**Rynkerose** (*Rosa rugosa*) er en vakker plante med velluktende blomster, store og kjøttfulle nyper. Den er også en av de roseartene som er lettest å kjenne igjen. Rynkerose er i dag ansett til å være en av de største problemartene vi har i Norge, da den utkonkurrerer arter i den naturlig flora og fauna, inkludert arter som er truet fra før.

Utseende
--------

Rynkerose er en løvfellende busk, som kan bli fra 0,4 til 2 m høy. Den kan vokse krypende, eller ha en opprett vekst, alt avhengig av klima og lokale værforhold. Den danner mange rotskudd når den har fått etablert seg. 

Skuddene er tjukke, hårete og har tett med torner. Disse tornene er rette, der de fleste er små, med noen litt lange innimellom. Tornene har også hår ved grunnen. 

Bladene er ulikefinnede med 2–4 par avrundete småblad. Disse er blanke, grønne, tykke, sagtaggete og skrukkete, noe som har gitt arten dets navn. Oversiden av bladene er snau, mens undersiden er hårete med noen blanke kjertler uten lukt. Bladene kan også med litt fantasi ligne på en potetplante, dette er grunnen til artens tyske navn *Kartoffel-Rose*, som oversatt betyr «potetrose».

Arten er diploid med 2n = 14 kromosomer.

Blomstene er store og sitter i grupper på noen få eller enkeltvis. Begerbladene har ikke fliker; de peker oppover fra nypa og sitter på nypa til den er moden. Kronbladene er store og mørkerøde med et preg av rosa, men kan også være hvite.

Nypa er stor, kjøttfull og kulerund, men den er også ofte litt breiere enn lang. Den får en teglrød farge som moden og sitter på en litt krokete stilk, som har tett med torner og hår.

Utbredelse og problematikk
--------------------------

Arten vokser vilt i nordøstlige Kina (østlige Jilin (Hunchun Xian), Liaoning, nordøstlige Shandong (Yantai Shi)), Japan, Korea og Russlands fjerne østen. Her vokser den på sandjord langs kystene.

Rynkerose ble innført i Norge en gang på 1800-tallet. Men det var ikke før rundt 1940 at det ble beskrevet at den spredte seg på Malmøya i Larvik i Vestfold. Den er idag funnet i hele Norge nordover til Finnmark. Den har tidligere blitt plantet på sanddyner ved kysten for å binde sanden. Der har den utsatt de stedegne artene for et stort konkurransetrykk. Det er spesielt artene i gyldenslekta og strandtorn som er truet av rynkerose, men det gjelder også andre.

Den er også blitt mye plantet i hager, parker, midtrabatter, rundkjøringer og andre steder. Herfra blir den mye spredd igjennom hageavfall, og fugler som eter nypene. Det flyter også mange frø inn på norske strender. Disse kommer stort sett fra andre steder i Europa, spesielt Danmark, Storbritannia og Sverige.

Den har også havnet på topp 100-listen over de mest invasive artene i Europa. I Norge har den fått status SE (svært høy risiko) på den nasjonale fremmedartslista. Det blir i dag brukt store summer penger til å fjerne denne årlig, og det er bevilget 5 millioner kroner frem t.o.m. år 2016. Hvis rynkerose observeres i naturen, bør dette rapporteres inn på *Artsobservasjoner*, eller man kan eventuelt spørre kommunen eller grunneier om man får lov til å fjerne den. Det er med hjemmel i *Forskrift om fremmede organismer* forbudt å innføre, sette ut og omsette rynkerose.

Fjerning
--------

Hvis en skal fjerne veletablert rynkerose, er kjemisk og mekanisk bekjempelse best og mest hensiktsmessig. Da sprøyter man med glyfosat og venter til busken eller buskene er døde. Dette er noe som tar flere uker, opptil over en måned. Deretter kan man kutte dem ned, og brenne opp det oppsamlede materialet på et egnet sted. I stedet for å dusje på bladene, kan man også f.eks, bruke en svamp å gni det på blader. Dette er ofte bedre, da det er mindre middel, som går til spille. Det blir da brukt mindre glyfosat også.

Hvis rynkerosene skal bekjempes kun mekanisk, må man belage seg på å først grave opp røttene, og så dra opp skudd som kommer etterpå. En annen mulighet er å kutte dem ned mange ganger pr. år over flere år. Ellers kan jo unge skudd og spirer lett dras opp med rot. Ved alle metodene må man gjøre dette i flere år etterpå, da frøene kan overleve lenge i jorden.

Bruk
----

Rynkerose er mest blitt brukt til beplantning i hager, parker, veikanter, sanddyner midtrabatter og rundkjøringer hos oss. Dette er for at busken tåler mye tørke, væske, veisalt, kulde, varme og den binder vekstmediet bra. Blomstene er velduftende, varer lenge, og kronbladene kan brukes i salater og desserter, men den har for lite eterisk olje for oljeproduksjon. Ellers er nypene mye brukt til nypemarmelade og supper. Nypedyrking blir mest gjort i utlandet. Nypene er meget vitaminrike, og de inneholder A-, B1-, B2-, C- (1-2%) og K-vitaminer; de har også en svakt avførende virkning.

Mange kultivarer av rynkerose blir dyrket. 'Alba' har hvite kronblad. Mange av kultivarene er hybrider med andre arter. Kultivarer med fylte blomster kan bare spre seg med rotskudd, og det kan tenkes at de derfor sprer seg saktere.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger»Åpent tilgjengelig. Artsdatabanken. 7. april 2023. Besøkt 7. april 2023.
2. ↑  Hegre H, Solstad H, Alm T, Fløistad IS, Pedersen O, Schei FH, Vandvik V, Vollering J, Westergaard KB og Skarpaas O (11. august 2023). «Karplanter. Vurdering av økologisk risiko for rynkerose *Rosa rugosa* som SE for Fastlands-Norge med havområder»Åpent tilgjengelig. *Fremmedartslista 2023*. Artsdatabanken. Besøkt 13. september 2023.
3. ↑  Bundesamt für Naturschutz: Rosa rugosa (tysk) Arkivert 27. juni 2015 hos Wayback Machine. Besøkt 20. juni 2015
4. ↑  «*Rosa rugosa*». Flora of China. Besøkt 10. mars 2020.
5. 1 2 3   «Artsdatabanken: Fremmede arter i norge» **(norsk)**. Artsdatabanken. Besøkt 9. desember 2012.
6. ↑  «Artskart» **(norsk)**. Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 21. februar 2022. Besøkt 11. mars 2020.
7. ↑  E. Fremstad (2012). «Rynkerose *Rosa rugosa*» (PDF). *Artsdatabankens faktaark* (245). ISSN 1504-9140.
8. 1 2  «Rynkerose *Rosa rugosa*». *Fremmedartsbasen 2018*. Artsdatabanken. Besøkt 10. mars 2020.
9. ↑  «VG "Starter aksjon mot uønsket rosenbusk"» **(norsk)**. VG. 9. april 2012. Besøkt 10. desember 2012.
10. ↑  «Forskrift om fremmede organismer». Lovdata. Besøkt 10. mars 2020.

Litteratur
----------

* Lid, Johannes og Lid, Dagny: *Norsk flora* 7 utgave Redaktør: Elven, Reidar Det norske samlaget 2005 ISBN 82-521-6029-8 (Side 445)
* Stenberg, Lennart og Mossberg, Bo: *Gyldendals store nordiske flora*. Gyldendal 2007. ISBN 82-521-6029-8 (Side 283)
* Grey-Wilson, Christopher, Blamey, Marjorie: *Teknologisk forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa" Oversatt og tilpasset til norsk av Faarlund, Torbjørn, Sundig, Per. Teknologisk forlag 1992. ISBN 82-512-0355-4 (Side 178-179)*
* Høeg, Ove Arbo, Christphersen, Anne Sofie Wyller, Faarlund, Torbjørn, Lauritzen, Eva Mæhre, Løkken, Sverre, Røssberg, Bjørn Olav, Salvesen, Per H. og Sævre, Rune: *Våre medisinske planter* Det beste 1984 ISBN 82-7010-156-7 (Side 218)
* «Vresros». Den virtuella floran. Arkivert fra originalen 13. juli 2022. Besøkt 10. mars 2020.
* «Rynkerose – en fremmed skadelig plante». Miljøstatus. Besøkt 10. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rynkerose* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkerose* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Rynkerose* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Rynkerose* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkerose* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkerose* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkerose* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Rynkerose* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Rosa rugosa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Rosa rugosa* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Rosa rugosa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norges sopp- og nyttevekstforbund oppgir rynkerose som «spiselig».

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |