recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Et **anbudsselskap** er et selskap som etableres med det formål å kunne konkurrere om anbud på tjenesteyting i anbudskonkurranser. Vanligvis er det offentlige selskaper som etablerer anbudsselskap, for på den måten å kunne konkurrere om anbud på lik linje med private selskaper. Anbudsselskap kan også etableres av to eller flere private selskaper som ønsker å jobbe sammen om spesifikke anbudskontrakter. Anbudsselskapet har eget styre og fører eget regnskap. Etablering av anbudsselskap er spesielt vanlig i samferdselssektoren.

Eksempler på norske anbudsselskap
---------------------------------

* Agder Buss (Eiere: Setesdal Bilruter og Telemark Bilruter)
* *Fjord1 Partner*, senere Keolis Norge (Eiere: Keolis og Fjord1)
* *Nexus Trafikk*, senere UniBuss (Eier: Sporveien AS)
* Nor-Ferjer (Eiere: Tide og Stavangerske)
* *NSB Anbud*, senere Vy Gjøvikbanen (Eier: Vy)
* *Telemark Kollektivtrafikk* (opphørt) (Eiere: Nettbuss Sør og Telemark Bilruter)

Referanser
----------

1. ↑  Nytt selskap vant anbud i Aust-Agder Arkivert 7. februar 2015 hos Wayback Machine.. bussmagasinet.no (29. januar 2014)
2. ↑  «Flere totninger reiser med toget». Totens Blad. 3. februar 2016. s. 7.
**Anca Heltne** (født **Vilceanu** 1. januar 1978) er en rumensk friidrettsutøver som spesialiserer seg på kulestøt. Hennes bestenotering er 19,08 meter, satt 1. juli 2009 i Moskva, og 1990 innendørs, fra februar 2010. Heltne var utestengt fra all idrett fra 2010 til 2012 på grunn brudd på dopingbestemmelsene, og testet igjen positivt våren 2014, og fikk da 8 års utestengelse.

Hun er gift med den norske tikamputøveren Runar Heltne, som senere ble hennes trener.

Heltne konkurrerte under VM i friidrett 2007 og OL 2008 uten å nå finalene. Hun ble nummer åtte under IAAF World Athletics Final, 2008 og 2009. I 2009 vant hun sin eneste internasjonale mesterskapsmedalje med bronse under EM i friidrett innendørs 2009. Under VM i friidrett 2009 kom hun inn i mesterskapet med det 11. beste resultat i verden med 19.08 satt under World Challenge konkurransen i Moskova. I 2012 kvalifiserte hun seg for finalen under EM i Helsinki. I 2013 kom hun på 7.-plass i innendørs EM og misset finaleplassen i utendørs VM med bare noen cm.

Doping
------

Anca Heltne var utestengt for doping fra februar 2010 til mars 2012 etter å ha testet positivt for det anabole steoridet stanozolol. Hun testet positivt igjen under det rumenske innendørsmesterskapet i februar 2014. Denne gangen for steoridene methandrostenolon og dehydrochloromathyltestosteron, og hun ble idømt åtte års utestengelse.

Referanser
----------

1. 1 2   Olympedia[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «ANCA MARGARETA HELTNE»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
4. 1 2  Doping sanctions - News 155, Positive cases in athletics SANCTIONED ACCORDING TO INFORMATION RECEIVED BY THE IAAF AS OF JULY – AUGUST 2014
5. ↑  Anca Heltne recidiveaza si risca suspendarea pe viata
6. ↑  Anca Heltne. Tilastopaja.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anca Heltne – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

* (en) Anca Heltne – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Anbjørg Sætre Håtun** (født 20. september 1972 i Stjørdal, død 21. januar 2014) var en norsk helsejournalist og forfatter. Hun var utdannet i journalistikk, språk og samfunnsfag ved NTNU i Trondheim, Christian-Albrechts-Universität zu Kiel, Universität Wien og Høgskulen i Volda. Hun jobbet i mange år i NRK, hvor hun ble kjent som reporter og programleder for helsemagasinet *Puls*. Hun var også kreativ redaktør for *Frisk året rundt* (Cappelen 2004). Hun var fast helseskribent for bladet *Kamille* med spalten Livslyst. *Livslyst* (2008) var også navnet på hennes første bok, som ble illustrert av billedkunstneren Bjørg Thorhallsdottir.

Anbjørg Sætre Håtun bodde i Oslo sammen med sin ektemann, Jon Andreas Håtun (alias Jono El Grande). Hun var fadder til Emma Tallulah Behn, den yngste av døtrene til prinsesse Märtha Louise og Ari Behn. Konditoren Sverre Sætre er hennes tvillingbror.

Bibliografi
-----------

* *Livslyst* (2008)
* *Stressmestrer* (2011)
* *God bedring!* (2012)
* *Å dele gir styrke* (2014)

Referanser
----------

1. ↑  NRK (21. januar 2014). «Anbjørg Sætre Håtun er død». *NRK*. Besøkt 22. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Anbjorg.no Anbjørg Sætre Håtuns offisielle hjemmeside
* Samme lykkefølelsen Artikkel på klikk.no
* Veien tilbake Artikkel i Dagbladet Magasinet
* NRK-kjendis invalidisert Artikkel på tv2underholdning.no
* Høy puls på hest Artikkel i Dagbladet
* Livets små gleder Artikkel på nrk.no
* Her er Emma Tallulahs syv faddere Artikkel i VG

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Osvald Harjo** (født 30. september 1910 i Pasvik, død 20. april 1993) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig og senere fange i sovjetisk Gulag.

I oktober 1940 flyktet Harjo sammen med et hundretalls andre finnmarkinger fra det okkuperte Norge til Sovjetunionen. Han ble rekruttert av den sovjetiske etterretningstjenesten NKVD, og drev fram til 1942 partisan-virksomhet (etterretning) i Sør-Varanger.

Han ble i august 1942 arrestert og torturert av Gestapo, men klarte noen måneder senere å rømme og ta seg over grensen til Sovjetunionen sammen med politimannen Harald Rygh som hjalp ham til å flykte. Vel fremme i Sovjetunionen ble han anklaget for å være tysk spion, og i 1944 dømt til 15 års opphold i det beryktede sovjetiske GULag-systemet av fangeleire. Ukjent for Harjo pågikk det hjemme i Norge underskriftskampanjer til støtte for hans sak. Etter at Einar Gerhardsen under sitt besøk i Moskva i november 1955 hadde tatt opp hans sak, ble Harjo få dager senere løslatt. Han vendte tilbake til Norge 3. desember samme år.

Harjo skrev siden en dokumentarbok (*Moskva kjenner ingen tårer*) om sine opplevelser i sovjetiske fangeleire, og opplevde å bli beskyldt for løgn av tidligere forbundsfeller blant norske venstrerorienterte og kommunister. Han ble på den annen side brukt av Arbeiderpartiet i kampen mot kommunismen og ble et symbol på grusomhetene i det sovjetiske fangeleirsystemet.

Familie
-------

Han var sønn av Nils Johan Harjo (1887–1944) og Marie Elmine Gunnari (1885–1962). Faren drev et småbruk og arbeidet som fløter. 

Osvald ble gift omkring 1932 med Evgenie Nathalie Ekhorn (1913–2003) og i 1959 med Ågot Vonka.

Utgivelser
----------

* Harjo, Osvald (1956). *Moskva kjenner ingen tårer*. Tiden.  [Ført i pennen av Paul Engstad]

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Osvald\_Harjo[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Osvald Furumo Harjo, Norsk biografisk leksikon ID Osvald\_Harjo, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Osvard Harjo i Store Norske Leksikon.
4. ↑  Morten Jentoft: *Mennesker ved en grense. En beretning om folk i Øst-Finnmark i historiens drama* Gyldendal (2005)
5. ↑  Marie Elmine Harjo fra myheritage.no.
6. ↑  Ekhorn, fra myheritage.no.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Integrated Services Digital Network** (**ISDN**) er et linjesvitsjet digitalt telefonnettverk basert på kobberkabler. Standarden ble definert av CCITT i 1988, og kom i alminnelig bruk på 1990-tallet. Den er idag forbigått av mer avanserte bredbåndsløsninger..

I linjesvitsjet kommunikasjon blir forbindelsen opprettet til ett telefonnummer og forblir åpen og avsluttes etter at samtalen er over. Dette skiller ISDN fra et moderne pakkesvitsjet datanettverk, som stykker opp datastrømmen i pakker som sendes til adresser etter behov.

ISDN-konseptet
--------------

Teknologien finnes i flere varianter, men den vanlige kalles ISDN-grunntilknytning (Basic Access), eller 2B+D og består av to B-kanaler hver med 64 kbit/s for brukerdata og én D-kanal med 16 kbit/s for signalering, brukermeldinger og datakommunikasjon.

Et ISDN GT transmisjonssystem har en bitrate på 144 kbit/s.

B-kanalene kan brukes til telefonsamtaler eller ulike former for datakommunikasjon, telefaks eller bildetelefon, og de kan buntes sammen (bundles) for å doble kapasiteten til 128 kbit/s.

B-kanalene i ISDN er dedikert (dedicated resources) til brukeren, mens kapasiteten i et bredbåndsaksessystem deles (shared resources) med andre brukere.

Andre varianter er **ISDN utvidet tilknytning** eller 30B+D (*Primary Rate Access*), dvs. med 30 B-kanaler og én felles D-kanal som her har 64 kbit/s-kapasitet for felles signalering, samt en kanal for klokke, alarmer og håndtering av feilbit. Denne varianten brukes mye av bedrifter for tilknytning av interntelefonisystemer til det offentlige telefoninettet.

På 1980-tallet ble det også definert «bredbånds-ISDN» med kanaler med høyere kapasitet.

ISDN-kanaler
------------

ISDN grunntilknytning og ISDN utvidet tilknytning bruker kanalene B, D16 og D64:

* B-kanal: (dedikert) kapasitet på 64 kbit/s, brukes til telefoni, telefaks, bildetelefon og datakommunikasjon
* D16-kanal: 16 kbit/s kanal brukt i ISDN grunntilknytning til signalering (ved oppsett og nedkopling), tekstmeldinger og pakkeformatert datakommunikasjon
* D64-kanal: 64 kbit/s kanal brukt som felles signaleringskanal for 30 B-kanaler i ISDN utvidet tilknytning.

I bredbånds-ISDN finnes i tillegg kanaler med høyere bitrate for bredbåndstjenester:

* H0-kanal: 384 kbit/s for audiooverføring (lyd og radioprogrammer, etc.)
* H11-kanal: 1544 kbit/s for videokonferanser etter amerikansk standard
* H12-kanal: 1920 kbit/s for videokonferanser etter europeisk standard.

Se også
-------

* PSTN
* Smalbånd

Referanser
----------

1. ↑  Decina, M; Scace, E (mai 1986). «CCITT Recommendations on the ISDN: A Review». *CCITT Red Book*. 4 (3): 320–25. doi:10.1109/JSAC.1986.1146333.
2. ↑  Henning Gajek (28. april 2014). «ISDN-Ende: Telekom bekräftigt Pläne für Umschaltung auf All-IP bis 2018» **(tysk)**. teltarif.de. Besøkt 1. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Kunnskapsnett: *ISDN*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**IRIS-T** (**Infra Red Imaging System Tail/Thrust Vector-Controlled**) er et flernasjonalt, tyskledet utviklingsprogram for et kortholds luft-til-luft-missil som erstatning for AIM-9 Sidewinder. Missilet er designet som et «skyt-og-glem»-våpen.

Historie
--------

Tidlig på 1980-tallet var Vest-Tyskland partner med Storbritannia i ASRAAM-programmer. Etter den tyske gjenforeningen satt Tyskland igjen med store lager av den sovjetiske AA-11 Archer, og konkluderte med at AA-11 sine egenskaper var alvorlig undervurdert. Spesielt var den høye manøvreringsevnen og den kraftige søkeren interessant. Dette gjorde at Tyskland stilte spørsmål ved visse aspekter av ASRAAM-programmet, spesielt mangelen på *thrust-vectoring* for å forbedre manøvrerbarheten. Ettersom Storbritannia og Tyskland ikke kunne bli enige om et design for ASRAAM, endte det med at Tyskland i 1990 trakk seg fra prosjektet. Storbritannia fortsatte og ferdigstilte og produserte missilet.

I 1995 startet Tyskland et utviklingsprogram for IRIS-T sammen med Hellas, Italia, Norge, Sverige og Canada. Canada trakk seg senere ut.

Arbeidsfordelingen var som følger:

* Tyskland 46%
* Italia 19%
* Sverige 18%
* Hellas 13%
* Resten var delt mellom Canada og Norge.

I oktober 2003 kom Spania med som en innkjøpspartner med en bestilling på 700 missiler .

IRIS-T skal kunne monteres på ethvert fly som kan bære Sidewinder.

Det tyske luftforsvaret mottok første leveranse av missilet 5. desember 2005.

Norske forhold
--------------

Missilet kom i bruk i Norge som erstatning for AIM-9L Sidewinder. Norge har handlet inn 150 stk noe som har kostet (inkludert hjelmsikte) 1,4 milliarder kroner fra 2005.

Iris-T var i bruk på F-16 inntil disse ble faset ut i 2022, men kan ikke brukes F-35-kampfly. Planen pr 2022 er i stedet å bruke dem i Kampluftvernbatteriet til hæren, hvor de blir plassert på seks ACSV G5-panservogner.

Varianter
---------

IRIS-TLuftavfyrt missil. Første variant som ble utviklet.
IRIS-T SLBakkeavfyrt missil

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Diehl Defence: IRIS-T, the short-distance missile of the latest generation». Diehl.com. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 19. april 2014.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. mars 2014. Besøkt 13. februar 2017.
3. ↑  tu.no - *For første gang på 14 år kan Hæren selv beskytte seg mot luftangrep - Kampluftvernet gjenoppstår - med ny Kongsberg-teknologi.* (06.02.2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) IRIS-T – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

| * v
* d
* r
Europeiske Missiler |
| --- |
| Luft-til-luft-missiler | IRIS-T **·** ASRAAM **·** Meteor **·** MICA | EUs flagg |
| Luftvernmissiler | Mistral **·** Roland **·** LFK NG **·** Robot 70 |
| Sjømålsmissiler | Exocet **·** Naval Strike Missile / Joint Strike Missile  **·** Penguin |
| Panservernmissiler | MILAN **·** ERYX **·** HOT **·** Swingfire |
**Fjolde** (dansk), **Viöl** (tysk) eller **Fjåål** (frisisk) er en landsby og kommune i Nordfrisland krets i delstaten Slesvig-Holsten. Byen ligger nord for Arlån mellem Husum og Slesvig by i Nørre Gøs Herred (tysk: Nodergoesharde).

Kommunen samarbeider på administrativt plan med andre kommuner i Fjolde kommunefellesskap (Amt Viöl).

Fjoldemadonna
-------------

Under opprydding på St. Christopheruskirkens loft i 1900 fant man den såkalte Fjoldemadonna. Skulpturen viser en sittende madonna med barn. Den er skapt av en anonym kunstner omkring midten av 1200-tallet med kjennskap til nordfransk gotisk kunst. I 1901 kjøpte Museumsbjerget i Flensborg madonnaen, som nå er en del av deres utstilling. Fjoldemadonnaen er litt skadet. Kronen er defekt og Mariafiguren mangler høyre hånd. Også barnet mangler begge hender, og det er revner i treet.

Kirken har siden fått en vellignende kopi anbragt i en nisje i korbueveggen som erstatning.

Fjoldedialekt
-------------

I området omkring Fjolde ble det inntil 1900-tallet talt den sønderjyske dialekt *Fjoldemål*, som holdt seg lenger her enn i omegnen på grunn av sognets isolerte beliggenhet mellom åer, enger og heder. Fjoldemålet var en av de mest arkaiske danske dialekter og hadde blant andet bevart personbøying av verb. Dialekten er velbeskrevet i ordbøker og andre vitenskapelige skrifter.

Referanser
----------

1. ↑  «Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2018 (4. Quartal)». Statistisches Bundesamt. Arkivert fra originalen 10. mars 2019. Besøkt 10. mars 2019.
2. ↑   (på de) *Tysklands kommuneregister (4. kvartal 2022)*, Statistisches Bundesamt, 12. januar 2023, Wikidata Q116783074,

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Viöl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turist Viöler Land / Fjolde land
* Fjoldemadonnaen i Flensborg museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Kart over Ross Dependency, New Zealands krav i Antarktis.
**Antarctica New Zealand** er et institutt som håndterer New Zealands interesser i Antarktis. Organisasjonen besørger logistikkstøtte for et stort, vitenskapelig program, i tillegg til å operere forskningsstasjonen Scott Base i McMurdo-sundet.

New Zealand begynte sitt engasjement i Antarktis i 1923, med aktiviteter i tett samarbeid med Storbritannia. Senere har tett samarbeid med også andre nasjoner vært en viktig del av New Zealands involvering i Antarktis.

Siden 1959 har Scott Base vært New Zealands permanente base i Antarktis. En vurdering fra 1994 anerkjente Antarktis som strategisk viktig for New Zealand som en av nasjonene på den sørlige halvkule. Dette resulterte i etableringen av **New Zealand Antarctic Institute**, kjent som Antarctica New Zealand, den 1. juli 1996.

Instituttet rapporterer til Antarctic Policy Unit i Utenriksdepartementet (*Ministry of Foreign Affairs and Trade, MFAT*). Styremedlemmer utnevnes for tre år av utenriksministeren i samråd med styreformannen. Denne perioden kan utvides med ytterligere tre år av statsråden.

Antarctica New Zealand er lokalisert i International Antarctic Centre i Christchurch.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Antarktisk krill** (*Euphausia superba*) er en nøkkelart i det antarktiske økosystem i Sørishavet. Den lever i store stimer og omsetter primærproduksjonen direkte til relativt store dyr  Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. Arkivert 17. desember 2002 hos Wayback Machine.: de vokser til en lengde av 6 cm, vekt på 2 gram og lever omtrent 6 år. Det er en nøkkelart i Antarktis‘ økosystem, og den viktigste maten for pingviner, hvaler, fisk og fugler. Biomassen til krill er anslått til å være mellom 100 og 800 millioner tonn, noe som muligens gjør antarktisk krill til det mest suksessrike dyret på jorda. Til sammenligning er den samlede avkastningen av ikke-krill fra alle verdens fiskerier ca. 100 millioner tonn per år. Fisket av krill er i størrelsesorden 90 000 tonn per år.

Antarktisk krill og ressursene i Sørishavet forvaltes og reguleres av Konvensjonen for bevaring av marine levende ressurser i Antarktis (CCAMLR). For å forhindre overfiske og dermed at næringsgrunnlaget for arter som pingvin og sel blir redusert, benyttes føre var prinsippet i forvaltningen av denne viktige ressursen. Vitenskapskomiteen tilknyttet CCAMLR anslår at biomassen av antarktisk krill i Sørishavet er mellom 400-500 millioner tonn.

Innvollene til antarktisk krill kan ofte sees i grønt gjennom den gjennomsiktige overflaten, en indikasjon på at denne arten først og fremst spiser planteplankton, for eksempel diatomer, som den filtrerer fra vannet gjennom en «matkurv»  Arkivert 1. desember 2002 hos Wayback Machine.. Antarktisk krill kan også skrape alger fra undersiden av pakkisen [4]. Krill kalles også lysreke ettersom den kan lage et gult lys med lysorganer ved øynene og langs kroppen (bioluminescens).

Artens navn staves ofte feil som enten *Euphasia superba*  eller *Eupausia superba* .

Eksterne lenker
---------------

* (en) *antarktisk krill* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *antarktisk krill* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *antarktisk krill* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *antarktisk krill* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *antarktisk krill* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *antarktisk krill* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Euphausia superba* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Euphausia superba* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* «Virtuelt mikroskop» Arkivert 18. desember 2002 hos Wayback Machine. av antarktisk krill for et interaktivt dykk inn i deres morfologi og oppførsel, sammen med annen mønstringsinformasjon.

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Giulio Cesare Monteverdi** (1573–1630/1631) var en italiensk komponist og organist. Han var en yngre bror av komponisten Claudio Monteverdi.

Liv og virke
------------

Giulio Cesare Monteverdi var sønn av barbér og sårlege Baldassare Monteverdi (født rundt 1542) og Maddalena Zignani (død rundt 1576). Selv om familien levde i beskjedne kår, fikk de to eldste sønnene en grundig musikalsk utdanning hos Marcantonio Ingenieri, kapellmester ved katedralen i Cremona.

I 1602 var Giulio Monteverdi *musico* ved hoffet til hertugen av Mantova og ble i 1609 utnevnt til kapellmester. I likhet med broren og andre kunstnere ved hoffet til Huset Gonzaga ble han oppsagt i 1612. Han ble deretter organist ved hovedkirka i Castelleone og i 1620 kapellmester ved Salò-domen.

De få verkene som er bevart etter Giulio Monteverdi, blant dem 25 motetter, viser noe påvirkning fra Claudio Monteverdi. Giulio fungerte som utgiver av Claudios trestemmige *Scherzi musicali* (1607) og publiserte to egne stykker i samlingen. I samme verk publiserte Giulio en presis klargjøring av Claudios forslag om å dele musikken i to retninger, den gamle renessansestilen (*prima prattica*) og den nye barokkstilen (*seconda prattica*). Claudio publiserte forslaget som et tilsvar til Giovanni Artusis angrep på ham og den nye musikkstilen han representerte.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   opac.vatlib.it, VcBA-ID 495/123082[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Musicalics, Musicalics komponist-ID 92081, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Muziekweb, Muziekweb musiker-ID M00000254959, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6ps9zqc, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Rodobaldo Tibaldi: «Giulio Cesare Monteverdi», treccani.it. (Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 76 (2012)).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Giulio Cesare Monteverdi på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Monteverdi, Giulio Cesare, Grove Music Online

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** MusicBrainz
 |
**Madvillainy** er debutskiva til hiphop-duoen Madvillain, bestående av rapper MF DOOM og produsent Madlib. Albumet ble utgitt i 2004 på Stones Throw Records og ble mottatt med kritikerrost og anerkjent som et av de beste hiphop-albumene noensinne.

Madvillainy ble produksjonsmessig ledet av Madlib og byr på en unik blanding av samplebasert produksjon og MF DOOMs nasale og ironiske flow. Lyricsen til MF DOOM på albumet er ofte abstrakte og surrealistiske, og tar opp temaer som superhelter, kriminelle og popkulturelle referanser.

Albumet inneholder 17 låter, inkludert hitsinglene "Accordion" og "Meat Grinder". Det har også en rekke gjesteartister, inkludert Madlib selv, som har bidratt med vokaler på flere av låtene. 

Madvillainy har hatt stor innflytelse på etterfølgende hiphop-artister og forblir et høyt ansett album innen hiphop-sammenheng. Selv om Madvillain ikke har gitt ut noe nytt materiale siden 2004, har duoet fortsatt å samarbeide med andre artister og gitt ut soloprosjekter.

### Låtliste:

1. "The Illest Villains" — 1:56
2. "Accordion" — 1:58
3. "Meat Grinder" — 2:11
4. "Bistro" — 1:07
5. "Raid" (med M.E.D.) — 2:30
6. "America's Most Blunted" (med Quasimoto) — 3:54
7. "Sickfit" (instrumentell) — 1:22
8. "Rainbows" — 2:51
9. "Curls" — 1:35
10. "Do Not Fire!" (instrumentell) — 0:52
11. "Money Folder" — 3:02
12. "Shadows of Tomorrow" (med Quasimoto) — 2:36
13. "Operation Lifesaver AKA Mint Test" — 1:30
14. "Figaro" — 2:25
15. "Hardcore Hustle" (med Wildchild) — 1:21
16. "Strange Ways" — 1:51
17. "Fancy Clown" (med Viktor Vaughn) — 1:55
18. "Eye" (med Stacy Epps) — 1:57
19. "Supervillain Theme" (instrumental) — 0:52
20. "All Caps" — 2:10
21. "Great Day" — 2:17
22. "Rhinestone Cowboy" — 4:01
**Gracillarioidea** er en gruppe (overfamilie) av små sommerfugler som tilhører den store gruppen Ditrysia. Gruppen deles i fire familier som alle forekommer i Norge. De fleste artene tilhører den artsrike familien bladmøll (Gracillariidae).

Utseende
--------

Små, slanke møll med lange, trådformede antenner. Vingespennet er vanligvis mindre enn 15 mm. På farge er de ofte brokete, men de kan også være hvite eller bronseaktig metallfargede. Beina er forholdsvis lange.

Levevis
-------

I alle fall de nyklekte larvene lever i miner i blad eller bladstilker. Noen grupper har hypermetamorfose, dvs. at de senere larvestadiene er vesentlig ulike de tidligere. Disse larvene kryper gjerne ut fra minen og spiser bladet fra utsiden. Noen arter kan gjøre en del skade på nyttevekster og skogstrær. De voksne sommerfuglene er kvikke møll som løper godt, men de flyr sjelden langt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gracillarioidea* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Gracillarioidea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Gracillarioidea* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Gracillarioidea* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Gracillarioidea* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Gracillarioidea* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Gracillarioidea* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gracillarioidea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Gracillarioidea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Børsloven** (fullt navn: **lov om regulerte markeder**) var en norsk lov som hadde til formål å legge til rette for effektive, velordnede og tillitvekkende markeder for finansielle instrumenter.

Loven ble vedtatt 29. juni 2007 og trådte i kraft 1. november samme år.

Børsloven kom til anvendelse på virksomhet som regulert marked i Norge, det vil si autoriserte foretak som beslutter opptak til handel av finansielle instrumenter på markedet, og som organiserer et multilateralt system for omsetning av noterte instrumenter i samsvar med handelsregler fastsatt av markedet selv. Dessuten gjaldt loven virksomhet som norsk regulert marked driver i utlandet gjennom filial eller ved grenseoverskridende virksomhet.

Lovens kapittel 6 gjaldt kun for regulerte markeder som er børser, det vil si regulert marked med særskilt tillatelse fra Finansdepartementet.

I juni 2018 ble loven ble vedtatt opphevet.

Referanser
----------

1. ↑  Lovens formålsparagraf
2. ↑  § 33
3. ↑  «Lov om endring av verdipapirhandelloven og oppheving av børsloven sanksjonert». regjeringen.no. 15. juni 2018. Besøkt 17. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
***Dawn of the East*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Edward H. Griffith.

Handling
--------

Den russiske grevinnen Natalya er bosatt i Shanghai, Kina, sammen med sin invalide søster Sonya. Hun tjener penger ved å danse og synge ved en lokal klubb. Hun møter Sotan, som utgir seg for vennen hennes. Han arrangerer et ekteskap mellom Natalya og en velstående kineser, ved navn Wu Ting. Ved å bruke medgiften fra Wu Ting, flykter Natalya og Sonya fra Kina til USA.

Der møter Natalya snart, og forelsker seg i, den amerikanske diplomaten Roger Strong. Dessverre følger Sotan – som i all hemmelighet planlegger å gjenopprette det tidligere Romanovdynastiet til Russland – etter Natalya til Amerika. Det oppstår snart en rekke komplikasjoner.

Skuespillere
------------

* Alice Brady som grevinne Natalya
* Kenneth Harlan som Roger Strong
* Michio Itō som Sotan
* America Chedister som Mariya
* Betty Carpenter som Sonya
* Harriet Ross som Mrs. Strong
* Sam Kim som Wu Ting

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 12. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dawn of the East* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Dawn of the East* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Dawn of the East* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Fjellet Yala i Dawu
Fylkets beliggenhet i Sichuan
**Dawu** (kinesisk: 道孚县; pinyin: *Dàofú Xiàn*) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger under det autonome prefekturet Garzê.

Befolkningen var på 45 189 innbyggere i 1999.

Klosteret Nyitso Gompa (kinesisk: *Lingque si*) av gelugpa-retningen ligger i fylket. 

Fylket ble rammet av et kraftig jordskjelv i januar 1981.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommunene** Xianshui 鲜水镇, Bamei 八美镇

**Kommunene** Gexi 格西乡, Mazi 麻孜乡, Kongse 孔色乡, Geka 葛卡乡, Yazhuo 亚卓乡, Zhongni 仲尼乡, Hongding 红顶乡, Zhatuo 扎拖乡, Xiatuo 下拖乡, Wari 瓦日乡, Muru 木茹乡, Shachong 沙冲乡, Jiazong 甲宗乡, Qimei 七美乡, Yin'en 银恩乡, Weita 维它乡, Longdeng 龙灯乡, Xiede 协德乡, Seka 色卡乡, Jiasikong 甲斯孔乡

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dawu County, Sichuan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Karl Sigurdsson** (c.1450–87) var en norsk prest og biskop i Hamar bispedømme.

Han kom fra Grefsheim på Nes (Ringsaker) en halvøy i Mjøsa, sønn av Sigurd og Magnhild. Faren var muligens av adelsslekten Skaktavl og hadde omkring 1449 giftet seg med moren, som var av Finne (slekt) fra Sogn. Faren døde omkring 1457 og moren ble da gift med Alv Knutsson (1420–96) som var riksråd.

Han er ifølge Gustav Storm nevnt som **Karl Segerssøn** i både Hamarkrøniken og Jens Nilssøns nedtegnelser fra 1598.
Som 17-åring nevnes han (jfr. Ludvig Daae) som **Karolus Wiwardi de Hamaria** da han i 1467 startet (ble immatrikuleret) ved Universitetet i Rostock, året efter som **Carolus Sigvardi** ved samme lærested.

Omkring 1471 er den unge Karl ved kanselliet til kong Christian I av Danmark, Norge og Sverige (1426–81). Så bars det til heimtraktene som sogneprest på Toten og kannik i Hamar bispedømme.

Efter innstilling fra kardinal Francesco Gonzaga (1444–83) ble han i desember 1476 av paven Sixtus IV (1414–84) utnevnt til biskop på Hamar, der han etterfulgte den nyss avdøde biskop Gunnar Thorgardsson.

På samme tid som kongens død i 1481, var Karl på tur med svigerfar Alv til riksrådsmøte i Bergen i august. Karl etterfulgte på samme tiden han Svein Galle som høvedsmann for Akershus len. Karl døde på Akershus, sist nevnt i et diplom fra 25. september 1487.

I så fall ble han omkring 37 år.

Året efter kranglet mora og halvbroren Odd med bispedømmet, det gjaldt testamentet etter Karl. Halvbrødrene Odd Alvsson (1460–97) og Knut Alvsson (1455–02) ble senere høvedsmenn på nettopp Akershus.

Et maleri av ham henger i den såkalte «presterekka» inne i Hoff kirke på Toten, med påskriften

> Anno 1483 fik jeg Ridder Carl Hr. Segersen af Grefsen Toten med al kongelig og præstelig Regimente af Kong Hans – holdt her Kapellan, var Bisp i Hammer og Slotsherre paa Aggerhuus, døde Anno 1488 og ført til Hammer. Symbol: Reges erunt nutritii tui.
> 
> 
>

Se også
-------

* Liste over biskoper i Hamar i katolsk tid

Referanser
----------

1. ↑   Catholic-Hierarchy.org, katolsk hierarki ID sigska, www.catholic-hierarchy.org, besøkt 6. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Karl Sigurdsson i Norsk biografisk leksikon.
3. ↑  Magnhild Oddsdatter i Norsk biografisk leksikon.
4. ↑  Gustav Storm,
 *Om de hamarske krøniker i Historisk tidsskrift, 1871.*
5. ↑  Matrikler over nordisk studerende ved fremmede universitet, s. 52 og 141
6. ↑  *Hamar-Krøniken: med andre kilder til kunnskap om det gamle bispesæte ved Mjøsen*. Oslo: Cammermeyers boghandel. 1937. s. 18.
7. ↑  (12) 6. Francesco Gonzaga Arkivert 30. juni 2015 hos Wayback Machine. i The Cardinals of the Holy Rome.
8. 1 2  Oddrun Kårstad (1953). *Hamar bispestols historie*. [s.n]. s. 62.
9. ↑  *Nes bygdebok*. Historielaget. 1995. s. 362.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Catholic-Hierarchy
 |
**Gnistdagfly** (*Sympistis heliophila*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt i fjellet over det meste av Norge.

Utseende
--------

Et nokså lite (vingespenn 23 – 26 mm), kraftig, grått nattfly. Arten kjennes lettest på de hvite, bredt svartkantede bakvingene, som også er påfallende når den flyr. **Forvingen** er gråspraglete med mer eller mindre tydelige tegninger. Indre mellomlinje er svart og går i sik-sak, ytre mellomlinje er svart og hvit og går i en stor bue utover i den fremre halvdelen. Langs ytterkanten er det tre eller flere trekantede, svarte flekker. **Bakvingen** er hvit, bredt gråsvart langs ytterkanten.

Levevis
-------

Den lever på lyngheier og i andre åpne områder i høyereliggende barskoger, i bjørkebeltet og i den lavere delen av høyfjellet. Larvene utvikler seg vanligvis på krekling (*Empetrum* spp.), men kan også gå på blokkebær (*Vaccinium uliginosum*) og blåbær (*Vaccinium myrtillus*). Arten overvintrer to ganger, første gangen som egg og andre gangen som puppe. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i solskinn, i juni – juli.

Utbredelse
----------

Den forekommer i Alpene, Fennoskandia og det nordlige Russland østover til øst-Sibir, i Japan og det nordlige Nord-Amerika. I Norge er den utbredt i fjellet over hele landet bortsett fra ytre fjellstrøk på Vestlandet.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler – Gnistdagfly
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gnistdagfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gnistdagfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gnistdagfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gnistdagfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gnistdagfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gnistdagfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gnistdagfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Sympistis heliophila* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Vinterlandskap på Den nordkinesiske slette
**Den nordkinesiske slette** (kinesisk: 华北平原, pinyin: *Huáběi Píngyuán*) er den største alluviale slette i Øst-Asia. Den er oppbygd av avsetninger særlig fra Guleelven. Den er avgrenset i nord av Yanfjellene og i vest av Taihangfjellene. I sør avløses den av Yangtzesletten. Fra nordøst til sørøst ligger den inntil bukten Bo Hai, høydedragene på Shandonghalvøya, og mot Gulehavet. Guleelven renner gjennom sletten og ut i Bo Hai. 

Den sørlige delen av sletten omtales tradisjonelt som Kinas sentralslette (中原, *Zhōngyuán*), der den kinesiske sivilisasjons vugge stod.

Sletten dekker om lag 409.500 kvadratkilometer, det meste under 50 moh. Denne flate sletten med gulaktig jordsmonn er Kinas viktigste produksjonsområde for sorghum, hirse, mais og bomull. Det dyrkes også mye hvete, sesamfrø, peanøtter og tobakk her. Sletten er et av verdens tettest befolkede områder og har omtrent 400 millioner innbyggere. Vintrene er kalde, somrene varme, og høst og vår korte.

Beijing, som er Kinas hovedstad, ligger på den nordøstligste fliken av sletten sammen med havne- og industribyen Tianjin. Blant andre større byer kan nevnes Jinan, Shijiazhuang, Tangshan, Xuzhou und Zhengzhou.

Dagangfeltet i Tianjin og Shenglifeltet i det nordvestlige Shandong er store og viktige oljefelter.

En frykter at global oppvarming og økt bruk av kunstvanning vil føre til at området i fremtiden kommer til å rammes av ekstreme hetebølger. Kombinasjonen av sterk varme og høy luftfuktighet vil gjøre det umulig å arbeide utendørs om sommeren, noe som har stor betydning i dette området der de fleste er sysselsatt med jordbruk. I verste fall kan sletten mot slutten av århundret bli ubeboelig.

Referanser
----------

1. ↑  S. Kang og E.A.B. Eltahir (2018). «North China Plain threatened by deadly heatwaves due to climate change and irrigation». *Nature Communications*. 9: 2894. ISSN 2041-1723. PMC 6068174 Åpent tilgjengelig. PMID 30065269. doi:10.1038/s41467-018-05252-y.
2. ↑  D. Carrington (31. juli 2018). «Unsurvivable heatwaves could strike heart of China by end of century». The Guardian. Besøkt 15. august 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
**Gangker Punsum** (*Gangkhar Puensum, Gankar Punzum*) er Bhutans høyeste fjell, og verdens høyeste fjell som ikke er besteget. Fjellet er 7 570 meter høyt, og har en primærfaktor på 2 995 meter. 

Fjellets høyde ble første gang målt i 1922. Imidlertid er kartene over dette området ikke helt nøyaktige, så fjellet er merket av på ulike steder på ulike kart. Den første ekspedisjonen som forsøkte å bestige fjellet fant det rett og slett ikke. 

Etter at Bhutan åpnet for fjellklatring i 1983 mislyktes fire ekspedisjoner i å bestige toppen i 1985-86. Fra 1994 er det blitt forbudt å bestige fjell høyere enn 6 000 meter i Bhutan. Forbudet er dels begrunnet i sikkerhetsmessige forhold, og dels i fjellenes betydning i landets religion og folketro. Gangker Punsum vil derfor trolig beholde sin status som *verdens høyeste ubestegede fjell* i mange år framover. 

Navnet betyr «De tre brødrenes hvite topp».

Referanser
----------

1. 1 2  Gyurme Dorje. *Footprint Bhutan*. London: Footprint books, 2004. ISBN 1-903471-32-X. Side 46

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**«Gangsta's Paradise»** er en sang av den amerikanske rapperen Coolio, med sangeren L.V. Sangen ble utgitt på Coolios album ved samme navn, i tillegg til soundtracket for filmen *Dangerous Minds* fra 1995. Den sampler refrenget og instrumenteringen, og inneholder noe av teksten, med endret betydning, på Stevie Wonders sang "Pastime Paradise".

Sangen ble nummer 85 på *Billboard*'s Greatest Songs of All Time og var mestselgende singel i 1995 på U.S. *Billboard*. I 2008, ble den nummer 38 på VH1's 100 Greatest Songs of Hip Hop. *NME* listet sangen som nummer 100 i sin rangering av "100 Best Songs of the 1990s" i 2012. Coolio ble tildelt Grammy for Beste rapsolofremføring, to MTV Video Music Awards for Beste rapvideo og Beste video fra en film og en *Billboard* Music Award for sangen/albumet. Sangen var stemt frem som årets beste singel i *The Village Voice* Pazz & Jop critics' poll.

Sangen har solgt over 5 millioner eksemplarer i USA, Storbritannia og Tyskland alene, Coolio fremførte denne sangen live på 1995 *Billboard* Music Awards med L.V. og Wonder og på 38th Annual Grammy Awards med L.V.

Referanser
----------

1. ↑  «Coolio feat. L.V.'s 'Gangsta's Paradise' – Discover the Sample Source». *WhoSampled*. Besøkt 11. desember 2017.
2. ↑  «Greatest of All Time Hot 100 Singles : Page 1».
3. ↑  «Top 100 Hits of 1995/Top 100 Songs of 1995». *musicoutfitters.com*.
4. ↑  «The 100 Greatest Hip Hop Songs Ever». *VH1 Blog Reality TV News and Gossip*. Arkivert fra originalen 6. juni 2013. Besøkt 6. november 2021.
5. ↑  «100 Best Songs Of The 1990s». *NME*. 8. mai 2012. Besøkt 2. april 2020.
6. ↑   RIAA – Gold and Platinum Searchable Database
7. ↑  Copsey, Rob (19. september 2017). «The UK's Official Chart 'millionaires' revealed». Official Charts Company. Besøkt 17. juni 2018.
8. ↑  «Gold-/Platin-Datenbank» **(tysk)**. Bundesverband Musikindustrie. To access, user must enter song title under *Titel*, select Singles under *Formate* and click *SUCHEN*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gangsta’s Paradise* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Gangsta’s Paradise* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Gangsta’s Paradise* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Gangsta’s Paradise* på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) *Gangsta’s Paradise* på Genius — sangtekst Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Såing (Egypt)
**Såing** er å tilføre et ryddet og klargjort stykke land frø av ønsket art og sort. I alle jordbrukskulturer har såing vært omfattet med stort alvor, og det har vært ritualer preget av magisk tenkning knyttet til handlingen og til tidspunktet for såingen. I Bibelen og i kunsten er det mye symbolikk knyttet til såing. «*Hør!» sa han. «En mann gikk ut for å så. Og da han sådde, falt noe ved veien, og fuglene kom og tok det. Noe falt på steingrunn hvor det var lite jord, og det skjøt snart opp, fordi jordlaget var tynt* (Mark. 4, 3-4)

I ikke-mekaniserte landbrukskulturer har såing normalt vært utført ved *breisåing* (eng. *broadcasting*), dvs. ved at man kaster frø ut med hendene. En økning i frøprisene i England på 1600-tallet resulterte i at man begynte å eksperimentere med maskiner som kunne så mer presist og dermed med mindre mengde frø. *Såmaskinen* regnes å være oppfunnet av Jethro Tull i 1701. 

Kombimaskin.
Moderne såmaskiner består av ei *såkasse*, et utmaterverk og rørformede *sålabber* som går i jorda i ønsket dybde. Ved maskinell såing kommer altså frøet i jorda i rader (*radsåing*). Det er vanlig å utstyre såmaskiner med dobbel såkasse og to sett labber for samtidig utsåing av kunstgjødsel (*kombimaskin*). Vanligvis er såbedet klargjort ved pløying og harving, men det finnes kraftige såmaskiner som kan så direkte i stubbåker (*direktesåing*). Etter såing er det vanlig å tromle. Vanlig radavstand er 12 cm for korn og opptil 60 cm for rotvekster.

I norsk jordbruk er det mest vanlig å så om våren (*vårsæd*), men både gras og korn kan såes om høsten og overvintre som unge spirer (*høstsæd*). Isbrann kan da være et problem.

Se også
-------

* Urbanus (*sådagen*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
***Så mye å si deg …*** er en australsk ungdomsroman fra 1987 som er skrevet av John Marsden, hans debut. Boken, som handler om en stumme tenåringsjente ved navn Marina, ble en salgssuksess Australia og USA, og har siden blitt oversatt til ni språk og tildelt flere priser. John Marsden har uttrykt håp om at boken skal virke som en inspirasjon for tenåringer som har hatt problemer med å begynne å snakke igjen.

Sammendrag
----------

*Så mye å si deg…* er den oppdiktede dagboken til en australsk fjortenåring ved navn Marina, som har blitt tvunget til å begynne på kostskole da hun ikke snakker og nekter å sosialisere seg etter at hun fikk ansiktet ødelagt. Skaden skjedde da faren kastet syre etter moren og traff datteren istedenfor. 

I begynnelsen av boken har hun nettopp fått beskjed om å skrive dagbok som engelskoppgave, og er fast bestemt på å ikke røpe noe. Derfor er de første sidene av boken en introduksjon til skolen og miljøet heller enn en beskrivelse av Marina selv. Selv om hun fortsetter å fortelle om alle de andre ved skolen, begynner Marina allerede tidlig i dagboken å åpne seg om fortiden sin og forholdet til foreldrene sine. Hun begynner også å trekke seg mindre unna, og å kommunisere ved hjelp av kroppsspråk. Mot slutten av boken sender hun også lapper og brev til og fra medelever og lærere. Hun blir i tillegg gradvis mindre fiendtlig innstilt mot sin far, som sitter på arbeidsanstalt, og på slutten av boken drar hun av sted for å treffe ham. Det eneste gangen Marina faktisk sier noe høyt i hele boken er når hun hilser på faren sin og forteller ham at hun har «så mye å si deg…»

Opphav
------

Boken er delvis basert på en sann historie. Marina er inspirert av en fjortenåring og en kvinne ved navn Kay Nesbitt, som fikk ansiktet ødelagt av et hagleskudd. I tillegg identifiserer Marsden en viss John Mazur som personen bak engelsklæreren til Marina, Herr Linell, som hun har stor tillit til.

Priser
------

Boken ble en øyeblikkelig suksess i hjemlandet Australia og i USA, og vant flere priser, blant annet *Cristopher Medal Victoria Premier's Award*, og ble utnevnt til årets beste bok av det australske barnebokrådet (Children's Book Council).

Merete Alfsen ble i 1992 belønnet med Kultur- og kirkedepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur for den norske oversettelsen.

Eksterne lenker
---------------

* John Marsdens hjemmeside (engelsk)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
*For filmen fra 1934, se Sången om den eldröda blomman (1934)*.

***Sången om den Eldröda Blomman*** er en svensk film fra 1919, med regi av Mauritz Stiller. Manuskriptet var skrevet av Stiller og Gustaf Molander. Som litterært forelegg hadde de Johannes Linnankoskis roman som ble utgitt i 1905.

Hovedrollene spilles av Lars Hanson, Edith Erastoff, Greta Almroth og Lillebil Christensen.

Handling
--------

Olof er den unge sønnen til den velstående bonden Koskela. Olof flørter hele tiden med forskjellige unge kvinner, som han innleder korte forhold med. Men etter en krangel med faren sin bestemmer Olof seg for å forlate farens hjem og heller reise sine egne veier. Mens han passerer gjennom en liten landsby, møter Olaf snart den attraktive Kyllikki - datteren til bonden Moisio. Men faren hennes, Moisio, er veldig negativ til at datteren hans skal gifte seg med Olof, på grunn av Olofs dårlige rykte og hans omflakkende liv.

Olof gjenopptar deretter sine vandringer, frem til han når en større by - hvor han blir lokket til et bordell av en prostituert. Men Olof begynner etter hvert å reflektere over sin egen rotete tilværelse. Deretter vender han tilbake til barndomshjemmet sitt. Men når han kommer dit får han vite at begge foreldrene hans allerede er døde. Deretter reiser han til Moisio-hjemmet, nå fast bestemt på å gifte seg med Kyllikki.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Lars Hanson - Olof Koskela
* Greta Almroth - Annikki
* Lillebil Christensen - Elli, «Gasellen», tjenestejente på gården Koskela
* Louise Fahlman - husmoren på Koskela, Olofs mor
* Axel Hultman - bonden på Koskela, Olofs far
* John Ekman - fløterformann
* Hjalmar Peters - bonde på gården Moisio
* Edith Erastoff - Kyllikki, Moisio-bondens datter
* Nils Lundell - sønnen på gården Inkala, Kyllikkis forlovede
* Olof Ås - fløter
* Paul Hagman - fløter
* Gösta Ström - fløter
* Bengt Djurberg - ung mann

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sången om den Eldröda Blomman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Sången om den Eldröda Blomman* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Sången om den Eldröda Blomman* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

Portaler: Film | Sverige
Et såld.
Denne artikkelen omhandler redskapet.  For måleenheten, se såld.
**Såld** er en innretning for mekanisk filtrering av partikler fra væsker eller løsmasser. En finhullet såld kalles sikt eller sil. Såld har en rekke anvendelsesområder. Arkeologer benytter det for å finne små gjenstander i sand, jord eller mudder. Murere benytter det for å finsile pussesand. Såld brukes for å skille ut borekutt fra boreslam ved brønnboring i for eksempel Nordsjøen. Gullgravere benytter også samme teknikk når de vasker etter gull i elveslam. Teknikken brukes også ved baking, når melet forberedes før deigen lages.

Filtreringen fungerer ved at et finmasket nett beveges hurtig frem og tilbake i horisontalplanet, og lar små partikler eller væske slippe igjennom, mens større partikler skilles ut.

Bilder
------

* Oldtidsegypter med såld.Oldtidsegypter med såld.
* Såldmaker. Tysk illustrasjon fra 1500-tallet.Såldmaker. Tysk illustrasjon fra 1500-tallet.
* Sikting av jord under en arkeologisk utgravning i 2010.Sikting av jord under en arkeologisk utgravning i 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Riddle (tool) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Søk etter *Såld* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok  

| * v
* d
* r
Hageredskaper |
| --- |
| Hånd verktøy | 
* Averruncator
* Øks
* Lauvkniv
* Broadfork
* Daisy grubber
* Priklepinne
* Greip
* Grafter
* Grass shears
* Grass Stitcher
* Grev
* Homi
* Hori hori
* Kirpi
* Greinsaks
* Machete
* Mattock
* Hakke
* Høygaffel
* Post hole digger
* Potting bench
* Rosesaks
* Rive
* Såld
* Ljå
* Shovel
* Sigd
* Spade
	+ Loy
* Trowel
* Vandkande
* Weeder
* Trillebår
* Navar

 |
| Manual or powered | 
* Grubber
* Dethatcher
* Earth auger
* Edger
* Hekksaks
* Lawn aerator
* Gressklipper
* Lawn sweeper
* Plog

 |
| Elektroniskeverktøy | 
* Ryddesag
* Motorsag
* Hageslange
* Vannspreder
* Løvblåser
* Gresstrimmer

 |