recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**DS «Lillehammer»** var en norsk dampbåt bygget i 1908 på Eidsvoll for gods- og persontrafikk på Mjøsa, senere ombygget til motordrevet lastebåt.

Båten ble bygget på Eidsvoll av Drammens Jernstøperi, og gjorde prøvetur den 31. mai 1908. Den 1. juni 1908 kom skipet i trafikk på innsjøen. DS «Lillehammer» gikk i trafikk mellom Lillehammer og Gjøvik, men sambandet hadde derfor også kortest sesong av passasjerfergene på Mjøsa på grunn av tidligst vinteris øverst i innsjøen ved Lillehammer. Båten brukte om lag tre timer på turen mellom Lillehammer og Gjøvik. Fergesambandet lettet Lillehammers forbindelse med omlandet på vestsiden av Mjøsa. Bak foretaket A/S Dampskipet Lillehammer som fikk bygget skipet og driftet den nye ruten, var banksjef i Lillehammer sparebank Fritz Georg Elligers og forretningsmennene Thor Bergseng og Gustav Edvard Søberg på Lillehammer, de sentrale aktørene.

DS «Lillehammer» befordret postforsendelser i perioden 1916 til 1923, og benyttet poststemplene «Nr: 468» (4 rings nummerstempler på skip) og «MJØSEN B».

DS «Lillehammer» var gjennom flere ombygginger, første gang alt etter den første trafikksesongen hvor den ble forlenget. Fergen møtte på 1920-tallet økende konkurranse fra andre transportmidler, og mistet i 1930 sertifikat for passasjertrafikk da man valgte å ikke utbedre elektriske feil på båten. Fergen ble siden videresolgt, og ombygget til en motordrevet lastebåt. Ved nyregistrering i 1937 fikk båten formelt navnet MS «Vega», men seilte hele tiden videre under navnet «Lillehammer». Båten fraktet blant annet poteter, teglstein og sand på Mjøsa.

Skipet var i aktiv lastetrafikk til 1960, da det ble satt på grunn. Den ble på nytt solgt videre med planer om restaurering, men ble liggende i opplag i Sundvika på Toten og forfalt, og i 1975 ble «Lillehammer» til slutt senket på dypt vann. Posisjonen hvor vraket ligger var lenge ukjent, men vraket ble gjenfunnet i 2022.

Referanser
----------

1. ↑  Berg, side 179 (gjelder alle opplysninger i infoboks)
2. 1 2 3 4  Berg, side 179
3. 1 2 3  *Fåberg og Lillehammer*. [Lillehammer]: Fåberg og Lillehammer historielag. 1999. s. 30. ISBN 8290385528.
4. 1 2  Berg, side 180
5. ↑  *Lillehammer 1827-1927: [festskrift]*. Lillehammer. 1927. s. 26.
6. ↑  Poststeder i Vest-Oppland. Dampskip på Mjøsa. Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (nettside besøkt 24. mars 2015)
7. ↑  Danielsen, Per Eirik (1991). *Norske skipspoststempler*. Bergen: Filatelistisk forlag. s. 190 og 266. ISBN 8290272472.
8. 1 2  Berg, side 181
9. ↑  Berg, side 181-182
10. ↑  Berg, side 182
11. ↑  Mette Finborud Børresen og Geir Olav Slåen (17.11.2022). «Skipsvrak funnet i Mjøsa - kan være 700 år gammelt». *nrk.no*. NRK. Besøkt 17.11.2022.

Litteratur
----------

* Berg, Arne Julsrud (1996). *Damp- og motorbåter på Mjøsa*. Hamar: Distribusjon: Skibladnerkontoret. s. 179-182. ISBN 8299406706.

Eksterne lenker
---------------

* DS Lillehammer. Mjøssamlingene
* Bildesøk DS «Lillehammer». Nasjonalbiblioteket
* Bildesøk DS «Lillehammer». DigitaltMuseum
**Paul Hession** (født 27. januar 1983 i Athenry, Galway) er en irsk friidrettsutøver. Han er spesialist på 200 m, og holder den irske rekorden på 100 m og 200 m utendørs pr. 4. august 2010. Hession ble nummer seks i EM 2010, hans beste internasjonale plassering i mesterskap. Han har også en annenplass fra verdensfinalen 2008.

Karriere
--------

Hession var med i sitt første seniormesterskap som 19-åring, EM 2002. Der kom han på 7.-plass på 200 meter. Året etter fikk han sølv ved Sommeruniversiaden 2003 med tiden 20,89 sekunder, slått av Leigh Julius. Han vant senere bronse ved Sommeruniversiaden 2005. 

I 2007 satte han sin første irske rekord, da han løp 100 meter på 10,28 i Kalamata. Senere samme år forbedret han denne rekorden til 10,18 i Vasa i Finland. Også på 200 meter satte han irsk rekord - først med 20,44 i Sheffield Grand prix, senere med 20,30 i det irske mesterskapet i Dublin.

Han ble slått ut i semifinalen på 200 m både i VM 2007 (20,50), OL 2008 (20,38) og VM 2009 (20,48). Uten de beste nordamerikanerne klarte han å nå sin første internasjonale finale på 200 m under EM i Barcelona 2010, men løp sitt svakeste løp under mesterskapet og ble nummer seks på 20,71. Hession tok også en tredjeplass under Golden Gala 2010 i Roma, men på den svakeste poenggivende tiden i Diamond League den sesongen, 20,60.

Ved VM i friidrett 2011 ble han slått ut i kvalifiseringen, med tiden 21,02, med ved EM i friidrett 2012 nådde han finalen, der han kom på 8.- og sisteplass med tiden 21,27.

Personlige rekorder
-------------------

Utendørs pr. 27. juli 2012.

| Distanse | Tid | Dato | Konkurranse |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,18 | 23. juni 2007 | Europacup for lag, Vasa, Finland |
| 200 m | 20,30 | 21. juli 2007 | Irsk mesterskap, Dublin |
|

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 190455[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Athletics Ireland AAI  » Paul Hession, hentet 4. august 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Hession – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paul Hession – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Paul Hession – Diamond League Rediger på Wikidata
* Profil hos European Athletics

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BBC Things
 |
*Denne artikkelen omhandler dampskipet fra 1906. For andre fartøy med samme navn, se Kvernes (skip).*

**DS «Kværnes»** var et lokalruteskip bygd i 1906 ved Kristiansand Mekaniske Verksted. Skipet ble overlevert rederiet Kværnes og Grip Dampskibsselskab, og gikk i lokalrute mellom Kristiansund, Averøy og Grip på Nordmøre. I 1920 ble skipet overtatt av det nyopprettede fylkesrederiet Møre Fylkes Ruteselskap (MFR) som i 1947 skiftet navn til Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF). DS «Kværnes» ble som MRFs siste dampskip solgt til opphugging i 1959. I hele sin karriere gikk skipet i lokalruter i Møre og Romsdal.

Historie
--------

Rederiet Kværnes og Grip Dampskibsselskab ble stiftet i 1894 av bygdefolk på Averøy og Grip. I 1895 ble DS «Kværnes» anskaffet, men viste seg etterhvert for liten til oppgaven. I 1906 ble et nytt og større skip levert, og dette nybygget overtok navnet «Kværnes» (gamle «Kværnes» ble omdøpt og solgt samme år). Nye DS «Kværnes» overtok ruten mellom Kristiansund, Grip, Averøy og Svanviken på Eide. I 1920 ble Kværnes og Grip Dampskibsselskabs to skip overtatt av det nyopprettede fylkesrederiet Møre Fylkes Ruteselskap.

DS «Kværnes» slapp uskadet fra krigshandlingene i april 1940, og fortsatte i rute under hele andre verdenskrig. I 1947 skiftet Møre Fylkes Ruteselskap navn til Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF). I 1959 var hun det siste dampskipet i MRFs flåte da hun ble solgt til Arendals Skibsophugningscompagni for å hugges opp.

Tidslinje
---------

* 1906: overlevert fra Kristiansand Mekaniske Verksted til Kværnes og Grip Dampskibsselskab
* 1920: overtatt av Møre Fylkes Ruteselskap (MFR)
* 1947: eierselskapet skiftet navn til Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF)
* 1959: solgt til Arendals Skibsophugningscompagni for hugging

Skipet
------

DS «Kværnes»' tonnasje var ved levering 133 bruttoregistertonn. Fremdriften ble besørget av en dampmaskin som drev en propell. Skipet var sertifisert for 200 passasjerer.

Referanser
----------

1. ↑  Strand, Jørgen (2007). «Den første lokalrutefarten på Nordmøre 1857–1920». *Skipet 2007, vol. 33, nr. 3*. Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. s. 21. «Allerede etter vel 10 år sees det at denne er for liten og uhensiksmessig og det kontraheres en ny og større «Kverne» ved Kristiansand Mek. Verksted»

Se også
-------

* Flåteliste for MRF

Litteratur
----------

* Ulstein, Ragnar (1995): *Om samferdsel i Møre og Romsdal – Del I: Som skyttel i vev*. Utgitt av Møre og Romsdal Fylkesbåtar. ISBN 82-90393-76-8
* Torvik, Arne Inge (2000): *Om samferdsel i Møre og Romsdal – Del II: Samfunn og ferdsel*. Utgitt av Møre og Romsdal Fylkesbåtar. ISBN 82-7955-020-8

Portal: Andre verdenskrig
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den. *(2020-12)*

Denne artikkelen **trenger flere lenker til andre artikler**. Du kan bidra ved å legge til relevante lenker. *(2020-12)*

**Petter Hepsø** (født 1973) er en kunstner som særlig har jobbet med skulpturer av dyr. Fra hans mange versjoner av saueskikkelsen - til bjørnen, månefisken, frosken eller hjorten, kan Hepsøs dyreskulpturer betraktes som redskap for å sondere grenseområdet mellom det dyriske og det menneskelige. Mens dyret i kunsthistorien ofte har fungert som speil for mennesket og dets egenskaper, lar ikke Hepsøs skulpturer seg begrense til etterligningen. De går bakenfor speilet via sin utspørring av hva menneske og dyr er i seg selv. Men denne skulpturale undersøkelsen søker ikke å trekke opp en grense: hverken rundt menneske eller dyr - eller mellom dem.

Hepsøs skulpturer utgjør et felt hvor menneskelige gester trer inn i dyrekroppen, som når menneskeskuldre definerer en bjørneskulptur eller et menneskelig blikk stirrer på oss fra en månefisk i tre. Et annet sted entrer dyret menneskekroppen som når hjortegevir vokser ut av hodet på en byste eller en frosk vokser inn i et par spaserende menneskeben. Hepsøs skulpturer kartlegger krysninger og transaksjoner mellom det vi tradisjonelt sett oppfatter som dyret og mennesket: de er eksponeringer av en eksisterende nyanserikdom i rommet mellom menneske og dyr som ikke lar seg redusere til noen av dem.

Referanser
----------

1. 1 2   «Petter Hepsø», besøkt 10. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Petter Hepsø Kunstnerforbundet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
«Langevåg» har flere betydninger.
Langevåg, Ålesund i bakgrunnen. Foto: Frode Inge Helland 
**Langevåg** er kommunesenteret i Sula kommune i Møre og Romsdal, og ligger i enden av veien på nordsiden av øyen. Stedet er mest kjent for å ha fostret mange musikere som Olga Marie Mikalsen, Nils Petter Molvær, Ragnvald Weddegjerde, Robert Post, Siril Malmedal Hauge og musikerne i Ytre Suløens Jassensemble og The Brazz Brothers.

Musikken dyrkes fortsatt på stedet, som har både skole- og voksenkorps.

Langevåg kirke ble påbegynt i 1940, og sto pga. krigen ikke ferdig før i 1948. Det er en stenkirke, som ligger på Steinhaugen. Arkitekt var Øyvin Berg Grimnes.

Herrefotballaget til Langevåg IL spiller i 4. divisjon. Fotballaget har produsert flere talenter gjennom tidene, blant annet Magne Fylling, Trond Fylling (Bryne-Sogndal), og Trond Helgesen (Sogndal-Hødd). I tillegg har Langevåg IL en flott discgolf-bane, hvor blant annet Euro Tour 2010 ble arrangert.

Fra Langevåg går det passasjerbåt, 7 minutter til Ålesund sentrum,[] mens det med bil tar ca. 30 minutter å kjøre til byen. Det tar ca. 20 minutter til handelssenteret på Moa. Langevåg har et svømmebasseng som holder 33 grader på Røde Kors-huset, og bygdekino med visning en gang hver fjortende dag.

Langevåg har nå vokst kraftig og har litt over 4500 innbyggere. Bygda har dagligvarebutikker, restaurant, bensinstasjon, bilverksted, trelasthandel, cementvareutsalg, blomsterbutikker, gavebutikk, optiker, sportsbutikk og en klesforretning. Det finnes også et stort fabrikkutsalg, fjell-løyper og lysløyper, kafé og museum.

Næringsliv
----------

En av de mest moderne sildoljefabrikkene i landet, Vedde Sildoljefabrikk AS, ligger på Vedde ved Langevåg. Tekstilbedriften O.A. Devolds Sønner, som er kjent for alt fra strikkegensere til ullundertøy, holder også til i Langevåg. Devold AMT produserer komposittmatriale til blant annet bruk i vindmøller. Aannø møbler lager kvalitetsmøbler som blant annet den kjente Beito-serien.

O.A.Devold flyttet i 1868 deler av virksomheten fra Ålesund til Langevåg og etablerte spinneri der vannkraften i en liten elv ble utnyttet. Fabrikken ble etterhvert den største i fylket og var vesentlig for Langevågs vekst. Devolds fabrikk i Ålesund brant ned i 1904. Da Devold etablerte seg i Langevåg var det bare noen gårder i området.

Referanser
----------

1. ↑  Ratvik, Hans (1937). *Borgund kommune, 1837-1937: minneskrift*. Ålesund: [Kommunen].
2. ↑  Grytten, Harald (1938-) (1985). *Ålesund og Sunnmøre*. Ålesund: Nordvest. ISBN 8290330294.
3. ↑  Grytten, Harald (1997). *Byleksikon*. [Ålesund]: Sunnmørsposten forl. ISBN 8291450056.
4. ↑  Bruaset, Oddgeir (1944-) (1999). *Sunnmøre og sunnmøringen*. [Oslo]: Samlaget. ISBN 8252153380.

Eksterne lenker
---------------

* Langevåg Idrottslag Arkivert 15. september 2005 hos Wayback Machine.
* Langevåg Idrottslag -Diskgolf Arkivert 8. februar 2006 hos Wayback Machine.
* (no) «Langevåg». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister **·** MusicBrainz
 |
**Anders Martin Hellebust** (født 16. mai 1941) er en norsk varsler som i 1975 varslet om ulovlig samarbeid mellom etterretningstjenesten i Norge og tilsvarende organ i USA.
Dette samarbeidet kom fram i Loran C- og Omega-sakene og ble utført i hemmelighet overfor statsministeren og Stortinget. Han beskyldte også norske tjenestemenn for å være mer lojale til fremmende makter enn egen regjering.
Hellebust mener at denne ukulturen i Forsvaret og etterretningstjenesten har fortsatt frem til nåtiden, og han nevner "Satellitt-saken" som et eksempel.
I 2016 skrev han en avhandling om løgn i politikken som ventes publisert i 2020.

Hellebust var vararepresentant for Arbeiderpartiet i Stortinget i perioden 1985-1989 for Akershus fylke.

Bøker
-----

**Opprydning:** Denne seksjonen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den.

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget, oppført som Hellebust, Anders Martin (1941-), besøkt 3. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  
onepage&q=anders%20hellebust&f=false
4. ↑  Wormdal, Bård (8. juni 2018). «NRK-avsløring gir ny behandling i Stortinget / Langvarig ukultur». NRK - Troms og Finnmark. Besøkt 3. oktober 2020.
5. ↑
6. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Stortinget **·** VIAF
 |
**Det norske hageselskap**, bedre kjent som **Hageselskapet**, ble etablert 6. februar 1884 under navnet Havedyrkningens Venner. I 1939 ble navnet endret til Det norske hageselskap. Det er en landsomfattende, frittstående, ideell kultur- og miljøorganisasjon med det formål å fremme hagebruk, landskapspleie og nærmiljøsaker til beste både for det enkelte mennesket og for samfunnet i sin helhet. Arbeidet omfatter i dag alt som har tilknytning til den grønne delen av våre omgivelser, slik at det skal fungere visuelt, dyrkningsmessig og funksjonelt. Virksomheten finansieres gjennom medlemskontingent, offentlige tilskudd og prosjektmidler.

Det var Henrik Wergeland som hadde den opprinnelige ideen til et hageselskap da han i 1845 stiftet «Kaal- og Rotselskapet».

Om lag 23 000 medlemmer er tilknyttet hagelag over hele landet. Det finnes om lag 270 hagelag (per 2022) som er fordelt i 18 regionavdelinger. Hovedadministrasjonen ligger i Oslo med 7 ansatte. Generalsekretær er Tron Hirsti.

Hageselskapet gir ut medlems- og løssalgsbladet *Norsk Hagetidend*, som utkommer 10 ganger i året.

Referanser
----------

1. ↑  Skard, Olav (1881-1965) (1959). *Det norske hageselskap: (Selskapet Havedyrkningens Venner) : 1884-1959*. Oslo: Selskapet. s. 29. «Selskabet Havedyrkningens Venner stiftes 1884.»
2. ↑  Det norske hageselskap

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Eksistens** betegner innen matematikk at det finnes en verdi, ligning, løsning eller lignende til noe. Når man i grunnskolen finner løsninger på problemer som **{\displaystyle 3+4=}**, **{\displaystyle 3x^{2}-5x=0}** og **{\displaystyle \int \sin ^{2}(x)\,\mathrm {d} x}**, så har man jo antatt følgende: at det finnes en løsning. Eksistens er tatt opp i det matematiske vokabulæret fordi det ikke er alltid det er åpenbart om det finnes en løsning eller ikke. Og i noen tilfeller så kan det å anta at det finnes en eller flere løsninger bringe enn til en feilkonkluksjon.

Et eksempel
-----------

Anta at du får i oppgave å finne det største positive heltallet som finnes. Kall dette for N. Siden 1 er et positivt heltall, er det åpenbart at {\displaystyle 1\leq N}. Siden {\displaystyle N^{2}} også er et positivt heltall, kan det ikke være større enn det største positive heltallet. Derfor har vi at {\displaystyle N^{2}\leq N\Rightarrow N^{2}-N\leq 0}. Derfor er {\displaystyle N(N-1)\leq 0\Rightarrow N-1\leq 0}. Derfor er {\displaystyle N\leq 1}. Siden vi også visste at {\displaystyle N\geq 1}, må {\displaystyle N=1}. Så dermed må 1 være det største positive heltallet.

Dette illustrerer hvor viktig eksistens kan være i matematikk. For ved å anta at problemet hadde en løsning, har vi kommet frem til noe som åpenbart er feil (dette problemet har ingen løsning).

Eksistens og unikhet
--------------------

Et annet matematisk begrep som er knyttet opp til eksistens er unikhet. Det er fordi man gjerne vil at den løsningen man finner skal være den eneste. Når det kommer til basale uttrykk som **{\displaystyle 2x+3=0}** er det opplagt at det bare finnes en løsning. Det er det ikke ved mer kompliserte sider ved matematikken, som initialverdiproblemer. Man kan til og med finne problemer som har flere løsninger i matematikken ved grunnskolen. Ta for eksempel {\displaystyle 3x^{2}+5x-8=0}. Denne ligningen har hele to løsninger ({\displaystyle x=1} og {\displaystyle x=-{\frac {8}{3}}}).

Litteratur
----------

* Adams, Robert A. (2006). *Calculus: A Complete Course*. ISBN 0-321-27000-2.
**Muskovitt**, KAl2(AlSi3O10)(OH)2, kalles også **kaliglimmer**, og er en lys glimmer i glimmergruppen. Muskovitt kalles også **kråkesølv**, fordi den er et glinsende, halvveis gjennomskinnelig mineral som danner bladete, tette aggregater. 

Det er et meget utbredt mineral, og utvinnes fra pegmatittganger, tidligere også i Norge. Det fremstilles også kunstig. Tidligere ble det brukt som vindusglass, blant annet i vedovner siden det tåler mye varme. Nå brukes det i en rekke produkter som elektrisk isolasjonsmateriale, kosmetikk, maling, plast og bygningsplater.

Navnet muskovitt kommer av engelsk og det latinske ordet *Muskovia*, som er et eldre navn på storfyrstedømmet Moskva, hvor mineralet skal ha blitt brukt som vindusglass.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «muskovitt». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 23. august 2023. Besøkt 11. februar 2024.
2. ↑  «Muskovitt». *naob.no*. Besøkt 11. februar 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Nylig avdød:** Artikkelen handler om en person som døde nylig. Slike biografier kan bli hyppig endret og oppdatert. Les som vanlig Wikipedia med kritisk sans.

**Marvin Ivar Arnesen** (1963-2023 på Bergsøya) var en norsk fotballspiller som spilte for Molde, Vålerengen og Ham-Kam. 

Han startet karrieren i Bergsøy Idrettslag på Sunnmøre, før han spilte halvannen sesong for Harstad under verneplikten i 1983 da Harstad rykket opp til 1 divisjon. Arnesen spilte også i Harstad første halvdel av 1984-sesongen. 

Han kom til Molde i 1985 og var sammen med Jan Berg banens beste da Kjetil Rekdal debuterte den 15. juni 1985 mot Start (1-1). Arnesen fikk tilnavnet «Propell» fordi han var så energisk på midtbanen sammen med Rekdal, og fikk gult kort i seriefinalen (0-2) mot Moss den 9. oktober 1987 da klubben fikk sølv i eliteserien.[]

Arnesen gikk så til Vålerengen i november 1987 til Åge Hareides forbitrelse, han mente ifølge Kjetil Siem at spillerne var for kravstore. Der var Arnesen ifølge Knut Nesbø påtenkt midtbanerollen etter Egil «Snappern» Johansen som akkurat hadde gått til Beveren.

Etter tre sesonger i Vålerenga gikk han til Ham-Kam i november 1990 der han etter ett år opplevde opprykk til toppdivisjonen. I oktober 1992 kom han inn fra reservebenken og scoret vinnermålet tolv minutter før slutt da Ham-Kam berget plassen i eliteserien med 2-1 over Drøbak/Frogn. Etter dette ble han i november 1992 spillende trener for 3. divisjons-laget Nordstrand der han ble til og med 1995-sesongen. I 1996 figurerte han på lagoppstillingene til Grorud som spillende trener.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 413821, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   engeseth.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Hustad, Trond (20. november 2023). «(+) Tidligere MFK-profil er død». *rbnett.no* **(norsk)**. Besøkt 21. november 2023.
4. ↑  Vorren, Endre (19. november 2023). «(+) Marvin Arnesen er død». *vestlandsnytt.no* **(norsk)**. Besøkt 21. november 2023. «Den kjende fotballspelaren Marvin Arnesen er død, 60 år gamal.»
5. ↑  Kjetil Siem (19.11.1987). «Hareide sitter i glasshus». Aftenposten.
6. ↑  Knut Nesbø (10.2.1988). «Bonde til Bislett». Aftenposten.
7. ↑  «Arnesens spillerprofil hos Hamarkameratene». HamKam.no. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marvin Arnesen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Marvin Arnesen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Tverrpolitisk Folkeliste For Hele Kristiansand** var ei liste til Kommunevalget 2019 i Kristiansand for den nye storkommunen som omfatter Kristiansand, Søgne og Songdalen.

Listas hovedsaker var en bredere innbyggerinvolvering i store byplanmessige og økonomisk tunge saker, større åpenhet rundt saksbehandling innenfor kommunal forvaltning, sterkere bydelssamfunn og mindre sentralisering og åpnere høringsprosesser med tidligere reell innbyggerinvolvering.

Av lokale saker kan nevnes at Folkelista var for boligutvikling og/eller ferjevirksomhet ved Kongsgårdbukta, i stedet for industri- og containerhavn og containerhavn med jernbaneforbindelse annet sted. Folkelista ville arbeide for å bygge en Ytre Ringvei før, eller samtidig med, en betydelig nedskalert vei i Gartnerløkka og at bompenger skal brukes til vei. Folkelista var kritiske til Kunstsilo-prosjektet med den omfattende pengebruken.

2019-2023
---------

Ved kommunevalget i 2019 fikk lista 5,5 prosent av stemmene og 4 representanter innvalgt i Kristiansand bystyre.

Erik Rostoft som var listas ordførerkandidat ble valgt til varaordfører for Kristiansand 9. oktober 2019. Han overtok vervet 1. januar 2020.

Folkelista havnet i medias søkelys i 2019, da initiativtakeren bak lista ble mistenkt som en del av nettverket bak Facebook-kontoen «Sørlandsnyhetene».

Da Folkelista skulle vedta listekandidater for innlevering av valgliste til kommunevalget i 2019, ble Frank Salvesen (tidligere Demokratene) utelatt fra lista. Salvesen protesterte mot dette før avstemning, men nådde ikke frem, da flere andre sentrale personer i Folkelista og fra Sørlandsnyhetene ikke ønsket å stå på liste med Salvesen.[]

Svein-Harald Mosvold Knutsen, som var en av Folkelistas fire innvalgte bystyrere-representanter i perioden 2019-2023, byttet parti til Pensjonistpartiet i desember 2021. Det samme gjorde flere av vara-representantene.

Etter kommunevalget 2023
------------------------

Tverrpolitisk folkeliste stilte ikke til valg ved kommunevalget i 2023, og fikk dermed null stemmer. Daværende varaordfører Erik Rostoft var førstekandidat for Partiet Sentrum, og ble i 2023 valgt inn i Kristiansand bystyre som deres eneste representant.

Referanser
----------

1. ↑  «Valgliste for Tverrpolitisk Folkeliste For Hele Kristiansand» (PDF). Kristiansand kommune. Arkivert fra originalen (PDF) 24. juli 2019.
2. ↑  «Tverrpolitisk Folkeliste For Hele Kristiansand:Kommunevalg». *NRK*. 10.09.2019.
3. ↑  «Jan Oddvar Skisland valgt til ordfører». Kristiansand kommune. Arkivert fra originalen 10. oktober 2019.
4. ↑  «Nekter for rolle i Sørlandsnyhetene - konfrontert med feilsendt epost». Fædrelandsvennen. 28. august 2019.
5. ↑  NRK (14. desember 2021). «Går til Pensjonistpartiet». *NRK*. Besøkt 28. november 2023.
6. ↑  «Valgresultat Agder fylke/Kristiansand». Valgdirektoratet. u.d. Besøkt 28. november 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Z-Cars*** er en britisk politiserie som ble sendt på BBC fra 1962 til 1978. Serien fulgte livet til en politistyrke i den fiktive byen Newtown i Nord-England. De mest sentrale rollene ble spilt av Stratford Johns (Detective Inspector Barlow), Frank Windsor (Det. Sgt. Watt), James Ellis (Bert Lynch), Brian Blessed ("Fancy" Smith) og Joseph Brady (Jock Weir). Ingen av skuespillerne spilte gjennom hele serien, men Ellis medvirket i flest episoder og var med i alle år unntagen i 1966.

Serien ble regnet som en realistisk skildring av britisk politi i sin samtid og hadde 16 millioner ukentlige seere på sitt meste. I midten av 1970-årene merket den økt konkurranse fra amerikanske serier som *Kojak*, *Hawaii Five-0* og *Starsky and Hutch*, samt den hjemlige *The Sweeney*.

De tidligste episodene i ble kringkastet direkte på TV uten forhåndsopptak. Den ble sendt i farger fra 1970.

Bransjeorganisasjonen Writers' Guild of Great Britain kåret den til beste dramaserie både i 1963 og 1964. British Film Institute kåret den til 63-plass over landets 100 beste tv-produksjoner på 1900-tallet. Listen ble sammenfattet i år 2000.

Den fostret spin-off serien *Softly, Softly* i 1966 og ut av denne sprang *Softly, Softly: Task Force* i 1969.

Referanser
----------

1. 1 2  Marcus, Laurence. «Z Cars». *Television Heaven*. Besøkt 17. august 2022.
2. 1 2  «Z Cars». Besøkt 17. august 2022.
3. ↑  Crozier, Mary (3. mars 2014). «Police series Z-Cars celebrates 100th episode: From the archive, 3 March 1964». *the Guardian* **(engelsk)**. Besøkt 17. august 2022.
4. ↑  «Z Cars – Nostalgia Central». *nostalgiacentral.com* **(engelsk)**. 22. juni 2014. Besøkt 20. august 2022.
5. ↑  «Z Cars - IMDb». Besøkt 17. august 2022.
6. ↑  «Just don't tell the Major, Fawlty is our favourite. - Free Online Library». *www.thefreelibrary.com*. Besøkt 11. september 2022.
7. ↑  «Z Cars». *www.bbc.com* **(engelsk)**. Besøkt 17. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Z-Cars på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
*Se også Lukas Müller (roer)*

| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Østerrikes flagg Østerrike |
|  i skihopping: |
| Langrenn Junior-VM |
| Bronse | 2012 Erzurum | Laghopping |

**Lukas Müller** (født 14. mars 1992 i Villach) er en østerriksk tidligere skihopper som representerte SV Villach.

Han debuterte internasjonalt i et juniorrenn i Toblach i 2007. Han har 5 seire i kontinentalcupen, alle i 2009. I verdenscupen debuterte han med 44.-plass i Lahtis 8. mars 2009. Hans beste plassering i verdenscupen er 8.-plass i Oberstdorf 29. desember 2009. Sammenlagt ble han nummer 76 i verdenscupen sesongen 2008-09.

Müller har deltatt i junior-VM i 2009 og 2010. I Štrbské Pleso i 2009 ble han verdensmester både individuelt og med Østerrike i lagkonkurransen.

Han falt stygt under et prøvehopp før skiflygnings VM i Kulm 13. januar 2016 og ble lam og måtte derfor slutte som skihopper.

Referanser
----------

1. ↑   FIS-databasen, FIS skihopper-ID 134879, besøkt 26. april 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lukas Müller – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Nylig avdød:** Artikkelen handler om en person som døde nylig. Slike biografier kan bli hyppig endret og oppdatert. Les som vanlig Wikipedia med kritisk sans.

**Bjørn Skogstad Aamo** (født 21. januar 1946 i Oslo, død 24. desember 2023) var en norsk økonom, embetsmann og politiker (Ap).

Han var utdannet sosialøkonom (cand.oecon.) fra Universitetet i Oslo (1970). Han var formann i Arbeiderungdomslaget i Mandal i 1962, tok artium ved Mandal gymnas i 1964 og var formann i Oslo distriktslag av AUF fra 1965. 

Skogstad Aamo var statssekretær i Finansdepartementet 1973–1979 og 1986–1989 og var statssekretær og stabsleder ved Statsministerens kontor 1990–1993. Fra 1981 til 1986 og i 1990 var han direktør i Distriktenes utbyggingsfond. Han ble direktør i Kredittilsynet i 1993. Kredittilsynet skiftet navn til Finanstilsynet i 2009. Skogstad Aamo forlot direktørstillingen i 2011 etter tre åremål på seks år og gikk til stilling som spesialrådgiver i Finansdepartementet. Fra juli 2011 til juli 2013 var han visepresident og deretter president i Financial Action Task Force, en internasjonal organisasjon for bekjempelse av hvitvasking og terrorfinansiering.

Fra 2008 var han professor II i anvendt penge- og kredittpolitikk ved Universitetet i Agder og var leder av Statsøkonomisk Forening fra 2019.

Han var sønn av forfatteren Eiliv Skogstad Aamo og gift med Eldrid Nordbø.

Bjørn Skogstad Aamo var kommandør av St. Olavs Orden (2011).

Bibliografi
-----------

* *Læring fra kriser*, Fagbokforlaget 2016, ISBN 9788245021264

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, «Bjørn Skogstad Aamo», utgitt 29. desember 2023, besøkt 29. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Aftenposten, utgitt 29. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Minneside Wang Begravelsesbyrå». Besøkt 29. desember 2023.
4. ↑  Bjørn Skogstad Aamo er død - Dagens Næringsliv/NTB, 1. januar 2024
5. ↑  Gunnar Berge: *En tydelig stemme i norsk samfnnsdebatt er borte* - Minneord Aftenposten 9. januar 2024
6. ↑  75 års omtale i Aftenposten 21. januar 2021
7. ↑  «Utnevnelse til St. Olavs Orden», kongehuset.no, 1. juli 2011. Besøkt 1. juli 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Bjørn Skogstad Aamo - Store norske leksikon
* (en) Bjørn Skogstad Aamo på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Publikasjoner av Bjørn Skogstad Aamo i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Bjørn Skogstad Aamo i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Typisk destillasjonskolonner for fraksjonert destillasjon i industrien
**Fraksjonert destillasjon** er en destillasjonsmetode som kan anvendes for å separere en blanding av mange stoffer med lignende kokepunkter. Ved fraksjonert destillasjon avdampes blandingen og får passere gjennom et rør eller tårn, kalt destillasjonskolonne, som har ulike temperatur ved ulike nivåer. I kolonnen finnes også plater på ulike nivåer, der en komponent (fraksjon) i blandingen kan kondensere om temperaturen på det nivå understiger fraksjonens kokepunkt. Fraksjonen tappes av og tas vare på. 

Fraksjonert destillasjon er blant annet en vanlig metode for å dele opp råolje i oljeraffinerier og for å rense fram ulike gasser fra flytende luft. Metoden skiller hydrokarbonene i petroleum/råolje fra hverandre for å framstille ulike foredlede petroleumsprodukter: bensin, parafin, dieselolje, fyringsolje osv. Destillasjonen utnytter at de ulike hydrokarbonene kondenserer/koker ved forskjellig temperatur. 

Fraksjonert destillasjon benyttes også ved fremstilling av gasser som xenon, nitrogen og neon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Brosvik  Foto: Bjarne Thune 
Brosvik  Foto: Bjarne Thune 
Brosvik  Foto: Bjarne Thune 
**Brosvik** eller **Brosvika** er et sted som ligger i Gulen kommune i Sogn og Fjordane nær Rutledal. Brosvik ligger 10 mil fra Bergen og 10 mil fra Førde. Det har vært bosetning i området siden jernalderen. I dag er det fastboende i fem hus.

Navnet
------

Navnet uttales brå´ssvikja og er antakelig ikke brukt til gårdsnavn andre steder i Norge. I 1567 ble det skrevet Brodzug, i 1603 Brossvig, i 1667, Brassvig og i 1723, Brosvig. Navnet kommer trolig av Brotsvik: bakkebrot eller bratt skråning.

Historie
--------

I *Grimhidlane* ble det funnet aske, kull og bein, så helleren har trolig vært bosted i gammel tid. 
På Brosviksåta ble det i 1928 funnet en eldstein av kvartsitt.

Brosvik fikk rutestopp av Fylkesbaatane i 1937. Veien til Rutledal bel åpnet i 1961, og til Vatne og Sygnefest i 1968.

Gården Brosvik
--------------

Gården Brosvik ligger på fastlandet like ved en liten bukt vest for Rutledal. Før i tiden hørte det setre til gården, men seterveien var lang, så de er nedlagt. I 1657 nevnes Olle Brusuig og Anders Brosuig.

Matrikkelen fra 1723 forteller at brukerne hette Knut og Anders, at gården lå ved sjøen syv mil fra Bergen, at den hadde vedskog og furuskog til husbruk. Hjemmejorden ble utskiftet i 1920 og utmarken i 1990.

Det er blitt skilt ut en rekke underbruk blant annet Utgjære i 1864, Smådalen midt på 1800-tallet og Fjellet omtrent på samme tid. Flere av disse plassene har først vært husmannsplasser.

Trude Brosvik og Halvor Langeseth tok over bruket i 1984.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid* side 95
2. ↑  Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid* side 107
3. ↑  Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid* side 100

Litteratur
----------

* Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid*, Gulen Kommune 1996,

Eksterne lenker
---------------

* Brosvik Gard[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Ingøy langbølgesender
**Ingøy kringkaster** var en langbølge radiosender på Ingøy i Måsøy kommune i Finnmark. Kringkasteren ble montert i år 2000 og skulle dekke havområdene i nord. Sendereffekten var på 100 kW på frekvensen 153 kHz. 

Programmet som ble sendt var NRK P1 med utvidet værmelding.

Stålmasta til Ingøy kringkaster er 362 meter høy. Den er det høyeste byggverket i Skandinavia.

Ingøy kringkaster ble stengt ned natt til den 2. desember 2019 klokken 00:06. Det er ennå ikke avgjort hva som skal skje videre med masta og bygningsmassen.

Historie
--------

Den første radiomasten ble satt opp i 1911, som ledd i kommunikasjonen med Svalbard. Senderen ble bombet av tyskerne den 6. juni 1940.

Etter at Tyskland gikk til krig mot Sovjetunionen i 1941, fikk stasjonen strategisk betydning for nazistene. Tyskerne gjenoppbygde derfor stasjonen for å kunne levere meteorologiske data til flystasjonen på Banak. Opplysningene ble viktig for de mange flyangrepene mot konvoiene i Barentshavet.

22. august 1944 ble stasjonen angrepet av flere britiske fly, som ødela senderen.
Flyene hadde Ingøy kringkaster som sekundærmål etter å ha angrepet Tirpitz tidligere på dagen.

Ingøy radio ble ikke gjenoppbygd etter krigen.

Referanser
----------

1. ↑  Finnmark Dagblad: 362 meter over Ingøy
2. ↑  Allan Klo (24. januar 2017). «Slukker FM - beholder langbølge». NRK. Besøkt 27. november 2018.
3. ↑  «Bombingene av Ingøy radio». Kystmuseene. Besøkt 25. mars 2016.

Se også
-------

* Liste over høye byggverk i Norge

Eksterne lenker
---------------

* Bernt Erfjord: Norske Kringkastingssendere(Vintage Norwegian AM Transmitters)
* Oversikt over Norske Kringkastere utarbeidet ved samarbeid mellom DX-Listeners' Club (DXLC) og Just N. Qvigstad
* NRK: Til topps i Ingøymasta med tekniker Klaus Kvannli
* National Radio Club, USA: Ingøy 153 special transmission a success
* NRK: Bombet Ingøy radio for å svekke kommunikasjonen i Barentshavet
* Prøvesendinger på digital mellombølge fra Ingøy
* waniewski.de – antenna description
* Lær mer om Ingøy - Bilder og historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Halsøyra** er en bygd på østsiden av Vågsøy i Kinn kommune i Vestland, knapt tre kilometer nord for Raudeberg. Området er i le av de sterkeste vindene. Fra Halsør ser man øyene Silda og Barmøya.

Ennå kan man se flere merker etter installasjoner fra den andre verdenskrig her. Fortet på Halsør var bemannet av 87 personer, en offiser, 15 underoffiserer og 71 menige. De bodde i seks brakker. Man hadde fire 105 mm feltkanoner, en 75 mm feltkanon, fem mitraljøser, 16 flammekastere og to 20 mm luftvernkanoner. Anlegget var beskyttet mot en eventuell invasjonsstyrke på Refviksanden med et minefelt med 899 miner.

I perioden fra 1945, da Nord-Vågsøy kirke på Raudeberg brant, til 1950, da den var bygget opp igjen, ble kantinebygget i leiren brukt som kirke for Nord-Vågsøy. Senere ble bygget brukt til barnehage.

Referanser
----------

1. ↑  Kartverkets faktaark

Eksterne lenker
---------------

* Fortet på Halsør hos NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
oppfinner - Sebastian Dvergedal

Kjøttkaker
**Kjøttkaker**, eller **kjøttboller**, er små kaker av kjøttfarse, det vil si malt kjøtt av eksempelvis storfe, svin, lam og/eller vilt.

han håååååkon
Basis for kjøttkakene er kjøttdeig. Den eltes, spes, krydres, formes til kaker og stekes i panne eller på langpanne i stekeovn. Kjøttkakene kan surres i brun saus eller serveres med sjy, tradisjonelt sammen med kokte poteter og enten stekt løk, surkål, erte- eller kålstuing. Retten serveres ofte med tyttebærsyltetøy som tilbehør.

Mens kjøttdeigen er udiskutabelt nødvendig, kan hva kjøttkakene ellers skal inneholde være gjenstand for både tradisjoner og smak og behag. Salt og pepper er vanlig, mens ingefær og/eller muskat kan ha med lokale tradisjoner å gjøre. Mengden av potet- eller hvetemel, samt bruk av løk, kavring, brødrasp, egg, melk eller vann i deigen varierer også.

Kjøttkaker har av mange blitt betraktet som hverdagsmat, mens karbonader, medisterkaker og såkalte benløse fugler og frikadeller ble regnet som litt finere.

Referanser
----------

1. ↑  Tømt, Wenche (1944–2008) (1990). *Kjøttdeigboka: god mat med farse og deiger : tradisjonsrike middager, grei hverdagsmat og spennende utenlandsk mat – i skjønn forening*. Oslo: Aventura. s. 22. ISBN 8258807129.
2. 1 2  Hovig, Ingrid Espelid (1924–) (1991). *Godt av kjøttdeig*. Oslo: Gyldendal. s. 8. ISBN 8205193045.
3. ↑  Tømt, Wenche (1944–2008) (1990). *Kjøttdeigboka: god mat med farse og deiger : tradisjonsrike middager, grei hverdagsmat og spennende utenlandsk mat – i skjønn forening*. Oslo: Aventura. s. 18. ISBN 8258807129.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Meatballs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Mat og drikke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Nylig avdød:** Artikkelen handler om en person som døde nylig. Slike biografier kan bli hyppig endret og oppdatert. Les som vanlig Wikipedia med kritisk sans.

**Heming Synnevåg** (1928–2023) var en norsk offiser i Luftforsvaret. 

Synnevåg tok artium på Gjøvik i 1947 og han hadde utdanning fra befalsskole, Luftkrigsskolen, stabsskole og Forsvarets høgskole. Han var sjef for Våler batteri, Luftforsvarets stasjon Kautokeino, nestkommanderende og senere sjef for Luftkrigsskolen og sjef for Luftvernbataljonen i Bodø. 

Videre var han sjef for personellstaben i Forsvarets overkommando og i 1984 ble han utnevnt til generalmajor og tilsatt som generalkrigskommissær og sjef for utskrivningsvesenet. Synnevåg var æresmedlem av Forsvarets seniorforbund.

Referanser
----------

1. ↑   www.oa.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Luftforsvaret, Generalmajor Rolf Folland, sjef for (22. november 2023). «Heming Synnevåg til minne». *Oppland Arbeiderblad* **(norsk)**. Besøkt 23. november 2023.

Kilder
------

* *Dagsavisen*, 7. februar 2013, jubilanter
* *Aftenposten*, 7. februar 2018, jubilanter
* *Aftenposten*, 18. november 2023, dødsannonse
**Kandal** er ei bygd i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane, beliggende på vestsiden av Breimsvatnet. Hovednæringen i dalen er landbruk med melkeproduksjon fra geiter og kjøttproduksjon av geiter og sau. Grunnkretsen Kandal hadde 88 innbyggere pr. 1. januar 2017.

Bygda ligger mellom Breim og Sandane. Det ulendte terrenget har gjort at bygda er tilpasset geitedrift. Navn på gårder i bygda er Nes Gard, Løvland Gard, Vanberg Gard, Neretunet, Nyheim Gard, Rygg Gard og Sølvane Gard. Steder i Kandal er blant annet Nes, Ytre Kandal, Midtkandal, Indre Kandal, Skarstein og Rygg som ligger øverst i bygda. Fjellet Skjorta er tilgjengelig fra sør fra Kandal. Mot vest ligger et kortere fjellparti, med blant annet landemerket Ryssdalshorn som skiller bygda fra kommunesenteret Sandane. 

Bygda trafikkeres av den nesten 13 kilometer lange fylkesvei 696 fra E 39. Før bilveien ble bygget langs Breimsvatnets sørside, var bygdefolket avhengige av båt. De sognet da til Breim, og Breim kirke på Reed.

18. august 2018 ble det arrangert en stor operakonsert med artister fra inn og utland på Sølvane Gard, med hele 240 gjester på låven. Arrangementet var i samarbeid med Innovasjon Norge og Gloppen kommune. Konserten ble startskuddet for en rekke arrangementer i bygda i den kommende tiden.

Kjente kandølinger
------------------

* Erling Kandal (1915–1941), styrmann på DS «Samlanes», og mistet livet da skipet ble sprengt av en mine under andre verdenskrig
* Aksel Midtkandal  (1910–1940, løytnant under andre verdenskrig for Fjordane Infanteriregiment nr. 10

Referanser
----------

1. ↑  Kandal på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 7. februar 2018
2. ↑  «Tabell: 04317: Folkemengde, etter grunnkrets». *14450209 Kandal*. Statistisk sentralbyrå. Besøkt 7. februar 2018.
3. ↑  «På galla i geitefjøsen», firda.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Samantha Kristina Skogrand** (født 19. august 1989) er en norsk programleder fra Oslo. Hun er reporter og nyhetsanker på *TV 2 Sporten* og TV 2 Sportskanalen. Hun er også å høre på *P4*.

Skogrand har en bachelorgrad i medievitenskap fra Universitetet i Bergen. Hun jobbet som kulturreporter i Bergen Student-TV fra 2009 til 2010. I juni 2012 begynte hun som reporter i underholdningsredaksjonen til TV 2 i *God kveld Norge*. Deretter begynte hun i sportsredaksjonen i november 2012.

I januar 2018 meldte hun overgang til Radio 1, hvor hun ledet morgensending mellom 06 og 09 mandag–fredag. Fra august til desember 2017 jobbet hun i Radio Norge.

Hun har senere[*når?*] jobbet for NRK, og vil fra april 2021 jobbe som sportsanker for kanalen.

Privatliv
---------

I desember 2016 forlovet hun seg med den norske skiskytteren Emil Hegle Svendsen. Forholdet tok imidlertid slutt i april 2023. Sammen har de én sønn og én datter.

Referanser
----------

1. ↑   www.vg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Samantha Skogrand slutter i TV 2 - Dagbladet». *Dagbladet*. 15. juni 2017. Besøkt 15. juni 2017.
3. ↑  «Blir NRK-programleder». *www.vg.no*. Besøkt 9. februar 2021.
4. ↑  Thelen, Stian (5. januar 2017). «Nyforlovet «Super-Svendsen» tilbake: – Kjærligheten svever man på». *NRK*. Besøkt 18. juli 2021.
5. ↑  «Samantha Skogrand (33) bekrefter brudd med Emil Hegle Svendsen (37)». *www.vg.no*. 28. april 2023. Besøkt 28. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Samantha Skogrand på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Her er TV 2 Sportens nye anker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Risør Tresnekke 1967 modell
**Trebåt** er en båttype laget av (eller hovedsakelig av) treverk. Trebåter blir bygget av trebåtbyggere, eller i noen spesielle tilfeller hjemme som en hobby.

Elvebåt på Altaelva, 1905
I dag er trebåten en moderne båtkonstruksjon som ofte kombinere flere typer materialer. Det finnes en betydelig antall type trebåter. Snekke, skøyter, seilbåter og motorbåter.
Selv om plastbåten er en stor aktør eksisterer det mange trebåter i dag, og noen kan en se på museer som har samlet gamle og spesielle modeller. Det arrangeres også trebåtfestivaler hvor trebåter stilles ut
Kjente trebåter er for eksempel vikingskipene, «Fram» og Redningsskøyta.
Kjente trebåtbyggere: Colin Archer, Johan Anker og Bjarne Aas.

Se også
-------

* Trebåtbyggere
* Vollen kystkultursenter
* Klinkbygde båter
* Risør Trebåtfestival
* Robåt

* Trebåt eller treskips anatomi
* Trebåtfestival

Eksterne lenker
---------------

* Trebåtbyggerier i Norge
* Oslofjordens Trebåtsamling

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNE
 |
Refvikvatnet med Refvik lengst til venstre.  Foto: Atle Råsberg 
**Refvika** er en bygd på øya Vågsøy Kinn kommune i Vestland.

Bygda ligger i en botn, der selve bebyggelsen i hovedsak er konsentrert mellom havet og en mindre innsjø innerst i botnen. Bebyggelsen er etablert på en sandgrunne, tidligere havbunn som i dag ligger 3–4 moh. Bebyggelsen i dag skiller seg fra tidligere bebyggelse av dalen. Tidligere var bebyggelsen som et typisk norsk bygdetun, der de fleste hus og løer var samlet rundt gården Tunet. Den 22. august 1872 brant hele tunet ned til grunnen, etter at to gutter lekte med fyrstikker i en løe og mistet kontrollen over ilden. Mennene i bygda dro tidlig ut for å fiske denne dagen, og var hjelpeløse vitner til at tunet brant ned til grunnen. I alt ble 84 hus og løer offer for flammene, over 100 personer ble husløse. Kun et hus og tre løer ble revet og flyttet i tide. Som en konsekvens ble nybebyggelsen flyttet til respektive teiger, slik at en eventuell ny brann ikke skulle skape samme ødeleggelser.

I dag er det i overkant av 110 fastboende i Refvika.

I nordvestlig retning ligger en 1,5 km lang sandstrand, Refviksanden. Den ble på 80-tallet kåret til landets fineste av avisen Dagbladet, og er et yndet reisemål for både lokalbefolkningen og tilreisende.

Eksterne lenker
---------------

* Refvik i ord og bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
Sumqayit på kartet over AserbajdsjanSumqayitSumqayitSumqayit på kartet over Aserbajdsjan
**Sumqayit** (Сумгайыт, Sumqayıt på aserbajdsjansk, tidligere russisk navn Сумгаит, *Sumgait*) er den tredje største byen i Aserbajdsjan, ved Det kaspiske hav, 30 km nordvest for hovedstaden, Baku. Byens befolkning er 357 900 (2007).

Historie
--------

Den tidligste bosettingen ved Sumgayit er kjent fra 1580, men utviklingen som by skjedde først i 1920-årene som en del av Sovjetunionen. I 1935 ble det bestemt å utvikle tungindustri på Apsheron-neset, og Sumgayit ble valgt som senter ved sin beliggenhet nær Baku og nær eksisterende jenbane.

Et varmekraftverk ble bygget i perioden 1938–1941 for å forsyne Bakus voksende petroleumsvirksomhet med elektrisitet. Flere industribedrifter fulgte. I 1949 fikk Sumqayit offisiell bystatus. Etter at Aserbajdsjan ble eget land, har industrien forfalt.

Arkitektur
----------

De første studiene av arkitektur og byplanlegging av Sumgait ble utført av den aserbajdsjanske og sovjetiske forskeren og arkitekten Kamal Mamedbekov.. Mamedbekov har donert et stort antall av selvlagede grafikker og illustrasjoner til bymuseet i Sumgait.

Forurensning
------------

Industrien gjorde området svært forurenset. Byen er kjent for sin barnekirkegård, der det er gravlagt mange barn med fødselsdefekter eller som har vært mentalt tilbakestående.

Sumqayit ble i 2006 utpekt som en av jordas ti mest forurensede steder av Blacksmith Institute. Instituttet rapporterte at industriområdet er forurenset med organsike miljøgifter og tungmetaller. Tilfeller av kreft forekommer 51 % hyppigere enn det nasjonale gjennomsnitt. Genetiske mutasjoner og fødselsdefekter er vanlig forekommende.

Nominasjonen ble gjentatt i 2007, og gjengitt i tidsskriftene Time magazine og av Scientific American.

Referanser
----------

1. ↑   Mamedbekov, Kamal (1988). *Sumgait: Architectural and planning development*. Baku: Elm, Academy of Sciences of Azerbaijan SSR. s. 119. Besøkt 2013 - 01-03.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
2. ↑  Møte med opposisjonen i Aserbajdsjan Arkivert 18. august 2005 hos Wayback Machine. av Pål Steigan
3. ↑  World's Worst Polluted Places Arkivert 2006-11-03, hos Wayback Machine. — ved the Blacksmith Institute
4. ↑  Sumgayit, Azerbaijan – The World's Most Polluted Places Arkivert 24. august 2013 hos Wayback Machine. *TIME*, 12. september 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |