recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Data transport
En **digital tvilling** er definert som en digital eller virtuell kopi av en fysisk ting som finnes i den virkelige verden. Teknologien er muliggjort gjennom data og simulatorer for sanntidsberegninger, optimalisering, overvåking, kontroll og forbedret beslutningsstøtte.

Digital tvilling kan beskrives av følgende tre stikkord:

* Virtuell tvilling
* Prediksjon tvilling
* Tvilling-implementasjon

Den enkleste versjonen av digital tvilling er bruk av et dashboard på en PC.[*klargjør*] Men, du[*hvem?*] kan også bygge kompliserte 3D modeller med detaljerte sanntidsdatamodeller og alt hva det krever av ressurser.

Digital tvilling av en oljeplattform

I bruk
------

Den digitale tvillingen lærer[*klargjør*] hele tiden av den fysiske virkeligheten – ofte i sanntid. Den kan dermed spare brukeren for kostnader og arbeid ved uttesting av nye strategier, prototyper, fremtidige hendelser, analysere tidligere resultater, overvåke prosesser og hindre eller varsle om kritiske hendelser.

Digitale tvillinger kan for eksempel forutse behov for vedlikehold før det er for sent. De kan brukes til å modellere prosesser og hjelpe til å identifisere ineffektive hendelser og rette opp feil i en verdikjede. De kan bidra til uttesting av nye strategier og «what-if»-analyser samt til virtuell prototypeutvikling. Med prototyping menes *utviklingen* av fysiske gjenstander. Ved å bruke en digital tvilling i arbeidet med prototyping, kan du kjøre tester virtuelt – og unngå utfordringer og kostnader knyttet til fysiske prototyper

Selskaper innen olje og gass-luftfart og bilindustrien bruker digitale tvillinger i sine arbeidsmodeller. Bruksområdene utvides etterhvert som teknologien utvikler seg. Bransjer som bygg og anlegg, eiendom, bank- og finanstjenester, helsesektoren, samferdsel og infrastruktur, smarte byer, energi og prosessindustri er aktuelle kandidater for bruk av digitale tvillinger. Digitale tvillinger brukes også innen forskning.

I helsevesenet
--------------

Innenfor helse er en digital tvilling en digital representasjon av en enkeltperson. I dette ønsker man å kombinere pasientdata med generelle populasjonsstudier, kunnskap om ulike sykdommer, medisiner og behandlingsalternativer, for å gi hver pasient hensiktsmessig pasient-spesifikk behandling.

Relatert teknologi
------------------

* Digitalisering
* Finittelementmetoden
* Prototyp

Referanser
----------

1. ↑  «Helt enkelt: Hva er en digital tvilling – og hva kan den brukes til?». *www.tekna.no*. Arkivert fra originalen 5. september 2022. Besøkt 25. august 2022.
2. ↑  «Digital Tvilling». *SINTEF* **(norsk)**. Besøkt 25. august 2022.
3. ↑  «Digitale tvillinger: Slik brukes det i dag». *DigitalNorway*. 20. januar 2021. Besøkt 6. september 2022.
4. ↑  «Digitale tvillinger i praksis». *www.tekna.no*. Tekna. Besøkt 5. september 2022.
5. ↑  «What is a digital patient twin?» **(engelsk)**. Siemens Healthineers. Besøkt 19. april 2023.
**House of Sweden** er en bygning som ligger på 2900 K Street NW i Washington, D.C. USA. I bygningen holder blant annet Sveriges ambassade i Washington til samt representanter for svenske bedrifter. Fra og med oktober 2009 holder også Islands ambassade til i bygningen.

Huset ligger i bydelen Georgetown med en fasade av glass vendt mot Potomacelven. Eiendommen grenser til et parkområde og mot strandpromenaden ved Washington Harbour.

Bygningen er tegnet av arkitektene Gert Wingårdh og Tomas Hansen, med innredning av glasskunstneren Ingegerd Råman. House of Sweden ble innviet 23. oktober 2006 av det svenske kongeparet i nærvær av blant annet daværende utenriksminister Carl Bildt og daværende ambassadør Gunnar Lund. 

House of Sweden består av et ambassadekanselli, 19 leiligheter og et ca. 700 m² stort Event Center. Den har en stor takterrasse med plass for arrangementer og med fri utsikt mot Arlington, Watergate samt Kennedy Center.

Huset har fem etasjer med ambassaden i andre. Paradesalene er dels Anna Lindh Hall, dels Alfred Nobel Hall. Kostnaden for bygningen har ifølge Statens fastighetsverk blitt beregnet til 480 millioner kroner.

Bygningen mottok Sveriges arkitekters Kasper Salin-prisen 2007 for bygningen.

Referanser
----------

1. ↑  Island flyttar till Sverige[*død lenke*], från UD 10. september 2009.
2. ↑  sfv.se House of Sweden, Washington D.C. Arkivert 27. november 2010 hos Wayback Machine. 23 oktober 2006
3. ↑  svd.se Sverige öppnar ny dörr i USA, 22 oktober 2006
4. ↑  House of Sweden i Washington fick årets Kasper Salin-pris. Arkivert 1. januar 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Embassy of Sweden, Washington, D.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Raimond van der Gouw** (født 24. mars 1963 i Oldenzaal) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere målvakt. Han har siden 2007 vært keepertrener i Sunderland. Som aktiv spilte Van der Gouw i mange år i nederlandske Vitesse, og er også kjent for tiden i engelske Manchester United.

Van der Gouw startet sin karriere i den nederlandske klubben Go Ahead Eagles i 1985, Han spilte der i tre år før han gikk til Vitesse Arnhem i 1988. Sommeren 1996 ble Van der Gouw hentet til Manchester United av Sir Alex Ferguson. 21. september samme året debuterte han for førstelaget. Men han ble ikke noen førstekeeper ettersom danske Peter Schmeichel var suveren i den posisjonen. Van der Gouw var ikke bare keeper i Manchester United, han var dessuten keepertrener fram til 1998, da Tony Coton overtok den jobben.

Van der Gouw hadde både sine oppturer og nedturer i klubben. Sesongen 1999-2000 var Van der Gouw med på å vinne Premier League i England, men da Schmeichel forsvant fra Manchester United ble Fabien Barthez hentet inn og Van der Gouw måtte fortsatt belage seg på å være andrevalg. I 2001 ble Roy Carroll hentet inn, og det markerte slutten på Raimond van der Gouws karriere som målvakt for Manchester United.
1. juli 2002 gikk han til West Ham United. Etter det var han innom RKC Waalwijk, før han endte opp i AGOVV Apeldoorn hvor han var førstekeeper over tre sesonger. 

Han skrev under som keepertrener for den engelske klubben Sunderland i juli 2007, hvor hans tidligere lagkamerat Roy Keane da var manager. I sitt første år som keepertrener i klubben hadde han spillerlisens, i tilfelle skadekrise blant keeperene i klubben.

Referanser
----------

1. ↑   Argentine Soccer Database, oppført som RAIMOND VAN DER GOUW, BDFA player ID 63176[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FBref, FBref spiller-ID 0d2e1195[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   transfermarkt.com, oppført som Raymond van der Gouw, Transfermarkt spiller-ID 3644, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raimond van der Gouw – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Raimond van der Gouw – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Raimond van der Gouw – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Raimond van der Gouw – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

* (en) Raimond van der Gouw – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Raimond van der Gouw – FBref Rediger på Wikidata
**Raija** er en romanserie om Nordkalottens folk på 1700-tallet. Serien består av 40 bøker og kom ut i et opplag på til sammen fem millioner eksemplarer i de nordiske land på 1980-tallet. Serien Raija er skrevet av Bente Pedersen, og er utgitt av Schibsted Forlagene AS. Siden er serien kommet ut i dobbeltbind i en serie som ble fullført i 2007.

Titlene i serien
----------------

01. *Fremmed fugl*   

02. *Brukne vinger*   

03. *Huldreplassen*   

04. *Futens brud*   

05. *Huset ved havet*   

06. *Frihetens lenker*   

07. *Skipet fra øst*   

08. *Trollkvinne*   

09. *Rotløs*   

10. *Tidevarv*   

11. *Under en fremmed himmel*   

12. *Villroser*   

13. *Farsarven*   

14. *I skyggen av Raija*   

15. *Blodspor over vidda*   

16. *Farlige flammer*   

17. *Vingeskutt*   

18. *Dødens sendebud*   

19. *Skjebnenatt*   

20. *Frostnetter*   

21. *I sorgens skygger*   

22. *Mannen med masken*   

23. *Gullfuglen*   

24. *I fremmed fotspor*   

25. *Mytteriet*   

26. *Fredløs*   

27. *Tsarina*   

28. *Sjamanens datter*   

29. *Veien hjem*   

30. *I nød og lyst*   

31. *Annen manns kvinne*   

32. *Sommerlandets skygger*   

33. *Drømmestier*   

34. *I vesterled*   

35. *Himmelbarnet*   

36. *Gjennom tårer*   

37. *Rederens sønn*   

38. *Trekkfugl*   

39. *Det gule lyset*   

40. *Fremmed fugl flyr*

Referanser
----------

1. ↑  Schibstedforlagene: Raija – samlet opplag på 5 millioner (Besøkt 2008.02.15)[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Analyse av Bente Pedersen som forfatter med vekt på første bind i serien Raija
**Raigad festning** ligger i Raigad-distriktet i Maharashtra, India. Den ble tidligere omtalt som Rairee eller Rairy og er en av de største festningene på Deccan-platået.

Mye av forsvarsverket på Raigad ble bygget av Chhatrapati Shivaji som gjorde det til sin hovedstad i 1674 etter å ha blitt kronet til kongen av Maratha-riket, som senere utviklet seg til Maratha-imperiet, som til slutt dekket store deler av det vestlige og sentrale India. Festningen ligger 1356 moh i fjellkjeden Sahyadri. Det ligger på en ås 820 meter over terrenget og det går en trapp med ca. 1730 trinn opp til festningen, det er også en taubane her som har en lengde på 750 meter og en høydeforskjell på 400 meter.

Kun grunnpilarene av hoved-palasset står igjen fordi palasset var bygget i tre, men det er ruinene etter mange andre bygningene. Den eneste veien inn i festningen går gjennom "Maha Darwaja" (stor dør) som de den gang stengte ved solnedgang, døren er ca. 20 meter høy.

Fra festningen kan man se henrettelsespunktet kalt "Takmak Tok", en klippe hvor dømte fanger ble kastet i døden. Festningen har også utsikt over en kunstig innsjø kjent som "Ganga Sagar" sjøen.

* Kart over RaigadKart over Raigad
* 
* 
* 
* Maha DarwajaMaha Darwaja
* 
* Jagdishwar templetJagdishwar templet
* 
* Takmak TokTakmak Tok
* Takmak TokTakmak Tok
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Ganga Sagar sjøenGanga Sagar sjøen
* TaubanenTaubanen

Referanser
----------

1. 1 2  Sengar, Resham SengarResham. «This is why you should visit Maharashtra’s Raigad Fort». *The Times of India*. ISSN 0971-8257. Besøkt 7. mars 2023.
2. 1 2  «Experience the ecstasy of Fort Raigad, the King of Forts». *web.archive.org*. 5. januar 2007. Archived from the original on 5. januar 2007. Besøkt 7. mars 2023. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
*Buddha hopper over muren*

***Buddha hopper over muren*** (forenklet kinesisk: 佛跳墙; pinyin: **Fó tiào qiáng**, også kjent som ***Buddhas fristelse***) er en variant av haifinnesuppe i Fujiankjøkkenet.

Beskrivelse
-----------

Retten ble skapt av Zheng Chunfa, en berømt kokk og innehaver av restauranten Ju Chun Yuan i Fuzhou i provinsen Fujian. Zheng var kokk for en ledende lokal mandarin i sin tidlige karriere. Etter at retten ble til under Qing-dynastiet (1644–1912), er den blitt fremhevet som en av det kinesiske kjøkkens fremste delikatesser, på grunn av sin rike smak, bruk av en rekke ingredienser av sjeldent god kvalitet og spesielle tilberedelse. Rettens navn insinuerer at den er så velsmakende at den får buddhistmunker til å «glemme» at de egentlig er vegetarianere. Den er rik på protein og kalsium.

Suppen eller stuingen har mange ingredienser og det trengs to dager for å tilberede den. En typisk oppskrift krever vaktelegg, bambusskudd, kamskjell, sjøpølser, abalone, haifinne, svømmeblære, kylling, Jinhuaskinke, svinesene, ginseng, sopp og taro. Noen oppskrifter krever inntil 30 hovedingredienser og tolv kondimenter. Bruken av haifinne og abalone er blitt kontroversielt av miljømessige og etiske hensyn.

Tilblivelse
-----------

Det går mange historier om hvordan retten er blitt til. I tillegg til den gjengse, gjengitt ovenfor, er det en om en mandarin som vandret omkring til fots under Qing-dynastiet. Han oppbevarte all sin mat i en leirkrukke egentlig beregnet på vin. Når enn han skulle ha seg et måltid, varmet han opp krukken over en åpen ild. 

Da han og hans venner kom til Fuzhou begynte han å koke retten. Duftene nådde over murene til buddhistklosteret like ved, der munkene satt og mediterte. Selv om buddhistmunker ikke får spise kjøtt, var lukten så uimotståelig at en av dem hoppet over muren. En dikter i følget sa senere at til og med Buddha ville ha hoppet over muren for å få noe av denne lekre retten.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Shidao Xu (2003). *Origins of Chinese cuisine*. Asiapac Books Pte Ltd. s. 7–16. ISBN 981-229-317-5.
2. 1 2 3  Hanchao Lu (2005). *Street criers: a cultural history of Chinese beggars*. Stanford University Press. s. 73–74. ISBN 0-8047-5148-X.
3. ↑  Nina Zagat (15. juni 2007). «Eating Beyond Sichuan». The New York Times.
4. 1 2  «Saving the world's rarest shellfish». The Independent. 12. desember 2005. [*død lenke*]
5. ↑  Jo Jeong-hun (조정훈) (9. november 2007). «(Why) 내일 세상 떠난다면 무엇을 먹겠는가? (Why) What would you eat if you die tomorrow?» **(koreansk)**. The Chosun Ilbo. [*død lenke*]
6. 1 2  «Leap of taste». The Age. 26. september 2006.
7. ↑  Khan, Stephen (25. juni 2006). «Fins for sale». *Environment*. *The Independent*. Besøkt 13. mai 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Buddha jumps over the wall – galleri av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
***Buddhacarita*** (eller **Buddhacaritaṃ**, devanagari बुद्दचरितं – «Buddhas gjerninger») er et indisk epos, fra 100-tallet, skrevet av Aśvaghoṣa (ca 80-ca150) på sanskrit. Det er et hellig skrift i buddhismen, og er svært populært og utbredt.

Teksten omfatter 28 vers, og er en biografisk framstilling av Buddhas liv. Teksten har blitt beskrevet som «den viktigste biografiske kilden til Buddhas liv. Dessuten er det den tidligste teksten som legger an en poetisk stil for å beskrive Buddhas liv som en fortelling. [...] det spesielle med Buddhacarita er at den bryter ut fra en lærd filosofisk diskurs og over i en mer poetisk, følsom tilbedelse av Buddha, med vekt på det personlige opplevelsesaspektet.»

Et utdrag av Buddhacarita er oversatt til norsk og utgitt i boken Buddhas fortellinger, 2001.

Referanser
----------

1. ↑  bokklubben.no Arkivert 9. juni 2007 hos Wayback Machine. intervju med Torkel Brekke ved lanseringen av boka Buddhas fortellinger, 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
Buddhustmunk i Phnom Penh
**Buddhisme i Kambodsja** er en oversikt over buddhismen, slik den har eksistert i det som idag er Kambodsja. Ifølge ubekreftede singalesiske kilder, skal misjonærer til kong Aśoka ha innført buddhismen i Sørøst-Asia i det 3. århundre f.Kr. Det vi vet sikkert, er at buddhismen har eksistert i Kambodsja fra år 450 i det gamle Funanriket og fremover til idag.

I sin tidligste form var dette en form for mahāyānabuddhisme, som la vekt på prajñāpāramitā og dyrkelsen av bodhisattva mañjuśrī. Under Funanriket importerte også hinduismen fra det indiske subkontinent. Under Chenlariket frem til år 700 blomstret også mahāyāna, og et vitnesybyrd om dette er statuer av bodhisattva avalokiteśvara. Enkelte statuer i Mekongdeltaet indikerer også eksistensen av skolen sarvāstivāda i området. Under Angkorriket ble Kambodsja påvirket av de buddhistiske tradisjonene til Monrikene Dvaravati og Hariphuñchai. Mahāyānabuddhismen, i den form det hadde under det indiske Palariket, konkurrerte med shaivismen og dens tantriske fortolkning av buddhismen.

Siden 1200-tallet har Theravādaskolen vært statsreligion (med unntak av Røde Khmer-perioden), og for øyeblikket omfatter denne troen 95% av befolkningen.

Referanser
----------

1. ↑  «CIA World Factbook - Cambodia». Arkivert fra originalen 29. desember 2010. Besøkt 10. april 2007.
2. ↑  
	* Pew Research Center (December 18, 2012). Religious Composition by Country 2010 Arkivert 29. juli 2013 hos Wayback Machine.
**E'a Api** var et politisk parti i Fransk Polynesia. Det ble grunnlagt i 1967 av Francis Sanford og var nært knyttet til ham som partileder. E'a Api gikk inn for selvstyre for Fransk Polynesia.

Partiet i franskpolynesisk politikk
-----------------------------------

Partiet ble stiftet i 1967 og fikk navnet E'a Api, som betyr ny veg. Det kjempet for større indre selvstyre fra Frankrike, for benådning av nasjonalistlederen Pouvanaa a Oopa og ble på 1970-tallet motstander av atomprøvesprengningsprogrammet Frankrike gjennomførte på Moruroa.

E'a Api vant i 1967, samme år som det ble etablert, valget til territorialforsamlingen. Partiet gjorde det også godt ved valget i 1972. Den viktigste motstanderen var det konservative og franskvennlige partiet Tahoeraa huiraatira ledet av Gaston Flosse.

Ved valget i 1977 gikk E'a Api i allianse med et annet selvstyreparti, Here Ai'a. Partialliansen fikk 36,4 % og 13 seter i territorialforsamlingen. E'a Api fikk videre 4,2 % og tre seter på lister partiet stilte alene. Alliansen dannet deretter regjering med partilederen i E'a Api som regjeringsleder med tittelen visepresident. I 1982 ble partiet splittet da Émile Vernaudon gikk ut og dannet partiet Ai'a Api. E'a Api gjorde det dårlig ved valget samme år, da partiet bare vant ett sete. Dette markerte slutten på E'a Apis periode i franskpolynesisk politikk.

Valgresultat
------------

Partiet fikk følgende oppslutning ved valg til territorialforsamlingen:

| Valgresultat | 1967 | 1972 | 1977 | 1982 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Stemmeandel i % | 20 | 21 | 40,6 | 6 |
| Mandater (av 30) | 9 | 7 | 16 | 1 |
| Merknad |  |  | med Front Uni |  |
|

Referanser
----------

1. ↑  «Sanford, Francis Ariioehau (1912–1996)», i Robert D. Craig: *Historical Dictionary of Polynesia*, 3. utgave, Lanham: Scarecrowe Press, 2011, s. 250.
2. ↑  Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): *The Pacific Islands: An Encyclopedia*, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 282.
3. ↑  Henningham, Stephen: *France and the South Pacific. A contemporary history*, North Sydney: Allen & Unwin, 1992, s. 134.
4. ↑  Henningham, s. 152.
5. ↑  Henningham, s. 135 og 142.
***Isidus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 8 millimeter), slanke, halvmatte, fint hårete, rødbrune smellere. **Hodet** er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er 11-leddete, vanligvis ganske lange, mer eller mindre sagtakkede. **Brystskjoldet** (pronotum) er rundet firkantet, gjerne noe lengre enn bredt. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er litt tilbaketrukket. **Dekkvingene** er langsmale, omtrent så brede som brystskjoldet, med tydelige lengdestriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige, ganske tynne. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

Denne slekten har larver som lever i død ved.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Middelhavsområdet (Spania, Frankrike, Israel).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
					- Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
						* Understammen Athoina Candéze, 1860
							+ Slekten ***Isidus*** Mulsant & Rey, 1875
								- *Isidus appendiculatus* Pic, 1912
								- *Isidus letourneuxi* Pic, 1912
								- *Isidus moreli* Mulsant & Rey, 1875

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene, med bilder av typeeksemplarer
* Biolder av og data om *Isidus moreli*
* (en) *Isidus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Isidus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Isidus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata
**Nathan Antone Jonah Dyer** (født 29. november 1987) er en engelsk fotballspiller som fra 1. august 2020 er klubbløs.

Southampton FC
--------------

Dyer ble født i Trowbridge i Wiltshire, og ble medlem av Southampton FC Academy som tenåring. Han var medlem av Southamptons ungdomslag som nådde finalen FA Youth Cup i 2005. Han imponerte i sin debut for førstelaget til Southampton FC, hvor laget vant 2–0 hjemme mot Reading FC. Senere det samme året ble lånt ut i til Burnley FC og i 2008 signert han for tre år for Southampton FC, hvor han var fram til 2011.

Swansea City AFC
----------------

Dyer kom tilbake til Southampton ved slutten av hans tre måneder lange låneperiode utløp og ble øyeblikkelig lånt ut igjen, denne gangen til Swansea City fram til slutten av sesongen 2008–2009. Han imponerte i debuten i en 2-0 seier hjemme mot Reading. Den 24. januar skåret han i FA-cupen mot Southamptons erkerival Portsmouth FC. Den 5. april 2009 skåret Dyer åpningsmålet for Swansea mot en annen rival, Cardiff City FC.

Den 2. juni 2009 ble Dyer fast medlem av Swansea City og debuterte i åpningskampen i 2009–2010 mot Leicester City FC. Han skåret sitt første mål for Swansea den 26. september 2009, noe som ble vinnermålet mot Sheffield United FC. Den 7. november 2009 skåret Dyer sitt andre mål mot klubbens bitre rival Cardiff City FC. 

Dyer begynte sesongen 2010–2011 rimelig bra og fikk et mål mot Preston, og hadde fin form hele sesongen og supporterne i klubben gjorde ham til sist til «Årets spiller for 2010–2011».

Dyer holdt formen i neste sesong, 2011–2012. Han bidro stort i 3-2 nederlaget til Arsenal FC, hvor han skåret sitt tredje mål i Premier League, inkludert mål mot Barnsley FC i 4-2-seieren som sendte Swansea til neste runde i FA Cup og 2–0-serien over Aston Villa FC.

Den 1. september 2015 ble Dyer lån ut fra Swansea City AFC til Leicester City FC ut 2015/2016-sesongen.

Meritter
--------

Swansea City AFC
* Den engelske ligacupen (1): 2012/2013

Individuelt
* Alan Hardaker Trophy (1): 2013

Referanser
----------

1. ↑   Diario AS, AS.com athlete ID dyer/20604[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   FBref, FBref spiller-ID 6dfd5af0[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Dyer crowned Swans Player of the Year» Arkivert 29. august 2012 hos Wayback Machine.. *www.swanseacity.net*. 5. mai 2011.
4. ↑  BBC.com – Nathan Dyer: Leicester sign Swansea winger on loan (Publisert 1. september 2015, besøkt 5. september 2015)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nathan Dyer – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Nathan Dyer – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Nathan Dyer – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Nathan Dyer – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Nathan Dyer – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Nathan Dyer – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Nathan Dyer – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Nathan Dyer – as.com Rediger på Wikidata
**He Guoqiang** (kinesisk: 贺国强 pinyin: *Hè Guóqiáng*, født 1. oktober 1943 i Xiangxiang i provinsen Hunan i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han er medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite, Folkerepublikken Kinas i praktis viktigste politiske organ.

He studerte kjemiteknikk ved et institutt i Beijing der han tok eksamen i uorganisk kjemi. I 1966 gikk han inn i kommunistpartiet. Han hadde sin tidlige karriere innen den kjemiske industri. Fra 1991 til 1996 var han viseminister for kjemisk industri i Kinas regjering. Årene 1997–1999 var han guvernør i Fujian og 1999–2002 tjenestegjorde han som partisekretær i Chongqing.

Under hans tid i Fujian fant det sted en større smuglingsskandale, og i Chongqing ble han av noen dratt inn i en underslagssak omkring De tre kløfters demning. Men han hadde tillit i de høyerer partiorganer, og steg til nye høyder i partihierarkiet, muligens takket være sine bånd til kretsen rundt den tidligere partilederen Jiang Zemin.

I 2002 ble han valgt inn i Partiets sentralkomité og i 2007 ble han medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komite, der han har nummer åtte i rangordningen og har ansvar for partiets sentrale kommisjon for disiplininspeksjon, det organ som etterforsker mulige korrupsjonssaker. Der overtok han etter Wu Guanzheng. Han fikk av generalsekretær Hu Jintao viktig ansvar for arbeidet i etterkant av jordskjelvet i Sichuan i 2008. 

He var på offisielt besøk i Norge i juni 2010.

Referanser
----------

1. ↑  Biografi fra *China Vitae*
2. ↑  "He Guoqiang" fra BBCs hjemmeside, lest 2008-09-01.
3. ↑  regjeringen.no En av Kinas mektigste politikere på besøk i Norge 11.06.2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) He Guoqiang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) He Guoqiang hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Phileurus youngi*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, blankt svart hornbille. Hannen har to ganske korte horn i pannen, pronotum har en lengdefure og er uthulet foran der det sitter en rundet knøl, men disse er lite utviklede. Hodet er fremtrukket til en spiss snute i midten. Pronotums sider er rundede, og flaten åpent og nokså grovbt punktert. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige, grove punktstriper. Beina er svært kraftige, leggene med store, skarpe tenner, særlig på frambeina. Hunnen ligner hannen med hornene i pannen er mindre og pronotum litt smalere.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Mellom-Amerika, fra Honduras i nord til Panama i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Phileurus* Latreille, 1807
							+ ***Phileurus youngi*** Ratcliffe, 1988

Kilder
------

* Dynastidae du Monde, nettside om arten
* *Phileurus* på Encyclopedia of Life:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Phileurus youngi* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Phileurus youngi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Phileurus youngi* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Phileurus youngi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Phileurus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Phileurus hospes*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En stor (28-35 millimeter) og kraftig, avlang, sylindrisk, blankt brun til svart hornbille. Hannen har to korte horn i pannen, pronotum har en lengdefure og uthulet foran der det sitter en rundet knøl, uthulingen fortsetter som en bred fure tilbake til bakkanten. Hodet er fremtrukket til en spiss snute i midten. Pronotums sider er rundede. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige, fine punktstriper. Beina er kraftige, leggene med skarpe tenner, særlig på frambeina.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra Colombia i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Phileurus* Latreille, 1807
							+ ***Phileurus hospes*** Burmeister, 1847

Kilder
------

* Dynastidae du Monde, nettside om arten
* *Phileurus* på Encyclopedia of Life:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Phileurus hospes* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Phileurus hospes* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Phileurus hospes* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Phileurus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Oluf Steen Julius Berner** (født 23. september 1809 i Laurvig, død 13. september 1885) var en norsk assessor og politiker.

Oluf Berner ble født i 1809 i Laurvig som sønn av handelsmannen Joachim Berner og Karen Christine Berner, født Blom. Han giftet seg i 1840 med Marie Lovise Falkenberg, datter av Christian Bugge Falkenberg (1781–1848) og Lovise Augusta (1791–1840), født Linaae. Paret hadde et barn, Carl Christian Berner, som ble en kjent politiker. Han ble født i 1841, men Marie Lovise døde i barsel. Oluf Steen Julius Berner giftet seg igjen i 1846 i Kragerø med Christiane Sofie Rømer (1812–1850). Med Aase Jensdatter Hennum fikk han datteren Marie Ottea i 1845.

Fra 1844 til 1849 var Berner byfogd i Molde. Berner ble valgt inn på Stortinget i Stortingsvalget 1853 som representant for Christiansand. Han arbeidet som assessor i Kristiansand. Han satt en periode på Stortinget.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 84[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Carl Christian Berner». Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (NSD). Arkivert fra originalen 15. februar 2012. Besøkt 29. november 2012.
3. ↑  «Oluf Steen Julius Berner». Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (NSD). Arkivert fra originalen 15. februar 2012. Besøkt 29. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Oluf Steen Julius Berner hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Katalog til arkiv etter overrettsassessor O.S.J. Berner hos Statsarkivet i Kristiansand[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
***Grafters*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Arthur Rosson.

Handling
--------

Jack Towne, som nettopp har arvet en million dollar, blir advart av onkelen sin Mark om å passe seg for fremmede som bare kommer til å være interessert i pengene hans. Men Jack bryr seg ikke om onkelens råd, og blir snart involvert i Doris Ames som han tilfeldig møter ved en kafé. Men det Jack ikke er klar over er at Doris, som desperat trenger mer penger for å betale boliglånet på morens hjem, faktisk arbeider for Mrs. Ames, The Menace og Laughing Louie. Denne gjengen har blitt hyret av onkel Mark, i håp om å lære Jack en lekse.

Ved hjelp av gjengen fanger Doris snart Jack i en kompromitterende situasjon, og de truer ham deretter med utpressing for å få tak i pengene hans. Men Doris nekter imidlertid å gå videre med disse planene, når hun forelsker seg i Jack. Men Jack viser seg deretter som langt mer utspekulert enn de først hadde antatt, når han ansetter sine egne detektiver for å avsløre gjengens virkelige planer. Samtidig demonstrerer Jack for onkelen sin at han faktisk er i stand til å ta hånd om sine egne saker, og i mellomtiden frigjør han også Doris fra skurkenes klør.

Skuespillere
------------

* Jack Devereaux som Jack Towne
* Anna Lehr som Doris Ames
* Frank Currier som Mark Towne
* Irene Leonard som Mrs. Ames
* George Siegmann

Referanser
----------

1. ↑  GRAFTERS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Grafters* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Grafters* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Grafisk Byrå A/S** var et holdingselskap for AKP(m-l)s ulike bedrifter på 1970-tallet og 1980-tallet.

Bedriftene var organisert som et konsern, og den formelle bedriftsledelsen satt i Grafisk Byrå. Leder og ansvarlig for konsernets økonomi var siviløkonom Per Selvik, innad i  ml-bevegelsen kjent under kallenavnet «Ali Baba». Han satt som enestyre og eneaksjonær i selskapet. I realiteten var hele den økonomiske driften underlagt AKP(m-l)s ledelse, det vil si sentralkomiteens økonomiske utvalg, ØKU.

Grafisk Byrå eide selskapene Forlaget Oktober A/S, Duplotrykk A/S og Industrigrafikk A/S. I tillegg eide selskapet direkte eller via Oktober Plateselskapet MAI A/S. Også Klassekampen A/S og avisens distribusjon Markedsdistribusjon A/S ble eid av Grafisk Byrå, men avisen ble skilt ut som eget, selvstendig aksjeselskap på slutten av 1970-tallet. I motsetning til de høyt profilerte bedriftene Klassekampen, Oktober, MAI og Duplotrykk var Grafisk Byrå et relativt anonymt selskap. Det var en fordel i flere forretningsmessige sammenhenger, eksempelvis var det lettere da den «beryktede» politiske bevegelsen skulle ut på leiemarkedet for å finne lokaler til *Klassekampens* dagsavis-drift.

I 1982 anslo tidsskriftet *Økonomisk Rapport* at «AKP-konsernet» hadde en årlig omsetning på mer enn 25 millioner, i datidens kroneverdi. De ulike bedriftene var i stor grad finansiert gjennom innsamlinger. I alt hadde AKP samlet inn om lag 13 millioner fra 1975 til 1982. Konsernmodellen gjorde det mulig å overføre midler og gjeld mellom selskapene, og i en tid da datamaskinene ennå ikke hadde tatt over alle regnskapsrutiner var dette enkelt: «Penger fløt i plastposer mellom de ulike virksomhetene i 'konsernet'».

Da AKPs forlag Oktober i 1991 skulle selges til Aschehoug satt Oktober fortsatt med en gjeldspost på 1.1 millioner til Grafisk Byrå, som da var nedlagt. Før det ble enighet om salget blant interessentene på Oktobers side, forlangte AKP at disse pengene skulle gå til avisa *Klassekampen*, noe forlagsledelse og forfattere aksepterte.

Referanser
----------

1. ↑  Geir Berdahl: *40 års nervøsitet*. Side 52. Forlaget Oktober 2010 ISBN 9788249508129
2. ↑  *Økonomisk Rapport* nr. 1 1983.
3. ↑  *Klassekampen* 29. januar 2011
4. ↑  Alf Skjeseth: *Sykle på vatnet. Historia om Klassekampen*, side 49. Samlaget 2011 ISBN 978-82-521-7538-7
5. ↑  *Økonomisk Rapport* nr. 1 1983.
6. ↑  Regnskapssjef Synnøve Andreassen i intervju i *Klassekampen* 29. januar 2011
7. ↑  Geir Berdahl: *40 års nervøsitet*. Side 124. Forlaget Oktober 2010 ISBN 9788249508129

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
**Hannah Helseth** (født 1980) er en norsk sosiolog, forfatter, redaktør og dramatiker. Hun er ansvarlig redaktør for *Nytt Norsk Tidsskrift* fra 2018.

Hun ble utdannet master i sosiologi ved Universitetet i Oslo i 2006 med en oppgave om seksuell trakassering i skolen. Hun var stipendiat ved Senter for tverrfaglig kjønnsforskning ved UiO fra 2012 til 2016 og tok ph.d.-graden i 2017 med avhandlingen *Fornuft og følelser: Muslimers argumenter for kvinners rettigheter i medieoffentligheten fra 2000 til 2012*. Helseth er nå forsker II ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS).

I 2012 utga hun *Generasjon sex*. Boka dannet også grunnlag for hennes første skuespill, *Søstra mi*, satt opp av Riksteatret i 2013 med Kjersti Horn som regissør. I 2018 ga hun ut boka *Det jeg skulle sagt - en håndbok mot seksuell trakassering* sammen med Anja Sletteland.

Helseth har vært engasjert i en rekke feministiske og andre politiske sammenhenger. Hun er tidligere nestleder i Rød Ungdom, men er ikke lenger medlem av Rødt. Hun var også debattredaktør i tidsskriftet *Fett*.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 8. juli 2018. Besøkt 8. juli 2018.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Ivan Möller** (født 12. februar 1884, død 31. juli 1972) var en svensk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1912 i Stockholm.

Möller vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass på 4 × 100 meter stafett. Det var tre lag i finalen, det britiske laget vant foran Tyskland men det tyske laget ble disket på grunn av feilveksling. Storbritannia vant gull og Sverige sølv og det ble ikke delt ut noen bronsemedaljer. De andre løperne på det svenske laget var Charles Luther, Ture Person og Knut Lindberg. Møller deltok også på 200 meter, men ble utslått i sitt forsøksheat.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i friidrett, 4 x 100 stafett (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ivan Möller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ivan Möller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Ivan Möller – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Ivan Möller – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Robert Coates** (født 9. juli 1954 i Cheshire, England) er en organist og komponist bosatt i Sandøy kommune i Møre og Romsdal. Coates ble utdannet ved Royal College of Music i London, og har siden 1981 virket som kirkemusiker og musikkpedagog i Norge. Han har tidligere vært kirkemusikkonsulent i Møre bispedømme og kantor både i Vestnes og i Borgund kyrkje i Ålesund. Han er nå kantor i Aukra og Sandøy sokn, og kulturskolelærer i Sandøy. Robert Coates er Venstrepolitiker og har fra 2011 sittet i Sandøys kommunestyre, han har også vært leder for Musikernes fellesorganisasjon i Møre og Romsdal. Han var medlem av Møre bispedømmeråd og kirkemøtet i perioden 2013-2016.

Coates har skrevet verk for orgel, kor, ulike kammerbesetninger og solosang, blant disse er en messe for kor, solister og instrumentalister til 200-årsfeiringen av Elverhøy kirke i Tromsø og en adventskantate i anledning 100 års-jubileet til Borgund kirke i Ålesund. I 2019 har han levert et bestillingsverk til Molde domkantori: *Profeten Jesaja,* kantate for blandet kor og orgel. Han har i en årrekke skrevet orgelmusikk tilegnet konfirmantene i kirkene i Aukra og Sandøy. De fleste av hans verk er utgitt hos Cantando musikkforlag.

* 2009 Missa Møriensis, Op. 26 (rev.utg.)
* 2007 Two Spirituals for Organ, Op. 81
* 1999 A Tallis Triptych : Three Pieces for Organ, based on Hymn-tunes by Thomas Tallis, Op. 61
* 1998 Credo, op. 56, nr. 3
* 1995 Birgittes brudemarsj, op. 32
* 1995 Five Short Pieces for Organ, Op. 36
* 1995 Gud sin egen sønn oss gav : For barnekor og/eller blandet kor og orgel/piano, op.42, nr.1
* 1984 Magnificat & Nunc dimittis E-Dur, for solo, blandet kor og orgel, op. 16

Diskografi
----------

* 2000 *Syng ein ny song for Herren:* Verker av Svein Møller og Robert Coates med Molde domkantori.

Referanser
----------

1. ↑  Robert Coates på Sandøy kommunes nettsider (Besøkt 25. juni 2018).
2. ↑  Otterlei, Inger: «Trygt å vere organist på Sunnmøre» Arkivert 25. juni 2018 hos Wayback Machine. på *Sunnmørspostens* nettsider, publisert 13. mars 2008 (Besøkt 25. juni 2018).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Coates på Discogs Rediger på Wikidata
* Biografi på Cantando musikkforlags nettsider Arkivert 25. juni 2018 hos Wayback Machine.
* Nasjonalbibliotekets publiseringstjeneste for norsk samtidsmusikk[*død lenke*]: En utvidet verksliste.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** Discogs
 |
**Kelvinhall undergrunnsstasjon** er en stasjon på Glasgows undergrunnsbane, ved Kelvinhall. Stasjonen het **Partick Cross** fram til 1977, da den ble omdøpt til Kelvinhall. Den ligger i nærheten av Glasgows West End, i nærheten av mange av byens mest kjent turistattraksjoner, blant annet:

* Kelvingrove Art Gallery and Museum
* Kelvingrove Park
* University of Glasgow

Det var tidligere en jernbanestasjon ved navn Kelvin Hall, men den var ikke kobla til undergrunnsstasjonen, som da jernbanestasjonen ble nedlagt fortsatt het Partick Cross.

Stasjonsinngangen ligger på Dumbarton Road. Stasjonen har fortsatt én plattform med skinner på begge sider, og har ingen heiser. Kelvinhall ble ikke så berørt av moderniseringa av undergrunnsbanen i 1977–1980 som de andre stasjonene; utenom Cessnock er det den eneste stasjonen som beholdt sin opprinnelige inngang og overflatebygninger.

Fra 31. mars 2004 til 31. mars 2005 hadde stasjonen 620 000 reisende.


| **Forrige stasjon** |   | Glasgows undergrunnsbane |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Partick |  | Ringlinje |  | Hillhead |

Referanser
----------

1. 1 2  «Statistics & trends 2005» (PDF) **(engelsk)**. Strathclde Partnership for Transport. 2005. s. 44. Besøkt 10. august 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Askenedfall i Yogyakarta som følge av utbrudd fra Kelud i februar 2014
**Kelud** (indonesisk: *Gunung Kelud*) er en stratovulkan øst på øya Java i Indonesia. Toppen når 1731 moh.

Aktivitet
---------

Det er registrert mer enn 30 utbrudd fra Kelud siden år 1000. Utbruddene har skapt pyroklastiske strømmer og gjørmestrømmer som har ført til store ødeleggelser og tap av menneskeliv.

Vulkanen hadde utbrudd i 1901, 1919 og 1920. Utbruddet i 1919 tok livet av omkring 5 000 mennesker. Nye utbrudd fulgte i 1951, 1966, 1967, 1990 og 2007. I 1966 døde fler enn 200 mennesker som følge av utbrudd.
 Også utbruddet i 1990 medførte tap av menneskeliv.

Kratersjøen som dannes på toppen bidrar til ødeleggelsespotensialet og sjøen er drenert for å redusere volumet.

Utbrudd i 2014
--------------

Et utbrudd startet 13. februar 2014. Fire mennesker omkom og 56 089 mennesker måtte evakueres som følge av utbruddet, som også medførte askenedfall og stengte flyplasser.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Kelut», Global Volcanism Program.
2. 1 2  «Indonesian airports reopen after Java volcano eruption», *BBC News*, 15. februar 2014.
3. ↑  «Mt. Kelud death toll revised down to 4», *The Jakarta Post*, 16. februar 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
En **kelvinbølge** er en bølge i havet eller atmosfæren som balanserer corioliskraften mot topografiske grenser som en kystlinje. En egenskap ved kelvinbølger er at de er ikke-dispersive, dvs. at fasefarten til bølgetoppene er lik gruppefarten til bølgeenergien for alle frekvenser. 

Kelvinbølger i havet forplanter seg med kystlinjen til høyre på den nordlige halvkule, og til venstre på den sørlige halvkule. Atmosfæriske kelvinbølger forplanter seg østover på den nordlige halvkule.

Ekvatoriale kelvinbølger
------------------------

En **ekvatorial kelvinbølge** er en spesiell type kelvinbølge som balanserer corioliskraften på den nordlige halvkule mot kelvinbølgen på den sørlige halvkule. Denne bølgen forplanter seg alltid østover og eksisterer bare på ekvator. Ekvatoriale kelvinbølger, både i atmosfæren og i havet, spiller en viktig rolle i dynamikken til El Niño, ved å flytte endringer i havet og atmosfæren fra vestlige områder av Stillehavet til de østlige områdene.

Se også
-------

* Ekmantransport
* Rossbybølge

Eksterne lenker
---------------

* Kelvinbølger fra American Meteorological Society.
* US Navy-side om Kelvinbølger
* utexus.edu om kelvinbølger.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Inger Sverdrup** (født 1. september 1876 i Balestrand, død 29. september 1956 i Oslo) var en norsk maler, tegner og grafiker.

Familie
-------

Inger Sverdrup var datter av biskop, stortingsmann og statsråd Jakob Liv Rosted Sverdrup og Marie Bernhardine f. Suur. Blant hennes søsken var språkprofessor Jakob Sverdrup d.y. (1881–1938), religionshistorikeren Georg Johan Sverdrup (1885–1951) og zoologen Aslaug Sverdrup Sømme (1891-1955).

Utdannelse
----------

Inger Sverdrup var elev ved Den kgl. Tegneskole under Johan Nordhagen, ved Harriet Backers malerskole Kristiania ca. 1900-02 og ved Académie Colarossi i Paris under Christian Krohg og E. Tournez i 1902-03.

Kunstnerskap
------------

Inger Sverdrup stilte ut på Høstutstillingen en rekke ganger i tidsrommet 1903-17, og dessuten ved Jubileumsutstillingen på Frogner 1914. Hun var spesielt kjent for sine raderinger.

Stipender, reiser og utenlandsopphold
-------------------------------------

* Finnes lagat 1913
* Studieopphold i Paris 1902-03, -05.

Referanser
----------

1. 1 2   nkl.snl.no, besøkt 1. desember 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Benezit Dictionary of Artists, Benezit-ID B00178250, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 2c9d4da3-435b-45e2-a0d7-8e8abd0b218d, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  *Aftenposten 1956.10.02*. Norge, Oslo. 1956. s. 13.
5. ↑  *Aftenposten 1913.10.26*. Norge, Oslo. 1913.

Kilder
------

* «Inger Sverdrup». Norsk kunstnerleksikon. Besøkt 21. november 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Inger Sannes** (født 11. november 1953) er en norsk skulptør. Hun vokste opp
på en liten gård i Spetalen i daværende Tjølling kommune, nåværende Larvik kommune. Atten år gammel reiste Sannes til Oslo, hvor hun ble sykepleier.

Hun tok utdannelse på Universitetet i Oslo og BI. Sannes ble leder på Voksentoppen og så headhuntet til å arbeide med organisasjonsutvikling i Accenture, hvor hun blant annet arbeidet med det nye Rikshospitalet. Til slutt var hun principal for IBM Norden i Stockholm.

Hun har levd av å være skulptør siden 2003. 

Stiftelsen for offentlig utsmykning i Newport News, Virginia, innbød henne til å medvirke i konkurransen om utsmykningen til det temmelig nye Christopher Newport University. Sannes laget to modeller til konkurransen: Én i larvikitt og én i marmor, som hun vant med. Skulpturen skal pryde universitetets inngangspart og være dets logo.

«Elements» symboliserer forholdet mellom universitetet og studentene, nye idéer og ny vind som gir kraft til seilene.

I ti av årets tolv måneder er Sannes bosatt utenfor Pietrasanta, Italia.

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.merinfo.se[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Østlands-Posten 20. september 2008. Bache, Kjersti: «Fra larvikitt til drøm i marmor». Side 22

Eksterne lenker
---------------

* Inger Sannes' nettsider
**Ingerid Kahrs Bergh** (født 15. mars 1887 i Bergen, død 31. mai 1974 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.

Ingerid Kahrs Bergh var datter av overrettssakfører Carl Jacob Bergh og Marie Jensine Kahrs. Hun ble 29. mai 1909 gift med skuespiller Ole Bull Grieg.

Ingerid Kahrs Bergh var teaterelev ved Den Nationale Scene i fødebyen Bergen, og fikk 27. april 1906 sin debut samme sted, som *Riborg* i stykket *Byen ved Havet* av Peter Andreas Plum Rosenberg. Sin såkalte annen debut fikk hun samme sted 9. september 1906 i rollen som *Cecilie Kann* ved premieren på Bjørnstjerne Bjørnsons drama *Paa Storhove*. Det ble ved denne anledning bemerket at hun hadde «en sterk Oprindelighed i sine Udbrud, et intenst Alvor i sine Ord, der uvilkaarlig bringer en til at lytte og til at vente».

Hun var engasjert ved dette teatret til 1909, da hun trakk seg tilbake fra scenen.

Roller i utvalg
---------------

* *Riborg* i stykket *Byen ved Havet* av Peter Andreas Plum Rosenberg (Den Nationale Scene, 1906)
* *Cecilie Kann* ved i Bjørnstjerne Bjørnsons drama *Paa Storhove* (Den Nationale Scene, 1906)
* *Johanne Siems* i *Ungdomsleg* av Fredrik Leth Hansen (Den Nationale Scene, 1907)
* *Herlofs-Marte* i Anne Pedersdotter av Hans Wiers-Jenssen (Den Nationale Scene, 1909)

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 23. ISBN 8200056228.
* Aarseth, Asbjørn (1969). *Nationale scene, 1901-31*. Gyldendal.

Referanser
----------

1. ↑  Aarseth, Asbjørn (1969). *Nationale scene, 1901-31*. Gyldendal. s. 162.
2. ↑  Wiers-Jenssen, H. (1962). *Anne Pedersdotter*. Oslo: Foreningen for norsk bokkunst. s. 93.