recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Montagu Collet Norman, 1. baron Norman** (født 6. september 1871, død 4. februar 1950) var en fremtredende britisk bankmann, best kjent som sjef for Bank of England fra 1920 til 1944.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Montagu Norman var eldste sønn av Frederick Henry Norman og Lina Susan Penelope Collet, datter av Mark Wilks Collet, 1. baronett, som også var sjef for Bank of England. Hans bror Ronald Collet Norman og hans nevø Mark Norman ble også ledende bankierer.[] Grandnevøen David Norman er kjent som kunstmesen.

Han gikk på Eton og ble utdannet ved King's College i Cambridge. 13. oktober 1944 ble han utnevnt til 1. baron Norman. Baroniet opphørte å eksistere da han døde i 1950.

Norman ble med i 4th Bedfordshire and Hertfordshire militia i 1894 og tjenestegjorde i boerkrigen. Han ble tildelt Distinguished Service Order i 1901.

### Bankmann

Etter en tid i Europa begynte han i Martins Bank, der faren var en partner i 1892, Brown, Shipley & Co. hvor hans morfar var partner i 1894, og Brown Bros. & Co. i New York i 1895. Han ble partner i Brown Shipley i 1900 før han dro til Sør-Afrika. Han sluttet i disse bankene i 1915.

### Bank of England

Norman ble sjef for Bank of England i 1920. Under Normans ledelse gjennomgikk Bank of England betydelige forandringer.[] Det var i stor utstrekning Normans innflytelse som gjorde at Storbritannia vedtok å gjeninnførte gullmyntfot i 1925.[] Han ble for dette utsatt for heftig kritikk, særskilt fra proteksjonistisk hold.[] I 1931 gikk Storbritannia bort fra gullstandarden.

Ved den tillit han nøt i finanskretser ble han stadig gjenvalgt til lederposten i Bank of England helt frem til 1944.[]

Norman var en nær personlig venn av den tyske riksbankpresidenten Hjalmar Schacht.[] Begge var medlemmer av Anglo-German Fellowship og Bank for International Settlements, som han var med på å grunnlegge. 

Den 2. november 1933 ble Norman gift med Priscilla Reyntiens, som var byråd i London og barnebarn av 7. jarlen av Abingdon. Hans stesønn fra dette ekteskapet var Peregrine Worsthorne.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage, oppført som Montagu Collet Norman, 1st and last Baron Norman, The Peerage person ID p12014.htm#i120136, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Montagu Norman, 1st Baron Norman, SNAC Ark-ID w6kw6150, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p12014.htm#i120136, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  *The London Gazette*: no. 27359. p.. 27. september 1901.

Litteratur
----------

* Liaquat Ahamed: *Lords of Finance: The Bankers who broke the World*, Penguin Group (USA) Inc. ISBN 9781594201820

Eksterne lenker
---------------

* (en) Montagu Norman hos Hansards parlamentsdebatter Rediger på Wikidata

* (en) Montagu Norman hos The Peerage Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
*For det danske teateret oppkalt etter Mungo Park, se Mungo Park (teater).*

**Mungo Park** (født den 11. september 1771 i Foulshiels ved Selkirk i Skottland, druknet i Niger i 1806 nær Bussa som var et lite Borgu-kongedømme i det senere Nigeria) var en britisk oppdagelsesreisende på det afrikanske kontinentet.

I årene 1795–1796 reiste han gjennom Gambia og Senegal i Vest-Afrika og som første europeer kartla han elva Nigers øvre løp.

Reisen hans var full av dramatikk, blant annet ble han holdt fengslet av en stamme i fire måneder, før han til slutt klarte å stikke av på en hest som han stjal fra de innfødte.[]

Etter å ha overlevd sykdom, overfall og fengsling, vendte han hjem til Storbritannia og skrev boka *Reiser i Afrika* i 1797. Boken hans preget senere mange oppdagelsesreiser som andre personer tok i senere tid.[]

Under en ny ekspedisjon i 1806 druknet han i Niger i forsøket på å følge den til dens utløp. Det symnes sikkert at han druknet; om det var ved for eksempel i en «vanlig» kantringsulykke i noen stryk, eller om drukningen fant sted under desperat en flukt fra angripere, er ikke visst.[]

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Mungo\_Park[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 65315, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118591746, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Q113901528[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Q24474635[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Trove, Trove person-ID 942366, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Svenske Litteraturbanken **·** Encyclopædia Britannica **·** Gazetteer for Scotland **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** Botanist
 |
**Maria Carla Mercader** (født 28. november 1965 i New York City, død 29. mars 2020 i samme by) var en amerikansk journalist og nyhetsprodusent som arbeidet for CBS News i over tretti år. Hun fikk en *Business Emmy Award* i 2004 for en CBS *feature* om computerspam. I 2020 døde hun av covid-19.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Maria Carla Mercader var datter av Manuel og Gladys Mercader som var pianist for *American Ballet Theatre*. Hun studerte ved den katolske pikeskolen Dominican Academy på Manhattan, og deretter ved College of New Rochelle, der hun tok slutteksamen i 1987.

### Karriere

Maria Mercader begynte å arbeide for CBS News i 1987 som en *page* i selskapets *page program*, og begynte så sin karriere som nyhetsreporter i CBS Newspath, der hun produserte stykker for distribusjon til CBS' affilierte partnere. Gun arbeidet også med fjernsynsselskapets utenriks- og innenriksredaksjoner,. Hun bidro til dekningen av prinsesse Dianas død og 11. september-angrepene. I 2004 vant Mercader en Emmy Award for Business and Financial Reporting for sine bidrag til produksjonen av "The Little Engine That Could, Spam" en *CBS News Sunday Morning* featurerspport on computerspamming.

Mercader ble utnevnt til direktør for talentstrategi i 2016 der hun hjelp med å forbedre mangfoldet i arbeidsstyrken og koordinerte CBS News' kontakt med Asian American Journalists Association (AAJA), National Lesbian and Gay Journalists Association og National Association of Black Journalists.

Hun fullførte AAJAs *Executive Leadership Program* i Chicago i 2004.

### Død

Hun hadde i over tyve år hatt helseproblemer med kreft og annen sykdom. I siste uke av februar 2020 tok hun sykepermisjon. Hun tapte for COVID-19 på et sykehus i New York den 29. mars 2020.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7   www.cbsnews.com, besøkt 30. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   El Nuevo Herald, oppført som María Mercader, www.elnuevoherald.com, besøkt 31. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.elnuevoherald.com, besøkt 31. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   arkiv-URL web.archive.org, www.emmyonline.org, besøkt 30. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4 5 6 7  «Remembering Maria Mercader, CBS News journalist for three decades». *CBS News*. 29. mars 2020. Besøkt 30. mars 2020.
6. ↑  Steinberg, Brian (29. mars 2020). «Maria Mercader, CBS News Veteran, Dies at 54 Due to Coronavirus». *Variety*. Besøkt 30. mars 2020.
7. 1 2  Waldrop, Theresa; Stelter, Brian (30. mars 2020). «CBS journalist Maria Mercader dies at 54 of coronavirus». *CNN*. Besøkt 30. mars 2020.
8. ↑  «The National Television Academy Announces the Winners of the Second Annual Emmy Awards for Business and Financial Reporting». National Television Academy. Arkivert fra originalen 5. februar 2012. Besøkt 23. mai 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. februar 2012. Besøkt 22. mai 2020.
9. 1 2  «AAJA Mourns the Loss of Maria Mercader». *Asian American Journalists Association*. 29. mars 2020. Arkivert fra originalen 30. mars 2020. Besøkt 30. mars 2020. «Maria… was director of talent strategy for the past four years.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Thranduil** er en skikkelse fra J.R.R. Tolkiens fantasiverden Midgard.

Han var en Sinda-alv og konge over silvanalvene i den nordre delen av den store Grønnskog (Myrkskog), som lå like øst for Tåkefjellene. I Hobbiten blir han beskrevet som en alv med blondt hår, noe som er uvanlig for en sindaalv.

I *Hobbiten* er han, ganske enkelt, kalt *Alvekongen*. Når Thorin Eikenskjold og hans dvergefølge entrer nordre Myrkskog, blir de tatt til fange av Thranduils alver og låst inn i hans fangekamre når de velger å ikke avsløre deres hensikter. Etter draken Smaugs død, draken som hadde voldt mye trøbbel for gråalvene i årevis, begjærte Thranduil skatten fra Erebor delt mellom ham, Bard og dvergene. Thorin avslo, noe som førte til Femhærerslaget.

Slektsbånd/vennskapsbånd
------------------------

Thranduil var sønn av Oropher og far til Legolas Grønnløv. I Ringenes Herre bidrar det nylig etablerte vennskapet mellom Legolas og dvergen Gimli, Glóins sønn, til å knytte nye og sterkere bånd mellom Thranduils folk og dvergene.

Det er utrolig å merke seg at en av dvergene som var sperret inne av Thranduil, var Glóin, Gimlis far – og både Legolas og Gimli vokste mest sannsynlig opp og hørte fortellinger som involverte den andres far – og begge endte opp på en reise sammen og vennskapet mellom en alv og en dverg blomstret.

Portal: Litteratur
**Rudolf «Rolf» Lippert** (født 29. oktober 1900 i Leipzig, død 1. april 1945 i Bielefeld) var en tysk rytter og general som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin. Han tjenestegjorde i hæren under første- og andre verdenskrig og belønnet med Jernkorsets ridderkors for sistnevnte krig.

Lippert ble olympisk mester i hestesport under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var; Lippert på hesten «Fasan», Konrad von Wangenheim «Kurfürst» og Ludwig Stubbendorff på «Nurmi». I den individuelle konkurransen i feltritt kom de, Lippert og «Fasan» på sjetteplass.

Under andre verdenskrig tjente han først som oberst og sjef for det 51. Panzerregimentet. Senere ble han generalmajor og sjef for 5. panserdivisjon og kjempet troppene i Øst-Preussen (Gumbinnen-området) og i Kurland-Kessel. I februar 1945 var han involvert i retrettkamper nær Bielefeld, hvor han ble drept i mars 1945. Han ble under krigen tildelt Jernkorset i første klasse og Jernkorsets ridderkors (1944). I tillegg fikk han Jernkorset klasse 2 for sin innsats under første verdenskrig.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Gull **Gull** i hestesport, feltritt lag Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

1. ↑  LippertBornOctober 29, Rolf; GeneralmajorComm, 1900Died 1 April 1945Place of birth LeipzigPlace of death near BielefeldAllegiance Nazi GermanyService/branch HeerRank; Cross, s held 5 Panzer-DivisionBattles/wars World War IIAwards Knight's Cross of the Iron. «Rudolf Lippert». *Military Wiki* **(engelsk)**. Besøkt 13. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudolf Lippert – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Lippert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rudolf Lippert – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Thou Shalt Not*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Charles Brabin.

Handling
--------

Ruth, bosatt i den lille landsbyen Bedford i New England, blir elsket av den lokale pastoren. Men hun blir forelsket i Alec Peters, som arbeider på toget hun kjører med til skolen. Etter at foreldrene hennes beordrer henne til å slutte å møte Peters, lover han å gifte seg med henne - og de reiser sammen til New York. Men de gifter seg aldri. Så når han blir lei av henne, kaster han henne ut. Uten penger blir Ruth tvunget til å overleve som hjemløs. I Bedford blir moren hennes dødelig syk av å bekymre seg så mye over datteren sin.

Pastoren finner igjen Ruth, og ber henne komme tilbake. Foreldrene hennes tilgir henne raskt, men resten av lokalsamfunnet tolererer ikke lenger hennes tilstedeværelse. Pastoren oppfordrer Ruth til å bli med i kirke-koret igjen, men de andre nekter å synge sammen med henne. Selv om presten forkynner nestekjærlighet for alle, og forteller historien om Kristi tilgivelse, vedvarer sladderen og de dårlige følelsene. Så pastoren ønsker å forlate landsbyen sammen med Ruth, i håp om at de kan begynne et nytt liv sammen.

Skuespillere
------------

* Evelyn Nesbit som Ruth
* Ned Burton som faren til Ruth
* Florida Kingsley som moren til Ruth
* Gladden James som Alec Peters
* Crauford Kent som en pastor
* Edward Lawrence som Rural Swain

Referanser
----------

1. ↑  THOU SHALT NOT

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Thou Shalt Not* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Thou Shalt Not* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Norges Trafikkskoleforbund** er en bransjeorganisasjon for trafikkskoler, stiftet i 1954 som Autoriserte Sjåførerskolers Landsforbund. Senere hadde organisasjonen navnet Autoriserte Trafikkskolers Landsforbund (ATL) fra 1968 til 2021. 

Norges Trafikkskoleforbund organiserer trafikkskoler i Norge, og alle trafikkskoler som er godkjent av Statens vegvesen kan bli medlem. Organisasjonens formål er å ivareta medlemmenes interesser og arbeide for gode rammevilkår i bransjen. Norges Trafikkskoleforbund samarbeider med trafikkstasjonene, ideelle organisasjoner og myndighetene.

Norges Trafikkskoleforbund utgir *Veien til førerkortet*, som består av lærebøker, arbeidsbøker og spørsmålsbøker som skal inngå i opplæringen frem til førerprøven i alle førerkortklasser.

Referanser
----------

1. ↑  
«Norges Trafikkskoleforbund». Besøkt 9. november 2017.
2. ↑  *Veien til førerkortet*. [Oslo]: Norges Trafikkskoleforbund. 2017. ISBN 9788273103406.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
***Thranes metode og andre noveller*** er en novellesamling fra 1993 av den norske forfatteren Øystein Lønn. Samlingen inneholder seks noveller: tittelnovellen og fem kortere tekster. Den ble belønnet med Brageprisen og Kritikerprisen i 1993, og ble i en serie i *Dagbladet* sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romaner og novellesamlinger fra de siste 25 år.

Tittelnovellen ble filmatisert av Unni Straume i 1998 under navnet *Thranes metode*.

I tittelnovellen skildres forholdet mellom mannen Thrane og hans nye nabo Mol, en kvinne som vekker flere menns oppmerksomhet.

Elin Brodins anmeldelse av samlingen i *Aftenposten* la vekt på dens språklige eleganse, og på hvordan forfatteren gir leseren en foruroligende mangel på oversikt: «Prøver man å nærme seg tekstene med det for øye å forstå de ulike situasjonene i tradisjonell forstand, er man dømt til å mislykkes. Ingen kan i og for seg fatte hva som skjer i Lønns verden, hva disse menneskene egentlig har for seg; det må forbli en gåte. Noe det meste vel dypest sett også forblir i det virkelige liv, hvis man ønsker å se slik på det. Men om Lønn ikke forklarer stort eksplisitt, så formidler han fortettede og dragende stemninger, som man kan oppleve og "forstå" intuitivt. Innimellom får leseren et nesten skremmende sterkt innblikk i disse ellers konturløse personenes sinn.»

Referanser
----------

1. ↑  ; *Store norske leksikon*.
2. ↑  Lønn, Øystein (1993). *Thranes metode og andre noveller*. Oslo: Gyldendal. ISBN 8273504077.
3. ↑  Aftenposten, 21. oktober 1993
**«(The) Mickey Mouse (Club) March»** var åpningssangen i TV-programmet *The Mickey Mouse Club*, som ble sendt om ettermiddagene i USA fra oktober 1955 til 1959 på ABC. (*Who’s the leader of the Club that’s made for you and me? M-I-C-- K-E-Y-- M-O-U-S-E!*) Sangen ble framført på nytt med det langsommere *«it's time to say goodbye»*-verset på slutten av hver episode. Sangen fortsetter å være populær som barnemusikkstandard og er Mikke Mus' offisielle temalåt. I programmets åpning ble sangen delvis framført av Dumbo og Timmy Gresshoppe.

Sangen ble skrevet av programvert i Mickey Mouse Club, Jimmie Dodd. Den ble publisert av Hal Leonard Corporation 1. juli 1955. Dodd komponerte andre sanger som ble brukt under seriens gang. Dodd var en gitarist og musiker, som ble engasjert av Walt Disney som låtskriver. Dodd skrev også temadag-sangene som han selv framførte i programmet.

Mannheim Steamroller gjorde en coverversjon som siste spor på albumet *Mannheim Steamroller Meets the Mouse* (1999).

Sangen ble anvendt i Stanley Kubrick's *Full Metal Jacket*. Amerikanske tropper sang den mens de marsjerte til slaget i Huế.

Norsk versjon
-------------

Andreas Diesen skrev en norsk tekst. Den norske tittelen er «Mikke Mus marsj».

### Innspilling

* Andreas Diesen med kor. Utgitt på EP-platen Disneyland LLP 502 i 1971.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  CD notes: Disney Children's Favorite Songs 4, 1990 Walt Disney Records
3. ↑  Soundunwound.com
4. ↑  Soundtrack for Full Metal Jacket (IMDB)
Et pseudokrater i innsjøen Mývatn på Island
Et **pseudokrater** er en vulkansk landform som ligner på et ekte vulkankrater, men som i motsetning til ekte vulkankratere ikke har noen utbruddsåpning som det faktisk har strømmet lava ut fra. Pseudokratere er også kjent som «rotløse kjeglevulkaner», siden de mangler et kanalsystem med magma under jordens overflate. 

Pseudokratere dannes ved dampeksplosjoner som oppstår når varm lava flyter ut over et vått underlag, som for eksempel en sump, en innsjø eller et tjern. De eksplosive gassene bryter gjennom lavaoverflaten på nesten samme vis som i et freatisk utbrudd, og tefra bygger opp kraterlignende former som kan ligne meget på ekte vulkankratere. 

Kjente eksempler finnes på Island, blant annet kraterne i innsjøen Mývatn (*Skútustaðagígar*), Rauðhólar utenfor hovedstaden Reykjavík og *Landbrotshólar* sørøst på Island. Pseudokratere har også blitt oppdaget på Mars, noe som tyder på at det en gang var vann på planeten.

Se også
-------

* Vulkansk aktivitet på Island

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rootless cones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Pseudokratere og Mars
Prime Head på kartet over AntarktisPrime HeadPrime HeadPrime Head på kartet over Antarktis
**Prime Head** er et markant, snødekt nes som ligger helt nord på Antarktishalvøya. Neset reiser seg til omtrent 50 meter over havet og utgjør det nordligste punktet på både Trinityhalvøya og Antarktishalvøya. Navnet Siffrey ble gitt til et nærliggende nes av Den franske antarktisekspedisjonen (1837–40) under ledelse av kaptein Jules Dumont d'Urville i februar 1838, og var trolig gitt til dette neset som i dag er kjent som Prime Head. D'Urvilles «Cap Siffrey» har siden vært identifisert av UK-APC som et nes 4 km mot sørøst og som nå blir kalt Siffrey Point. Navnet Prime Head, som ble gitt av UK-APC i 1963 etter nye kartundersøkelser, kommer av at neset er det første eller nordligste neset på det antarktiske kontinentet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  John Stewart (2011). *Antarctica: An Encyclopedia*. 2 (2 utg.). McFarland. s. 1250–51. ISBN 978-0786435906.

* Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Prime Head» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Pseudokode** er en kompakt og informativ beskrivelse av programmeringen av en algoritme. Pseudokode bruker strukturelle konvensjoner fra noen programmeringsspråk, men er skrevet for å leses av mennesker, snarere enn en datamaskin. Slik kode utelater derfor vanligvis detaljer som ikke er nødvendige for at mennesker skal forstå algoritmen, som variabeldeklarasjoner eller systemspesifikk kode. Hensikten med å skrive pseudokode, er at det er lett for leseren å forstå algoritmen, uavhengig av hvilket programmeringsspråk leseren er vant til å bruke.

Syntaks
-------

Siden pseudokode ikke skal leses av en maskin, eksisterer det ingen faste regler for syntaksen. Pseudokode trenger således heller ikke å skrives på engelsk, dersom det er ønskelig å bruke et annet skriftspråk. Det vanligste er likevel å benytte seg av strukturelle konvensjoner fra vanlige programmeringsspråk.

### Eksempel

```
<variabel> = <uttrykk>

hvis <betingelse>
    gjør noe;
ellers
    gjør noe annet;

mens <betingelse>
    gjør noe;

for <variabel> fra <første verdi> til <siste verdi> med <steglengde>
    gjør noe med variabelen;

funksjon <funksjonsnavn>(<argumenter>)
    gjør noe med argumentene;
    returner noe;

<funksjonsnavn>(<argumenter>)    // Funksjonskall

```

Maskinkompilering av pseudokode
-------------------------------

Det har ofte blitt foreslått å gjøre fremtidige programmeringsspråk likere pseudokode eller naturlig språk. Tanken er at stadig økende datakraft og bedret kompileringsteknologi vil gjøre datamaskinene i stand til å lage programmer fra algoritmebeskrivelser, i stedet for å kreve at brukeren må mate inn spesifikke detaljer med streng syntaks. Imidlertid viser de mest populære programmeringsspråkene mindre likhet med naturlig språklig grammatikk enn eldre språk, på grunn av introduksjonen av «punkt-notasjon» i objektorientert programmering. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** LCCN
 |
**Songevannet** er en innsjø nederst i Vegårvassdraget i Tvedestrand kommune, Agder. Innsjøen ligger bare 0,1 meter over havet, og er således preget av brakkvann. Innsjøen har tilløp fra Storelva gjennom Lundevannet, og utløpet er gjennom Lagelva til sjøen i Sandnesfjorden ved Laget.

Da forsuringen av vassdraget gjorde seg gjeldende fra 1950-tallet og framover, ble etter hvert bestandene av ørret, abbor og ål truet. Som i mange andre vassdrag, ble det satt i gang kalking, og i 1981-82 ble det også satt ut 40 000 kanadisk bekkerøye. Men heller ikke bekkerøya klarte seg særlig bra, og etter et par år var den så å si forsvunnet. Utover 1980- og 1990-tallet gikk det med gjennomsnittlig 400 tonn kalk årlig i vassdraget, og fiskebestandene tok seg opp igjen. Vassdraget er nå lakseførende gjennom Songevannet og opp Storelva til Ubergsmoen.

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 21. mai 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 21. mai 2015
3. ↑  Kalking betaler seg. pH-status nr 2 juni 1996, p 14[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Kong Georg VIs kroningsmedalje.
**Kong Georg VIs kroningsmedalje** er en britisk medalje innstiftet i 1937 i anledning av kroningen av Georg VI av Storbritannia. Den ble utdelt i stort antall som ledd i feiringen av kroningen, som fant sted i London 12. mai 1937.

Utforming
---------

Kong Georg VIs kroningsmedalje ble tilvirket i sølv og bærer på forsiden portrett av kong Georg VI og dronning Elizabeth. Begge bærer krone og er kledd i kroningsskrud. Baksiden prydes av Georg VIs kongemonogram og bærer innskriften «CROWNED 12 MAY 1937», samt omskriften «GEORGE VI QVEEN ELIZABETH».

Medaljebåndet er blått med striper i hvitt, rødt og hvitt langs kantene.

Medaljen ble designet av Percy Metcalf. Den ble produsert hos Royal Mint.

Tildeling
---------

Kong Georg VIs kroningsmedalje ble tildelt i stort antall til kongelige, ledende politikere, statstjenestemenn, folkevalgte på ulike nivåer, militære og medlemmer av politistyrkene i Storbritannia, i landets oversjøiske besittelser og i samveldeland. Hvert land og område fikk et bestemt antall medaljer til disposisjon for tildeling etter bestemmelse av de politiske myndigheter i det enkelte land og område. Det ble i alt tildelt 90 279 eksemplarer av Kong Georg VIs kroningsmedalje.

Kong Olav ble tildelt Kong Georg VIs kroningsmedalje.

Referanser
----------

1. 1 2  Cole, Howard N: *Coronation and Royal Commemorative Medals 1887–1977*, London: J. B. Hayward & Son, 1977, s. 41–45. ISBN 0903754118.
2. 1 2 3 4  «Coronation and Jubilee Medals» i James Risk, Henry Pownall, David Stanley, John Tamplin og Stanley Martin: *Royal Service. Volume II*, Lingfield: Third Millennium Publishing/Victorian Publishing, 2001, s. 60–61.
3. ↑  «Kong Olavs dekorasjoner», kongehuset.no. Lest 21. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* British Commonwealth Jubilee and Coronation Medals – The Coronation Medal 1937, New Zealand Defence Force.
* King George VI Coronation Medal (1937), Veterans Affairs Canada.
Studenterhytta NTNUI rundt 1915.  Foto: Thoralf Dahl 
**Studenterhytta NTNUI** tidligere kalt **Høiskolens IF Skihytte** og **Studentenes Sportshytte**, ble bygget 1913, ligger i Bymarka, nærmere bestemt ved Gråkallen, like ved Skistua og Lille Gråkallen leir. 

Hytten er eid av NTNUI og driftes av hyttestyret.

Historie
--------

Studenterhytta ble oppført i 1913 av Norges tekniske høgskoles idrettsforening, tegnet av Gudolf Blakstad. Den har blitt ombygd flere ganger siden. De viktigste er bygging av østfløyen i 1923, badstue i kjelleren i 1938, vertskapsbolig og ombygging av østfløyen i 1968, garderobeanlegg i kjelleren 1982–1994 og oppussing av kjøkkenet i 2000. Ombyggingene og oppgraderingene av hytta ble ikke like godt mottatt av alle studenter, noe som medvirket til byggingen av de første NTNUI-koiene.

Fra starten har Studenterhytta og byggeprosjektene vært finansiert ved lån og gaver. De siste ombyggingene har vært støttet av SiT og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet. Fra 1991 har hytta også fått driftsstøtte gjennom semesteravgiften.

Studenterhytta fikk i 1920 ansatt vertskap. De som har arbeidet lengst på hytta er familien Juberg (1922–1945), ekteparet Andbjørg og John-Edward Jameson (1953–1983) og ekteparet Per og Gerd-Eva Krangnes (1991–2010). Vegen inn til hytta er forøvrig oppkalt etter Andbjørg Jameson. Permanent boende vertskap ble avviklet på 2010-tallet.

Eksterne lenker
---------------

* Studenterhytta NTNUI
* Studenterhytta NTNUI Wiki fandom Arkivert 2. mars 2023 hos Wayback Machine.
* Studenterhyttas historie Arkivert 24. mai 2022 hos Wayback Machine.
* NTNUI
**Mikhail Jesin** (russisk: *Михаил Есин*) (født 25. januar 1968) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen, SUS og til sist det uavhengige Russland. Han representerte Army Sports Club i Nizjnij Novgorod.

Jesin var på det sovjetiske laget som tok bronsemedaljer i lagkonkurransen i junior-VM i Lake Placid i 1986. Han deltok i verdenscupen i årene 1987-1993, med 44.-plass i 1991/92 som beste sammenlagtplassering. Beste plassering sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka var 37.-plass i 1992/93. Hans beste plassering i enkeltrenn var 7.-plass i skiflygingsbakken i Harrachov 19. mars 1989.

Han deltok i OL i 1988, 1992 og 1994, med 10.-plass i storbakken i Albertville (Courchevel) i 1992 som beste plassering. Han var med i VM i 1989, 1991, 1993 og 1995, med 12.-plass i storbakken i Lahtis i 1989 som beste individuelle plassering. I det samme mesterskapet var han på det sovjetiske laget som ble nummer 4 i lagkonkurransen. Han ble nummer 13 i VM i skiflyging i Vikersund i 1990.

Mikhail Jesin ble sovjetisk mester i 1989, og russisk mester i 1992, 1993, 1995 og 1996.

Referanser
----------

Kilder
------

* (en) Michail Esin – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 4. september 2011)
* (en) Mikhail Jessin – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 4. september 2011)
* Sports Reference: Mikhail Yesin Arkivert 4. september 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 4. september 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Fakultet Fizitsjeskoj Kultury: Tramplinisty[*død lenke*] (russisk, besøkt 15. november 2011)
* Ski jumping and nordic kombination Nizhny Novgorod: Flights ski ikars of Nizhniy Novgorod on championships and international competitions Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine. (maskinoversatt engelsk) (russisk[*død lenke*])

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mikhail Jesin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mikhail Jesin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mikhail Jesin – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Mikhail Jesin – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**NTNU-kunstner** var en ærestittel som, mellom 2011 og 2019, ble tildelt en av kunstnerne som ble antatt til den årlige, juryerte Trøndelagsutstillingen. Utstillingen arrangeres av Trøndelag Bildende Kunstnere (TBK) og administreres av Trøndelag Senter for Samtidskunst (TSSK). Fra og med høsten 2019 er ordningen erstattet med tildeling av NTNU Kunstpris. Den første kunstneren som mottok denne prisen var Jens Stegger Ledaal.

Kunstneren ble utnevnt av en komité som bestod av juryen for Trøndelagsutstillingen og representanter for to av enhetene ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU): Kunstakademiet i Trondheim og NTNU Kommunikasjonsavdelingen.

Samarbeidsavtalen mellom Trøndelagsutstillingen og NTNU var et ledd i NTNUs satsing på samarbeid med ulike kunst- og kulturaktører i Trondheim.

Kunstneren mottok et stipend fra NTNU og et diplom. Stipendet var (pr. 2015) på kr. 20 000. «Virketiden» var 12 måneder fra utnevnelsen fant sted. NTNU-kunstneren fikk da mulighet til å gjøre ulike prosjekter for, og i samarbeid med, NTNU. Levering av et nummerert grafisk trykk til årets doktorgradsdiplomer er et eksempel på dette samarbeidet.

Offentliggjøringen av NTNU-kunstneren skjedde under åpningen av Trøndelagsutstillingen. Fra og med 2019 kalles prisen NTNU Kunstpris.

**Oversikt over NTNU-kunstnerne:**

* 2011–2012 Per Formo
* 2012–2013 Tore Reisch
* 2013–2014 Karianne Stensland
* 2014–2015 Lisa Stålspets
* 2015–2016 Linn Halvorsrød
* 2016–2017 Sabina Jacobsson
* 2017–2018 Helene Kjær
* 2018–2019 Yanir Shani

Referanser
----------

1. ↑  «Jens Stegger Ledaal - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 6. mars 2020.
2. ↑  Om samarbeidet, på Trøndelagsutstillingens nettsted
3. ↑  «om kunstneren på Trøndelagsutstillingens nettsted». Arkivert fra originalen 30. september 2015. Besøkt 29. september 2015.
4. ↑  «Normannsen, Sølvi W. (12. desember 2012) «Tore Reisch ny NTNU-kunstner:driver poetisk miljøaktivisme». *Universitetsavisa.no*». Arkivert fra originalen 29. september 2015. Besøkt 29. september 2015.
5. ↑  Tveter, Nina E. (30. september 2013) «NTNU-kunstner – alt kan skje.» *Gemini.no*
6. ↑  «Normannsen, Sølvi W. (21. oktober 2014) «Stålspets ble NTNU-kunstner». *Universitetsavisa.no*». Arkivert fra originalen 27. september 2015. Besøkt 29. september 2015.
7. ↑  Haugan, Idun (21. september 2015) «Eventyr-verk ga stipend og status». *Gemini.no*
8. ↑  «Kultursamarbeid». *www.ntnu.no*. Besøkt 11. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Trøndelagsutstillingen 2015. Om NTNU-kunstnerordningen (Besøkt 24. september 2015)
* NTNUs omtale av samarbeidet med Trøndelagsutstillingen og NTNU-kunstnerne
*For romanen av Thomas Mann, se Doktor Faustus (Thomas Mann)*
Tittelsiden på utgave fra 1620
***Doktor Faustus*** (*engelsk: The Tragical History of Doctor Faustus*) er et drama av Christopher Marlowe (1564–1593). Stykket ble trolig første gang oppført i 1589, og ble utgitt i bokform i 1604.

Stykket bygger på Faustmyten, om mannen som selger sin sjel til djevelen i bytte for makt og kunnskap. På et annet plan handler stykket om sammenbruddet til en mann som har valgt materiell gevinst framfor åndelig utvikling, og ved det taper sin sjel. 

Stykket er utgitt i to ulike versjoner, i 1604 og 1616. Den siste utgaven utelater 36 linjer fra den første, men tilføyer 676 nye linjer, slik at teksten blir omtrent en tredjedel lenger. Begge versjonene er på blankvers, i henholdsvis 13 eller 20 scener. Lærde strides om hvilken versjon som ligger nærmest forfatterens opprinnelige manus og intensjon.

Verket ble første gang oversatt til norsk i 1844, etter en tysk bearbeidelse. Den ble nyoversatt av Roy T. Eriksen og utgitt på Solum forlag i 1987.

Eksterne lenker
---------------

* 1616 quarto online
* (en) *The Tragical History of Doctor Faustus From the Quarto of 1604 by Christopher Marlowe*, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg
* (en) *The Tragical History of Doctor Faustus From the Quarto of 1616 by Christopher Marlowe*, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
*Samson river opp løvens gap*

Monumentet til Aleksandr Suvorov i St. Petersburg
**Mikhail Ivanovitsj Kozlovskij**, russisk **Михаил Иванович Козловский**, (født 26. oktoberjul./ 6. november 1753greg. i St. Petersburg i Russland, død 18. septemberjul./ 30. september 1802greg. samme sted) var en russisk nyklassisistisk billedhogger som var aktiv i opplysningstiden.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Mikhail Kozlovskij var sønn av en trompetist i den russiske galeasflåte. Han begynte sin utdannelse i 1764 hos Anton Losenko ved *Det keiserlige kunstakademi* i St. Petersburg. En annen lærer der som var viktig for ham, var franskmannen Nicolas-François Gillet.

### Kunstner

Han dro til Roma i 1774 og deretter til Paris i 1779. Hans tidlige arbeider var tydelig preget av barokkens stilspråk, men Kozlovskij tilpasset etterhvert sin stil til en nyklassisistisk monumentalitet. 

I 1788 vendte han tilbake til Paris som veileder for russiske studenter i utlandet. Han ble utnevnt til professor ved Kunstakademiet i 1794 og instruerte unge billedhoggere i St. Petersburg til sin død.

Blant hans mest kjente arbeider er den forgylte bronsestatuen av *Samson som river opp løvens gap* (1800–02), et sentralt element i *Den store kaskade* i Peterhof, som symboliserer Russlands seier over Sverige i den store nordiske krig. Etter at den ble plyndret av de invaderende tyskerne under andre verdenskrig ble en eksakt kopi av statuen installert i 1947. Et annet mesterverk er den uttrykksfulle bronseskulpturen av general Aleksandr Suvorov i skikkelse av den ungdommelige Mars. Det ble avduket på Marsplassen (Marsovo pole) i St. Petersburg ett år før hans død.

Referanser
----------

1. 1 2   Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Козловский Михаил Иванович, besøkt 28. september 2015[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* С. Н. Кондаков (1915). *Юбилейный справочник Императорской Академии художеств. 1764-1914* **(russisk)**. 2. s. 258.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mikhail Kozlovsky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** ULAN
 |
**AB Malmö Flygindustri (MFI)** var en svensk bedrift som produserte og utviklet fly, og senere også biler. MFI var også pionerer i å bygge båter i glassfiberarmert polyester. Laurin 32 var en av de første serieproduserte fritidsbåtene i polyester i Sverige.

Malmö Flygindustris røtter går tilbake til AB Flygindustri (AFI) som startet i Halmstad. Bedriften ble kjøpt opp av Kockums Mekaniska Verkstad, som i juli 1952 omdannet selskapet til AB Malmö Flygindustri med den tidligere teknisk sjefen Rudolf Abelin som administrerende direktør. Den 1. februar 1957 ble fabrikken overtatt av Trelleborgs Gummifabriks AB som ønsket å utvide sin virksomhet med MFIs kunnskaper om armert plast, da hovedproduktet ved MFI var utvikling av fly. I mars 1968 ble selskapet solgt videre til SAAB.

Bedriften var blant de første til å utvikle produkter i armert plast. Man produserte blant annet det første bilkarosseri i armert plast til Volvo tidlig på 1950-tallet, samt SAABs konseptbil MFI-13, en bil som senere kom til å bli forgjengeren for SAAB Sonett. Blant andre produkter som ikke er fly, kan nevnes rakettkapselen RK-57, samt kropp, vinger og container til Bofors-raketten Bantam som i de svenske forsvaret kalles Robot 53.

MFI-9 er et to-seters sport- og skolefly. Flyet ble konstruert allerede i 1956 av Björn Andreasson og ble foruten i Malmö lisensbygget av Bölkow Apparatenbau i München samt i Pakistan. Modellen ble internasjonalt kjent da Carl Gustaf von Rosen monterte panserraketter under vingene og på kort tid slo ut store deler av Nigerias flyvåpen under Biafrakrigen.

MFI-10 ble konstruert av Ernst-August Wohlberg. Tre prøvefly ble byget men typen ble aldri serieprodusert. Flyet var banebrytende når det gjaldt tillempning til bruk av *sandwich-kompositteknologi*. Understellet ble bygget i glassfiber. 

MFI-15 var et fly som på et optimalt sett løste kravet om et kombinert skole- og sportsfly, som kunne anvendes både sivilt og militært. Flyet kunne bygges både med halehjul eller nesehjul, og var en videreutviklet versjon av MFI-9. Modellen ble kjent da Carl Gustaf von Rosen gjennomførte sin flyvning til Etiopia i 1974.

MFI-produkter
-------------

* Malmö flygindustri MFI-9
* Malmö flygindustri MFI-10 Vipan
* SAAB MFI-13, en prototype til Saab Sonett
* Saab MFI-15 Safari
* MFI BA-12 Sländan

Eksterne lenker
---------------

* (en) Malmö Flygindustri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**PGA** er innen golf en forkortelse for **Professional Golfers' Association**, et vanlig engelsk navn på interesseorganisasjoner for profesjonelle golfspillere. De fleste land med et profesjonelt golfmiljø har et interesseforbund for de profesjonelle spillerne, og betegnelsen *PGA* inngår ofte i navnet.

Det eldste PGA-forbundet er The Professional Golfers' Association, som ble stiftet i 1901 og som representerer profesjonelle golfspillere i Storbrtiannia og Irland. I USA er profesjonelle spillere representert av PGA of America, og i Norge av PGA of Norway.

Profesjonelle damespillere representeres i noen områder av et eget dameforbund, gjerne kalt **Ladies Professional Golf Association** (**LPGA**).

Hvert forbund tilbyr instruksjon og videreutdanning til sine medlemmer, arrangerer turneringer, støtter amatørgolf som gir arbeid til medlemmene og støtter juniorgolf som bidrar til rekruttering.

Mange forbund er delt i en divisjon for klubbproer, som arbeider som instruktører i golfklubber, og en divisjon for turneringsspillere, som tjener til livets opphold ved å delta i turneringer. I noen tilfeller er turneringsavdelingen skilt helt ut av forbundet og etablert som en selvstendig organisasjon. Eksempler på dette er PGA European Tour, som ble skilt ut av det britiske forbundet, og PGA TOUR, som arrangerer turneringer i USA.

Portal: Golf
Kart over De nye oppdagelser i Det østlige osean, WDL126
**Mikhail Spiridonovitsj Gvozdev** (russisk: Михаи́л Спиридо́нович Гво́здев, født 1700-04, død etter 1759) var en russisk militær geodesist og kommandant for en ekspedisjon til det nordlige Alaska i 1732, den første gang Alaskas kyst ble skuet av russerne.

I 1732 seilte han sammen med deltakere fra den første Kamtsjatka-ekspedisjon, navigatørene Ivan Fjodorov og K. Moshkov med *Sviatoi Gavriil* (*St. Gabriel*) til Kapp Dezjnjov, det østligste punkt på det asiatiske fastland. Den 5. august seilte Sviatoi Gavriil østover og til nær det nordamerikanske fastland ved Cape Prince of Wales i Alaska. De kartla Alaskas nordvestlige kyster og markerte sin egen rute. Med dette kompletterte Fjodorov og Gvozdev oppdagelsen av Beringstredet, som var blitt innledet av Semjon Dezjnjov og Fedot Popov, og som ble fulgt opp av Bering.

Senere deltok Gvozdev i 1741-42 på en ekspedisjon ledet av Aleksej Shelting, og kartla da det meste av de vestlige og sørlige kyster av Okhotskhavet, og østkysten av øya Sakhalin.

Et nes på Sakhalin er oppkalt etter Gvozdev.

Referanser
----------

1. ↑  Igor V. Kapustin. «Иван Федоров и Михаил Гвоздев - ivki.ru/kapustin/ - Арктика Антарктика Филателия». Ivki.ru. Arkivert fra originalen 18. juni 2017. Besøkt 13. mai 2013.
2. ↑  «Гвоздев Михаил Спиридонович. Биография. Первооткрыватели и исследователи Камчатки. Камчатский край, Петропавловск-Камчатский — краеведческий сайт о Камчатке». Kamchatsky-krai.ru. Besøkt 13. mai 2013.
3. ↑  «Map of the New Discoveries in the Eastern Ocean». World Digital Library. Besøkt 10. februar 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**NTNU Smart Sustainable Cities** er en tverrfaglig kunnskapsklynge av arkitekter, planleggere, designere, kunstnere, teknologer, IKT-spesialister, samfunns- og økonomiforskere.

NTNU Smart Sustainable Cities koordinerer og er vertskap for ulike prosjekter og programmer, blant annet *+CityxChange* *(Positive City ExChange),* et smartbyprosjekt som har fått bevilgninger fra EUs Horisont 2020. NTNU er vertskap og leder +CityxChange-konsortiet i samarbeid med Trondheim kommune og *Limerick City and County Council* i Irland. Trondheim og Limerick er utpekt som europeiske foregangsbyer, «fyrtårnbyer». De to byene skal gjennomføre prosjekter som viser løsninger for lønnsomme, fornybare energiløsninger. Det skal demonstreres og testes løsninger som bidrar til innovasjon, grønn næringsutvikling og bærekraftig utvikling.

Referanser
----------

1. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 13. oktober 2021. «kunnskapsklynge=samling, klynge av kunnskapsbedrifter»  *NAOBs definisjon av «kunnskapsklynge»*
2. ↑  «Smart Cities - NTNU». *www.ntnu.edu*. Besøkt 13. oktober 2021.
3. ↑  Aakervik, Anne-Lise (19. oktober 2020). «Utvikler smarte energiløsninger med Horisont-prosjekt». *www.forskningsradet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 28. oktober 2021. Besøkt 13. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* «Smart Cities - NTNU». *www.ntnu.edu*. Besøkt 19. januar 2022.
**Toppskatt** var frem til og med inntektsåret 2015 en inntektsskatt til staten som ble beregnet av personinntekt. Fra inntektsåret 2016 ble toppskatt erstattet av trinnskatt. Toppskatt skulle betales for den del av personinntekten som oversteg et årlig fastsatt fribeløp. Toppskatten bidro, i likhet med trinnskatten, til en progressiv inntektsbeskatning ved at den øker gjennomsnittsskatten relativt mer for høye inntekter enn for lave inntekter.

Skattegrunnlag
--------------

Toppskatt ble beregnet av personinntekt. Personinntekt omfatter først og fremst arbeidsinntekt og virksomhetsinntekt som skyldes aktiv innsats, men som utgangspunkt ikke kapitalinntekt, og det er ingen rett til kostnadsfradrag i arbeidsinntekter og begrenset rett til kostnadsfradrag i virksomhetsinntekter.

Satser og innslagspunkt
-----------------------

I toppskatten var de skattefrie beløpene ganske høye (derav navnet toppskatt). For inntektsåret 2015 var toppskatten 9 % for den delen av inntekten som oversteg 550 550 kroner (innslagspunktet for trinn 1), og med 12 % for den delen av inntekten som oversteg 885 600 kroner (innslagspunktet for trinn 2). For personlig skattytere i Finnmark eller i kommunene Karlsøy, Kvænangen, Kåfjord, Lyngen, Nordreisa, Skjervøy og Storfjord i Troms fylke var toppskatten likevel 7 % i trinn 1.

Toppskatt-satser over tid
-------------------------

Toppskattsatser i Norge|  | **Trinn 1** | Skatteklasse 1 | Skatteklasse 2 | **Trinn 2** |  | Finnmark og Nord-Troms |
| Inntektsår | Sats | Innslagspunkt | Innslagspunkt | Sats | Innslagspunkt | Sats trinn 1 |
| **2015** | 9 % | 550 550 kr | \*) | 12 % | 885 600 kr | 7 % |
| **2014** | 9 % | 527 400 kr | \*) | 12 % | 857 300 kr | 7 % |
| **2013** | 9 % | 509 600 kr | \*) | 12 % | 828 300 kr | 7 % |
| **2012** | 9 % | 490 000 kr | \*) | 12 % | 796 400 kr | 7 % |
| **2011** | 9 % | 471 200 kr | \*) | 12 % | 765 800 kr | 7 % |
| **2010** | 9 % | 456 400 kr | \*) | 12 % | 741 700 kr | 7 % |
| **2009** | 9 % | 441 000 kr | \*) | 12 % | 716 600 kr | 7 % |
| **2008** | 9 % | 420 000 kr | \*) | 12 % | 682 500 kr | 7 % |
| **2007** | 9 % | 400 000 kr | \*) | 12 % | 650 000 kr | 7 % |
| **2006** | 9 % | 394 000 kr | \*) | 12 % | 750 000 kr | 7 % |
| **2005** | 12 % | 381 000 kr | 393 700 kr | 15,5 % | 800 000 kr | 9,5 % |
| **2004** | 13,5 % | 354 300 kr | 378 600 kr | 19,5 % | 906 900 kr | 9,5 % |
| **2003** | 13,5 % | 340 700 kr | 364 000 kr | 19,5 % | 872 000 kr | 9,5 % |
| **2002** | 13,5 % | 320 000 kr | 342 200 kr | 19,5 % | 830 000 kr | 9,5 % |
| **2001** | 13,5 % | 289 000 kr | 342 200 kr | 19,5 % | 793 200 kr | 9,5 % |
| **2000** | 13,5 % | 277 800 kr | 329 000 kr | 19,5 % | 762 700 kr | 9,5 % |
| **1999** | 13,5 % | 269 100 kr | 318 600 kr | - | \*\*) | 9,5 % |

\*) Samme sum for skatteklasse 1 og 2 fra 2005.   

\*\*) Det var bare ett innslagspunkt før 2000.

Referanser
----------

1. ↑  Skatteloven, Kapittel 12. Personinntekt
2. ↑  Stortingsvedtak om skatt av inntekt og formue mv. for inntektsåret 2012 § 3-1
3. ↑  Satser fra Skatteetaten

Eksterne lenker
---------------

* Om toppskatt, fra Skatteetaten
**Malexander kirke** (svensk: *Malexanders kyrka*) er en steinkirke som ligger på småstedet Malexander i Boxholm kommune, Sverige.

Historikk
---------

Man antar det har vært en kirke i Malexander siden 1200-tallet. Den første kjente informasjonen om en kirke er fra 1345 da hellige Birgittas farbror Knut Jonsson, som eide setegården *Aspenäs*, testamenterte penger til kirken og presten Lambertus. Kirken ble bygget av tre. I 1587 brant den og en ny trekirke ble bygget. Man tror at sakristiet var uskadet av brannen.

På 1800-tallet ble kirken for liten og i 1877 startet man å reise en ny steinkirke etter tegninger av Ernst Jacobsson rett sør for trekirken. I 1881 åpnet steinkirken og året etter ble den gamle trekirken revet.

I 1929 oppsto det en brann i kirken, men den ble bygget opp igjen og innviet i 1931.

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ernst Jacobsson[*død lenke*] fra Arkitektregistret
3. ↑  «Om brannen i 1929». Arkivert fra originalen 12. august 2014. Besøkt 8. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon fra Boxholms kyrkliga samfällighet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Vennskapsporten
**Pingxiang** (kinesisk: 凭祥; pinyin: *Píngxiáng*) er et byfylke i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Chongzuo.

Befolkningen var på 100 229 innbyggere i 1999. Det har et areal på 650 kvadratkilometer.

Pingxiang ligger ved Kinas grense mot Vietnam. Kinas nasjonalvei 322 løper gjennom sentrum av selve byen Pingxiang, og det gjør også jernbanenlinjen fra Nanning som fortsetter videre over grensen og sør til Hanoi. En motorvei inn i Vietnam går også gjennom området. 

Zhennanpasset ca. 10 km fra selve byen Pingxiang, der slaget ved Bang Bo fant sted under den sino-franske krig, kalles nå «Vennskapsporten» (*Youyi Guan*) og er innfallsporten til Vietnam.

Administrative enheter
----------------------

Pingxiang består av storkommunene Pingxiang 凭祥镇, Youyi 友谊镇, Shangshi 上石镇 og Xiashi 夏石镇, og av kommunen Puzhai 浦寨.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 322 passerer gjennom området. Den fører fra Hengyang i provinsen Hunan, via Guilin og Nanning i Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmeside Arkivert 20. januar 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |