recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Kjelkehockey |
| Paralympiske vinterleker |
| Bronse | 2018 Sør-Koreas flagg Pyeongchang | Kjelkehockey |
| VM i kjelkehockey |
| Bronse | 2017 Sør-Koreas flagg Gangneung | Kjelkehockey |
| Sølv | 2012 Norges flagg Hamar | Kjelkehockey |

**Cho Byeong-seok** (født 6. juni 1985) er en sørkoreansk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk bronsemedalje i kjelkehockey for Sør-Korea, og to VM-medaljer. 

Han har også konkurrert i parafriidrett og rullestolfekting på nasjonalt nivå i Sør-Korea.

Bakgrunn
--------

Chos funksjonshemming skyldes en trafikkulykke i 1988, der han skadet ryggmargen. Han begynte med kjelkehockey i 2006, og debuterte på det sørkoreanske landslaget i 2008.

Idrettskarriere
---------------

Cho deltok i VM i kjelkehockey 2009, der Sør-Korea kom på fjerdeplass. Året deltok han i Paralympiske vinterleker 2010, der Sør-Korea kom på sjetteplass. Han deltok på Sør-Korea lag som kom på andreplass i VM i kjelkehockey 2012, der tapte 1-5 mot USA i finalen. 

I VM i kjelkehockey 2013 kom de på sjuendeplass, og de kom på samme plass i kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014. 

I VM i kjelkehockey 2017 fikk Sør-Korea bronse, etter at de slo Norge 3-2 i bronsefinalen. I 2018 representerte han Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Sør-Korea vant der bronsefinalen 3-1 over Italia, og fikk bronse.

Referanser
----------

1. ↑  Pyeongchang2018.com - *Athlete Profile - CHO Byeong Seok* Arkivert 1. april 2018 hos Wayback Machine. besøkt 1. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 1. april 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
|  |
| --- |
| **Torra di l'Isula Rossa** |
|  |
| Varslingstårnet Torra di l'Isula Rossa
  |
| **Generelt** |
| **Sted:**  | Korsikas flagg Korsika |
| **Byggeår:**  | 1500-tallet |
|  |  |
| **Arkitektur** |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| **Materiale:**  | Stein |
| **Form:**  | Rundt |
|  | m |
|  | m |
| **Diverse** |
|  | m3 |
|  |  |
| **Status:**  | 1500-tallet til slutten av 1700-tallet |
|  |  |
|  |

**Torra di l'Isula Rossa** er et av mange vakttårn som ligger langs den korsikanske kysten. Tårnet ble bygget på starten av 1500-tallet da Korsika var underlagt Republikken Genova. Tårnet er et varslingstårn beregnet for å varsle om angrep på øyen, tårnet var utrustet med lette kanoner frem til slutten av 1700-tallet ettersom formålet med tårnet var å beskytte havnebyen L'Île-Rousse. Tårnet var operativt med mannskap og bevæpning frem til slutten av 1700-tallet.

 Torra di l'Isula Rossa
Tårnet er lokalisert på øya Pietra i kommunen L'Île-Rousse som ligger nord på Korsika. Øya Pietra har broforbindelse med Korsika. 

I dag benyttes tårnet som turistattraksjon og tårnet står på listen over fransk historisk arv. Tårnet er godt bevart, mye til takke for en restaurering som ble gjort mellom 1999 og 2002.
**Julio Muller Luján** (født 28. februar 1905 i Chihuahua, død 28. mars 1984) var en meksikansk polospiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Mueller vant en olympisk bronsemedalje i polo under OL 1936 i Berlin. Det var femte og siste gang polo var med som olympisk sport. Fem nasjoner stilte med lag. Mueller var med på det meksikanske laget som kom på tredjeplass i poloturneringen bak Argentina og Storbritannia. De tapte mot Storbritannia med 11-13 og mot Argentina med 5-15 i den innledende runden. I bronsefinalen møtte de Ungarn som de beseiret med 16-2. De andre spillerne på laget var; Juan Gracia, Antonio Nava og Alberto Ramos. Mueller, som var lagkaptein, spilte alle tre kampene i poloturneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i polo Mexicos flagg Mexico

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Julio Mueller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Julio Mueller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Julio Mueller – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
*For eidsvollmannen, se Gabriel Lund (1773–1832)*

**Gabriel Joachim Lund** (født 17. juli 1927 i Hammerfest, død 18. november 2004) var en norsk offiser av obersts grad. 

Lund hadde Krigsskolen og tok Forsvarets høgskole. I løpet av sin militære karriere i Norge var han blant annet sjef for Infanteribataljon nr. 2 (BN2) og Forsvarsdistrikt 12/Infanteriregiment nr. 12, samt nestkommanderende ved Brigaden i Nord-Norge. Fra oktober 1983 til desember 1984 var han sjef for Den norske FN-styrken i Libanon (NORCO). Lund var også nestkommanderende for UNIFIL i Libanon.

Fra 1995 arbeidet han i Forsvarsdepartementet. Lund bidro i 2002 til sammenslåingen av FN-Veteranenes Hjelpefond og Krigshospitalskassen av 1679. Lund var leder i Forsvarets Pensjonistforbund fra 1995 til 2001.

Lund ble tildelt Heimevernets fortjenstmedalje. Han ble utnevnt til storkommandør av den libanesiske Sedertreordenen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  NTBtekst, 26. juni 2002, s. 10.
2. 1 2 3  *Aftenposten*, 17. juli 2002, s. 10.
***Bembidion schuppelii*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion schuppelii* har sporadisk forekomst i Europa, blant annet i østlige Jylland, i Danmark, men er vanligere helt nord i Skandinavia og i Alpene. Den Den er registrert fra Norge, med nordlig utbredelse fra Oppland til Finnmark.

Utseende
--------

*Bembidion schuppelii* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion schuppelii* lever bare langs elvebredder og innsjøer på fuktig, leireholdig bunn, under busker eller i tett vegetasjon som danner skygge. Den stiller strenge krav til sitt habitat (leveområde). Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Danmarks miljøundersøgelser - *Bembidion schuppelii* Arkivert 17. februar 2007 hos Wayback Machine. (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Andersen, J. og Hanssen, O. 1992. (pdf-fil)[*død lenke*]

Litteratur
----------

Andersen, Johan og Hanssen, Oddvar. 1992. *Løpebiller med isolert forekornst i Norge.* Insekt-Nytt 17 (2) 1992. side 5-17 (pdf-fil)[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion schuppelii* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion schuppelii* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion schuppelii* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion schuppelii* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion schueppelii* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion schuppelii* (Danmarks miljøundersøgelser)
* Norsk entomologisk forening
***Bembidion testaceum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion testaceum* finnes i Mellom-Europa. Den er ikke registrert fra Norge 

.

Utseende
--------

*Bembidion testaceum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *Bembidion* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion testaceum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World *Bembidion testaceum* (søkedato: 9. november 2008)
4. ↑  Fauna Europaea *Ocydromus testaceus* (søkedato: 9. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion testaceum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion testaceum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion testaceum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Bembidion testaceum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion testaceum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Ocydromus testaceus* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
***Bembidion quadrimaculatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *Bembidion* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse
----------

*Bembidion quadrimaculatum* finnes i hele Europa, østover til India i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende
--------

*Bembidion quadrimaculatum* er mellom 2,8-3,5 millimeter lang, med en ganske slank og litt flat kroppsform. Dekkvingene har fire lysere flekker, to foran og to bak. Brystskjoldet (pronotum) har bakkantet tannformet utdratt og er helt glatt uten en fin nettaktig struktur. (Krever god forstørrelse). Hodet har noen panne fårer somkonvergerer og i framkanten nesten møtes. Antenneleddene har lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se), Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis
-------

*Bembidion quadrimaculatum* er ganske vanlig og alminnelig på flere ulike leveområder. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Fauna Europaea Web Service - Bembidiina - www.faunaeur.org
2. ↑  Database Carabidae of the World Filter by country / Norway - www.carabidae.ru
3. ↑  Database Carabidae of the World Søk: Filter by country / Norway Arkivert 25. oktober 2008 hos Wayback Machine. (søkedato: 2. november 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Bembidion quadrimaculatum* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Bembidion quadrimaculatum* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bembidion quadrimaculatum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Bembidion quadrimaculatum* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bembidion quadrimaculatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bembidion quadrimaculatum* - Bilde - (Database Carabidae of the World)
* *Bembidion quadrimaculatum* (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* *Bembidion quadrimaculatum* (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Julisøylen
**Julisøylen** *(Colonne de Juillet)* er en minnesøyle på Place de la Bastille i 11. arrondissement i Paris.

Historie
--------

Den minner om «de tre gloriøse dager» (27.–29. juli) under julirevolusjonen i 1830 i Frankrike. som førte til kong Karl X' fall og innsettelsen av «borgerkongen» Ludvig Filip («julimonarkiet»).

Allerede i 1792 var det et lignende forehavende, men ut over nedleggelsen av en grunnstein den 14. juli 1792 kom det ikke noe ut av det. Byggingen av søylen i sin bestående form ble bestemt ved kongelig dekret av 6. juli 1831. Arbeidet ble igangsatt av kong Ludvig Filip i 1833. 

Det dreier seg om en 52 meter høy kobbersøyle på midten av Place de la Bastille. På søylen er inngravert navnene til de 504 parisiske borgere som mistet livet under julikampene. 

*Le Génie de la Liberté*
Den i 1833 fredigstilte 5,85 meter figur forgylt med bladgull, er laget av Augustin-Alexandre Dumont, og forestiller «frihetens genius» *(Le Génie de la Liberté)* og minner om gatekampene under julirevolusjonen i 1830. Sokkelen stammer fra Napoléons Is tid, og skulle bære en skulptur av en elefant. 

I noen tiår stod det en 24 meter høy midlertidig gipsfigur av den planlagte Bastillens elefant her, men den måtte så vike for Julisøylen. Innvielsen av søylen fant sted den 28. juli 1840. Musikken for anledningen var Hector Berlioz' *Grande symphonie funèbre et triomphale*, som ble framført i friluft og dirigert av Berlioz selv, som ledet prosesjonen av musikere fram til Place de la Bastille. Jean-Pierre Montagny utstedte en minnemedalje i anledningen.

I 1848 ble søylen også dedikert til minnet om februarrevolusjonen 22. 23. og 24. februar 1848. Under søylen er det offentlig tilgjengelige hvelv med graver fra den gang.

Referanser
----------

1. ↑  En kopi er også bevart i Musée du Louvre: (Oppføring i nettkatalogen)
2. ↑  Baedeker: *Paris and Its Environs* 1874:61f.
3. ↑  Berlioz, *Memoirs* chapter 50, nevnt på Hector Berlioz nettside.
4. ↑  «Jean-Pierre Montagny». Arkivert fra originalen 27. juli 2011. Besøkt 17. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colonne de Juillet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Dave Benton** (født 31. januar 1951), med ekte navn **Efren Eugene Benita** er en popmusiker som vant Eurovision Song Contest 2001 for Estland sammen med Tanel Padar og guttegruppen 2XL med sangen «Everybody». 

Han ble født på den karibiske øya Aruba i 1951 og flyttet til USA da han var i 20-årene. Som trommeslager og korist jobbet han med The Drifters, Tom Jones, Billy Ocean, José Feliciano og The Platters.

Mens han bodde i Nederland i 1980-årene møtte han sin fremtidige estiske kone Maris på et cruiseskip, og etablerte seg i Estland i 1997. Han har hatt en variert musikerkarriere i nordeuropeiske land. Han bor nå i Estland med sin kone og to døtre, Sissi og Lisa. Han deltok i den tyske produksjonen av musikalen «City Lights» og ble etterpå spurt om å erstatte Engelbert Humperdinck på hans turné til Australia.

Til tross for at han har gitt ut en del album allerede (hvorav ett av dem er gitt ut på hans morsmål, Papiamento), har han vært mer utøvende som artist, og har prioritert å stå på scenen fremfor å spille inn plater.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dave Benton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Dave Benton på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Dave Benton på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Dave Benton på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Dave Benton på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Dave Benton på AllMusic Rediger på Wikidata

  


| Utmerkelser og prestasjoner |
| --- |
|
| Forgjenger :**Danmarks flagg Danmark Olsen Brothers med «Fly on the Wings of Love»**

 | **Vinner av Eurovision Song Contest**2001 sammen med Tanel Padar og 2XL med  «Everybody» | Etterfølger :**Latvias flagg Latvia Marie N med «I Wanna»** |
|
| Forgjenger :**Ines med «Once in a Lifetime»**

 | **Estlands representant i Eurovision Song Contest**2001 | Etterfølger :**Sahlene med «Runaway»** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Daman** (portugisisk: Damão, gujarati: દમણ) er en by og en kommune i distriktet Daman i unionsterritoriet Dadra og Nagar Haveli og Daman og Diu i India. I 2001 hadde byen nærmere 36 000 innbyggere. Den ligger ved Khambhatbukta, ca. 150 km nord for Mumbai. Daman ligger gjennomsnittlig 5 moh.

Historie
--------

Portugisiske utforskere ledet av Diogo de Melo kom tilfeldigvis til området i 1523, etter at en storm hadde blåst dem ut av kurs mens de seilte mot Ormus, en viktig handelsby portugiserne samhandlet med ved innløpet til Persiabukten. 

Damão ble portugisisk koloni i 1559, og forble dette i rundt 400 år. På 1500-tallet ble det reist en større festning i Motidaman til vern mot Mogulriket. Meget av festningen står fremdeles, og huser en stor del av de lokale myndighetenes kontorer.

Damãos områder ble utvidet i 1780. Kolonien bestod av tre atskilte deler, i alt 456 km², da den i 1961 ble okkupert av India etter et slag mellom indiske og portugisiske styrker. Under kampene ble fire indere og ti portugisere drept.

Inntil 1987 ble Daman administrert sammen med Goa og Diu. Daman forble ikke del av den nye delstaten Goa, men dannet et nytt forbundsterritorium med omkringliggende landsbyer og Diu (*Daman og Diu*). Slik var det frem til 2020. Da ble det foretatt en sammenslåing og det oppstod et nytt, men fremdeles nokså lite, forbundsterritorium: Dadra og Nagar Haveli og Daman og Diu. Det tilførte Dadra og Nagar Haveli har også en fortid som portugisisk; de var to av de tre adskilte deler nevnt overfor men som fikk en litt annen administrativ behandling etter den indiske maktovertagelse. Området ligger ikke særlig langt fra Daman.

Demografi
---------

Ved folketellingen i 2001 hadde Daman en befolkning på 35 743 innbyggere. Av dette tallet utgjorde 53 % menn og 47 % kvinner. Gjennomsnittlig lesekyndighet i byen var 76 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5nbsp;%. Mannlig lesekyndighet var 81 %, mens kvinnelig lesekyndighet var 70 %. 12 % av befolkningen i byen var barn under 6 år. 

Størsteparten av befolkningen i Daman er faglærte og utdannede tilflyttede arbeidere (fra hele India) som bor i Daman for en periode på rundt 4-5 år. Lokalbefolkningen består for det meste av fiskere kalt *Tandeler* på gujarati. Det meste av befolkningen er en blanding av hinduer, muslimer og kristne, med hinduisme som den dominerende religionen. Det har aldri kommet noen rapporter om bråk eller opprør i dette området, selv ikke da opprøret i Gujarat brøt ut i 2002.

Referanser
----------

1. ↑  Singh, Kumar Suresh (1995). *Daman and Diu*. People of India. XIX. Popular Prakashan. s. 3. Besøkt 18. desember 2010.
2. ↑  Anil Shorey (21. februar 1999). «The Forgotten Battles of Daman and Diu». *The Tribune*. Besøkt 18. desember 2010.
3. ↑  Chakravorty, Dr. B.C. (2008). «Operation Vijay» Arkivert 31. mars 2014 hos Wayback Machine.. Bharat Rakshak. Lest 18.12.2010.

Eksterne lenker
---------------

* Daman og Dius offisielle nettside (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Jupiter og Antiope*** (hollandsk: ***Jupiter en Antiope***) er et maleri fra omkring 1620 av den flamske maleren Anthonis van Dyck.

Motiv
-----

Bildet viser guden Jupiter forkledd som satyr i ferd med å forføre amasonedronningen Antiope. Han har horn på hodet og sitter på huk med bukkeben med midten delvis skjult bak vinløv. Ved hans side ses den faste følgevenn i form av en ørn med utspilte vinger og lyn i nebbet. Den sovende Antiope har et hvitt klede under hodet og et rødt teppe drapert om seg, som Jupiter forsiktig forsøker å trekke til side. Scenen er stilisert i draperier til venstre og med et landskap som bakgrunn.

Bakgrunn
--------

I Ovids Metamorfoser fortelles det hvordan gudenes far Jupiter, forkler seg som satyr og befrukter Antiope med tvillinger. Mytologiske scener som denne ga kunstnere en unnskyldning for å avbilde nakenhet uten frykt for represalier: Bildets erotiske undertoner kan ses både som en hyllest til fruktbarhet og som en fordømmelse av ryggesløs oppførsel. Verket var et av van Dycks tidlige og et av hans få med mytologisk motiv.

Proveniens
----------

To utgaver av van Dycks maleri har overlevd, det ene i Wallraf-Richartz Museums samlinger i Köln, det annet i Museum voor Schone Kunsten i Gent. Det vites også at maleren Rubens har eid et eksemplar av van Dycks bilde.

Referanser
----------

1. ↑  Zoe Pilger (25. januar 2015). «Rubens and His Legacy, from Van Dyck to Cézanne: Stunning works make the flesh crawl». independent.co.uk. Besøkt 8. mars 2018.
2. ↑  «Anthony van Dyck». *Museum voor Schone Kunsten, Gent*. mskgent.be. Besøkt 8. mars 2018.
3. ↑  «ANTHONY VAN DYCK (TOEGESCHREVEN AAN)». *Rubenshuis*. rubenshuis.be. 2015. Besøkt 8. mars 2018.

Portal: Kunst
**Damaris Trobe** (født 21. oktober 1928) er en tidligere norsk misjonær tilknyttet den norske pinsebevegelsen.

Damaris Trobe fikk misjonskallet, 14 år gammel og valgte sin utdannelse som sykepleier og jordmor ut fra dette. Hun lærte seg både engelsk og fransk. På 28-årsdagen, den 21. oktober 1956, reiste hun fra Norge til Kaziba i Kongo (Den demokratiske republikken Kongo). Hun ble utsendt som misjonær av pinsemenigheten Salem Oslo og virket ved norsk pinsemisjons (PYM) sykehus i Kaziba.

Damaris Trobe opplevde flere ganger krigens uroligheter, dramatikk og nøden som preget Kongo. På grunn av sviktende helse måtte hun gi seg etter omtrent 40 år i misjonens tjeneste.

Litteratur
----------

* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
* Navarro, Claudio. 2008. *Damaris Trobe*. Korsets Seier 21. november 2008. Side 25.
**Gabriel Marselis** (født 1609, død 1673) var en hollandsk kjøpmann som kom til Norge midt på 1600-tallet. Han var en yngre bror av Selius Marselis. Begge brødrene bygget opp store verdier i Norge. Marselis' gate i Oslo er oppkalt etter de to brødrene. 

Før Gabriel M. flyttet til Norge ledet han et stort handelshus i Amsterdam og var kommissær for kong Christian IV. Brødrene Marselis ytte kongen store lån mot pant i eiendommer og bergverk, og hadde betydelige privilegier ved trelastutførsel fra Norge. Gabriel ble eier av blant annet Bærums verk og Eidsvoll Jernverk. Han ble adlet i 1665.

Referanser
----------

1. ↑   Eneveldets menn i Norge, side(r) 243[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Gabriel Marselis i Norsk biografisk leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni
 |
**Edward John Lessimore** (født 20. januar 1881, død 7. mars 1960) var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Lessimore ble olympisk mester i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britiske laget som vant lagskytingen i 50 meter rifle med 762 poeng foran Sverige med 748. De andre på laget var William Pimm, Joseph Pepé og Robert Murray. Det var seks lag med fire mann på hvert som deltok i konkurransen. Lessimore skjøt 193 poeng som var det nest beste resultatet på det britiske laget.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm – Gull **Gull** i skyting, 50 meter rifle lagskyting (Storbritannia)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Edward Lessimore – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Edward Lessimore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Edward Lessimore – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Goran Janus** (født 27. mars 1970 i Ljubljana) er en slovensk tidligere skihopper og nåværende trener. Som aktiv hopper konkurrerte han for Jugoslavia og deretter det uavhengige Slovenia.

Han var på det jugoslaviske laget som tok sølvmedaljer i lagkonkurransen i junior-VM i Vang i 1989. I verdenscupen deltok han i årene 1989-1992, og ble nummer 42 sammenlagt i 1990/91. Samme sesong ble han nummer 56 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 8.-plass i Bad Mitterndorf (Kulm) 24. februar 1991.

I VM i Val di Fiemme (Predazzo) i 1991 ble Janus nummer 22 i storbakken, 46 av 63 deltakere i normalbakken og var på det jugoslaviske laget som ble nummer 8 av 14 lag i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Harrachov i 1992 ble han nummer 26 av 35 deltakere. Han satte slovensk lengderekord i skiflyging med 205,5 meter i Planica i 1997.

Goran Janus var assistent for hovedtrener Matjaž Zupan på det slovenske A-landslaget fra 2000 til 2006. Han ble deretter hovedtrener for B-landslaget. I 2011 overtok han som hovedtrener for A-landslaget etter Matjaž Zupan.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Liste over slovenske skiflygingsrekorder og bakkerekorder i Planica (slovensk)
* Skijumping-news.com: Goran Janus: I learned a lot from Matjaz Zupan[*død lenke*] (12. mai 2011, besøkt 30. august 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Goran Janus – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
Basse danse
**Basse danse** (fransk. «lav dans», også *bassedanse*; italiensk *bassa danza* eller *bassadanza*, flertall *bassedanze*) var en langsom, majestetisk dans som var utbredt i europeiske fyrstehoff på 1400- og 1500-tallet. Betegnelsen *bas* («lav» i motsetning til *haute danse*) skyldes at dansetrinnene ble utført med føttene langs gulvet, dvs uten hopp og sprang.

På 1400- og 1500-tallet var *basse danse* en egen danseform med temmelig fastlagte trinn og figurer. Senere ble begrepet brukt om alle langsomme hoffdanser, som pavane og den senere sarabande. Disse dansene ble vanligvis kombinert med en raskere *haute danse* som etterdans. *Basse danse* i snever forstand dannet et par med tourdion, på samme som pavane med gaillarde og allemande med courante.

Den tidligste dokumenterte bruken av uttrykket *basse danse* stammer fra et oksitansk dikt av Raimon de Cornet fra rundt 1320. Beskrivelser av *basse danse* finnes hos Domenico da Piacenza (1455), Guglielmo Ebreo og Antonio Cornazzano. Pierre Attaingnant (1529, 1530, 1547–1557), Tielman Susato (1551) og *Orchésographie* (danseanvisninger) Thoinot Arbeau (1588) inneholder komponerte basse danse-melodier.

Litteratur
----------

* Die Musik in Geschichte und Gegenwart: Artikkelen «Basse danse», bind. 1, 1949

Eksterne lenker
---------------

* Russell Almond: Basse Dance Project
* *Basse danse La Magdalena* av Pierre Attaingnant, på youtube.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin
 |
**Eli-Kirstin Eide** (født 1955) er en norsk professor.
Hun er interiørarkitekt MNIL og har vært professor i romdesign/interiørarkitektur ved avdeling for design på Kunst- og designhøgskolen i Bergen siden 2012.
Fra 2006 til 2012 var hun førsteamanuensis ved høgskolen.

Eide er utdannet ved Bergen Kunsthåndverksskole, avd. for interiørarkitektur og møbeldesign og tok diplomeksamen der i 1978. 
Hun har også kunsthistorie grunnfag fra Universitetet i Bergen i 1979.

Eide arbeidet som interiørarkitekt fra 1981 til 1989 ved Arkitektkontoret Aall-Løkeland-Ragde AS, ved avdeling for interiørarkitektur.
I 1994 ble hun valgt til formann i NIL.
Fra 1989 til 2000 arbeidet hun i eget firma; «Interiørarkitektkontoret».
I 2000 var hun med og etablerte et kontorfellesskapet som het «ORANSJ-interiør-design-arkitektur»".
I 2006 ble kontorfellesskapet omgjort til aksjeselskapet «eke interiørarkitekter as».
Da Eide ble professor ved KHiB ble aksjeselskapet avsluttet og omgjort til Eides personlige foretak.

Referanser
----------

1. 1 2  Aas, Anne Lise, red. (1995). *Rom og møbler gjennom 50 år*. [Oslo]: Norske interiørarkitekters og møbeldesigneres landsforening. s. 186. ISBN 8291194041.
2. ↑  Eli-Kirstin Eide (01.09.2012). «Universal Design 2012 - 11.-13. juni». *Arkitektnytt* **(norsk)**: 32.
3. ↑  Dave Vikøren (07.05.2012). «MØBELDESIGNUTDANNING I ENDRING - KRONIKK». *Arkitektnytt* **(norsk)**: 28-29.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8  «Eli-Kirstin Eide» **(norsk)**. Kunst- og designhøgskolen i Bergen. Arkivert fra originalen 7. juni 2017. Besøkt 30. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* «Presentasjon av Eli-Kirstin Eide». Kunst- og designhøgskolen i Bergen. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Eli Gunhild By** (født 21. november 1962) var forbundsleder i Norsk Sykepleierforbund (NSF) fra 2011 til 2019. Hun ble første gang valgt til forbundsleder for perioden 2011-2015, andre gang for perioden 2015-2019.

Da hun under NSFs landsmøte i 2011 ble valgt til forbundsleder, overtok hun etter Lisbeth Normann. Samme år ble By valgt til nestleder i Unio. 

By er oppvokst i Trondheim og utdannet sykepleier ved Sykepleierhøgskolen i Oppland i 1988. Fra 1989 til 2001 var hun sykepleier ved Radiumhospitalet og var der NSFs hovedtillitsvalgte for de ansatte. By var fylkesleder for NSF Oslo fra 2004 til 2011.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ny forbundsledelse valgt i Norsk Sykepleierforbund». *www.nsf.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 13. august 2020. Besøkt 22. mai 2020.
3. ↑  «Eli Gunhild By ny leder i Norsk Sykepleierforbund». *kommunal-rapport.no*. Besøkt 25. januar 2018.
4. ↑  «Eli Gunhild By gjenvalgt som forbundsleder i NSF» **(norsk)**. Arkivert fra originalen 26. januar 2018. Besøkt 25. januar 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Gutta fra Calcutta*** er norske tegneseriefigurer skapt og tegnet av *Christopher Nielsen*. Tegneserien om *Gutta fra Calcutta* ble første gang publisert i den norske musikkavisa *Rock Furore* i 1988. Den siste *Gutta fra Calcutta*-historien, *Bøgdatour*, ble utgitt i det norske ungdomsbladet *Reporter (blad nr 4)* i 1992. En annen av Christopher Nielsens ikoniske tegneseriefigurer, *Hold Brillan*, dukket første gang opp i den siste *Gutta fra Calcutta*-historien (*Bøgdatour*). Denne historien ble utgitt på nytt i tegneseriealbumet *Homo Norvegicus* i 2000 (fra side 150 – 154). 

*Gutta fra Calcutta* er en musikkgruppe som består av 3 hovedmedlemmer: vokalisten *Zig* (født 1965), bassgitaristen *Jonny* (født 1965) og trommisen *Tom* (født 1968). Musikkgruppa dannes i 1981 og spiller alt fra Boogie, Metal og Rock 'n' Roll, men får aldri noe gjennombrudd. Deres siste spillejobb blir i begravelsen til en gammel junkie. *Gutta fra Calcutta* oppløses i 2001.

*"Gutta fra Calcutta" fra Honningsvåg,* landets nordligste rhythm and bluesband så dagens lys i 1984 og besto av  Harry Antonsen: Vokal, John Tore Svendsen: Bass, Per-Inge Jensen: trompet, munnspill,  Tore Fosse: saksofoner,  Kjell Atle Sagen: barytonsax,Bjørn Isachsen: keyboard, vokal, Runar Terje Foslund; trombone, vokal Bjørnar Johansen: Slagverk. Bandet lagde kjenningsmelodien til Radio Nordkapp. I 1991 opptrådde de på Nordkapp med den amerikanske artisten Janice Harrington, som blant annet sang under Fredspriskonserten for Desmond Tutu i 1984. Bandet var inaktiv i en lengre periode, selv om medlemmene fremdeles spiller i band og lokale revyer. "Gutta fra Calcutta" har vært presentert i NRK TV og opptrådte under Festspillene i Nord-Norge i Harstad i 1997. I 2015 hadde bandet gjenforeningskonsert med Janice Harrington. http://www.radionordkapp.no/arkiv/224270/topp-stemming/
USS «Mahan» fortøyd i Caracasbaai i 2007.
Fort Beekenburg ble anlagt for å beskytte bukta.
**Caracasbaai** er ei bukt på sørøstkysten av Curaçao.

Bukta har gode havneforhold på grunn av dybden, atkomst og beskyttet beliggenhet.
 Det gjør den tilgjengelig for store skip. På 1800-tallet ankret skip opp i Caracasbaai i påvente av å gå til Willemstad. De første turistskipene la også til i bukta. I 1927 ble det installert fortøyningsanlegg for skip. Tungolje ble ført til Caracasbaai i rørledning fra raffineriet i Schottegat. Det ble bygget tankanlegg for bunkersolje og andre produkter. Det er fortsatt to pirer i bukta, men den har ikke lenger noe betydning som bunkershavn.

Bukta er en del av Curaçaos marinpark og et populært sted på grunn av strendene og mulighetene for dykking.

Referanser
----------

1. ↑  «Caracasbaai» Arkivert 19. august 2017 hos Wayback Machine. *Encyclopedie van Curaçao*. Lest 30. september 2017.
2. 1 2  *Havens van Curaçao* Arkivert 1. juni 2020 hos Wayback Machine. Curaçao Maritime Museum.
3. ↑  *Isla den Nos Bida*, NAAM. Lest 30. september 2017.
4. ↑  «Caracasbaai», Curaçao Tourist Board. Lest 30. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* P.H. de Buisonje og J.I.S. Zonneveld: «Caracasbaai: A submarine slide of a huge coastal fragment in Curacao», *New West Indian Guide*, årg. 51, nr. 1, 1976


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Høst, Weald i Kent*, maleri av Benjamin Haughton (1904).
**Weald** er et område i det sørlige England, i grevskapene Kent, East Sussex og West Sussex. Det gammelengelske ordet *weald* betydde opprinnelig «tett skog», fra en indoeuropeisk rot som betydde «skog» eller «vill».

Området har et areal på omkring 1300 km², og er erklært som et område med enestående vakker natur. Blant byer i Weald er Tunbridge Wells, Tonbridge, Crawley og Sevenoaks.

Weald var et sentrum for jernindustri fra romersk tid fram til det siste jernverket ble stengt i 1820. Svært mye av skogen ble hugget i middelalderen, både til skipsbygging og til brensel for jernindustrien og tekstilindustrien. Ettersom ingen av disse næringsveiene lenger bruker tre har skogen i mer enn hundre år fått vokse til, og Weald er nå et av de mest skogrike områder i England.

Andre områder som har *weald* i navnet er North Weald Bassett i Essex og Harrow Weald i det nordvestlige London.

Etymologi
---------

Navnet «Weald» er avledet fra angelsaksiske *weald* i betydningen «skog» (språklig beslektet med tyske *wald*, men ikke beslektet med engelske «wood» (tre) som har en annen opprinnelse). Weald kommer fra urgermansk *\*walthuz*, og er til sist avledet fra den urindoeuropeiske rota *\*welt-*. Weald er en særlig vestsaksisk eller kentisk form; *wold* er den angliske utgaven av ordet. Den norske ordet *voll* er en kognat med en annen betydning. Mellomengelsk utgave av ordet er *wēld*, og den moderne stavingen er en gjeninnføring av den angelsaksiske formen innført av William Lambarde i hans bok *A Perambulation of Kent* fra 1576.

I den angelsaksiske perioden het området *Andredes weald* i betydningen «Andreds skog», personnavnet avledet fra *Anderida*, et romersk navn fra dagens Pevensey. Området er også referert til i angelsaksiske tekster som *Andredesleage* hvor det andre leddet, *leage*, er et annet angelsaksiske ord for «skogsland», representert av det moderne *leigh*.

Adjektivet for «Weald» er «Wealden».

Referanser
----------

1. ↑  Oppslag i *Oxford Dictionary of English Etymology*, red. C. T. Onions, Oxford, 1966.
2. ↑  «Weald (n.)». Online Etymology Dictionary. Besøkt 3. november 2021.
3. ↑  *Oxford English Dictionary*, 2. utg. 1989
4. ↑  Ekwall, Eilert (1936): *The Oxford Dictionary of English Place Names*, Oxford, oppslagsord «Weald» og «Andred»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
***Nr. 13*** er en norsk komiserie som gikk på NRK1 i 1998, 1999 og 2001. Handlingen var lagt til en gammel bygård på Oslos østkant. Serien ble sendt på lørdagskveldene. 

Bak serien stod Andreas Markusson. Bo Hermansson hadde regien på de fleste episodene, men Berit Nesheim regisserte fire episoder av den siste sesongen. De fleste episodene ble skrevet av Andreas Markusson, men Kjetil Indregaard, Siv Rajendram og Terje Solli bidro også med manus til noen episoder. 

Serien var en egenproduksjon fra NRK Drama og bygde på scenesuksessen *17. mai*, som gikk på Oslo Nye Teater i 1997.

Serien ble tildelt Gullruten 2000 for beste situasjonskomedie og  såpe.

Handling
--------

Herr og fru Skau (Aud Schønemann og Helge Reiss) er et gammelt ektepar som har drevet renseriet i første etasje i en mannsalder. Nå har de bestemt seg for å selge renseriet, siden Herr Skau sliter med hukommelsen og de begge begynner å bli gamle. Den eiegode fru Skau er for øvrig gårdens sosiale midtpunkt og har alltid vaffelrøren og kaffekannen klar når det trengs. Nordlendingen Unn-Berit (Marit A. Andreassen) er en rastløs lærer i 30-årene på evig jakt etter alt som kan gi livet mening – fra new age og frittgående høner og magedans. Mer enn noe annet drømmer hun om mann og barn. For tiden bor hun sammen med en litauisk jazzmusiker som hun har truffet på "Dans for fred"-seminar i Finland.

Roger (Geir Kvarme) er jevnaldrende med Unn-Berit. Han er fraskilt weekendpappa, tidligere drosjesjåfør og nå arbeidsledig – med andre ord ikke noe bilde på suksess, men ikke desto mindre proppfull av selvskryt og fordommer. Ahmed Rashid (Behruz Arshi) er gårdens iherdige pakistanske vaktmester. Han er konstant overarbeidet, og hans evige strev står i grell kontrast til Rogers dårlig kamuflerte arbeidsvegring.

I andre faste roller møter vi Tobias Fosheim Wienskol som Rogers sønn Tobias, og Hans Rønningen som Unn-Berits samboer Leck. I den tredje og siste sesongen ble også Brit Elisabeth Haagensli en del av besetning i rollen som Rashids forlovede, Lillian. som flytter til gården for å jobbe på renseriet.

Rollebesetning
--------------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Roger | Geir Kvarme |
| Fru Skau | Aud Schønemann |
| Skau | Helge Reiss |
| Unn-Berit | Marit Andreassen |
| Rashid | Behruz Arshi |
| Lillian | Brit Elisabeth Haagensli |
| Tobias | Tobias Fosheim Wienskol |
| Leck | Hans Rønningen |

Episoder
--------

|  | Sesong 1 |
| --- | --- |
| 1 | Lokale til salgs |
| 2 | All stans forbudt |
| 3 | I sorgens stund |
| 4 | Amors piler |
| 5 | Den skal tidlig krøkes |
| 6 | Ukas konfekt |
| 7 | Oppbevares utilgjengelig for barn! |
| 8 | Vindu mot bakgården |

Bemerkninger
------------

* I episode "Vindu mot bakgården" er store deler av handlingen likt som filmen *Vinduet mot bakgården* (Engelsk: *Rear Window*) med James Stewart og Grace Kelly fra 1954.

Referanser
----------

1. 1 2  «Gjensyn med Nr.13». *arkiv.nrk.no*. 26.3.2005. Besøkt 15. august 2016.
**Mehdi Sohrabi** (perrisk: مهدی سهرابی, født 12. oktober 1981 i Zanjan) er en profesjonell iransk landeveissyklist og banesyklist. Han har vunnet flere store ritt i Asia.

Meritter
--------

2005
4. etappe, Kerman Tour
6. etappe, Azerbaïjan Tour
Irans flagg Nasjonal mester landevei
Irans flagg Nasjonal mester tempo
5. etappe, Tour of Milad du Nour
2006
3. etappe, Tour of Milad du Nour
Asiatisk mester landevei
2007
Sammenlagt, Jelajah Malaysia
4. og 6. etappe, Kerman Tour
1. etappe, Tour of East Java
3 etappeseiere, Tour of Milad du Nour
6. etappe, Tour de Hokkaido
2008
2. etappe, Tour of Iran
3 etappeseiere, Azerbaïjan Tour
Sammenalgt, Melaka Chief Minister Cup
1. etappe
2. og 3. etappe, Tour of Negri Sembilan
2009
2. etappe, Jelajah Malaysia
Irans flagg Nasjonal mester tempo
Sammenlagt, Tour of Milad du Nour
2. og 4. etappe
3. etappe, Azerbaïjan Tour
Sammenlagt, Tour d'Indonesia
1. (TTT) og 6. etappe
2010
Asiatisk mester landevei
**UCI Asia Tour**
1. (TTT) og 6. etappe, Tour of Singkarak
Irans flagg Nasjonal mester landevei
6. og 9. etappe, Tour of Qinghai Lake
2011
**UCI Asia Tour**
Sammenlagt, Kerman Tour
5 (av 5) etappeseiere
Sammenlagt, Jelajah Malaysia ¨
1. og 6. etappe
2. etappe, Tour de Taiwan
Sammenlagt, Azerbaïjan Tour
2. etappe (TTT)
4. etappe, Tour of Iran
7. etappe, Tour of Qinghai Lake

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mehdi Sohrabi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mehdi Sohrabi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mehdi Sohrabi – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Mehdi Sohrabi – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Mehdi Sohrabi – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Mehdi Sohrabi – Cycling Quotient Rediger på Wikidata
**Bjørn Henning Østenstad** (født 19. mars 1970 på Sandane) er en norsk jurist (dr. juris) ansatt ved Universitetet i Bergen (UiB). 

Østenstad ble cand. jur. og har spesialisert seg på forvaltningsrett, helse- og sosialrett. Siden 2001 har han arbeidet som universitetslekor ved Universitetet i Bergen. I 2000 skrev han boken *Bruk av tvang mot psykisk utviklingshemma – under yting av kommunale sosial- og helsetenester*. Ni år senere, høsten 2009, forsvarte han sin doktoravhandling på bruk av tvang mot utviklingshemmede og demente.

Etter tre år som stipendiat ved Det juridiske fakultet, UiB, ble han i 1997 forsker ved Senter for samfunnsforskning. Fra 1999 til 2001 arbeidet han som rådgiver for Fylkesmannen i Hordaland.

Østenstad er også juridisk fagkyndig medlem i *Regional komité for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk, Vest Norge,* for perioden 2009-2013.

Bibliografi
-----------

* 2003: *Oppgavebok i forvaltningsrett I*
* 2000: *Bruk av tvang mot psykisk utviklingshemma – under yting av kommunale sosial- og helsetenester*
* 1996: *Likskapsprinsippet og delegasjon til kommunedelsutval*, i Lov og Rett, juridisk tidsskrift

Se også
-------

Liste over kjente personer fra Gloppen kommune

Referanser
----------

1. ↑  
«Disputerer for doktorgraden». firdatidend.no. 20. november 2009. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Bjørn Henning Østenstad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Bjørn Henning Østenstad i BIBSYS
* www.jur.uib.no: Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Caradhras**, også kalt **Rødhornet** (den bokstavelige oversettelse fra Sindarin), er navnet på en av de mektigste toppene av Tåkefjellene.

Ringens brorskap prøvde å krysse Tåkefjellene ved å gå over Rødhornspasset på deres vei mot Dommedagsberg. Passet forbant det forhenværende Noldoriske riket Eregion i vest og Dimrenndalen på den østre side i Anduins dal.

Etter Khazad-dûms fall ble dette passet bare brukt av alvene som reiste mellom Lothlórien og Eriador.

Caradhras (**Baranzibar** i Khuzdul, dvergenes språk) var en av de tre fjellene som sto over Moria, og sammen med fjellene Celebdil og Fanuidhol dannet det Morias fjell. Caradhras var også det stedet i Midgard hvor det var funnet mithril. Men det var også her at dvergene vekket Durins bane, balrogen i Moria, da de gravde for dypt og for grådig etter mithril.

Caradhras var kalt *den onde* av dvergene og hadde i lange tider hatt et dårlig rykte. Rødhornpasset (også kalt *Rødhorns porten*) var kjent for å være forrædersk og lunefull. Det var i dette passet at Celebrian, konen til Elrond og datter av Galadriel, ble fanget av orker. Dette var også den veien som ble brukt av hobbitene som emigrerte fra Sverdliljevollene og inn til Eriador.

I Peter Jacksons film *Ringenes herre*: *Ringens brorskap*, da brorskapet prøvde å krysse Caradhras brukte Saruman en trylleformel som forårsaker et voldsomt snøvær på fjellet. I boken skylder brorskapet hovedsakelig på fjellet selv.

Portal: Litteratur
**Bjørn G. Gjerstrøm** (født i Oslo i 7. juni 1939, død 7. mai 2017) var en norsk komponist. Gjerstrøm mottok tidlig musikalske impulser fra sine foreldre, komponisten Gunnar Gjerstrøm og musikkpedagogen Elsa Gjerstrøm. Sin første klaverundervisning fikk han av moren i 4-5-årsalderen. Sin første komposisjon fullførte han som 9-åring. Den første forlagsutgivelse hadde han på Norsk Notestikk & Forlag, fem klaverstykker som han selv fremførte i norsk og svensk radio ved 12 års alder.

På 1960-tallet ble Trygve Lindeman og Conrad Baden hans lærere ved musikkonservatoriet i Oslo, hvor han fikk undervisning i musikkteori, harmonilære og komposisjon. Han fortsatte samtidig klaverstudier med pianistene Waldemar Alme og Ivar Johnsen. Fra 1969-76 studerte han komposisjon med Hallvard Johnsen.

Gjerstrøms verkliste består bl.a. av filmmusikk, orkesterverk, kammermusikk med varierte instrumentkombinasjoner samt solomusikk for fløyte, obo, gitar og akkordeon. Gjerstrøm har også skrevet sanger til dikt av bla. Peter R. Holm, Stein Mehren, Arnulf Øverland og Elsa Gjerstrøm.

Sentralt blant tidligere verk, står Konsert for klaver og orkester op. 7, urfremført i 1983 av pianisten Kjell Bækkelund og Oslo-Filharmonien med Per Dreier som dirigent. Stavanger Symfoniorkester har senere fremført verket i Stavanger og Bergen. Sammen med komponisten Greta Jordhøy har Gjernstrøm hatt en rekke konserter, med flere egne urfremførelser, i Oslo og Heggedal.

Gjerstrøm var medlem av NOPA og Norsk Komponistforening, og har sittet som medlem av styret i musikergruppen i Kunstnerforeningen.

Produksjon
----------

### Verkliste (utvalg)

* *Stringquartet, No. 1, Op. 47* (2004)
* *Nocturne : Hommage á Poulenc, Op. 41* (2001)
* *Ved havet, op. 5* (1996)
* *Konsert for obo og strykere, op. 17* (1986)
* *Konsert for klaver og orkester op. 7* (1983)
* *Camara de Lobos, op. 8* (1974)

### Diskografi

* Øyvind Aase, *Two Composers - Two Generations* (1996)
* Kjell Bækkelund, *20Th Century Bækkelund* (1996)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. september 2016. Besøkt 24. august 2016.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. august 2016. Besøkt 24. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Verkliste Arkivert 19. september 2016 hos Wayback Machine. fra NB noter
* Norsk Komponistforening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |