**Clark McAdams Clifford** (født 25. desember 1906 i Fort Scott i Kansas, død 10. oktober 1998 i Bethesda i Maryland) var en amerikansk advokat, politisk rådgiver og demokratisk politiker, kjent som landets niende forsvarsminister under president Lyndon B. Johnson i perioden mellom 19. januar 1968 til 30. januar 1969.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Clark Clifford var sønn av Frank Andrew Clifford og hans hustru Georgia McAdams. Han studerte rettsvitenskap ved Washington University i St. Louis og arbeidet siden som advokat i samme by i perioden mellom 1928 til 1943. 

### Karriere

Fra 1944 tjenestegjorde han som offiser i United States Navy til 1946, hvor han til slutt ble forfremmet til kapteins grad. Clifford var også adjutant til president Harry S. Truman og deltok i Potsdamkonferansen i 1945. 

I perioden mellom 1946 til 1950 var han juridisk rådgiver ved Det hvite hus, og under presidentvalget i 1948 hadde han en sentral rolle[] i Trumans kampanje, hvor han vant over den republikanske kandidaten Thomas E. Dewey.

Etter tiden som rådgiver ved Det hvite hus arbeidet Clifford som advokat i Washington, D.C. hvor han blant annet var rådgiver for demokratiske politikere og klienter som John F. Kennedy og hans far Joseph Kennedy. Utover på 1960-tallet var Clifford en markant rådgiver for begge presidentene John F. Kennedy og Lyndon B. Johnson, og i 1967 dro han sammen med general Maxwell D. Taylor på en tjenestereise til Vietnam og andre land i Sørøst-Asia og Stillehavsregionen. 

Clifford ble utnevnt til forsvarsminister i januar 1968 av Lyndon B. Johnson, og hans embetstid gikk i stor grad ut på å fokusere på Vietnamkrigen. Clifford ble allment ansett som en verdig etterfølger etter forsvarsminister Robert McNamara. Mange anså ham som mer av en «hauk» vedrørende Vietnam enn McNamara, og antok at utnevnelsen innebar at det amerikanske militære engasjement der ville eskaleres. Clifford prøvde å dempe slike antagelser da han svarte på et spørsmål om han var en hauk (tilhenger av aggressiv militær innsats) eller en due (tilhenger av en fredelig utgang): «Jeg tror ikke at jeg tilhører noen av de ornitologiske divisjoner».

Clifford endret ikke på det ledelsessystem som McNamara hadde innført ved The Pentagon, og lot for det meste den assisterende forsvarsminister Paul H. Nitze ivareta den interne administrasjon.[] Clifford gjorde ikke noe for å avvike fra McNamaras politikk og programmer i saker som atomvåpenstrategi, NATO og militærassistanse, men han gikk inn for det antiballistiske missilsystemet *Sentinel* som McNamara bare hadde gitt lunken støtte til. Clifford ville utplassere systemet, og gikk inn for at Kongressen bevilget midler til dette.[] Han mente at én viktig følge av etableringen av Sentinel ville være å motivere Sovjetunionen til å begynne med rustningsbegrensningssamtaler med USA.[] Før Clifford fratrådte hadde Johnson-administrasjonen foretatt forberedelser til de forhandlingene som i 1972 skulle munne ut i Anti-Ballistic Missile Treaty.

Clifford fortsatte med McNamaras konstandsreduksjonsprogram, og sa at over $1,2 milliarder var blitt innspart i fiskalåret 1968 som en følge av dette.[] Han suspenderte dessuten den planlagte aktiveringen av en infanteridivisjon, deaktiverte 50 små skip, ni av flåtens flyskvadroner og 23 utskytningsstillinger for Nike-Hercules-missiler.[]

Han gikk av som forsvarminister etter ett år i 1969, hvorpå han fikk tildelt Presidentens frihetsmedalje av president Johnson. 

I tiden etter embetet fortsatte han arbeidet som advokat i Washington D.C. hvor han gjennom lobbyvirksomhet og rettspraksis fikk bygget opp en større formue, og som gjennom sitt kontaktnettverk og innflytelse ble betraktet som en «superadvokat».[]

Clifford ble etter hvert kjent både for sin sjarm, stil og diskrete måte å arbeide på. []I 1980 tjenestegjorde han som USAs utsending i India, utnevnt av president Jimmy Carter. I 1991 ble Clifford innblandet i BCCI–skandalen, som gikk ut på at han hadde profittert seks millioner dollar på bankaksjer han hadde kjøpt gjennom et lån fra samme bank.[] Han ble likevel ikke tiltalt i sammenheng med skandalen på grunn av sviktende helse.[]

Clifford døde 10. oktober 1998 i Bethesda i Maryland av naturlige årsaker og ble siden gravlagt ved Æresgravlunden i Arlington.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Clark M. Clifford, Munzinger IBA 00000011904, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, oppført som Clark McAdams Clifford, Find a Grave 5936, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6h1338s, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   ancexplorer.army.mil[Hentet fra Wikidata]
8. ↑  Roger R. Trask (1985). *The Secretaries of Defense: A Brief History, 1947-1985*. Historical Office, Office of the Secretary of Defense. s. 34.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Clark Clifford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Defenselink.mil – Clark M. Clifford – Biografien hos Departement of Defense.
* Millercenter.org – Clark M. Clifford – Biografien til Clifford hos Miller Center of Public Affairs.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Robert S. McNamara** | **USAs forsvarsminister**(1968–1969) | Etterfølger:**Melvin R. Laird** |

| * v
* d
* r
USAs forsvarsministre |
| --- |
|  | Forrestal **·** Johnson **·** Marshall **·** Lovett **·** Wilson **·** McElroy **·** T. Gates **·** McNamara **·** Clifford **·** Laird **·** Richardson **·** Schlesinger **·** Rumsfeld **·** Brown **·** Weinberger **·** Carlucci **·** Cheney **·** Aspin **·** Perry **·** Cohen **·** Rumsfeld **·** R. Gates **·** Panetta **·** Hagel **·** Carter **·** Mattis **·** Esper **·** Austin |  |

| * v
* d
* r
President Lyndon B. Johnsons regjering (1963–1969) |
| --- |
| Visepresident | *Ingen* (1963–1965) • Hubert Humphrey (1965–1969) | Lyndon Baines Johnson, thirty-sixth President of the United States |
| Utenriksminister | Dean Rusk (1963–1969) |
| Finansminister | C. Douglas Dillon (1963–1965) • Henry H. Fowler (1965–1968) • Joseph W. Barr (1968–1969) |
| Forsvarsminister | Robert McNamara (1963–1968) • Clark Clifford (1968–1969) |
| Justisminister | Robert F. Kennedy (1963–1964) • Nicholas Katzenbach (1965–1966) • Ramsey Clark (1967–1969) |
| Postminister | John A. Gronouski (1963–1965) • Lawrence O'Brien (1965–1968) • W. Marvin Watson (1968–1969) |
| Indreminister | Stewart Udall (1963–1969) |
| Jordbruksminister | Orville Freeman (1963–1969) |
| Handelsminister | Luther H. Hodges (1963–1965) • John Thomas Connor (1965–1967) • Alexander Buel Trowbridge (1967–1968) • C.R. Smith (1968–1969) |
| Arbeidsminister | W. Willard Wirtz (1963–1969) |
| Helse-, utdannings- og velferdsminister | Anthony J. Celebrezze (1962–1965) • John William Gardner (1965–1968) • Wilbur Joseph Cohen (1968–1969) |
| Bolig- og byutviklingsminister | Robert Clifton Weaver (1963–1968) • Robert Coldwell Wood (1969) |
| Transportminister | Alan Stephenson Boyd (1967–1969) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things **·** Munzinger (iba)
 |