recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Georgios Kedrenos** eller *Cedrenus* (Gresk: Γεώργιος Κεδρηνός), var en bysantinsk historiker som levde i det 11. århundre. I 1050-årene skrev han verket *Synopsis historion* (i engelsk oversettelse kjent som *A concise history of the world*) som omhandlet hele perioden fra den bibelske skapelsesberetningen til hans egen tid. Kedrenos er en av de få middelalderske kilder (ved siden av Johannes Skylitzes) som omhandler khazarene i tiden etter at deres hovedstad Atil falt i 969.

Stoffet i *Synopsis historion* er for det meste tatt fra historiekrøniken til Pseudo-Simeon og fra Theophanes bekjenneren. For tiden etter 811 er stoffet utelukkende og nesten ordrett tatt fra historieverket til Johannes Skylitzes.

Et sent manuskript til Synopsis historion gjengir et anonymt dikt som man antar er skrevet av Kedrenos. Diktet plasserer han opprinnelse til en liten landsby, Cedrus eller Cedrea, i Anatolia (eller det som den gang var theme Anatolia). Diktet identifiserer også Kedrenos som en «proedros», en høy administrativ stilling i keiserens hoff.

Før han ble «proedros» kan Kedrenos ha hatt den noe lavere tittelen «vestarches». Vestarches Georgios Kedrenos er kjent fra en rekke segl fra 11. og 12. århundre, hovedsakelig funnet i Donau-regionen, men også på Krim Flere andre segl fra samme tid refererer til en viss *Johannes Cedrenus* med tittel «kouropalates», og det kan kanskje dreie seg om en slektning av Kedrenos.

Referanser
----------

1. ↑  Howard-Johnston 2016 s. 8-9
2. ↑  Treadgold 2013 s. 339-342
3. ↑  Deboor 1905 s. 426
4. 1 2  Treadgold 2013
5. ↑  Howard-Johnston 2016
6. ↑  Georgios 20202 Arkivert 27. februar 2017 hos Wayback Machine. + Boulloterion 4024 Arkivert 27. februar 2017 hos Wayback Machine. i Prosopography of the Byzantine World (besøkt 27. februar 2017)
7. ↑  Chiriac 2013 s. 161-162, 167
8. ↑  Stepanova 2003 s. 127

Litteratur
----------

* Chiriac, Costel (2013). *Sigilii dobrogene inedite. (Arheologia Moldovei)* (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 10. april 2018. Besøkt 29. desember 2017.
* C. de Boor (1905). *Weiteres zur Chronik des Skylitzes (i Byzantinische Zeitschrift)*. bd 14 (2 utg.).
* Howard-Johnston, James (2016). The Chronicle and Other Forms of Historical Writing in Byzantium*,* The Medieval Chronicle X. Brill Publishers.
* Stepanova, Elena (2003). *New finds from Sudak, Studies in Byzantine Sigillography*. bd 7.
* Treadgold, Warren (2013). *The Middle Byzantine Historians*. Palgrave Macmillan. ISBN 978-1-349-44791-6.

Eksterne lenker
---------------

* Opera Omnia by Migne Patrologia Graeca with analytical indexes
* 1838 Bekker edition (as *Georgius Cedrenus*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
Ett av de kryssende vannløpene, med gangbroene i bakgrunnen  Foto: C. Hill, 2012 
Fylkesvei 63 passerer i bro over juvet  Foto: C. Hill, 2012 
**Gudbrandsjuvet** er et elvegjel i elva Valldøla i Fjord kommune (tidligere Norddal) på Sunnmøre. Besøkssenter og utsiktsplattformer inngår i Nasjonal turistvei langs fylkesvei 63 fra Geiranger til Trollstigen. Fylkesvei 63 krysser elva i bru over gjelet. Gudbrand bru er en tørrmuret steinhvelvbro oppført i 1919 som et ledd i hovedvegen Valldal-Romsdal. Steinhvelvbroen erstattet en gammel bro (eksisterte i 1785), den gamle bruen var 12 alen lang og 3 alen bred.

Den vassrike elva renner mellom kløfter og sprekker i fjellet og møtes fra ganske uventede vinkler, før den renner under broen og stuper videre nedover dalen. Juvet er til dels dannet av flere store jettegryter. Vannspillet er en turistattraksjon, og det er bygget plattformer og broer i en blanding av glass og rustkorrodert jern i både vegger og gulv. Like ved ligger Juvet landskapshotell, med rommene som separate bygninger på stylter i terrenget ved juvet.

Turister bør utvise aktsomhet da ulykker har forekommet.

Referanser
----------

1. ↑  Torvik, Arne Inge: *Om samferdsel i Møre og Romsdal.* Molde: MRF, 2000.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. september 2015. Besøkt 24. juli 2014.
3. ↑
4. ↑  Vilde Brandtzæg Clausen (17. mai 2018). «Turist i 30-årene omkom etter drukningsulykke». TV2.

Eksterne lenker
---------------

* Nasjonal turisveg Trollstigen-Geiranger
* www.juvet.com


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Qaqortoq kommune.
**Eqalugaarsuit** (gammel stavemåte: *Eqalugârssuit*) er den største av de tre bygdene i tidligere Qaqortoq kommune nå Kujalleq kommune, sydvest på Grønland.

Kommunen har i tillegg to andre bygder, Qassimiut og Saarloq. Hovedbyen i kommunen er Qaqortoq. Eqalugaarsuit ligger ca. 10 km sørøst for Qaqortoq, i luftlinje.

Eqalugarsuit har ca. 132 innbyggere. Det finnes to butikker her, Pilersuisoq og Tikiisaq, samt kirke, servicehus, gamlehjem og en fotballbane.

Transportmessig finnes det ingen biler her, kun traktorer og 4-hjuls motorsykler. Veiene er dekket med grus og pukk. For transport til og fra andre bygder og byer har de en helistop. De har både flytebrygge, anløpskai og fiskekai her.

Hovednæringsveiene her er jakt og fiske, og de forsøker nå å få satt ut moskusfe på et 40 km² stort område ved Eqalugaarsuit. Dette vil kunne gi både tilgang til kjøtt og hud, som kalles *qiviut*, samt gi muligheten for økt turisme, bl.a. i form av troféjakt på moskusfe.

Bygdas skole, Daanialiup atuarfia har ca. 30 elever.

Eksterne lenker
---------------

* Kommunens offisielle hjemmeside
* Historiske bilder fra Eqalugaarsuit

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

1. ↑  ; *Statistikbanken*; besøksdato: 12. februar 2020.
**Gude** er en norsk slekt som antageligvis stammer fra Rendsburg i Holstein. Innvandret med Nicolaus Gude (1624–1696), urmaker i Bergen. Den nålevende slekt stammer fra hans sønnesønns sønn, kjøpmann i Moss, Just Herman Gude. (1728–1799). Hans sønn var Hans Angell Gude (1771–1814), godseier og embedsmann, født i Moss, overkrigskommissær 1810 og drept på mystisk vis i 1814. 

Den kjente maleren Hans Gude (1825–1903) tilhørte denne slekten. Sammen med hustruen Betsy, født Anker (1830–1912) ble han far til bl.a. minister Ove Gude (1853–1910) som i ekteskap med Luise (Lilly) Egeberg (1856–1900) ble far til bl.a. Ingse Gude (1890–1963), som i sitt første ekteskap var gift med Mario Caprino (1881–1959), sønn av den italienske høyesterettsjustitiariusen Sebastino Caprino. 

Ingse, som senere ble gift med Bernhard Folkestad, ble i sitt første ekteskap mor til filmregissøren Ivo Caprino (1920–2001) og bestemor til Remo Caprino (1944–).

Slektsvåpen
-----------

Innvandrerens sønn førte våpenskjoldet som også er kjent fra Tyskland. Slektsvåpenet kan heraldisk beskrives (blasoneres) slik: Delt i blått og gull av en bjelke sjakkmønsteret i tre rader i rødt og sølv; i 1. felt en oppvoksende løve og i 2. felt tre (2.1.) blå roser. Hjelmen er kronet og som hjelmtegn en oppvoksende gull løve mellom to vinger vekselvis delt i blått og gull, og hver belagt med en bjelke sjakkmønsteret i tre rader i rødt og sølv. Våpenet er også brukt i slekten noe differensiert.

Kilder
------

* Magda Gude: Oplysninger om slekten G. (1935).
* Slektsvåpenet til Gude er avbildet på Arnstein Rønnings nettsted

Litteratur
----------

* Hans Cappelen: *Norske slektsvåpen*, (2. opplag) Oslo 1976, side 109-110
* Herman Leopoldus Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978

Eksterne lenker
---------------

* Digitalt fortalt: «En Gudegave - Gudefamiliens bildesamling» (skrevet av Espen Holøyen Skjærbakken, Norsk Folkemuseum) (besøkt 30. mars 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Freifjorden** er en fjord i Kristiansund, Gjemnes og Tingvoll kommuner på Nordmøre. Fjorden strekker seg 14 kilometer sørvestover på øst- og sørsida av Freiøya mellom Talgsjøen i nord og Kvernesfjorden i sørvest.

Fjorden har innløp mellom Årsundøya i øst og Gyltneset på Freiøya i vest. Nordøst for innløpet ligger innløpet til Vinjefjorden. I andre enden av fjorden, mellom Flatsetøya i nord og Bergsøya går den 5 kilometer lange Freifjordtunnelen under fjorden som en del av riksvei 70 og Krifast til Kristiansund lenger nord. I tillegg til Bergsøya ligger Aspøya og Straumsnes på sør- og østsida av fjorden. Mellom Bergsøya og Aspøya går Bergsøysundet sør til Tingvollfjorden. 

Av bosetninger langs fjorden ligger Ørnvik, Kvalvåg, Ora og bygda Frei på Freisida av fjorden. På østsida er det bare mindre bruk og gårder, men på Straumsnes ligger grenda Kvisvika. 

Fv285 går på sørsida av fjorden over Bergsøya og Aspøya.

Referanser
----------

1. ↑  Freifjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Hejing (rosa) i Bayingolin (gult)
**Hejing** (kinesisk: 和静县; pinyin: *Héjìng Xiàn*; uigur: خېجىڭ ناھىيىسى / *Hecing Nahiyisi*) er et fylke i det autonome prefektur Bayin'gholin i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på 168 888 innbyggere i 1999.

Hejing ligger nordvest i det autonome prefekturet Bayingolin, nærmere bestemt sør i den sentrale delen av Tian Shanfjellene i Xinjiang. Blant de femten fylkene og byene som grenser til Hejing ligger storbyen Ürümqi 190 kilometer i luftlinje nord for fylket, mens prefekturets hovedstad – byfylket Korla – ligger 80 kilometer sør for Heijing. I fylket er 29 forskjellige etniske grupper bosatt, blant disse mongoler, Han, uighurer og Hui.

Kulturminner
------------

Chawuhugravene (*Chawuhu gumuqun* 察吾乎古墓群) fra overgangstiden mellom bronse- og jernalderen (mange eksperter omtaler den som Chawuhukulturen) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

**Storkommuner:**

* Hejing (和静镇), fylkessete; Balgantai (巴仑台镇); Barun Har Modon (巴润哈尔莫墩镇); Bayanbulak (巴音布鲁克镇); Har Modon (哈尔莫墩镇);

**Kommuner:**

* Algu (阿拉沟乡); Bayan Gol (巴音郭愣乡); Elzet Ul (额勒再特乌鲁乡); Hirgut (克尔古提乡); Künesgol (巩乃斯沟乡); Naiman Modon (乃门莫墩乡); Xelmir Buh (协比乃尔布呼乡).

Dessuten fem gårdsfarmer.

Samferdsel
----------

Hejing ligger på den sørlige Xinjuang-jernbanen.

Litteratur
----------

* Chen Ge (1988) `Xinjiang Hejing Xian Chawuhu Goukou Yihao Mudi (Number One Cemetery at Charwighul Pass of Hotunsunbul in Xinjiang).’ Kaogu Xuebao, 1: 75±99
* Zhou, Jingling (1998) "The Chawuhu Culture in Xinjiang." Circle of Inner Asian Art Newsletter 7. April 1998: 3-6.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
HC-130'er fra 920th Rescue Wing (920 RQW) hå sin hjemmebase, Patrick SFB
**Patrick Space Force Base** (tidligere Patrick Air Force Base) er en flystasjon for US Air Force mellom Satellite Beach og Cocoa Beach i Brevard County i Florida. 

*Patrick SFB* er hjemmebase for *45th Space Wing*. Det var dens folk som gjennomførte alle ubemannede rakettstart på Cape Canaveral Air Force Station. Den er understilt Air Force Space Command.

Historie
--------

Basen ble opprettet 1. oktober 1940 som *Naval Air Station Banana River* for US Navy. Den gang var det vannfly som benyttet stedet.

Etter annen verdenskrig ble basen oppgitt, og den 1. september 1948 ble den overdratt til US Air Force, som gav den navnet *Joint Long Range Proving Ground*. I august 1950 fikk den navnet *Patrick Air Force Base* etter generalmajor Mason Mathews Patrick.

Eksterne lenker
---------------

* Homepage der Patrick Air Force Base

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Minnestein.
**Jan Solberg** (født 29. desember 1920, død 11. september 1944) var en motstandsmann og fenrik fra Oslo.

Liv og virke
------------

Solberg studerte ved Norges tekniske høgskole og kom etter Tysklands angrep på Norge i 1940 inn i motstandsarbeid. Han måtte rømme til Sverige og kom derfra til Storbritannia, der han ble rekruttert til Special Operations Executive. Senere ble han overført til Secret Intelligence Service.

I mars 1944 ble han sendt til Norge på hemmelig oppdrag. Sammen med Johan Svedahl opererte han radiosenderen med kodenavn *Dag* i Trondheimsområdet. Målet var å drive etterretning mot tyske krigsskip i Trondheimsfjorden. Tyskerne peilet inn stasjonen i september 1944, og Solberg ble skutt av tyske soldater på Hasetkammen i Malvik kommune.

Solberg ble post mortem tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren. Han ble også posthumt hedret med den britiske King's Commendation for Brave Conduct. På stedet der han falt ble det i 1947 reist en minnestein med inskripsjon «Her falt Jan Solberg i kampen for frihet og rett. 11. sept. 1944». Jan Solbergs navn står også på minnetavlen ved over falne under andre verdenskrig i inngangspartiet til hovedbygget ved NTNU.

Referanser
----------

1. ↑  Bjørn A. Rørholt: *Usynlige soldater*, Oslo: Aschehoug, 1990, s. 233-235.
2. ↑  Kåre Forbord: *Malvik bygdebok*, bd. 5, Hommelvik: Malvik kommune, 1993, s. 410-413.
3. ↑  Knut Alming et al.: *Holdningskamp og motstandsvilje: NTH under krigen 1940-1945*, Trondheim: Tapir, 1995, s. 68-69.
4. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 203.
5. ↑  «Høye utmerkelser til norske offiserer», *Verdens Gang*, 16. oktober 1946.

Litteratur
----------

* Bjørn Rørholt (1990). *Usynlige soldater : nordmenn i Secret Service forteller*. Oslo: Aschehoug. s. 233–235. ISBN 8203160468.
* Hans Olav Løkken: «Endte sitt liv på Hasetkammen», Malvik-Bladet 31. mai 2008.
* Hans Olav Løkken: Skutt på Hasetkammen i Malvik

Eksterne lenker
---------------

* Krigsminnesmerker i Malvik

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**«Min kärlekssång till dig»** er en svensk sang av Lasse Berghagen. Han fremførte den i Melodifestivalen 1974. Den kom på en andreplass, i skyggen av ABBAs vinnersang «Waterloo», som også vant Eurovision Song Contest 1974.

Under fremførelsen av «Min kärlekssång till dig» spilte Berghagen akustisk gitar. Sangen er også kjent under tittelen «Jag har köpt mig en akustisk gitarr».

Berghagens versjon ble utgitt den på singlen Polydor 2052.171. Arrangør var Lasse Samuelsson. Produsent var Kit Sundqvist.

Sangen lå på Svensktoppen i elleve uker i perioden 24. mars-2. juni 1974, og lå blant annet som nummer én.

Norske versjoner
----------------

Philip A. Kruse og P. E. Pedersen har skrevet norske tekster. Kruses versjon har tittelen er «En liten sang til deg». Pedersens versjon heter «Kjærlighetssang til deg» 

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | «En liten sang til deg» |  | Jan Høiland | Philip A. Kruse | Single | Triola TN 670 |
| 1990 | «Kjærlighetssang til deg» | *Kom og dans* | Dænsebændet | P. E. Pedersen | CD | Norsk Gla' Dans |

Øvrig
-----

I Melodifestvialen 2008 ble det gjort en humoristisk sketsj i pauseunderholdningsnummeret, hvor Lars Berghagen anklaget Kristian Luuk for å ha forsøkt å stoppe fremførelsen.

Referanser
----------

1. ↑  Se plateetiketten
2. ↑  Svensktoppen *1974*
**Min Hye-sook** (født 15. mars 1970), sørkoreansk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1992 i Barcelona.

Hye-sook ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Hun var med på det sørkoreanske laget som vant håndballturneringen for damer foran Norge og SUS.

Det var åtte lag som deltok i håndballturneringen for damer. To grupper med fire lag der de to beste i hver gruppe gikk videre til semifinale. Sør-Korea vant sin gruppe foran Norge etter ha vunnet to kamper og spilt en uavgjort. De vant semifinalen mot Tyskland med 26-25 og i finalen, som ble spilt 8. august 1992, beseiret de Norge med 28-21.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1992 Spanias flagg Barcelona - **Gull** i håndball, damer Sør-Koreas flagg Sør-Korea

Referanser
----------

1. ↑   Sports-Reference.com olympisk utøver-ID mi/min-hye-suk-1, besøkt 13. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Min Hye-sook – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Min Hye-sook – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

Portal: Korea
Bella Sky og Bella Center
Bella Sky sett fra Amager Fælled
**AC Hotel Bella Sky Copenhagen** er et hotell i Ørestad på Amager ved København, like ved Bella Center metrostasjon. 

Hotellet er tegnet av arkitektfirmaet 3XN, og er Skandinavias største med i alt 814 værelser og 32 møtelokaler. Hotellet er en integrert del av det nærliggende Bella Center hvor FNs klimakonferanse 2009 holdt hus.

Bygning
-------

Hotellet består av to tårn som er 24 etasjer høye, hvor disse heller 15 grader i motsatte retninger, og har en gangbro i mellom seg. Det er utsikt mot Amager Fælled og København fra alle værelser. 17. etasje kalt *Bella Donna*, er innrettet utelukkende for kvinner. I april 2014 ble ordningen med en etasje utelukkende for kvinner, i Østre Landsret kjent ulovlig i forhold til likestillingsloven, og hotellet har etterfølgende droppet oridningen, men beholdt etasjens navn.

I desember 2014 overtok hotellkjeden AC Hotels by Marriott driften av bygget.

Referanser
----------

1. ↑  *Bella Sky Comwell Hotel, orestad.dk* Arkivert 29. juni 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  *Nyt dansk hotel får etage kun for kvinder, politiken.dk*
3. ↑  *Bella Sky-direktør: »I morgen kan Bella Donna-etagen bookes af alle«*, politiken.dk. Besøkt 26. april 2014
4. ↑  «Marriott Opens AC Hotel in Copenhagen | Travel Agent Central». *www.travelagentcentral.com*. Arkivert fra originalen 7. oktober 2015. Besøkt 6. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bella Sky Hotel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Politiken.dk om Bella Sky

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
En av Keps villaer ødelagt av Røde Khmer
**Kep** (khmer: កែប, direkte oversatt: "Hestesadel") eller **Kep-sur-Mer** på fransk) er en provins sørvest i Kambodsja. Den er delt inn i to distrikter (*srŏk*): Kep og Damnak Chang'aeur. Kep, som ligger bare noen få kilometer fra Ha Tien, ved grensen til Vietnam, pleide å være Kambodsjas mest populære strandby, men har møtt på trangere tider de siste årene. Fra tidlig på 1900-tallet fram til 1960, var Kep en blomstrende ferieby for fransk og kambodsjansk elite. Under Røde Khmers styre ble mye av den franske kolonitidens herskapshus og villaer ødelagt. Mange av villaene i Kep er forlatt, men noe av byens fordums prakt er fortsatt tydelig. Strendene har med brede promenader og store statuer. Kong Sihanouk bygget et hjem med utsikt over Thailandgulfen, men det ble aldri tatt i bruk og er fortsatt tomt. Flere øyer ligger utenfor kysten, Koh Thonsáy ligger kun en kort båttur unna. Byen er kjent for sjømat – spesielt krabben. 

Byen er delt inn i to distrikter.

* Damnak Chang'aeur
* Kep

Fram til nylig hadde ikke Kep status som provins, men 22. desember 2008 undertegnet kong Norodom Sihamoni en kongelig resolusjon som endret kommunene Kep, Pailin og Sihanoukville til provinser, samt justerte flere provinsielle grenser. 

| * v
* d
* r
Kambodsjas provinser |
| --- |
| Banteay Meancheay **·** Battambang **·** Kampong Cham **·** Kampong Chhnang **·** Kampong Spoe **·** Kampong Thom **·** Kampot **·** Kandal **·** Kep **·** Koh Kong **·** Kratie **·** Mondulkiri **·** Oddar Meancheay  **·** Pailin **·** Phnom Penh **·** Preah Vihear **·** Prey Veng **·** Pursat **·** Ratanakiri **·** Sihanoukville (Kampong Som) **·** Siem Reap **·** Stung Treng **·** Svay Rieng **·** Takeo | Kambodsjas flagg |
| ISO 3166-2:KH |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Keppeler – Technische Entwicklungen GmbH** er en tysk våpenprodusent som produserer rifler til 300 m frigevær, jaktmatch og bullpup skarpskytterrifler.

Historie
--------

Verktøymakeren Dieter Keppeler begynte å jobbe som våpendesigner på Carl Walther-fabrikken in Ulm in 1958. Her var han blant annet delaktig i utviklingen av skarpskytterriflen Walther WA 2000. I 1982 opprettet Dieter Keppeler sitt første selvstendige selskap «Dieter Keppeler – Waffentechnische Werkstatt» i Langenau for å produsere 300 m konkurransevåpen. Allerede i 1985 hadde det tyske landslaget tatt i bruk rifler produsert av Keppeler i det europeiske mesterskapet. I 1987 forlot Keppeler Carl Walther for godt.

Bernhard Fritz var en kjent produsent av eksklusive jaktvåpen utdannet ved Ferlach i Østerrike som har det eneste tekniske universitet for børsemakere i Vest-Europa. Fritz hadde også børsemakerutannelse fra Freudenstadt, og vant mens han var elev det nasjonale tyske mesterskapet i børsemakeri. Etter å ha blitt sertifisert håndverker i Ulm i 1979 slo han seg ned i Fichtenberg i Swabian i 1980 hvor han jobbet som selvstendig børsemaker og produserte eksklusive håndladge jaktrifler. I 1991 døde Bernhard Fritz i en ulykke.

I januar 1992 kjøpte Dieter Keppeler opp selskapet til Bernhard Fritz og flyttet sitt eget selskap til Fichtenberg hvor han produserte jakt-, konkurranse- og skarpskytterrifler under navnet Keppeler & Firtz GmbH. I 1999 endret firmaet navn til Keppeler Technische Entwicklungen GmbH. I 2004 pensjonerte Dieter Keppeler seg, og firmaet drives i dag av Gert Peter som har jobbet i firmaet siden 1985.

Modeller
--------

Keppeler FreigewehreMatchriflene til Keppeler er bygget for 300 m frigevær, fås med 65 cm matchløp som standard og er oppgitt til å ha kort slagtid. De er tilgjengelige i patroner som .223 Rem, 6 mm PPC, 6 mm BR, 6 mm XC, 6.5×47mm Lapua, 7mm-08 og .308 Win.
Keppeler Hunting MatchFås i en rekke kamringer fra .17 Rem til .300 Win Mag.
Keppeler KS V BullpupTilgjengelig i .308 Win, .300 Win Mag og .338 LM.

Se også
-------

* Bleiker
* Grünig + Elmiger AG
* Tanner Sportwaffen

Referanser
----------

1. ↑  Keppeler - Technische Entwicklungen GmbH - Freigewehre / Free rifles
2. ↑  Keppeler - Technische Entwicklungen GmbH - Jagdmatch / Hunting match
3. 1 2  Keppeler - Technische Entwicklungen GmbH - KS V Bullpup Sniper
4. 1 2 3  Keppeler - Technische Entwicklungen GmbH - Geschichte / History
5. ↑  Keppeler - Technische Entwicklungen GmbH - Freigewehre / Free rifles
6. ↑  Keppeler - Technische Entwicklungen GmbH - Jagdmatch / Hunting match

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Halvdan Gjelvold** (født 6. september 1911 på Ørland, død 29. mai 1944) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. 
Han var sønn av ordfører Per J. Gjelvold (1875–1963) og Helga Gjelvold (1881-1954), og utdannet fra Trondheim Tekniske Skole på elektrolinjen.

Gjelvold opererte i Milorg Distrikt 22 og var i sivil tjeneste som tekniker. Han ble arrestert den 27. mai 1944 under Operasjon Oleander, og ble torturert og mistet livet mens han ble forhørt på Gestapos hovedkvarter, Misjonshotellet i Trondheim.

For motstandsarbeidet ble han hedret av Ørland Ungdomslag med en bauta på Kleivan.

Referanser
----------

1. ↑  Special Forces Roll Of Honour: Halvdan Gjelvold[*død lenke*]
2. ↑  *Våre falne. Bind 1*. Oslo: Grøndahl. 1949. s. 686.
3. ↑  Arnt Tore Andersen (1997). *Krigstid og fangeliv på Ørland 1940-45*. Beograd: Saga T.S.T. s. 97-98.
4. ↑  ØRLAND UNGDOMSLAG 100 ÅR 1907-2007[*død lenke*]
5. ↑  Yrjar Heimbygdslag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
| Langrenn |
| Langrenn Junior-VM på ski |
| Gull | Lahtis 2019 |  4 x 3,3 km stafett |
| Norges flagg Norgesmesterskap |
| Gull | 2018 Lygna | 3 x 5 km stafett |

**Astrid Stav** (født 22. januar 1999 i Meråker) er en norsk langrennsløper. Hun representerte Idrettslaget Varden Meråker.

Hun har stafettgull fra Junior-VM på ski 2019, og har også NM gull på stafett fra NM på ski 2018.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2015/16

Stav deltok i Junior-NM på ski 2016, der hun fikk 17.-plass på 7,5 km klassisk som beste resultat. Hun deltok i Norgescupen i langrenn for junior 2015/16, og kom der på åttendeplass i klassen K17, med 255 poeng.

### Sesongen 2016/17

Under Junior-NM på ski 2017 deltok hun i K18-klassen og fikk sølv på 10 km fristil, bak Tuva Bakkemo. Hun kom på fjerdeplass på sprinten og sjuendeplass på 5 km klassisk. I Norgescupen i langrenn for junior 2016/17 endte hun på sjetteplass i K18-klassen, med 388 poeng.

### Sesongen 2017/18

I november 2017 deltok hun i Bruksvallsloppet 2017, og kom der på femteplass i 5 km fri teknikk, intervallstart, i klassen kvinner 17-20 år. Hun deltok kun på sprinten under Junior-NM på ski 2018, der hun kom på 19.-plass, og hun kom på 38.-plass på 5 km klassisk under NM på ski 2018, der hun fikk gull på 3 x 5 km stafett sammen med Marthe Kristoffersen og Kathrine Harsem.

I Norgescupen i langrenn for junior 2017/18 vant hun to av rennene, og endte på tredjeplass sammenlagt i klassen for kvinner 19-20 år. 

### Sesongen 2018/19

Stav deltok i NM i terrengløp 2018, lang løype, som ble arrangert i oktober 2018. Der vant hun juniorklassen. Sesongåpningen i langrenn i Sverige 2018 var Bruksvallsloppet, og Stav vant der juniorklassen (D17-20). Under Junior-VM på ski 2019 fikk hun gull på 4 x 3,3 km stafett, og individuelt kom hun på sjuendeplass på 15 km klassisk og åttendeplass på 5 km fristil.

Hun vant 15 km fristil i klassen K19/20 under Junior-NM på ski 2019, og fikk sølv på 5 km klassisk, bak Linn Ravndal. Hun vant Norgescupen i langrenn for junior 2018/19 sammenlagt, i klassen K19/20, med 662 poeng. Hun vant to av rennene i norgescupen denne sesongen.

### Sesongen 2019/20

Hun markerte seg i Toppidrettsveka 2019, med en fjerdeplass på 25 km fellesstart skøyting i seniorklassen.

Referanser
----------

1. ↑  Norges skiforbund - *NM Junior Langrenn 2016 Klassisk*, besøkt 22. november 2019.
2. ↑  Norges skiforbund - *Statoil Norgescup Langrenn junior 2015-2016*, besøkt 22. november 2019.
3. ↑  EQ Timing - *NSK Norgescup Junior 2017 - K 18 år*, besøkt 22. november 2019.
4. ↑  FIS - *Astrid Stav - Results 2018*, besøkt 22. november 2019.
5. ↑  Sweski.com - *Norsk dubbelseger efter stark avslutning*, besøkt 22. november 2019.
6. ↑  FIS - *Astrid Stav - Results 2019*, besøkt 22. november 2019.
7. ↑  Norges skiforbund - *Jr NM 2019 - Klassisk*, besøkt 22. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Astrid Stav – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
Torget i Cirenechester
**Cirencester** er en by i Gloucestershire i England, 150 km nordvest fra London. Den ligger ved elven Churn, en sideelv til Themsen, og er den største byen i Cotswolds. I Cirencester befinner seg det kjente Royal Agricultural College, den eldste høyskolen for landbruk i den engelskspråklige verden. I romersk tid het Cirenchester **Corinium** og var andre største byen etter *Londinium*, dagens London. Et museum med en stor samling, *Corinium Museum*, dokumenterer denne tiden.

Det romerske amfiteater ved Corinium Dobunnorum

Historie
--------

Den lokale keltiske stammen *Dobunni* var navngiver for den romerske borgen Corinium Dobunnorum som ble etablert rundt 50 e.Kr. Når grensen for det romerske Britannia ble flyttet nordover ble det til en romersk civitas. Tre viktige romerske veier møttes i Cirencester, deriblant Fosse Way fra *Lindum* (Lincoln) til *Aquae Sulis* (Bath). Rundt slutten av 200-tallet fikk Cirencester en bymur som omsluttet cirka én km², noe som gjorde den til den andre største byen i datidens romerske provins. I 312 ble den hovedstad for provinsen *Britannia Prima*. Byen hadde et forum, en basilika og et amfiteater, sistnevnte ligger i dag i byens periferi og har vært gjenstand for utgravinger på 1800-tallet og 1960-tallet.

Etter romersk tid har byen fortsatt hatt en viss betydning. Et slag mellom regionale konger fant sted her i 628. I middelalderen var striden mellom byens borgere og klosteret om den lokale makten fremtredende. Siden 1100-tallet ville borgerne at Cirencester ble en borough med lokal administrasjonsrett og plass i parlamentet, mens abbeden hadde Lord of the Manor tittelen fra kongen. Etter 1538 gikk rettigheten over til en lokal adelsmann uten at borgernes krav ble innfridd. 

Ull, veving og handel med ullstoffer har, sannsynligvis siden romersk tid, vært kilden til byens forholdsvise rikdom.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cirencester – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Byadministrasjonens hjemmeside
* Corinium Museum Arkivert 8. desember 2010 hos Wayback Machine. hjemmeside
* Side om Cirencester amfiteater

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Halvard Leira** (født 11. juni 1976) er en norsk statsviter og forsker.

Leira ble cand.polit. i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 2002 og M.Sc. i International Relations ved London School of Economics i 2001. Han har siden 2001 vært tilknyttet Norsk utenrikspolitisk institutt, hvor han er ansatt som forsker. Leiras forskning dreier seg i hovedsak om norsk utenrikspolitikk og utviklingen av diplomatiet mer generelt. Han disputerte i 2011 for ph.d.-graden ved Universitetet i Oslo med avhandlingen *The Emergence of Foreign Policy: Knowledge, Discourse, History*.

Leira var medforfatter av boken *Aktiv og avventende. Utenrikstjenestens liv 1905-2005*, sammen med Iver B. Neumann. Denne boken er en historiebok om det norske utenriksdepartementets hundre første år, som ble utgitt i forbindelse med departementets (og unionsoppløsningens) 100-årsjubileum i 2005.

Leira var redaktør for tidsskriftet *Internasjonal politikk* sammen med Benjamin de Carvalho.

Bibliografi
-----------

* Halvard Leira med Iver B. Neumann (2005): *Aktiv og avventende. Utenrikstjenestens liv 1905–2005* Oslo: Pax.

Referanser
----------

1. ↑  «Halvard Leira» Arkivert 20. mai 2015 hos Wayback Machine. *Norsk utenrikspolitisk institutt*
2. ↑  «Disputas: Halvard Leira», Institutt for statsvitenskap, Universitetet i Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* Halvard Leira på NUPIs nettsted.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ORCID **·** SUDOC **·** NKC
 |
***Astro Boy*** er den amerikanske tittelen på den japanske animasjonsserien *Tetsuwan Atom* (鉄腕アトム), som grovt kan oversettes til «Mektig Atom» *(bokstavelig «Jernarm-Atom»)*; først sendt på japansk fjernsyn mellom 1963 og 1966, og tegneserien som denne bygger på.

*Astro Boy* regnes for å være den første ordentlige animeserien. Den er basert på en mangaserie som ble startet i 1952 av tegneren og animatøren Osamu Tezuka (1928–1989), som av mange regnes for å være japanske tegneseriers far. Serien fikk også suksess utenfor Japans landegrenser, og har omtrent samme status i Japan som Mikke Mus har i den USA. Serien kom i nye versjoner både på 1980-tallet og i 2003. Animasjonsserien ble skapt av Tezukas eget selskap Mushi Production.

*Astro Boy* er en science fiction-serie som foregår i et fremtidsscenario hvor roboter er en del av dagliglivet. Hovedpersonen *Astro* er en robot som skal erstatte en avdød gutt, men blir avvist av sin far fordi han ikke har mulighet til å vokse opp som en ekte gutt. Serien tok for seg emner som rasisme, fordommer, heltemot og sorg.

I den opprinnelige historien ble Astro Boy bygget i Takadanobaba, Tokyo 7. april 2003. På denne dagen i den virkelige verden ble Astro Boy innvilget et æresborgerskap i den japanske byen Niiza. Paradoksalt nok var et av gjennomgangstemaene i serien Astro Boys vansker med å passe inn i menneskesamfunnet, inkludert det å få innvilget borgerrett.

Episoder
--------

### TV-serien fra 2003

* *Franken*
* *Geo Rader*
* *The Secret of the Blue Knight*

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell internettside (Japansk)
* astroboy-online.com (Engelsk)
* Nye Astro Boy (Engelsk)
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
Empanada med ananasfyll, fra Mexico.
**Empanada** er et brød eller en deig med et fyll. Navnet kommer fra det spanske og portugisiske verbet *empanar*, som betyr å panere. Empanada lages ved å bake inn et fyll i deig. I Spania er empanadas ofte store og runde, mens den i Portugal og Syd-Amerika ofte er liten og halvrund. Navnet varierer mye avhengig av land og område.

Retten kan ha sitt opphav i det arabiske kjøkken i og med to retter, *fatayer* og *moajanat*, som ble innført i Spania under den arabisk erobringen av Spania fra 711 til 718. Sannsynligvis har den amerikanske empanadaen sitt opphav i Galicia, Spania eller Portugal der en empanada lages stor som en pai og skjæres i deler, som gjør den lett å ta med for arbeidere. Fyllet er ofte i Galicia og Portugal enten tunfisk, sardiner eller chorizo, men kan også inneholde torsk eller flesk. Kjøttet eller fisken er ofte i en saus av tomater, hvitløk og løk i deigen. På grunn av det store antallet galiciske innvandrere i Latin-Amerika har *empanada gallega* gjort stor suksess i området.
Retten ble brakt til Syd-Amerika av kolonister.

Empanadas serveres gjerne med en sterk salsa og en liten salat.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas
 |
«Pan» har flere betydninger.

***Pan*** er en dansk-norsk-tysk dramafilm fra 1995, regissert av danske Henning Carlsen. Han skrev også manuset. Det er basert på Knut Hamsuns roman med samme tittel fra 1894, som også inkluderer novellen *Glahns død. Et papir fra 1861*, som Hamsun hadde skrevet og publisert tidligere, men som senere ble lagt til romanen.

Det er den fjerde filmversjonen av romanen. Andre versjoner ble utgitt i 1922, 1937 og 1962.

Produksjon
----------

I 1966 hadde Carlsen regissert en kritikerrost versjon av Hamsuns roman *Sult*. Tredve år senere vendte han tilbake til Hamsun for å lage en film av *Pan*, ei bok han kalte *«et stort dikt»*.

Carlsen sa at han hadde besluttet å inkludere det *«glemte materialet»* fra *Glahns død* for å finne en ny *«vinkel»* i filmatiseringen av boka. Delen med Glahns død ble filmet i Thailand (til erstatning for India, slik det var i romanen. Filmversjonen fra 1922 la dette til Algerie).

Filmen hadde amerikansk premiere på Museum of Modern Art i New York City som en del av MOMAs retrospektiv av filmer basert på Hamsuns verk i 1995.

Priser
------

Anneke von der Lippe vant under den norske internasjonale filmfestivalen i 1995 Amandaprisen som beste kvinnelige skuespiller for sine prestasjoner i *Pan* og i *Over stork og stein*. Hun vant også den danske Bodilprisen for beste kvinnelige birolle i *Pan*.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rollenavn |
| --- | --- |
| Sofie Gråbøl | Edvarda |
| Lasse Kolsrud | Løytnant Glahn |
| Bjørn Sundquist | Herr Mack |
| Anneke von der Lippe | Eva |
| Per Schaanning | Doktoren |

Referanser
----------

1. 1 2  Hjort, Mette - Bondebjerg, Ib: *The Danish Directors: Dialogues on a Contemporary National Cinema* (Intellect Books, 2003), ISBN 978-1-84150-841-2, s. 54-57. Utdrag tilgjengelig på Google Books.
2. 1 2  Nathan, Jean:, *Film; A Writer Who Means Norway to Movie Makers*, *The New York Times* 5. november 1995.
3. ↑  Lund, Arne: *Knut Hamsun at the movies in transnational contexts*, *Nordlit*, vol. 25, s. 43, 48.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pan* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Pan* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Pan* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Pan* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Pan* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Pan* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Pan* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Pan* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Pan* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Sfærisk aberrasjon** er et fenomen som gjør at blant annet optiske linser aldri kan fokusere lyset *helt* perfekt. Den sfæriske aberrasjonen er mest utbredt i linser med kort brennvidde (eller *fokallengde*).

En sfærisk linse med kort brennvidde klarer ikke å helt fokusere alle lysstrålene fra venstre i ett punkt.
Sfærisk aberrasjon i et hulspeil.
Til høyre ses strålegangen i en linse med kort brennvidde. De parallelle lysstrålene som kommer inn fra venstre «fokuseres» i en rekke forskjellige avstander til høyre for linsen – det er ikke noe entydig sted som alle strålene fokuseres mot.

I bildedannende optiske apparater, som for eksempel kikkerter og mikroskoper, må det dermed gjøres foranstaltninger mot den sfæriske aberrasjonen i apparatets linser. I motsatt tilfelle vil lyse objekter i utkanten av bildefeltet ikke bli fokusert korrekt, men «spres» litt ut slik at de ses som noe som ligner en komethale («koma»).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Hinduguden Shiva i lotusstilling. 23 m høy statue i Bangalore
***Yoga***  er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Knut A. Jacobsen og utgitt i 2004. Boken inneholder tekster om meditasjonsteknikken yoga fra både buddhismen og hinduismen.

Yoga beskrives som «et svært mangfoldig fenomen. Tross mangfoldet er det likevel noen fellesnevnere. Yoga handler om konsentrasjon og fokusering, om å ta kontroll over eget mentalt og kroppslig liv, slik at sansebegjær og mental aktivitet faller til ro og til syvende og sist opphører. Målet med yoga er å skape ro, fokus og konsentrasjon, og å oppnå stillhet og uforanderlighet. Som det heter i Katha-upanishad 6.10-11: *Når de fem sanseorganene og sinnet er stilnet, og intellektet er ubevegelig, han har nådd den høyeste tilstand*.»

Innhold
-------

Yoga er nevnt i flere eldre tekster. Boken inneholder utdrag fra upanishadene, fra Mahabharata og fra flere buddhistiske suttaer: *Mahasatipatthana Sutta, Mahaparinibbana Sutta* og *Samannaphala Sutta*.

Hovedverket om yoga, som ga en samlet enhetlig framstilling og som «kodifiserte yoga» er *Yogasutra* av Patanjali, nedskrevet ca år 500. Yogateknikken her kalles *raja-yoga*.

Yoga-teknikkene har utviklet seg etter Patanjali, og flere slike beskrives blant annet i puranaene. Boken har utdrag fra *Bhagavata-Purana, Hathayoga-pradipika* og *Yoga-vasistha*

Referanser
----------

1. ↑  Sitat er fra Knut A. Jacobsens innledning til boken

Bibliografi
-----------

* *Yoga*. Utvalg og innledende essay av Knut A. Jacobsen ; oversatt av Knut A. Jacobsen, Kåre A. Lie og Rasmus Reinvang. Bokklubbene, 2004. LIII, 337 s. (Verdens hellige skrifter; 23). ISBN 82-525-5195-5
**Hans Tvilling** (født **Hans Andersson** 15. juli 1928 i Bromma i Stockholm) er en tidligere svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Sammen med sin tvillingbror Stig vant han olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Tvilling spilte på det svenske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og USA.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, Sverige og Tsjekkoslovakia fikk begge tolv poeng og samme målforskjell +29. De møttes i en kamp om bronsemedaljene 25. februar, Sverige vant denne kampen 5-3. 

Tvilling ble videre verdensmester i ishockey 1953. Han spilte 87 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey og fikk også fire landskamper i fotball. Han ble svensk mester i ishockey fire ganger med Djurgårdens IF, 1950, 1954, 1955 og 1958.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Norges flagg Oslo - Bronse Bronse i ishockey Sveriges flagg Sverige

VM-medaljer
-----------

* 1953 Sveits’ flagg Zürich/Basel - Gull **Gull** i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1951 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige
* 1954 Sveriges flagg Stockholm - Bronse Bronse i ishockey Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 289361, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans Tvilling – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hans Tvilling – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Hans Tvilling – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Hans Tvilling – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Hans Tvilling – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Hans Tvilling – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
To lags Sgraffito, detalj, Březnice paleet, Tsjekkia
**Sgraffito** er en fargesettingsteknikk som brukes både til keramikk, til murpussing av husfasader og av enkelte malere som en måte å trekke fram tidligere pålagte lag med maling. Navnet kommer av det italienske verbet *graffare*, som betyr å *skrape*.

Teknikken består i å legge ett lag, som får tørke, mens det neste tas bort der en vil ha mønster, mens det er halvtørt.

Teknikken har vært brukt i Tyskland siden det 13. århundre, var alminnelig i Italia i det 16. hundreåret og er i dag i bruk i afrikansk kunst. Sgraffitoen til bygningsdekor var vanlig i den italienske renessansen, og bredte seg til Tyskland av italienske byggmestere. Den ble tatt mot og videreført av lokale mestere, og vi finner i dag eksempler på lokal folkekunst mange steder i det habsburgske keiserriket.

Som male-/tegneteknikk er den vanligvis holdt i svart-hvitt. Den norske kunstneren Kaare Espolin Johnson er blant de mest kjente i vårt område, og har utført tildels store utsmykningsarbeider med den, blant annet på det tidligere hurtigruteskipet MS «Harald Jarl», nå overført til nye skott (betegnelse på vegger om bord i skip) i MS «Trollfjord».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** NKC
 |
*Mort de César* (Cæsars død), maleri av Vincenzo Camuccini, 1798
**Idus Martiae** (klassisk latin: *Idus Martiae*, senlatin: *Idus Martii*) var den 15. dagen i måneden mars (*Martius*), og den midterste dagen i måneden, i henhold til den tradisjonelle romerske kalender. Den ble markert med flere religiøse overholdelser, gjeld og renter ble ofte betalt på idus, men er særlig kjent ved den romerske statsmannen og romersk diktator på livstid, Julius Cæsar, ble myrdet ved en konspirasjon av senatorer på denne dato i 44. f.Kr. Cæsars død gjorde Idus Martiae til et vendepunkt i romersk historie, som en av hendelsene som markerte overgangen fra den historiske perioden kjent som den romerske republikk og til det romerske keiserrike.

Idus
----

Panel antatt å framstille festivalen Mamuralia, fra en romersk mosaikk fra første halvdel av 200-tallet e.Kr. hvor mars er posisjonert ved begynnelsen av året. Fra El Djem, Tunisia, den gang den romerske provinsen Africa.
Selv om mars var den tredje måneden i den julianske kalenderen, var den i den eldste romerske kalender den første måneden i året. Idus betegnet normalt den 13. dagen i måneden, men i mars, mai, juli og oktober var det den 15. Romerne nummererte ikke dagene i måneden etterfølgende fra den første til den siste dagen. Isteden telte de bakover fra tre faste punkter i måneden: *nonae* (5. eller 7. avhengig av månedens lengde), *idus* (13. eller 15.), og *kalendae* (1. av den påfølgende måneden). Idus opptrer nær midtpunktet, på den 13. for de fleste måneder. Idus var ment å bli bestemt av fullmåne, reflekterende månekalenderen. På den eldste kalender var Idus Martiae den første fullmåne i det nye året.

Idus hver måned var hellig for Jupiter, romernes øverste gud. Flamen Dialis, Jupiters yppersteprest, ledet *ovis Idulius* («idus’ sauer») i prosesjon langs Via Sacra til arx (tidvis stavet Arx Capitolina), som var en festning i antikkens Roma lokalisert på nordspissen av Kapitolhøyden, hvor det ble gjort ofringer.

Ifølge Plutark advarte auguren Titus Vestricius Spurinna Cæsar kort tid før attentatet med ordene: «Cave Idus Martias» (*vokt deg for idus martii*). Ikke minst fordi Shakespeare utbroderte dette («*Beware the Ides of March*» i skuespillet *Julius Cæsar*), er ordene blitt et stående uttrykk brukt som forvarsel om katastrofe.

Referanser
----------

1. ↑  Anscombe, Alfred (1908): «The Anglo-Saxon Computation of Historic Time in the Ninth Century» (PDF), *British Numismatic Society*, s. 396.
2. ↑  «mars», *Bokmålsordboka*
3. 1 2  «ides (n.)», Online Etymology Dictionary
4. ↑  Suetonius: De Vita Caesarum, Liber I, Divus Iulius, 89
5. ↑  «Forum in Rome» i: Oxford Encyclopedia of Ancient Greece and Rome (2010), Oxford University Press, s. 215.
6. 1 2  Scullard, H.H. (1981): *Festivals and Ceremonies of the Roman Republic*, Cornell University Press. s. 42–43.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Shizuishan i Ningxia
**Shizuishan** (kinesisk: 石嘴山市, pinyin: *Shizuishan Shì*) er et byprefektur i den autonome region Ningxia i Folkerepublikken Kina. 

Her er Shizuishan kullkraftverk lokalisert.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Shizuishan har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 *qū*) og ett fylke (县 *xiàn*). 

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Dawukou | 大武口区 | Dàwǔkǒu Qū | 230 000 | 1 007 | 228 |
| 2 | Huinong | 惠农区 | Hùinóng Qū | 200 000 | 1 088 | 184 |
| **Fylker** |
| 3 | Pingluo | 平罗县 | Píngluó Xiàn | 290 000 | 2 608 | 111 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.

Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing men følger en mer nordlig rute. Den passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
**Carlo Peretti** (født 5. mars 1930 i Firenze, død 1. juni 2018) var en italiensk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.

Peretti vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Jugoslavia. Italias resultat i finalerunden som besto av fire lag; 2-7 mot gullvinnerne fra Ungarn og 1-3 mot Jugoslavia og seier over USA med 5-4 fra gruppespillet, et resultat som ble tatt med til finalerunden. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Peretti spilte fem kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Bronse Bronse i vannpolo, Italias flagg Italia

Referanser
----------

1. ↑   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carlo Peretti – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Peretti – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Peretti – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carlo Peretti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Carlo Peretti – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata