recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Ormen Friske», en svensk kopi «Gokstadskipet», i 1949. Sommeren etter forliste skipet sør i Nordsjøen og 15 mann druknet. Årsaken til ulykken er ikke kjent, men forliset kan henge sammen med amerikanske krigsfly som øvelsesbombet i området.  Foto: Sam Svensson 
«**Ormen Friske**» var en svensk kopi av «Gokstadskipet», et vikingskip fra 800-tallet som ble gravd fram i Sandefjord i 1880. «Ormen Friske» ble bygd våren 1949 ved kursstedet til *Frisksportförbundet* i Stensund i Södermanland, 7 mil sør for Stockholm. Der ble skipet sjøsatt i juni samme år. Sommeren etter forliste fartøyet sør i Nordsjøen, og alle 15 ombord druknet. «Ormen Friske» var 30 meter langt og hadde 32 årehull.

Forlis
------

Fra byggearbeidet i Stensund våren 1949.
22. juni 1950 forliste «Ormen Friske» under en storm ved øya Pellworm i Tyskebukta. Skipet var på vei til Frankrike, og de 15 unge mennene ombord, som alle var svenske, omkom. Ni av de omkomne ble funnet og brakt til Sverige.

I samtiden ble den tragiske seilasen kritisert som dumdristig og amatørmessig. Ulykkesårsaken er uklar, men skipbruddet kan ha skyldtes konstruksjonsfeil. «Ormen Friske» kan også ha støtt på et undervannsskjær da mannskapet ble overrasket av amerikanske krigsfly som trente på å bombe i området, og båten måtte legge om kursen. Samme sommer dukket det opp mystiske flaskeposter med melding om at skipet ble bombardert, men forbindelsen til det amerikanske bombardementet ble dysset ned; Forliset var dårlig reklame for den svenske frisksportbevegelsen, og kritikk av vestlige militærstyrker på vakt mot Sovjetunionen var politisk følsomt under den kalde krigen.

Referanser
----------

1. ↑  *Tønsbergs Blad 1950.06.27*. Norge;Vestfold og Telemark;;Tønsberg;;;;. 1950-06-27. s. 1.
2. ↑  «Journal of Archaeology and Ancient History» (PDF). 1. oktober 2013. Besøkt 23. september 2022. «The bodies of 9 of the 15 crew members, many badly mutilated, were subsequently found and sent home to Sweden for burial by their families»
3. ↑  *Bergens Arbeiderblad 1950.06.27*. Norge;Vestland;;Bergen;;;;. 1950-06-27. s. 1.
4. ↑  *Ormen Friskes förlisning klarlagd efter 54 år: Konstruktions- och byggfel i kölen var dödsdom redan vid små vågor: En teknisk utredning av Martin Braun april 2004*
5. ↑  Kjell-Åke Steen 2020: *Sanningen om "Ormen Fruskes" undergång*
6. ↑  *Fredriksstad Blad 1950.12.16*. Norge;Viken;;Fredrikstad;;;;. 1950-12-16. s. 4.
7. ↑  *Akershus Arbeiderblad 1950.12.18*. Norge;Viken;;Lillestrøm;;;;. 1950-12-18. s. 4.
8. ↑  Bengt Jonsson,popularhistoria.se 2004: *Ormen Friskes undergång – dödligt drama i kalla krigets skugga*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ormen Friske (ship, 1949) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* In the Wake of a Viking Ship Tragedy. An Archaeologist’s Challenge to a Cold War Cover-up. Rune Edberg. *Journal of Archaeology and Ancient History*. Number 7, 2013
*For Harald Hardrådes datter med samme navn, se Maria Haraldsdatter*
**Maria Haraldsdatter** var datter av kong Harald Gille, norsk konge 1130-1136. Moren er ikke kjent.

Marias far Harald var gift med Ingerid Ragnvaldsdatter, en svensk prinsesse. Ingerid var mor til Marias halvbror, den senere kong Inge Haraldsson Krokrygg, men kildene nevner ikke hvem som var Marias mor. Trolig var det en frille, en fast elskerinne. Faren Harald hadde flere barn utenfor ekteskap og mange friller.

Maria ble gift med lendmannen Simon Skalp, sønn av Hallkjell Huk av Blindheimsætten fra Sunnmøre. Simons bror Jon Hallkjellsson var gift med Marias søster Margaret. Sammen med Simon hadde Maria sønnen Nikolas.

Maria levde i borgerkrigstiden, en periode der ulike kongssønner og politiske grupperinger kjempet om den norske tronen. Etter faren Haralds død i 1136 ble Marias brødre konger, men de kjempet seg i mellom om makten. Marias ektemann, Simon, støttet Inge. I 1157 drepte Simon Marias bror, Øystein Haraldsson på oppdrag fra Inge.

I 1161 ble både Marias ektemann, Simo,n og broren hennes, Inge, drept i slaget ved Ekeberg utenfor Oslo. Tilhengerne til Inge foreslo da at Marias og Simons sønn Nikolas skulle bli norsk konge. Den mektige lendmannen Erling Skakke fikk imidlertid valgt sin egen sønn, Magnus Erlingsson, til konge. Året etter fikk Erling og mennene hans Nikolas tatt til fange og drept i slaget ved Sekken. Marias sønn ble ikke den eneste gutten av kongeslekt Erling drepte i kampen for sønnens kongedømme. Han fikk også tatt livet av Håkon Herdebrei og Sigurd Sigurdsson Markusfostre, sønner av Marias bror Sigurd, samt trolig sin egen stesønn, kona Kristins sønn Harald.

Søsken
------

* Sigurd (norsk konge 1136-1155)
* Inge (norsk konge 1136-1161)
* Øystein (norsk konge 1142-1157)
* Magnus (norsk konge 1142-1145)
* Brigida
* Margaret

Referanser
----------

1. ↑  Snorre, Magnus Blindes og Harald Gilles saga, kap. 1
2. ↑  Arstad, Knut Peter Lyche. (2009, 13. februar). Eg. Gilchrist Harald 4 Gille. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 21. september 2016 fra .
3. ↑  Blindheimætten. (2009, 14. februar). I Store norske leksikon. Hentet 22. september 2016 fra .
4. ↑  Snorre: Haraldssønnenes saga, kap. 22
5. ↑  Snorre: Haraldssønnenes saga, kap. 32
6. ↑  Snorre: Håkon Herdebreis saga, kap. 18
7. ↑  Snorre, Magnus Erlingssons saga, kap. 1
8. ↑  Snorre: Magnus Erlingssons saga, kap. 6-7
9. ↑  Helle, Knut. (2009, 13. februar). Erling Ormsson Skakke. I Norsk biografisk leksikon. Hentet 22. september 2016 fra .

Litteratur
----------

* Snorre Sturlason: *Norges kongesagaer*. Oversatt av Anne Holtsmark. Gyldedal, Oslo 1979
**«Portrett av en ung mann»** er et oljemaleri av den norske kunstneren Adolph Tidemand fra 1841. Det tilhører Nasjonalmuseet i Oslo som kjøpte det i 1925.

Man vet ikke hvor det var i perioden fra det ble malt og til det ble innkjøpt av daværende Nasjonalgalleriet, men det har sannsynligvis befunnet seg i utlandet. Det er heller ikke nevnt i *Adolph Tidemand : hans Liv og hans Værker* fra 1878 av kunsthistorikeren Lorentz Dietrichson.

Maleriet fremstiller en ung, svart mann sett forfra, han har blikket rettetpå skrå mot betrakterens venstre billedkant. Han er enkelt kledd i en hvit skjorte og bakgrunnen er malt nøytralt. 

Hvem gutten var eller hvor Tidemand malte ham vet man ikke. Muligens ble han malt under Tidemands studiereise til Italia i 1841. Frode Haverkamp og Marit Lange skriver i utstillingskatalogen *Der aander en tindrende Sommerluft varmt over Hardangerfjords Vande ...* at gutten kan ha arbeidet på dampskipet DS «Constitutionen» i 1841 og at maleriet deretter ble utført i Christiania. Dette kan ikke medføre riktighet; Tidemand returnerte til Norge først i 1842.

På den tiden maleriet ble til, var det stor interesse for afrikanske motiver. Her skiller Tidemands portrett seg ut som en ikke stereotyp fremstilling av en svart mann.

> ... Svarte mennesker var lenge gjenstand for en fascinasjon i europeisk kunst. På overflaten virker portrettet realistisk, vakkert, romantisk og fengslende. Dette verket er ikke en stereotypisk fremstilling av en ung svart mann. Verket skiller seg ut i 1800-tallets kontekst, hvor stereotypiske bilder av svarte mennesker var vanlig, med overdrevne ansiktstrekk, bred nese, røde lepper og markert panne. ...
> 
> 
> Osiecki og Salemonsen
> 
> 

«Portrett av en ung mann» er utført i olje på lerret og måler 37 x 37 cm. Det ble tidligere kalt «Negergutt».

Referanser
----------

1. 1 2  
«Portrett av en ung mann». Nasjonalmuseet. Besøkt 23. november 2022.
2. 1 2 3  
Osiecki, Cynthia; Salemonsen, Eilif. «Historier fra museet. Dypdykk i samlingen: Tidemands «Portrett av en ung mann»». Nasjonalmuseet. Arkivert fra originalen 23. november 2022. Besøkt 23. november 2022.
3. 1 2  
Haverkamp, Frode; Lange, Marit, red. (2003). *Der aander en tindrende Sommerluft varmt over Hardangerfjords Vande ...* Nasjonalgalleriet. s. 82. ISBN 82-90744-87-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalmuseet
 |

Portal: Kunst
***Koranoid*** er en bok utgitt i 2005 og skrevet av en norsk forfatter under psevdonymet Erik Bakken Olafsen. Boka er religionskritisk. Forfatteren oppgir i avisintervjuer at han har studert Islam i Iran og at han er anonym på grunn av sin egen sikkerhet, og viser blant annet til drapet på den nederlandske filmregissøren Theo van Gogh

*Koranoid* presenterer tre livsskjebner: hovedhistorien er om en autist som får Koranen «på hjernen» og som befaler at alt i bokollektivet han bor i må foregå som Profeten foreskriver.

Den ene historien som er flettet inn i denne, er om en norsk sjøkaptein som kommer til et arabisk land og blir muslim, og den andre er om en skrudd svensk forsker som forsker på en retning innen islam som kalles «de klanderverdige».

Eksterne lenker
---------------

* *Møt forfatteren bak islam-satire* – intervju i *Dagbladets* *Magasinet*
* *Religion som virusfilter*[*død lenke*] – intervju i *Dagsavisen*
* *Seriøs islam-harselas* – bokkritikk i *Dagens Næringsliv*

Portal: Litteratur
**«Portræt af min hustru. Malerinden Anna Ancher»** er et maleri av den danske kunstneren Michael Ancher fra 1884. Det finnes også en skisse datert 1883.

Skissen fra 1883, olje på lerret, 103,2 x 91,1 cm.
«Michael Ancher maler portrættet af Anna, stående i døren». Maleri av P.S. Krøyer fra 1883, olje på lerret. Tilhører Skagens Museum.
På maleriet står Anna Ancher og ser ut av en åpen dør. Hun er malt fra siden, holder en paraply i venstre hånd 
og hansker i høyre. På høyre hånd sees gifteringen. I døråpningen står Anchers hund og ser mot den gravide maven. Datteren Helga ble født i august 1883. Skissen ble malt i løpet av sommeren det året, det store maleriet ble først ferdig i 1884.

Portrettet fra 1884 er utført i olje på lerret, måler 183,3 x 119,8 cm og har tilhørt Den Hirschsprungske Samling siden 1892. Skissen fra året før er også i olje på lerret og måler 103,2 x 91,1 cm. Det henger i Anchers Hus i Skagens Museum.

Mottagelse
----------

Maleriet ble stilt ut på Charlottenborg Forårsudstilling i 1884 og fikk en del oppmerksomhet. I samtiden ble det ansett som privat og støtende å vise en gravid kvinne. P.S. Krøyer, som malte et portrett av Ancher under utføringen av portrettet, skrev til Ancher:

> ... din Kones Portræt er jo særdeles smukt og behersket i malerisk Henseende, et rigtig nobelt og smukt Portræt. Det er komisk nok, at det vækker Anstød hos Publikum, navnlig det kvindelige, det støder deres ’Blufærdighedsfølelse’, er det ikke herligt?
> 
> 
> P.S. Krøyer
> 
>

Referanser
----------

1. 1 2 3  
«Det moderne gennembrud: Portræt af min hustru. Malerinden Anna Ancher» **(dansk)**. Den Hirschsprungske Samling. Arkivert fra originalen 10. oktober 2016. Besøkt 6. november 2022.
2. ↑  
«Portræt af min hustru» **(dansk)**. Kunstindeks Danmark. Besøkt 6. november 2022.
3. ↑  
«Anna Ancher stående i døren. Skitse til "Portræt af min hustru"» **(dansk)**. Skagens Kunstmuseer. Arkivert fra originalen 6. november 2022. Besøkt 6. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* «Portræt af min hustru» **(dansk)**. Kunstindeks Danmark. Besøkt 6. november 2022.

Portaler: Danmark | Kunst
Simulert utseende av en rød geranium med blader i bakgrunnen i vanlig dagslys (fotopisk syn), skumring (mesopisk syn) og natt (skotopisk syn).
**Purkinje-effekten** eller **Purkinjes fenomen** er en effekt der den maksimale lysfølsomheten i menneskets nattsyn blir forskjøvet mot kortere bølgelengder i forhold til dagsynet. Dermed oppfattes blå og grønne farger i fargespekteret relativt lysere enn rødt ved lav luminans. Effekten er oppkalt etter den tsjekkiske fysiologen Jan Evangelista Purkyně.

Effekten fører til at fargekonstrastene oppfattes forskjellig under ulike lysforhold. For eksempel vil man i sollys se geraniumblomster som lyserøde mot den matte grønnfargen i plantens blader, mens når samme plante blir observert i skumringen vil de røde kronbladene oppfattes som mørkerøde eller svarte, mens bladene oppfattes som relativt lyse.

Fysiologi
---------

Effekten skyldes at de fargesensitive tappene i netthinnen er mest følsomme for grønt lys, mens stavene, som er mer lysfølsomme (og dermed viktigere i dårlig lys), men som ikke skiller på farger, oppfatter best grønn-blått lys. Det er også derfor mennesker blir tilnærmet fargeblinde under svakt lys, for eksempel måneskinn.

Purkinje-effekten oppstår i overgangen mellom bruk av det fotopiske (tappbaserte) og skotopiske (stavbaserte) synet, altså det mesopiske synet: når lysstyrken svekkes, tar stavene over, og før fargene forsvinner helt, blir fargefølsomheten forskjøvet mot tappenes maksimale lysfølsomhet.

Siden menneskets to øyne kan være ulikt tilpasset samtidig, kan også Purkinje-effekten oppfattes ved å se på farger i en mørk omgivelse og vekselvis åpne og lukke øynene.

Bruk av rødt lys
----------------

Siden stavene er lite sensitive for rødt lys, kan man utnytte Purkinje-effekten ved å bruke rødt lys der man ønsker å beholde nattsynet, for eksempel i ubåter, forskningslaboratorier, fly og for å observere natthimmelen med det blotte øyet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Waldman, Gary (2002). *Introduction to Light: The Physics of Light, Vision, and Color*. Courier Corporation. s. 133. ISBN 9780486421186.
2. ↑  Roeckelein, Jon E. (1998). *Dictionary of Theories, Laws, and Concepts in Psychology*. Greenwood Publishing Group. s. 392. ISBN 9780313304606.
3. ↑  Thompson, Barbara Fritchman (2005). *Astronomy Hacks: Tips and Tools for Observing the Night Sky*. O'Reilly. s. 82-86. ISBN 978-0-596-10060-5.

Eksterne lenker
---------------

* Purkinjes fenomen på Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie
 |
***Neodownesia*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 6-9 millimeter), avlange, halvblanke, mursteinsrøde bladbiller. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen, 11-leddete. Pronotum er avrundet firkantet, kraftig, rynkete punktert, dekkvingene nokså jevnbrede med åtte punktrader. Beina er forholdsvis korte.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artenes vertsplanter er ukjente.

Utbredelse
----------

Artene er kjent fra Myanmar, Thailand, Laos og det sørlige Kina.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Botryonopini** Chapuis, 1875
						* slekten ***Neodownesia*** Gressitt, 1953
							+ *Neodownesia mediovitatta* (Gestro, 1920)
							+ *Neodownesia rubra* Gressitt, 1953
							+ *Neodownesia sita* (Maulik, 1919)

Litteratur
----------

* L. Sekerka (2015) *Wallacea*,*Pistosia* and *Neodownesia*: three distinct genera and their tribal placement (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 55: 713-743.

Eksterne lenker
---------------

* Hispines of the World - *Wallacea* ( i vid forstand)
* *Pistosia* på ITIS
* (en) *Neodownesia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
Erkebiskopen Giovanni Colombo omkring 1965 iført galero med ti grønne dusker på hver side.
**Galero** (i flertall *galeri*, på latin *galerum*, flertall *galera*), også kalt **kardinalhatt** eller **prelathatt**, er en stor, flat, bredbremmet hatt med dusker, som blir båret av geistlige i Den katolske kirken. For kardinaler kan hodeplagget anses som symbolsk krone for en «kirkefyrste». Fra hver enkeltside kan det henge opptil femten dusker (*fiocchi*) som angir rangordningen. Galero er også heraldisk tegn i kirkelige våpenskjold. Skarlagenrød galero ble første gang gitt til kardinaler av pave Innocens IV ved Det første konsilet i Lyon i 1245.

Kirkelig heraldikk i den katolske kirken
----------------------------------------

Den hellige Hieronymus, kirkefar og bibeloversetter, i rød kardinaldrakt med galero hengende på veggen, malt av Antonio da Fabriano II 1451
I kirkelig heraldikk kan galero i form av en flat hatt i rødt, grønt eller svart og med ulikt antall dusker symbolisere flere kirkelige myndighetspersoner. 

* PavePave
* BasilikaBasilika
* Mindre basilikaMindre basilika
* CamerlengoCamerlengo
* Kardinal (som er metropolitansk erkebiskop)Kardinal (som er metropolitansk erkebiskop)
* Kardinal (som er erkebiskop)Kardinal (som er erkebiskop)
* Kardinal (som er biskop)Kardinal (som er biskop)
* Kardinal (som ikke er biskop)Kardinal (som ikke er biskop)
* PatriarkPatriark
* Primas (som ikke er kardinal)Primas (som ikke er kardinal)
* Metropolitansk erkebiskopMetropolitansk erkebiskop
* ErkebiskopErkebiskop
* BiskopBiskop
* GeneralvikarGeneralvikar
* KannikKannik
* DekanDekan
* PrestPrest
* MilitærprestMilitærprest
* DiakonDiakon

Se også
-------

* Pavelig mitra
* Bispelue
* Zucchetto, katolsk kalott
* Biretta, katolsk firkantet hatt

Eksterne lenker
---------------

* (en) Galeri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Galgefurua** (kulturminne-ID 33294-1), lokalt også kjent som **Signalfurua**, er en furu på Tanbergmoen ved Norderhov i Ringerike som etter tradisjonen har stått der i cirka 400 år, like ved den gamle militære ekserserplassen *Jensebråten*. Furua som står der i dag er imidlertid beviselig mye yngre (cirka 200 år). Den er omkring syv meter høy og svært forkrøplet å se til. Det finnes flere slike store forkrøplede furuer i området, som alle har et svært tett greinverk og må være meget gamle. Oppe blant greinene i galgefurua kan man fortsatt se en smidd ring fra tiden da furua var rettersted for distriktet.

I 1710 ble retterstedet flyttet fra Stein i Hole til Tanbergmoen ved Norderhov. Det er uklart hvor mange som ble avrettet der i tiden som fulgte, men på sommeren i 1778 finner vi i hverfall en episode som førte til avretting. Da fødte ei *Dorte Nilsdatter* et barn i «*Froks havnehave*». Hun drepte det og la stein over liket. Ugjerningen ble imidlertid oppdaget, og under domsavsigelsen i ettertid heter det: «*Dorte Nilsdatter bør miste sin hals, ha sin hovedlod og jord til Kongen forbrudt og betale sin arrest, underholdning, tiltale og paafølgende eksekution medgaaende omkostninger*.»

Den 13. august 1805 er det også en henrettelse der. Da ble svensken *Peder Wallberg* dømt til å halshugges og brennes for mord, mordbrann og tyveri. Han hadde myrdet 40 år gamle *Jøran Engebretsdatter* og hennes 6 år gamle sønn *Engebret* på Steinsvolden oppe på Krokskogen. Det var visstnok folksomt der den dagen. Rundt retterstedet var det stilt opp militærvakt under kommando av *Thor Breien*, en lokal offiser. Avrettingen skjedde med øks, og det var *skarpretter Ledel* som hugg hodet av svensken fortelles det. Deretter ble kroppen brent på bålet.

Jensebråten på Tanbergmoen forble ekserserplass fram til sommeren 1868, da 2. Akershusiske Infanteribrigade etablerte seg på Helgelandsmoen.

Bildegalleri
------------

* Galgefurua, 2020.Galgefurua, 2020.
* Detalj.Detalj.

Se også
-------

* Tanbergmoen
* Norderhov

Litteratur
----------

* Olav Skard (2001). «Galgefurua på Tanbergmoen» (PDF). *Heftet Ringerike* (**73**): 64. Arkivert fra originalen (PDF) 5. februar 2016. Besøkt 18. april 2018.

Kilder
------

* «Galgefurua». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**Presidentvalget i USA 1912** var det 32. presidentvalget i USAs historie. Valget fant sted den 5. november 1912, og valgte demokratene Woodrow Wilson og Thomas R. Marshall som henholdsvis president og visepresident for perioden 1913–1917. 

Rød viser stater vunnet av Taft/Butler, blå stater vunnet av Wilson/Marshall, grønn stater vunnet av Roosevelt/Johnson. Klikk på kartet for å se en større utgave
For første gang siden 1892 endte valget med en demokratisk seier, både over Theodore Roosevelts Progressive Party, dannet av Roosevelt da han ikke vant den republikanske nominasjonen, og Republikanernes William Howard Taft. Valget var det siste i amerikansk historie der en tredjepartskandidat (verken demokrat eller republikaner) kom på andreplass. Siste gang et amerikansk presidentvalg ble vunnet av en slik kandidat var i 1864, da Abraham Lincoln som kandidat for National Union Party seiret i et relativt udemokratisk valg på grunn av den pågående borgerkrigen.

Valget i 1912 var det første hvor alle 48 statene i det kontinentale USA deltok, og stod mellom den sittende republikanske presidenten William Howard Taft, Theodore Roosevelt, som også tidligere hadde vært president i perioden 1901–1909, og den demokratiske utfordreren Woodrow Wilson, guvernør i New Jersey. 

Valget ble vunnet av Woodrow Wilson med 41,8 % av stemmene mot Roosevelts 27,4 % og Tafts 23,2%. Med denne oppslutningen vant Wilson en klar majoritet av delstatene og 435 av 531 valgmannsstemmene. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |


| * v
* d
* r
Presidentvalg i USA |
| --- |
|  | 
* 1789
* 1792
* 1796
* 1800
* 1804
* 1808
* 1812
* 1816
* 1820
* 1824
* 1828
* 1832
* 1836
* 1840
* 1844
* 1848
* 1852
* 1856
* 1860
* 1864
* 1868
* 1872
* 1876
* 1880
* 1884
* 1888
* 1892
* 1896
* 1900
* 1904
* 1908
* 1912
* 1916
* 1920
* 1924
* 1928
* 1932
* 1936
* 1940
* 1944
* 1948
* 1952
* 1956
* 1960
* 1964
* 1968
* 1972
* 1976
* 1980
* 1984
* 1988
* 1992
* 1996
* 2000
* 2004
* 2008
* 2012
* 2016
* 2020
* 2024

 | USAs flagg |
| Valgmannskollegiet i USA |
**Neofron fra Sikyon** (gresk: Νεόφρων, -ονος) var en av de mest profilerte dramatikerne i antikkens Hellas som det er tilskrevet et hundre og tyve stykker. Av hans omfattende forfatterskap er gjenstår det kun ett stykke, tragedien *Medeia* og av dette stykket er det kun bevart noen få fragmenter.

Det er sagt at Evripides benyttet Neofrons tragedie som utgangspunkt for sin egen tragedie av samme innhold, og med samme tittel, *Medeia*, men moderne forskning er delt i synet på hvilke av dramatikerne som var først ute. Neofron levde antagelig i den andre halvparten av 400-tallet f.Kr. og var således grovt sett en samtidig med Evripides. Hans hjemby var Sikyon i det nordlige Peloponnes mellom Korint og Akhaia.

Den senere bysantinske encyklopedi *Suda* forteller at Neofron introduserte i sine stykker tortur av slaver. I henhold til kanoner av dramatiske tekster hadde slikt ikke blitt framført direkte på scenen tidligere, men kun referert til ved hjelp av sendebud.

Litteratur
----------

* Bates, Alfred red (1906): *The Drama: Its History, Literature and Influence on Civilization*, bind 1. London: Historical Publishing Company.
* For en diskusjon om de bevarte fragmentene til Neofron og deres forhold til Evripides' *Medeia*, se introduksjonen til D. Pages kommentar til stykket (1938).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Presidentvalget i USA i 1848** var det 16. presidentvalget i USAs historie. Valget var helt åpent, sittende president James Knox Polk hadde oppnådd så å si alle de mål han hadde satt seg på en termin, og med en sviktende helse som skulle ta livet hans fire måneder etter at han forlot embedet holdt han løftet sitt om ikke å stille til gjenvalg.

Kart over valgresultatet. **Blå** viser stater vunnet av Cass/Butler, **gull** av Taylor/Fillmore. Tallene viser hvor mange valgmenn hver stat hadde. Klikk på kartet for å se en større utgave.
I 1846-47 hadde Whigpartiet lagt all sin energi i å fordømme Polks krigspolitikk, men måtte foreta en rask helomvending nå. I februar 1848 overrasket Polk alle med Guadalupe Hidalgo-traktaten som gjorde slutt på krigen med Mexico og ga USA nye, store territorier (inkludert California og mesteparten av Arizona og New Mexico). Medlemmene i Whigpartiet stemte 2-1 i Senatet for godkjenning av traktaten, og sommeren 1848 nominerte de krigsveteranen Zachary Taylor som sin presidentkandidat. Selv om han lovet fred fordømte han ikke krigen eller Polks krigspolitikk, og Whigpartiet måtte følge opp dette. De skiftet fokus til spørsmålet rundt om slaveri skulle forbys i de nye territoriene. Valget av Taylor kunne virke desperat, han var helt klart ikke dedikert til Whigpartiets prinsipper, men han var populær for sin innsats i krigen. 

Demokratene kunne vise til seier i krigen, fred, økonomisk framgang og tilegnelsen av både Oregon og områdene i sørvest, de hadde vært de sannsynlige vinnerne dersom Whigpartiet ikke hadde stilt Taylor som sin kandidat. Hans seier gjorde ham til en av bare to presidenter som noen gang ble valgt fra Whigpartiet før det opphørte på 1850-tallet. Den andre var William Henry Harrison, som ble valgt i 1840, men døde etter å ha holdt embedet i bare en måned. Harrison hadde også vært general.

Taylor og Cass vant begge 15 stater, men fordi Taylor vant i de folkerikeste statene fikk han 36 flere valgmannsstemmer og ble dermed USAs 12. president.

Se også
-------

* Liste over Amerikas forente staters presidenter

Eksterne lenker
---------------

* Valgresultat i hver enkelt stat Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
* How close was the 1848 election? – Michael Sheppard, Michigan State University

| * v
* d
* r
Presidentvalg i USA |
| --- |
|  | 
* 1789
* 1792
* 1796
* 1800
* 1804
* 1808
* 1812
* 1816
* 1820
* 1824
* 1828
* 1832
* 1836
* 1840
* 1844
* 1848
* 1852
* 1856
* 1860
* 1864
* 1868
* 1872
* 1876
* 1880
* 1884
* 1888
* 1892
* 1896
* 1900
* 1904
* 1908
* 1912
* 1916
* 1920
* 1924
* 1928
* 1932
* 1936
* 1940
* 1944
* 1948
* 1952
* 1956
* 1960
* 1964
* 1968
* 1972
* 1976
* 1980
* 1984
* 1988
* 1992
* 1996
* 2000
* 2004
* 2008
* 2012
* 2016
* 2020
* 2024

 | USAs flagg |
| Valgmannskollegiet i USA |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Rhode Islands flagg
**Rhode Islands flagg** er hvitt med et gullanker og et bånd med mottoet «Hope» i midten omkranset av tretten gull-stjerner. Flagget ble innført 19. mai 1897. Det har proporsjonene 29:33.

Ankeret symboliserer håp, noe som også framgår av delstatenes motto «Hope» (Håp), som er plassert på båndet under ankeret. De tretten stjernene symboliserer de opprinnelige koloniene som ble USAs tretten første delstater. Rhode Island ble USAs trettende delstat i 1790.

Tidligere flagg
---------------

Rhode Islands første flagg ble innført 30. mars 1877. Dette var hvitt og hadde et rødkantet hvitt skjold hvorpå et blått anker var plassert, det hele omgitt av en krans av 38 blå stjerner.

Delstatsflagg nummer to ble innført 1. februar 1882. Dette var blått og hadde et gult anker i midten omgitt av en krans av tretten gule stjerner. Flagget var i bruk til delstatens nåværende flagg ble innført i 1897.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

Eksterne lenker
---------------

* Rhode Island (U.S.) fra Flags of the World

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Galeria Łódzka sett fra nordsiden
**Galeria Łódzka** (*«Łódź-galleriet»*) er et varehus i sentrum av Łódź ved Józef Piłsudskis allé 15/23, ikke langt vekk fra Piotrkowska-gaten. 

Varehuset ble åpnet den 24. oktober 2002. Det ble bygd av det polske firmaet Strabag Polska, mens investoren er tyske ECE Projektmanagment Polska.

Handelsgalleriet knytter med sin arkitektur an til de nærliggende postfabrikkbygningene, skjønt det er en helt ny konstruksjon. Det har fire etasjer og form som bokstaven «L». Varehuset er bygd på et område som skråner nedover i retningen nord – sør. Derfor blir det første nivået fra den nordlige inngangen andre etasje i forhold til den sørlige. 

Bygningen omgis av en fire etasjer høy, tildekket parkeringsplass med plass til 1400 bilder. Handelsområdet utgjør 40 000 m³. Inne finnes et kjøpesenter, rundt 170 butikker og flere restauranter.

Galeria Łódzka ble i 2002 prisbelønt av Den polske arkitektforening, og i 2004 fikk den tildelt European Shopping Centre Award-prisen fra International Council of Shopping Centres. Begrunnelsen var den dyktige innkomponeringen i bysentrumets infrastruktur, interessante arkitektur og riktige adgang for biler og annen transport.

Eksterne lenker
---------------

Varehusets hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Millbank** er et område og ei gate i bydelen City of Westminster i sentrale London. Området har navn etter en mølle som tilhørte Westminster Abbey i middelalderen, og som stod ved Great College Street. Millbank er lokalisert ved elven Themsen, øst for Pimlico og sør for Westminster. Millbank er kjent for å være lokaliseringen av viktige regjeringskontorer, hovedkvarteret til motehuset Burberry, skyskraperen Millbank Tower, og framstående kunstinstitusjoner som Tate Britain og Chelsea College of Art and Design.

Historie
--------

Dette landområdet tilhørte Westminster Abbey da det første gang ble nedtegnet i 1546. Navnet refererte til tilstedeværelsen av vannmøller ved elvebredden. De siste av disse møllene, som sto ved nordenden av Millbank, ble revet ned tidlig på 1700-tallet.

På 1700-tallet ble området dominert av fengselet Millbank Penitentiary, som ble brukt til fanger som skulle transporteres til koloniene. Fengselet lå der det store kunstmuseet Tate Britain ligger i dag.

Hovedveien gjennom området, A3212, heter også Millbank og går fra Vauxhall Bridge til Abingdon Street rett sør for Parliament Square. Mange parlamentsmedlemmer har sine kontorer langs denne veien. Veien ble anlagt som en del av Thames Embankment på midten av 1800-tallet, og ligger over et stort kloakkanlegg som tar imot overskuddsvann fra Themsen. Den følger omtrent stien langs Themsen som i middelalderen forbandt Westminster med fiskerlandsbyen Chelsea lengre opp langs elva.

Før valget i 1997 tok Labour Party over to etasjer i Millbank Tower som partihovedkvarter. Leien var på hele én million pund i året, og allerede i 2001 måtte partiet finne nye lokaler. «Millbank Machine» og «Millbank Tendency» har gått inn i den politiske sjargongen i Storbritannia som referanse til Labours ledelse som gapte over for mye.

Et annet ruvende bygg i Millbank er Thames House, som fra 1937 har vært hovedkvarter for den britiske regjeringas avdeling for indre sikkerhet, MI5.

Kollektivtransport
------------------

De nærmeste undergrunnsstasjonene er:

* Westminster undergrunnsstasjon
* Pimlico undergrunnsstasjon
* Victoria stasjon

Sistnevnte betjener også jernbanen til Kent, Surrey og Sussex.

Referanser
----------

1. ↑  «Millbank, Westminster»], *Hidden London*
**Salisylsyre** (ortohydroksybenzosyre) er en meget lokalirriterende syre, som kun kan brukes utvortes. Derfor er forskjellige derivater utviklet til innvortes bruk. Disse utgjøres av to klasser, estere av salisylsyre og salisylatestere av organiske syrer. Dessuten anvendes salisylsyresalter. Det mest kjente derivat er acetylsalisylsyre.

Salisylsyre har fått sitt navn etter pil (*Salix*), som har et naturlig innhold av denne syren, og hvorfra man første gang isolerte den. Av samme grunn har avkok av pilebark vært brukt i den folkelige medisin.

Salisylater virker generelt via deres innhold av salisylsyre. Det utvikles stadig nye salisylater.

Plantehormon
------------

Salisylsyre (SA) er et plantehormon og bidrar både i plantenes utvikling, fotosyntese, transpirasjon, ioneopptak og transport. SA fungerer også i plantens forsvarsmekanismer mot skadedyr og sykdommer. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Rhodos lufthavn, «Diagoras»** (gresk: **Κρατικός Αερολιμένας Ρόδου, «Διαγόρας»**) (IATA: **RHO**, ICAO: **LGRP**) er en internasjonal lufthavn som ligger 14 km sørvest for Rhodos by på den greske øya Rhodos i Egeerhavet. Lufthavnen holder posisjon som den fjerde største i Hellas målt etter antall passasjerer. Lufthavnen ble ferdigstilt i 1977, og erstattet med det den tidligere hovedflyplassen på øya, som lå lengre syd på vestkysten.

Rhodos lufthavn er i hovedsak trafikkert av charterflyselskaper, som flyr på oppdrag av europeiske turoperatører. Øvrige direkteruter fra Vest-Europa er som oftest sesongbestemte, da Rhodos er en populær turistdestinasjon i sommerhalvåret. Men lufthavnen har i tillegg til dette også en viss rutetrafikk som drives gjennom hele året, som for eksempel regelmessige flygninger til det greske fastlandet med operatørene Aegean Airlines og Olympic Airlines.

Historie
--------

Rhodos lufthavn, «Diagoras» ble åpnet den 28. juni 1977, og erstattet med dette den tidligere hovedflyplassen på øya, som lå ved landsbyen Maritsa lengre syd på vestkysten av øya. Vedtaket om å bygge en ny lufthavn på Rhodos ble tatt som et resultat av den økende mengden reisende til Rhodos, og da i hovedsak charterreisende.

Den nye lufthavnen viste seg snart å være underdimensjonert for å håndtere den stadig økende tilveksten av feriereisende. Derfor har flere modifikasjoner, fornyelser og utbyggelser blitt utført opp gjennom årene. Den seneste utvidelsen var i 2005 da en helt ny terminalbygning ble ferdigstilt for å møte antallet passasjerer.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rhodes International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
En høne
**Rhode island red** (forkortet R.I.R) er en tung hønserase som ble avlet fram på Rhode Island i USA.

Navnet kommer fra den nordamerikanske staten Rhode Island og rasens dype rødfarge. De er gode produksjonsdyr og utmerkede husdyrhøns. Dyrene er kraftige og gir mye velsmakende kjøtt. Rasen er også kjent for sine brune, store egg, som ofte er godt frødd. Hønen ruger sjelden, men kyllingene vokser raskt og befjæres sent. De er fullvoksne og klare til å verpe når de er 6 måneder gamle. Rasen er rolig, hardfør og ikke gode til å fly og krever heller ikke så stor plass. Den har beskjedent temperament. Den finnes som dverg, og den stammer fra Tyskland. Eggene veier minst 55 gram og er brune (40 gram for dverg). Hanen veier 3–3,5 kilo og hønen 2,2–2,7 kilo. For dverg veier hanen 1 kg og hønen 900 gram.

Farger
------

* RIR (mørkerød)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Rhode Island Red* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tunge hønseraser |
| --- |
| 
* Amrocks
* Asil
* Araucanaer
* Australorps
* Barnevelder
* Brahma
* Dorking
* Faverolle
* Indiske kamphøns
* Jerseykjempe
* Kochin
* Maran
* Malayer
* New hampshire
* Orpington
* Plymouth rock
* Rhode island red (R.I.R)
* Sussex
* Welsumer
* Wyandott

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN
 |
*For parken i Nigerias hovedstad Abuja, se Millennium Park (Abuja).*

Renzo Pianos Nichols Bridgeway under bygging fra Millennium Park til Art Institute of Chicago, nye fløyen til venstre er også tegnet av Piano
**Millennium Park** er en offentlig park på nesten 100 mål i sentrum av Chicago, beliggende mellom Michigan Avenue, Columbus Drive, Randolph Street og Monroe Street. Parken ligger rett nord for Art Institute of Chicago og i forlengelse av Grant Park. Parken ble åpnet 16. juli 2004 og har siden vært byen mest besøkte turistattraksjon.

På området lå tidligere jernbanestasjonen Randolph Street Terminal på Illinois Central Railroad, men etter at denne ble lagt ned for persontrafikk i 1971, lå området brakk. 

Det forelå forskjellige planer for hva området skulle brukes til, men borgermester Richard M. Daley tok initiativ til å utrede hvordan området kunne brukes til framføring av utekonserter. Sammen med arkitekten Frank Gehry ble dette starten på et av de mest ambisiøse utviklingsprosjektene i byen historie. Byggingen av parken startet i oktober 1998 og den ble offisielt åpnet 16. juli 2004.

Jay Pritzker-paviljongen, tegnet av Frank Gehry
Parkens plassering sammen med Grant Park. Michigan Avenue går langs parkens venstre (vestre) side
Parken inneholder en kombinasjon av moderne arkitektur og monumentale skulpturer. Hovedattraksjonen er paviljongen for konserter, Jay Pritzker paviljongen, tegnet av Gehry, den mest moderne friluftsscenen i USA.

Bilder
------

* Millennium Park sett fra Sears TowerMillennium Park sett fra Sears Tower
* Om vinteren er det isrink i parken for publikum, i bakgrunnen skulpturen Cloud Gate av Anish Kapoor (2004)Om vinteren er det isrink i parken for publikum, i bakgrunnen skulpturen *Cloud Gate* av Anish Kapoor (2004)

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 24. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Millennium Park, Chicago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Skandia** er et svensk forsikringsselskap som ble etablert i 1855. Selskapet har i dag virksomhet i Sverige, Danmark og Norge, har ca. 2 300 ansatte og er en betydelig kapitalforvalter i Norden.

I de siste årene har finanskonsernet gjennomgått store forandringer. Fra å ha vært et forsikringsselskap med hovedvekt på skadeforsikring til en virksomhet som er globalt fokusert på sparing, til igjen å bli et nordisk bank- og forsikringskonsern med fokus på trygghet og langsiktig sparing. I februar 2006 overtok det sørafrikanske selskapet Old Mutual aksjemajoriteten i selskapet. I mars 2012 kjøpte Skandia Liv den nordiske virksomhet til Skandia tilbake fra Old Mutual og besluttet å omdanne Skandia til et kundeeid, gjensidig selskap.

Referanser
----------

1. ↑  «Skandia.se». skandia.se. mai 2012. Arkivert fra originalen 3. mai 2014. Besøkt 8. april 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Om konsernet (svensk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND
 |
**Steve Englehart** (født 22. april 1947) er en amerikansk tegneserieskaper. Han er mest kjent for sitt arbeid for Marvel og DCs superheltserier i 1970-årene. 

Han var en av Marvel Comics mest produktive og populære forfattere på 1970-tallet og gjorde seg særlig bemerket med sitt arbeid på serier som Avengers, Captain America (med Sal Buscema) og Doctor Strange (med Frank Brunner). Typisk for Engleharts historier i denne perioden var innslag av politikk, psykedelia, filosofi og okkultisme.

I 1976 begynte han å skrive for DC Comics. Her skrev han et knippe kritikerroste historier med Justice League of America (med Dick Dillin) og Batman (med Marshall Rogers). 

I 1981 skapte Englehart den nye serien *Coyote*, en sci-fi/superheltserie med sterke innslag av indiansk folklore fra det sørvestlige USA. Serien ble først illustrert av Rogers, men siden overtatt av Steve Leialoha og Chas Truog.

Senere på 1980-tallet skrev han blant annet for titler som Green Lantern, Silver Surfer og *Millennium*.

Referanser
----------

1. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 206896[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BD Gest', BD Gest' author ID 4119, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 28668, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.comic-con.org, besøkt 28. juli 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Steve Englehart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Steve Englehart på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Steve Englehart hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Annalena Slamik** (født 23. mars 2003) er en østerriksk kombinertløper. Hun debuterte internasjonalt 17. desember 2016 i Alpencupen i kombinert i Rastbüchl, der hun kom på tolvteplass.

Hun debuterte i Kontinentalcupen 6. januar 2019 i Otepää, der hun endte på 18. plass. Et par uker senere deltok hun i junior-VM på ski 2019 i Lahtis, der hun kom på 23. plass i individuelt. I junior-VM på ski 2020 i Oberwiesenthal deltok hun i individuelt og endte på ellevteplass. Den 18. desember 2020 deltok hun i historiens første verdenscup i kombinert i Ramsau am Dachstein, der hun kom på 19. plass.

I 2021 ble hun nummer 14 i det individuelle rennet under Ski-VM 2021, noe hun også ble under Ski-VM 2023. I tillegg tok hun bronse i historiens første mikslagkonkurranse i kombinert.

Annalena Slamik under Sommer Grand Prix i Oberhof 2021

Referanser
----------

1. ↑  «Annalena Slamik». Österreichischer Skiverband.
2. ↑  «Nordische Ski-WM: Kein Podest bei der WM-Premiere der Damen-Kombination - 16-Jährige beste Deutsche!». *Merkur.de*. 27. februar 2021.
3. ↑  «Weltmeisterschaft, Nordische Kombination - HS 100, 5km, 24.02.2023». Sportschau.
4. ↑  «Norge klart beste nasjon i ski-VM – her er alle resultatene fra VM». *Dagsavisen*. 5. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Annalena Slamik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Annalena Slamik – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata
Komponisten Ivor Novello
**«Keep the Home Fires Burning ('Till the Boys Come Home)»** er en britisk patriotisk sang fra den første verdenskrig. Melodien ble skrevet av Ivor Novello i 1914. Teksten ble skrevet av Lina Gilbert Ford, hvis mellomnavn noen ganger ble trykket som *Guilbert*.

Sangen ble første gang publisert som «'Till the Boys Come Home» 8. oktober 1914 av Ascherberg, Hopwood, and Crew i London Et nytt opplag ble trykket i 1915 under navnet «Keep the Home Fires Burning». Sangen ble meget populær i Storbritannia under den første verdenskrig.

James F. Harrison spilte inn «Keep the Home Fires Burning» på plate i 1915, noe også Stanley Kirby gjorde i 1916. En annen populær innspilling ble fremført av tenoren John McCormick i 1917. Han var også den første til å spille inn «It's a Long Way to Tipperary».

Kulturelle referanser
---------------------

* Sangen var med i musikalen *Å, for en herlig krig* (*Oh, What a Lovely War*, 1969) og i filmen *Darling Lili* (1970)
* I filmen *Gosford Park* (2002) ble gjestene på et gods underholdt av Ivor Novello (portrettert av Jeremy Northam), som han fremførte spillende på piano.
* Den var med i filmen *Johnny Got His Gun og i Metallicas musikkvideo* One
* Sangen var med i Sean O'Caseys skesupill *The Ploughs and the Stars*.

Norsk versjon
-------------

Den norske tittelen er «Når I kommer hjem».

### Innspilling

* William Willums. Utgitt på den akustiske 78-platen Gramophone 2-282856.

Referanser
----------

1. 1 2   Fuld, James J: The book of world-famous music: Classical, popular and folk Courier Dover Publications. Side 316 ISBN 0486414752
2. ↑  «Darling Lili» **(engelsk)**. Internet Movie Database.
3. ↑  «Gosford Park» **(engelsk)**. Internet Movie Database.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC **·** OCLC
 |
En illustrasjon av man-in-the-middle-angrep
Et **man in the middle-angrep** (**MITM**) er innen kryptografi og IT-sikkerhet et angrep hvor angriperen skjult releer og potensielt endrer kommunikasjonen mellom to parter som tror de kommuniserer direkte. Et eksempel på MITM-angrep er aktiv avlytting, hvor angriperen oppretter uavhengige forbindelser med ofrene og releer meldinger mellom dem for å få dem til å tro at de snaker direkte med hverandre over en privat forbindelse, mens fakturm er at hele samtalen er kontrollert av angriperen. Angriperen må være i stand til å fange opp alle relevante meldinger mellom de to ofrene og injisere nye. Dette er rett frem under mange omstendigheter; for eksempel; en angriper innenfor mottaksradius av et ukryptert trådløst aksesspunkt (Wi-Fi) kan injisere seg selv som man-in-the-middle.

Som et angrep som forsøker å omgå gjensidig autentisering, eller mangelen på sådan, kan MITM-angrep kun lykkes når angriperen kan utgi seg for å være hvert endepunkt på en slik måte at de oppfører seg som forventet fra legitime endepunkt. De fleste kryptografiske protokoller inkluderer en form for endepunkts autentisering spesifikt for å unngå MITM-angrep. For eksemepel, kan TLS autentisere en eller begge parter ved å bruke en felles 
sertifikatsutsteder som begge stoler på.

Referanser
----------

1. ↑  Tanmay Patange. «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 10. november 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. november 2013. Besøkt 9. november 2017.
2. ↑  Callegati, Franco; Cerroni, Walter; Ramilli, Marco (2009). «IEEE Xplore - Man-in-the-Middle Attack to the HTTPS Protocol». *ieeexplore.ieee.org*: 78–81. Besøkt 13. april 2016.