recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Berge M. Bertelsen**.

**Berge Malvin Bertelsen** (født i Hommersåk 17. april 1932, død 4. november 2020) var en norsk forretningsmann og entreprenør som har markert seg innen tekstil- og broderibransjen. Hans firma, Berge M. Bertelsen AS (BMB), vokste til å bli en av landets største innen salg av broderipakker, bunader og festdrakter.

Historie
--------

Bertelsen startet sin karriere som dreng hos Smith, senere jobbet han med Ola Persen med å lage river. Etter å ha arbeidet som ærendsgutt for Sophus Jacobsen, et firma i Østervåg, fikk han et lønnshopp og ble senere forfremmet til ekspeditør.

I 1952 ble Bertelsen innkalt til militæret og tjenestegjorde som sykevokter. Etter militæret vendte han tilbake til Sophus Jacobsen, men da han fikk tilbud om jobb som handelsreisende for Steintøylageret på Sandnes, takket han ja. Denne jobben førte ham på reiser fra Kristiansund i nord til Bergen.

I 1957 giftet Bertelsen seg med Magnhild, og de bygget sitt hjem i Kaiveien 22. I 1962 åpnet han en butikk i første etasje av hjemmet sitt, og startkapitalen var beskjedne 50 kroner i vekslepenger. Butikken solgte tekstiler og strikkegarn, og senere utvidet den til også å inkludere engrossalg.

Bertelsen utvidet virksomheten ved å importere tekstilvarer fra Kina i 1964. Dette førte til årlige reiser til Kina for messebesøk og import. Han begynte også å lage egne broderier, og firmaet hans, Norsk Engros, eksisterer fortsatt.

På midten av 1970-tallet utvidet Bertelsen virksomheten til USA og startet opp et selskap i Decorah, Iowa, som produserte og solgte tekstilvarer. Etter ett år solgte Bertelsen sin andel.

I 1979 bygget han et nytt produksjonsbygg på Forsand, og på 1990-tallet utviklet han bolig- og handelsområdet Bryggen senter på Hommersåk.

I 2012 var Bertelsens datter, Marianne Børsheim, styreleder da bedriften måtte til skifteretten og opphørte etter flere år med røde tall.

Referanser
----------

1. ↑  «Broderieksperten er konkurs». *www.aftenbladet.no*. 7. mai 2012. Besøkt 16. mars 2024. «BMB var en av landets største leverandører av broderipakker på 1970 og 80-tallet og var den desidert største innen korssting.»
2. 1 2  «Bygd opp egen bedrift». *www.aftenbladet.no*. 5. desember 2001. Besøkt 28. mars 2024. «Bertelsen har bygd opp bedriften til å bli Norges ledende leverandør i broderiartikler. De er også Norges største produsent av festdrakter og bunader, norske veggtepper, åklær, juleduker og hardangersømduker.»

Kilder
------

* *Industri og næringsliv i Riska*. Commentum. 2009. ISBN 9788282330138.
* Undheim, Reidun Gudmestad (1999). *Festkledd i Rogaland*. Stavanger aftenblad. ISBN 8299083281.
* *Riska sin ryggsekk*. Commentum. 2018. ISBN 9788293641391.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Blå gurami** er en art av guramier i slekten *Trichopodus*.
Det er en populær akvariefisk, og det finnes flere fargevarianter i handelen, blant annet **gullgurami**, **marmorgurami**, **blåmarmorgurami** og **opalgurami**.

Den blir opptil 15 cm lang, men 10 cm er en vanligere størrelse. Den finnes naturlig i Mekong i Kambodsja, Laos, Thailand og Vietnam, og i Yunnan i Sørøst-Asia. Den eter zooplankton, krepsdyr og insektlarver.

Blå gurami lever i myrer sumper, kanaler og våtmark i lavlandet. I flomtiden vandrer den til oversvømte områder. Når flomtiden nærmer seg slutten, drar den tilbake til permanente vann.
Hannen bygger skumrede til eggene, og forsvarer dem iherdig.

På Java har blå gurami en viss betydning for fiskerinæringen, hvor den saltes og tørkes.

Akvaristikk
-----------

Blå gurami ble først importert til Europa i 1896, da den kom til Nederland og Tyskland.
Blå gurami er ikke kresen i matveien, men trenger både algebasert og kjøttrikt fôr. 
Den trives i godt beplantede akvarier.

Blå gurami kan holdes med et utvalg andre arter som ikke er for ulike i størrelse og temperament. Hanner kan bli territorielle overfor hverandre, mens de blir spakere når de er sammen med andre, mer aggressive fisk.

### Oppdrett

Man kan skjelne kjønnene ved å se på ryggfinnen. Hos hannen er den lang og spiss, mens hunnens er kortere og avrundet. Hunnen er i tillegg rundere i buken. 

Når paret er klar til å leke, bygger hannen et skumrede og begynner å kurtisere hunnen ved å svømme fram og tilbake, spille med finnene og løfte halen. Når man ser denne adferden, bør vannivået senkes til rundt 20 cm. 

Etter leken bør hunnen flyttes til et annet akvarium, da hannen kan bli aggressiv mot henne.
Hannen vil passe på eggene til de klekker. Etter klekking bør man skifte vann ofte, spesielt i løpet av den tredje uken mens labyrint-organet utvikles.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  (en) *Trichogaster trichopterus* - FishBase
2. 1 2 3  (nb) *Trichogaster trichopterus* — Gullgurami, Blågurami, Marmorgurami, Blåmarmorgurami Arkivert 12. oktober 2011 hos Wayback Machine. - akvaforum.no
3. ↑  (en) *Trichogaster trichopterus*, Pallas, 1770 Arkivert 9. september 2002 hos Wayback Machine. - aquaworld.netfirms.com
4. ↑  (en) Blue Gourami (*Trichogaster trichopterus*) Arkivert 30. september 2011 hos Wayback Machine. - freshaquarium.about.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) *blå gurami* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *blå gurami* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *blå gurami* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *blå gurami* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *blå gurami* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Trichopodus trichopterus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Trichopodus trichopterus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Norsk Landmandsforbund** var en norsk politisk organisasjon som hadde som mål å verne om interessene til bønder og bygder. Organisasjonen var forløperen til både Senterpartiet og Norges Bondelag.

Oppstarten
----------

Norges Landmandsforbund ble stiftet 1896. Det første organisatoriske initiativ var et møte hos overlærer Johan Theodor Landmark på Den høyere landbruksskole i Ås 24. oktober 1893. Til stede var ti bønder fra området, senere omtalt som «Follobøndene». Landmark sa på dette møtet at det ville være nyttig om gårdbrukerne samlet seg til et økonomisk bondeparti. De ti ble så enige om å be med seg flere gårdbrukere, og rundt 30 sa ja til anmodningen om å være med på et møte 9. januar 1894. Her ble det besluttet å innkalle til et større møte i Kristiania måneden etter.

7. februar 1894 kom flere hundre gårdbrukere sammen på Hotel Royal i Kristiania og 100 medlemmer tegnet seg på medlemslisten. Landmark holdt også her en tale der han grunngav hvorfor man ønsket seg en organisasjon. Møtet vedtok også en resolusjon, der det var en nærmere begrunnelse for etableringen av et landmandsforbund. En organisasjonskomité på 15 medlemmer ble opprettet og disse skulle foreslå et lovforslag.

25. mai 1894 kom 15-mannskomiteen med et opprop sammen med et utarbeidet lovforslag, der man gjorde rede for hvordan man hadde sett på hvordan man skulle organisere seg, hvorfor en skulle etablere seg og hvilke arbeidsoppgaver som ventet.

8. februar 1895 ble det avholdt nok et møte der medlemmer og formenn i tilsluttede landmandsforeninger deltok, og landmandsforbundet var på dette tidspunktet om lag et par hundre medlemmer og om lag 20 foreninger. Høsten samme år ble det sendt ut en innbydelse til stiftelsesmøtet februar neste år.

Stiftelsen
----------

6. februar 1896 i Kristiania kom om lag 100 direktemedlemmer og 50 representanter fra foreningene sammen. Lovforslaget ble vedtatt, etter at sentralstyret ble utvidet og det ble opprettet et arbeidsutvalg.

Bondepartiet
------------

19. juni 1920 i Kristiansand var Norsk Landmandsforbund samlet til årsmøte, og det var her organisasjonen bestemte seg for å bli et politisk parti ved stortingsvalget året etter.

Kilder
------

* *Fra landmannsorganisasjon til bondeparti – Politisk debatt og taktikk i Norsk Landmandsforbund 1896-1920* av Tertit Aasland (Universitetsforlaget 1974)
Boen Gård Foto: Halvor Vreim / Riksantikvaren 
**Boen Gård** er en storgård ved Dønnestadveien i Tveit i Kristiansand kommune. Gårdsanlegget var tidligere krongods og har fungert som lystgård og bolig. Både kong Christian II og dronning Sophie Amalie vært eiere. Laksefisket i Tovdalselva samt sagbruk var i mange år hovedinntektskilden til eierne av gården.

Dagens hovedbygning ble oppført mellom 1808 og 1812 for kjøpmann Daniel Isaachsen. 

I 2020 ble Boen Gård tildelt Kulturminnefondets nasjonale plakett for godt bevaringsarbeid. Gjennom 10 år er det er gjort et omfattende arbeid med å sette i stand de 11 historiske bygningene ved Tovdalselva.

Referanser
----------

1. ↑  Renovert sørlandsidyll, besøkt 31. oktober 2020.
2. ↑  Hedret for godt bevaringsarbeid, besøkt 31. oktober 2020.

Kilder
------

* Axel Coldevin: *Norske storgårder. 2*, om Boen Gård, side 279-289 digital utgave

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boen Gård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) «Boen Gård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Katalog til arkiv etter Boen gård hos Statsarkivet i Kristiansand Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
* Gårdens nettsted
* Boen Gård på Facebook

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Hanstholm** er en havneby i Thisted kommune i Region Nordjylland i Danmark. Kalkklippen Hanstholm er ca. 7 km lang og ca. 3 km bred. Byen har 2 340 innbyggere (2006). 
Hanstholm har fyret Hanstholm fyr.

På klare vinternetter kan skjæret fra Hanstholm fyr ses på den norske Sørlandskysten. Hanstholm er det punkt på det europeiske kontinentet som ligger tettest på Norge. Området var sterkt befestet under andre verdenskrig med utallige bunkere og tungt kystbatteri som stod i forbindelse med tilsvarende anlegg i Kristiansand og kontrollerte innseilingen gjennom Skagerrak. Rester av dette kan sees på «Museumscenter Hanstholm».

Teknisk sett ligger Hanstholm på en øy (Nørrejyske Ø), da Jylland nord for Limfjorden ble skilt fra resten i 1825.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hanstholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Hanstholm – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Velkommen til Hanstholm.dk
* Museumscenter Hanstholm
* Hanstholm-fæstningen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den. Mangler som er blitt anført: listeartikkel uten definisjoner eller lignende i klartekst

**Sør-Europa** er en region på det europeiske kontinent.

* Den iberiske halvøy
	+ Spanias flagg Spania
	+ Portugals flagg Portugal
	+ Andorras flagg Andorra
	+ Gibraltars flagg Gibraltar
* Den appenninske halvøy
	+ Italias flagg Italia
	+ Vatikanstatens flagg Vatikanstaten
	+ San Marinos flagg San Marino
* Balkanhalvøya
	+ Albanias flagg Albania
	+ Kosovos flagg Kosovo
	+ Hellas’ flagg Hellas
	+ Bosnia-Hercegovinas flagg Bosnia-Hercegovina
	+ Kroatias flagg Kroatia
	+ Nord-Makedonias flagg Nord-Makedonia
	+ Serbias flagg Serbia
	+ Slovenias flagg Slovenia
	+ Montenegros flagg Montenegro
	+ Tyrkias flagg Tyrkia (Bare Øst-Trakia) \*
* Middelhavslandene
	+ Kypros’ flagg Kypros \*
	+ Maltas flagg Malta

\* ***Merk:*** FN inkluderer disse statene i Vest-Asia.

Mange vil nok også regne Monaco, Korsika og Frankrikes kystlinje som knytter sammen den iberiske og den appenninske halvøy, den franske riviera, som en del av Syd-Europa. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Let’s Talk About Life**.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
***Let's Talk About Life*** er et musikkalbum som ble skrevet og produsert i 2007, og er den andre innspillingen til Wild Water. Ett år etter at «den grønne plata» *Wild Water EP* ble utgitt, var Wild Water i gang med sitt første hele album. *Let's Talk About Life* ble trykket i 1 000 eksemplarer og solgte drøye 800.

Etter å ha laget EP-en selv i eget studio, bestemte Wild Water seg for å kontakte nye ører som kunne bidra på *Let's Talk About Life*. Valget falt etter mange runder på Freddy Lindquist og hans kompanjong Thore Engen. Produksjonen fant sted i deres studio i Drøbak, og bandet pendlet hele sommeren 2007 mellom Tveita og Østfold.

Da innspillingen var ferdig etter måneder, ble Olav Verpe tipset av Chris Sansom om en ny og lovende tekniker/produsent som han anbefalte. Sansom refererte til Animal Alpha gitarist, Christer André Cederberg. 

Illustratør Tor Øivind Hansen Lolland møtte Olav Verpe etter en av Wild Waters konserter i Oslo tidlig i 2007. Lolland tegnet coveret til både *Let's Talk About Life* og *That Great View*.

Sporliste
---------

1. «Let's Talk About Life»
2. «Face Down»
3. «Can't Get Enough»\*1
4. «Someone»
5. «Secret Tree»
6. «So Much for Rainbows»
7. «Simple Mind»
8. «Brown Eyes And Sugar»\*2
9. «Let Me Love You»
10. «Father»
11. «People Tend to Die»

\*1 Utgitt i USA på en av samleplatene til den amerikanske labelen 272 Records.
\*2 Tidligere spilt inn og produsert av Turboneger gitarist Knut Schreiner under hans samarbeid med bandet i 2004.
**Karl av Württemberg** tysk: *Karl Friedrich Alexander, König von Württemberg* (født 6. mars 1823 i Stuttgart, død 6. oktober 1891 samme sted) var den tredje kongen av Württemberg og satt på tronen fra 25. juni 1864 til sin død i 1891. 

Han var sønn av Vilhelm I av Württemberg (1781–1864) og hans tredje hustru Pauline av Württemberg (1800–1873).

Den lille Karl med sin mor, Pauline, maleri av Stieler
Karl studerte i Berlin og Tübingen. 13. juli 1846 giftet han seg med den russiske Olga Nikolajevna Romanova, datter av tsar Nikolaj I av Russland og Charlotte av Russland. Sistnevnte var datter av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen og Louise av Mecklenburg-Strelitz. Ved inngåelsen av ekteskapet tok hun regentnavnet Alexandra.

Det var i Karl Is regjeringstid at Kongeriket Württemberg ble en del av Det tyske keiserriket i 1871.

Karl I døde barnløs, noe som angivelig skyldes at han var homofil. Det var i hans regjeringstid noen skandaler med mannlige venner, blant dem den amerikanske Charles Woodcock, som kongen til og med adlet, noe som utløste en skandale og Woodcock måtte reise tilbake til New York i 1890.

Både kong Karl og hustruen Olga er begravet i krypten under slottskirken i Altes Schloss i Stuttgart.

Han ble etterfulgt av sin nevø Vilhelm II av Württemberg, sønn av søsteren Katharina.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charles I of Württemberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |
| --- |
| Karl I av Württemberg  |
| Titler som regent |
| Forgjenger :**Vilhelm** | **Konge av Württemberg**1864-1891 | Etterfølger :**Vilhelm II** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ICCU
 |
**Gunnhild Eide Sundli** (født 1985) er en norsk sanger, musiker og skuespiller. Hun er oppvokst i Orkdal og flyttet senere til Trondheim. Hun begynte å kvede som niåring, og har siden vært innom både klassisk- og jazz-sang. Hun har eksamen i kveding fra Heimdal videregående skole.

Sundli er kjent som vokalisten i bandet Gåte fra 1999 til bandet tok pause i 2005. 

I februar 2006 startet hun sin skuespillerkarriere med debut i kabareten *Cafe Isogaisa* av Hans Rotmo, og fortsatte i juni med rollen som Anna i Korsvikaspillet i Trondheim. I august spilte hun Lucie i operaen om Olav Engelbrektsson på Steinvikholmen, før hun deltok i det historiske spillet *Raud Vinter* i Levanger i september.
Hun har videre spilt i blant annet Ibsens stykke *Vildanden*, Tyskertøs og musikalen Spring Awakening. Våren 2012 spiller Gunnhild Sundli i musikalen *Hair* ved Trøndelag Teater.

Gunnhild Sundli ga ut sitt første soloalbum Tankerop i 2013.

I 2016 deltok hun i NRKs lørdagsunderholdning *Stjernekamp*.

Referanser
----------

1. ↑   overoslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Sesongpremiere i "Stjernekamp" 2016». NRK. Besøkt 01.10.2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gunnhild Sundli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Gunnhild Sundli på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Gunnhild Sundli hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (en) Gunnhild Sundli på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Gunnhild Sundli på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata
* (no) Intervju i Avisa Sør-Trøndelag 07.09.2005 Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
* (no) Intervju i VG 07.09.2005
* (no) Intervju i Adresseavisen 08.10.2005 Arkivert 16. oktober 2007 hos Wayback Machine.
* (no) Intervju i Verdalingen 09.01.2006
* (no) Intervju i Byavisa i Trondheim 07.02.2006
* (no) Nettmøte med Gunnhild Sundli på adressa.no 22.02.2006

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Emyn Uial** (Sindarin) eller **Skumringens Åser** er fiktive åser som er fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Det er en serie åser i den nordvestre delen av Midgard, og i den nordre delen av Eriador.

Åsene begynner ca. hundre Númenóreanske mil nord for Hobsyssel. På den østre siden av åsene i den søndre enden ligger byen Annúminas, som var den første hovedstaden i landet Arnor, og ligger ved sjøen Nenuial (Skumringens sjø). Elva Baranduin eller *Brennvina* renner ut fra denne sjøen. En av Lhûns sideelver har også opphav i denne åsrekken.

I det andre tidevervet, da Númenors menn først kom til Midgard, var Emyn Uial bebodd av Edains etterkommere. På grunn av dette bosatte Númenóreerne seg like i nærheten, og åsene formet en kjerne i det senere kongeriket Arnor. Etter grunnleggelsen av kongeriket av Elendil og hans sønner, blandet mennene fra Nenuial seg med Dúnedain, og ble Arnors folk sammen med *ikke-Edaine menn* som mennene fra Bri.

Portal: Litteratur
**Språkvask:** Teksten i denne artikkelen kan ha behov for språkvask for å oppnå en høyere standard. Om du leser gjennom og korrigerer der nødvendig, kan du gjerne deretter fjerne denne malen.

**Uvira** er en by, et samfunn-ledelse og et område i provinsen Sør-Kivu i Den demokratiske republikken Kongo. Hun er den viktigste byen i høvdingerike-Bavira fellesskap av mennesker, ledet sedvane Mwami Lwegeleza III samtidig hovedstaden i området som bærer samme navn.

Det var åstad for mange forstyrrelser i første og andre krigen i Kongo.
Uvira ligger på 03 ° 26 S 29 ° 08 E og ved nordenden av Tanganyikasjøen. Det var en viktig havn Uvira Kalundu som koblet byen Kalemie, nord i Katanga-provinsen og byen Kigoma i Tanzania. Byen er 120 km fra byen Bukavu, hovedstaden i Sør-Kivu, 60 km fra territoriet til Fizi og 15km fra byen Bujumbura, hovedstaden i Burundi. På grunn av sin beliggenhet, er Uvira byen ofte offer for kriger som starter der og har ødelagt alt, både infrastruktur og sosio-økonomiske, og at ingenting er, spesielt i små byer og landsbyer at rundt Uvira i øst av republikken.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Uvira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. *(23. november 2019)*
**Merking på internett** representerer en samling av mye informasjon i informasjonsmiljøer, og merking er kanskje den mest åpenbare måten å vise en sides organiseringsordninger over et mangfold av systemer og kontekster.

Merkingssystemer er en stor komponent i informasjonsarkitektur. Et av de første stegene i et informasjonsarkitektur prosjekt er å identifisere, organisere og merke relevante samlinger med informasjon.

Målet når man lager merker er å kommunisere effektivt og uten å ta opp for mye plass. Merker burde skrives i et språk og på en måte som brukene er kjent med, og på en måte som gjør at de lett kan forstå nye og kan gjenkjenne lignende konsepter.

I et informasjonsmiljø finner man to forskjellige typer merker – tekstlige og ikoniske.

Tekstlige merker
----------------

**Kontekstuelle merker** er hyperlinker til samlinger av informasjon plassert andre steder på siden eller på nye sider og som trenger å formidle meningen fra den omkringliggende teksten.

**Overskrifter:** Merker blir ofte brukt som overskrifter som presenterer påfølgende informasjon og skaper et hierarki i innholdet. Et hierarkisk forhold mellom overskrifter etableres visuelt ved hjelp av gjennomgående bruk av nummerering, skriftstørrelse, farger og stiler, hvite flater, innrykk, eller en kombinasjon av disse elementene.

**Valg av navigasjonssystem:** Det er ingen satt standard for navigasjonssystemer, men noen vanlige ofte brukte kategorier er:

* Hovedside, Hjem
* Søk, Bla gjennom
* Innhold, indeks
* Hjelp, Ofte stilte spørsmål (OSS)
* Nyheter, Hendelser, Kunngjøringer
* Om, Om oss, Hvem er vi

**Innholdsbegrep** brukes ofte for å referere til nøkkelord, tagger, beskrivende metadata, taksonomier, synonymordbøker og kontrollerte vokabularier. Slike merkesystemer kan beskrive enhver type innhold, som nettsider, undersider, sider og samlinger av informasjon.

Ikoniske merker
---------------

Ikoner kan brukes som erstatning eller supplement for tekst for å representere informasjon. Det er anbefalt å sjeldent bruke ikoner alene, da de ofte er et resultat av metaforer og kan være vanskelig å forstå. Ikoniske merker brukes ofte i navigasjonssystemer, spesielt på mobilapper, der skjermplassen er begrenset.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Rosenfeld, Louis,. *Information architecture : for the web and beyond* (Fourth edition utg.). Sebastopol, CA. ISBN 978-1-4919-1168-6. OCLC 923869272. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
Gestapos kvarter i Mo i Rana under andre verdenskrig
**Ildgrubaffæren** fant sted ved Ildgrubfossen kraftstasjon i Nord-Rana den 5. april 1943. Bakgrunnen var radiosenderen **Crux II**, som den norske motstandsbevegelsen benyttet til å kontakte Secret Intelligence Service (MI6) i London. Senderen ble kjørt til kraftstasjonen om natta, sommeren 1942, av Alf Andreas Øverli, med Arne Pedersen, Ole Hoff Snefjellå og Erling Moe som påsittere.

Historien
---------

Den 5. april 1943 fikk okkupasjonsmaktens nazi-utnevnte politi i Mo i Rana meldinger om ulovlige radiosendere i kraftstasjonens vokterbolig, og muligens også et våpenlager.[]

Tre tyske utsendinger fra Gestapo kom til boligen 5. april 1943 og der var Birgit Jakobsen (Molla), hennes ektemann Normann Jakobsen, broren Petter Gruben, fire bekjente fra nabogårdene, bestemoren og spedbarnet Gunn.:108

Petter Gruben kom seg unna ved å hoppe ut soveromsvinduet i 2. etasje, skjøt de to politisoldatene som holdt vakt og varslet naboene om det som var skjedd.:109-110 Molla saboterte telefonen, og den tredje tyskeren hoppet ut vinduet og forsvant i retning nærmeste nabogård.:109-110 Petter Gruben kom tilbake og varslet søsteren og Normann at de må ta med seg Gunn og rømme til Sverige for så å storme ut for å hente ski.:109-110 Ute ble Petter Gruben skutt og drept av den ene tyskeren, som var såret og hadde gjemt seg i uthuset.:109-110

Med tynne klær og nesten uten mat brukte de syv dager i uvær over fjellet til Sverige.:113 Underveis mistet de barnet, som hadde falt ut av ryggsekken, men fant det igjen. Molla og Normann Jakobsen måtte amputere deler av føttene på grunn av frostskader og ble liggende seks måneder på sykehus, mens babyen de bar med seg kom fra det uten varige skader.:113-114

Etter denne episoden oppdaget Gestapo radiosendere, sprengstoff og gevær lagret ved kraftstasjonen.[]

Razziaen førte også til at folk ble arrestert etter startlista til et skirenn, hvor motstandsfolk hadde deltatt. Deriblant ble *Holger Møllersen*, den yngste broren til Hans Møllersen, og 21 (22?) andre arrestert og sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen.[] Alle kom tilbake i mai 1945.

Involverte
----------

* Petter Gruben
* Erling Moe
* Klaus Lines
* Henry Berntsen
* Bilmar Pettersen
* Bjørn Snefjellå
* Tore Snefjellå
* Kristian Ildgruben

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Christensen, Dag (1944-) (1988). *En spion går i land: brødrene Snefjellås utrolige innsats på norskekysten under krigen*. [Oslo]: Damm. ISBN 8259005085.
2. 1 2  Haga, Arnfinn (1983). *Vi fløy Catalina*. [Oslo]: Cappelen. s. 66–69. ISBN 8202090636.
3. ↑  Klaus Solbakken (1. november 2008). «Krigen merket henne for livet». Rana Blad. Besøkt 31. juli 2009. «Ildgrub-affæren og den dramatiske flukten til Sverige i 1943 merket henne for livet. Mandag 3. november fyller Molla Jacobsen 90 år.»
4. 1 2  Sveri, Elisabeth (1991). *Kvinner i norsk motstandsbevegelse 1940-1945*. [Oslo]: Norges hjemmefrontmuseum. s. 20. ISBN 8291107017.
5. 1 2  Ulstein, Ragnar (1990). *Etterretningstjenesten i Norge 1940-45*. Oslo: Cappelen. s. 212–214. ISBN 8202124212.

Portal: Andre verdenskrig
**Hermann Eduard Franz Dragass** (1891 – 1948) var en tysk-norsk statsborger og tidligere gartner, kjent for sin tjeneste som tolk for Sicherheitspolizei (Sipo) under Kommandør der Sicherheitspolizei (KdS) i Trondheim under andre verdenskrig. Dragass ble dømt for grov tortur og landssvik, og han ble henrettet 10. juli 1948.

Han ble født i Dragas, Vest-Preussen, Tyskland, men slo seg ned i Norge fra 1914, trolig under det fornorskede navnet Dragås. Han var gartner, men ble arbeidsløs da han ble beordret som tolk for Sipo i Trondheim sommeren 1943.

Dragass ble en del av Sipo i Trondheim som tolk sommeren 1943. Selv om hans formelle rolle var tolk, ble han beryktet som en brutal og fryktet gestapist på grunn av sin direkte deltakelse i forhør og aksjoner utført av Sipo. Ifølge hans egne angivelser tolket han ved omkring 1200 forhør og deltok i 14 aksjoner. Hans opptreden ble karakterisert av en uvanlig råhet og brutalitet.

I løpet av høsten 1943 ble Dragass involvert i en rekke hendelser som illustrerer hans brutale fremferd. Blant annet ble Kåre Vordal, en lokal ung mann, arrestert og forhørt under anklager om tyveri. Dragass, som fungerte som tolk under forhørene, var med på å gjennomføre brutal behandling av fangene.

Dragass var også aktiv under forhørene av politiske fanger på Vollan, hvor han bidro til å drive psykologisk krigføring for å knekke motstanderen. Hans samarbeid med gestapisten Otto Friedrich Weiss under forhørene av Kåre Vordal og andre politiske fanger vitnet om hans villighet til å bruke ekstreme metoder for å oppnå sine mål.

Dragass ble dømt ved Frostating lagmannsrett 23. desember 1946 for grov tortur og landssvik, og dommen ble opprettholdt av Høyesterett 27. februar 1948. Høyesterett anbefalte ikke benådning, og en kongelig resolusjon avslo benådning 9. juli 1948.

Han ble henrettet ved skyting på Kristiansten festning i Trondheim 10. juli 1948.

Referanser
----------

1. ↑  Vaale, Lars-Erik (2002). *En nødvendig anakronisme? : Stortinget og dødsstraffen 1945-1950*. L.-E. Vaale.
2. 1 2  Nøkleby, Berit (2003). *Gestapo : tysk politi i Norge 1940-45*. Aschehoug. ISBN 8203227880.
3. ↑  Øksendal, Asbjørn (1993). *Spionene i fare : jakten på "Tirpitz" og GESTAPOs opprulling av spionsenderne "Scorpion" på Trøndelag teater og "Lerken" i Hasselvika 1942-1944*. Det nordenfjelske forlag. ISBN 8270050288.
4. 1 2  Løkken, Hans Olav (2005). *Stjørdalens krønike. 5*. H.O. Løkken. ISBN 9788293149002.
5. 1 2  Nøkleby, Berit (2004). *Krigsforbrytelser : brudd på krigens lov i Norge 1940-45*. Pax. ISBN 8253027109.
**Paul Lucas** (1664–1737) var en fransk kjøpmann, forskningsreisende og arkeolog i kong Ludvig XIVs tjeneste. Han foretok tre større reiser til Egypt og Det nære østen.

Liv og virke
------------

Som sin samtidige, den orientreisende Jean Chardin, var Lucas antagelig opprinnelig juveler. I alle fall fantes det på denne tid en familie gullsmeder av dette navn i Paris. Angivelig begynte han allerede i ungdommen å begi seg ut på reiser, og mange hevder at han hadde begynt sin reisevirksomhet som korsar.[] I alle fall deltok han i 1688 i venetiansk tjeneste, ved beleiringen av Negroponte. I 1696 kom han tilbake til Frankrike med en stor samling av medaljer og andre antikviteter, som han solgte til de kongelige samlinger. Med dette vant han hoffets gunst og ble deretter utsendt på reiser tre ganger for å anskaffe flere gjenstander og håndskrifter. Hans fargerike og pikante reiseberetninger grenser ofte til det eventyrlige, men ble mildnet ved de lærde sitater og den klassiske dannelse som hans utgiver lot flette inn.[]

Fra juni 1699 til juli 1703 reiste han i Egypt, Kypros, Persia og Syria. Herved fikk han som første europeer nøyere kjennskap til Nilens løp mellom Kairo og kataraktene, og kom til Teben.

Hans annen reise førte ham fra oktober 1704 til september 1708 gjennom Hellas, Makedonia, Tyrkia og gjennom Palestina (hvor han utarbeidet en beskrivelse av Jerusalem) og videre til Nord-Afrika (her samlet han materiale om Tunis' historie).

I 1714 ble Lucas utnevnt til kongelig oldtidsforsker (*antiquaire du roi*). Mellom 1714 og 1717 besøkte han igjen Istanbul, Syria, Palestina og Egypt.

Verker
------

* *Voyage du Sieur Paul Lucas au Levant. On y trouvera entr’autre une description de la haute Égypte, suivant le cours du Nil, depuis le Caire jusques aux Cataractes, avec une Carte exacte de ce fleuve, que personne n’avoit donné*. Paris, Guillaume Vandive, 1704, 2 Bd.
* *Voyage de Sieur Paul Lucas, fait par ordre du Roi dans la Grèce, l’Asie Mineure, la Macédoine et l’Afrique*. Nicolas Simart, Paris, 1712, 2 Bd.
* *Voyage du Sieur Paul Lucas, fait en 1714 […] dans la Turquie, l’Asie, la Syrie, la Palestine, la Haute et la Bass-Égpte, etc*. Rouen, R. Machuel le jeune, 1719, 3 Bd.

Litteratur
----------

* Ny utgivelse med innføring av Henri Duranton: *Voyage du Sieur Paul Lucas dans le Levant*. Universitetet i Saint-Étienne, 1998.
* Dirk van der Cruysse: *Le noble désir de courir le monde. Voyager en Asie au XVIème siècle*. Paris, Fayard, 2002.

Referanser
----------

1. 1 2   FINA Wiki, FINA Wiki ID 1716, besøkt 3. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 24. juni 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4  Alfred de Lacaze, 'Lucas (Paul), voyageur et antiquaire francais', *Nouvelle Biographie Générale*, ed. Ferdinand Hoefer (Paris: Firmin Didot Frères, 1852-66), XXXII, cols 122-25.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
Sophienholm sett fra Bagsværd sø Foto: Thomas Bredøl 
Sophienholm på et maleri av J.L. Lund 
**Sophienholm** er et gammelt landsted ved Bagsværd Sø, Lyngby-Taarbæk kommune i Danmark. Det ble bygget i perioden 1768–69 og oppkalt etter Sophie Holmskjold, gift med byggherren generalpostamtdirektør Theodor Holmskjold. I 1790 ble huset overtatt av agent og handelsmann Constantin Brun (1746–1836). Han fikk bygget om huset i italiensk stil i perioden 1800–1805 ved arkitekt Joseph-Jacques Ramée. Sophienholm er et av arkitektens hovedverk.

Parken ble lagt om og det ble oppført et norsk hus, en kinesisk paviljong samt et sveitserhus og en portnerbolig.

I sommerhalvåret samlet forfatteren og salongvertinnen Friederike Brun gullalderens kunstnere og vitenskapsmenn på Sophienholm. 

Sophienholm ble i 1963 overtatt av Lyngby-Taarbæk kommune og er i dag kunstmuseum. Hovedbygningen benyttes til kunstutstillinger året rundt.

Sophienholm er fredet.

Eiere av Sophienholm
--------------------

* (1767–1790) Theodor Holm de Holmskiold
* (1790–1820) Constantin Brun
* (1820–1835) Friederike Münter gift Brun
* (1835–1836) Ida Constantinsdatter Brun
* (1836–1842) Ph. Jul. Knudsen
* (1842–1853) greve Siegfred Raben
* (1853–1863) Claus Moltzen
* (1863–1882) Rogert Fønss
* (1882–1926) Carl Aller
* (1926–1943) Axel Aller / Valdemar Aller / Rigmor Aller gift Rand / Ragna Aller
* (1943–1953) Valdemar Aller / Rigmor Aller gift Rand / Ragna Aller
* (1953–1963) Rigmor Aller gift Rand / Ragna Aller
* (1963–) Lyngby-Taarbæk Kommune

Referanser
----------

1. ↑  Sophienholm – Arkitekturen Arkivert 5. september 2011 hos Wayback Machine. Besøkt 24.jan.2010
2. ↑  Fredningssag / Sophienholm, Nybrovej 401, Lyngby-Taarbæk fra Kulturstyrelsen (besøkt 14. august 2014)

Litteratur
----------

* H. J. Lemche: *Lyngby-Bogen 1974-1975 : Sophienholm Og Familien Aller*

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sophienholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Lyngby-Taarbæk Kommune
* Netgallery.dk
* Københavns Amt (pdf)

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF
 |
Suvenirer i en turistbutikk på Oslo sentralstasjon. Reiseminnene her er særlig beregnet på utenlandske turister og merket med symboler og figurer som representerer Norge. Bildet viser blant annet bikinier med det norske flagget. Foto: 2014 
**Suvenir** (fra fransk *souvenir*, 'minne') er en gjenstand som skal minne om et geografisk sted som noen har besøkt. Suvenirer kan også være knyttet til begivenheter, vennskap eller noe annet. De fleste suvenirer er masseproduserte, rimelige pynteting, hverdagslige, små nyttegjenstander og klær med dekor fra ulike reisemål som blir solgt til turister som samleobjekter, smågaver og hyggelige erindringer.

Typiske suvenirartikler
-----------------------

Suvenirer fra populære reisemål: modell av Eiffel-tårnet fra Paris i Frankrike, modell av Empire State Building fra New York City i USA, figurer av vakter fra Queen's Guard og Yeoman Warders fra London i England og snøkule med Det skeive tårnet i Pisa fra Pisa i Italia.
Turistsuvenirer viser vanligvis noe karakteristisk som kjennetegner landet, byen eller stedet; det kan være noe ved produktet selv, for eksempel reinsdyrskinn og lusekofter fra Norge, eller det kan være vanlige ting som er dekorert og merket med nasjonale, regionale og lokale motiver, symboler, navn og andre påskrifter. Suvenirer betraktes ofte som kitsj, rimelige etterlikninger av kunst.

Typiske suvenirer er miniatyrfigurer og modeller av turistattraksjoner samt klesplagg, for eksempel T-skjorter og hatter, håndklær, nøkkelringer, krus og platter merket med kjente motiver fra stedet. Matvarer kan også selges i suvenirpakker, og alkoholholdig drikke i små suvenirflasker.

Som eksempler på vanlige suvenirer fra ulike land kan nevnes:

* Danmark: modeller av Den lille havfrue
* Frankrike: modeller av Eiffeltårnet
* Hellas: gipsmodeller av greske statuer
* Sverige: dalahest
* Russland: matrjosjkadokker
* Vatikanet: trykk med motiver hentet fra malerier i Vatikanmuseet

Se også
-------

* Kitsch
* Minnemynt
* Prospektkort
* Minnebok
* Turisme
* Gavebutikk
* Raritetskabinett

Eksterne lenker
---------------

* (en) Souvenirs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Souvenirs – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BBC Things
 |
Når et gammafoton (foton) passerer en stor ladd partikkel (atomkjerne), kan fotonet bli omgjort itl et partikkel-antipartikkel-par. Fotonenergien må minst være lik den samlede hvileenergien til partiklene. Da er 

{\displaystyle E\_{f}=2mc^{2}+E\_{k}}
der {\displaystyle E\_{k}} er den samlede kinetiske energien til partikkelen og antipartikkelen.

Eksempler på dette er et elektron-positron-par, et myon-antimyon-par eller et proton-antiproton-par. Dette kalles pardanning eller pardannelse. Massene til partikkelet og antipartikkelet er helt like, bare med motsatt fortegn eller ladning.

Prosessen kan også gå andre veien ved at et partikkel og et antipartikkel forsvinner, og det oppstår i stedet gammafotoner. Dette kalles annihilering.

Referanser
----------

1. ↑  Callin, Petter et al(2012), *Ergo Fysikk 2:255-256*, Oslo: H. Aschehoug & Co.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Sinclair C5.
**Sinclair C5** var en trehjulet, elektrisk moped, oppfunnet av Clive Sinclair og lansert i Storbritannia den 10. januar 1985. C5 kan drives fremover med pedaler eller ved hjelp av en innebygget, elektrisk motor. Den har en toppfart på 24 km/t, en hastighet som ble valgt fordi kjøretøyer som ikke gikk fortere kunne kjøres uten førerkort i Storbritannia.[]

Til tross for at den var relativt billig å produsere og kjøpe (den kostet kun 399 britiske pund, omkring 5 000 norske kroner) ble C5 raskt gjort til latter, og ble en kommersiell fiasko med kun omkring 17 000 solgte eksemplarer.[]

Historie
--------

Sinclair hadde allerede som tenåring begynt å leke med tanken om et elektrisk kjøretøy, og dette var en idé han lekte med i de kommende tiår. Tidlig på 1970-tallet arbeidet Sinclairs selskap, Sinclair Radionics, med prosjektet, men fokuset skiftet over på kalkulatorer, og C5-prosjektet ble liggende brakk frem til slutten av 1970-tallet. Utviklingen startet igjen i 1979, og beveget seg stadig fremover, mens kjøretøyet ble dyrere og dyrere.

I mars 1983 solgte Sinclair noen av aksjene sine i Sinclair Research, og skaffet 12 millioner britiske pund (omkring 150 millioner norske kroner) for å finansiere utviklingen av kjøretøyet.[] I mai samme år ble Sinclair Vehicles Ltd stiftet, og en utviklingsavtale ble inngått med Lotus, som skulle videreutvikle grunnkonseptet til et produksjonsklart kjøretøy. Samtidig ble det inngått en avtale med *Hoover Ltd* om produksjon, mens motorene ble produsert av Polymotor i Italia. Til tross for en stor reklamekampanje med den tidligere Formel 1-føreren Stirling Moss ble det raskt klart at C5 var lite praktisk i det britiske klimaet, og kunne være farlig i tett trafikk.[] Den 13. august 1985 ble produksjonen hos Hoover stoppet, mindre enn 17 000 eksemplarer var bygget.[] Sinclair Vehicles gikk konkurs den 12. oktober 1985.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sinclair C5 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
Feynman-diagram for annihilasjon av elektron og positron som blir til to fotoner.
**Annihilasjon** eller **tilintetgjøring** (engelsk: *annihilation*) beskriver i kvantemekanikken det som skjer når en elementærpartikkel kolliderer med et eksemplar av sin antipartikkel. De vil da utslette hverandre og omdannes til energi i form av fotoner av type gammastråling. Energien {\displaystyle E} kommer fra partiklenes masse {\displaystyle m} og bevegelsesmengde {\displaystyle p} gitt ved formelen 

{\displaystyle E^{2}=m^{2}c^{4}+p^{2}c^{2}}
hvor {\displaystyle c} er lyshastigheten i vakuum.

For å gi en idé om størrelsesorden av denne sammenhengen kan en si at 2 kg materie som annihilerer mot 2 kg antimaterie vil generere en energi som svarer omtrentlig til Norges årlige vannkraftproduksjon. Ettersom en hydrogenbombe av deuterium «bare» forbruker rundt 6 ‰ av sin aktive masse ved fusjonen, kan en si at en annihilering er ca. 160 ganger kraftigere.

Produksjonen av antimaterie ved CERN er ikke større enn at det ville ta flere milliarder år å produsere ett gram.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
En gang- og sykkelvei gjennom en kulvert i England

En **kulvert** er en nedgravd tunnel laget for gjennomføring av for eksempel vann, trafikk, tekniske installasjoner eller kombinasjoner av disse. Kulverter kan også regnes som små bruer.

Kulverter lages ved at det graves en åpen grøft som bygges inn og senere tildekkes, i motsetning til tunneler som graves, sprenges eller fullprofilbores gjennom terrenget. De aller fleste kulverter bygges i betong, gjerne som prefabrikkerte betongelementer.[] Enkelte kulverter bygges av korrugerte stålrør som fylles over med løsmasser. På jernbanen var det i sin tid vanlig å bygge kulverter av hugget stein.

De fleste kulverter er relativt små konstruksjoner. En typisk kulvert er en undergang under en vei og er laget for at kryssende trafikk skal kunne passere under veien. Større kulverter bygges mest i bymessige strøk hvor selve veien legges i kulvert over en lengre strekning for å spare nærmiljøet for støy og annen forurensning fra trafikken. I slike tilfeller blir arealet oppå kulvertlokket utnyttet til for eksempel veier, plasser, en park eller til å plassere bygninger på. Kulverter blir også brukt til å lage viltoverganger, blant annet er det brukt kulverter på Gardermobanen for å skape trygg overgang for elg. Dette er gjort ved at det er bygd opp en kunstig haug som man har laget tunnel gjennom. Videre er det vanlig med kulvertforbindelser mellom bygninger på større bygningsmessige anlegg, som industrianlegg, sykehus og kontorkomplekser.[]

Små kulverter som leder vann gjennom veier eller jernbanefyllinger kalles stikkrenner.

Norge
-----

I det norske dataformatet SOSI 4.0 klassifiseres stikkrenner som gjennomløp med lysåpning (diameter) mindre enn 1 meter, mens kulverter klassifiseres som gjennomløp med diameter mellom 1 og 2,5 meter. Gjennomløp med diameter over 2,5 meter klassifiseres som bruer. I dagligtale skilles det imidlertid ikke skarpt mellom de ulike begrepene.

Referanser
----------

1. ↑  SOSI: Bygningsmessige anlegg
2. ↑  SOSI: Bygningsmessige anlegg

Eksterne lenker
---------------

* Reinertsen Anlegg legger E6 i kulvert
* Video av legging av kulvert i Ulsteinvik Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
**Radio Sør** er en kommersiell og kjedeuavhengig lokalradio med lokalt eierskap. Radiostasjonen byr på lokale sendinger døgnet rundt på frekvensen 98,6 MHz i Kristiansand, og henvender seg i hovedsak til lyttere i aldersgruppen fra 25 år og oppover. Radio Sør er en sammenslåing av tidligere Radio Ung og Radio Kristiansand, og har dermed en historie som strekker seg tilbake til Kristiansands første lokalradio i 1985 og frem til i dag. 

Radio Sør samarbeider med fire andre lokalradioer i regionen: Radio Loland, Radio Lindesnes, Radio Kvinesdal og Radio Evje. Kanalens sendinger formidles på bakgrunn av samarbeidet i 13 kommuner i Vest-Agder og 3 kommuner i Aust-Agder. Samlet dekker Radio Sør et geografisk område med 160 000 mennesker. 

Radio Sør er medlem av Norsk Lokalradioforbund, som igjen er tilknyttet Norsk Presseforbund. 

Profilen er bygd på musikk og lokalt innhold, og skal speile det lokale nyhetsbildet, lokal musikk, lokal idrett, lokalt kultur og underholdningsliv. Radio Sør har også et tilbud til alle som ønsker å lage lokalradio på frivillig basis. Det er i dag omkring 35 frivillige medarbeidere tilknyttet radioen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
En afrikansk gutt som henter dyrefor.
**Visergutt** var betegnelsen på et bud som var ansatt i en dagligvarebutikk, et bakeri, vaskeri eller andre forretninger som bragte varer til sine kunder, hentet varer for forretningen, hentet posten eller utførte andre ærender. Visergutter brukte vanligvis viserguttsykkel (ulike typer lastesykler) for å bringe forretningens varer til kundene. Det var oftest unge gutter eller yngre menn som hadde slike stillinger og visergutt var ofte den første jobben en gutt kunne få som arbeid utenom skoletid eller etter endt skolegang. Veldig mange hadde slike arbeidsoppgaver i alderen mellom 12 og 17 år.

Per 2000 er stillingsbetegnelsen nærmest gått ut av bruk, og også andre stillingstitler som inneholder ordet gutt. Ordet gutt er et signal om at det er en arbeidtaker med begynnerstatus i arbeidslivet (uerfaren), og ordsammenstillingen bruktes også på skip om dekksgutter, maskingutter, byssegutter og messegutter.

Avisene brukte også i stor utstrekning syklende gutter som leverte avisen i alle boligområder etter skoletid, og slike jobber hadde vanligvis fra 30 min. til 2 timers varighet. Avisbud brukte sin egen sykkel, mens visergutter brukte spesielle varesykler. Etter 2000 er nesten alle slike distribusjonsformer eliminert av andre transportmåter. Et unntak er firmaet Foodora som startet opp sin virksomhet i Oslo i 2015; sykkelbudene har fast ansettelse i firmaet, men må selv sørge for sykkel; budene leverer mat for eget firma, og maten er laget i en av flere mulige samarbeidende restauranter.

En rekke steder, ikke minst i urbane områder med stor trafikktetthet og parkeringsproblemer, har imidlertid sykkeltransport av pakker og dokumenter fått sin renessanse i form av sykkelbud.

Referanser
----------

1. ↑
Oslo Østres senere trippelkonge Magne Landrø på landsskytterstevnet i Ulven ved Bergen Foto: Eirik Sundvor/Trondheim byarkiv 
**Oslo Østre Skytterlag**, til vanlig kalt «**Østre**» er et skytterlag fra Årvoll i Oslo. Laget ble stiftet 3. februar 1883 som *Oslo Kristiania Østre*. Laget har egen skytebane ved Stig på Årvoll, inntil Lillomarka. Skytebanen sto ferdig bygget i 1998 med 50 meter, 100 meter og 200 meters baner, og har senere fått bygget på garderobe og 15 meters bane. Banen har i nyere tid blitt pusset opp med elektroniske skiver på 100 meter og 200 meter istedenfor trekkskiver, og 50 meters banen har blitt fjernet. 

Laget har fostret flere olympiske mestere og verdensmestere. Blant lagets kjente utøvere har vært: Gudbrand Skatteboe, Mauritz Amundsen, Odd Sannes, Rolf Bergersen, Willy Røgeberg, Magne Landrø, Kjell Skøien og Finn Amundsen.

Laget har egen avdeling for skiidrett.

Oslo Østre Skytterlags skiklubb
-------------------------------

**Kristiania Østre Skytterlags Skilag**, senere **Oslo Østre Skytterlags Skiklubb** ble dannet som egen klubb i 1895.

Aksel Refstad, som representerte Oslo Østre Skytterlags skiklubb, ble i 1901 tildelt Holmenkollmedaljen for sin seier i kombinert i Holmenkollrennene i 1900.

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF
 |
Pinsemenigheten Betanias lokaler, som Larvik Kristne Radio sender fra  Foto: Morten Bakkeli 
**Larvik Kristne Radio** er en lokalradiostasjon i Larvik kommune.

*BeLa Radio*
------------

Pinsemenigheten Betanias *BeLa Radio* sendte som medlem av Radio Larvik 1985-1988. Den hadde eget studio i Haralds gate 8. Ansvarlig redaktør var bl.a. Erik Grinden.

*Radio Sentrum*
---------------

I 1988 fikk Pinsemenigheten Betania egen konsesjon. Under navnet *Radio Sentrum* hadde man allmenne sendinger, mens pinsemenigheten hadde sendinger under navnet *BeLa Radio*. I 1992 ble studioet flyttet til den nye bygningen i Dr. Holms vei 7. Frekvensene var 104,7 MHZ og 107,1 MHZ. Ansvarlige redaktører var Oddvar Schjølberg, Jan Eilert Aakre, Thore Olsen og Morten Lindhjem.

*Larvik Kristne Radio*
----------------------

Høsten 2011 besluttet menighetsmøtet at den skulle bli en kristen radio, som sendte 24 timer per døgn. *Radio Sentrum* skrev en samarbeidsavtale med misjonsorganisasjonen Perleporten ORG (med Morten Lindhjem som leder). Den skulle drifte den nye radioen. *Radio Sentrum* byttet navn til *Larvik Kristne Radio*. *BeLa Radio*-konseptet fortsatte som tidligere og det var menighetens egne programmer som ble sendt på *Larvik Kristne Radio*. Det nye radiokonseptet bygde meget på automatisering, og de automatiske sendingene startet den 12. desember 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Pinsemenigheten Betanias offisielle hjemmeside