. 30. januar 1989.
5. ↑  «–En tung dag». *Telemark Arbeiderblad*. Skien: 5. 30. januar 1989.
6. ↑  «Jansen falt ut». *Porsgrunns Dagblad*: 6. 30. januar 1989.
7. ↑  «Mot ny Høyre-duell mellom Kise-Jansen». *Telemark Arbeiderblad*. Skien: 30. 15. september 1990.
8. ↑  «Innbyrdes krig i Skien Høyre». *Telemark Arbeiderblad*. Skien: 30. 24. januar 1991.
9. ↑  «Jansen beklager at Eva Kise går». *Telemark Arbeiderblad*. Skien: 18–19. 24. oktober 1991.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Jan Helge Jansen hos Stortinget Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Macmillan Publishers Ltd** er et internasjonalt forlag med sete i Storbritannia som eies av tyske Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck. Det har kontorer i 41 land og er aktivt i ytterligere 30 land.

Selskapet består av 50 enheter, og publiserer innen fem hovedområder:

* Utdannelse (som *Macmillan Education*)
* Akademisk (som *Palgrave Macmillan*)
* Vitenskap, teknologi og medisin (som *Nature Publishing Group*, inkludert tidsskriftet Nature)
* Skjønnlitteratur og sakprosa (som *Pan Macmillan*: Pan Books, Picador, Macmillan New Writing, Papermac, Macmillan, Sidgwick & Jackson, Campbell Books, Boxtree, Channel Four Books og Macmillan Children’s Books)
* Publiseringstjenester inkludert distribusjon og produksjon

Macmillan Publishers ble grunnlagt i 1843 av Daniel og Alexander Macmillan. Forlaget publiserte bl.a. forfattere som Charles Kingsley (1855), Thomas Hughes (1859), Francis Turner Palgrave (1861), Christina Rossetti (1862), Matthew Arnold (1865), Lewis Carroll (1865), Alfred Tennyson (1884), Thomas Hardy (1886) og Rudyard Kipling (1890). 

Den tidligere britiske statsministeren Harold Macmillan ble formann for forlaget etter at han trakk seg fra politikken. Etter hans død ble forlaget ledet av hans barnebarn Alexander Macmillan, 2. jarl av Stockton. Selskapet var et av de eldste uavhengige forlagshusene frem til 1995, da 70 % av aksjene ble kjøpt av Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck. Det tyske forlaget kjøpte de resterende aksjene i 1999, og Macmillan-familiens eierskap i forlaget tok slutt.

Referanser
----------

1. ↑   National Software Reference Library[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Macmillan Publishers Ltd. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Macmillan Group fra Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Svenn Erik Kristiansen** (født 30. mai 1940) er en norsk politiker (FrP). Han sitter i Oslo bystyre, og er tidligere varaordfører og ordfører i Oslo.

Kristiansen er utdannet pølsemaker og ble senere lærer ved Sogn videregående skole.

Politisk karriere
-----------------

Svenn Erik Kristiansen begynte sin politiske karriere som lokalpolitiker på Furuset, og var leder for Furuset bydelsutvalg i perioden 1986–91. Han kom inn i bystyret i 1988 på varaplass, og ble fast medlem fra 1989, da som medlem i kultur- og utdanningskomiteen. Fra 1991 sto Kristiansen utenfor bystyret, men i 1995 kom han tilbake som varaordfører og leder for samferdsels- og miljøkomiteen. Fra 2003 var Kristiansen leder for helse- og sosialkomiteen. Etter Per Ditlev-Simonsens avgang, ble Kristiansen av Oslo bystyre 29. august 2007 valgt til ordfører, en posisjon han hadde frem til 17. oktober 2007, da Fabian Stang overtok posisjonen.

Han har markert seg som en mangeårig støttespiller av idretten, og har jobbet for utbygging av nye anlegg for breddeidretten i Oslo og som en aktiv pådriver for nye Bislett stadion. Kristiansen har også gjort seg bemerket som pådriver for en konkurranseutsatt eldreomsorg.

Kristiansen var i bystyreperioden 2007–2011 medlem av Oslo bystyres kontrollutvalg.

Referanser
----------

1. ↑  «Flere sykehjem på anbud». Besøkt 23. august 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Svenn Kristiansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Svenn Kristiansen hos Stortinget Rediger på Wikidata
* (no) Biografi hos Oslo kommune

  


| * v
* d
* r
Oslos ordførere etter 1945 |
| --- |
|  | 
* Einar Gerhardsen (1945)
* Rolf Stranger (1945)
* Arnfinn Vik (1945–47)
* Halvdan Eyvind Stokke (1948–50)
* Brynjulf Bull (1951–55)
* Rolf Stranger (1956–59)
* Brynjulf Bull (1960–61)
* Rolf Stranger (1962–63)
* Brynjulf Bull (1964–75)
* Albert Nordengen (1976–90)
* Peter N. Myhre (1990–91)
* Ann-Marit Sæbønes (1992–95)
* Per Ditlev-Simonsen (1995–2007)
* Svenn Erik Kristiansen (2007)
* Fabian Stang (2007–2015)
* Marianne Borgen (2015–2023)
* Anne Lindboe (2023–)

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Stortinget
 |
Logo Institut für Sozialforschung

|  |
| --- |
| Institut für Sozialforschung og |
| Frankfurterskolen |
| Theorists of the Frankfurt SchoolHorkheimer (venstre foran), Adorno (høyre foran) og Habermas til høyre i bakgrunnen. Heidelberg 1965. |
| 
Personer |
| Herbert Marcuse **·** Theodor Adorno **·** Max Horkheimer **·** Walter Benjamin **·** Erich Fromm **·** Friedrich Pollock **·** Leo Löwenthal **·** Jürgen Habermas **·** Axel Honneth **·** Siegfried Kracauer **·** Otto Kirchheimer **·** Franz Neumann |
| 
Tema |
| Kritisk teori **·** Dialektikk **·** Positivismestriden **·** Psykoanalyse **·** Kommunikativ rasjonalitet **·** Marxisme **·** *Borgerlig offentlighet* |
| * v
* d
* r
 |

**Institut für Sozialforschung** (IfS, *institutt for sosialforskning*) ved Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main ble grunnlagt i 1930 som første lærested for vitenskapelig marxisme, som følge av en gave fra den argentinske økonomen, forretningsmannen og mesenen Felix Weil. Sammen med Friedrich Pollock, en ungdomsvenn av
Max Horkheimer, utviklet han instituttets målsetning, å fremme «kjennskap og erkjennelse av det sosiale livet i sitt fulle omfang». Instituttet er tverrfaglig og dekker områder som sosiologi, økonomi, historie og psykologi.

Den såkalte *Frankfurterskolen* oppstod ved instituttet. Viktige eksponenter var Horkheimer og Theodor W. Adorno som grunnla den kritiske teori. Andre kjente representanter var Leo Löwenthal, Friedrich Pollock, Erich Fromm og senere Jürgen Habermas. Siden 2001 blir instituttet ledet av Habermas-eleven Axel Honneth.

* Institut für SozialforschungInstitut für Sozialforschung
* Institut für SozialforschungInstitut für Sozialforschung

Referanser
----------

1. ↑  *Positivisme, dialektikk, materialisme: den norske debatten om samfunnsvitenskapens teori*. Oslo: Universitetsforlaget. 1976. ISBN 8200014738.

Eksterne lenker
---------------

* Institut für Sozialforschung

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
«As Tome Goes By» har flere betydninger.
«As Time Goes By» ble populær da den ble brukt i dramafilmen *Casablanca* (1942).
«**As Time Goes By**» er en sang skrevet av Herman Hupfeld i 1931. Låten ble mest kjent i 1942 da den ble sunget av Sam (Dooley Wilson) i dramafilmen *Casablanca*. Sangen ble stemt fram til 2.-plass på lista til det amerikanske filminstituttet over de 100 beste filmlåtene. Den har vært til bruk som fanfare for Warner Bros. Pictures siden 1998.

Historie
--------

Herman Hupfeld skrev «As Time Goes By» for Broadway-musikalen *Everybody's Welcome* i 1931. I musikalen ble den sunget av Frances Williams. Den ble spilt inn det samme året av flere artister, blant annet Rudy Vallee.

Sangen ble spilt inn på nytt i 1942 i forbindelse med utgivelsen av dramafilmen *Casablanca*. Den ble da sunget av Dooley Wilson sammen med pianisten Elliot Carpenter, og hørt gjennom filmen som et ledemotiv. Wilson klarte ikke å få spilt inn en singelversjon av låten før det ble musikerstreik, noe som førte til at studioet ga ut Vallee-versjonen fra 1931 på nytt. Den ble en hitlåt i 1942.

Andre versjoner
---------------

Sangen er spilt inn av mange andre artister, blant annet Billie Holiday, Engelbert Humperdinck, Bing Crosby, Perry Como, Frank Sinatra, Harry Nilsson, Julio Iglesias, Johnny Nash (43.-plass på *Billboard*-lista i 1959), Carly Simon, Tony Bennett, Jane Monheit, Rod Stewart, Jimmy Durante, Gal Costa, Sammy Davis, Jr. Bryan Ferry, Barbra Streisand, Bob Dylan, Willie Nelson, Jimmy Durante, Vera Lynn, Andy Williams, Barry White, Tom Waits, The Duprees, ZZ Top, Widespread Panic og Johnny Mathis.

Referanser
----------

1. ↑  Buhler, James (2000). *Music and cinema*. Wesleyan University Press. s. 174. ISBN 9780819564115.
2. ↑  Zinsser, William (2000). *Easy to Remember: The Great American Songwriters and Their Songs*. Jaffrey, New Hampshire: David R. Godine. s. 165. ISBN 1-56792-325-9.
3. ↑  Jasen, David A. (2003). *Tin Pan Alley: an encyclopedia of the golden age of American song*. New York, New York: Taylor & Francis. s. 216. ISBN 0-415-93877-5.
Gaspar Schotts tegning av Otto von Guerickes eksperiment.

De **magdeburgske halvkuler** var et par store halvkuler laget av kopper, ca. 50 cm i diameter, og slipt slik at de passet akkurat til hverandre. Kantene med smurt inn med fett og lufta pumpet ut. Det ble da dannet et vakuum inni hulommet, og de to halvkulene kunne ikke bli dratt fra hverandre, selv ikke med åtte hester som dro fra hver sin side.[]

Magdeburgske halvkuler ble oppfunnet av den tyske vitenskapsmannen og borgermester i Magdeburg Otto von Guericke. Det var i 1650 han hadde funnet opp ei luftpumpe. Det første kunstige vakuum hadde blitt laget noen år tidligere av den italienske vitenskapsmannen Evangelista Torricelli, og han inspirerte Guericke til å gjøre dette eksperimentet. Det var den 8. mai 1654 den dramatiske demonstrasjonen fant sted, foran Riksdagen i Regensburg, med keiser Ferdinand III til stede. 30 hester – 15 på hver side – lyktes ikke å dra halvkulene fra hverandre. I 1656 gjentok han eksperimentet i Magdeburg – hvor han også var borgermester – nå med åtte hester på hvert drag. I 1663 (noen kilder sier 1661) gjentok han forsøket i Berlin, da med 24 hester.[]

Kraften som holder de to halvkulene sammen er lik trykket på det arealet avgrenset av sammenføyingen av halvkulene, i dette tilfellet arealet av en sirkel med diameter = 50 cm. Det er usikkert hvor godt vakuumet var som Guericke laget, men vi må regne med at luftpumpa hans neppe klarte å dra ut all luft.[] Imidlertid skulle trykket være lik krafta som skal til for å løfte en bil eller en liten elefant.

Eksperimentet ble svært populært for å demonstrere prinsippet med lufttrykk, og mange mindre kopier med magdeburgska halvkuler ble laget, og blir brukt i dag også.[] Eksperimentet har blitt brukt som motiv på i alle fall to tyske frimerker.

De originale halvkulene er bevart i Deutsches Museum i München.

I Magdeburg er det også en statue som viser eksperimentet.

Litteratur
----------

* H. Dittmar-Ilgen: *Warum platzen Seifenblasen*, Hirzel-Verlag; S. 16: *Die Magdeburger Halbkugeln*
* Walter Basan: *Das Geheimnis der Magdeburger Halbkugeln*, 1954

Eksterne lenker
---------------

* (en) Magdeburg hemispheres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Magdeburg hemispheres – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Magdeburg Hemispheres Arkivert 27. februar 2021 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin
 |
**Mohammad Mohsan Pervez Raja** (født 1984) er en norsk-pakistansk frivillighetsarbeider og aktivist.

Aftenposten kåret ham til Årets osloborger i 2015 for hans innsats for å hjelpe flyktninger i Oslo. Tildelingen fikk kritikk da det ble kjent at Raja hadde kommet med kontroversielle uttalelser om blant annet homofile, terrorangrep og Israel. Raja beklaget noen av uttalelsene og forklarte at han respekterte alle mennesker. Det kom samtidig frem at han var straffedømt flere ganger for vold og narkotikakriminalitet. Den norsk-pakistanske politikeren Abid Raja oppfordret Aftenposten til å trekke tilbake prisen, men avisen valgte å la den bli stående.

I 2018 etablerte Raja gruppen *Nattevaktene* som skulle patruljere Groruddalen for å hjelpe vanskeligstilt ungdom.

I mars 2023 ble han arrestert i Pakistan etter en politisk demonstrasjon, men ble løslatt etter et døgn.

Raja var initiativtaker til Facebook-gruppen *SNP Samfunnsengasjerte norsk-pakistanere*, men trakk seg som administrator for gruppen i september 2023 etter å ha fremsatt fornærmende anklager mot en kvinnelig debattant. Han startet også en ideell forening med samme navn, og foreningen gikk i september 2023 til politianmeldelse av Stopp islamiseringen av Norge (SIAN) for hatefulle ytringer.

Etter Hamas’ angrep på Israel oktober 2023 organiserte Raja en rekke demonstrasjoner i Oslo til støtte for palestinerne på Gazastripen. Han har oppfordret til åpenlys støtte til Hamas som av de fleste vestlige land regnes som en terrororganisasjon.

Referanser
----------

1. ↑   «Årets Osloborger: – Jeg kommer til å brette opp ermene og stå der igjen», publisert i NRK.no, utgitt 23. desember 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Årets Osloborger med homo-kritikk – reaksjonene hagler i sosiale medier». *TV 2*. 20. desember 2015.
3. ↑  «Årets Osloborger Mohsan Raja er tidligere straffedømt». *Nettavisen*. 21. desember 2015.
4. ↑  «Mohsan Raja fortjener en unnskyldning». *Dagbladet*. 22. desember 2015.
5. ↑  «Årets osloborger blir ikke fratatt prisen». *ABC Nyheter*. 22. desember 2015.
6. ↑  «Mohsan Raja starter opp gruppe som skal patruljere Groruddalen». *VG*. 23. mai 2018.
7. ↑  «Mohsan Raja løslatt fra fengsel». *Dagbladet*. 9. mars 2023.
8. ↑  «Mohsen Raja beklager for å ha fornærmet debattant». *Utrop*. 14. september 2023.
9. ↑  «Politianmelder Sian med videobevis blant annet fra Gjøvik». *Oppland Arbeiderblad*. 27. september 2023.
10. ↑  «Bråk under demonstrasjon i Oslo: – Dyttet og ropte ukvemsord mot kunder inne på en kaffebar». *Nettavisen*. 2. desember 2023.
11. ↑  «Årets Osloborger i 2015 ber om åpenlys støtte til Hamas». *Nettavisen*. 6. desember 2023.
**Jakob Didriksen Roll** (også skrevet *Jacob Dirichsen*) (død 1685) var en norsk brukseier med tittelen rådmann i Christiania, og en stor jordegodseier på Østlandet.

Liv
---

Han var sønn av Didrik Roll (død før 1649), som eide en gård i Christiania. I 1654 ble han gift med Maren Jensdatter (død 1694), stedatter av Niels Lauritzen, en av de største oppkjøperne av krongods på 1660-tallet. Siden Niels Lauritzen og hans hustru døde barnløse, gjorde Maren krav på arven. Hun kom dermed i strid med sin tante, Anna, gift med Hartvig Nielsen Oxenløve. Ved dom på Christiania byting i 1666 ble innsigelsen mot Marens arv avvist, slik at Jakob Roll og Maren ble arvinger til flere bygårder i Christiania og over 80 bondegårder.

Fra 1674 til 1675 var han trelasttiendeforpakter.

I 1670- og 80-årene drev han sagbruk med fire sager på Haneborg. Etter hans død kom bruket i forfall, slik at enken fikk privilegium på to sager i 1688, mens to ble kassert. Den neste eieren ble etatsråd de Wiggers. Jakob Roll eide også blant annet Rådmannsgården, den eldste bevarte bygningen i dagens Oslo, samt gården Bredtvet i Aker. På denne gården måtte hans enke Maren tilbringe tre uker i husarrest i 1689, etter at hun ulovlig hadde kastet ut en leieboer fra et hus i byen.

Han var far til overhoffrettsassessor Lorentz Roll og borgermester Nils Jakobsen Roll.

Referanser
----------

1. ↑  Holmsen, Andreas (1946). *Grunnleggelsen av Linderudgodset*. Dreyer. s. 74.
2. ↑
3. ↑  [*død lenke*]/281
4. ↑  Personalhistorisk tidsskrift, 2. rekke IV, s. 201.

Litteratur
----------

* Sprauten, Knut (1985). *Historien om Nordre Skøyen hovedgård gjennom 600 år*. Historieutvalget for Nordre Skøyen hovedgård. ISBN 8299128307.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Henning Bergenholtz** (født 26. august 1944 i København) er en dansk leksikograf og lingvist. Han har en M.A. fra Technische Universität Berlin i 1973 og doktorgrader fra 1975 og 1978 fra Universität Essen.

Fra 1973 har han vært tilknyttet universiteter i Bonn, Essen, Køln, Kairo, Bochum og Stellenbosch. Fra 1996 til han ble pensjonist var han leder av Center for Leksikografi ved Aarhus Universitet. Henning Bergenholtz er æresdoktor ved Universidad de Valladolid og medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Publikasjoner
-------------

Henning Bergenholtz har skrevet mye om grammatikk, leksikografi og språkpolitikk. Han har også hatt en fast spalte om språklige emner i nettavisden Den Korte Avis. I 1997 var han medforfatter på Nordisk leksikografisk ordbok som kom ut på Universitetsforlaget.

* (no) Publikasjoner av Henning Bergenholtz i BIBSYS

Referanser
----------

Kilder
------

* Henning Bergenholtz sin nettside på Aarhus Universitet sin nettside Her er det også en omfattende bibliografi.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii **·** Google Scholar

 |
**Seyhan Kurt** (født 1971 Grenoble, Frankrike) er en tyrkisk og fransk forfatter, sosiolog og antropolog.

Han ble født i kommunen Bourgoin-Jallieu, Grenoble, Frankrike. Han studerte ved École de Jean Jaurès i Lyon. Han studerte maleri i Frankrike, og tok dramaturgi- og kunsthistorietimer i Izmir. Han åpnet to maleriutstillinger i Mersin i 1992 og 1993. Han studerte fransk språk og litteratur, sosiologi og antropologi. Han forsket på arkitektur og urban kultur i Italia og Hellas.

Han fullførte sin mastergrad i antropologi ved Ankara University, Fakultet for geografi og historie. I 2021 ble boken hans med tittelen "Architecture, Arrangement, Practice in the Turkish House" (*arkitektonisk arrangement er praktisk i et tyrkisk hus*) av İletişim Publications. journalisten Işın Eliçin intervjuet Seyhan Kurt om denne boken på Mediascope-kanalen.

Noen av diktene hans skrevet mellom 1990 og 2017 er oversatt til fransk, engelsk, tysk, gresk og estisk.

Referanser
----------

1. ↑  *Haneden Ev Haline - Seyhan Kurt* **(tyrkisk)**.
2. ↑  Eliçin, Işın (21. mars 2021). «Haneden Ev Haline: Türk Evi'nde Mimari, Düzenleme, Pratik - Seyhan Kurt ile söyleşi». *Medyascope* **(tyrkisk)**. Besøkt 10. januar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Johnson & Wales University** (forkortet **JWU**) er et privat universitetssystem som opprinnelig ble grunnlagt i 1914 i Providence i Rhode Island, men som nå har fire læresteder i USA. De fire lærestedene er:

* Johnson & Wales University Charlotte, Nord-Carolina (2004) – 2 493 studenter
* Johnson & Wales University Denver, Colorado (1993) – 1 543 studenter
* Johnson & Wales University North Miami, Florida (1992) – 2 215 studenter
* Johnson & Wales University Providence, Rhode Island (1914) – 10 310 studenter

Fram til 2004 var det også læresteder i Charleston, Sør-carolina og i Norfolk, Virginia. Disse ble dette året slått sammen til en campus, i Charlotte.

Skolepengene er de samme på hvert lærested – med US$ 21 462 i årlig avgift i 2006. Providence campus gir utdanning helt opp til doktorgradsnivå, mens de andre lærestedene har eksamensrett opp til Mastergrad.

*JWU* ble startet som en business school, og gir idag profesjonsorientert undervisning i business og økonomi, reiseliv, næringsmiddelfag, teknologi og lærerutdanning. Det mest anerkjente studiet er det innen kokkefaget, og flere ledende amerikanske TV-kokker har studert ved *JWU*.

Eksterne lenker
---------------

* Johnson & Wales University hjemmeside
* Providence campus
* Miami campus
* Denver campus
* Charlotte campus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-02}}* etter påstanden. *2023-02*

**Turab Awan**, kjent under artistnavnet **Turab**, er en norsk sanger, låtskriver, musikkprodusent, og skuespiller. 

Som 9-åring debuterte han som artist gjennom Gatekunst-prosjektet. Hans første single-utgivelse kom i 2014 med navnet «Hjertet Slår». Han ga ut EP-en *Tenker Høyt* i 2016.

Turab slapp albumet *Løfter som jeg lovte å bære* i oktober 2021 (Sony Music Entertainment Norway).

Turab spilte i dokumentarfilmen *Stol på meg* (2021) og deltok i sesong 4 av *Kompani Lauritzen*.

Referanser
----------

1. ↑  «Ærlig og personlig fra Turab | Sony Music Norway». *kommunikasjon.ntb.no* **(norsk)**. Besøkt 26. februar 2023.
2. ↑  «Stol på meg». 1. oktober 2021. Besøkt 7. april 2022.
3. ↑  AS, TV 2 (18. november 2022). «Dette er de nye Kompani Lauritzen-deltakerne». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2023.
«Ball» har flere betydninger.
En **ball** er en rund gjenstand med forskjellige bruksområder innen sport, spill og lek. Den er vanligvis sfærisk, men kan også være oval. Den brukes i ballspill, hvor spillets gang følger av ballens status etter at den er blitt slått, sparket eller kastet av spillerne. 

Mange typer baller lages i dag av gummi, men denne balltypen var ukjent utenfor Amerika før Columbus. Spanjolene var de første europeerne som så sprettende gummiballer (dog massive, ikke luftfylte eller oppblåste), som var mest kjent brukt innen mesoamerikansk ballspill. Baller som ble brukt innen sport i andre deler av verden før Columbus ble laget av dyreblærer eller -huder og stoppet med forskjellige andre materialer. 

Ordet «ball» kommer fra det norrøne *böllr* (uttales: bɔlːr), fra urgermansk: *ballu-z,*

Forskjellige typer baller
-------------------------

### Kuleformede, luftfylte baller

* Fotball, Håndball, Tennis, Volleyball, Basketball, medisinball

* Den offisielle matchballen for 2006 FIFA World CupDen offisielle matchballen for 2006 FIFA World Cup
* BasketballBasketball
* TennisballTennisball
* HåndballHåndball
* BordtennisballBordtennisball

### Ovale, luftfylte baller

* Rugby, Amerikansk fotball, Australsk fotball, Gælisk fotball

* Australsk fotballAustralsk fotball
* Amerikansk fotballAmerikansk fotball
* RugbyballRugbyball

### Kuleformede, stoppede baller

* Cricket, Softball, Baseball

* BaseballBaseball
* CricketballCricketball
* SoftballSoftball

### Kuleformede, massive baller

* Golf, lacrosse

* GolfballGolfball
* LacrosseballLacrosseball
* BandyballBandyball

### Runde, flettede baller

* Sepak takraw

* Malaysiske Sepak takraw-baller av bambusMalaysiske Sepak takraw-baller av bambus

Eksterne lenker
---------------

* (en) Balls – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Ball – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Brachygyius*** er en slekt av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).-. Artene finnes gjerne på fuktige steder.

Utseende
--------

Små til middelsstore, avlange snutebiller. Snuten er ganske lang og krum, og de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. På farge er de oftest mørke, brunlige, gjerne med mønster dannet av lyse skjell. **Hodet** (bortsett fra snuten) er temmelig kort og bredt, med middelsstore, flate fasettøyne. Snuten er vanligvis lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen. Antennenes første ledd (skaftet) er gjerne omtrent like langt som resten av antennen. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Oversiden er kraftig punktert og har ofte et mønster av lyse skjell. **Dekkvingene** er bredere enn brystskjoldet, med markerte skuldre, parallellsidige i de fremre tre fjerdedelene, tilspisset bakerst. De har tydelige punktrekker og vanligvis et mønster av lyse skjell som noen ganger dekker det meste av overflaten. **Beina** er middels lange og ganske kraftige. Lårene er fortykkede, vanligvis uten tenner på undersiden. Framleggene (*protibiae*) ender i en kraftig, innoverrettet pigg. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (*pseudotetramere* føtter). Det tredje leddet er tolappet, og det ytterste leddet tynt og sigdformet.

Levevis
-------

Som de fleste snutebiller er de planteetere.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Schönherr, 1825
					- Underfamilien Erirhininae Schönherr, 1825
						* Stammen **Tanysphyrini** Gistel, 1856
							+ Slekten ***Brachygyius*** Marshall, 1939 - 2 arter
								- *Brachygyius cylindricus* (Hochhuth, 1847)
								- *Brachygyius lixoides* (Schoenherr, 1826)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Bjarne Klausen Smørdal** (født 31. mars 1892, død 6. november 1962) var en norsk maskinsjef og krigsseiler under andre verdenskrig. Han er kjent for sin deltagelse i «Flukten fra Dakar», da MS «Lidvard» i juli 1941 brøt blokaden den befant seg under i Fransk Vest-Afrika. For sin innsats ble han hedret med Krigskorset, Norges fremste utmerkelse.

I juli 1941 var Smørdal maskinsjef på handelsskipet MS «Lidvard», som var underlagt blokade i Dakar i Senegal, som da var kontrollert av den tyskvennlige Vichy-regjeringen i Frankrike. Skipet, som ble ført av Nikolai Fredrik Lindtner, brøt blokaden under dramatiske omstendigheter. Hendelsen vakte adskillig oppmerksomhet under og etter krigen. Bedriften ble senere beskrevet både i bok og i film, begge deler med tittelen *Flukten fra Dakar*. Boken ble også oversatt til engelsk.

For sin deltagelse ble skipssjef Lindtner, maskinsjef Smørdal og maskinist Johan Karlsen i statsråd 21. august 1942 tildelt Krigskorset.

I filmen *Flukten fra Dakar* (1951) spilte Smørdal seg selv.

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Se f.eks. omtalen i «Flukten fra Dakar», *Nordlands Avis*, 8. juni 1951.
3. ↑  «Norsk film om skipet «Lidvard»», *Verdens Gang*, 3. juni 1950, s. 7. Boken er *Flukten fra Dakar* ved Eiliv Odde Hauge og Vera Hartmann, Bergen: Eide forlag, 1951.
4. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, s. 62–64.

Eksterne lenker
---------------

* MS «Lidvard» Warsailors

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Krigsseilerregisteret
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Målselvvassdraget** i Troms fylke har det største nedbørfeltet i fylket. Hovedelva er Målselva som renner ut i havet i bunnen av Målselvfjorden, en sidefjord til Malangen. Elvestrengen er 144,7 km lang og vassdraget har et nedbørfelt på 6 011,36 km². Middelvannføringen ved munningen er 170,5 m³/s. Fjerneste kilde er Rostojávri, som også drenerer via Torneälven til Østersjøen.

Tamokelva, Fjellfrøselva, Kirkeselva, Kjærrelva, Barduelva, Andselva og Takelva renner ut i Målselva i løpet av sin ferd igjennom Målselvdalen. Like før samløpet med Barduelva danner elva Målselvfossen, Norges nasjonalfoss.

De største innsjøene som dreneres av vassdraget er Store Rostavatn, Lille Rostavatn, Dødesvatn, Leinavatnet, Altevatnet, Andsvatnet Fjellfrøsvatnet og Takvatnet.

Målselvvassdraget er bygd ut med fire kraftverk. Dividalen kraftverk i Dødeselva (Devddesjohka), og kraftverkene Innset, Straumsmo og Bardufoss som alle ligger i Barduvassdraget.

Målselvutløpet naturreservat ble opprettet i 1995 og ble ramsarområde i 2011.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Elvenett.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 13. mars 2015
2. 1 2  «NVE Atlas». *Nedbørfelt.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 13. mars 2015
3. ↑  Målselvfossen Norges nasjonalfoss nrk.no, 12.09.2003
**Miragoânesjøen** (fransk: *Étang de Miragoâne*) er en innsjø i provinsen Nippes i det sørlige Haiti. Det er den nest største naturlige ferskvannsinnsjø i Haiti, og en av de største i Karibia. Den ligger omtrent en kilometer sørøst for byen Miragoâne.

Geologi
-------

Det dypeste sedimentet på bunnen er fra pre-colombiansk tid. Det inneholder mye organisk materiale og relativt få karbonater. De øverste 30 centimetrene dokumenterer tiden etter eropeernes ankomst, og kan blant annet avsløre to perioder med avskoging.

Natur
-----

Miragoânesjøen er tilholdssted for blant annet stokkender og skilpadder. Innsjøen rommer også en art av levendefødende tannkarper som er endemiske her. Det engelske populærnavnet til denne arten, Miragoâne Gambusia (*Gambusia beebei*) refererer til innsjøen.

Referanser
----------

1. ↑  Schutt-Ainé, Patricia (1994). *Haiti: A Basic Reference Book*. Miami, Florida: Librairie Au Service de la Culture. s. 22. ISBN 0-9638599-0-0.
2. ↑  Brenner, M. Binford, M.W. (1988) "A sedimentary record of human disturbance from Lake Miragoane, Haiti", *Journal of Paleolimnology*, jrg. 1, nr. 2, pp. 85–97
3. ↑  (en) *Gambusia beebei* Myers, 1935 - Miragoane gambusia - FishBase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |