recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klinker produsert ved sintring av kalkstein og aluminiumsilikat.
**Sintring** er når løse korn eller partikler i et kornet materiale (f.eks. pulvermateriale) blir bundet sammen slik at en får større stykker av sammenhengende korn. Sammenbindingen kan skje ved smelting av kornoverflaten eller ved sammengroing ved diffusjon. Sintring foregår som oftest under trykk eller ved bruk av varme. Sintring brukes som produksjonsmetode i industrien.

Sintring av metaller er særlig i bruk ved produksjon av tungtsmeltelige metaller som wolfram og wolframkarbid (til henholdsvis glødelamper og skjærverktøy), av harde metall som wolfram- og titankarbid, porøse legeringer som for eksempel lagre og filtre av bronse, pseudolegeringer som kopper-grafitt, magnetiske materialer og kompliserte maskindetaljer som tannhjul.

Sintring foregår i snø, når overflaten på snøkrystaller smelter og fryser igjen. Da vil snøkrystallene være bundet sammen av små «isbruer».

I plastteknologi menes det med sintring en metode for framstilling av gjenstander eller belegg fra plastpulver.

Referanser
----------

1. ↑  Falch, Øystein (1931-) (1977). *Materiallære med tilvirking*. [Oslo]: Aschehoug. s. 113. ISBN 8203080553.
2. ↑  Corneliussen, Rolf Garbo (1984). *Plasttilvirkning og pulverteknologi*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 38. ISBN 8200356116.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** BNE
 |
Atlantic Star (avers og revers)
**Atlantic Star** er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste i flåten eller handelsmarinen i Atlanterhavet under andre verdenskrig.

Utforming
---------

Atlantic Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse. Høyden er 44 mm, bredden 38 mm. Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE ATLANTIC STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert. Medaljen er opphengt i et bånd der fargene mørk blått, hvitt og grønt går over i hverandre. Fargene skal representere havet.

Den som etter å ha gjort seg fortjent til Atlantic Star fylte kriteriene for Air Crew Europe Star eller France and Germany Star ble ikke tildelt disse medaljene, men fikk i stedet båndspenner med disse navnene. På båndspennen ble dette markert med en rosett.

Tildeling
---------

Utmerkelsen var tiltenkt mannskap på handelsskip og ekskorterende orlogsfartøy. Medaljen ble tildelt for 180 dagers tjeneste i Atlanterhavet eller britisk farvann mellom 3. september 1939 og 8. mai 1945, såfremt 1939–1945 Star allerede var tildelt. Medaljen ble tildelt krigsseilere i handelsflåten for tjeneste i både det nordlige og sørlige Atlanterhavet. Konvoifart på Sovjetunionen kvalifiserte også til medaljen. Atlantic Star ble også tildelt personell i luftvåpenet som i to måneder hadde deltatt i operative avdelinger i operasjoner mot fienden til sjøs. 

Atlantic Star ble også tildelt nordmenn, blant dem Bjørn Egge, Boy Rist, Charles Oluf Herlofson, Svein Heglund (med rosett) og Håkon Nilsen.

| Båndstriper for Atlantic Star |
| --- |
| **Atlantic Star**  | **Atlantic Star** med spenne ***Air Crew Europe Star*** eller ***France and Germany Star*** |
|

Se også
-------

* 1939–1945 Star
* Africa Star
* Air Crew Europe Star
* Arctic Star
* Burma Star
* France and Germany Star
* Italy Star
* Pacific Star

Referanser
----------

1. 1 2 3  John W. Mussell: *The Medal Yearbook 2014*, Honiton: Token Publishing, 2013, s. 183
2. 1 2  Peter Duckers: *British Military Medals: A Guide for the Collector and Family Historian*, Barnsley: Pen and Sword, 2009, s. 109.
3. ↑  «Atlantic Star», Ministry of Defence, gov.uk. Lest 22. oktober 2013.
4. ↑  «Merchant seamen’s campaign medal records 1939-1945», The National Archives. Lest 22. oktober 2013.

Litteratur
----------

* Peter Duckers: *British Military Medals: A Guide for the Collector and Family Historian*, Barnsley: Pen and Sword, 2009, s. 109
* John W. Mussell: *The Medal Yearbook 2014*, Honiton: Token Publishing, 2013, s. 184

Eksterne lenker
---------------

* Atlantic Star, Ministry of Defence, Storbritannia
Kartskisse over Sintasjta-Petrovka eller Andronovokulturen, Sintasjta-Petrovka markert med rødt

**Sintasjta** er restene etter en befestet bosetning i det sørlige Ural og er datert til 2000-1600 før kristus. Bosetningen ble utgravd mellom 1968 og 1986 og ga navnet til Sintasjta-Petrovka eller Andronovokulturen og ligger i Tsjeljabinsk oblast.

Bosetningen er tilnærmet lik, i form og størrelse, på den nærliggende i Arkaim, selv om den sistnevnte har blitt mye bedre bevart. Sintasjtas karakteristiske trekk er den avgrensede befestningen med diker og festningsvoller og et gjerde eller en mur med enhetlige mursteiner av leire, kombinert med treverk. Det befestede området var mellom 6 000 og 30 000 kvadratmeter. Det var tårn som voktet inngangene til leiren. Husene var rektangulære, størrelsen var mellom 25 og 130 kvadratmeter. Det ble også funnet smelteovner for metall.

Begravelsesritualer for hester i bosetningen var spesielle, bena ble plassert som for å vise at de løp. I alt 6 vogner datert 1700-1500 før kristus ble funnet ved Sintasjta.

Se også
-------

* Russisk arkeologi
**«Ulysses»**  var Tordenskjolds prise fra slaget i Dynekilen som den andre av de to store galeier med 36 årer og en besetning på 140 mann, men svakere bestykket.

Galeien
-------

Som med «Hvide Ørn» tatt av Wessel etter slaget ved Femern i 1715 var en tegning lagt av de danske skipskonstruktører som overfører erobrede og fremmede skip i deres nærmere påsyn på oppmålingstegning som briterne skulle ta etter hundre år senere. Dermed var utseendet på «Ulysses» kjent i ettertiden.

Galeien var bygget og sjøsatt i Göteborg, i 1715 av byggmesteren Frans Walters som en trolig mindre versjon av «Wreden» med bare et par færre årer og mindre bestykning. Men til tross for klager av viseadmiral Lewenhaupt om at galeiene bygget i årene 1714 til 1716 var lite egnet, skal galeien ha en lang tjenestetid i den dansk-norske orlogsflåten fram til 1763 og var ombygget i 1749. Dette vist at Walters hadde bygget en galei som mer erfarne brukere av denne skipstypen settet stor pris på.

Under slaget i Dynekilen kunne ikke «Ulysses» slåss i det trange farvannet på bunnen av Dynekilen klemt mellom klipper og stykkprammen «Stenbocken» og blir fanget under dobbelt angrep fra landsatte styrker og fra skyttskipet «Hjelperen». Galeien overgir seg øyeblikkelig mens mesteparten av mannskapet kom under norsk fangenskap. De svenske roere uten så mye som en protest hjalp til og klart å trekke «Stenbocken» fri og ut av Dynekilen. I mellomtiden benyttet mange deres mulighet til å stikke av så bare 21 var ført vekk som fanger etter slagets slutt.

I dansk-norsk tjeneste ytret galeien «Ulysses» verdifulle tjeneste under slaget om Marstrand og angrepet på Nya Varvet der Tordenskjold vant sine siste seire under den store nordiske krig. Tegningene som er frigitt på Internett i  vist et slankt fartøy med to master, en hytte akterover og en åpen baug med et takdekke over plassen hvor stevnskytset lå.

«Ulysses»
---------

* Deplasement: 87 tonn
* Lengde: 27,5 meter
* Bredde: 5,7 meter
* Dybde:
* Årer: 36 i svensk tjeneste, 30 i dansk-norsk tjeneste
* Bestykning: 1 18-punds kanon på baugen og 4 3-punds svingbass i Dynekilen. 7 18-punds kanoner etter 1749.

Eksterne lenker
---------------

* «Ulysses» (1715) Arkivert 19. juni 2006 hos Wayback Machine.
Romanifolkets flagg.
**Sinti** er en undergruppe av romanifolket som kom til nordvest-Europa på slutten av middelalderen. De er beslektet med *roma* (kalt sigøynere) som hovedsakelig lever i Øst-Europa og opprinnelig kom fra India, men ønsker ikke å forveksles med dem. Det finnes likhetstrekk og mulig slektskap mellom sintene og de norske/svenske taterne, blant annet flere felles slektsnavn. Opprinnelig var sintiene nomader, idag er de fleste bofaste eller har en delvis nomadisk livsform.

En antar at sintiene brøt opp fra Sind eller fra strøkene langs elven Sindhu i India til Persia der stammesmedlemmene søkte arbeid som musikere. Fra Persia migrerte de så videre til Europa og Nord-Afrika. Musikktradisjonene i de strøkene der de levde i løpet av århundrene ble etterhvert en del av sintienes egen musikk.

Kultur
------

Sintiene har frembrakt et stort antall fremragende musikere, som for eksempel den den franske jazzmusikeren Django Reinhardt. Sintoen Häns'che Weis ga ut en plate i Tyskland på 1970-tallet hvor han sang om sigøynernes holocaust på sitt eget språk. Han utløste dermed en furore blant sitt eget folk, de ville ikke at deres språk skulle bli kjent hos «Gadjene». Mange unge tyskere fikk vite om denne delen av tysk historie gjennom plata. Titi Winterstein og flere medlemmer av Reinhard-klanen spiller fremdeles tradisjonell og moderne *sigøynerjazz* rundt i Europa.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
Perlebesatt fetisj fra sioux-indianerne i USA ca. 1910-1930
Dyrefetisjer fra «fetisjmarkedet» i Lomé i Togo i Afrika 2004
Fotfetisjisme er en av de vanligste seksuelle fetisjer.
**Fetisj** er en lagd gjenstand som blir ansett for å ha en spesiell, gjerne religiøs eller magisk, kraft, makt eller verdi. Ordet ble opprinnelig særlig brukt om idolbilder og kultgjenstander som ble tilbedt i visse naturreligioner og regnet for å være besatt eller bebodd av en ånd. Betegnelsen brukes også om maskoter, amuletter og lykkebringere med overnaturlige krefter. Fetisj er i nyere tid dessuten blitt tatt i bruk om andre konkrete gjenstander og handlinger som får besettende betydning for enkelte mennesker og dyrkes med ærefrykt og overdreven interesse. Det gjelder særlig objekter med en følelsesmessig ladning og et symbolinnhold som stimulerer bestemte seksuelle fantasier, såkalte seksuelle fetisjer.

Etymologi
---------

Ordet *fetisj* er dannet av det portugisiske *feitiço*, som betyr «trolldom», et ord som igjen er avledet av det latinske *facticus*, «kunstig» eller «lagd»

Se
--

* Fetisjisme, antropologisk begrep som beskriver det å tilegne kraft eller verdi til et objekt
* Fetisj (religion), en gjenstand av spesiell betydning innen en religiøs fetisjkult
* Seksuell fetisjisme, hvor gjenstander blir tillagt seksuell tiltrekningskraft
* Varefetisjisme, fremmedgjøring fra egenproduserte varer (Marx), senere også objektifisering av alle aspekter ved borgernes liv (Debord)
* Fetish, en singel utgitt av Dj Falk

Se også
-------

* Idol
* Maskot
* Lykkebringer
* Amulett
**Fettkontoret** var et departementskontor under Forsyningsdepartementet, opprettet i 1939. I starten lå det under Den alminnelige avdelingen, før det like etter 9.april 1940 ble overført til Direktoratet for proviantering og rasjonering. Da Forsyningsdepartementet ved kongelige resolusjon 7. desember 1945 ble nedlagt, ble Fettkontoret overført til Handelsdepartementet.

Kontoret hadde ansvaret for saker vedrørende forsyning, rasjonering og fordeling av fett og fete oljer, samt råstoffer til fremstilling av disse og produkter som fett og fete oljer inngikk i.

Arkivet
-------

Arkivet til Fettkontoret oppbevares i Riksarkivet og er på 53 hyllemeter. Det inneholder journaler med register 1939-1946, alfabetisk ordnet journalkort 1945 og 1948-1952 og kopibøker 1939-1952. Sakarkivet er ordnet etter arkivnøkkel og omhandler forsyninger, rasjoneringer og omsettingsregulering av forskjellige fettstoffer og varer som inneholder slike stoffer. Her finnes også materiale om tildeling av fett og fettholdige varer til ulike brukergrupper som bedrifter og enkeltpersoner, til spisebruk og teknisk bruk, eksport og eksportlisenser for fettholdige varer og produksjons-, beholdnings- og forbruksoppgaver.

Se også
-------

* Statens fettdirektorat

Litteratur
----------

* Johannessen, Knut / Kolsrud, Ole / Mangset, Dag (red.): *Håndbok for Riksarkivet*. Side 210-212. Ad Notam Gyldendal. Oslo ISBN 82-417-0137-3

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Fettkontoret på Arkivportalen
Benj Pasek og Justin Paul komponerte låten. Foto: Kerry Long 
«**This Is Me**» er en låt skrevet og komponert av Benj Pasek og Justin Paul for filmmusikalen *The Greatest Showman* (2017). I filmen blir den fremført av skjeggdamen Lettie Lutz (Keala Settle) når P.T. Barnum (Hugh Jackman) nekter sirkusartistene adgang til selskapet sitt. Barnum har nettopp fått mye ros av aristokratiet for sin nye protesjé Jenny Lind, og han snur ryggen til sitt opprinnelige sirkusprosjekt. Sirkusartistene føler seg utstøtt i samfunnet og synger denne låten for å holde sammen.

Utgivelse
---------

Låten ble utgitt 26. oktober 2017 av Atlantic Records som en promosingel fra musikkalbumet *The Greatest Showman: Original Motion Picture Soundtrack*. Låten vant en Golden Globe under den 75. Golden Globe-utdelingen, og den har også blitt nominert til Oscar for beste sang. En annen versjon av låten, fremført av sangartisten Kesha, ble utgitt 22. desember 2017. Settle fremførte låten under den 90. Oscar-utdelingen i mars 2018.

Referanser
----------

1. ↑  «The Greatest Showman». *Amazon.com*. Besøkt 19. februar 2018.
2. ↑  «*Three Billboards Outside Ebbing, Missouri* vant hele fire Golden Globe-priser i natt». Montages. 8. januar 2018. Besøkt 19. februar 2018.
3. ↑  «Oscar Nominations: Complete List». Variety. 23. januar 2018. Besøkt 19. februar 2018.
4. ↑  «This Is Me (From "The Greatest Showman") - Single». iTunes. Besøkt 19. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
**Third Lanark Athletic Club** var en skotsk fotballklubb som eksisterte fra 1872 til 1967. Klubben var basert i Glasgow. Den var den første store fotballklubben i Skottland som gikk konkurs.

Klubben ble stiftet den 12. desember 1872, som fotballaget til militæravdelingen Third Lanarkshire Rifle Volunteers. Da forbindelsen til militæret ble kuttet i 1903, skiftet klubben navn til Third Lanark AC. Klubben var blant stifterne av Scottish Football League i 1890. Third Lanark vant ligaen i 1904 og ble skotske cupmestre i 1889 (2–1 over Celtic etter omkamp) og 1905 (3–1 over Rangers etter omkamp).

Third Lanark hadde flere kallenavn: Thirds, The Warriors, The Redcoats, The Hi-Hi. Klubbens draktfarger var rød skjorte og hvit bukse.

Klubbens hjemmebane var fra 1875 til 1903 Cathkin Park. Third Lanark overtok så Queen's Parks gamle bane (Second) Hampden Park, som så ble omdøpt til New Cathkin Park. Denne banen ble imidlertid ikke klar til bruk før sommeren 1904, så Third Lanark måtte spille alle hjemmekampene i 1903/04-sesongen på andre baner. Til tross for den ulempen tok klubben sitt første og eneste ligamesterskap den sesongen.

Våren 1965 rykket Third Lanark ned fra 1. divisjon etter en trist sesong med bare syv poeng på 34 kamper. Etter to år i 2. divisjon gikk klubben så konkurs og ble oppløst sommeren 1967. (New) Cathkin Park er i dag eid av Glasgow by, er en del av en åpen park, og eksisterer fremdeles som fotballbane, selv om tribunenebygningene for lengst er fjernet.

Mesterskap og klubbrekorder
---------------------------

* Ligamester: 1904
* Cupmester: 1889 og 1905
* Høyeste tilskuerantall (på (New) Cathkin Park): 45 455 mot Rangers 27. februar 1954 (skotsk FA-cup 3. runde)
* Største seier: 11–0 mot St. Andrews 31. oktober 1885 (skotsk FA-cup 3. runde)
* Største tap: 0–8 mot Motherwell 21. mars 1925 (1. divisjon), 0–8 mot Hibernian 8. november 1947 (1. divisjon) og 0–8 (hjemme) mot St. Mirren 28. februar 1961 (skotsk FA-cup 3. runde omkamp)

Litteratur
----------

* Gordon Smailes: The Breedon Book of Scottish Football Records, Breedon, Derby 1995. ISBN 1-85983-020-X

Eksterne lenker
---------------

* Third Lanark AC Online
* Ian Livingston: 3rd Lanarkshire Rifle Volunteers Football Club
**Thiruvananthapuram** (malayalam തിരുവനന്തപുരം, tidligere *Trivandrum*) er hovedstaden i den indiske delstaten Kerala og administrasjonssentrum i Thiruvananthapuram distrikt. Byen ligger på vestkysten av India nær fastlandets sørligste punkt. Byen som av Mahatma Gandhi ble kalt *Indias eviggrønne by*, er karakterisert av dens bølgete terreng av lave kystfjell og travle kommersielle alléer. Med nesten 745 000 innbyggere ved folketellingen i 2001 er Thiruvananthapuram den største byen i Kerala, både i størrelse og befolkning. I det tettbefolkede urbanområdet rundt byen bor det mer enn en million mennesker. 

Byen er delstatshovedstad og huser mange statlige bygg, kontorer, organisasjoner og selskaper. I tillegg til å være Keralas politiske sentrum er byen også av stor akademisk betydning og hjemmet til flere utdanningsinstitusjoner, inkludert University of Kerala. Mange vitenskapelige og teknologiske institusjoner holder også til i Thiruvananthapuram, og blant de mest fremstående kan Vikram Sarabhai Space Centre (VSSC), Technopark og Det indiske institutt for romvitenskap og teknologi (IIST) nevnes.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nettside for Thiruvananthapuram distrikt (engelsk)
* Public Relations Department Page on Trivandrum (engelsk)
* Government of Kerala Website on Thiruvananthapuram District (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Gaggenau Hausgeräte GmbH** (Gaggenau husholdningsapparater) er et tysk selskap som utvikler, produserer og selger kjøkkenapparater for private kjøkken. Selskapet produserer blant annet stekeovner, mikrobølgeovner, varmeskuffer, kaffemaskiner, kokeplater, ventilasjonssystemer, kjøle- og fryseskap, vinskap og oppvaskmaskiner. 

Merket har opphav i byen Gaggenau og der har bedriften en del av sin virksomhet. Siden 1995 har Gaggenau vært et datterselskap av BSH Bosch und Siemens Hausgeräte i München. Omsetningen i 2007 var på ca. 168 millioner euro.[]

Firmaets historie
-----------------

Bedriftens historie startet i 1683 med en verktøysmie: Da grunnla greven Ludwig Wilhelm av Baden «Gaggenau Eisenwerken» i Gaggenau, rett i nærheten av der firmaets lokaler ligger i dag. Bedriften spesialiserte seg på emalje. Stekeovnemalje ble grunnlaget for suksessen med kull- og gassovner, som Gaggenau fremstilte langt inn i det 20. århundret. Etter at Georg von Blanquet overtok ledelsen i 1961 ble Gaggenau et merke på det internasjonale markedet.

Produkter
---------

Gaggenau innehar over 600 patenter. Over 30 forskere og utviklere arbeider med nye ideer.

Design
------

Gaggenau har fått flere internasjonale utmerkelser: iF Design Awards, blant annet i gull, Red Dot Design Award og flere «GOOD DESIGN Award» fra Athenaeum Museum of Architecture and Design i Chicago.[]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gaggenau (brand name) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisiell Internettportal for morselskapet BSH Bosch und Siemens Hausgeräte
**Third Brigade** er en hardrocktrio fra Skien.

Det hevdes at musikken har mye til felles med Tool, Perfect Circle og Biffy Clyro. Trioen har bl.a. varmet opp for Spellemannsvinnerne Audrey Horne, Volbeat, Slash og har flere turneer i Norge bak seg. I 2006 vant gruppa Rockekampen i Bø og har siden vært under «NRK Urørt anbefaler» med en rekke av låtene fra deres debut-EP *Silence*. Bandets debutalbum kom i januar 2010, og album nummer to kom i august 2011. Third Brigade har fått god presseomtale for begge albumene.

A Strangers Confession (2010)
-----------------------------

Bandets debutalbum A Strangers Confession hadde slippdato 4. januar 2010. Utgivelsen ble sluppet på plateselskapet Fat people are harder to kidnap records, og disturbueres av Indie Distribution i Norge. Utgivelsen har høstet gode anmeldelser og terningkast i norsk presse. NRK p3 trakk frem Third Brigade som et av Norges mest lovende band i desember 2010, og i kjølvannet av plateutgivelsen ble flere spor fra skiva spilt på programmene Sexy og Pyro.

Some Of Us Even Have Pets (2011)
--------------------------------

26. august 2011 ble bandets andre album, Some Of Us Even Have Pets, sluppet på Fat People Are Harder To Kidnap Records / Indie Distribution. Også dette albumet fikk gode mottagelser
Høsten 2011 turnerer bandet Norge.

Medlemmer
---------

* Espen Gjerde – vokalist, bass
* Ørjan Gullhaug – gitar, vokal
* Andreas Mustvedt – trommer, vokal

Diskografi
----------

* Silence EP (2008)
* A Strangers Confession (2010)
* Some Of Us Even Have Pets (2011)

Referanser
----------

1. ↑  Varden: Imponerende[*død lenke*]
2. ↑  Dagbladet: Stadionsvære refrenger fra Skien
3. ↑  NRK: Pyro kårer årets mest lovende nye norske band
4. ↑  Varden: Lar ikke malingen tørke[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Third Brigade – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* MySpace.com/thirdbrigade (profil)
* NRK Urørt/Third Brigade (profil)
En bar i Sveits.
En **bar** er et serveringssted som kjennetegnes ved at varene serveres over en høy disk. Ordet kommer av det engelske ordet for en avlang gjenstand eller plate «*a bar*». Ordet brukes for øvrig i engelsk dagligtale i samband med ting som sjokoladeplate, «*a chocolate bar*» og kubein, «*a crowbar*». På norsk finner vi ordet i «gullbarre». 

For mange er nok barer ensbetydende med alkoholservering (sprit, drinker, øl eller vin), men dette er slett ikke tilfelle da det finnes et vell av barer som serverer en mengde andre ting, som for eksempel isbarer og kaffebarer, osv. En annen ting som gjerne kjennetegner en bar, er at vareutvalget (sortimentet) gjerne begrenser seg til en avgrenset nisje, for eksempel ved at det kun selges alkohol der, eller kun iskrem, men dette er ikke bestandig like strengt gjennomført. De fleste skjenkesteder med bar serverer for eksempel gjerne små varmretter, kaker og ikke minst peanøtter og snacks i tillegg til sitt øvrige sortiment.

En bar er gjerne en del av en større forretning som et kjøpesenter, en pub eller en kafé.

Ofte har baren høye barstoler stilt opp langs bardisken, så gjestene skal ha noe å lene seg på mens de bestiller eller nyter det de har bestilt. Flere detaljer knyttet til barer er at de ofte har et fotgelender langs underkanten, samt ting som kleshengere festet like under bordkanten. I gamle westernfilmer kommer man dessuten ikke unna spyttebakken som alltid var fast inventar ved barene.

Se også
-------

* Pub
* Bartender

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Håndskrevet originalpartitur.
***Der Geist hilft unser Schwachheit auf***, BWV 226, er en motett for dobbeltkor, komponert av Johann Sebastian Bach.

Motetten ble komponert i Leipzig i 1729 for begravelsen til Johann Heinrich Ernesti (1652–1729) en tidligere rektor ved Thomasschule i Leipzig. Ernesti døde 16. oktober 1720. Fremføringen antas å ha funnet sted enten 20. 21. 23. eller 24. oktober. Bach hadde et godt forhold til Ernesti, som var 70 da Bach begynte ved Thomasschule i 1723.

Stykket er instrumentert for to oboer, engelsk horn, fagott, to fioliner, bratsj, cello og basso continuo (+ violone), samt dobbeltkor (SATB, SATB). Teksten er hentet fra Paulus’ brev til romerne 8: 26-27. 

> Der Geist hilft unser Schwachheit auf, denn wir wissen nicht, was wir beten sollen, wie sichs gebühret;
> 
> 
> sondern der Geist selbst vertritt uns aufs beste mit unaussprechlichem Seufzen.
> 
> 
> Der aber die Herzen forschet, der weiß, was des Geistes Sinn sei; denn er vertritt die Heiligen nach dem, das Gott gefället.
> 
> 
> Men i like måte kommer også Ånden vår skrøpelighet til hjelp; for vi vet ikke hvad vi skal bede om, slik som vi trenger det; men Ånden selv går i forbønn for oss med usigelige sukk, og han som ransaker hjertene, vet hvad Åndens attrå er; for efter Guds vilje går han i forbønn for de hellige.
> 
> 

Den tredje strofen («Du heilige Brunst») er hentet fra Martin Luthers salme *Komm, Heiliger Geist, Herre Gott* fra 1524, med bønn om Åndens hjelp gjennom liv og død fem til det evige livet. Luther tok den populære pinseleis *Nun bitten wir den heiligen Geist*, som han utvidet med tre linjer til en menighetssalme. Salmen er oversatt til bokmål med *Kom, Hellige Ånd, Herre Gud.* Det dreier seg opprinnelig om en latinsk pinsesalme fra 1000-tallet: *Veni sancte spiritus, reple tuorum corda*. Den ble oversatt til tysk på 1 400-tallet og til norsk av M. B. Landstad i 1855. Musikken er fra Ebersberg ca. 1480 og Erfurt 1584. Den nynorske oversettelsen er ved Blix/Smemo: *Kom Heilag ande, Kristi tolk.*

> Du heilige Brunst, süßer Trost,
> 
> 
> Nun hilf uns, fröhlich und getrost
> 
> 
> In deinem Dienst beständig bleiben,
> 
> 
> Die Trübsal uns nicht abtreiben.
> 
> 
> O Herr, durch dein Kraft uns bereit
> 
> 
> Und stärk des Fleisches Blödigkeit,
> 
> 
> Daß wir hie ritterlich ringen,
> 
> 
> Durch Tod und Leben zu dir dringen.
> 
> 
> Halleluja, halleluja.
> 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Klaverpartitur for Bachs motetter, Bärenreiter, Klaus Hoffmann (2018). ISBN 9790006498482
2. ↑  Brian Robins. «Der Geist hilft unser Schwachheit auf, motet for double chorus, winds, strings & continuo, BWV 226 (BC C2)». Allmusic. Besøkt 21. april 2010.
3. ↑  «Nettbibelen». *Bibelselskapets utgave fra 1930*. Besøkt 8. april 2022.
4. ↑  Sundberg, Ove Kr. (2016). *Johann Sebastian Bach. Hans liv. Hans verk. Hans verden*. Kolofon forlag. s. 96. ISBN 9788230012215.
5. ↑  Grøm, Ragnar (1995). *Guds rike vi beholder : salmedikteren Martin Luther 1483-1546*. s. 39. ISBN 8291537068. OCLC 924098056. CS1-vedlikehold: Ignorerte ISBN-feil (link)
6. ↑  Salmelid, Tobias (1997). *Lundes sang- og salmeleksikon*. Lunde forlag. ISBN 8252044255.
Rollefiguren Claire Littleton ble framstilt av Emilie de Ravin.
**Claire Littleton** er en fiktiv figur som ble spilt av skuespilleren Emilie de Ravin i TV-serien *Lost*; en serie som fortalte om livene til de overlevende i et flykrasj i Stillehavet. Claire er introdusert allerede i innledende episode som en gravid kvinne. Figurens bakgrunn er at en synsk person hadde fortalte henne at hun måtte dra til Los Angeles for å adoptere bort sitt kommende barn. Hun var fast i serien inntil hun på mystisk vis forsvinner i den fjerde sesongen. Figuren kom derimot tilbake som fast deltager i serien i sjette sesong.

Før flyulykken
--------------

Claire er en ung, blond kvinne med interesse for astrologi som hadde en kjæreste ved navn Thomas. De bodde i Australia. Da de fikk vite at Claire var gravid kom det som et sjokk. Thomas slo opp med Claire da han innså at han ikke hadde noen anelse om hvordan han ville takle det å bli far. Claire gikk til en synsk mann som fortalte henne at Thomas ikke vil ta en del i livet til verken babyen eller henne. Hun fikk beskjed om å oppdra barnet selv, om ikke ville stygge ting skje.

På adopsjonskontoret treffer hun paret Stewart som gjerne vil adoptere et barn. Da Claire skal underskrive fraskrivelsen til barnet, virker ingen av pennene. Hun innser da at barnet ikke skal adopteres bort, hvorpå hun drar og prater med den synske igjen. Han sier at hun må adoptere barnet, men nå til et nytt par som befinner seg i Los Angeles. Han forteller at hun *må* ta akkurat dette flyet for å komme seg til rett sted på rett tid – situasjonen kan ikke utsettes. Dette flyet er *Oceanic Flight 815* som havarerer på den mystiske øya i Stillehavet.

Referanser
----------

1. ↑  Godwin, Jennifer (30. mai 2008): «Lost Redux: Promises to Keep, and Miles to Go Before We Sleep» Arkivert 14. januar 2012 hos Wayback Machine.. *E!*.

Se også
-------

* Liste over rollefigurer i Lost
Utsnitt av stukktak fra Kongens gate 5 i Christiania. taket er datert 1662 og fremstiller de den gang kjente fire verdensdeler. Taket er trolig utført av dønnikmester Jens Jensen Vind, og ble da huset ble revet i 1898 flyttet og montert i Bysamlingen på Norsk Folkemuseum. Billedsamlingen Oslo Museum, Fotografert ca. 1898, fotograf ukjent.En **gipsmaker**, **dønnikermaker** eller **stukkatør** er en håndverker som lager dekorasjoner av gips til bygninger.

Bruken av gips kan spores tilbake 8 000 år. I Romerriket hadde gipsmakerkunsten spesielt stor utbredelse, men den ble glemt med Romerrikets fall. Kunsten overlevde i de arabiske delene av det tidligere Romerriket, og dette førte til en rik arabisk gipsmakertradisjon. Tidlig i renessansen kom kunsten tilbake til sentrale deler av Europa.

I norske hus fra 1800-tallet med gipsrosetter og lister er det hovedsakelig utenlandske håndverkere fra Danmark og Tyskland som har stått for arbeidet. Vi har også bygninger helt tilbake til 1600-tallet med rike dekorasjoner.

Jens Jensen Vind ble som dønnikermaker kalt fra København til Christiania i 1638 for å gjøre arbeider på Akershus slott. Han utførte stukktak i alle de viktigste rommene i Sydfløyen. Han slo seg ned i byen og er nok også mester for flere tak i byens fornemste borgerhjem. Han nevnes siste gang i 1665 og døde trolig i slutten av 1660-årene. Han er trolig mester for et stukktak med dyremotiver i Rådhusgaten 19 og taket fra Kongens gate 5 som nå er på Norsk Folkemuseum.

I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Desig og håndverk. Du må gå et år på skole og tre år i lære i bedrift. Første skoleåret er vg1 design og håndverk. Ved fagprøve skilles mellom *verkstedgipsmakere*, *gipspussere* og *stukkmarmorgipsmakere*. Det er krav om grunnkurs byggfag.

Gipsmakerfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

Referanser
----------

1. ↑  Kjellberg 1938, s. 115-116.
2. ↑  Lexow (1982) s. 88.
3. ↑  Utdanningsdirektoratets informasjon om ordningen Arkivert 10. juni 2016 hos Wayback Machine.

Litteratur
----------

* *Kjellberg, Reidar* (1936): «Fra senmiddelalderen til enevelde.» I: *Grevenor, Henrik\*\* (red):* Det norsk håndverks historie II. *Oslo.*
* *Lexow, Jahn Henrik* (1982): «Arkitektur 1536-1814.» I: *Norges kunsthistorie bind 3*. Oslo. ISBN 82-05-12267-9

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av gipsmaker
* Design og håndverk – Gipsmaker
Kart over Antarktishalvøya som viser Det antarktiske arkipel (Palmer Arch).
**Det antarktiske arkipel** (engelsk: **Palmer Archipelago**) er en øygruppe utenfor nordvestkysten av Den antarktiske halvøy. Den strekker seg fra Tower Island i nord til Anvers Island i sør og er separert fra Danco Coast i Graham Land av Gerlachestredet. I tillegg til Tower Island og Anvers Island omfatter øygruppen blant annet Trinity Island, Hoseason Island, Liège Island, Brabant Island og Wiencke Island.

Øygruppen ble navngitt Archipelago Palmer av Adrien de Gerlache i 1898 etter Nathaniel Palmer som observerte den nordlige delen av øygruppen i 1820.

Både Argentina og Storbritannia har hatt forskningsstasjoner her.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 10847

Eksterne lenker
---------------

* (en) Palmer Archipelago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
***A Sailor-Made Man*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Fred C. Newmeyer.

Handling
--------

Harold Lloyd spiller en ung playboy, og arving til 20 000 000 dollar, som slapper av ved et eksklusivt feriested. Når han legger merke til en ung kvinne, spilt av Mildred Davis, omgitt av en flokk beundrere, ber han henne plutselig om å gifte seg med ham. Overrasket sender hun ham for å få godkjenning av faren hennes, en tøff, hardtarbeidende stål-magnat. Men faren hennes avviser guttens barnslige oppførsel som ungkar, og krever at han først skaffer seg jobb for å bevise at han faktisk kan noe. Gutten legger snart merke til en plakat som forsøker å verve nye rekrutter til United States Navy.

Når magnaten bestemmer seg for å ta et langt cruise med lystbåten hans, ber han datteren sin om å invitere flere av vennene hennes. Hun inviterer ungkaren også, men han oppdager snart at han ikke kan komme seg ut av kontrakten sin på tre år i militæret. Om bord på skipet blir han snart en fiende med den skremmende sjømannen Rough-House O'Rafferty (spilt av Noah Young) men når O'Rafferty kaster en boks mot den unge mannen som i stedet treffer en forbipasserende offiser, aksepterer den unge mannen skylden for dette. Han og O'Rafferty blir deretter gode venner.

Den unge kvinnen og alle venninnene hennes stopper ved en havn i Agar Shahar Khairpura, som ligger i landet Khairpura-Bhandanna, hvor de ønsker å gå på sightseeing. Samtidig er den unge mannen og O'Rafferty også i land der. Kvinnen gleder seg over å møte den unge mannen igjen, og skynder seg inn i armene hans. Imidlertid tiltrekker hun seg også oppmerksomheten til Maharaja av Khairpura-Bhandanna (spilt av Dick Sutherland) som snart får henne kidnappet, og hun blir tatt med til palasset hans. Den unge mannen skynder seg til unnsetning, og klarer på egenhånd å overliste både Maharajahen og alle vaktene hans. Han kommer seg deretter unna, sammen med den unge kvinnen.

Skuespillere
------------

* Harold Lloyd
* Mildred Davis
* Noah Young
* Dick Sutherland

Referanser
----------

1. ↑  «A Sailor-Made Man (1921)» **(engelsk)**. Besøkt 14. juni 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 14. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Sailor-Made Man* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *A Sailor-Made Man* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (nl) *A Sailor-Made Man* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *A Sailor-Made Man* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *A Sailor-Made Man* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Arne Harbitz Anker-Jensen** (født **Arne Agnar Jensen** 15. november 1954, død 29. desember 2020) var en norsk næringslivsleder. Han var utdannet siviløkonom fra Norges handelshøyskole i 1974 og cand.jur. i 1979 og hadde flere lederstillinger i norsk næringsliv.

Han var administrerende direktør i ScanPartner Norge 1984–1985 og ScanPartner Int. 1985–1988, administrerende direktør i Bates 1989–1993 samt sjefredaktør og administrerende direktør i TV 2 Gruppen 1993–1999. Han var administrerende direktør i Braathens fra 1999 til 2001. Fra 2001 var han konsernsjef i Merkantildata (fra 2003 Ementor), frem til desember 2004.

Anker-Jensen ble tidlig i 50-årene diagnostisert med Alzheimers sykdom.

Referanser
----------

1. ↑   TV 2 Direkte, Silje Lunde Krosby, «Tidligere TV 2-sjef er død», verkets språk bokmål, utgitt 29. desember 2020, besøkt 29. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Silje Lunde Krosby (29. desember 2020). «Tidligere TV 2-sjef er død». *TV 2*. Besøkt 29. desember 2020.  *Dødstidspunkt nevnes på slutten av nyhetsinnslaget.*
3. ↑  Reidar Jensen (3. desember 2004). «Ny sluttpakke til Jensen». *NRK*. Besøkt 4. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* «Karismatisk kriger», *Ukeavisen Ledelse* Nr. 29 2002

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Slaget ved Málaga** (eller **Vélez-Málaga**) var det største sjøslaget i den spanske arvefølgekrigen. Det fant sted den 24. august 1704, sør for Málaga i Spania.

Slaget
------

Mindre enn en uke etter erobringen av Gibraltar, fikk admiral George Rooke melding om at en fransk flåte under Toulouse og d'Estrées var på vei mot Gibraltar. Han forlet halvparten av marinesoldatene sine for å forsvare Gibraltar og satte av sted med den samle engelske-nederlandske flåten sin for møte franskmennene.

Utfallet av slaget som fulgte, slaget ved Vélez-Málaga, var uavgjort. Ikke et eneste fartøy ble søkket eller kapret på noen av sidene, men bombardementene bevirket at mange skip bare så vidt var sjødyktige og mange mann gikk tapt på begge sider. Siden franskmennene og britene møtte hverandre to dager senere, den 26. august, valgte de til slutt å ikke gå til strid mot hverandre. Siden britene hadde langt høyere tap og flere ødela skip, særlig mastene, tolket franskmennene varsemda til britene som en generell seier. Skvadronen til Byng, hadde benyttet så mye ammunisjon i det tidligere bombardementet av Gibraltar, at de måtte gå ut av linjen. 

Franskmennene vendte tilbake til Toulon og gjorde krav på seieren. Men ved å trekke seg tilbake til Toulon vendte franskmennene i røynda det som hadde vært et taktisk dødpunkt til en strategisk seier for den engelsk-nederlandske flåten, fordi etter slaget ved Vélez-Málaga kom ikke den franske marinen ut tilbake fra Toulon i full styrke.
***Trachycarpus latisectus*** er en attraktiv og ettertraktet palme i Trachycarpus-slekten og kommer opprinnelig fra den indiske delstaten Sikkim, ved foten av Himalaya. Her vokser palmen i et svært variert klima og helt opp i en høyde på 2400 moh..

I motsetning til flere av de andre artene i Trachycarpus-slekten har ikke *T. latisectus* en stamme omkranset av tette fibrer. Den har en glatt og slank stamme, robuste og nesten sirkulære vifteformede palmeblader som naturlig faller av når de blir gamle og visner.

Det er en relativt hurtivoksende palme som tåler både lave temperaturer og snø. Den er ikke fullt så kuldeherdig som vindmøllepalmen og det er ikke enighet om hvor lave temperaturer palmen overlever, men den skal ikke utelukkes i områder hvor vindmøllepalmen vokser.

Foreløpig er palmen nokså lite utbredt og utprøvt og den beste måten å tak i en er å så fra frø. Frøene spirer best i romtemperatur på 18-28 grader celcius og små individ som er plantet utendørs foretrekker delvis skygge.

Palmen passer også utmerket som containerplante, da den ikke har et dypt rotsystem.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Trachycarpus latisectus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus latisectus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus latisectus* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus latisectus* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* *Trachycarpus latisectus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***A Sister's Love*** er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Etter morens dødsfall avgir den eldste søsteren et hellig løfte om å ta vare på den yngre søsteren sin. Men for å gjøre dette, ofrer hun sin egen kjæreste, som nekter å påta seg det ekstra ansvaret for hennes søster. Men den eldste søsteren sliter ustanselig for å skaffe penger til søsterens utdannelse, og sender henne til og med til en større by for å studere musikk.

Men kort tid senere blir en ung millionær desperat forelsket i den yngre søsteren, og han ønsker å gifte seg med henne. Suksessen hennes blir snart så stor, at hun etter hvert glemmer det enorme offeret søsteren tidligere hadde gjort for henne.

Skuespillere
------------

* Wilfred Lucas
* Dorothy Bernard
* Blanche Sweet

Referanser
----------

1. ↑  A Sister’s Love
2. ↑  Ira H. Gallen. *D.W. Griffith: Master of Cinema*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Sister's Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Sister's Love* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Arne Arntzen** (født 17. juni 1782 i Grue i Solør, død 1846) var en norsk embetsmann og stortingsrepresentant.
Arne Arntzen var sønn av krigsråd Ole Arntzen og Martha Hansdatter Gjerdrum. Han var yngre bror av statsråd Andreas Arntzen (1777–1837). Etter å ha blitt student i 1801 tok han juridisk embetseksamen med *laud* i 1807. I 1808 ble han utnevnt til regimentskvartermester og auditør ved Opplandske dragonregiment. I 1813 ble han overrettsprokurator og i 1815 president i Christianias magistrat. I 1824 ble han sorenskriver i Solør og Odalen.

Arntzen representerte Hedemarkens amt på Stortingene i 1814 og 1827. I 1818 ble han ridder av Vasaordenen og i 1832 ridder av Nordstjerneordenen.

Han ble gift med Karen Magdalene Anker i 1807.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 43[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Bernt Moe: *Biographiske Efterretninger om Eidsvolds-Repræsentanter og Storthingsmænd i Tidsrummet 1814–1845*. Christiania: Chr. Schibsted, 1845.
* Biografisk informasjon om Arne Arntzen , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arne Arntzen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
***Calcodes aeratus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (opptil 35 millimeter), kraftig, svart hjortbille med litt matt, bronseaktig metallisk glans. Hos denne arten har ikke hannene svært forstørrede kjever. De kan være slanke og nærmest halvsirkelformede, men mange butte tenner på innersiden, eller korte og kraftige. Hodet er firkantet med et kort, bredt utskudd i pannen. Pronotum er mye bredere enn langt, kraftig innsnevret bakerst. Dekkvingene er litt hvelvede. Undersiden er farget som oversiden, på beina har lårene litt blankere metallglans enn resten. Hunnen er bredere enn hannen, metallglansen mindre tydelig, uten forstørrede kjever.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Myanmar i vest til Java i øst.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse artene blir ofte plassert i slekten *Odontolabis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Calcodes* Westwood, 1834 – 25 arter
							+ ***Calcodes aeratus*** (Hope, 1834)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over noen av artene
* Bilder av arten
* (en) *Calcodes aeratus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Calcodes aeratus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* (en) Calcodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
| Slaget ved Vouillé |
| --- |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | våren 507 |
| Sted | I nærheten av Poitiers, Frankrike46°34'59,880"N 0°19'59,880"Ø |
| Resultat | Frankisk seier |

 |
| Stridende parter |
| Vestgoterne | Frankerne |
| Kommandanter og ledere |
| Alarik II | Klodvig I |

**Slaget ved Voillé** eller **Campus Vogladensis** ble utkjempet i de nordlige grenseområdene til det vestgotiske territoriet, på et lite sted nær Poitiers, Gallia, våren 507 mellom frankerne ledet av Klodvig og vestgoterne til Alarik II, erobreren av Hispania.

Slaget
------

Klodvigs frankiske hær ble sinket av den regnsvulmete elven Vienne, likevel greide frankerne å komme på vestgoterne sør for Vouillé. Med sine bueskyttere og missiler stasjonert i bakenden av hæren, sendte Klodvig resten av hæren framover i angrep for å komme i direkte nærkamp med vestgoterne. I løpet av denne kampen ble Alarik drept, etter signende av Klodvig selv, og da vestgoterne oppdaget at deres leder var død, brøt de sammen og flyktet.

Etterspill
----------

Etter Klodvigs suksess i dette kampen utnevnte den bysantinske keiser Anastasios I ham til æreskonsul og patrisier (ikke konge). Slaget tvang vestgoterne til å trekke seg tilbake til Septimania, en liten stripe av land langs middelhavskysten av det som dagens sørlige Frankrike, som de fortsatte holde kontrollen over. Mens suksessen ved Vouillé gjorde det mulig for frankerne å ta kontrollen over den sørvestlige delen av Frankrike og erobre Toulouse, som ble gjort til et frankisk kjerneområde og hvor de frankiske kongene også bodde. Alariks illegitime sønn Gesalek forsøkte å organisere et motangrep på Narbonne, men han ble avsatt og til sist drept da Narbonne ble erobret av styrker fra Burgund, allierte av frankerne. De holdt Narbonne fram til 

Frankiske Aquitania, som tidligere var forbundet med hispanisk-romerske handelsruter og territorier, ble en isolert utpost, sett ut fra mangelen på handel på 600- og 700-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Bachrach, Bernard S. (1972): *Merovingian Military Organization, 481-751*, University of Minnesota Press, s. 11
2. ↑   Mathisen, Ralph W. (2012): «Clovis, Anastasius, and the Political Status 508 CE: The Frankis Aftermath of the Battle of Vouillé» i: Mathisen,Ralph W.; Shanzer, Danuta, red.: *The Battle of Vouillé, 507 CE: Where France Began*, Walter de Gruyter Inc. s. 88.

Litteratur
----------

* Bachrach, Bernard S. (1972): *Merovingian Military Organization, 481-751*, University of Minnesota Press.
* Frassetto, Michael, red. (2003): *Encyclopedia of Barbarian Europe: Society in Transformation*, ABC-CLIO.
* Ewig, Eugen (1993): *Die Merowinger und das Frankenreich*, Stuttgart: Kohlhammer W. GmbH.
* Mathisen, Ralph W.; Shanzer, Danuta, red. (2012): *The Battle of Vouillé, 507 CE: Where France Began*, Walter de Gruyter Inc.

Eksterne lenker
---------------

* «The Battle of Vouillé», *Les Amis De Saint Avit-Sénieur*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
***Calcodes ritsemae*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (27–43 millimeter), avlang, blank, brunsvart hjortebille med gule kanter på dekkvingene. Hannens forstørrede kjever er lange og slanke, en motstående tann danner en "klype" i spissen. Hodet er firkantet, bredt, grunt U-formet innbuktet foran, bak fasettøynene med en liten tann som hos de fleste *Odontolabis*-artene. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet firkantet uten tenner på sidene, noe innsnevret bakerst. Dekkvingene er glinsende svarte med gule sidekanter. Hunne er bredere uten forstørrede kjever, farget som hannen, men hode og forkropp er ganske matte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling
---------------------

Disse artene blir ofte plassert i slekten *Odontolabis*.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Odontolabini*
						* Slekten *Calcodes* Westwood, 1834 – 25 arter
							+ ***Calcodes ritsemae*** (Boileau, 1899)

Kilder
------

* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over noen av artene
* Bilder av arten
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
* (en) Calcodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons