recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rettskrivningen av 1907** var en reform av norsk skriftspråk som omfattet riksmål. I samsvar med Knud Knudsens tanker ble språket normert etter den «dannede dagligtale», og skriftspråket gikk fra å ha en hovedsakelig dansk karakter til en hovedsakelig norsk.

Rettskrivningsreformen kom i tilknytning til unionsoppløsningen to år tidligere. Prinsippet var at norsk skriftspråk skal bygge på norsk tale.

Endringer
---------

De viktigste endringene var at de «harde» konsonantene *p*, *t* og *k* ble innført til erstatning for de «bløte» *b*, *d* og *g* i en rekke ord. «Løb ud paa gaden efter en kage» ble dermed til «løp ut paa gaten efter en kake». Det ble også innført dobbeltkonsonanter i flere ord og gjennomført endringer i grammatikken. «Hest» i flertall ble til «hester» istedenfor *heste* og «hus» til «hus» istedenfor *huse*. Preteritumsformen -et ble også innført istedenfor *-ede*, slik at *kastede* dermed ble til «kastet». Andre eksempler er *dræbe* som ble *dræpe*, *aaben* som ble *aapen* (men fortsatt *aabenbar*), *graade* som ble *graate* (men fortsatt *begrædelig*) og *sag* som ble «sak» (men fortsatt *saglig*).

Endringene var allerede å se på trykk da Nordahl Rolfsens lesebok ble godkjent for skolen ved utgivelsen i 1892. Tre fagpersoner ble bedt om å vurdere om elevene da også skulle få skrive ordene slik de stod i leseboken: Jonathan Aars, Simon Wright Hofgaard og professor Moltke Moe. Alle tre sluttet seg til bruk av den nye stavemåten, og de nye formene kom da inn i Aars' ordliste i 1894.

Skiftende uttale gjorde at noen ord var valgfrie. Det het «bok» eller *bog, haap* eller *haab*. I enkelte ord ble bløt konsonant beholdt fordi den dannede tale hadde den, så det het «søke», men *en ansøgning*.

Da *Aftenposten* tok i bruk rettskrivningen av 1907 i 1923, markerte det slutten for (rent) dansk skriftspråk i Norge.

Se også
-------

* Norsk språkhistorie (20. århundre)

Reformer
--------

1. ↑  Arild Leitre, Einar Lundeby, Ingvald Torvik: *Språket vårt før og nå* (s. 104), Gyldendal, 1982, ISBN 82-05-12686-0
2. ↑  Vikør, Lars S.: «Rettskrivingsreforma av 1907» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 6. januar 2023 fra
3. ↑  Arild Leitre, Einar Lundeby, Ingvald Torvik: *Språket vårt før og nå* (s. 104)

| * v
* d
* r
Norske rettskrivningsreformer |
| --- |
| 19011 **·** 19072 **·** 19101 **·** 19174 **·** 1938 **·** 1941 **·** 1959 (Læreboknormalen) **·** 19812 **·** 19863 **·** 20052 **·** 20121 |
| 1 Nynorsk/landsmål (offisiell målform). 2 Bokmål/riksmål (offisiell målform).3 Riksmål (uoffisiell målform). 4 Ligger til grunn for høgnorsk (uoffisiell målform). |
***From The Wilderness*** («Fra Villmarken») er et nyhetsbrev som utgis av medieselskapet **From The Wilderness Publications** som hevder det ligger så mye som ett år foran de etablerte mediene. Nyhetsbrevet dekker et spekter av saker innen politikk og statlige anliggender sett fra et amerikansk perspektiv. Det gis ut elleve ganger i året men tilbyr ukentlige oppdateringer på nettet. Det ble startet av Michael Ruppert i 1998. Kritikere så som David Corn og Norman Solomon hevder at Ruppert fra tid til annen havner ut i rene spekulative konspirasjonsteorier. Ruppert hevder han fremviser kilder for sine påstander.

Nettstedet deres hevder at nyhetsbrevet handler om «publiseringen av dokumenterte sannheter og frigjøring fra frykt gjennom læring» og hevder å ha «16 000 abonnenter i 40 land inkludert 35 medlemmer fra den amerikanske kongressen og professorer ved 30 universiteter omkring i verden.»

De selger også mange bøker og videoer som omhandler deres spekter av temaer, som inkluderer:

* Terrorangrepene 11. september/ konspirasjonsteorier om 11. september
* Osama bin Laden
* War on Drugs
* Politisk korrupsjon
* Borgerrettigheter / USA Patriot Act
* Insidehandel
* Peak oil
* PROMIS programvare.
* Globalisering and Anti-globalisering

Se også
-------

* Crossing the Rubicon (Ruppert)
* Centre for Research on Globalization
* Michel Chossudovsky
* Cynthia McKinney
* Whatreallyhappened.com
* Prisonplanet.com
* Jeff Rense

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Foreningen for human narkotikapolitikk** (**FHN**) er en norsk forening som arbeider for å påvirke norsk narkotikapolitikk og rusbehandling. Foreningen jobber aktivt for legalisering av alle rusmidler i Norge. FHN ble stiftet i april 2006 og ledes av Arild Knutsen.

Foreningen har opprettet «Stoffbrukernes dag» 18. november, hvor de går i tog sammen med vanskeligstilte stoffbrukere fra Plata og inn på Stortinget.

Foreningen for human narkotikapolitikk arrangerte Verdens narkotikadag første gang i 2011 og Verdens overdosedag ble først arrangert av FHN i 2013. Dette ble arrangert i 29 kommuner i 2018.

Politikk
--------

Organisasjonen har blant annet markert seg med standpunkt for legalisering og statlig regulering, heroinutdeling og opprettholdelse av sprøyterom, for avkriminalisering av narkotikabruk, mot tvungen bruk av urinprøvekontroll for pasienter i LAR og har lansert forslag om *væresteder* for rusmiljøene, som alternativ til politiaksjoner.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  .
3. ↑  «Sprøyterrommet». *Foreningen for human narkotikapolitikk (FHN)*. Besøkt 13. august 2022.
4. ↑  debattinnlegg i Aftenposten.
5. ↑  opprop. Arkivert 13. juli 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Rettskrivningen av 2005** er den gjeldende rettskrivningen for norsk bokmål. Den kjennetegnes gjennom en betydelig liberalisering og tilnærmelse tilbake i retning av riksmålet. En rekke utbredte riksmålsformer (eksempelvis hverken, bygget, fingre og syv) er igjen blitt tillatt i bokmål. Samtidig er mange lite brukte samnorskformer (som for eksempel gjekk, flaum, fekk, dauv, fann, nase, raud) strøket fra rettskrivningen. Også såkalt kløyvd infinitiv, som brukes i østnorske dialekter og har vært tillatt i bokmålet siden 1938, utgår. Samtidig kom andre talemålsnære former inn, slik som *skoa* og *brøyt* (før *braut*). Det sistnevnte foreslo Riksmålsvernet og Riksmålsforbundet allerede i 1936, men da som *brøit*. Videre ble skillet mellom hovedformer og sideformer («klammeformer») opphevet. Som en følge av dette er læreboknormalsystemet, som i mange tilfeller innebar at lærebøker måtte bruke «radikale» former, avskaffet.

Reformen av bokmålet ble vedtatt av Norsk språkråd i 2003 og ble godkjent av Kultur- og kirkedepartementet i 2005. Den trådte i kraft 1. juli samme år. Reformen var blant annet et resultat av at samnorskpolitikken ble offisielt oppgitt.

Tidligere kulturminister Lars Roar Langslet mente i en kronikk i *Aftenposten* i 2004 at med den nye rettskrivingen var avstanden mellom moderne riksmål og det offisielle «moderat bokmål» i praksis blitt ubetydelig, og den kan lett elimineres helt - men at det står tilbake altfor mye ubrukt «radikalt» ordlistefyll fra samnorsktiden.

Etter at bokmålet igjen orienterer seg mot sine riksmålsrøtter, ble det fra nynorskhold ytret ønske om en tilsvarende språkpleie som orienterer seg mot nynorskens egne tradisjoner. Språkrådet ble i 2012 ferdig med en ny rettskrivning for nynorsk, men målet her var først og fremst forenkling, ikke å rette seg mot tradisjonell nynorsk. 

Rettskrivningen av 2005 er alment tilgjengelig på nett i *Bokmålsordboka*.

Referanser
----------

1. ↑  
Finn Erik Vinje (2005). «Bokmål: Ny rettskrivning 1. juli 2005» (PDF). *Lektorbladet*. Norsk Lektorlag: 18. Besøkt 31. januar 2021.
2. ↑  Lars Roar Langslet (12. oktober 2004). «Det Norske Akademi vokter et språk under press». *Aftenposten*. Besøkt 31. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* «Rettskrivningsendringer fra 1. juli 2005». Språkrådet.
* Tor Guttu (2005). «Rettskrivningsendringene i 2005». *Språknytt*. Språkrådet (03). Besøkt 24. mai 2018.

  


| * v
* d
* r
Norske rettskrivningsreformer |
| --- |
| 19011 **·** 19072 **·** 19101 **·** 19174 **·** 1938 **·** 1941 **·** 1959 (Læreboknormalen) **·** 19812 **·** 19863 **·** 20052 **·** 20121 |
| 1 Nynorsk/landsmål (offisiell målform). 2 Bokmål/riksmål (offisiell målform).3 Riksmål (uoffisiell målform). 4 Ligger til grunn for høgnorsk (uoffisiell målform). |
Et **rettskrav**, **rettsforhold** eller bare **krav**, også tidligere kjent som **domskrav**, er en juridisk term i den norske sivilprosessen. Termen viser til det krav som er gjenstand for en rettssak for å bestemme om det er et holdbart krav eller ikke. Eksempler på slike rettskrav er krav om erstatning, krav om eiendomsrett, krav om at et enkeltvedtak (fattet av forvaltningen) er ugyldig og krav om dom for at en handling strider mot menneskerettighetene.

Et hovedvilkår for kravet som er gjenstand for en rettssak er at det dreier seg om et krav underbygget av rettsregler (derfor «rettskrav»). Dette betyr at en rekke krav basert på andre type regler ikke kan behandles av norske domstoler, slik som krav basert på idrettsregler, interessetvister om lønn som ikke reguleres av avtalerett osv. At saken reiser et rettskrav er en absolutt prosessforutsetning og har søksøker intet slikt krav skal saken avvises av domstolen.

Se også
-------

* Påstand

Referanser
----------

1. ↑  Se f.eks. Tvisteloven § 19-6 (5)
2. ↑  Ot.prp. nr. 51 (2004-2005) s. 364

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Forenklet domsbehandling** ble innført i norsk sivilprosess ved tvisteloven, og er en fremgangsmåte hvor saker med håpløse krav på den ene siden eller håpløse innsigelser på den andre blir avgjort i tingretten raskt og enkelt. Forenklet domsbehandling kan kun benyttes under saksforberedelsene, ikke under hovedforhandlingen.

Vilkåret for å benytte forenklet domsbehandling er at det er «klart at et krav som er fremmet, ikke for noen del kan gis medhold, eller det er klart at innsigelsene mot kravet i sin helhet er uholdbare». Avgjørelse etter forenklet domsbehandling skiller seg fra avvisning av saken, som finner sted hvis forutsetningene for rettssak ikke er til stede. Retten kan kun vurdere og benytte seg av forenklet domsbehandling når en av partene begjærer det.

Tvisteloven gir ikke mange regler om hvordan forenklet domsbehandling skal gjennomføres, men i lovens forarbeider fremgår det at motparten må få uttale seg «om begjæringen og sitt syn på saken». Mulighet for slik behandling må derfor forstås slik at den kun kan benyttes når kravet eller innsigelsene fremstår som klart uholdbare etter at den som vil rammes av avgjørelsen har fått uttale seg; en viktig side ved kontradiksjonsprinsippet og et krav til domstolsbehandlingen etter artikkel 6 i den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK), men det er omtvistet om den forenklede domstolsbehandlingen oppfyller de kravene EMK stiller opp.

Referanser
----------

1. ↑  Tvisteloven § 9-8 (2)
2. 1 2  Tvisteloven § 9-8 (1)
3. 1 2  Anne Robberstad (2013). *Sivilprosess* (2 utg.). s. 132-134. ISBN 978-82-450-1421-1.
4. ↑  EMK art. 6 – Jf. «fair … hearing»
***From Italy's Shores*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Otis Turner.

Handling
--------

Tony Gardella og hans vakre kone, Angelica, seilte fra Italia med kurs for New York. De hadde spart opp en litt penger for å gi dem en ny start i ett nytt land. Men kort tid etter ankomst holder to unge menn øye med dem på avstand. En av dem henvender seg til Tony, og tilbød smilende å guide ham til et respektabelt pensjonat. Tony, uten en eneste venn i Amerika, var glad for å få gode råd fra den aller første fremmede som henvendte seg til ham. Men Tony blir snart slått ned av kjeltringene, og blir liggende bevisstløs igjen på gaten.

En stund vandrer Angelica rundt på egen hånd, uten å vite hvilken gate hun burde gå. En velkledd herre legger merke til hennes tilsynelatende forvirring, og stopper henne. Gentlemanen tar deretter med seg Angelica til et område hvor en gruppe immigranter får bo, hvor hun fikk et varmt måltid og losji. Den fremmede mannen lover også å ta kontakt med henne dagen etter, etter å ha gjort forespørsler angående ektemannen hennes. Men når Tony våkner igjen på fortauet, har han mistet alle erindringer om sitt tidligere liv, om sin kone - og om hvem som hadde angrepet ham.

Skuespillere
------------

* Roy Stewart
* Jane Novak
* Harold Lloyd

Referanser
----------

1. ↑  From Italy’s Shores

Eksterne lenker
---------------

* (en) *From Italy's Shores* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *From Italy's Shores* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Forer-effekten** (også kjent som **Barnum-effekten** etter sirkuskongen P.T. Barnums bemerkning om at «vi har noe for alle») er effekten som forklarer hvordan mennesker kan mene at høyst personlige beskrivelser basert på systemer som astrologi, spådom og enkelte typer personlighetstester har svært stor grad av nøyaktighet. Dette gjør den ved å påpeke at disse såkalte personlige beskrivelsene i virkeligheten er så vage og generelle at de kan passe en rekke ulike mennesker. Bakgrunnen for at de oppfattes som så treffende er at de tar utgangspunkt i noe som er felles for de absolutt fleste, samt at omgivelsene rundt, eller formen på beskrivelsene, gir en forventning om at den enkelte her skal få vite noe som angår nettopp denne.

Forers eksperiment
------------------

Det mest gjengitte beviset på Forer-effekten er den amerikanske psykologen Bertram R. Forers eget eksperiment i 1948. Her tok han for seg en rekke studenter og ga dem noe han kalte «en unik personlighetstest». Etter at testen var gjennomført, fikk de alle en tilbakemelding, og basert på denne skulle de gi testen en karakter for nøyaktighet fra 0 til 5 hvor 0 var «meget dårlig» og 5 «svært god». Det studentene ikke visste, var at de alle hadde fått samme tilbakemelding. Den gikk som følger:

*«Du har et stort behov for at mennesker skal like og beundre deg. Du har en tendens til å være selvkritisk. Du har en stor porsjon ledig kapasitet som du ennå ikke har dratt fordel av. Selv om du har enkelte svakheter i din personlighet, har du i all vesentlighet evnen til å kompensere for disse. Ditt ytre er disiplinert og underlagt stor selvkontroll, mens du i større grad bekymrer deg og er usikker innvendig. Til tider tviler du sterkt på om du har tatt de riktige beslutningene og gjort det som er riktig. Du foretrekker en viss grad av variasjon og blir lite tilfreds når du blir hemmet av begrensninger og bestemmelser. Du ser på deg selv som en selvstendig tenker og aksepterer ikke andres uttalelser uten tilfredsstillende bevis. Du har funnet ut at det ikke er lurt å være for direkte i utleveringen av seg selv i omgang med andre. Til tider er du utadvendt, omgjengelig og sosial, mens du andre ganger er innadvendt, skeptisk og reservert. Enkelte av dine ønsker kan være ganske urealistiske. Sikkerhet er et av dine store mål i livet.»*

Karaktersnittet på tilbakemeldingen var 4,26, noe som i stor grad understøtter påstanden om at en slik effekt eksisterer.[]

Forer-effekten, eller «Barnum-effekten», blir også beskrevet i boken «Rett person på rett plass» av Espen Skorstad (Gyldendal Akademisk, 2008), i forbindelse med tilbakemelding på personlighetstester.

Litteratur
----------

* Espen Skorstad (2008). *Rett person på rett plass*. Gyldendal Akademisk.
* Svartdal, Frode (1952-) (1998). *Psykologiens forskningsmetoder: en introduksjon*. Bergen-Sandviken: Fagbokforl. s. 54–55. ISBN 8276743323.
Land hvor det fins et spansk språkakademi
**Foreningen for spanske språkakademier** (spansk: *Asociación de Academias de la Lengua Española*) ble opprettet i Mexico i 1951 og representerer unionen av alle de forskjellige språkakademiene i den spansktalende verden.

Liste over akademiene i foreningen
----------------------------------

Spanias flagg Spania Real Academia Española (opprettet i 1713)
Colombias flagg Colombia Academia Colombiana de la Lengua (1871)
Ecuadors flagg Ecuador Academia Ecuatoriana de la Lengua (1874)
Mexicos flagg Mexico Academia Mexicana de la Lengua (1875)
El Salvadors flagg El Salvador Academia Salvadoreña de la Lengua (1876)
Venezuelas flagg Venezuela Academia Venezolana de la Lengua (1883)
Chiles flagg Chile Academia Chilena de la Lengua (1885)
Perus flagg Peru Academia Peruana de la Lengua (1887)
Guatemalas flagg Guatemala Academia Guatemalteca de la Lengua (1887)
Costa Ricas flagg Costa Rica Academia Costarricense de la Lengua (1923)
Filippinenes flagg Filippinene Academia Filipina de la Lengua Española (1924)
Panamas flagg Panama Academia Panameña de la Lengua (1926)
Cubas flagg Cuba Academia Cubana de la Lengua (1926)
Paraguays flagg Paraguay Academia Paraguaya de la Lengua Española (1927)
Den dominikanske republikks flagg Den dominikanske republikk Academia Dominicana de la Lengua (1927)
Bolivias flagg Bolivia Academia Boliviana de la Lengua (1927)
Nicaraguas flagg Nicaragua Academia Nicaragüense de la Lengua (1928)
Argentinas flagg Argentina Academia Argentina de Letras (1931)
Uruguays flagg Uruguay Academia Nacional de Letras, del Uruguay (1943)
Honduras’ flagg Honduras Academia Hondureña de la Lengua (1949)
Puerto Ricos flagg Puerto Rico Academia Puertorriqueña de la Lengua Española (1955)
USAs flagg USA Academia Norteamericana de la Lengua Española (1973)

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Asociación de Academias de la Lengua Española – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
**Paul Knaplund** (født 5. februar 1885 på Knaplund ved Saltstraumen, død 8. april 1964) var en norsk-amerikansk historieprofessor ved University of Wisconsin. Hans hovedområde var britisk imperiehistorie.

Han vokste opp som den yngste i en søskenflokk på 10. Hans foreldre var Martinus Johnsen Knaplund (1832-1919) og Kristina f. Andreasdatter (1839-1919).

Knaplund utvandret til USA (Ostrander i Minnesota) våren 1906, og arbeidet på farmen til norsk-amerikaneren Hans Christensen i 1906 og 1907. Skolegang i Red Wing i Minnesota fra 1907 til 1913 førte fram til graden BA 1. juni 1913.

I 1913 begynte han å studere ved University of Wisconsin, Madison, og oppnådde graden MA i 1914. Han var lærer i norsk og historie på en high school i Decorah i Iowa 1914-1916. Deretter fortsatte han å studere ved University of Wisconsin og fikk graden PhD i 1919.

Ved University of Wisconsin var han assistent og instructor 1916-1921, assistant professor 1921-1927 og full professor fra 1927 til han gikk av med pensjon i 1955. I 1932 ble han valgt til instituttbestyrer på historisk institutt, og han var instituttbestyrer i flere år deretter.

Han giftet seg med Dorothy King (1903-1999) fra Chicago den 19. juni 1926. De fikk to barn: Katherine Barbara i 1927 og Paul William i 1928.

Under andre verdenskrig hadde han atskilling kontakt med nordmenn i eksil i USA. I 1953 ble han ridder av St. Olavs Orden.

Han utga sin selvbiografi i 1963. Den inneholder utførlige beskrivelser av forholdene ved Saltstraumen og omegn på den tida han vokste opp og da han var på besøk der i 1916 og 1923, og en drøftig av sosial identitet som nordmann og amerikaner.

Knaplund har sitt gravsted i Forest Hill Cemetery i Madison.

Bibliografi
-----------

* *The British Empire, 1815-1939*. New York: Harper & Brothers, 1941. 850 s.
* *Moorings old and new: Entries in an immigrant's log*. Madison: State Historical Society, 1963. 276 s.

Referanser
----------

1. 1 2   Solomon R. Guggenheim Museum, Guggenheim fellows ID paul-knaplund, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.gf.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Guggenheim fellows ID paul-knaplund[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Bodin Bygdebok*, II, 6 A-B, Straumen. Bodø, 2001.
* Cole, R. Paul Knaplund and the role of the historian between European and American cultures. *European Journal of American Studies*, Onlie, 1, 2008, Document 5. 10 s.
* Simensen, J. Fra Saltstraumen til imperiehistorie: Paul Knaplund, norskamerikaner og historieprofessor. I E. Niemi & C. Smith-Simonsen (red.), *Festskrift til Randi Rønning Balsvik* (s. 89-105). Oslo: Akad. Publ. 2009.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE
 |
**Yanggakdo Hotel** (eller **Yanggakdo International Hotel**) er et av de største operative hoteller i Nord-Korea. Hotellet ligger på Yanggakøya, to km sørøst for sentrum i Pyongyang. Hotellet er 170 meter høyt. I 47 etasje ligger en roterende restaurant. Ubekreftede opplysninger sier at hotellet inneholder 1000 rom og at det totale golvarealet er på 87 870 m². Bygningen ble bygd på 1980-tallet av et fransk selskap, og åpnet i 1995. Det skulle erstatte Ryugyeong Hotel som ikke ble ferdigbygd.

Hotellets resepsjon tilbyr landets valuta til offisielle priser, samt postkort og frimerker som kan sendes fra stedet. Ved resepsjonen finnes en liten butikk som selger basisvarer til vestlige priser og for vestlig valuta. Første etasje har også en bar og en bokhandel med et bredt utvalg av nordkoreansk litteratur, den engelskspråklige avisa The Pyongyang Times, samt musikk og kart.

I tillegg til restauranten på toppen, er det i andre etasje fire andre restauranter, som tilbyr kinesisk, japansk og koreansk mat. I kjelleren finnes en bowlinghall, et svømmebasseng, barberer, et kasino og et massasjestudio drevet av et kinesisk firma med utelukkende kvinnelig betjening.

Utenfor hotellet finnes en 9000 m² nihulls golfbane, samt et kinokompleks.

Hotellet er et av to (det andre er Koryo Hotel) som benyttes for å huse turister i byen.

Referanser
----------

1. ↑   Les régimes de visibilité de Pyongyang[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Sthankiya, Nayan. «North Koreans Eager to Play Golf as Well». *Seoul Times*. Besøkt 23. mai 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Yanggakdo Hotel foto

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SkyscraperCenter
 |
I bok- og filmserien Harry Potter, er en **svartspaner** en ansatt ved magidepartementet som sporer opp og fanger mørke magikere. Svartspanere er spesielt ute etter medlemmer av Fyrst Voldemorts gjeng med dødsetere.

Det kreves at svartspanere trener veldig mye på magisk duellering, og at de har gode akademiske akkreditiver før de blir godtatt til et treningsprogram (som vanligvis tar tre år å fullføre). Jobben blir sett på som glamorøs av enkelte magikere. Harry Potter blir mer og mer interessert i å bli en svartspaner etter som handlingen i romanene utvikler seg.

Ifølge professor Minerva McSnurp må man ha minst fem ØGLE-grader med en karakter på minst **B** for å kunne bli en svartspaner. Etter at man har oppnådd ØGLE-gradene sine, må man gjennomgå en serie strenge personlighets- og evnetester for å vise at de reagerer på korrekt måte under i en krisesituasjon, samt å vise at de har veldig høye kunnskaper i praktisk forsvar.

Svartspanertreningen tar tre år, og to av fagene som man må ta er «skjuling og forkledning» og «smyging og oppsporing».

Det engelske navnet «auror» kommer sannsynligvis fra aurora, det latinske navnet på morgenen; altså slutten på mørket. Det norske navnet sier seg nesten selv, en person som spaner på mørke (svarte) magikere.

Svartspanere i Harry Potter-serien er blant andre:

* Nymphadora Dult
* Alastor Bister (nå pensjonert)
* Dandel (en svartspaner som får den håpløse oppgaven å skygge Humlesnurr i bok 6HP6
* Rufus Grimst (sjef for svartspanerne, og senere magiminister)
* Frank Langballe
* Alinda Langballe
* Lilly Eving ?
* Jakob Potter
* Nestor Bindebolt

Kilder
------

* [HP6]*Harry Potter og Halvblodsprinsen* av J.K. Rowling (2005), UK ISBN 0-7475-8108-8/US ISBN 0-439-78454-9

Portal: Litteratur
**Forenklet Galgebergforbindelse**, ofte omtalt som *Galgebergforbindelsen*, er navn på en relativt ny veiforbindelse i bydel Gamle Oslo. Veiforbindelsen er en del av Kværnerveien. Forbindelsen strekker seg fra Galgeberg i vest til Kværnerbyen i øst, nærmere bestemt fra St. Halvards gate til Lodalsbruene. I tillegg til å være vestre del av Kværnerveien, er den østre del av Ring 2.

Planleggingen startet på 1980-tallet. Navnet var den gang *Galgebergforbindelsen*. På 1990-tallet ble prosjektet nedskalert til *forenklet Galgebergforbindelse*. Begrunnelsen for å bygge forenklet Galgebergforbindelsen inneholder blant annet følgende argumenter: 

* bedre utnyttelse av Vålerengtunnelen, Ekebergtunnelen og Svartdalstunnelen
* bedre tilknytning til hovedvegnettet i Lodalen for indre by øst
* trafikkavlastning for sentrale deler av Gamlebyen (Middelalderbyen), Kværner og Ensjø
* tilrettelegger for å stenge  Bispegata og åpner muligheten for å fjerne Bispegata øst for Oslo torg fra vei og gatenettet
* tilrettelegger for å stenge Dalehaugen – Enebakkveien for trafikk

Forslag til reguleringsplan for forenklet Galgebergforbindelse ble lagt ut til offentlig ettersyn våren 1997 og vedtatt våren 1998. Byggingen tok til høsten 1998. 15. juni 2001 åpnet den nye veiforbindelsen. Som konsekvens ble veistrekket Dalehaugen – Enebakkveien stengt for gjennomfartstrafikk i 2002.

Oslo kommune arbeider per i dag med et forslag til detaljregulering av Bispegata. Det er bred enighet om å stenge Bispegata for bilgjennomfart. Det er uenighet om hvor vidt bussene skal utestenges, og følgelig også uenighet om Bispegata øst for Oslo torg skal utgå som trafikkareal – en mulighet forenklet Galgebergforbindelse åpnet for.

Referanser og fotnoter
----------------------

1. ↑  Kolbenstvedt, Marika (2004). *Veger til bedre bymiljø. Miljøundersøkelser Oslo Øst 1987-2002*. ISBN 82-480-0455-4.
2. ↑  «Innsyn i plan- og byggesaker». *innsyn.pbe.oslo.kommune.no*.

Portal: Oslo
**Yangguan** (kinesisk: 阳关, pinyin: *Yángguān*) var sammen med Yumenguan Kinas port mot vest under Handynastiet for Silkeveiens reisende.

Omtrent 70 km sørvest for Dunhuang i Gansuprovinsen lot keiser Han Wudi (regenttid 141-87 f.Kr.) bygge Yangguan som sammen med Yumenguan var portene inn til Hexikorridoren for å skape en beskyttelse hovedsakelig mot nomadefolket hunnerne og xiongnu som gjorde stadige innfall mot Han.

Navnet Yanggaun betyr «solporten» og fikk sitt navn på grunn av sin plassering 50 km sør for Yumenguan, altså i solens retning - *sol* og *sør* kan nærmest være synonymer.

Fra Songdynastiets tid mistet befestningen sin betydning og fikk forfalle. Med årene er Yangguan blitt kraftig erodert av ørkensand, og det som finnes nå er bare et 5 meter høyt tårn med 8 meters sider.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  "TravelChinaGuide.com", Yangguan Pass of Great Wall (Yangguan)
2. ↑  Krister Blomberg (2014): Mätningar och observationer i "Google Earth"

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yangguan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Yangguan
* Yangguan Sandie
***Wishing Stairs*** er en sørkoreansk skrekkfilm fra 2003.

Sammendrag
----------

Yun Jin-sung (Song Ji-Hyo) og Kim So-hee (Park Han-byul) er bestevenninner som studerer ballett ved en kunstskole, og konkurrerer om en plass på en russisk ballett-skole. Jin-sung får høre om en gammel legende, om en ånd som oppfyller folks ønsker. Hun finner denne ånden og ber om å få plassen ved ballet-skolen. Til hennes overraskelse og sinne, får So-hee plassen. De begynner å krangle og So-hee faller ned en trapp og blir innlagt på sykehus - hvor hun begår selvmord. 

Jin-Sung går til ånden igjen, og ber om at So-hee skal komme levende tilbake. So-hee kommer tilbake som en ond ånd, og besetter en annen elev, Hye-ju som tar livet av Yun Jin-sung. En tid senere, flytter en annen ung jente inn i samme leilighet hvor Jin-sung tidligere bodde i. Denne jenta finner et fotografi av Jin-sung og So-hee. På fotografiet forsvinner plutselig iris på So-hee sine øyne, noe som tyder på at hun fremdeles befinner seg der.

Rolleliste
----------

* Song Ji-Hyo - Yun Jin-sung
* Park Han-byul - Kim So-hee
* Jo An - Eom Hye-ju

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Wishing Stairs* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Wishing Stairs* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Wishing Stairs* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Wishing Stairs* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Wishing Stairs* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Wishing Stairs* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Wishing Stairs* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Wishing Stairs* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Yanggu** (kinesisk: 阳谷县; pinyin: *Yánggǔ Xiàn*) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Liaocheng.

Befolkningen var i 1999 på 748818.

Kulturminner
------------

Det neolittiske Jingyanggang-funnstedet (景阳岗遗址, *Jingyanggang yizhi*) ble i 2001 tilføyd Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Jingyanggang yizhi[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Wisconsins flagg
**Wisconsins delstatsflagg** består av delstatens våpenskjold på en mørkeblå bakgrunn. Flagget ble innført 1. juni 1981, men går tilbake til 1863. Det er i størrelsesforholdet 26:33.

Flagget viser delstatens våpen, som også finnes på statens segl. Skjoldet viser noen av statens naturressurser og representanter for den tidlige utviklingen av staten. En sjømann og en gruvearbeider er skjoldholdere, og symboliserer næringslivet i staten anno 1863, året for flaggets utforming. Symboler for viktige næringsveier i staten er avbildet i skjoldet: en plog representerer jordbruket, hakke og spade representerer gruvedriften, en arm og en hammer representerer fabrikkene, mens et anker viser til sjøfarten. En grevling, delstatens symboldyr, sitter på en vulst over skjoldet, på samme måte som et hjelmtegn. Grevlingen viser til oppnavnet som ble gitt til de første gruvearbeiderne. Over grevlingen er det et bånd med statens motto «Forward» (*fremover*). Skjoldet hviler på et overflødighetshorn og en pyramide av 13 barrer. Barrene viser både til gruvedrift, og til de tretten første statene. I skjoldets senter er det et hjerteskjold med en versjon av  USAs våpenskjold, og representerer delstatens lojalitet til unionen.

Flagget ble utformet i 1863 etter ønske fra borgerkrigsregimenter som ønsket å føre et offisielt flagg på slagmarkene. I 1887 ble det utilsiktet avskaffet, men det ble gjeninnført 29. april 1913. Navnet "Wisconsin" og årstallet for opprettelse av delstaten ble tilføyd i 1979, ettersom mange mente flagget tidligere ble forvekslet med New Yorks flagg. Også flere andre delstaters flagg har blå flaggduk, også disse med militære faner som forbilde. Det gjelder delstatene Connecticut, Pennsylvania, Sør-Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Maine, Michigan, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

  

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Andrew John «Drew» McDonald** (født 19. oktober 1955 i Vancouver i Canada), amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.

McDonald vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det amerikanske laget som kom på andreplass i vannpoloturneringen bak Jugoslavia. Jugoslavia vant finalegruppen som besto av fem lag med ni poeng, samme som USA men med bedre målforskjell. Kampen mellom USA og Jugoslavia ble uavgjort 5-5. McDonald spilte sju kamper og scoret fire mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1984 USAs flagg Los Angeles - Sølv Sølv i vannpolo, USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andrew McDonald – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Andrew McDonald – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Andrew McDonald – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Andrew McDonald – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Andrew McDonald – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Den karakteristiske fjellformasjonen «Napoleonsprofilen» på Engeløya. Foto: Finn Rindahl 
Engeløya på kartet
**Engeløya** (lulesamisk: *Ákkal* eller *Ákkalsuoloj*) er ei øy i Steigen kommune i Nordland. Den har et areal på 69,25 km². Høyeste punkt på Engeløya er Trohornet på 649 moh.

Engeløya har verdens nordligste hasselskog. Øya var høvdingsete i vikingtida, og det finnes mange fornminner på øya, særlig sørvest på øya. I 1942 bygde tyskerne kystfestningen Batterie Dietl i Bø på Engeløya. På øya ligger også Steigen kirke og Steigen Bygdetun

I Vollmoen Amfi blir Steigen sagaspill satt opp annethvert år.

På nordvestsiden av øya ligger Engeløy flyplass. Engeløya er knyttet til fastlandet med Engeløybruene og riksvei 835.

Referanser
----------

1. ↑  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Besøkt 16. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus i Nordland: Engeløya[*død lenke*]


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Mario Fiorillo** (født 16. desember 1962 i Napoli), italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles, 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.

Fiorillo ble olympisk mester i vannpolo under OL-19992 i Barcelona. Han var med på det italienske laget som vant vannpoloturneringen foran Spania og USA. Italia vant semifinalen over SUS med 9-8, og finalen mot Spania endte også 9-8 etter tre ekstra perioder. Fiorillo spilte sju kamper og scoret fire mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1992 Spanias flagg Barcelona - Gull **Gull** i vannpolo, Italias flagg Italia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mario Fiorillo – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Mario Fiorillo – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Mario Fiorillo – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mario Fiorillo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Mario Fiorillo – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Mario Fiorillo – FINA Rediger på Wikidata
**John Fawcett** (født 6. januar 1739, død 1817) var en britisk teolog og salmedikter.

I 1765 ble Fawcett pastor for en liten baptistmenighet i Wainsgate i Yorkshire i England. Han tjenestegjorde der i sju år, til tross for lite lønn og en voksende familie. I 1772 ble han klat til Carter's Lane Baptist Church i London, men på grunn av protester fra menigheten, som ikke ville at han skulle dra fra dem, ble han værende i Wainsgate.

Fawcett har en salme, «Velsigna band som bind», i *Norsk Salmebok* og *Norsk salmebok 2013*. Denne salmen skrev han i forbindelse med at han skulle forlate Wainsgate, men valgte å bli. (Originalsalmen heter «"Blessed Be the Tie that Binds»)

Referanser
----------

1. 1 2   CERL Thesaurus, CERL-ID cnp02064315, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 71

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Hymnary
 |
**Martin Horntveth** (født 20. september 1977) er en norsk musiker (hovedsakelig slagverk), komponist og elektronika-artist fra Tønsberg, mest kjent som trommeslager i Jaga Jazzist og The National Bank. 

Sammen med Ivar «Ravi» Christian Johansen startet han i 1994 bandet Jaga Jazzist hvor han og broren Lars er sentrale medlemmer. Sommeren 2003 skrev han sammen med Lars et bestillingsverk til Vestfold Festspillene i Tønsberg. Verket ble framført av besetningen som etterpå ble til bandet The National Bank. For sangen «Tolerate» fra bandets debutalbumet *The National Bank* fikk han Edvard-prisen 2005 klasse popmusikk sammen med Lars og tekstforfatter Martin Hagfors. 

Som soloartist har han gitt ut to EP-er innen elektronika og turnert i USA og Europa. Han har også et mer pop/rock-orientert soloprosjekt under navnet **Wolf Whistle** hvor han selv spiller alle instrumenter.

Martin Horntveth har også vært trommeslager i Bigbang i perioden 1997-1999, og var med på albumet *Electric Psalmbook*. Han har vært bandsjef for Bertine Zetlitz' backingband, og spilt med artister som Anneli Drecker, Thomas Dybdahl og Home Groan. Horntveth har også skrevet musikken til TV-seriene *Luftens helter* og *Himmelblå*, samt deltatt i TV-serien *Torsdag kveld med Steinar Sagen* hvor han var musikkansvarlig og studiomusiker i det fiktive TV-programmet. Han fikk Gammleng-prisen i klassen studiomusiker i 2017.

Diskografi
----------

* *Fast Motion* (2002, Smalltown Supersound) EP
* *Skull EP* (2003, Smalltown Supersound) EP
* *Play It Loud* (2003, Parc Evil Records) 7"
* *Fast Motion/Skull EP* (2005, Smalltown Supersound) LP
* *Mammon - Original Soundtrack* (2014, Grappa Musikkforlag) CD

Referanser
----------

1. ↑   www.smp.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Wikidata Q99181182
3. 1 2   *Montreux Jazz Festival Database*, Montreux Jazz Festival konsert ID 1651, Wikidata Q99181182
4. ↑  «Disse fikk årets Rolf Gammleng-priser». *ballade.no*. 6. november 2017. Besøkt 17. november 2017.
5. 1 2 3 4 5  Discogs.com: Martin Horntveth

Eksterne lenker
---------------

* Martin Horntveth på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Computer Entertainment Rating Organization** (特定非営利活動法人 コンピュータエンターテインメントレーティング機構, *Tokutei Hieiri Katsudō Hōjin Konpyūta Entāteinmento Rētingu Kikō*) (**CERO**) er en organisasjon som setter aldergrenser på videospill og programvare i Japan med informasjon om produktets innhold. Den ble opprettet i juli 2002 som en gren av Computer Entertainment Supplier's Association og ble offisielt anerkjent som en ideell organisasjon i 2003.

Aldersgrenser
-------------

1. mars 2006 kom foreløpig siste revisjon av aldersgrensene. Symbolene som CERO bruker er stiliserte bokstaver som skal med et blikk vise hvor passende et produkt er for mindreårige:

* A (alle)
* B (12 år og eldre)
* C (15 år og eldre)
* D (17 år og eldre)
* Z (bare 18 år og eldre)

Disse blir ofte skrevet på omslaget på videospill. Z er den eneste aldersgrensen som blir regulert ved lov.

De tidligere aldersgrensene var som følger:

* Alle aldre
* 12 år og eldre
* 15 år og eldre
* 18 år og eldre

### Ikon for innholdsbeskrivelse

April 2007 definerte CERO flere ikon som skal beskrive innholdet i et produkt. Disse blir lagt til på baksiden av alle produkter unntatt de med aldersgrensen A.

Referanser
----------

1. ↑  
«Japan To Introduce Revised CERO Ratings System». Gamasutra. 17. februar 2006. Besøkt 18. juli 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (ja) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Computer Entertainment Rating Organization – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL **·** CiNii
 |

Portal: Videospill
**Martin I** (født i Todi i Umbria i Italia, død 13. april 655 i Chersonesus) var pave for Den katolske kirke fra 649 og martyr.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han ble etterhvert diakon i Roma. På grunn av sin intelligens og godhet, ble han sendt som *apocrisiarius* til Konstantinopel.

### Pave

Han ble i 649 valgt til pave etter Teodor I. Ved sin utnevnelse 21. juli var Martin pavelig sendebud (*apocrisiarius*) i Konstantinopel, med oppdrag å ordne med avsettelsen av patriarken der etter den kanoniske rett. Etter at han var blitt valgt til pave lot han seg konsekrere uten å innvente godkjennelse av sin elevasjon fra det bysantinske rikes keiser, selv om dette var normen. Kirken i Roma og kirken i Konstantinopel befant seg i krise på grunn av den monoteletiske strid.

Allerede samme år, 649, holdt han et konsil i Laterankirken i Roma, der man tok opp monoteletismen og erklærte denne kristologiske læren som vranglære. Denne læren var støttet av keiser Konstans II, og selv om Martin hadde støtte fra biskopene fra Afrika, Spania og England, ble han arrestert sammen med Maximus bekjenneren, som trolig hadde skrevet erklæringen fra konsilet, og ført til Konstantinopel.

Av brev som er blitt bevart fra pave Martin fremgår det at han først ble førtes til Naxos, og muligens befant han seg der så lenge som i ett år, innen han til slutt ankom til Konstantinopel. Østkirken sendte sin avgjørelse til keiseren, at Martin skulle betraktes som kjetter, fiende av Gud og staten og som opprører. Etter den dommen ble han ført til fengselet Prandearia, og satt innesperret i 93 dager, plaget av hunger, kulde og tørst. Den 19. desember ble han ført fremfor senatet, der skattemesteren fungert som dommer. Han ble anklaget for flere politiske forbrytelser. Senere ble han kledt nesten naken foran en stor folkemasse, ført i lenker gjennom byen til fengselet Diomede der han satt i 85 dager. Før han skulle henrettes ba patriarken av Konstantinopel om nåde for Martin. og keiseren besluttet å landsforvise ham heller enn å henrette ham.

Han ble derfor sendt i eksil til Chersonesus på Krim, der det da var en stor hungersnød. Der døde han den 13. april 655. 
Han ble begravd i kirken Blachernæ, nær Chersonesus, der menigheten senere sa at det skjedde store undere.

Martin I er den siste paven som blir æret som martyr.

Referanser
----------

1. ↑   Ökumenisches Heiligenlexikon, www.heiligenlexikon.de, besøkt 15. april 2021[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* «Martin I» i Martin Farmer *Oxford Dictionary of Saints*, Oxford University Press, New York, 2004, s.352. ISBN 978-0-19-860949-0

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Teodor I** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Eugenius I** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** BNE
 |
**Martin Håland** (født 12. mars 1986) er en norsk fotballspiller som spiller for Egersunds Idrettsklubb. Håland spilte i sine barndomsår for EIK, men har vært innom både Eiger FK og Bryne FKs juniorlag før han returnerte til Egersund og fikk sin debut for klubbens a-lag i 2005. Per 1. januar 2013 har Martin Håland scoret 102 mål på 162 obligatoriske kamper for EIK. På grunn av sin målteft har Håland vært jaktet på av flere klubber oppover i divisjonssystemet, blant annet Sandnes Ulf.

Foruten å være fotballspiller er han regnet for å være en av landet beste fluefiskere, og har flere ganger hevdet seg i toppen i nasjonale mesterskap.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Martin Haland, Transfermarkt spiller-ID 228155, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Dalane Tidende - Sandnes Ulf jakter Martin Håland». Arkivert fra originalen 17. oktober 2011. Besøkt 28. april 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Håland – Transfermarkt Rediger på Wikidata
***Framtiden är vår: sånger till Vietnam*** er et musikkalbum utgitt av De förenade FNL-grupperna i Sverige i 1974, på gruppenes plateselskap Befria Södern.

Under Vietnamkrigen arbeidet de svenske FNL-gruppene for å utvikle støtten til FNL og Vietnam og styrke motstanden mot USA, som de mente førte en imperialistisk krig. Som en del av aktiviteten ble det startet sanggrupper som underholdt ved møter og demonstrasjoner. Dette skjedde blant annet i Stockholm og i Göteborg. *Framtiden Är Vår - Sånger till Vietnam* er det femte albumet produsert av sanggruppene.

Det siste sporet på plata er den svenske versjonen av FNLs «nasjonalsang»: *Befria Södern* (på vietnamesisk *Giài phóng mién Nam*).

Sporliste
---------

1. «Framtiden är vår» (3:36)
2. «När avtalstexten torkat» (2:36)
3. «Vi hjälptes åt» (3:29)
4. «Visan om terroristlagen» (3:35)
5. «Basarbetaren» (3:04)
6. «Det ligger dollar bakom» (3:00)
7. «Kambodja ska bli vårt» (1:40)
8. «En vanlig kvinna i Vietnam» (3:59)
9. «Erkänn PRR» (2:19)
10. «Morgon över Vietnam» (1:53)
11. «Kissingers fredsvals» (4:40)
12. «Ett helt lands framtid» (0:58)
13. «Folken i Indokina kämpar även för oss» (4:28)
14. «Befria Södern» (1:45)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Framtiden är vår: sånger till Vietnam på Discogs

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
***St. Elmo*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

St. Elmo, en velstående ung mann, er forlovet med sin kusine Agnes. Dick Hammond, en kamerat av St. Elmos, er en student for å bli prest. Så snart han er ordinert skal han få ansvar for en ny kirke bygget for ham av St. Elmo. Men Hammond tar imidlertid lett på St. Elmos vennskap, og elsker Agnes i all hemmelighet. Disse følelsene blir oppdaget av St. Elmo, som i raseri over Hammond, utfordrer ham til en duell. Vennen hans mister livet i den påfølgende konfrontasjonen.

Men Edna, barnebarnet til landsby-smeden, blir vitne til duellen. St. Elmo blir tvunget til å flykte fra landet, men han blir forfulgt av Agnes og lensmannen. Den dagen Edna er vitne til duellen, døde bestefaren hennes - noe som etterlater henne helt alene i verden. Hun blir deretter adoptert av moren til St. Elmo. Men fem år senere kommer han endelig tilbake. Edna gjenkjenner ham som vinneren av duellen, men han kan ikke huske å ha møtt henne. Men han blir raskt forelsket i henne.

Rolleliste
----------

* Frank Hall Crane som St. Elmo.
* Anna Rosemond som Agnes.
* Gertrude Thanhouser.
* Carey L. Hastings.

Referanser
----------

1. ↑  ST. ELMO

Eksterne lenker
---------------

* (en) *St. Elmo* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *St. Elmo* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *St. Elmo* på Silent Era Rediger på Wikidata