recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Åreknuter**, varicer, er en vanlig sykdom som innebærer at venene i bena, under huden utvider seg og danner tykkere årer som slynger seg under huden og eventuelt danner små felt som et nøste av blodårer.

Når vi står rolig uten å forandre tonus (strammingen) i muskulaturen blir det et øket trykk i venene i bena for å få blodet opp til hjertet. Når vi bruker muskulaturen i bena, for eksempel ved gange, vil små «lommer» i blodåreveggen fungere som tilbakeslagsventiler i venene i bena hindre at blodet i venene renner nedover, og sammentrykning av venen mellom ventilene pumper blodet oppover. Denne effekten kan bidra til utvidelse av blodårene i bena om vi står mye i ro.

Åreknutene gir mulighet for at mye blod står i ro og gir fare for at blodet kan koagulere, levre seg, i blodåren. Dette kan være årsak til og resultat av en årebetennelse, tromboflebitt. Dette gir rødhet og kraftig ømhet der blodåra er betent.

Et sår over en åreknute kan gi en kraftig blødning.

De kraftige tegningene av fortykkede blodårer kan pasienten føle som kosmetisk skjemmende og det kan hindre pasienten i livsutfoldelse som bading og sport/treningsaktiviteter der kortbukser er det naturlige antrekket. Åreknuter er svært vanlig, og opptrer hos 20-60% av den voksne befolkning. I en britisk befolkningsstudie fant man en forekomst på 40% hos menn og 32% hos kvinner, men kvinner søker oftere lege slik at tilstanden oppfattes som hyppigere blant kvinner av den grunn.

Hos noen pasienter forårsaker åreknutene smerter.

Behandling
----------

Tidligere var det brukt injeksjon av steroider for å redusere størrelsen på åreknuter.

Elastiske strømper kan redusere plagene med åreknuter.

Ved årebetennelse med "overfladisk tromboflebitt" kan det være aktuelt å bruke en salve "Hirudoid" som inneholder et blodfortynnende medikament "heparin".

Det vanlige tiltaket nå er operasjon det man fjerner de aktuelle blodårene.
Det går en stor vene, "Vena Saphena Magna", under huden fra foten, like foran den indre ankelknoken,"mediale malleol", oppover like bak kanten av skinnleggen, like bak innsiden av kneet, før den går oppover, fremover mot framsiden av låret. Ved operasjon kan hele denne venen fjernes ved å tre igjennom en wire som det festes en liten "kopp" på enden, som trekkes slik at venen blir liggende i "koppen". Andre årer blir fjernet igjennom små sår som skjæres i huden.

Den store Vena Safena Magna kan også brukes dersom pasienten trenger operasjon på årene i hjertet "bypass-operasjon" eller "shunt-operasjon".

Når pasienten ligger på operasjonsbordet, klapper årene sammen og er vanskelige å se. Derfor opplever pasientene at kirurgen tegner opp åreknutene med tusjpenn på huden før operasjonen, eventuelt dagen før.

Operasjonen er ofte vellykket når det er smerter av åreknutene. Operasjon av hensyn til det kosmetiske er av og til mislykket.

Referanser
----------

1. ↑  «Åreknuter». Pasienthåndboka.no. Arkivert fra originalen 14. desember 2009. Besøkt 1. januar 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
|  |
| --- |
| Shenzhou 3 |
| Shenzhou 3 |
| Oppdrag |
| Fartøyets navn: | Shenzhou 3 |
| Romferge: |  |
| Kallesignal: | Shenzhou 3 |
| Kommandomodul: |  |
| Månemodul: |  |
| Mannskap: |  |
| Rampe: |  |
| Oppskyting: | 25. mars 2002, 14:00 UTC |
| Bærerakett: | Chang Zheng 2F |
| Landing: | 1. april 2002, 08:51 UTCIndre Mongolia |
| Ødelagt: |  |
| Reiselengde: |  |
| Nyttelast: |  |
| Startvekt: |  |
| Kommandomodul: |  |
| Månemodul: |  |
| Oppdragets lengde: | 6 d 18 t 51 m |
| Kurs |
| Romvandring: |  |
| Apogeum: |  |
| Perege: |  |
| Inklinasjon: | ° |
| Eksentrisitet: |  |
| Omløp: | 107 |
| Omløpstid: |  |
|  |
| Månelanding: |  |
| Månevandring: |  |
| Tid på overflaten: |  |
| Prøver: |  |
| Apoapsis: |  |
| Periapsis: |  |
| Inklinasjon: | 42.40° |
| I bane rundt: | {{{i bane rundt}}} |
| Omløp: |  |
| Omløpstid: |  |
| Mannskapsbilde |
|  |
| Navigasjon |
| **Forrige oppdrag**Shenzhou 2 | **Neste oppdrag**Shenzhou 4 |
|  Shenzhou 3 på Commons |

**Shenzhou 3** (kinesisk: 神舟三号) var en ubemannet romferd, og den tredje ferden i det kinesiske Shenzhou-programmet siden 1999. Bæreraketten var Chang Zheng 2F.

Høydepunkter fra ferden
-----------------------

Dette var det første Shenzhou-fartøyet som faktisk kunne båret med seg mennesker ombord, og et av hovedmålene for ferden var å teste systemene som trengs for å holde liv i mennesker i verdensrommet. Romskipet fraktet med en testdukke, for å simulere det fysiologiske signalene til et menneske, slike som bl.a puls, pust og spise måltider.

Oppskytingen hadde vært utsatt flere måneder på grunn av endringer i designet. Det hadde vært tenkt at Shenzhou 3 skulle bruke et nytt interiør-design, men gjennomføringsproblemer betød at en vendte tilbake til den forrige utgaven. Raketten og romfartøyet ble rullet ut på oppskytingsrampen i mars 2002. Oppskytingen av Shenzhou 3 ble observert av flere fremstående kinesiske politikere og militære.

Romskipet sin bane ble endret ved manøvrer 29. mars og 31. mars, begge gangene for å øke banens høyde.

Shenzhou 3 hadde med seg totalt 44 eksperimenter ombord. Instrumentene inneholdt bl.a sensorer for skydekke, strålingsdeteksjon, ultrafiolett sollys. Romskipet bar også med et kamera som sendte tilbake bilder av Jorden sett gjennom vinduet på kapselen. Radiosystemet ble testet ved å avspille en ferdig-innspilt kvinnelig stemme.

Landingskapselen landet trygt etter 107 omløp rundt Jorden. Kretsløp-modulen forble i bane til november 2003. Flere endringer av banen ble utført i tiden etter at landingskapselen hadde forlatt kretsløp-modulen.

Eksterne lenker
---------------

* SpaceDaily.com – Shenzhou-3 On The Pad Awaiting Launch 12.03.02
**Kvellurveien** er en 1 km lang vei i Sandved bydel i Sandnes. Den går ut fra Jærveien på Brueland, og fortsetter sør-sørvest. Før hadde den forbindelse til fylkesvei 330 (Hoveveien) via Hovebakken, men den er nå stengt. Etter at den har krysset Storåna, går den parallelt mellom Sandvedparken og Jærbanen. Europavei 39 går over Kvellurveien på bro. Det er anlagt fartshumper på deler av veien. Bebyggelsen i Kvellurveien preges av eneboliger.

Navnet kommer fra Kvelluren, som var et bruk under gården Austrått. Man tror at navnet kan komme av "Kvelduren", som kan ha to tolkninger. Det kan være sammensatt av ordet "lur" og "kveld", altså en lur, det vil si hvile, for dyra som var på kveldsbeite her, eller at dyra spiste "kveldauren" sin, jf. "dugurd", her. En tredje, lokal teori er at navnet kommer fra ordet "kvella", dvs. å la dyrene drikke i elva.

Referanser
----------

1. ↑  Sandnes kommune: Kvellurveien[*død lenke*]
2. ↑  Sandnes kommune: Kvellurveien[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Newton Longville** er en landsby og verdslig sogn distriktet i Aylesbury Vale i det seremonielle grevskapet Buckinghamshire, England. Den ligger omkring 3 km vest for Fenny Stratford. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 1 846 innbyggere i landsbyen.

Historie
--------

Navnet *Newton* er av angelsaksisk opprinnelse, og betyr *ny gård*. Stedet er nevnt i *Domesday Book* (1086) som *Nevtone*. Tillegget *Longville* kom i 1200-tallet ettersom et kloster i Longueville i Normandie eide området. Det ble lagt til for å skille landsbyen fra andre steder som het Newton, og spesielt fra Newton Blossomville som også ligger i Buckinghamshire. 

På 1300-tallet ble landsbyen inndratt av Kronen ettersom den var på utenlandske hender, og gitt til New College ved Universitetet i Oxford.

Sognekirken er viet til sankt Fides av Agen, på engelsk kalt sankt Faith, en fransk helgen.

Referanser
----------

1. ↑   «Area: Newton Longville (Parish): Key Figures for 2011 Census: Key Statistics» Arkivert 19. oktober 2015 hos Wayback Machine.. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics.
2. ↑   Page, William, red. (1927): «Newton Longville or Newnton Longueville», *A History of the County of Buckingham. Victoria County History*. **4**. s. 425–429.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Kvalifiseringen til VM i fotball for kvinner 2003** hadde 99 deltakende land som kjempet om 15 plasser (Kina var garantert plass som opprinnelig vert, enda mesterskapet ble flyttet til USA. USA måtte imidlertid kvalifisere seg). Plassene var fordelt utover verdensdelene slik:  

**Afrika** (CAF): 2 plasser.  

**Asia** (AFC): 2 plasser (en mindre enn i 1999).  

**Europa** (UEFA): 5 plasser (en mindre enn i 1999).  

**Nord- og Mellom-Amerika og De karibiske øyer** (CONCACAF): 2 plasser (en mer enn i 1999).  

**Sør-Amerika** (CONMEBOL): 2 plasser (en mer enn i 1999).  

**Oseania** (OFC): 1 plass.

I tillegg ville lag nummer 4 i Asia spille mot lag nummer 3 i CONCACAF om den siste plassen.

Kvalifiseringene
----------------

### Afrika

De to finalistene i Afrikamesterskapet 2002 kvalifiserte seg til VM. De to finalistene var  

Nigerias flagg **Nigeria** og  
 Ghanas flagg **Ghana**. Dette var Nigerias fjerde og Ghanas andre VM.

### Asia

Plassene var forutbestemt å gå til de to beste ikke-forhåndskvalifiserte i Asiamesterskapet i 1997.   

Kinas flagg **Kina** var allerede kvalifisert som opprinnelig vert.  

Nord-Koreas flagg **Nord-Korea** var den andre finalisten, og  

Sør-Koreas flagg **Sør-Korea** vant bronsefinalen.  

Dette var Kinas fjerde, Nord-Koreas andre og Sør-Koreas første VM.

### Europa

*For Europas kvalifisering i detalj, se VM i fotball for kvinner 2003 kvalifisering UEFA*
Det ble arrangert en egen kvalifisering for de av de europeiske landslagene som hadde kvalifisert seg til klasse A. Det var tilsammen 16 lag fordelt i fire grupper med fire lag som kjempet om 6 plasser. De fire vinnerne kvalifiserte seg direkte, mens de fire nummer to-lagene spilte om den sist plassen i ren cupstil.  

Sveriges flagg **Sverige**,  

Tysklands flagg **Tyskland**,  

Norges flagg **Norge** og  

Russlands flagg **Russland** var gruppevinnerne, mens  

Frankrikes flagg **Frankrike** vant omspillet.
Dette var Norges, Sveriges og Tysklands fjerde VM, Russlands andre og Frankrikes første VM.

### Nord- og Mellomamerika og De karibiske øyer

Vinneren og nummer to i CONCACAFs Nordamerikamesterskap var sikret plass i VM. Nummer tre skulle spille mot nummer fire i AFCs Asiamesterskap. De to beste i Nordamerikamesterskapet ble   

USAs flagg **USA** og  

Canadas flagg **Canada**.  

Det var USAs fjerde og Canadas tredje VM.

### Sør-Amerika

Vinneren av CONMEBOLs Sør-Amerikamesterskap var sikret plass i VM. Nummer to skulle spille mot nummer to i CONCACAFs Nordamerikamesterskap. Vinneren av Sør-Amerikamesterskapet ble   

Brasils flagg **Brasil**.  

Argentinas flagg **Argentina**  

Det var Brasils fjerde VM og Argentinas første.

### Omspillet

Nummer to i CONCACAFs Nordamerikamesterskap møtte nummer to i AFCs Asiamesterskap til kamp om den siste plassen:  

Japans flagg **Japan** slo Mexicos flagg Mexico 4-2 over to kamper. Det var Japans fjerde VM.

### Oseania

Vinneren av Oseaniamesterskapet 1998 var sikret plass i VM. Vinneren var   

Australias flagg **Australia**.  

Det var Australias tredje VM.
**Sher Shah** (*Sher Shah Suri*, iblant *Sher Khan*, født 1486 som *Farid*, død 22. mai 1545) var indisk stormogul fra 1540.

Liv og virke
------------

Han var sønn av Hassan Khan Sur, fyrste i Sasaram i Bihar. Navnet *Sher Shah* («Tigrenes herre») fikk han av nizamen av Bihar, i hvis tjeneste han gikk i allerede i ung alder. Under stormogulen Babur var Sher Shah selv nizam i dette område. 

Etter Baburs død i 1530 erklærte Sher Shah seg selvstendig fra mogulriket. Samtidig øket rivaliseringen med sonen til den tidligere nizam, som Sher Shah hadde begynt i tjenesyte hos, og han ble til slutt angrepet av denne sønn i koalisjon med nawaben av Bengal.[] Men de to herskerne ble beseiret av Sher Shah i slaget ved Surajgarh i 1534. Etter ytterligere vekst i makt og prestisge beseiret Sher Shah til slutt stormogul Humajuns samlede armé i 1540, og tok over hele riket.

Sher Shah var en dugelig administrator, såvel som en dyktig militær leder.[]

Referanser
----------

1. ↑   IdRef, www.idref.fr, besøkt 4. mars 2020[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Dr. Hussain Khan, *Sher Shah Suri 1539-1545*, Lahore, Pakistan.

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Marit Nyhuus** (født 25. oktober 1955) er en norsk lokalpolitiker for Sosialistisk Venstreparti. Hun er varaordfører i Trysil kommune. I periodene 1993–97 og 1997–2001 var hun vararepresentant på Stortinget for Hedmark. Hun hadde i alt 150 møtedager på Stortinget i disse periodene.

Nyhuus har hatt kommunal- og fylkespolitiske verv sia 1987. Hun var fylkesvaraordfører fra 2003 til 2007.

Nyhuus har mastergrad i Public Administration fra Høgskolen i Hedmark og Karlstads universitet. Hun har arbeidd som journalist i *Østlendingen*. I perioden 1978–2003 var hun gårdbruker og periodisk ansatt i ulike landbruksorganisasjoner. Hun arbeider nå i Statens vegvesen.

Kilder
------

* TV2s velgerguide; besøkt 23. april 2013.
* Biografi på Stortingets nettsted; besøkt 23. april 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Marit Nyhuus hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Marit Nyhuus hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Reidulf Wormdal** (født 10. august 1974) er norsk musiker på tangentinstrumenter i musikkgruppa Sie Gubba.

Wormdahl begynte i Sie Gubba i 2000 etter at Tommy Holden sluttet, men sluttet selv året etter for å spille i bandet Fark. Denne gruppa ble oppløst året etter. Senere ble han musikklærer, men da Ola Dragmyrhaug i 2009 sluttet i Sie Gubba ble Wormdahl igjen med som medlem på tangentinstrumenter og trekkspill.

Wormdahl er i dag (2011) lærer i medier og kommunikasjon ved Byåsen videregående skole i Trondheim.

Diskografi
----------

### Sie Gubba

* *Lynx'n* (2000)
* *Bykar* (2003), studiomusiker
* *Alt du vil ha* (2011)
* *Veien vi ska gå* (2014)
* *Live – 20 år* (2015)
* *Arven* (2017)

### Fark

* *Flå de små* (2001)

### Sirkus

* *Kle mæ naken* (2003 single)
* *Ta mæ!* (2004)

### Hollywood Scandal

* *Staying Alive* (2009, single)

### Andre deltagelser

* Dirty Boots *Endless Ride* (2003)
* Too Far Gone: *Løkky* (2006)
* Ari Bahnd: *Gla' som …* (2009)
* Melodi Grand Prix: *Melodi Grand Prix 2011* (2011)
* Vicinity: *Awakening* (2018)
En kommende brudgom følges til utdrikningslaget sitt med bind for øynene.  Foto: California, USA, 2008 
Venninnegjeng på utdrikningslag i Den Haag i Nederland 2007. Den kommende bruden bærer et skilt med teksten « Skal gifte seg. Vennligst bidra med donasjoner.» **Utdrikningslag** eller **utdrikkingslag** er en fest eller et selskap som forloverne ordner for en mann eller kvinne som skal gifte seg. Festen skal markere et farvel med ungkarslivets eller frøkenskapets frihet og gleder. De er ofte vennefester med bare mannlige eller kvinnelige gjester.

Tradisjoner
-----------

Utdrikingslaget ble tidligere holdt dagen før bryllupet, men holdes i vår tid vanligvis i løpet av de siste ukene før giftermålet – dels for at brud og brudgom skal kunne være i stand til å nyte selve bryllupsdagen uten å måtte slite med bakrus, dels på grunn av at utdrikningslaget skal komme som en overraskelse. 

Utdrikningslag for brudgommer har tradisjonelt vært en fyllefest forbeholdt menn, mens festen for kommende bruder har vært roligere. 

Lagene inneholder forskjellige mer eller mindre tradisjonelle innslag. Ikke sjelden er det knyttet forskjellige ablegøyer til sammenkomsten. Gjestene kan for eksempel være med på utkledning eller andre former for uvanlig oppførsel der det er mange mennesker, på en pubrunde eller gatelangs i en by. Ofte blir hovedpersonen utsatt for en narrestrek eller må utføre mer eller mindre fantasifulle eller pinlige oppgaver. Det er også vanlig å fylle deler av laget med en eller flere aktiviteter og leker. Et nyere fenomen er å ha strippere til stede som karikert «guttemoro» eller «jentemoro». Det er heller ikke uvanlig å ta med utdrikningslaget til utlandet.

Tradisjonen med utdrikningslag er utbredt i svært varierende grad fra miljø til miljø. Flere følger ikke skikken i det hele tatt. Da den danske kronprins Frederik ble forlover for den norske kronprins Haakon i 2001, arrangerte den danske prinsen ikke utdrikningslag («polterabend») for Haakon før bryllupet hans med Mette Marit 25. august det året. 

Noen ganger holder gifteklare personer som ikke ønsker å drikke seg beruset, en fest som mer er ment som en avskjed. Slike sammenkomster kan være av ulik art, og er gjerne rene gutte- eller jentefester, men inneholder som regel ikke slike utskeielser som tradisjonelle utdrikningslag forbindes med.

Betegnelser på ulike språk
--------------------------

Utdrikningslag og liknende festlige markeringer har forskjellige betegnelser på ulike språk. På svensk kalles festen for menn «svensexa» («ungkarsfest klokka seks») og en tilsvarende for kvinner «möhippa» (eller bare «hippa»). På britisk-engelsk er betegnelsene henholdsvis «stag night» og «hen night», på amerikansk «bachelor party» og «bachelorette party». På dansk er betegnelsen «polterabend».

Se også
-------

* Ungkar
* Peppermø
* Peppersvenn
* Forlovelse

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bachelor party – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** LCCN
 |
Nelahozeves slott
**Nelahozeves slott** (tsjekkisk *zamek Nelahozeves*, tysk *Schloss Mühlhausen*) er fra det 16. århundre og hører til de betydeligste objekter fra senrenessansen i Böhmen. Slottet befinner seg i landsbyen Nelahozeves ca 25 kilometer nord for Praha og reiser seg på en høyde over Vltava.

Historie
--------

Slottet er oppført mellom 1553 og 1614 og ble flere ganger ødelagt under tredveårskrigen. Slottet som var statlig fra 1950 ble i 1993 tilbakeført adelsslekten Lobkovic som også eier Burg Střekov ved Elben.

Dagens bruk
-----------

Fasaden karakteriseres ved figurale sgrafittoutsmykninger og det samme gjelder enkelte av de innvendige rommene. I slottet finnes en av de betydeligste samlinger av bøhmisk kunst i Europa. Samlingen som ble åpnet av Václav Havel omfatter bl.a. møbler, sølv, porselen, våpen og musikkinstrumenter (Stradivarius og Amati (fiolinbuer)).

Malerisamlingen inneholder Lucas Cranach den yngre, Pieter Breughel den eldre, Peter Paul Rubens, Diego Velàsques og Bernhardo Bellotto.

Eksterne lenker
---------------

* Lobkowitz-biblioteket (tysk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC
 |
**Nekfallet naturreservat** er et område langs elva Neka i Rendalen kommune. Området strekker seg fra fjellet nær tregrensen i øst, ned til fylkesveien langs Finstadåa i vest, med en høydeforskjell på 440 meter. De øvre delene av området ligger i nordboreal vegetasjonssone, mens den nedre fjerdedelen ligger i mellomboreal sone. Sentralt i området renner Neka gjennom en velutviklet bekkekløft fram til Nekfallet, der elva faller bratt ned mot hoveddalen.

Verneverdiene er særlig knyttet til bekkekløften og Nekfallet med naturtypene fosserøykskog og fossesprøytsone. Fosserøykskoger er sjeldne, samtidig svært artsrike med flere krevende og truede plantearter.

Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse. Motorisert ferdsel er forbudt unntatt på bilvei avmerket på vernekartet. Sykling og riding også forbudt utenom eksisterende veier og stier.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 12. oktober 2021.
2. ↑  (no) Nekfallet naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  «Forskrift om vern av Nekfallet naturreservat, Rendalen kommune, Hedmark». Lovdata. Besøkt 12. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
**Pedro Celestino Negrete** (født 14. mai 1777, død 11. april 1846) var en meksikansk politiker og militær som var medlem av Mexicos provisoriske regjering 1823–1824 etter Det første meksikanske keiserrikets fall. Han var alliert av Agustín de Iturbide i rojalistarmeen under den meksikanske uavhengighetskrigen, og en sterk støttespiller til Iturbide i keiserrikets tid. I 1823 var Negrete blant de som presset Iturbide til å abdisere og gå i eksil. 

Negrete ble leder i den nye regjeringen som tok over. Han hadde tittelen *Supremo Poder Ejecutivo (høyeste utøvende leder) og* ikke tittelen president, hans etterfølger general Guadalupe Victoria ble den som intok stillingen som Mexicos første president. I sin tid som leder var Negrete blant annet ansvarlig for utformingen av en ny grunnlov. Den delte landet inn i 19 frie og suverene stater, 4 territorier som var avhengig av sentrum, og Federal District. Og så var regjeringen delt inn i lovgivende, utøvende og rettslige grener. Denne grunnloven var i stor grad inspirert av kontrollene og balansene i USAs grunnlov, den franske grunnloven og den i Cádiz. Den var i kraft fra 4. oktober 1824 til 30. april 1836, da den ble erstattet av Santa Annas sentralistiske omskrivning.

  

Negrete ble senere forvist fra Mexico, han dro til Frankrike og døde i Bordeaux i 1846.

Referanser
----------

1. ↑   Spansk biografisk leksikon, Spanish Biographical Dictionary ID 13547/pedro-celestino-negrete[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6vd98t6, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** BNE
 |
**Skyte- og vinterskolen for infanteriet (SVI)** var en norsk militæravdeling med skole for videreutdanning av infanteribefal som ansvarsområde. Den ble etablert i 1861 og nedlagt i 2004. Skolen holdt kurs i vinterkrigføring og opplæring av alliert personell. Skolen hadde i forskjellige perioder fagansvaret for infanteristrid, infanterivåpen, jeger- og patruljetjeneste, vintertjeneste, strid i bebygd område, nærkamp og overlevelse. Disse fagområdene ble overtatt av Hærens transformasjons- og doktrinekommando (TRADOK) (nå Hærens våpenskole), og Forsvarets vinterskole (FVS) ble opprettet.

Siste sjef ved skolen var oberst Svein Ruderaas.

Historie
--------

Skyte- og vinterskolen ble etablert 21. august 1861 som *Instructionsskole i Skiveskydning*, men den var fra starten av ingen fast institusjon. Den ble flyttet til Terningmoen leir i 1896, og ble fra 1902 en fast institusjon med egen sjef og faste instruktører. Med Hærordningen av 1927 ble stillingen som sjef kombinert med stillingen som generalinspektør for Infanteriet.

I 1932 ble Infanteriets skyteskole og Infanteriets vinterskole slått sammen til Skyte- og vinterskolen for infanteriet. Etter andre verdenskrig ble skolen igjen en selvstendig institusjon. I 1955 ble Hærens fjellskole opprettet, og senere slått sammen med Skyte- og vinterskolen.

I 1984 fikk Infanteriregiment nr. 5 (IR5) det forvaltningsmessige ansvaret for Terningmoen, og skolen ble faglig lagt under Infanteriinspektøren. 1. august 2002 trådte den nye hærorganisasjonen i kraft, og da Oppland regiment/Infanteriinspektøren ble nedlagt 6. september 2002 ble kommandoen for skolen overført til Kampinspektøren.

SVI ble lagt ned i 2004, men oppgavene er videreført i Forsvarets vinterskole.

Kilder
------

* Forsvarsnett: *Slutt på Skyte- og vinterskolen*[*død lenke*]
Tyssestrengene med skyssbåt i forgrunnen. Nasjonalbiblioteket
**Skyssbåt** var fra gammelt av en ro- eller seilbåt som var øremerket til befordring av personer eller visse typer gods fra ett bestemt sted til et annet. Fraktingen kunne foregå mot betaling (ferjing) eller som gjengjeld for privilegier i forhold til andre plikter, som verneplikt el. lign. Typisk for skyssordningen, var at den bare delvis fungerte etter oppsatt ruteplan.

Uttrykket skyssbåt ble også, litt upresist, brukt om farkoster tilknyttet fløttmannsvirksomhet ved elver, lange fjordarmer og sund.

Før det ble utbygd veier og broer, var båttransport viktigste måte å komme fra sted til sted, både langs kysten og inne i fjordene. Posten ble for eksempel fraktet til hest der dette var mulig, og per båt over fjordene der landverts transport ville ta ekstra dager. Gårdeieren ved fjorden var ofte den som hadde skyssplikt. Skyssen omfattet også viktige personer, som fogd, prest, lensmann og lignende.

Skyssbåtordninger finnes fortsatt i form av skoleskyss, presteskyss og lignende.

Se også
-------

* Taxibåt
**Union Luxembourg** var en fotballklubb i Luxembourg. Klubben ble stiftet i 1925 og oppløst i 2005, etter en fusjon med de to klubbene CA Spora Luxembourg og CS Alliance 01. Fusjonen førte til etablering av en ny klubb, Racing FC Union Luxembourg.

Union Luxembourg vant den nasjonale serien seks ganger og ble nasjonal cupmester ti ganger.

Klubben har 21 ganger deltatt i europeiske turneringer (fem ganger i Mesterligaen, ti ganger i Cupvinnercupen og seks ganger i UEFA-cupen). Samtlige ganger har klubben blitt utslått i første kamp. Dog vant klubben to enkeltkamper, først 1-0 mot tyrkiske Göztepe i 1970 (tap 1-5 sammenlagt), deretter 1-0 mot Bodø/Glimt i 1978 (tap 2-4 sammenlagt).

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*

| * v
* d
* r
Nationaldivisioun 2021–2022 |
| --- |
|  | Differdange 03 **·** Etzella Ettelbruck **·** F91 Dudelange **·** Fola Esch **·** Hostert **·** Jeunesse Esch **·** Mondorf-les-Bains **·** Progrès Niedercorn **·** Racing FC **·** RM Hamm Benfica **·** Rodange 91 **·** Swift Hesperange **·** UNA Strassen **·** Union Titus Pétange **·** Victoria Rosport **·** Wiltz | Luxembourgs flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Spruille Braden** (født 13. mars 1894 i Elkhorn i Jefferson County i Montana i USA, død 10. januar 1978 i Los Angeles i California) var en amerikansk finansmann og diplomat.

Braden var en av USAs fremste eksperter på søramerikanske spørsmål, og spilte fra 1933 en ledende rolle som USAs delegat ved fredskongresser og panamerikanske konferanser i Latin-Amerika.[] Han var ambassadør i Colombia 1939–1942, på Cuba 1942–1945, ble i 1945 USAs ambassadør i Buenos Aires, og var fra 1946 viseutenriksminister. På denne post envakte Braden stor oppmerksomhet ved å umiddelbart før presidentvalget i Argentina la publisere en «blå bok» der det ble fremsatt alvorlige anklager mot Juan Perón, en av hovedkandidatene i valget. Dette anses å ha bidratt til Peróns valgseier.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 29559844, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6736ztn, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
«Terning» omdirigeres hit. For den geometriske formen, se Kube.
Et typisk terningssett for rollespill.
**Spillterninger** brukes i mange forskjellige typer spill for å gi et tilfeldig resultat. De er stort sett laget av plast eller tre, selv om andre materialer kan forekomme. Som oftest brukes begrepet om den kubeformede versjonen med seks sider, som er den vanligste typen. I noen former for spill, som for eksempel rollespill, hvor sannsynligheten for å lykkes må variere, brukes ofte flere forskjellige terninger med varierende antall sider. Dungeons & Dragons opererer for eksempel med et sett på seks forskjellige terninger (4, 6, 8, 10, 12 og 20 sider).

På en terning med seks sider skal tradisjonelt to motstående sider alltid summeres til 7. Viser terningen f.eks. 5, skal verdien på motsatt side være 2.

Etymologi
---------

Paschier Joostens, *De Alea*, 1642
Terning kommer fra det svenske tärning, oldnorske ten(n)ingr og det middelnedertyske ternink. Ordet minner om det middelnedertyske terlink, som betyr liten firkantet pakke, men opprinnelsen kan mulig komme fra det franske ordet *terne*. Betydelsen av terne er *tre numre i en rekke i et lotteri*, men i denne sammenhengen benyttes det i betydningen *treer i terningsspill*.

Se også
-------

* Yatzy
* Backgammon
* Ludo
* Ikketransitive terninger

Kilder
------

Hjalmar Falk og Alf Torp: Etymologisk ordbok over det norske og det danske sprog, 2006

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dice – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Dice by number of sides – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Kart over Troas. Øya Lesbos i sør.
**Troas** (gresk: Τρωας) er det historiske navnet på Bigahalvøya i det nordvestlige hjørnet av Tyrkia. I dag er det den tyrkiske provinsen Çanakkale som har sitt moderne navn fra provinshovedstaden Çanakkale. Den er omgitt av ved Dardanellene i nordvest, Egeerhavet i vest og adskilt fra resten av Anatolia av fjellpartiet som utgjør fjellet Ida. Troas har to hovedelver, Skamandros (dagens Karamenderes) og Simois, som går sammen i det området som inneholder ruinene av Troja. Grenikos, Kebren, Simoeis, Rhesos, Rhodios, Heptaporos og Aisepos var syv andre elver i Troas, og navnene på elvegudene som oppholder seg i hver sin respektive elv.

Historie
--------

Regionen som senere ble kjent som Troas ble kalt for *Wilusa* av hettittene. Denne identifikasjonen ble først fremmet av Emil Forrer, men ble i stor utstrekning bestridt av de fleste forskere på hettittene fram til 1983 da Houwink ten Cate viste at to fragmenter var fra den samme opprinnelige leirtavlen med kileskrift og i hans analyse av det gjenopprettede brevet fra oldtiden viste at Wilusa var korrekt plassert i nordvestlige Anatolia. I henhold til Trevor Bryce viste de hettittiske tekstene til et antall angrep fra *ahhiyawanere*, det vil si akajere, mot Wilusa i løpet av 1200-tallet f.Kr. hvilket kan ha medført at kong Walmu ble veltet.

Bryce har også rapportert at de arkeologiske undersøkelsene som ble gjort av John Bintliff på 1970-tallet har vist at et mektig kongedømme som hersket over nordvestlige Anatolia var basert i Troja. 

Kongene av Pergamum (i dag Bergama) avga senere området Troas til den romerske republikk. Romerriket under keiserdømmet ble området Troas en del av den romerske provinsen Asia. Under Det bysantinske riket ble det inkludert i *thema* (bysantinsk provins) av de egeeriske øyer. Etter at muslimene erobret Bysants ble Troas en del av sandsjaket Biga.

I Det nye testamente
--------------------

Apostelen Paulus besøkte Troas på sin reise i Lilleasia. Han refererte også til Troas da han ba sin medarbeider Timoteus om å dra fra Efesos: "Når du kommer, må du ta med deg kappen som jeg lot bli igjen i Troas hos Karpos, og bøkene, framfor alt pergamentrullene." Det var en reise på rundt 500 km. Paulus ble fulgt av Lukas.

Referanser
----------

1. ↑  Bryce, Trevor: «Ahhiyawans and Mycenaeans – An Anatolian Viewpoint» i: *Oxford Journal of Archaeology* **8** (3): 297–310. doi:10.1111/j.1468-0092.1989.tb00207.x.
2. ↑  Nettbibelen: Paulus’ andre brev til korinterne 2:12[*død lenke*]
3. ↑  Nettbibelen: Paulus' andre brev til Timoteus 4:13[*død lenke*].

Litteratur
----------

* Bryce, Trevor R. (1998): «The Trojan War: Myth or Reality», kapittel 14 i: *The Kingdom of the Hittites*. Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-924010-8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***Trofast vogter*** er et maleri fra 1878 av den estiske maleren Johann Köler (1826–1899). Bildet er signert J. Köler (Viljandi).

Motiv
-----

Bildet forestiller en liten pike som sitter i en lysning med en blomstereng og sommerfugler. Hennes hatt, som er dekket med blomster, ligger ved siden av henne. I venstre hånd holder hun løst en bukett rødlige blomster. Hun har lys kjole på, løse støvler og et blått bånd i håret. Til høyre for piken sitter en stor hund med halsbånd og kikker til høyre ut av bildet. 
Bak piken ses et stort bjerketre med sopp på stammen. Bak denne igjen et grantre hvis grener, sammen med bjerkens, dekker hele den øverste del av bildet. Mellom grenene skimtes en bygning. 

Piken på bildet forestiller datteren til general og minister i tsarrussland, Frederichs, trolig ved ministerens sommerresidens eller landsted.

I 2018 ble motivet trykt på estiske frimerker under temaet *klassikere fra estisk malerkunst*.

Bildet tilhører Estlands Kunstmuseum og er utstilt i Kumu i Tallinn.

Referanser
----------

1. ↑  «EKM Digitaalkogu». *digikogu.ekm.ee*. Besøkt 8. oktober 2019.
2. ↑  «Estonian Art 1' 2001». *arhiiv.estinst.ee*. Arkivert fra originalen 8. oktober 2019. Besøkt 8. oktober 2019.
3. ↑  «Eesti maalikunsti klassikud -- 695-17.11.18 - filateelia foorum». *filateelia.ee*. Besøkt 8. oktober 2019.
**Triumph Herald** (1959–71) og **Triumph Vitesse** (1962–71) er små sportsbiler fra engelske Triumph fra 1960-tallet.

### Triumph Herald (1959–71)

**Herald** var tegnet av italienske Giovanni Michelotti (1921–80) og solgte rundt 500 000 eksemplarer. Den kom som 2-dørs sedan, coupe eller cabriolet (uten tak). Karosseriet var bygd opp av åtte deler som ble skrudd fast til rammen (ikke selvbærende karosseri, monocoque), hvilket skulle forenkle reparasjoner. Panseret var av vippetypen. Motoren var 948 cc (1-liter).

Etter at Leyland tok over fabrikken i 1961 kom **1200** med større motor på 1147 cc, som også ble brukt i den tyske amfibiebilen Amphicar. 1200 kom også som stasjonsvogn. **12/50** (1963–67) var en sedan med Soltak fra Webasto, bedre ytelse (51 hk) og utstyr mens **13/60** (1967) ble siste utgave og hadde en 1.3-liters motor på 61 hk.

* 948 coupe 948 coupe
* 1200 estate 1200 estate
* 12/50 sedan 12/50 sedan
* 13/60 sedan 13/60 sedan
* 13/60 cab 13/60 cab

### Triumph Vitesse (1962–71)

En 1.6-liters 6-sylindret (70 hk) forsterket utgave av Herald ble i 1962 lansert som **Vitesse 6 (1600)** med doble frontlykter på skrå tegnet av Michelotti. En **2-Litre** med 95 hk kom i 1966, mens **Mark 2** i 1968 hadde 104 hk og forbedret hjuloppheng. Litt over 50 000 solgt.

* 1967 Vitesse Saloon 1967 Vitesse Saloon
* 1962 Vitesse cab 1962 Vitesse cab
* Vitesse estate Vitesse estate

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Triumph Herald***  eller  ***Triumph Vitesse*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  *Sporty vogn med en serie tekniske finesser* i VG den 6. juli 1961.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Triumfbuen** (originaltittel: *Arc de Triomphe*) er en roman av den tyske forfatteren Erich Maria Remarque fra 1946. Boka ble utgitt på norsk i 1947.

Handlingen foregår i Paris i 1939, på et tidspunkt da de fleste skjønner at en ny krig er uunngåelig. Hovedpersonen er en tysk kirurg som oppholder seg illegalt i Frankrike, og som for tiden lever i Paris under navnet «Ravic». Hjemme i Tyskland har han vært utsatt for tortur og skarpe forhør fordi han var antatt å sitte inne med opplysninger om jøder og opposisjonelle som han hadde holdt skjult i huset sitt. Han ble satt i konsentrasjonsleir en tid, deretter innlagt på sjukehus, og greide så å flykte herfra til utlandet.

Seinere har han deltatt som lege på republikansk side under den spanske borgerkrigen. Etter Francos seier har han så endt opp i Paris. Franske myndigheter anerkjenner ikke flyktninger fra Tyskland, og «Ravic» lever hele tida under trussel om å bli avslørt og sendt ut av landet. Derfor lever han på Hotel International, som har spesialisert seg på å huse flyktninger av alle slag fra hele Europa. Han livnærer seg ved å utføre vanskelige operasjoner på private klinikker. «Ravic» garanteres full diskresjon – men må finne seg i at oppdragsgiveren får æren og det meste av honoraret. Han fungerer dessuten som privat tilsynslege ved et bordell.

Under en nattevandring i Paris' gater støter han på den unge «Joan Madou», som streifer apatisk og formålsløst omkring midt på natta. Han forstår at han må ta hand om henne, og finner etter hvert ut at hun er på flukt fra et hotellrom der mannen – som hun var i ferd med å skilles fra – ligger død etter et slagtilfelle. «Ravic» tar hand om de praktiske sidene ved dødsfallet, og er fast bestemt på gjøre seg ferdig med saken og glemme «Joan».

Mye mot sin vilje oppdager han at han har begynt å få følelser for «Joan». Han har vært fast bestemt på ikke å knytte seg til noe eller noen, men må etter hvert innse at han er blitt like avhengig av henne som hun av han. De trykkende ytre omstendighetene skal imidlertid snart vise seg å gjøre forholdet komplisert.

Et annet spenningsmoment ligger i gjensynet med Gestapo-mannen «Haake», som var forhørsleder i fengslet i Berlin. Nå oppholder «Haake» seg tidvis i Paris som spion. Skal «Ravic» prøve å få hevn, og hvordan skal det i så fall skje?

Mens forholdet til «Joan» og oppgjøret med «Haake» nærmer seg en løsning, rykker også verdenskrigen nærmere utover sommeren 1939. Romanen slutter den dagen Frankrike erklærer Tyskland krig.

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Triumph TR6** er en britisk bil som ble produsert i 1969–76 av Triumph Motor Company. Da den ble erstattet av den neste modellen, TR7, hadde 91 850 eksemplarer blitt bygget.

Alle TR6 hadde motorer med seks sylindre. For det amerikanske markedet ble det i likhet med forgjengeren TR250 montert doble Zenith-Stromberg forgassere i stedet for bensininnsprøytningssystemet fra Lucas som ble brukt i bilene for det europeiske markedet. Sistnevnte hadde den samme motoren som sin forgjenger TR5. Innsprøytningen bidro til at bilen ytte 150hk—noe som senere ble redusert til 125hk for at bilen skulle bli mer lettkjørt—mens utgaven laget for det amerikanske markedet beholdt sin opprinnelige effekt på 104hk. TR6 hadde en firetrinns manuell girkasse. Overdrive var tilgjengelig som ekstrautstyr for folk som ville kjøre aggressivt; og den hadde også uavhengige barfjerder, femten tommers felger, bøtteseter og avanserte instrumenter. Trommelbremser bak og skivebremser foran gav kraftig bremseeffekt. Triumph gikk etterhvert bort fra sin opprinnelige "Surrey Top" til fordel for en tradisjonell hardtop. Konstruksjonen var gammeldags med karosseriet boltet fast i rammen.

Tyske Karmann ble leid inn for formgiving av bilen. Triumph valgte Karmann fordi Michelotti var opptatt med en annen bil. Karmann fikk beskjed om å beholde understrukturen fra TR5 men gi bilen et mer tidsriktig utseende. De greide den umulige oppgaven på 14 måneder, og resultatet var imponerende. Alt var likt bortsett fra fronten og baksiden.

I likhet med to av sine forgjengere TR5 og TR250 hadde TR6 firesylindrede forgjengere: TR2, TR3, TR3A, TR4, og TR4A.

TR6 har mange klubber for entusiaster og reservedelsleverandører.

Også her hadde tyske Karmann stått for betydelige forandringer.
Motoren i en amerikansk versjon av TR6 med doble Zenith-Stromberg forgassere i stedet for Lucas bensininnsprøytning som satt i modellene for det europeiske markedet. Dette førte til lavere utslipp slik at den bestod de strenge amerikanske kravene, samt at den fikk en lavere pris, men dessverre kun 104hk istedenfor de vanlige 150/125hk.
Vortebitere og sirisser her ofte et kraftig eggleggnigsrør. De to midre utvekstene kalles cerci.  Foto: Audrius Meskauskas  
Eggleggningsrøret eller Ovipositor hos snylteveps kan være svært langt. 
Snyltevepsen *Rhyssa persuasoria* snylter på larver av trelevende insekter. Her borrer den eggleggningsrøret inn i en trestamme.  Foto: Paweł Strykowski  
**Eggleggningsrør** (Ovipositor) er et organ eller vedheng, bakerst på bakkroppen, og finnes hos hunndyr av noen insekter. De fleste insekter plasserer sine egg utenpå en overflate, vanligvis på næringsplanten. Insekter med et eggleggningsrør kan plassere egget mer nøyaktig, inn i en plante, eller ned i jorden. 

Det kan være langt som hos enkelte snyltevepser, eller kortere som hos sikader, gresshopper og kamelhalsfluer. Eggleggningsrøret kan være skremmende, men er helt ufarlig og har heller ikke noen gift. Det kan ikke brukes til å stikke mennesker med.

For å legge egg
---------------

Parasitter, slik som snyltevepsene kan kutte hull i overflaten på sitt vertsdyr og plassere egget inne i vertens kropp. Enkelte snyltevepser i slekten *Megarhyssa*, som parasitterer på trelevede larver, borrer med eggleggningsrøret inn gjennom barken og treet. Med stor pressisjon treffer den larven flere centimeter inne i treet, og legger ett egg inne i larvens kropp.

Sirisser stikker eggleggningsrøret ned i jorden og plasserer egget der. 

Løvgresshopper, sikader og flere plantevepser kutter opp litt av planten og plasserer egget inne i planten, i en slags lomme. Her er det beskyttet mot rovdyr. Hos bladvepsene er eggleggningsrører kort og kan egentlig ikke kalles et rør. Det er mer som en fin kniv. Når den ikke er i bruk ligger den i en slire.

Trevepser har et kraftig eggleggningsrør som kan borre seg inn i bark og treverk. Hunner hos bartrevepser i slektene *Sirex* og *Urocerus* har en beholdere (mycetangier) med et «slim», i eggleggningsrøret. Dette slimet har soppsporer, av barksopp, i form av gjærceller. Litt av dette kommer på eggene når de legges. Disse begynner å spire til sopphyfer som produserer enzymer og treverket blir brutt ned, noe som gjør det lettere for larven å fordøye treverket.

Omdannet til en stikkebrodd
---------------------------

Hos sosiale insekter, med arbeidere, slik som hos bier og stikkevepser, er eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd med gift. Noen vepser, som veivepser og gravevepser har også en stikkebrodd med gift, den brukes til å lamme eller bedøve et byttedyr. Hos gravevepser blir det bedøvde dyret gravd ned sammen med ett egg, og blir mat for den nyklekte gravevepslarven.

Kilder
------

* (no) Eggleggningsrør i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ovipositor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Atahualpa**, eller **Atahuallpa** (født 1502, død 1533 i Cajamarca, dagens Peru), var den 13. og siste keiser av Inkariket.

Han var sønn av en prinsesse i Quito og inkaen Huayana Capac. Inkaen hadde inngått et allianse-ekteskap for å knytte kongen av Quito til seg og på den måten innlemme kongedømmet i Inkariket. Huayana trivdes så godt i Quito at han ble værende der, og Atahualpa ble kongens favorittsønn.[] Dette mislikte hoffet i Cuzco sterkt.[] De mente inkaen sviktet sin rolle som solens sønn ved ikke å være i Cuzco, den hellige hovedstad, og mente også at Atahualpa ikke var ektefødt arving av inkaen, da det bare var barn av bror og søster som var ektefødte og rettmessige arvinger.[] I Cuzco bodde den rettmessige arving av tronen; Huascar. 

Da Huayana Capac døde av pest i 1527 brøt det ut borgerkrig mellom Atahualpa med sin base i Quito og Huascar med sin base i Cuzco.
I 1532 beseiret Atahualpa sin eldre halvbror Huáscar og sikret seg kontroll over hele imperiet. 

16. november 1532 ble han tatt til fange av den spanske conquistadoren Francisco Pizarro. Inkaene betalte et rom fylt med gull og to rom fylt med sølv som løsepenger for ham. Pizarro så at han hadde mulighet til å sikre seg alle rikdommene til inkaene dersom han kunne ta kontroll over imperiet, og valgte derfor i stedet å henrette Atahualpa ved garrotering den 29. august 1533. Offisielt ble han henrettet for mord på Huáscar, hans halvbror (brodermord), for polygami (han hadde flere koner, som var lov for inkaen etter inkaenes lover, men ikke for spanjolene), og for incest (han var gift med sin egen søster, som var lovpålagt i inkariket, men straffbart hos spanjolene.[]

Hans død markerte slutten på Inkariket.

Referanser
----------

1. ↑   Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, BVMC person ID 37455, besøkt 13. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.google.com.ar[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Atahuallpa, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Atahuallpa, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Atahualpa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Atahualpa – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** KulturNav
 |
**Reidmar** (*Hreiðmarr*) er en mytisk figur i norrøn mytologi som omtales blant annet i eddadiktet Reginsmål og i Volsungesagaen som far til Regin, Fåvne og Oter. Han er i mytologien kjent som den grådige lederen for dvergene.

Sagnene forteller at gudene Odin, Høne og Loke en gang var ved Andvarefossen. Der fikk de øye på en oter som de drepte. Skinnet av oteren tok de med til Reidmar som fortalte at det var hans sønn Oter de hadde drept. Han tok gudene til fange og forlangte som mannebot at de skulle fylle oterhammen med gull og dekke den helt med gull utenpå. Reidmar holdt Odin og Høne som gisler mens Loke dro ut for å skaffe gullet.

Loke dro tilbake til Andvarefossen og fanget dvergen Andvare. Dvergen hadde en stor gullskatt som han mætte gi fra seg for å berge livet. Med gullskatten fulgte også ringen Andvarenaut. Loke dro tilbake til Reidmar med gullet og fylte og dekket oterhammen med det. Gudene holdt først unna Andvarenaut, men Reidmar pekte på et værhår som ennå ikke var dekket av gull, og dermed måtte Odin legge på ringen også. Men da gudene ble sluppet fri sa Loke at det lå en forbannelse over ringen, og at den som eide ringen ville bli drept.

Siden krevde Fåvne og Regin frendebot for Oter, men Reidmar ville ikke gi sønnene sine noe. Da drepte Fåvne far sin og tok alt gullet. Han ble omskapt til en orm og tok med gullet til Gnitahei og voktet det der.

I diktet Fåvnesmål, som etterfølger Reginsmål i Den eldre Edda, fortelles det om Regins fostersønn Sigurd Fåvnesbane som drepte Fåvne og vant gullskatten.
**GNAT** (opprinnelig en forkortelse for ***G**NU **N**YU **A**da **T**ranslator*) er GNUs kompilator for programmeringsspråket Ada. GNAT følger standardene Ada 83, Ada 95, Ada 2005 og Ada 2012. 

Arbeidet med kompilatoren startet i 1992, da United States Air Force inngikk en kontrakt med New York University om å bygge en utgave av Ada med åpen kildekode, som skulle være til hjelp i oppbyggingen av den kommende Ada 95-standarden. Kontrakten krevde at Ada-kompilatoren skulle tilhøre Free Software Foundation og distribueres under GNU General Public License. GNAT ble offisielt anerkjent i 1995.

I 1994 og 1996 opprettet de opprinnelige programmererne bak GNAT to søster-selskaper: *Ada Core Technologies* i New York City og *ACT-Europe* i Paris. Disse selskapene fortsatte arbeidet med å utvikle kommersiell støtte for GNAT. I 2004 ble selskapene fusjonert og forandret navn til *AdaCore*.

Den 2. oktober 2001 ble kildekoden til GNAT tilføyd GCC CVS. Den siste versjonen som ble utviklet adskilt fra Gnu Compiler Collection var GNAT 3.15p, lansert den 2. oktober 2002, og skrevet ved hjelp av GCC 2.8.1.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata