recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Det lokale elektrisitetstilsyn** (**DLE**) er en norsk offentlig tilsynsvirksomhet som utføres av nettselskaper – det vil si selskaper som eier og driver kraftnett for overføring av elektrisk energi – med hjemmel i el-tilsynsloven.

Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) er forvaltningsstyresmakt for elsikkerhet og fagmyndighet for DLE, som utfører sitt tilsyn etter rammer fra DSB og er pålagt å rapportere om planlagte tilsynsaktiviteter og resultater.

Installatørbedrifter er underlagt tilsyn fra DLE. Ut fra virksomhetenes størrelse gjennomfører DLE i løpet av året kontroller av et angitt antall nye anlegg. All utførelse og vedlikehold av elektriske anlegg og installasjoner skal utføres av en virksomhet som er registrert hos DSB. Arbeidet skal ledes av en faglig ansvarlig (elektroinstallatør) og utføres av en elektrofagarbeider (elektriker) som begge skal oppfylle gitte kvalifikasjonskrav. DLE er pålagt å samordne tilsynet av virksomheter med andre helse-, miljø- og sikkerhetsetater.

Referanser
----------

1. ↑  El-tilsynsloven
2. ↑  Det lokale elektrisitetstilsyn (DLE) - DSB Arkivert 1. september 2013 hos Wayback Machine.
3. ↑  Det Lokale Eltilsynet i Hafslund Netts område Arkivert 21. juni 2013 hos Wayback Machine.
4. ↑  Forskrift om det lokale elektrisitetstilsyn

Eksterne lenker
---------------

* www.elsikkerhetsportalen.no
Etter 1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.d5 b5

**Benkögambit** også kalt **Volgagambit** er en gambit i sjakkåpningen Benoni som er definert ved svarts trekk *3...b5*, etter åpningstrekkene *1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.d5*. Navnet «Benkögambit» kommer fra den ungarske stormester Pal Benkö som flyktet til USA.

Med *3...b5* ofrer svart en bonde som hvit som regel tar imot med *4.cxb5*. En typisk fortsettelse er da *4...a6 5.bxa6 Lxa6*. Kompensasjonen svart har for sitt ofrede materiell er åpne linjer på dronningfløyen mot utsatte bønder i a- og b-linjen, mulighet for en svært aktiv løperutvikling til g7, og at hvit nå har noen vanskeligheter med utvikling av løperen på f1. Hvit kan bytte den av med *6.Sc3 g6 7.e4 Lxf1 8.Kxf1*, men mister da muligheten for rokade og må bruke en del trekk på å få kongen i sikkerhet. Hvit kan i stedet spille *g3* og *Lg2*, men dette plasserer løperen på et ganske passivt felt, der den vil stange inn i en egen bonde på d5. Enda en mulighet for å bytte av løperen er å spille *Sg1-f3-d2* før man spiller *e4*, slik at *...Lxf1* kan besvares med *Sxf1*, men dette er en tidkrevende plan.

Kompensasjonen i form av spill mot de hvite a- og b-bøndene er strategisk og langsiktig, så svart kan ofte trygt gå inn i et sluttspill selv med en bonde mindre. Faktisk kan et avbytte av dronninger være gunstig, fordi det tar vekk mye av kraften fra et kongeangrep som hvit kan prøve å sette i gang med sin lille terrengfordel i sentrum. Som alltid med gambiter, er det en ulempe at en bonde er ofret. Hvis hvit får konsolidert sitt ekstra materiell, gjerne med trekk som *b3*, *a4* og *Sb5*, kan kompensasjonen til svart bli borte, og hvit får dermed overtaket.

Hvit trenger ikke motta gambiten. Gambiten kan avslås med trekk som *4.Sf3* eller *4.a4*. En annen ganske populær idé er å ta imot bonden, men straks gi den tilbake, f.eks med *4.cxb5 a6 5.b6*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNE
 |
***Det lukkede rom*** (1972) er en roman av forfatterparet Sjöwall & Wahlöö i krimserien om Martin Beck og hans team. (Den originale svenske tittelen: *Det slutna rummet'*.) Boken er den åttende i serien *Roman om en forbrytelse* (*Roman om ett brott*).

Introduksjon til handlingen
---------------------------

I *det lukkede rom* løper to forskjellige handlinger samtidig. Larsson og Kollberg tar veldig motvillig del i en spesialstyrke som skal oppklare en serie bankran. Martin Beck får en jobb fordi de andre synes synd på ham etter å ha kommet seg da han ble skutt på ved slutten av *Mannen på taket*; han skal løse en klassisk problem innenfor sjangeren: «det lukkede roms mysterium».

Inkompetansen i det svenske politiet har spredd seg slik at alle tre detektivene blir sterkt hindret i arbeidet. Selv om Larsson og Kollberg klarer å løse saken, tar de mange distraksjonene så mye tid at når den tiden nærmer seg, har ranerne flyktet fra landet. En kriminell går fri fra en forferdelig forbrytelse han har begått, for så å få hard straff for en forbrytelse han ikke har begått.

Karakterer og deres utvikling
-----------------------------

Beck møter Rhea Nielsen, og de forelsker seg ved første blikk, selv om det på en måte foregår i sakte kino. I motsetning til hans ekskone, er hun en type som ikke tolererer noe tull og er intellektuelt likeverdig med ham.

Den kriminelle mesterhjernen Werner Roos og bankranerne Malmström og Móhren blir introdusert, og deres udugelige, men suksessfulle Nemesis, den offentlige anklageren «Bulldozer» Olsson.

  

Portaler: Litteratur | Sverige

| * v
* d
* r
*Roman om en forbrytelse* av Sjöwall & Wahlöö |
| --- |
| Maj Sjöwall • Per Wahlöö |
| Bøkene | *Roseanna* • *Mannen som gikk opp i røyk* • *Mannen på balkongen* • *Døden tar buss* • *Brannbilen som forsvant* • *Snut, snut, kaffegrut* • *Mannen på taket* • *Det lukkede rom* • *Politimorderen* • *Terroristene* |
| Filmatisering | *Roseanna* (1967) • *The Laughing Policeman* • *Mannen på taket* • *Mannen som gick upp i rök* • *Brannbilen som forsvant* • *Det slutna rummet* • *Roseanna* (1993) • *Polis polis potatismos* • *Mannen på balkongen* • *Politimorderen* • *Stockholm Marathon* |
| Hørespill | Døden tar buss (2007) |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
***Bembidion fluviatile*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion fluviatile* finnes sør i Europa, i Nord-Afrika og Asia. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion fluviatile* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion fluviatile* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion fluviatile* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion fluviatilis* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion fluviatile* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion fluviatile* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion fluviatile* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion fluviatile* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion fluviatile* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion fluviatilis* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Det middelsaksiske åslandet** (tysk: *Mittelsächsischen Hügelland*) er et uklart avgrenset landskap med åser mellom lavlandet og Erzgebirge i den sentrale delen av Fristaten Sachsen i Tyskland.

I nord strekker det seg omtrentlig fra samløpet hvor elvene Freiberger Mulde og Zwickauer Mulde flyter sammen til Mulde. Den fortsetter sørover langs Freiberger Mulde til Nossen og videre i dalen til elven Triebisch med kurs for Meißen. Grensen i øst forløper seg langs Meißen og fortsetter langs Triebisch i sørlig retning til Tharandtskogen og gjennom denne. I sør er landskapet avgrenset i en omtrentlig linje nord for byene Freiberg – Chemnitz – Glauchau – Werdau. I vest går landskapets grense langs grensen til Thüringen, elven Pleiße og i en tenkt linje fra Frohburg til Muldes samløp ved Colditz. Ifølge enkelte kart i faglitteraturen grenser landskapet mot *Lommatzscher Pflege* og Oschatz-åslandet.

De viktigste elvene er Mulde og dets to sideelver Freiberger Mulde og Zwickauer Mulde. De største byene er Döbeln og Grimma.

Området har en avsetning fra istiden i form av løss, og kalles derfor også tidvis for et «løssåsland» (*mittelsächsisches Lößhügelland*). Det er overveiende benyttet av landbruk til frukt og grønnsaker (Obstbau og Gemüsebau) og har som sådan en svært høy bonitet. De lave åsene i landskapet er overeiende uten skog. Skog er bare å finne i dalsidene mot kryssende elver.
***Mirakelet i Moldova*** (Moldovan Miracle) er en norsk dokumentarfilm skrevet og regissert av Stian Indrevoll.

Filmen hadde premiere 29. september 2017 under BIFF (Bergen Internasjonal Film Festival). Filmen er produsert av Flimmer Film. De følger Hans Bjørn Bakketeig, den eneste optikeren i Moldova i en periode på tre år. Arkivert 16. januar 2018 hos Wayback Machine. Hans Bjørn driver en øyehelsetjeneste i Moldova sammen med assistenten Tatiana Ghidirimschi. Dokumentaren gir innblikk i livet til mennesker med synsproblemer i Moldova. Et eksempel er at vi får se reaksjonen til et menneske som ikke har sett noe på 50 år. Det er ikke god nok oppfølging innen synsfelt i Moskva, og derfor er det mange som ikke får et optimalt liv. Derfor er dette en så viktig sak å vise til verden.

Han møter på mange utfordringer med et korrupt byråkrati og utbredt fattigdom. Filmingen skjedde under en korrupsjonsskandale. Regjeringen ble byttet ut fem ganger.

Referanser
----------

1. 1 2  «Mirakelet i Moldova». *BIFF.no*. Besøkt 16. januar 2018.
2. 1 2  Olsen, Benjamin Søgnen (31. august 2017). «Endeleg premiere på Mirakelet i Moldova». *Os og Fusaposten* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 16. januar 2018. Besøkt 16. januar 2018.
***Bembidion iricolor*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion iricolor* finnes bare sørvest i Europa og Nord-Afrika. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion iricolor* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion iricolor* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion iricolor* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Bembidion iricolor* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion iricolor* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion iricolor* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion iricolor* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion iricolor* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion iricolor* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion iricolor* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion iricolor* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion iricolor* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion iricolor* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
«Amerikabåten» bakker ut fra kai i Kristiania, rundt 1920, fartøyet er DS «Stavangerfjord», i bakgrunnen kan en se Sjømannsskolen på Ekeberg
**Amerikabåt** betegner først og fremst skip som går til og fra USA. Betegnelsen oppstod i Norge og Sverige under de store utvandringene. Etter at det ble opprettet en norsk amerikalinje, henviser «amerikabåt» i Norge først og fremst til båtene som tilhører dette rederiet.

«Amerikabåtens» ankomst, og ikke minst avgang var begivenhetsrike hendelser i norske byer på anløpslisten, i en tid før fly gjorde reiser fra kontinent til kontinent raskt og enkelt. Mange møtte opp for å se avgangen, både de som hadde kjente ombord blant de reisende, men også mange skuelystne.

Litteratur
----------

* Yngvar Holm: *Den store boken om amerikabåtene. Nasjonens maritime stolthet*. Edvard'en forlag Bergen 2004.

Eksterne lenker
---------------

* «Utvandring frå Leikanger til Amerika», artikkel om utvandring og «Amerikabåter» fra *NRK*
* Oppslag på svensk nettsted om «Amerikabåt» som mulig hotell (svensk)
* «Homo på havet», artikkel om homoseksuelle menn på svenske «Amerikabåter» (svensk)
***Bembidion monticola*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion monticola* finnes i fjellet i Europa. Den er ikke registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion monticola* er 4,5-5 mm lang. Den er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform, svart, i en grønn-blå metallisk farge. Beina og de første antenneleddene er lyse, gul-orange. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion monticola* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Ground Beetles of Ireland *Bembidion monticola* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion monticola* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion monticola* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion monticola* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion monticola* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion monticola* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion monticola* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion monticola* (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Politireform 2000** var en reform av Politi- og lensmannsetaten i Norge som trådte i kraft 1. januar 2002. Sentrale mål for reformen var mer effektiv forebygging og bekjemping av kriminalitet, mer tjenesteytende og publikumsorientert og mer kostnadseffektiv drift. Reformen er oppkalt etter en stortingsmelding av 1. januar 2000, som ble vedtatt av Stortinget den 21. mai 2000.

Fase 1 av reformen ble behandlet av Stortinget 21. mai 2001, og medførte at antallet politidistrikt ble redusert fra 54 til 27, med virkning fra 1. januar 2002. I fase 2 var det meningen at antallet lensmannskontorer også skulle reduseres. I en rapport til Politidirektoratet som ble gjennomført av Norconsult og Agenda i januar 2005, slås det fast at fase 2 stanset opp som følge av politiske uenigheter sommeren 2003.

Referanser
----------

1. ↑  St.meld.nr.22 (2000–2001) NB Politireform 2000 – et tryggere samfunn, 1.1.2000, STM20000220D, jf. Innst. S. nr. 241 (2000–2001) Innstilling fra justiskomiteen om Politireform 2000. Et tryggere samfunn.
2. ↑  Andreas Nilsen: Aldri mer 22. juli! Arkivert 12. mai 2013 hos Wayback Machine. 10. april 2013, hjemmesiden til Politiets Fellesforbund
**Nye universiteter** er en kategoribetegnelse som brukes om bestemte universiteter i forskjellige land. Begrepet er mest kjent fra Storbritannia og Frankrike. I Storbritannia i moderne tid brukes begrepet (*new universities*) om tidligere polytekniske skoler som fikk universitetsstatus etter 1992, og er dermed den yngste universitetskategorien i Storbritannia, ved siden av kategorier som «gamle universiteter» (*ancient universities*) og «mursteinsuniversiteter» (*red brick universities*). I Frankrike viser begrepet (*universités nouvelles*) til åtte universiteter som fikk universitetsstatus i 1990-årene. Begrepet brukes også i Canada. Begrepet har også blitt brukt i norsk sammenheng om tidligere høgskoler som fikk universitetsstatus etter årtusenskiftet, dvs. Oslomet – storbyuniversitetet, Universitetet i Sørøst-Norge, Universitetet i Stavanger, Universitetet i Agder og Nord universitet.

Referanser
----------

1. ↑  John S. Levin, *Community Colleges and New Universities under Neoliberal Pressures*, Palgrave Macmillan, 2017, ISBN 9781137480200
2. ↑  De «nye» universitetene snakker ned grunn­forskningen, ifølge professor, *Khrono*
**Astrid Scharning Huitfeldt** (født 1977) er en norsk politiker (Ap). I oktober 2021 ble hun statssekretær for statsminister Jonas Gahr Støre ved Statsministerens kontor. Hun er tidligere politisk rådgiver for helseminister Jonas Gahr Støre og har tidligere vært aktiv i AUF. Hun er søster til Anniken Huitfeldt.

Som utdanning har hun hovedfag innen historie, der hun skrev hovedoppgave om WTO og norsk landbrukspolitikk.

Hun var fylkestingsrepresentant i Akershus fylkeskommune fra 2003 til 2007, der hun bl.a. var nestleder i utdanningskomiteen.

Innen AUF har hun hatt flere verv, og har sittet i AUFs sentralstyre. Hun var internasjonal leder i to av årene, og Afrika-ansvarlig i sentralstyret to av årene. Ved siden av politikken har hun tidligere jobbet for International Union of Socialist Youth i Wien, og for Redd Barna i Uganda. Hun har også vært kommunikasjonsrådgiver i JKL. For perioden 2009–2011 var hun medlem av Internasjonalt utvalg i Arbeiderpartiet.

Den 20. oktober 2011 ble hun utnevnt til politisk rådgiver for utenriksminister Jonas Gahr Støre. Før dette var hun samfunnskontaktleder i Norsk Luftambulanse, en stilling hun tiltrådte i november 2010. Da Støre ble helseminister fulgte hun ham til Helse- og omsorgsdepartementet.

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Arbederpartiet.no - ''*Presentasjon av Internasjonalt utvalg 2009-2011* Arkivert 15. oktober 2011 hos Wayback Machine. besøkt 20. oktober 2011.
3. ↑  Akershus fylkeskommune - *Fylkestingsvalg 2003 - valgresultat og mandatfordeling*[*død lenke*], besøkt 20. oktober 2011.
4. ↑  Romerikes Blad - *Taper på fritt skolevalg*, besøkt 20. oktober 2011.
5. ↑  Regjeringen.no - *Nye politiske rådgivere* (pressemelding), besøkt 20. oktober 2011.
6. ↑  VG.no - *Kulturministerens søster blir Støres rådgiver*, besøkt 20. oktober 2011.
7. ↑  Norsk Luftambulanse - *Astrid Huitfeldt til Norsk Luftambulanse*[*død lenke*], besøkt 20. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Astrid Huitfeldt på Twitter Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Astrids sønn Olav Tryggvason møter Ragnvald jarl som giftet seg med Olavs søster, Ingebjørg Tryggvedatter.
**Astrid Eiriksdatter** levde i andre halvdel av 900-tallet og var datter av Eirik Bjodaskalle på Oprekstad (*Oprustaðir*, muligens identisk med Obrestad på Jæren). Astrid var gift med Tryggve Olavsson og mor til kong Olav Tryggvason. Tryggve var, ifølge sagaen, sønnesønn av Harald Hårfagre. Ifølge *Fagrskinna* var Astrid bosatt i Ranrike i det nåværende Bohuslän.

Da ektemannen Tryggve ble drept, sannsynligvis av kong Harald Gråfell i 963, var Astrid gravid med eller hadde nettopp født sønnen Olav. Hun flyktet til sin far på Oprekstad, men dronning Gunhild (den mektige enken etter kong Eirik Blodøks og sønnene hennes (Eirikssønnene, ofte også benevnt som Gunhildssønnene) lette etter dem. Snorre beretter i *Olav Tryggvasons saga* om en dramatisk og lang flukt hvor de prøvde å dra til Astrids bror Sigurd som var i tjeneste hos kong Valdemar i Gardarike ved det nåværende Kiev. På veien ble de overfalt av estiske vikinger utenfor Saaremaa (Ösel),  kom fra hverandre og ble solgt som treller. Olav ble, stadig ifølge Snorre, gjenfunnet i Estland etter seks år av sin onkel Sigurd. Olav vokste deretter opp i Gardarike.

Astrid ble senere, også ifølge Snorre, gjenfunnet på slavemarkedet i Estland av den norske handelsmannen Lodin. Han tok henne med til Norge og giftet seg med henne.

Astrids barn:

* Med Tryggve Olavsson
	+ Ingebjørg, g.m. Ragnvald jarl fra Västergötland.
	+ Åstrid el. Astrid, g.m. Erling Skjalgsson
	+ Olav
* Med Lodin:
	+ Torkjel Nevja
	+ Ingerid
	+ Ingegjerd

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Store norske leksikon: Astrid Eiriksdatter
3. ↑  Fagrskinna, «Om Olav Tryggvason»: *Olav Digerbein, sønn av Harald Hårfagre, var far til kong Trygve, som var gift med Astrid, datter av Eirik Bjodaskalle sør fra Oprestad*
4. ↑  SNL, Astrid Eiriksdatter
5. ↑   kap. 4-6
6. ↑
7. ↑  Hun betegnes i sagalitteraturen som søster av Olav, men det er usikkert om denne Astrid er datter av Astrid Eiriksdatter, eller barn av Tryggve Olavsson og en annen kvinne.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Geni
 |
**Nygaardsgaten** var hovedgaten i Fredrikstad sentrum, som også kalles *Vestsiden*. Den strekker seg fra Phønixplassen til krysset Farmanns gate/Brochs gate, der den skifter navn og fortsetter videre som Glemmengaten (Glade hjørne). Der gaten begynner lå tidligere gården Nygaard, og over dens område følger den ruten til den Gamle kongevei. På østsiden av den ligger to av byens parker, Kirkeparken med Fredrikstad domkirke og Lykkebergparken, og disse strekker seg langs nesten halvparten av gatens lengde

Etter andre verdenskrig ble de fleste bygningene i nordre del av Nygaardsgaten bygget på nytt, her dominerer forretningsbygg. På vestsiden består bygningsmassen av en blanding av boliger fra siste kvartal av det 19. århundre og moderne bynginger der forretningseiendommer kombineres med boliger. På slutten av 1970-årene ble strekningen fra Dr. Giebelhausens gate til Brochs gate omgjort til gågate.

Kilder
------

* Kaurel, Finn (1914-1998) (1996). *Fredrikstad byleksikon*. [Fredrikstad]: Fredriksstad blads forl.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
*For andre betydninger, se eid (andre betydninger).*
Panamaeidet som forbinder Nord- og Sør-Amerika.
Et **eid** eller en **landbro**/**landbru** er et lavt og/eller smalt landparti mellom to vannområder som er bredere enn eidet. Et eid kan forbinde to kontinenter eller de to landsidene ved en fjord.

Et eid er motstykket til et sund, som er et innsnevret område i vann. 

Et eid danner en bro for landeveiskommunikasjon og er samtidig en sperre for trafikk på vannet. 

Mange øyer har eid som forbinder større hoveddeler av øyene. Også mange langstrakte nes og halvøyer har eid som forbinder nesene og halvøyene med fastlandet eller hoveddelen av øyene de stikker ut fra. 

Mange eid består av morenemateriale på tvers av en fjordarm. Morenen demmer da opp en innsjø på innsiden og danner en landveis transportåre fra den ene til den andre siden av fjorden. Farriseidet på Raet danner et slikt eid på tvers av Larviksfjorden, med innsjøen Farris på innsiden. Mye tyder på at eidet har gitt innsjøen navn. 

Eid er ofte relativt flate områder der det er mulig å bygge kanal gjennom. Et interessant eksempel på dette er Spangereidkanalen i Vest-Agder. Den gjorde det mulig å komme forbi Lindesnes uten å gå utaskjærs. 

I større målestokk er Panamakanalen som går gjennom det eidet som forbinder Sør- og Nord-Amerika, og Suezkanalen som går gjennom eidet som forbinder kontinentene Afrika og Asia.

Ferdsel med båt
---------------

I eldre tid ble ordet *eid* mye brukt om steder der en måtte dra båten over land mellom to vannveier. Det kunne dreie seg om en dal mellom to fjorder, eller om en vei forbi en foss. Ved å dra båten over land, over et eid, kunne en spare seg for en lang seilas, ofte også seilas utaskjærs i farlig farvann. Slike *båtdrag* kunne forbedres ved at en la *kavler*, korte trestokker, side ved side fra den ene stranda til den andre. Kavlene var et jevnt og godt underlag for å dra båter på. Fra Eidsvåg i Nesset innerst i Romsdal til Eidsøra ved Tingvollfjorden på Nordmøre var det et slikt båtdrag. 

Landformbetegnelsen *eid* er opphavet til mange stedsnavn. Eid kommune og Farriseidet er to eksempler. Askim i Østfold het i middelalderen *Eid*, for der dro folk båtene sine forbi de store fossene i Glomma sør for Øyeren. Eidskog i Hedmark har navnet sitt fordi det var der de kom over med båt fra Glomma til Vänern.

Kilder
------

* (no) Eid (landform) i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Isthmi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Spe Salvi*** er tittelen på pave Benedikt XVIs annen encyklika. Det ble promulgert og offentliggjort den 30. november 2007. Encyklikaens tema er det kristne håp. Navnet er del av et sentralt bibelsted som omhandler håpet: «Spe salvi facti sumus» = *i håpet er vi frelst* (Rom 8,24).

Om innholdet
------------

Benedikt XVI
Encyklikaen er på over 18 900 ORD, delt i 50 nummererte avsnitt og i åtte kapitler. Etter innledningen følger kapittelet «Tro er håp», der paven fremhever den hellige Josephine Bakhita, en sudanesisk slavinne fra Darfur som senere ble nonne, som et eksempel på hva det kristne håp er.

I neste kapittelet, «Det trosbaserte håp i Det nye testamente og i urkirken» siterer han de hellige Gregor av Nazianz og Thomas Aquinas, og kommer også med en kommentar om Martin Luther i forbindelse med Hebreerbrevet.

I kapittelet «Evig liv – hva er det?» tar pave Benedikt for deg det evige liv, og i det neste, «Er det kristne håp induvidualistisk?», går han inn på teologer som Henri de Lubac og Augustin av Hippo, Bernhard av Clairvaux og Benedikt av Nursia. I kapittelet «Omformingen av kristendommens tro/håp i den moderne tid» går han inn på Francis Bacon, Immanuel Kant, Friedrich Engels og Karl Marx når han behsandler forholdet mellom tro og fornuft.

I kapittelet «Det kristne håps sanne form» nevner han Vladimir Lenin, Marx og Theodor W. Adorno, mens han i «Anledninger for å lære og praktisere håpet» kommer inn på blant andre kardinal François-Xavier Nguyên van Thuân, filosofen Max Horkheimer, Fjodor Dostojevskij og Plato. 

Encyklikaen avsluttes med kapittelet «Maria, håpets stjerne».

I encyklikaen gir pave Benedikt under et nytt perspektiv belysning av noen temaer som har gått igjen i mange av hans taler under hans pontifikat:

* Sannheten er ikke noe som setter grenser for friheten, men en betingelse for at friheten skal nå sitt fulle potensial;
* Tro og fornuft trenger hverandre, for tro uten fornuft blir ekstremisme, og fornuft uten tro leder til forvilelse;
* Den moderne fremskrittstro bærer med seg alvorlige farer som den har matt innebygget siden 1500-tallets vitenskapstro og som ble applisert blant annet gjennom den franske revolusjons utskeielser og gjennom marxismen;
* Det er ikke mulig å konstruere en rettferdig sosial orden uten referanse til Gud;
* Det er viktig å skjelne mellom eskatologien (som er en lengsel etter «en ny himmel og en ny jord»), og den dennesidige politikk;
* Objektiv sannhet er det eneste som i sannhet kan sette en grense for ideologiene og den blinde vilje til makt.

Fotnoter
--------

1. ↑  John L. Allen: Spe Salvi a 'Greatest Hits' collection of core Ratzinger ideas Arkivert 2. desember 2007 hos Wayback Machine. Nettsted besøkt 5. desember 2007

Referanser
----------

* Vatikanets hjemmeside: Engelsk versjon av *Spe salvi*
* Vatikanets hjemmeside: Engelsk and other versjon av *Spe salvi*
* Kort sammendrag på katolsk.no
* John L. Allen: Spe Salvi a 'Greatest Hits' collection of core Ratzinger ideas]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
> Du er en selvbedrager, og tilhører som sådan den forrige generasjon
> 
> 
> replikk fra åpningskapitlet
> 
> 

***Syndere i sommersol*** er en roman av den norske forfatteren Sigurd Hoel, utgitt i 1927.

Romanen skildrer åtte unge mennesker – fire menn og fire kvinner – i noen sommeruker på et feriested. Den inneholder humor, satire, frisinnethet, generasjonsfølelse, strimer av undergangsfrykt og fremfor alt en grenseløs optimisme på sin egen generasjons vegne.

Romanen ble Hoels gjennombrudd, og Philip Houm skriver om den at «Mottagelsen av 'Syndere' ble særdeles livlig og mangeartet, slik som tilfellet har vært med de fleste av Hoels bøker. 'Syndere' opplevde den ære å bli utskjelt fra syv prekestoler på én og samme søndag, og den falt ikke i bare god jord bak den andre frontlinjen heller. Erling Falk rynket på nesen og ville ha det til at Hoel lot de unge menneskene leke en frivol lek med alvorlige idéer. Men der foreligger også andre vitnesbyrd, blant dem Arnulf Øverlands, som går ut på at den lille romanen har virket befriende på et helt slektledd.»

Romanen er filmatisert to ganger: i 1934 og 2001.

Forfatteren følger de samme personene videre i *Jeg er blitt glad i en annen* (1951).

Referanser
----------

1. ↑  Sigurd Hoel (1952). *Syndere i sommersol*. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. s. 14.
2. ↑  Sigurd Hoel sier selv, i forordet til sine samlede verker (1950): «Det er lett å se det også, nå efterpå, at det var tiden som gjorde det. Boken ble til i et kort lykkelig gløtt mellom de to verdenskrigene. Folk flest var litt gladere nettopp da. Selv visste jeg, at slike grupper av unge mennesker som den jeg hadde støtt på og som indirekte ga meg modeller til personene i boken, slike grupper fantes i alle land.» (Sitert etter *Sigurd Hoel om seg selv* (1981))
3. ↑  *Norges litteratur fra 1914 til 1950-årene*. Aschehoug, 1955. S 95

Eksterne lenker
---------------

* Sigurd Hoel (1928) [1927]. *Syndere i sommersol* **(norsk)** (1. utg.). Oslo: Gyldendal. Besøkt 5. august 2014.
* Sigurd Hoel (1999) [1927]. *Syndere i sommersol* **(norsk)** (11. utg.). Oslo: Gyldendal. ISBN 82-05-25715-9. Besøkt 5. august 2014.
**Eibsee-taubanen** (**Seilbahn Zugspitze**) går fra Eibsee-sjøen til toppen av Zugspitze i Bayern, Tyskland. 

Den har for tiden (i 2022) verdensrekorden for det lengste frie spenn for en taubane på 3 213 meter, samt det høyeste taubanetårnet i verden på 127 meter.

Tidligere var det en taubane her som var satt i drift i 1963, den ble stengt i april 2017. Den nye taubanen stod ferdig i desember samme år.

Taubanen har en lengde på 4 467 meter (den forrige taubanen målte 4 450 meter). høydeforskjellen er 1 942 meter (tidligere 1 950), den har én mast (tidligere to), mastens høyde er 127 meter (85 meter), gondolene tar 120 personer (44 personer) og turen tar syv minutter (ti minutter).

I 2018 ble det utført en redningsøvelse fra gondolen. Kjettingen til en kjettingtalje, som ble benyttet til å senke redningsutstyret, røk og redningsutstyret forsvant ukontrollert nedover vaieren og kolliderte med neste gondol, rundt 280 meter lenger ned. Både redningsutstyret og gondolen var tomme under øvelsen, så ingen ble skadet.

* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Zugspitze-Eibsee Cable Car».
2. ↑  «Tower of Zugspitze Aerial Tramway, Grainau - SkyscraperPage.com». *skyscraperpage.com*. Besøkt 20. mars 2022.
3. ↑  «Zugspitzbahn - Seilbahn auf die Zugspitze | zugspitze.de». *web.archive.org*. 2. desember 2018. Arkivert fra originalen 2. desember 2018. Besøkt 20. mars 2022.
4. ↑  «Neue Zugspitz-Seilbahn für unbestimmte Zeit außer Betrieb». *Der Spiegel* **(tysk)**. 13. september 2018. ISSN 2195-1349. Besøkt 20. mars 2022.
5. ↑  «Nach Unfall bei Zugspitzbahn: Seilbahn fährt wieder». *www.merkur.de* **(tysk)**. Besøkt 20. mars 2022.
I algebra kan diskriminanten (\Delta) til et polynom si noe om polynomets røtter uten at man trenger å beregne dem. For eksempel diskriminanten til annengradspolynomet

{\displaystyle ax^{2}+bx+c}
er {\displaystyle (r\_{1}-r\_{2})^{2}={\Big (}{\frac {-b+{\sqrt {b^{2}-4ac}}}{2a}}-{\Big (}{\frac {-b-{\sqrt {b^{2}-4ac}}}{2a}}{\Big )}{\Big )}^{2}={\frac {b^{2}-4ac}{a^{2}}}}
Siden nevneren alltid er positiv, er det tilstrekkelig med {\displaystyle \Delta =b^{2}-4ac\ .}

Hvis polynomets koeffisienter er reelle, vil diskriminanten være null når polynomet har én dobbeltrot; den vil være positiv når polynomet har to reelle røtter og den vil være negativ når polynomet har to kompleks konjugerte røtter.

Tredjegradspolynomet

{\displaystyle ax^{3}+bx^{2}+cx+d}
har diskriminanten {\displaystyle \ b^{2}c^{2}-4ac^{3}-4b^{3}d-27a^{2}d^{2}+18abcd}
Diskriminantene til høyere ordens polynomer er mye lengre. Diskriminanten til et fjerdegradspolynom har for eksempel 16 ledd,
til et femtegradspolynom har den 59 ledd
og til et sjettegradspolynom har den 246 ledd.

### Diskriminanten uttrykt med røtter

Uttrykt med røtter vil diskriminanten være lik:

{\displaystyle a\_{n}^{2n-2}\prod \_{i<j}{(r\_{i}-r\_{j})^{2}}}
der {\displaystyle a\_{n}} er koeffisientene foran og {\displaystyle r\_{1},\ ...\ r\_{n}} er røttene til polynomet.

Referanser
----------

1. ↑  
Wang, Dongming (2004). *Elimination practice: software tools and applications*. Imperial College Press. ch. 10 p. 180. ISBN 1-86094-438-8.
2. ↑  
Gelfand, I. M.; Kapranov, M. M.; Zelevinsky, A. V. (1994). *Discriminants, resultants and multidimensional determinants*. Birkhäuser. s. 1. ISBN 3-7643-3660-9.
3. ↑  
Dickenstein, Alicia; Emiris, Ioannis Z. (2005). *Solving polynomial equations: foundations, algorithms, and applications*. Springer. ch. 1 p. 26. ISBN 3-540-24326-7.

Eksterne lenker
---------------

* Mathworld article
* Planetmath article

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** Nationalencyklopedin
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
| Skiskyting |
| skiskyting Verdensmesterskap |
| Sølv | 2009 Pyeongchang |  20 km normaldistanse |
| Bronse | 2009 Pyeongchang |  4 x 7,5 km stafett |

**Christoph Stephan** (født 12. januar 1986 i Rudolstadt) er en tysk tidligere skiskytter.

Han debuterte i verdenscupen i 2006 i Kontiolax, der han ble nr. 56 på sprinten. Sine første poeng tok han i mars 2007 ved å bli nummer 16 på 20 km i Lahtis. En uke senere, under verdenscuparrangementet i Oslo, ble han nr. 11 på 20 km. 

Den første topp 10-plasseringen kom på Stephans fødselsdag i 2008, da han ble nummer 8 på sprinten i Ruhpolding. I begynnelsen av sesongen 2008/09 forbedret han besteresultatet til en 7.-plass i jaktstarten i Östersund. 

Karrierens høydepunkt kom 25. januar 2009 på fellesstarten i Antholz, der han gikk til topps i jaktstarten etter et spennende spurtoppgjør der hele åtte løpere var involvert. Han vant knepent foran østerrikeren Dominik Landertinger.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Christoph Stephan – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Christoph Stephan – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Christoph Stephan – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Christoph Stephan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Christoph Stephan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (de) Christoph Stephan – Tysklands olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Christoph Stephan – IBU Rediger på Wikidata

* (en) Christoph Stephan – biathlon.com.ua Rediger på Wikidata
* Christoph Stephans hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
Hermetisme var en åndsretning på 200- og 300-tallet som forente gresk filosofi, særlig nyplatonisme, med egyptisk mytologi og magi. Man antok at guden / vismannen Hermes Trismegistos hadde skrevet flere av de hermetiske skriftene, hvorav *Corpus Hermeticum* og *Asklepios* er de mest kjente.   
Illustrasjon: fra en mosaikk i gulvet på katedralen i Siena, fra 1480-tallet.
***Diskursen om den åttende og den niende*** er et kort tekstfragment som ble funnet blant Nag Hammadi-skriftene i 1945 (codex VI) som stammer fra den hermetiske tradisjonen omkring Hermes Trismegistos. Teksten sier selv at dens tittel er «Den åttende åpenbarer den niende», men denne tittelen er det ikke plass til i det ledige rommet i tekstfragmentet, så den er kjent som «Diskursen om den åttende og den niende», en tittel satt av forskerne i Nag Hammadi. Teksten er en dialog mellom Hermes og Thot, på samme måte som andre tekster innen hermetismen.

Funnet av denne teksten bidro til en fornyet forståelse av hermetismen. Tidligere hadde man antatt at denne kulten, slik den kommer til uttrykk i tekster som *Corpus Hermeticum* og *Asklepios*, var et overveiende litterært fenomen, uten kultiske funksjoner, mens denne teksten både refererer til et brorskap, og har noen trekk av å være et rituale. Den inneholder også referanser til astrologi og magi.

Referanser
----------

1. 1 2  Christian Hervik Bulls innledning til *Hermes Trismegistos : gresk-egyptiske visdomstekster*, Oslo, 2010 ISBN 978-82-525-7463-0. Teksten er oversatt til norsk i denne antologien.
Grimstafløyen er en bare delvis bevart skipsfløy funnet i Sverige
**Grimstafløyen** eller **Grimstaflöjeln** er en delvis bevart norrøn skipsfløy som gjerne dateres til cirka år 1050–1100, men det er uklart om fløyen opprinnelig var en såkalt *veðrviti* eller *flaug*. Grimstafløyen ble oppdaget da arkeologer fra det svenske Stadsmuseet i 1951 foretok utgravninger i et gravfelt fra vikingtiden ved Grimsta i Stockholm kommune, Svereige.

Den delvis bevarte Grimstafløyen består av en cirka 15 x 15 cm stor plate med festeanordning. Man antar at den er benyttet som vindfløy (*flaug*). På begge sider av platen er det geometriske mønstre og figurer innrisset, blant annet en hest, en menneskeskikkelse og fugl. På den ene siden synes menneskeskikkelsen å sitte på hesten med et sverd i den ene handen og en fugl i den andre. På den andre siden er de tre adskilt. I de sentrale motivene i dekoren forekommer det også andre figurer. Det kan synes som om menneskeskikkelsen er en falkoner som jakter med en rovfugl, kanskje en falk eller en hauk.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Stockholms stadsmuseum SSM 19938:3 – Grimstafløyen. Stockholmskällan,. Hentet 2021-02-05
2. ↑  Hallvard Trætteberg. *Merke og fløy – Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder fra vikingtid til reformasjonstid*. Oslo: Gyldendal. 1966. s. 549–555.
**Diskret matematikk** er læren om matematiske strukturer som er «diskrete». Med dette menes at strukturene ikke støtter eller behøver et begrep om kontinuitet. De fleste strukturer i endelig matematikk er opptatt av er tellbare mengder, slik som heltallene. Den delen av diskret matematikk som omhandler endelige mengder kalles noen ganger for **endelig matematikk**.

Diskret matematikk er ingen ny disiplin, men er blitt populær som en følge av dens anvendelser innen informatikk. Begreper og notasjon fra diskret matematikk er nyttig for å studere eller uttrykke objekter eller problemer innen algoritmer og programmeringsspråk.

Områder
-------

Diskret matematikk dekker vanligvis:

* Logikk
* Mengdelære
* Tallteori
* Kombinatorikk
* Grafteori
* Algoritmer
* Informasjonsteori
* Beregningslære og kompleksitet (algoritmers teoretiske begrensninger)
* Elementær sannsynlighetsteori og Markov-kjeder
* Lineær algebra

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Valsemøllen Hæggernæs A/S i Sandviken  Foto: David40226543 
**Hæggernes valsemølle** ligger ytterst på Hegreneset ved Nyhavn i Ytre Sandviken.

Historie
--------

Bedriften ble startet som Hæggernes dampmølle AS av Aug. D. Mohr & Søn sammen med danske interessenter 1868. Fra 1918 ble elektrisk drift påbegynt, og navnet endret til Hæggernes valsemølle. Fra 1987 var bedriften sammensluttet med Vaksdal mølle A/S, og drevet som egen avdeling, inntil selskapet ble nedlagt i 1992.

Den ruvende kornsiloen som fremdeles er et landemerke i Bergen ble oppført i perioden 1943-52. Arkitekt var Per Grieg. Vi ser en tydelig Grieg-signatur i glass-trappehuset på siloen, som man også kjenner igjen i Per Griegs utforming av Sundt varemagasin.

I 1949 var det anløp av 42 skip, det største på 12.400 tonn. Samlet kvantum korn som ble losset, var 54.874 tonn. I 1949 tjente Bergens havnekasse kr 36.996,80 på siloen. Overskuddet på kr 176.518,24 ble i sin helhet benyttet til avskrivning på lån. Siloen hadde en kapasitet på 20.000 tonn og ble etablert som et eget selskap, AS Bergen Havnesilo. I siloen ble det malt hvetemel, rugmel, sammalt mel og grynmel. På anlegget ble det også tatt i mot byggkorn til øl-produksjonen på Hansa bryggeri.

Kulturminnet
------------

Hæggernes Valsemølle, er en kornsilo hvor *Gamle Pakkhus* dateres tilbake til 1760 første gang.

### Kulturminnet består av tre bygg

* Gamle Pakkhus, fra 1760, sjøhus, vernedato 8.mars 2019
* Gamle Mølle, fra 1860, kvernhus-mølle, vernedato 8.mars 2019
* Nye Pakkhus, fra 1865, lagerbygning, vernedato 8.mars 2019

### Øvrige bygg

* Gamle kornsilo, fra 1899
* Nye kornsilo, oppført i perioden 1943-1952
* Nye mølle, fra 1970

Hæggernæs valsemølle ble nedlagt i 1992, gjennom et politisk vedtak som omhandlet den totale norske møllekapasitet. Alle de foran nevnte byggene står der fortsatt (2010).

Hegreneset og Nyhavn i 2020  Foto: Svein Harkestad 2020

Referanser
----------

1. ↑  «Hæggernes valsemølle», *Bergen byleksikon*. Besøkt 4. desember 2020
2. ↑  «Hæggernæs valsemølle», *arkitekturnytt.no*. Besøkt 26. november 2015
3. ↑  Havnesiloens årsberetning for 1994, mappe 580/1950, A-0155 arkivet etter finansrådmannen, Bergen byarkiv
4. ↑  Avdeling for spesialsamlinger. «Hæggernæs Valsemølle». University of Bergen Library. Besøkt 10. desember 2015.
5. ↑  *Hegreneset valsemølle / Industrianlegg*, Kulturminnesøk

Eksterne lenker
---------------

* «Hæggernes valsemølle». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Grimstad avholdslag** var en avholdsforening etablert i 1875 i Grimstad kommune, under navnet *Grimstad Totalavholdsforening*.
Ved stiftelsesmøte i 1875 tegnet 17 personer seg som medlemmer, men medlemsmassen vokste og til tider var den opp mot 200. Foreningen er tilknyttet Det Norske Totalavholdsselskap.

Avholdsforeninger i Grimstad
----------------------------

De første avholdsforeningene i Norge dukket opp på 1830-tallet. I Grimstad ble den første, *Grimstad Avholdsforening* opprettet i 1841. Flere av medlemmene tilhørte borgerskapet i byen og i 1846 ble jurist og skipsreder Morten Smith Petersen foreningens formann. I 1851 og 1852 skal foreningen ha hatt sitt høyeste medlemstall, da 48 medlemmer var registrert.

Forbudstid
----------

I perioden 1919-1927 var det forbud mot salg av brennevin i Norge. Som mange andre avholdslag, var også Grimstad avholdslag svært aktiv i forbindelse med folkeavstemningen vedrørende brennevinssalget i 1926.

Arkivet
-------

Arkivet etter Grimstad avholdslag er i dag oppbevart på KUBEN i Arendal og strekker seg fra oppstarten i 1875 og frem til 1996. I tillegg til diverse trykksaker inneholder arkivet møtebøker, kopibøker, medlemsprotokoller, regnskap og avisutklipp.

Referanser
----------

1. ↑  Nu får det være slut med forbudshumbugen,*Avtrykk.no*, 02.11.2016

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Grimstad avholdslag på Arkivportalen
**Synergisme, teologisk**, sikter til et samarbeid (fra gresk: *syn* – sammen, *erg* – å arbeide). I denne teksten er det brukt om samarbeid i forbindelse med frelsen.

Innen kalvinismen blir synergisme brukt for å beskrive den arminianske læren om frelsen, selv om flere arminianere ikke vil være enig i denne karakteristikken. I henhold til kalvinismen er synergisme en beskrivelse av at Gud og mennesket samarbeider om frelsen, eller nærmere bestemt om gjenfødelsen.

Den kalvinske tenkeren John Hendryx sier det på denne måten: Synergisme er «...læren om at det er to effektive krefter som tar del i gjenfødelsen, nemlig den menneskelige vilje og Den helligånd, og på den måten samarbeider. Utgangspunktet for denne læren er at sjelen ikke er helt fortapt i syndefallet og har ikke tapt all sin hellighet, eller mistet sin kraft til å sørge for seg selv.»

Med andre ord: Gud har gjort sin del, og mennesket må gjøre sin del.

Referanser
----------

1. ↑  What is Monergism?

Se også
-------

* Monergisme
* Østlig Ortodoksi
* Arminianisme
* Gjenfødelse
* Kalvinisme
* Semi-pelagianisme
* Henric Schartau
**Gudbrand Kula** (Gudbrand Olavsson Kula) (født ca. 923, død 970) fra Opplandene. Han huskes ettersom han var far til Åsta Gudbrandsdatter fra Vestfold (født 970), og dermed morfar til de senere kongene Olav den hellige og Harald Hardråde. Han var gift med Ulvhild.

Gudbrand er nevnt i Snorre Sturlasons saga om Olav Tryggvasson og i Den legendariske saga om Olav den hellige, kap. 1.

Åsta Gudbrandsdatter ble gift med Vestfold-kongen Harald Grenske. Ifølge Snorre Sturlasson dro Harald til Sverige og fridde til Sigrid Storråde fordi hun var av bedre ætt enn den kona han hadde. Sigrid avviste frieriet og tok livet av ham ved å skjenke ham full og brenne ham inne.

Gudbrand bodde i den nåværende Hole kommune, som Åsta flyttet tilbake til da Harald Grenske ble drept i 995, samme år som Olav den hellige ble født. Gudbrand deltok i oppfostringen av dattersønnen Olav fram til Åsta giftet seg med Sigurd Syr (Halvdansson). Åsta fødte senere halvbroren til Olav, den senere kong Harald Hardråde Sigurdsson. Hun fikk også sønnene Guttorm Sigurdsson og Halvdan Sigurdsson, og datteren Ingerid Sigurdsdatter.

Referanser
----------

1. ↑  Keyser, Rudolph og Carl Richard Unger, red. (1849). «1». *Olaf saga hins helga*. Christiania: Feilberg og Landmark. s. 1.
2. ↑  Snorre, Sagaen om Olav Tryggvason, kap 43
3. ↑  Sagaen om Olav Tryggvason, kap 44
**Grimstad Musikkorps** ble stiftet 15. september 1886 og har siden endret navn en rekke ganger. Korpset teller i dag ca. 40 medlemmer. Dirigent er Nils Tore Brunvatne og korpsets leder er Hege B. Erlandsen.

Historie
--------

Korpset ble stiftet som hornsekstetten Heimdal 15. september 1886 av Bent Fuglestved. Samme år begynte han også som dirigent i Grimstad Mandssangforening. 

Den første øvelsen ble holdt 11. januar 1887, på Bytingsalen, hvor korpset øvde i flere tiår. 

7.september 1918 ble navnet endret til Grimstad Hornmusikk. I mellomkrigsårene gikk aktiviteten i bølger. I perioder lå korpset nede og interne stridigheter gjorde også situasjonen vanskelig. Under krigen ble aktiviteten igjen midlertidig innstilt, da korpset i 1941 fikk et skriv fra Havsfjord Musikkdistrikt, som forlangte at at de skulle melde seg til Hirdmusikken. 

24. januar 1950 endret korpset på nytt navn, denne gang til Grimstad Ungdomsmusikkorps. 

I 1996 vedtok korpset igjen å endre navn, til dagens Grimstad Musikkorps.

Eksterne lenker
---------------

* Grimstad Musikkorps hjemmeside

Kilder
------

* *Musikkorpsene i Norge*, Scala Forlag, Oslo 1956, s.188
* Korpsets hjemmeside