recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
"Terningene" i Kast Grisene.
**Kast Grisene** er et terningspill med små grisefigurer som terninger. Det oppsto i 1977 som *Pig Mania*, men er siden 1984 kjent på engelsk som *Pass the Pigs*.

Hver runde innebærer at en spiller skal kaste to griser, og hver gris har en prikk på den ene siden. Spilleren kan få, eller tape, poeng basert på måten grisene lander på. Hver runde varer til spilleren som kaster enten ruller grisene på en måte som utsletter deres nåværende poengsum, de utsletter deres totale poengsum, eller de velger å legge til deres poengsum til deres totale poengsum - og deretter sende grisene videre til neste spiller. Vinneren er den første spilleren som oppnår en forhåndsbestemt total poengsum.

Hvis begge grisene ligger på siden, en med flekken vendt oppover og en med flekken vendt nedover, tilbakestilles poengsummen for den turen til 0 og runden går videre til neste spiller. Hvis en gris lander fullstendig hvilende oppå den andre grisen, er spilleren helt ute av spillet. Det finnes forskjellige varianter av disse spillereglene. Den ene kalles «Hog Call» hvor en spiller forsøker å gjette poengsummen motstanderen er i ferd med å lande på. Etter å ha scoret 20 poeng, kan en ikke-kastende spiller forsøke en Hog ​​Call.

Med en gris
-----------

* Grisen ligger på siden betyr 0 poeng
* Grisen ligger på ryggen betyr 5 poeng
* Grisen står oppreist betyr 5 poeng.
* Grisen lener seg på snuten betyr 10 poeng.
* Grisen hviler på snuten og øret betyr 15 poeng.

Med to griser
-------------

* Begge grisene lander på siden. Enten begge med flekkene vendt oppover, eller begge med flekken vendt nedover = 1 punkt
* Begge grisene ligger begge på ryggen = 20 poeng
* Begge grisene står oppreist = 20 poeng.
* Begge grisene lener seg på snuten = 40 poeng.
* Begge grisene hviler på snute og øre = 60 poeng.

Eksterne lenker
---------------

* Beskrivelse
**Paradigme** (gresk *παράδειγμα*, *paradeigma*) betyr forbilde, mønster, mønstergyldig eksempel.

Paradigme blir brukt som betegnelse på særlige regler innenfor vitenskapelige disipliner. Den amerikanske vitenskapshistorikeren Thomas Kuhn definerte «paradigme» som de felles, i vid utstrekning uskrevne spilleregler, som samler et forskerkollektiv omkring en bestemt problemløsende, vitenskapelig praksis. Kuhn beskriver den vitenskapelige utviklingen som bestående av ulike faser som leder frem til en brytning mellom etablerte og nye paradigmer, som igjen ender i et paradigmeskifte; en aksept av det nye paradigmet.

Filosofen Michel Foucault brukte begrepene episteme og diskurs i en lignende betydning som paradigme forklart her.

Litteratur
----------

* Poul Lübke (red.), *Politikens filosofileksikon*, Politikens Forlag AS, København 1983
* T. S. Kuhn, *The Structure of Scientific Revolutions*, Univ. of Chicago Pr. Chicago 1962

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
En **rampemuffe** er en type gjengeinnsats for treverk. Den festes typisk i et forboret hull enten ved å skrus eller hamres inn, og holdes da på plass i arbeidsstykket slik at man får et solid festepunkt for en maskinskrue. En fordel med rampemuffer fremfor sargbolter og klomuttere er at de kan installeres fra den ene siden av arbeidsstykket.

Rampemuffe er en av flere typer vanlige møbelskruer.

Etymologi
---------

Navnet er avledet fra det beskyttede merkenavnet RAMPA fra det tyske selskapet med samme navn (etter samme mønster som Unbrako).

Rampemuffe

Skrutype
--------

Skrueinnsatsmuttere har en utvendig gjenge, og vanligvis både flatspor og et innvendig sekskanthode slik at den kan trekkes til med en flat skrutrekker eller en sekskantnøkkel. Innsatsene kommer i forskjellige størrelser og med forskjellige maskingjenger (for eksempel M6-gjenger). Det forborrede hullet må være dypt nok for innsatsmutteren pluss eventuell ekstra lengde for bolten som skal skrus inn i mutteren.

Type som slås inn
-----------------

Slåinnsatsmuttere er en variant som slås inn med hammer, og er linet med utstikkende mothaker som biter i og gir mothold i treverket. De er ofte laget av stål, messing eller nylon, og er laget for å fungere i både tre og sponplater.

Se også
-------

* Ekspansjonsbolt
* Blindmutter
* Islagsmutter
* Sargbolt

Referanser
----------

1. ↑  Willacy, p. 39.
Bånkall gård sett fra vest.  Foto: C. Hill (2009) 
**Bånkall gård** er en historisk gård og ligger i Bydel Grorud mellom Romsås og Vestli. De tidligste kjente kilder på bosetning på Bånkall er Biskop Eysteins jordebok fra 1396.

Bånkall gård var skysstasjon på Trondheimsveien i perioden 1836 til 1846. Gården hadde da åtte hester og fire reservehester. Tidlige skrifter viser at gården var et møtested for handel mellom varetransport langs veien og oppkjøpere som reiste ut til Bånkall fra byen. Fra 1846 var gården hvilestue fram til Trondheimsveien endret trasé rundt 1860.

Etymologi
---------

Bånnkall omtales i Biskop Eysteins jordebok som *Barna Karls Rudi*, eller Barnakarlsrud, i betydningen rydningen til mann med mange barn. Siden har navnet endret form til dagens Bånkall. Navneendingen rud viser til at dette var en nyrydningsgård, altså gården ryddet av en mann med mange barn.

Referanser
----------

1. 1 2  
«Historien om Bånkall gård - Fra middelaldergård til kultursenter». Groruddalen Hitorielag. Besøkt 3. juli 2010. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |
Fremre (α) og bakre rampevinkel (β) på et kjøretøy
**Rampevinkelen** er den største vinkelen et tenkt skråplan kan ha for at et kjøretøy som kommer fra et flatt plan skal kunne forsere i lav hastighet uten at understellet tar nedi.

Fremre rampevinkel defineres ved å trekke en linje fra det fremre dekkets underside og utover mot den hindringen som gir lavest vinkel i henhold til et flatt bakkeplan. Bakre rampevinkel defineres på en tilsvarende måte.

De to viktigste faktorene for rampevinkelen er kjøretøyets overheng og bakkeklaring.

Terrengkjøretøy
---------------

På terrengkjøretøy gir rampevinklene et mål på terrengdyktigheten til kjøretøyet ved at det gir en begrensning på hvor bratte hindringer som kan forseres, dog kun med tanke på utformingen av karosseri og understell. Det tar altså ikke hensyn til tyngdepunkt og andre begrensende faktorer.[]

Galleri
-------

* Prinsipp for parkeringshus med utvendig rampePrinsipp for parkeringshus med utvendig rampe
* En bratt rampe i New ZealandEn bratt rampe i New Zealand
* Båtrampe i AustraliaBåtrampe i Australia
* Påkjøringsrampe til ferje i RotterdamPåkjøringsrampe til ferje i Rotterdam
* Bratt rampe på parkeringshus i Vest-AustraliaBratt rampe på parkeringshus i Vest-Australia
* Bratt ferjerampe i den engelske kanal som er kjent for store tidevannsforskjellerBratt ferjerampe i den engelske kanal som er kjent for store tidevannsforskjeller

Se også
-------

* Brytevinkel
* Overheng

Referanser
----------

1. ↑  admin. «Rampevinkel | Bil teknikk». *Bilinform.no - Spør vår bilmekaniker*. Besøkt 27. juni 2021.
2. 1 2  «Angle of Approach». carlist.com. Arkivert fra originalen 28. mars 2015. Besøkt 4. desember 2014.
3. ↑  Lane, Keith. *Automotive A-Z: Lane's Complete Dictionary of Automotive Terms*. Veloce Publishing Ltd. s. 376.
**Aziz Idris** (født 25. desember 1986 i Accra) er en ghanesisk fotballspiller som for øyeblikket er klubbløs etter å spilt for Hamarkameratene ut 2015-sesongen. Idris skrev under kontrakt med Ham-Kam i mars 2013. Idris spiller sentral midtbane.

Aziz Idris ble kåret til årets spiller I Alta IF, av fansen og flere nordnorske medier sesongen 2008.

Idris kom i fokus i nasjonale media etter to uheldige hendelser i kampen mot Bodø-Glimt 5. juli 2010, hvor han slo ned Håvard Sakariassen, og deretter Daniel Stensland samtidig med at han fikk det røde kortet. Idris hevder at det hele var uhell, og at det siste slaget utelukkende var et forsøk på å dytte Glimt-spilleren bort, men at han traff han i ansiktet. Idris kan minne litt om Dickson Etuhu på spillestilen.[]

Idris skrev under på en ettårskontrakt med Hamarkameratene i begynnelsen av mars 2013. Overgangen kom på plass etter at eksterne personer og bedrifter bevilget penger til lønn, noe som ble godkjent av Norges Fotballforbund til tross for klubbens svake økonomi. Den 27. juli 2014 meldte Idris overgang fra Hamarkameratene til Kristiansund Ballklubb, da Ham-Kam slet med økonomien. Den 13. februar 2015 ble det klart at Idris igjen returnerer til Ham-Kam. Daglig leder Anders Langset, var klar på at klubben ikke hadde greid å få avtalen i boks, uten eksterne krefter. I november 2015 valgte klubben å la Idris gå av økonomiske årsaker.

Referanser
----------

1. ↑  VG.no – Slo ned to Glimt-spillere: - Det var et uhell (Av Lillian Holden. Publisert 5. juli 2010, besøkt 13. september 2015)
2. ↑  H-A.no – Aziz Idris til HamKam Arkivert 25. april 2013 hos Wayback Machine. (Av Kai Kristiansen. Publisert 5. mars 2013, besøkt 13. mars 2013)
3. ↑  TK.no – Idris til KBK - bud på Mendy (Publisert 27. juli 2014, besøkt 19. september 2014)
4. ↑  H-A.no – Kapteinen får ikke fortsette Arkivert 31. mai 2016 hos Wayback Machine. (Av Håkon Kristiansen. Publisert 27. november 2015, besøkt 16. april 2016)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aziz Idris – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Spillerprofil hos Altomfotball.no
«Ipanema» har flere betydninger.

Solnedgang i Ipanema
**Ipanema** er en bydel sør i Rio de Janeiro i Brasil. Den ligger mellom Leblon og Copacabana/Arpoador. I nærheten ligger det også to favelaer. Ipanema er blant byens mest velstående områder. Bydelen hadde 42 743 innbyggere i 2010. Den har et areal på 3,08 km².

Grensa mellom Ipanema og Leblon er en smal kanal som forbinder innsjøen Lagoa Rodrigo de Freitas med havet. Kanalen er omgitt av parken Jardim de Alah. I den nordlige enden av Ipanema-stranda ligger høyden Pedra do Arpoador, hvor folk flokker seg hver kveld for å se Ipanemas berømte solnedgang. Vannet utenfor stranda i Ipanema har en del strømmer som kan være en fare for badende, men den er en av byens mest besøkte strender.

Ipanema ble udødeliggjort i sangen «Jenta fra Ipanema», som ble komponert av Antônio Carlos Jobim og fremført av João og Astrud Gilberto samt Stan Getz.

Referanser
----------

1. 1 2  «Prefeitura do Rio de Janeiro – Bairros Cariocas». Arkivert fra originalen 2. september 2013. Besøkt 9. november 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ipanema – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Båndstriper på norsk uniform: I første rad ses båndstripen for Krigskorset med sverd, i andre rad Krigsmedaljen og Deltagermedaljen med rosett, i tredje rad Haakon VIIs 70-årsmedalje, Kong Olav Vs jubileumsmedalje 1957–1982 og Forsvarsmedaljen med tre stjerner, i fjerde rad Luftforsvarets vernedyktighetsmedalje, Distinguished Flying Cross (USA), Distinguished Service Order, Order of the British Empire, i femte rad Distinguished Flying Cross (Storbritannia, montert speilvendt), 1939–1945 Star, Air Crew Europe Star med spenne som viser at mottageren også kvalifiserte til France and Germany Star og Oranje-Nassau-ordenen (kommandør)
Båndstriper på uniform fra USA
**Båndstripe** er et lite rektangulært bånd som indikerer at en person er tildelt en orden, medalje eller er innehaver av en annen utmerkelse, eksempelvis et ferdighetsmerke. Båndstriper erstatter benyttelsen av ordenstegn og medaljer i full størrelse.

Anvendelse
----------

Båndstriper er særlig ofte brukt på uniform, enten denne er militær eller tilhører politiet eller andre uniformerte etater. Båndstripene er da gjerne montert i grupper som indikerer alle utmerkelser en person har fått, i rangrekkefølge. Båndspenne kan også benyttes av sivile og til sivilt antrekk. Det er da vanligere at det bare bæres båndspenne for en utmerkelse.

Utforming
---------

Båndstriper er som regel utformet i fargemønster som tilsvarer ordens- eller medaljebåndet til den utmerkelse båndstripen markerer at en person er tildelt. Utformingen kan varieres med ulike tilleggstegn, som rosetter, stjerner, monogrammer, løv eller grener, for å markere bestemte klasser, grader eller tilleggsfortjenester innen en og samme utmerkelse. 

Forholdet mellom høyde og lengde kan variere. I Norge er det vanlig at forholdet er tilnærmet 1:3.

  


| Båndstriper for Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner |
| --- |
| 3 måneder | 15 måneder | 30 måneder | 45 måneder | 60 måneder | For mot og tapperhet |
|  |  |  |  |  |  |
|

Rekkefølge
----------

Båndstriper monteres i gruppe etter de regler som gjelder i hvert enkelt land. Det er vanlig at landets egne dekorasjoner bæres først og deretter andre lands utmerkelser etter nærmere angitte regler. I Norge er bestemmelser om dette fattet i Forsvarssjefens direktiv av 30. september 2009.

Se også
-------

* Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform

Referanser
----------

1. ↑  *Direktiv for bæring og bruk av dekorasjoner, ordener og medaljer i Forsvaret* Arkivert 5. juli 2014 hos Wayback Machine. Forsvarssjefen, 30. september 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009
Azobenzen fotoisomeri. *Trans* formen (venstre) kan overføres til *cis* formen (høyre) med lys som har en bestemt bølgelengde. En annen bølgelengde vil overføre molekylet tilbake til *trans* formen.
**Azobenzen** er en kjemisk forbindelse som består av to fenyl ringer sammenbundet av en N=N dobbelbiding. 'Azobenzene' eller bare 'azo' utgjør en egen klasse av molekyler som inneholder en azobenzenstruktur, som kan tilhøre ulik funksjonell gruppe fra fenylringene. Forbindelsene burde formelt kalles 'diazener', som er fargesterke og er brukt til fargestoff i ulike industrier.

Litteratur
----------

* Klein, David R. (2012). *Organic Chemistry*. Hoboken, N.J. John Wiley. ISBN 9780471756149.
* Bruice, Paula Yurkanis (2010). *Essential Organic Chemistry* (2 utg.). Boston. Prentice Hall. ISBN 9780321644169.
* McMurry, John; McMurry, Susan (2012). *Organic Chemistry* (8 utg.). Belmont, CA. Brooks/Cole. ISBN 0840054556.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Brostein lagt i buemønster, en type brolegning som ble oppfunnet i Tyskland i 1885, *Kleinpflaster* eller chaussébrolegning. Brukt i Oslo fra 1910.
**Brostein** er naturlig eller tilhogd stein som brukes til å lage brolegning, en renslig, solid og slitesterk overflate på veier, fortau, torv og andre plasser. Som regel er brostein hugget av granitt, men diabas, sandstein, basalt og gneis har også vært brukt. Navnet «brostein» kommer av at «broer» eller brolegning av trevirke ble lagt over sølete gater i middelalderbyene. Etterhvert ble trebrolegning erstattet av steinbrolegning, først av naturlig strandstein eller morenestein, kalt «kampestein», i 1800-årene av huggen stein.

I veibygging har brostein så å si helt blitt erstattet av asfalt, men den brukes fremdeles i begrenset omfang, spesielt på torv og gågater i bysentra.

Eldste bevarte brolegning i Oslo er kantbrosteinen ved slottsparken, av stein brutt ut av Wergelandsgrotten.

1,3 meter dypt i Kong Oscarsgate i Bergen ligger den eldste bevarte brolegning i Norge. Det er lys stein fra strendene på Nordnes, mens den hvite sanden steinene lå i, kan ha vært ballastsand fra Holland.

I den eldste tiden brukte man «kuppelstein», rundt stein som ble funnet i naturen og lagt i løs sand. Dette veidekket var svært humpete både for fotgjengere og kjørende. Hensikten var at brosteinene skulle være lette å ta opp, siden det stadig måtte foretas reparasjoner av vannrørene som ofte var i ustand. Derfor forkastet man i København et forslag om tilhugne brostein nedlagt med asfalterte fuger. Hovedstadens verste brolegging fant man på Kongens Nytorv som det tok 20 år å brolegge.

Latrinevognene som hentet innholdet i byenes utedoer, var pålagt å være tette. Pga kuppelsteinene i datidens brolegging fikk disse vognene bare føres i skrittgang gjennom gatene. Men begge bestemmelser ble ignorert, og mye kloakk skvalpet over ved tømming og transport.

Referanser
----------

1. ↑  Lars Roede: *Gatelangs i Oslo* (s. 7)
2. ↑  Stine Mari Velsvik og Per Vidar Raunholm: «Fant landets eldste brosteinsgate», NRK 24. november 2017
3. ↑  Gunnarsjaa, Arne: «kuppelstein» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 14. november 2022 fra
4. ↑  Jan Møller: *Borger i voldenes København* (s. 56), Sesam forlag, ISBN 87-7324-413-9
5. ↑  Jan Møller: *Borger i voldenes København* (s. 50)

Litteratur
----------

* Roede, Lars: *Gatelangs i Oslo gjennom 400 år.* I Byminner nr.1-2008, s.2-23

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**«I Will»** er en sang av The Beatles fra det dobbeltalbumet *The Beatles (White Album)* utgitt i 1968. Den er skrevet av Paul McCartney, men på vanlig vis kreditert Lennon/McCartney.

«I Will» er en eksemplarisk ballade i en lang rekke av tilsvarende sanger som McCartney har skrevet. Beatles-eksperten Ian MacDonald mener at den også viser hvor god McCartney er når han fatter seg i korthet, i dette tilfellet på under to minutter. Han registrer også at sangen minner påfallende, om enn tilfeldig, på sangen «I'll Follow the Sun», som også er skrevet av McCartney.

Sangen er skrevet med en bestemt kvinne i tankene; Linda Eastman, som han senere ble gift med. Dette er den første av mange sanger inspirert av eller handler om henne. Da han skrev den, var han fortsatt forlovet med skuespillerinnen Jane Asher. Som kjærlighetserklæring har den kommende fru McCartney lite å utsette:

*Love you forever and forever*
*Love you with all my heart*
*Love you whenever we're together*
*Love you when we're apart*
McCartney skrev sangen i India, som også flere av sangene på *Det hvite albumet* ble. I fjernsynsdokumentasjonen av *The Beatles Anthology* blir McCartney, George Harrison og Ringo Starr vist mens de slapper av på et teppe utenfor i hagen. Starr spør McCartney hva han skrev mens han var i India, og han svar «I Will». Deretter begynner Harrison å spille ukulele mens han og McCartney nynner sangen.

I Abbey Road Studios ble sangen spilt inn mellom 16. og 17. september 1968 med McCartney på vokal, akustiske gitarer og med bassvokal. Harrison var ikke tilstede, men Lennon bidro med perkusjon og Starr på bongos, maracas og cymbaler. Innspillingen var en av de mer vellykkede og stemningen var god, for de tre Beatles-medlemmene begynner også å jamme, og McCartney improviserer fram en sang som var for god til å bli kastet: «Can you take me back where I came from, can you take me back». Den ble isteden benyttet som en forlengelse av Lennons sang «Cry Baby Cry» på samme album.

Norsk versjon
-------------

Lars Mjøen har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Min flamme».

### Innspilling

* Lars Mjøen. Utgitt på LP-platen *Nest Siste Nytt* (Polydor 2920 166) i 1979.

Referanser
----------

1. 1 2  Lewisohn, Mark (1988). *The Beatles Recording Sessions*. New York: Harmony Books. ISBN 0-517-57066-1 s. 155/200/201
2. ↑  MacDonald, Ian (2005). *Revolution in the Head: The Beatles' Records and the Sixties* (andre utgave). London: Pimlico. ISBN 1-844-13828-3 s. 252
3. ↑  Turner, Steve (2009) *The Stories Behind the Songs 1967 – 1970* Carlton Books Limited ISBN 978-1-847-32268-5 s. 90
4. ↑  Miles, Barry (1997). *Paul McCartney: Many Years From Now*. New York: Henry Houston, Texas, USA: Holt and Company. ISBN 0-8050-5249-6 s. 420

Eksterne lenker
---------------

* Sangteksten Arkivert 3. januar 2010 hos Wayback Machine.
* Alan W. Pollacks notat om «I Will»
**Fugleadvokatene** er en ideell organisasjon som driver med redning og rehabilitering av byfugler, samt opplysningsarbeid rettet mot allmennheten med det formål å endre negative holdninger overfor byfugler og styrke deres livsvilkår. Fuglene rehabiliteres under tett oppfølging av fuglekyndige veterinærer. Organisasjonen ble stiftet i 2018 og har frivillige i Oslo og Bergen.

Fugleadvokatenes arbeid ble omtalt i bl.a. Norge Rundt, God morgen Norge  og NRKs dokumentarserie Villdyrhjerte. I 2022 var organisasjonen aktuell med en kunstutstilling viet byduer og en bevisstgjøringskampanje om juletrenetting som kan føre til fotskader hos fugler. En av Fugleadvokatenes hjertesaker er å endre den utbredte praksisen hvor skadede og syke byfugler avlives uten gyldig medisinsk grunn.

Referanser
----------

1. ↑  «FugleAdvokatene». 29. mars 2019. Besøkt 8. april 2023.
2. ↑  «I denne leiligheten blir Oslos byfugler «rehabilitert»» **(norsk)**. Besøkt 8. april 2023.
3. ↑  «Her slippes byduen Bindy fri etter å ha ha vært på «rehab»» **(norsk)**. Besøkt 8. april 2023.
4. ↑  «Villdyrhjerte». Besøkt 8. april 2023.
5. ↑  Terning, Petter (5. august 2022). «Utstilling skal bekjempe misoppfattelser om byens flaksende innbyggere». *VårtOslo*. Besøkt 8. april 2023.
6. ↑  Stellander, Anita (21. desember 2022). «Nettingen rundt juletrær kan skade duer». *NRK Nyheter*. Besøkt 8. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Fugleadvokatene på Facebook Rediger på Wikidata

* Fugleadvokatene på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Rikskansler Adolf Hitler bøyer seg for rikspresident Paul von Hindenburg og gir ham hånden i Potsdam 21. mars 1933, under den høytidelige seremonien da den tyske riksdagen gjenåpnet etter riksdagsbrannen 27. februar og etter riksdagsvalget 5. mars. Med denne demonstrative gest ga nasjonalsosialistene et falskt inntrykk av lojalitet til Weimarforfatningen fra 1919 og at Hindenburg fortsatt var den egentlige statsleder i Tyskland. Foto: Theo Eisenhart, *New York Times* / Allgemeiner Deutscher Nachrichtendienst - Zentralbild / Bundesarchiv 
**Tag von Potsdam** (på tysk tidligere også kalt *Tag der nationalen Erneuerung*) den 21. mars 1933 var en seremoni som ble overført direkte på radio over hele Tyskland i forbindelse med åpningen av den nye Riksdagen etter riksdagsvalget og riksdagsbrannen. Under den høytidelige statsakten kunngjorde nazistpartiet NSDAP under ledelse av partileder og rikskansler (tysk regjeringssjef) Adolf Hitler og de tyske konservative en fremtidig politisk handlingsenhet og mulig fusjon.

Hitler og propgandisten Joseph Goebbels valgte Potsdam fordi byen var sentrum i Kongedømmet Preussen til Fredrik den store og Det tyske riket til Otto von Bismarck. Datoen ble valgt fordi riksdagen i Det tyske keiserriket åpnet 21. mars 1871.

Forhistorie og følger
---------------------

Den tyske Riksdagsbygningen i Berlin ble ødelagt i riksdagsbrannen 27. februar 1933. Hitlers regjering, som var oppnevnt av president Hindenburg 30. januar, hadde da bare to statsråder fra NSDAP. I det ufrie riksdagsvalget 5. mars 1933 økte nazistpartiet til 43,9 prosents oppslutning og oppnådde flertall i nasjonalforsamlingen gjennom støtten fra Deutschnationale Volkspartei. Nazistene manglet imidlertid totredjedels flertall for å forandre Weimarforfatningen som dannet grunnlaget for Weimarrepublikken, den tyske republikken som ble opprettet etter første verdenskrig og varte fra 1919 til 1933. 23. mars 1933, to dager etter at Riksdagen ble gjenåpnet under høytidligeheten i Garnisonskirken i Potsdam, la Hitler fram et forslag om å overdra lovgivende myndighet fra Riksdagen og presidenten til Hitlers regjering. Nasjonalsosialistenes fullmaktslov (*Ermächtigungsgesetz*) ble neste skritt mot innføring av diktatur i det nasjonalsosialistiske Tyskland. 

Kroll-operaen ble benyttet som Riksdagens midlertidige lokaler etter brannen.

Se også
-------

* Nasjonalsosialistenes fullmaktslov

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**«I Want You (She's So Heavy)»** er en sang med rockegruppen The Beatles, innspilt for albumet *Abbey Road* utgitt i 1969. Den er skrevet av John Lennon (men på vanligvis kreditert Lennon/McCartney) og med «artistisk bidrag» fra Yoko Ono, og handler antagelig om henne.

Sangen er en sjelden Beatles-komposisjon av flere grunner: dens lengde (7:47), dens omvendt proporsjonale mengde av tekst i forhold til sangens lengde (kun 11 forskjellige ord), dens tre-minutters avslutning med repeterende gitarakkorder, dens tyngdepunkt mot musikkgenren tungmetall (*heavy metal*) og dens absolutte og plutselige avslutning.

Sangen slutter helt brått mens den spiller på fullt volum, noe som er helt uvanlig i platesammenheng, der sanger som ikke har en definert avslutning ofte skrus langsomt ned i volum (såkalt *fadeout*).

Alan Parsons, som var lydmann på opptakene, ga følgende forklaring på denne uvanlige avslutningen:
«Vi jobbet med det siste grepene på den siden av LP-en og vi satt og lyttet til miksingen da John sa; ‘Der! Kutt tapen der!’ Geoff (Emerick, en av Beatles faste teknikere) kuttet tapen og det var det. Slutt på side en!»

Lennon benyttet en Moog synthesizer med en hvit støy-generator for å skape den stigende og synkende vindeffekten som kan høres de tre siste minuttene (fra omtrent 5 minutter og 10 sekunder ut i låten). Denne støyen var til stor bekymring for EMI-lydfolkene i 1987 da *Abbey Road* ble digitalisert. På vinyl var støyen innenfor toleransegrensene, men innenfor CD-teknologiens evne til å gjengi større forskjeller i lydstyrke, ble den til et stort problem.[]

George Harrison spilte elektrisk gitar på Alvin Lees versjon av denne Beatles-låten. Det er den hardeste rockeren Harrison har deltatt på[].

Eksterne lenker
---------------

* Teksten
* Alan w. Pollacks notater til «I Want You (She's So Heavy)»
Salviejerpe (*Centrocercus urophasianus*) på leik
Tiur på tiurleik
**Fugleleik**, også kalt **spill**, er en form for paringsrituale hos enkelte fuglearter. Leiken går som regel ut på at hannene skal «vise» seg fram for hunnene, så skal hunnene velge ut hannen de vil pare seg med. Dette skjer ofte på et bestemt sted i skogen, eller på en myr. Ofte kan hannene bli aggressive og angripe de andre hannene i leiken. Leik foregår for det meste hos enkelte hønsefugler, men også andre arter som dobbeltbekkasin, kakapo, flere kolibriarter, brushane, stortrappe og hos flere spurvefuglfamilier gjør dette. Under leiken kan det være med så mye som opp til 25-30 fugler.
De fleste fugleartene som driver med leik er polygame. Parringen skjer som regel ikke på spillplassene.

Referanser
----------

1. ↑  «Fugleleik (Store norske leksikon)».

Eksterne lenker
---------------

* Fugleleik hos Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |

Portal: Fugler
En bensinstasjon i Moskva.
Elva Moskva med Rosnefts hovedkontor (t.h.).
En oljeterminal i Nakhodka i Russlands fjerne østen (2003).
**Rosneft** (russisk:Росне́фть, IPA: [rɐˈsnʲeftʲ];) er et russisk oljeselskap med den russiske stat som majoritetseier. Rosneft har hovedkontor på Baltsjug i Moskva og driver både oppstrøms- og nedstrømsaktivitet.

Virksomhet
----------

Rosneft driver letevirksomhet og produksjon av olje og naturgass i flere deler av Russland samt offshore i Svartehavet, Barentshavet, Det kaspiske hav og ved Sakhalin. Rosneft driver raffinerier i Tuapse ved Svartehavet og i Komsomolsk-na-Amure i Russlands fjerne østen. Selskapet driver bensinstasjoner over store deler av Russland.

Rosneft samarbeider med Petróleos de Venezuela om oljeutvinning i Venezuela. Selskapet administrerende direktør Igor Setsjin, anses å være en nær støttespiller til Russlands president, Vladimir Putin og har fått kallenavnet Darth Vader. Etter Russlands angrep på Ukraina i februar 2022 ble Setsjin ilagt sanksjoner fra blant annet EU. 

Rosneft var representert i Norge gjennom RN Nordic Oil. Etter Russlands angrep på Ukraina tok Den norske Helsingforskomité og flere norske politiske partier til orde for å forby at selskapet skulle få lisenser i Norge. I mars 2022 ble RN Nordic Oil suspendert fra næringsorganisasjonen Norsk Olje og Gass (NHO). I juni 2022 ble RN Nordic Oil lagt ned.

Historie
--------

Rosneft ble etablert i 1993 som et statseid selskap. I 1995 ble Rosneft omdannet til aksjeselskap. Rosneft vokste bl.a. etter oppkjøp av eiendeler fra det tidligere selskapet Yukos. I 2006 ble ca. 15 % av aksjene privatisert da Rosneft ble børsnotert på Russian Trading System og på London Stock Exchange. 

Etter oppkjøpet av TNK-BP i 2013 ble Rosneft verdens største produsent av olje med en daglig produksjon på 4,6 millioner fat oljeekvivalenter.

Referanser
----------

1. ↑  ; side(r): 157.
2. ↑  .
3. 1 2 3  «2021 Full Year IFRS» (PDF) **(engelsk)**. Rosneft. 11. februar 2022. s. 90. Besøkt 11. februar 2022.
4. ↑  Rosneft kjøper andelen til TNK-BP i venezuelanske PetroMonagas[*død lenke*] – norwegian.ruvr.ru 29. januar 2013
5. ↑  «Rosneft könnte größter Ölkonzern der Welt werden - SPIEGEL ONLINE». *web.archive.org*. 19. oktober 2012. Archived from the original on 19. oktober 2012. Besøkt 20. mars 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
6. ↑  «Dette er Rosneft sine ambisjoner på norsk sokkel». *Energi24.no*. 2. mai 2018. Besøkt 19. mars 2022.
7. ↑  «Helsingforskomiteen: – Kast ut russerne fra norsk sokkel». *e24.no*. Besøkt 19. mars 2022.
8. ↑  «Norsk olje og gass suspenderer de russiske selskapene RN Nordic og Lukoil». *e24.no*. Besøkt 19. mars 2022.
9. ↑  Aronsen, Anniken (10. juni 2022). «Legger ned i Norge». *borsen.no* **(norsk)**. Besøkt 14. oktober 2022.
10. ↑  Rosneft-Exxon JV gets boost from new Arctic oil licenses Arkivert 16. februar 2013 hos Wayback Machine. – Reuters 13. februar 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rosneft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
Illustrasjon av Habib Allah til *Fuglenes forsamling*. Hærfuglen underviser de andre fuglene om sufismens vei.
***Fuglenes forsamling*** (persisk منطق الطیر, *Mantiqu 't-Tayr*) er et episk dikt skrevet på persisk i 1177 av Farid ud din Attar. Diktet er et sentralt verk i persisk litteratur og innenfor den sufistiske troen. 

Verket skildrer en reise som gjøres av gruppe fugler, ledet av en hærfugl. Fuglene søker å møte fuglekongen, som bor ved fjellet Qaf, og heter Simurgh. Navnet Simurgh er et ordspill på egennavnet til en fugl i persisk mytologi og *si murgh*, som betyr *tretti fugler*. Reisefølget skaller av underveis, og bare 30 fugler fullfører vandringen. Simurgh er et av de mange gudssymbolene i teksten, og reisen er, på samme måte som Pilegrims vandring, en fabel om å komme nærmere Gud/Allah. Både fjellet, et tre og en kilde der utgjør referanser til Koranen. Før reisen tar til kommer 11 av fuglene med sine reservasjoner og innsigelser, «hver av dem representerer en mennesketype og en type begjær som skaper bånd til denne verden» Hver av innsigelsene blir kommentert av hærfuglen.

Reisen fører dem deretter gjennom syv daler, som svarer til syv etapper eller stadier (*maqam*) på erkjennelsens vei: Lengselens dal, Kjærlighetens dal, Den dype innsiktens dal, Behovløshetens dal, Enhetens dal, Undringens dal og til sist Fattigdommens og utslettelsens dal. Den religiøse fordypelsens vei (*tariqa*) er et vanlig motiv i islams fromhetsliv, og særlig hos sufistene. Antall stadier man skal gjennom varierer fra tekst til tekst, og en av Attars andre bøker, *Prøvelsenes bok*, bruker han hel e 40 stadier. Det siste og endelige stadiet er vanligvis oppgivelsen av selvet.

*Fuglenes forsamling* er utgitt på norsk i 2002, i serien Verdens Hellige Skrifter. Arne Rustes oversettelse er gjort ut fra Peter Averys gjendiktning fra persisk til engelsk, og er ettersett av Finn Thiesen.

Illustrasjoner
--------------

Samling på Metropolitan Museum of Art, New York. Folio fra et illustrert manuskript datert ca.1600. Malerier av Habiballah of Sava (aktiv ca. 1590-1610), i blekk, ugjennomsiktig akvarell, gull og sølv på papir, dimensjoner 25,4 x 11,4 cm.

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Fremstillingen og sitat er basert på Kari Vogts innledning til den norske utgaven.
2. ↑  (en)"The Concourse of the Birds", Folio 11r from a Mantiq al-tair (Language of the Birds), The Met

Bibliografi
-----------

* Farid ud din Attar. *Fuglenes forsamling*; oversatt av Arne Ruste ; innledende essay av Kari Vogt. Bokklubben, 2002. (Verdens Hellige Skrifter; 11) ISBN 82-525-4361-8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Høyre sektors flagg
**Høyre sektor** (ukrainsk: Пра́вий се́ктор) er et ultranasjonalistisk politisk parti og paramilitær organisasjon som ble opprettet i Ukraina i 2014. Partiet ble dannet etter et samarbeid mellom organisasjonene Sosialnasjonalistisk forsamling, Ukrainske patrioter, Tryzub, UNA-UNSO, Sich og Den hvite hammer. Høyre sektor bruker det svart-røde flagget som i mellomkrigstiden var symbol for den høyreekstreme Organisasjonen av ukrainske nasjonalister.

Høyre sektor spilte en sentral rolle i Euromajdan-demonstrasjonene i Kiev 2013 og 2014. Det brøt ut voldsomme sammenstøt mellom opprørspolitiet Berkut og unge menn fra høyreekstremistiske organisasjoner som brukte masker, hjelmer og annet kamputstyr.

Referanser
----------

1. ↑  «Right Sector becomes political party – reports». *Interfax-Ukraine* **(engelsk)**. 24. mars 2014. Besøkt 22. mai 2022.
2. ↑  «Högra sektorn växer i Ukraina». *SVT Nyheter* **(svensk)**. 13. mars 2014. Besøkt 22. mai 2022.
3. ↑  «"Extremhöger bakom våldet i Ukraina"». *SVT Nyheter* **(svensk)**. 23. januar 2014. Besøkt 22. mai 2022.
Detalje av en kjole av taft, ca 1880
**Taft** er et litt stivt, glatt lerretsvevet tøy, normalt vevet av silke eller viskose. Ordet kommer av persisk og betyr originalt «vridd veving», og henviser til at trådene i stoffet er hardt tvunnet. Tafta er ansett for et ekstra fint tøy, og blir ofte benyttet til ballkjoler, brudekjoler, finere gardiner og i eldre tid som tapet. Det er også et av de vanligste materialene i korsetter, siden det stive stoffet holder fasongen bedre enn andre silkestoffer. En ekstremt tynn og stiv taft kalles «papirtaft»

Referanser
----------

1. ↑  Shaeffer, Clair (2008). *Claire Shaeffer's fabric sewing guide* (2nd utg.). Cincinnati, Ohio: Krause Publications. ISBN 9781440223426.
2. ↑  Stevenson, Angus, red. (2010). *Oxford dictionary of English.* (3rd utg.). New York, NY: Oxford University Press. s. 1286. ISBN 9780199571123.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
***Den nye moral*** (originaltittel: *The Single Standard*) er et amerikansk romantisk drama fra 1929 regissert av John S. Robertson med Greta Garbo, Nils Asther og Johnny Mack Brown i hovedrollene.

Handling
--------

Arden Stuart mener at en enkelt standard for oppførsel burde gjelde for begge kjønn. Hun streber etter en kombinasjon av frihet, likhet og ærlighet. Hennes første forsøk blir med sjåfør Anthony Kendall. Imidlertid ender romantikken deres med katastrofe, når han begår selvmord. Hennes mangeårige beundrer Tommy Hewlett (spilt av Johnny Mack Brown) ønsker også å gifte seg med henne. Men Arden finner tilfredshet i et tilfeldig møte med Packy Cannon (spilt av Nils Asther) en velstående tidligere profesjonell bokser som senere begynte som maler.

Tommy hadde planlagt å reise med en yacht på egen hånd, men hun følger impulsivt med ham. Men etter måneder med idyllisk lykke reiser han hjem, og forklarer at han må vie sin fulle oppmerksomhet til å fortsette med maleri. Selv om Tommy vet om Ardens kjærlighet til Packy, ber han henne om å gifte seg med ham uansett. Hun sier seg enig. Flere år går, og de får en høyt elsket sønn. Packy kommer imidlertid tilbake, og innrømmer overfor Arden at han aldri kunne slutte å tenke på henne.

Rolleliste (utvalg)
-------------------

* Greta Garbo – Arden Stuart Hewlett
* Nils Asther – Packy Cannon
* Johnny Mack Brown – Tommy Hewlett
* Dorothy Sebastian – Mercedes Stuart
* Lane Chandler – Ding Stuart
* Mahlon Hamilton – Mr. John Glendenning
* Kathlyn Williams – Mrs. Glendenning
* Zeffie Tilbury – Mrs. Handley
* Wally Albright – Arden's young son
* Joel McCrea – Blythe
* Robert Montgomery – Party Guest

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Den nye moral* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Den nye moral* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Den nye moral* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Den nye moral* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Den nye moral* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Fuglenes** er en bydel i Hammerfest kommune i Norge. Fuglenes er rik på kulturhistorie fra ulike tidsepoker. Mest kjent er Meridianstøtten.

Meridianstøtten
---------------

Utdypende artikkel: Meridianstøtten

Meridianstøtten på slutten av 1800-tallet. Foto: Marthinius Skøien / Nasjonalbiblioteket.
Meridianstøtten er endepunktet til Struves meridianbue. Det var her Friedrich Georg Wilhelm von Struves oppmålinger ble avsluttet i 1852. Meridianstøtten står på UNESCOs verdensarvliste og er et fredet kulturminne.

Fuglenesodden friluftsmuseum
----------------------------

Fuglenesodden friluftsmuseum driftes av Gjenreisningsmuseet og inneholder en boligbrakke, et naust og en utedo. Disse byggverkene ble hentet fra Melkøya da Snøhvitanlegget skulle bygges i 2002. Husene er originale fra gjenreisningstiden etter 2.verdenskrig. Også innredning og innhold i naust er slik det var i tiden etter gjenreisningen av Nord-Troms og Finnmark.

Heksebrenning
-------------

I rettsbøkene fra Hammerfest kunne en lese; Fra høsten 1621 til august 1685, ble tre personer dømt til døden ved brenning. En kvinne og to menn. Gamle notater omtaler området som Galgenes.

Angrepet på byen under Napoleonskrigen
--------------------------------------

Skansen rett ovenfor Fuglenesodden friluftsmuseum finner en rester av byens forsvarsverk i 1809. På denne tiden var Norge under styre av Danmark, som var i allianse med Frankrike. Hammerfest ble direkte innblandet da to engelske krigsskip bemannet med soldater og flere kanoner. I byen hadde om lag hundre menn, samlet sammen fra byen og områdene rundt ved Skansen og batteriet(nærmere bysentrum). Hammerfest var underlegen både ammunisjon og kanoner (bare to) og måtte til slutt gi tapt. I dag er området inngjerdet med en kanon som viser hvor forsvarsverket lå under angrepet.

Bunkerdepotet
-------------

Nedenfor Meridianstøtta er det i dag industri/ laste-losseområde. Noe det har vært i lang tid. Fuglenes var svært viktig innen fiske, fangst og bunkring – ny proviant, nytt drivstoff. Ennå i dag står salttankene igjen etter familien Robertson. Salt som ble brukt til salting av klippfisk, selkjøtt og huder, som startet mottak allerede i 1825.

Per 2020 drives det fortsatt utstrakt fiske, fangst, bunkring og industrivirksomhet i området.[]

Troms og Finnmarks eldste fyrlykt
---------------------------------

Fuglenes fyr av 1859 er Troms og Finnmarks eldste fyrlykt.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Gjenreisningsmuseet - Kystmuseene». *www.kystmuseene.no*. Besøkt 30. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Hammerfest Turist AS
* 
* Hammerfest Historia - Meridianstøtta

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Harry Hines Woodring** (født 31. mai 1890 i Elk City i Kansas i USA, død 9. september 1967 i Topeka i Kansas) var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Kansas' guvernør 1931–1933 og USAs krigsminister 1936–1940.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Harry H. Woodring var sønn av bonden Hines Woodring, som hadde kjempet for Nordtatene under den amerikanske borgerkrig. Han ble utdannet i byens og fylkjets skoler, og begynte som 16-åring som vaktmester ved *First National Bank of Neodesha*. Han studerte ved *Lebanon Business University* i ett år, og kunne derfor ble bokholder og assistrerende kasserer ved *First National Bank* i Elk City. Han ble etterhvert bankdirektør der.

Han deltok i første verdenskrig som offiser i USAs armé.

### Politiker

Woodring etterfulgte i 1931 Clyde M. Reed som guvernør og ble selv etterfulgt i 1933 av Alf Landon.

I 1933 giftet Woodring seg med Helen Coolidge. 

### Krigsminister

Etter å ha tjenestegjort som assisterende krigsminister 1933–1936 tiltrådte han i 1936 som krigsminister. På denne tiden var de internasjonale spenninger som skulle bidra til krigsutbrudd begynt å avtegne seg. I Europa opprustet Tyskland kraftig sin militære slagkraft, og ble et uromoment i storpolitikken. Denne prosessen førte til utbruddet av annen verdenskrig i 1939. Samtidig utvidet Japan konstant sitt makt- og innflytelsesområde i Asia, også ved militære midler. Dette førte til tiltagende spenninger med UDSA, som så sine stillehavsinteresser truet. 

På denne bakgrunn gikk Woodring inn for en stryking av de amerikanske stridskrefter. Det ble også utarbeidet mobilisersplener. Samtidig var han en tilhenger av amerikansk isolasjonisme. Av den grunn var han i 1940 motstander av amerikansk militærhjelp til Storbritannia, og gikk derfor av. Presiden Roosevelts innledede politikk førte kort etter til Lend-Lease-avtalen.

### Etter politikken

I 1940 gikk han av, og vendte tilbake til privatlivet. Han var senere uten hell kandidat i guvernørsvalget i Kansas 1946.

Woodring døde 1967 og ble begrave på Mount Hope Cemetery i Topeka.

Referanser
----------

1. ↑   politicalgraveyard.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Woodring, Harry Hines (31 May 1887?–09 September 1967), banker, governor of Kansas, and secretary of war, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Harry Hines Woodring». National Governors Association. Besøkt 2. oktober 2012.
4. ↑  Harry Hines Woodring. National Governors Association. Lest 19. oktober 2013.
5. ↑  Kansas: Governors. The Political Graveyard. Lest 19. oktober 2013.
6. ↑  Harry Hines Woodring. U.S. Army. Lest 19. oktober 2013.
7. ↑  Woodring, Harry Hines. The Political Graveyard. Lest 19. oktober 2013.

Litteratur
----------

* Goodwin, Doris Kearns (1994). *No Ordinary Time*. Simon & Schuster. ISBN 9780684804484.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harry Hines Woodring hos American National Biography Rediger på Wikidata
* (en) Harry Hines Woodring hos Find a Grave

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Harry Lane** (født 28. august 1855 i Corvallis i Oregon, død 23. mai 1917) var en amerikansk lege og demokratisk politiker. Han representerte delstaten Oregon i Senatet 1913–1917. Før dette var han borgermester i Portland 1905–1909.

Han ble født i landsbyen Corvallis ved elven Willamette som sønn av Eliza Jane and Nathaniel Lane. Faren hadde deltatt i gullrushet i California i 1840-årene, og kom tilbake til Oregon og investerte fortjenesten sin i et sagbruk. Etter at sagbruket brant ned, åpnet foreldrene en detaljvarehandel, der Harry Lane ble kontorist i 13-årsalderen. Farfaren Joseph Lane var den første guvernøren i Oregon-territoriet 1848–1850 og visepresidentkandidat for John C. Breckinridge i 1860. Farbroren Lafayette Lane var kongressmann 1875–1877.

Harry Lane tok medisinsk embedseksamen ved Willamette University College of Medicine i 1878, og arbeidet en tid ved Columbia University College of Physicians and Surgeons i New York. Han oppholdt seg også en tid i Europa og San Francisco. Lane begynte deretter som privatpraktiserende lege i Portland i Oregon, og ble kjent for sitt *pro bono*-arbeid overfor byens fattige. I årene 1887–1891 var han oppnevnt av guvernøren som direktør ved Oregons sinnssykeasyl, men måtte fratre etter å ha etterforsket tjenestemenn for korrupsjon. 

Som senator var han en forkjemper for kvinnelig stemmerett, harmonisering av forholdet mellom myndighetene og indianerne samt sparsommelighet i det offentlige forbruket. Han stemte imot USAs inntreden i den første verdenskrig i 1917. Dette året var Lanes helbred sterkt svekket, og han led av nyresykdom eller arteriosklerose. På vei til Portland døde han i San Francisco våren 1917.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6306942, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Holbo, Paul S. (1986). «Senator Harry Lane: Independent Democrat in Peace and War». I Edwards, G. Thomas og Schwantes, Carlos A. *Experiences in a Promised Land: Essays in Pacific Northwest History* **(engelsk)**. University of Washington Press. s. 242–259. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
* Johnston, Robert D. (2003). *The Radical Middle Class: Populist Democracy and the Question of Capitalism in Progressive Era Portland, Oregon* **(engelsk)**. Princeton University Press. s. 30–43.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Harry Lane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Harry Lane hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** US Congress
 |
**Bunger Hills**, **Bunger Lakes** eller **Bunger Oasis** er en fjellkjede i Queen Mary Land i Antarktis, bestående av en gruppe relativt lave, avrundede åser som er isfrie i sommerhalvåret.

Bunger Hills ligger ved kysten og strekker seg fra 65°58'S til 66°20'S og fra 100°20'Ø til 100°28'Ø, omgitt av isbreer. I sørøst grenser Bunger Hills mot iskappens bratte side, i sør og i vest til bremunninger og i nord mot Shackleton isbrem som skiller området fra Davishavet. Bunger Hills deles nesten i to i øst-vest-retning av innsjøen Algae Lake (også kjent som Lake Figurnoye). Fjellkjeden ble kartlagt basert på flyfotografering foretatt av United States Navy Operasjon Highjump i 1946–47 og navngitt av United States Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter orlogskaptein David E. Bunger, fartøysjef på ett av de tre flyene til Operasjon Highjump som utførte flyfotografering mellom 14° og 164° østlig lengde. Bunger og hans besetning landet på en åpen innsjø her i februar 1947.

Forskningsstasjoner
-------------------

Sovjetunionen etablerte i 1956 forskningsstasjonen Oazis i Bunger Hills, bestående av to bygninger for en bemanning på åtte personer. Basen ble overtatt av Polen i 1959 og omdøpt A. B. Dobrowolski Station (etter vitenskapsmannen Antoni Dobrowolski), men var bare i bruk noen få uker. I februar 1979 ble stasjonen tatt i bruk igjen for en kort periode, men et forsøk på å overvintret mislyktes og mannskapet måtte evakueres til den sovjetiske stasjonen Mirnyj 360 kilometer lenger vest.

Betongfundamentet oppført av den første polske antarktisekspedisjonen i januar 1959 for gravitasjonsmålinger, samt det magnetiske observatoriet med en plakett til minne om åpningen av Oazis i 1956, er utpekt til historiske steder og kulturminner i Antarktis.

Om lag sju kilometer vest for Dobrowolski har Australia siden 1986 hatt sommerbasen Edgeworth David Base, navngitt etter Edgeworth David.

Referanser
----------

1. ↑  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 2046
2. ↑  
	* Historic Sites & Monuments in Antarctica Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.. International Polar Heritage Committee

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |