«***Soldaten og hans utro kjæreste***» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.

Teksten
-------

**1.**Soldaten han kom utav krigen hjem  

hadde revet sine kleder i tu,  

det første han spørger når han kommer hjem  

om hans kjæreste lever ennu.  

  

**2.**Soldaten han gikk ut i kammeret inn  

han pyntet og redet sitt hår,  

i dag får jeg brev i fra kjæresten min  

eller får jeg vite hvor det går.  

  

**3.**Så tok han brevet ut i sin hånd  

han ble så hjertelig glad,  

og i dette brevet sto skrevet som elskovsbånd  

og at hun en annen ville ha.  

  

**4.**Soldaten han gikk ut i kammeret inn  

han vred sine hender ut i blod,  

før enn jeg forlate skal kjæresten min  

før skal jeg drepe begge de to.  

  

**5.**Soldaten han gikk ut i stallen inn  

selv lagde han sadelen på,  

så red han snarere enn fuglen fløy  

for han kunne brudehuset nå.  

  

**6.**Goddag i brudehuset, goddag I brudepar,  

goddag du min brudgom så bold,  

nu skal du få betale for hver eneste gang  

du min kjæreste har taget med vold.  

  

**7.**Jeg har været ut i fremmede land  

omringet av fiendes tyrann  

men de som sitter hjemme av høyere stand  

de gjør meg alt fortred som de kan.  

  

**8.**Jeg har vært ut i fire slag i alt  

mot krutt og mot kuler så blåe,  

jeg sto så uforferdet i slaget når det gjaldt  

jeg er her og uforferdet skal ståe.  

  

**9.**Soldaten han gikk så vredelig i brudesalen inn  

han svarede brudgommen så bratt,  

så sant som jeg svarer for stat og for land  

så skal du min kjæreste ei få.  

  

**10.**Ja bruden engstet ble, men ikke brudgommen  

han svarede soldaten så bratt:  

Jeg lyster ei idag til at løfte min hatt  

for deg som er en simpel soldat.  

  

**11.**De simple soldater jeg akter ei stort,  

hva haver de at rose seg av,  

de haver aldri penger men stolt i sine ord  

pakk deg kun med hast her i fra.  

  

**12.**Soldaten trekker sabelen fra siden så bold,  

huggede hodet av den brudgom så gold,  

nu skal du selv erfare at soldaten er stolt,  

så hans kjæreste hun svømmer i hans blod.  

  

**13.**De tør vel ikke tenke jeg er nu så forferdet  

jeg neppe presentere min arm,  

jeg viser eder sverdet som her i huset er  

men nu har jeg hevnet min harm.  

  

**14.**Min kjæreste som før var som rosen så rød,  

og sto i forgyllene bånd,  

hun ble da så blek som den hviteste sne  

ja som bladet der faller ut av tre.  

  

**15.**Soldaten gikk til henne der hun segnede ned  

han talede til henne disse ord:  

Jeg lyser deg ei mere til at høre eller se  

men dog vil jeg spare ditt blod.  

  

**16.**Jeg skal ikke sørge, hvor det meg i verden går,  

la uslingen sørge hver dag,  

jeg skal og ei fortryde om jeg ikke nogen får  

når jeg fikk ei den som var mitt behag.  

  

**17.**Her har været kriger og orlig fra første verdens tid,  

og bliver så lenge den står,  

en usling må det være som er bange for sitt liv  

når kristendommen begynner at slå.  

  

**18.**Prins Fredrik declarerede krig igjen på ny  

soldaten måtte reise igjen,  

han reiste så frimodig fra land og fra by  

enskjønt han var bedragen av sin venn

Kilder
------

* De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975