recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.Et veiskilt ved East Los Angeles i California, en CDP med over 100 000 innvbggere.
**Census-designated place** (**CDP**) er en fagterminologi som benyttes for en viss type av statistiske områder i USA. Områdene er oftest urbane samfunn av kommunefri type, og grensetrekningene bestemmes av USAs folketellingsbyrå i samarbeid med lokale myndigheter og i visse tilfeller representanter for indianerreservater. Grensene bestemmes hvert tiende år i samband med landets folketelling. En CDP har ingen byrettigheter, og dens samfunnsfunksjoner med planlegging styres på et høyere nivå, oftest av det *county* det ligger i.

Noen militærbaser, som for eksempel Fort Knox i Kentucky, er klassifiserte som CDPer. Samfunn som domineres av turismevirksomhet, for eksempel feriesteder, eller boområder for eldre, såkalte *retirement communities*, er andre typeeksempler på CDPer.

USAs folketellingsbyrå opplister ingen administrative byer i Hawaii, og samtlige steder i deres befolkningsstatistikk utgjøres av CDPer. Lokale myndigheter erkjenner imidlertid byrettigheter for Honolulu sammen med det omgivende Honolulu County.

En CDP kan iblant få byrettigheter og opphører da å være en CDP. Et eksempel på dette er byen Rancho Cordova i California, som var en CDP ved folketellingen i 2000, men fikk byrettigheter den 1. juli 2003. I andre tilfeller kan flere CDPer gå sammen og danne en ny by, som eksempelet Miami Gardens i Florida viser. Oppgraderinger fra CDP til by beror ofte av at den lokale befolkningen vil ha mer selvbestemmelsestett, noe som byrettigheter medfører.

Det utføres et kontinuerlig arbeide med å arbeide frem passende kriterier for hvordan man avgrenser CDPer.

Kilder
------

* «Understanding "Place" in Census Bureau Data Products» (PDF) **(engelsk)**. United States Census Bureau. Arkivert fra originalen (PDF) 2. april 2013. Besøkt 27. januar 2014.
**Jacobsen Elektro AS** (**JEL**) er et norsk firma som leverer utstyr og tjenester til kraftindustrien. Selskapet ble opprettet i 1987 for å overta **N. Jacobsens Elektriske Verksted** (**NJEV**), som hadde store vanskeligheter på grunn av endringer i markedet. Det ble etter hvert besluttet å legge ned produksjonen. I stedet startet JEL rådgiving og bygging av store elektriske anlegg i Europa, Asia og Afrika.

Historie
--------

Johannes Nicolai Jacobsen startet det elektromekaniske verkstedet N. Jacobsens Elektriske Verksted den 21. april 1891. De første årene ble det bl.a. utviklet elektrisk utstyr som telefonsystemer, røntgenapparater, brannmeldere, måleinstrumenter og batterier. I 1901 ble de mange produktene vist i den Illustrerte Katalog nr 1. I 1901 produserte NJEV to prototyper til Kristian Birkelands elektromagnetiske kanon. Dette var starten på det som ble Birkeland-Eydes metode for fremstilling av nitrogendioksid. Strømbegrenseren «Vippa» ble utviklet og produsert av NJEV fra 1913. I 1923–1931 utviklet og leverte NJEV en stor mengde «Småen» krystallapparater med hodetelefoner. Fra 1931 til 1936 ble også «folkemottakeren» med rør og batterier utviklet. NJEV startet utvikling av avanserte vern for beskyttelse av elektriske kraftanlegg i 1933. I 1985 opprettet JEL en avdeling Service & Tjenester med konsulenter på planlegging og vedlikehold av vern i store elektriske anlegg. I 1992 hadde Jacobsen Elektro AS problemer. Johan Svendsen ble kortvarig innleid for å hjelpe PEC i Tønsberg med å få orden i sakene. Det var vanskelig å omorganisere bedriften og produksjonen. Til slutt overtok han bedriften og er fortsatt eier av bedriften. Siden 1993 har JEL bygget store Transformatorstasjoner  og Kraftverk

Referanser
----------

1. ↑  «Jacobsen elektro». Norsk Teknisk Museum.
2. ↑  «1901 Illustreret Katalog fra NJEV». Nasjonalbiblioteket.
3. ↑  «Den elektromagnetiske kanonen». Norsk Hydro. Arkivert fra originalen 1. oktober 2016.
4. ↑  «Den elektromagnetiske kanonen». Norsk Teknisk Museum. Arkivert fra originalen 4. august 2016.
5. ↑  «Vippa strømbegrenser». Digitalt Museum.
6. ↑  «Vippa strømbegrenser». Digitalt Museum.
7. ↑  «Småen krystallmottaker». Digitalt Museum.
8. ↑  «Folkemottakeren radio». Nord Norsk Radiomuseum.
9. ↑  «Biermanns Distance Relay». PAC world.
10. ↑  «Vern og kontrollanlegg». Jacobsen Elektro AS. Arkivert fra originalen 19. juli 2016. Besøkt 28. juni 2016.
11. ↑  «Relevern og nettanalyse». Jacobsen Elektro AS.
12. ↑  «Johan Svendsen. Jacobsen elektro».
13. ↑  «Kvandal transformatorstasjon 420kV». Jacobsen Elektro.
14. ↑  «Kinyerezi kraftverk». Jacobsen Elektro AS.

Eksterne lenker
---------------

* Jacobsen Elektros offisielle nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Honesto Chaves Pacana** S.J. (født 22. januar 1933 i Kauswagan ved Cagayan de Oro på Mandanao på De filippinske øyer; død 1. februar 2024 i Cagayan de Oro) var en filippinsk ordensgeistlig og katolsk biskop av Malaybalay.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn, jesuitt

Etter at han ble uteksaminert fra *Ateneo de Cagayan High School*, sluttet Honesto Chaves Pacana seg til jesuittordenen i 1951 og fullførte sine novisiats- og juniorstudier ved *Sacred Heart Novitiate* i Novaliches i Quezon City. Han tok en bachelorgrad i teologi fra Woodstock College i Maryland i USA (1962-1966) og en mastergrad i religionsundervisning fra Catholic University of America i Washington DC (1966-1969). I mai 1965 ble han ordinert til diakon ved Woodstock College. 

### Prest

Den 10. juni 1965 ble han ordinert til prest av kardinal Francis Spellman i kapellet ved Fordham University i Bronx i New York City. I 1969 grunnla han *Bukidnon Institute of Catechesis* i Mindanao. Den 22. april 1978 avla han sine siste ordensløfter i kapellet ved Xavier University – Ateneo de Cagayan for jesuittenes ordensgeneral Pedro Arrupe.[1]

Han var blant annet sogneprest i Maramag og Malaybalay, direktør for *San Agustin Institute of Technology* i Valencia og jesuittenes retretthus i Malaybalay, superior i Bukidnon misjonsdistrikt og rektor ved *Saint John Vianney Theological Seminary*.[1]

### Biskop av Malaybalay

Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Malaybalay den 12. januar 1994. Den apostoliske nuntius til Filippinene, erkebiskop Gian Vincenzo Moreni, ordinerte ham til biskop den 24. mars samme år; medkonsekratorer var Jesus Tuquib, erkebiskop av Cagayan de Oro og Gaudencio Borbon Rosales, erkebiskop av Lipa.

Den 18. februar 2010 innvilget  pave Benedikt XVI hans alderbetingede avskjedssøknad. 

Honesto Chaves Pacana døde 1. februar 2024 i en alder av 91 i hjembyen Cagayan de Oro.
NersetraTurlederkurs på Nersetra.
**Nersetra** er et gårdstun med turistforeningshytte som ligger i Aure kommune, Møre og Romsdal. Gården eies av Kristiansund og Nordmøre Turistforening som overtok gården i 2001

Beliggenhet
-----------

Nersetra ligger på Ertvågsøya, i en li på østsiden av Foldfjorden. Raskeste adkomst er fra vei ved Grøneng, ca. 15 min opp på stengt bomvei. Fra tunet er det utsikt til Stabblandet og fjellene lenger vest. Hytten er den fjerde hytten på fjordruta ved start i Kristiansund, nærmeste hytte er Imarbu. Rundt hytten er et lett turterreng, Ertvågfjellet (652 moh) ligger i nærheten.

Fasiliteter
-----------

Gårdstunet er base for KNT sin avdeling av Barnas Turlag, og inneholder flere bygninger. Hovedhuset har sengeplasser til 33 personer og er beregnet for utleie til skoleklasser, lag og organisasjoner, men kan også leies til private formål. Huset er ubetjent og leie avtales direkte med KNT. 

Stabburet er selvbetjent overnattingssted for fjordruta, her er det 8 sengeplasser og 2 ekstra plasser på stuen. Huset er låst med DNT-nøkkel. Det er dusjmuligheter i kjeller på hovedhuset, nøkkel finnes på stabburet.

Andre bygninger tilhørende anlegget er fjøs, eldhus, redskapshus, smie og sommerfjøs.

Eksterne lenker
---------------

* Kristiansund og Nordmøre Turistforening Nersetra[*død lenke*]
* Den Norske Turistforening Nersetra

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Storm Studios AS** er et av Europas ledende etterarbeidshus for visuelle effekter til fjernsynsproduksjoner, spille- og reklamefilmer og for animasjonsfilmer. Selskapet har ca 50 ansatte og holder til på Grünerløkka i Oslosom del av Stormgruppen. Selskapet har funnet en rekke priser, deriblant Emmy, Amanda og BAFTA. Søsterselskapet Storm Films AS er et av landets største produsenter av Spillefilm for kino, og kan skilte med en Oscar for beste kortfilm og en rekke Amanda-priser.[]

Storm Studios har gjort effekter på blant annet:[]

* the Last of us (2020)
* Watchmen (2019)
* Star Trek: Discovery (2019)
* Skammerens Datter II: Slangens Gave (2019)
* Skjelvet (2018)
* Black Panther (2017)
* Den 12. mann (2017)
* The Fate of the Furious (2017)
* Gilberts grusomme hevn (2016)
* See You Tomorrow (2016)
* Børning 2 (2016)
* Birkebeinerne (2016)
* Grand Hotel (2016)
* Julekongen - Full rustning (2015)
* Pixels (2015)
* Skammerens datter (2015)
* Her er Harold (2014)
* Kaptein Sabeltann og skatten i Lama Rama (2014)
* En sjel for mye (2014)
* Ragnarok (2013)
* *Dom över död man* (2012)
* *Kon-Tiki* (2012)
* *Uskyld* (2012)
* *Hodejegerne* (2011)
* *Mennesker i Solen* (2011)
* *Kongen av Bastøy* (2010)
* *Trolljegeren* (2010)
* *Limbo* (2010)
* *Keeper'n til Liverpool* (2010)
* *Død Snø* (2009)
* *Max Manus* (2008)
* *Slipp Jimmy Fri* (2006)
* *Peter & ulven* (2006)

Eksterne lenker
---------------

* Storm Studios hjemmesider
* Storm Studios på Facebook
* Storm Studios på Vimeo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Rækved og lørveblues*** er et album fra Trygve Hoff. Albumet ble produsert av Stein Ingebrigtsen og utgitt i 1980. Tekster og musikk av Trygve Hoff, musikkarrangementer av Kurt Samuelsen og med Cover-illustrasjon av Karl Erik Harr.

Medvirkende musikerne : Kurt Samuelsen, piano, trekkspill og keybords. Ørnulf Nielsen, acc. gitar. Alf Olsen, el.gitar. Konrad Kaspersen, bass. Knut H. Johannesen, trommer. Henning Gravrok, sax. Svein Arild Berntsen, munnspill. Tor Hjalmar Ruback, fløyte. Jan Fredrik Skogdal, trombone. Tor Arne Vannebo, trombone. Arne Bjørhei, trompet. Strykere: Michael Syssmann, Jarle Fredheim, John Strømsnes, Kjell-Arne Pleym.

Sporliste
---------

**Side A:**

1. «Nocturne i Nord »
2. «Vals i august »
3. «Bogstad blues »
4. «Makaber dans »
5. «Fem år etter Mendelssohn »
6. «Blues om slanking »
7. «Byssan bane' søtten år »

**Side B:**

1. «Lån mæ nå'n tima »
2. «Du e så go' »
3. «Jentan på fileten»
4. «Hyrdebrev blues»
5. «Sommersalme»
6. «Håkon Henriksen»
7. «Sesongarbeidervise»
***Klatring*** er et norsk tidsskrift for klatring og bratt friluftsliv. *Klatring* er skrevet av klatrere, for klatrere, og formidler det som rører seg innen det skandinaviske klatremiljøet.

Magasinet ble grunnlagt i 1975 av Tindegruppa ved NTH i Trondheim, under navnet *Norklatt*. Bladet skiftet navn til *Norsk Klatring* i 1994, og videre til sin nåværende form og tittel i 2003.

*Klatring* eies siden 2008 av Fri Flyt AS, og utkom med 6 nummer i året frem til 2020 hvor papirutgaven ble nedlagt. Siden 2020 eksisterer det kun som en nettside. Redaktør siden 2005 er Dag E. Hagen.

Fri Flyt AS gir i tillegg til Klatring ut magasinene Fri Flyt, Terrengsykkel, UTE, Playboard og Landevei.

Opplag
------

Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

* 2011: 4 205
* 2012: 4 367
* 2013: 3 682
* 2014: 3 224
* 2015: 3 275
* 2016: 3 237

Referanser
----------

1. ↑  «Om Fri Flyt AS | Om | FRIFLYT.NO». *www.friflyt.no*. Arkivert fra originalen 12. februar 2016. Besøkt 20. februar 2016.
2. ↑  MBLs nettsider

Eksterne lenker
---------------

* *Klatrings* nettside
**Hartmut Bagger** (1938–2024) var en tysk offiser (general). Han var Tysklands forsvarssjef fra 1996 til 1999 og sjef for hæren fra 1994 til 1996.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hartmut Bagger ble født i Braunsberg i Øst-Preussen. Som barn flyktet han med sin mor og lillebror fra Den røde armé og de kom som flyktninger til Celle vest i Tyskland da han var seks år.

### Karriere

Bagger vervet seg som yrkessoldat i Bundeswehr i 1958. I 1960 ble han forfremmet til løytnant. Han tok generalstabsutdanning ved Führungsakademie der Bundeswehr fra 1969 til 1971, ble major og tjenestegjorde ved panserbrigade 18 i Neumünster. Han underviste også i militærpolitikk ved Führungsakademie og tok videreutdanning ved Armed Forces Staff College i Norfolk, Virginia i USA.[]

Fra 1976 til 1978 kommanderte han pansergrenaderbataljon 51 i Rotenburg an der Fulda. Deretter jobbet han i Forsvarsdepartementet frem til 1980. Fra 1980 til 1982 var Bagger, som da hadde blitt oberst, stabssjef for 3. panserdivisjon. Deretter var han sjef for sikkerhetspolitikk ved Führungsakademie. Fra 1984 til 1988 kommanderte han pansergrenaderbrigade 7 i Hamburg. Han ble forfremmet til brigadegeneral i 1988 og var stabssjef for 3. korps i Koblenz til 1990. Deretter kommanderte han 12. panserdivisjon til mars 1992.[]

1. april 1992 ble han stedfortredende sjef for Hæren. 21. mars 1994 ble han sjef for Hæren. Etter at general Klaus Naumann ble valgt til formann for NATOs militærkomité ble han Naumanns etterfølger som Tysklands forsvarssjef 8. februar 1996. Han ble samtidig forfremmet til full general. Han gikk av med pensjon 31. mars 1999.[]

Hartmut Bagger bodde i Meckenheim i Nordrhein-Westfalen, nær Köln, og var gift og hadde to sønner. En av hans sønner er diplomaten Thomas Bagger, som til 2023 var Tysklands ambassadør til Polen.

Utmerkelser
-----------

* Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1994)
* Kommandør av Legion of Merit (USA)
* Kommandør av Æreslegionen (Frankrike)
* Kommandør av 1. klasse av Finlands hvite roses orden

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000021069, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   www.nato.int[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   BOE ID BOE-A-1994-25640[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Dermot Bradley, Heinz-Peter Würzenthal, Hansgeorg Model: *Die Generale und Admirale der Bundeswehr, 1955–1999. Die militärischen Werdegänge*. Biblio-Verlag, Osnabrück 2005, ISBN 3-7648-2382-8.

| * v
* d
* r
Generalinspektør for Bundeswehr |
| --- |
| Standard for generalinspektøren | Adolf Heusinger **·** Friedrich Foertsch **·** Heinrich Trettner **·** Ulrich de Maizière **·** Armin Zimmermann **·** Harald Wust **·** Jürgen Brandt **·** Wolfgang Altenburg **·** Dieter Wellershoff **·** Klaus Naumann **·** Hartmut Bagger **·** Hans-Peter von Kirchbach **·** Harald Kujat **·** Wolfgang Schneiderhan  **·** Volker Wieker  **·** Eberhard Zorn | Tysklands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
Piedad Córdoba i Lima i Peru 2008.
**Piedad Esneda Córdoba Ruiz**, ofte kjent som **Teodora de Bolívar** eller **Gaitán**, (født 25. januar 1955 i Condoto i Colombia, død 20. januar 2024) var en colombiansk advokat og politiker i Colombias liberale parti. 

Hun var av afrikansk avstamning og representerte denne minoriteten i Colombia som del av Poder Ciudadano Siglo XXI-bevegelsen. Hun stilte seg kritisk til president Álvaro Uribes politikk.[]

I løpet av 2007 var hun forhandler i forhandlinger mellom myndighetene og FARC-geriljaen.[]

I 2010 ble hun diskvalifisert fra å holde offentlig verv for en periode på 18 år, etter at påtalemyndigheten anklaget henne for å samarbeide med geriljagruppen FARC.[]

Referanser
----------

1. ↑   www.colombia-politics.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   colombiareports.co[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Página|12, «Murió la senadora colombiana Piedad Córdoba | Tenía 69 años», verkets språk spansk, utgitt 20. januar 2024, besøkt 20. januar 2024[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Hovden landskapsvernområde** er et 59 940 dekar stort landskapsvernområde i Bykle kommune. Det ble opprettet 5. september 1986 og ligger nord for bebyggelsen på Hovden og strekker seg fra riksvei 9 østover til grensa mot Vestfold og Telemark. En liten del av området er på vestsida av veien og grenser til Lislevatn naturreservat, Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde og Vidmyr naturreservat. 

Området er et fjellområde med myrer i de laveste områdene i vest og høyfjell i øst. I sør og vest er det eskere og drumlins. Formålet med vernet er «*å ta vare på eit vakkert naturlandskap som er eineståande i sitt slag i fylket. I verneområdet finn ein store, samanhengjande myrområde, som til saman inneheld eit vidt spekter av myrtypar, og ein finn særmerkte spor frå siste istid som t.d. terrassar, daudisgroper og morenar. Både myrene og lausavsetningane er av stort verd for undervisning og forsking*.»

Forvaltningsmyndighet for området var opprinnelig Fylkesmannen i Aust-Agder, men er fra 2015 blitt endret til verneområdestyret for Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Hovden landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  Forskrift om Hovden landskapsvernområde
3. ↑  Om endringen hos nasjonalparkstyre.no[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Kart over Siegfriedlinjen. De skraverte og lys-grå områdene var demilitariserte etter Versaillestraktaten
**Siegfriedlinjen** (tysk:*Siegfriedstellung*) var en forsvarslinje bestående av fort og anti-tankforsvar som ble bygget av Tyskland som en del av Hindenburglinjen 1916–1917 i det nordlige Frankrike under første verdenskrig. Men begrepet henviser også til den tilsvarende forsvarslinjen som ble anlagt i 1930-årene fram mot andre verdenskrig som et svar på den franske Maginotlinjen. Selv kalte tyskerne dette forsvarsanlegget for ***der Westwall***, mens de allierte ga dette anlegget navn etter forsvarsanlegget fra første verdenskrig. Befestningene ble bygget av Organisasjon Todt, og personellet som var med å utforme og bygge linjen, samt de som tjenestegjorde der frem til mai 1940, fikk utdelt Schutzwallmedaljen.

*Dragetenner* ved Siegfriedlinjen, fotografert i 2004
Bunkerinngang fotografert i 2006
Siegfriedlinjen strakte seg over en strekning på mer enn 630 km med mer enn 18 000 bunkere, tunneler og stridsvognfeller, såkalte *dragetenner*. Den gikk fra Kleve på grensen til Nederland, fulgte den tyske vestgrensen til Weil am Rhein ved grensen til Sveits. Anlegget hadde kanskje større verdi i propagandaen enn strategisk. Adolf Hitler igangsatte planleggingen i 1936 og den ble bygget i årene mellom 1938 og 1940, etter at Tyskland hadde brutt Versaillestraktaten og Locarnotraktaten om demilitarisering av Rhinland i 1936.

Under Phony War («liksomkrigen») fungerte anlegget som grensebefestning mot vest, mens det fikk for alvor en militær verdi fra august 1944 da den stanset den allierte fremrykkingen mot Tyskland. De første sammenstøtene langs linjen skjedde allerede i august 1944 ved Hürtgenskogen, ca. 20 km sørøst for Aachen, under det såkalte slaget om Hürtgenskogen. Først etter Ardenneroffensiven i januar 1945 klarte allierte styrker etter flere mislykkede forsøk å trenge igjennom linjen.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* Westwall museum
* Artikkel om Vestvollen/Siegfriedlinjen i Store Norske Leksikon

Portal: Andre verdenskrig
***Play*** er en svensk dramafilm fra 2011 regissert av Ruben Östlund. Filmen omhandler en serie med barneran som fant sted i Stockholm fra 2006 til 2008. Alle ranerne var gutter med innvandrerbakgrunn og alle ofrene var hvite svenske gutter. Tyvene brukte ikke vold, men benyttet en metode kalt "bror-trickset", som er et intrikat, psykologisk rollespill som fanger ofrene i en situasjon de ikke kommer ut av.

Den ble godt mottatt av kritikerne og har fått så mye som 80 % på Rotten Tomatoes. Den ble også godt mottatt av de norske kritikerne. Blant annet så gav VG den terningkast seks, mens Aftenposten, Dagsavisen og FilmMagasinet gav fem. Dagbladet var ikke like fornøyd og gav den to.

Filmen vant i Nordisk råds filmpris og var nominert til Amandaprisen i klassen for beste utenlandske kinofilm.

Handling
--------

I Gøteborg utarbeider en gjeng på fem svensk-somaliske tenåringsgutter et forseggjort opplegg, for å stjele eiendelene til en svensk-asiatisk og to hvite tenåringsgutter. Gjengen kler seg ut som politimenn, og spør først om guttene vet hvor mye klokken er. Når et av ofrene sjekker klokken på mobiltelefonen sin, påstår gjengen at telefonen ser ut som en som ble stjålet fra en bror til en av gjengen. Etter tyveriet søker de tre guttene deretter hjelp på en kaffebar, men eieren føler ikke noe behov for å kontakte politiet - selv om ofrene etterspør dette.

Skuespillere
------------

* Anas Abdirahman som Anas
* Sebastian Blyckert som Sebastian
* Yannick Diakité som Yannick
* Sebastian Hegmar som Alex
* Abdiaziz Hilowle som Abdi
* Nana Manu som Nana
* John Ortiz som John
* Kevin Vaz som Kevin

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Play - Film - Dagbladet.no». *www.dagbladet.no*. Besøkt 27. juni 2016. [*død lenke*]
2. ↑  «Play». Besøkt 27. juni 2016.
3. ↑  Pedja Kalajdzic (9 oktober 2012) Nordisk råds filmpris til Sverige NRK. Hentet 28 oktober 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Play* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Play* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Play* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Play* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Play* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Play* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Play* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Play* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Play* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Gudrun Hermana Amunda Kolderup** (født 6. august 1871 i Kristiania, død 13. juni 1931 i Ytre Arna) var en av de første kvinnelige legene i Norge og regnes som den første som hadde privatpraksis på bygda.

Slekt og familie
----------------

Hun var datter av tollbetjent Julius August Hermansen Kolderup (1839-1902) og Anne Cathrine Kolderup (1839-1904).

Hennes søster Solveig Roll-Hansen (f. 1877) ble også lege med blant annet praksis i Kristiansand.

Gudrun Kolderup ble ikke gift.

Historie
--------

Hun ble født i Kristiania, men flyttet tidlig vekk fra hovedstaten. I 1875 finner vi familien i Holmestrand der faren var tollbetjent. I 1885 hadde familien flyttet tilbake til Kristiania der faren hadde blitt overtollbetjent. I 1889 tok examen artium som en av 13 kvinner i Norge det året. I 1897 tok medisinsk embetseksamen og var den eneste som tok den det året. Året etter fikk hun jobb som assistentlege i Ytre Arna.

Når doktor Henrik Krohn, som hun jobbet for, døde i 1902 tok hun over praksisen hans. Hun hadde kontor i Strandgaten 27 og bodde i en bolig på Arna fabrikker. Som lege i Ytre Arna var det viktig og kunne forflytte seg raskt, det fortelles at hun rodde hele veien til Bergen for å besøke foreldrene sine, men ingen skriftlig informasjon bekrefter dette. 

Gudrun Kolderup ble ved etableringen i 1909 leder for Ytre Arna Sanitetsforening og dette vervet hadde hun frem til sin død. 

I juni 1931 døde hun brått og uventet under et sykebesøk. Etter hennes eget ønske skulle begravelsen skje i stillhet, men da kisten skulle føres fra hennes hjem til kirkegården sto det mellom 1100 og 1200 mennesker utenfor for å ta sitt siste farvel.

Gudrun Kolderups veg i Ytre Arna i utkanten av Bergen fikk navn etter henne i 1971, den het tidligere Parkvegen.

Referanser
----------

1. ↑   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 28. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 28. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Gudrun Kolderup (1871–1931) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 17. september 2021.
4. ↑  «Gudrun Kolderup (1871–1931) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 17. september 2021.
5. ↑  «Gudrun Kolderup (1871–1931) – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 17. september 2021.
Melkekartonger fra 1990-årene. De tre nederste er i skolemelk-størrelse, på en kvart liter.
**Skolemelk** er melk som gis ut til mat på barne- og ungdomsskoler i Norge. Et tilbud om melk til skolebarn har eksistert i Norge siden 1971.

I 2019/2020 deltok cirka tre fjerdedeler av Norges skoler i skolemelkordningen. Ordningen drives av Tine. Melken gis ut gjennom en abonnementsordning som betales for av foreldre eller foresatte. De velger også hvilken type melk barnet skal få. Denne ordningen er subsidiert av omsetningsavgiften i landbruket. I 2021 kostet skolemelk i ett år 1221 kroner, eller 1720 kroner for laktosefri melk, men prisen kan variere fra skole til skole. I 2019 ble 15,8 millioner liter skolemelk solgt gjennom ordningen, mens i 2020 var det 10,5 millioner. I 2020 var de smakssatte variantene skolemelk de mest populære, og sto for 37% av salget. 1% lettmelk sto for 33%, 0,5% lettmelk for 28%, og de siste 2% var laktosefri melk.

Helsedirektoratet anbefaler at skolebarn drikker en form for melk på skolen, ettersom det er en kilde til kalsium og jod. En kartong skolemelk inneholder nok kalsium til dekke et barns daglige behov, hvilket kan være med på å styrke skjelettet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Bugge, Annechen Bahr (4. september 2022). «skolemelk». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 13. februar 2024.
2. ↑  Lilleås, Vegard (18. oktober 2019). «Mener skolemelkordningen bryter med gratisprinsippet i skolen». *NRK*. Besøkt 13. februar 2024.
3. ↑  Ullensaker, Kathrine Asbjørnsen, Rødt (25. august 2021). «Er skolemelk til barn et privilegium, kun for barn av foresatte med romslig økonomi?». *Romerikes Blad* **(norsk)**. Besøkt 13. februar 2024.
4. ↑  Larsen-Vonsett, Øystein; Aamodt-Hansen, Ida (17. september 2004). «Rådyr skolemelk». *VG* **(norsk)**. Besøkt 13. februar 2024.
5. ↑  «Stor prisforskjell på skolemelk». *adressa.no* **(norsk)**. 12. september 2004. Besøkt 13. februar 2024.
6. ↑  «Frukt, melk og fisk i skolen». *Helsedirektoratet* **(norsk)**. Besøkt 13. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Tines nettside om skolemelkordningen «Skolelyst»
**Fernanada Sparre Smith** (født 18. august 1921 i Oslo) er en norsk danser og koreograf.

Hun er født i Oslo og vokste opp i Bergen. Etter hennes fars bortgang i 1936 flyttet familien tilbake til Oslo. I Bergen tok hun dansetimer hos danske Ellen Hein og i Oslo var hunn elev på Inga Jacobis ballettskole 1936-1937. I tiden 1941-1943 var hun elev hos Gerd Kjølaas og var senere tiknyttet ensemblet Ny Norsk Ballett som eksisterte fra 1948 til 1955 og som var forløper til Nasjonalballetten ved Den Norske Opera og Ballett. Den første forestilling som hun koreograferte selv var *Landlig Suite* av Bela Bartok på Det Nye Teater (nå Oslo Nye Teater) i 1946. I 1964 startet hun sin egen ballettskole i Asker. 

Fernanda Sparre Smith ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1996.

Hun er søster av billedkunsteren Victor Sparre (1919-2008).

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Fernanda\_Sparre\_Smith[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kari Anne Vadstensvik Bjerkestrand: *Et langt, levende danseliv - Fernanda Sparre Smith fyller 100 år* - Danseinformasjonen/danseinfo.no 18. august 2021
3. ↑  Karoline Henanger: *På bare føtter - Fernanda Sparre Smith 100 år* - Intervju i Klassekampen 18. august 2021
4. ↑  Mina Weider: Intervju med Fernanada Sparre Smith - dansenshus.com 2017
5. ↑  Tildelinger - kongehuset.no 1996

Eksterne lenker
---------------

* Fernanda Sparre Smith - Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Monument i Armjansk, med en sovjetisk T-34 til minne om frigjøringen fra nazitysk okkupasjon.
Kart over Perekopeidet
**Armjansk** (ukrainsk: Армянськ, russisk: Армянск, armensk: Արմիանսկ, krimtatarisk: *Ermeni Bazar*) er en by i nord på Krimhalvøya i Ukraina. Den ligger på Perekopeidet i Karkinitbukten.

Armjansk har ca 25.000 innbyggere, hvorav 54 % er russere og 29 % ukrainere. 

Armjansk ble grunnlagt i 1736 av armenere og grekere, som hadde kommet hit fra den nærliggende byen Perekop. Det første navnet på byen var *Ermeni Bazar* (krimtatarisk for «det armenske marked»).

Armjnsk er sete for kommunen av samme navn.

Byens største arbeidsgiver er statsbedriften «Krimski Titan» (*Кримський Титан*), som produserer titanoksid (TiO2), svovelsyre og kunstgjødsel. Byen har også et stålbetongverk.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Armyansk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Armiansk – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Armyansk.Info project - russisk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Christer Torjussen** fra Rygge i Moss (født 17. februar 1970) er norsk tekstforfatter og stand up-komiker. 

Han er utdannet tekstforfatter ved Westerdals. Torjussen mottok Komiprisen 2007 i klassen beste stand-up artist, Stå opp-prisen i 2004, ble Årets skjemtegauk 2005 og Stå opp-mester under Standupfestivalen 2012. 

Siden debuten i 1999 har Torjussen opptrådt jevnlig på Latter i Oslo og på andre humorscener i Norge. Han er også lærer/veileder og kurs- og foredragsholder i tekstskriving/stand up, tilknyttet bookingbyrået Stand Up Norge og har tidligere hatt styreverv i Reis deg komikerklubb. Han har vært programleder for *Fear Factor* på TV3 og var deltager i andre sesong av *Skal vi danse* på TV 2. Høsten 2009 satte han opp sitt første soloshow, *Christer Torjussen kommer til poenget*, etterfulgt av *Drittpappa* i 2016, *Idiot* i 2018 og *MidtlivsChrister* i 2022. Han har også deltatt på flere oppsetninger og turnéer som Sommerlatter, Latter on Tour, Julelatter og Latter Live på Turné 2017 og 2020. 

Torjussen har også hatt roller i TV-produksjoner på NRK som *Barnas supershow*, *Barnas superjul*, *Super-G*, *Dunder* og *Sangfoni* *.* Han har erfaring som bidragsyter, redaksjonsmedlem og tekstforfatter i blant annet *En L.U.N. aften med Golden og Antonsen* og *Kos & Kaos* med Klaus Sonstad. Før han debuterte som standupkomiker var han produsent og nyhetsoppleser i Radio 1 Oslo. 

I 2020 startet han konseptet *Tid for bok*, hjemmesnekrede videoer som ble lagt ut på YouTube og gikk viralt under koronautbruddet i Norge. Han har gitt ut to bøker, *Lekestue* på Vega Forlag og *Finn 200 Feil* på Pantagruel Forlag. I tillegg til karrieren som komiker er han aktiv i Nøtterøy og Tønsberg Amatørteater samt Slottsfjellfestivalen.

Utgaver
-------

* *Live på Latter* (DVD)
* *Finn 200 Feil* (Bok/Pantagruel Forlag)
* *Lekestue* (Bok/Vega Forlag)

Referanser
----------

1. ↑  Knudsen, Caroline Bjurstrøm (2. april 2023). «Christer Torjussen hadde sin mest traumatiske opplevelse da han skulle ha show i Moss». *Moss Avis*. Besøkt 3. april 2023.
2. ↑  «NRK Super - Sangfoni» **(norsk)**. Besøkt 11. oktober 2020.
3. ↑  NRK (4. januar 2007). «Ny serie: Kos og kaos». *NRK*. Besøkt 11. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christer Torjussen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Jan Hjelle Thygesen** (født 2. desember 1954) er en norsk sanger, gitarist og låtskriver fra Arendal i Aust-Agder. Thygesen sto for første gang på en scene i 1971 på «Sløyden» i Arendal da Sigbjørn Nedland fra NRK laget direktesendt radio til hele Norge. Han har også en mindre rolle som vakt i Terje Formoes film om Kaptein Sabeltann, *Drømmen om Kaptein Sabeltanns rike* fra 1996.

Plateutgivelser
---------------

Den første singelen «Ulvetider/Tok meg litt tid» kom i 1982 og videre har han gitt ut to plater med Arendalsgruppa Head over Heels; *Fifteen ways to put it* ble gitt ut i 1996 og *Deep greens and blues* i 2002. I forbindelse med lanseringen av sistnevnte plate, opptrådte bandet på *God morgen Norge* på TV 2.

«Make this moment»
------------------

«Make this moment» er en låt som Jan Thygesen (tekst) skrev sammen med Espen Larsen (melodi) fra Arendal. Låten ble først gitt ut i 2004 av jazzsangerinne Inger Marie Gundersen. *Make this moment* var albumtittelen på debutplaten til Inger Marie Gundersen. Hun hadde også med en låt til av Thygesen og Larsen på samme album; «Melancoly blue».

Eget album
----------

I 2012 ga Jan Thygesen ut eget soloalbum; *About time.* Alle låtene ble skrevet av Thygesen alene eller i samarbeid med andre. Alle musikere, sangere, produsent, tekster, melodier og coverdesign er fra eller skapt i Arendal.

Musikere
--------

**Disse bidrar på *About time*:**

* Jan Thygesen, vokal, gitar, munnspill
* Rasmus Solem, tangentinstrumenter, kor
* Ole Kelly Kvamme, bass
* Tom Rudi Torjussen, trommer, perkusjon
* Bård Torstensen, el gitar, produsent
* Espen Larsen, gitar
* Sven Lillegaard, klarinett
* Geir Emanuelsen, banjo

Diskografi
----------

* *Ulvetider/Tok meg litt tid*, single (1982)
* *Fifteen ways to put it*, Head over Heels, album (1996, remastret av Sico Records i 2002)
* *Deep greens and blues*, Head over Heels, album ( Sico Records 2002)
* *ABOUT TIME*, album (Pin Head Records 2012)

Eksterne lenker
---------------

* www.janthygesen.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Cathrine Ryen**  (født 16. september 1964) er en norsk sanger fra Arendal, bedre kjent som **Cathy Ryen**.

Cathy Ryen sang i bandet Fatal i en årrekke, bandet ga ut flere musikkassetter lokalt i Arendal. Hun turnerte også med Dag Spantell allerede som 15-åring. Hun ga ut musikkalbumet *Vind fra vest* sammen med Lars Børke (1947–2007) i 1982. Hun deltok i Melodi Grand Prix 1983 med sangen «Lengsel», som kom på sjetteplass, og i Melodi Grand Prix 1984 med sangen «Jeanne d'Arc», som kom på åttendeplass. Hun har vært med på flere samlealbum med julesangen «Feliz Navidad».

Cathy Ryen bor på Hisøy, rett utenfor Arendal.

Diskografi
----------

Soloalbum
* *Cathy* (1983)
* *Blå drømmer* (1986)

Solosingler
* *Lengsel* (1983)
* *Jeanne d'Arc* (1984)

Andre deltagelser
* Cathy Ryen & Lars Børke: *Vind fra vest* (1982)
* Diverse artister: *Jul med..* (1982)
* Diverse artister: *God jul 2* (1993)
* Lars Børke: *Kjærlighetsnatta* (1995)
* Lars Børke: *Fra 50 kroner & en gullring til kjærlighetsnatta*
* Diverse artister: *Julekveldsviser* (1999)
* Diverse artister: *Barnas jul 1* (2000)
* Diverse artister: *Jul på landet* (2000)
* Fatal: *Long Journey* (2009)

Eksterne lenker
---------------

* Cathy Ryen på Musikkonline

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Linderud skole** var en grunnskole på Linderud gård i bydel Bjerke i Oslo, etablert i 1860. Skolen var en gave til Aker kommune fra grosserer Mogens L. Mathiesen (1799–1875), sammen med 10 mål tomt. Skolen ble etablert på Sandbakken, nord for Trondheimsveien, for at barna fra husmannsplassene i området skulle få kortere skolevei.

Skolebygget stod klart sent på året 1859 og ble formelt tatt i bruk fra 1860. Skolekretsen strekte seg fra Sinsen til Nordtvet, men skolen var ment for barna til arbeiderne ved Linderud gård. Det første årene var det kun 9-12 ukers undervisning fordi også barna måtte arbeide på jordene. Skolebygget hadde kun to klasserom i først etasje, et for de yngste og et for de eldste barna. I andre etasje var lærerværelset. Et låvebygg ved siden av skolen hadde utedoer. I 1900 ble skolen lagt ned. Etter nedleggelsen ble bygget om til bolig med to leiligheter.

Det kom etter dette ikke ny skole til Linderud før nye Linderud skole stod klar i 1964.

Referanser
----------

1. 1 2  Tvedt, Knut A. (red). «Linderud skole» i *Oslo byleksikon*, Kunnskapsforlaget 2010
2. 1 2  «Lokalhistorisk foredrag på Deichman Bjerke Bibliotek 18. januar kl 19:00». Groruddalen historielag. Besøkt 24. januar 2024.
3. ↑  «LINDERUD GAMLE SKOLE». oppdaggroruddalen.no. Besøkt 24. januar 2024.

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige grunnskoler i Oslo |
| --- |
|  | Berles **·** Bernhus **·** Bøler **·** Christiania **·** Fossum **·** Fossumberget **·** Gran **·** Grønland **·** Hammersborg (I) **·** Hammersborg (II) **·** Haugerud (Sogn) **·** Hersleb **·** Hovin **·** Hovind **·** Linderud **·** Torshov **·** Tøyenhagen **·** Tyskestranden **·** Rommiskolen **·** Rosenhof **·** Stig **·** Ulven **·** Vaterland **·** Vestliskogen | Norges flagg |

Portal: Oslo
*Se også: Thomas Stang (1804–1874)*

**Thomas Stang** (født 27. november 1897, død 5. januar 1982) var en norsk entreprenør og fabrikkeier.

Etter examen artium jobbet han ett år i skogen, og i 1917 var han ved Treiders handelsskole. Så ble det mastergrad i skogbruk ved det amerikanske Yale University 1920. Etter ett år ved Norges landbrukshøgskole meldte han overgang til den private trelastindustri, først hos Konow & Smith i Paris, dernest til Moss og Moss Cellulosefabrik. Han hadde i 1910 ervervet seg Maarud gård i Sør-Odal der han og broren Axel Stang (1904–1974) drev sine forretninger. Fra 1923 var Thomas aktiv i driften av gården, og etablerte et stort hønseri, så pølsemakeri og margarinfabrikk, ferdighus, og i 1936 startet han potetgullproduksjon.

Han etterfulgte i 1939 Olav Trygve Messelt (født 1896) som direktør i Union Co. i Skien, og satt i stillingen til 1945. Fra 1945 til omkring 1960 var han tilbake som leder for Maarud. I 1949 ble han hovedaksjonær i papirfabrikken Herre fabrikker (senere Bamble cellulose) i Porsgrunn. Hans sønn Ole Andreas Stang tok over driften omkring 1960 og la om til kun ost og potetgull. Omkring 1971 startet han og kona Wenche Foss utvinning av kildevann som ble solgt under varemerket Norwater, og som ble forløperen til Imsdal.

Han var plaget av Parkinsons sykdom mot slutten av livet.

Familie
-------

Han var sønn av Ole Andreas Stang (1872–1956), en godseier gift med Emma Heiberg (1874–1927) av slekten Heiberg. Han var bror av Axel Stang (1904–1974). Thomas giftet seg i 1921 med Agnes Schweigaard (1899–1987). De fikk Ole Andreas Stang (1923–1998) som overtok Maarud på 1950-tallet. I 1953 giftet han seg med skuespilleren Wenche Foss (1917–2011). Med henne fikk han sønnen Fabian Stang i 1955.

*Se Stang (slekt fra Halden) for mer om slekta.*

Referanser
----------

1. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 25. juli 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Thomas Stang er død* i Aftenposten den 6. januar 1982.
3. ↑  Breder, Paul Preus (1990). *Tillegg til stamtavle over familien Breder*. [S.l.]: [s.n.]

Eksterne lenker
---------------

* Utdrag av Maarud Gaards historie Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Vekkelsen av mahāyāna-troen** (kinesisk: 大乘起信論, pinyin: *Dàshéng qǐxìn lùn*, Wade-Giles: *Ta-sheng ch'i-hsin lun*; koreansk: 대승기신론, hangul: *Daeseung gisillon*, McCune-Reischauer: *Taesŭng kisillon*, japansk: *Daijō kishin ron*, katakana: ダイジョウキシンロン, vietnamesisk: *Đại thừa khởi tín luận*; rekonstruerte sanskrit-titler er *Mahāyāna-śraddhôtpāda* og *Mahāyānâdhimukty-utpāda*) er en tekst som østasiatiske mahāyāna-buddhister tilskriver den nordindiske buddhisten Aśvaghoşa, som levde i det første århundre e.Kr. Ingen originalversjoner er bevart på sanskrit.

To kinesiske utgaver
--------------------

Det foreligger en oversettelse til kinesisk i en bokrull, foretatt av Paramārtha (499–569) i året 533. En annen kinesisk versjon, med samme tittel i to bokruller, ble enten oversatt eller redigert på nytt av Śīkşānanda mellom årene 695 og 700.

**Kapitlene i den kinesiske teksten**| Kapittel | Tittel |
| --- | --- |
| 1 | 因緣分, yīn yuán fēn |
| 2 | 立義分, lì yì fēn |
| 3 | 解釋分, jĭe shì fēn |
| 4 | 修行信心分, xīu xíng xìn xīn fēn |
| 5 | 勸修和益分, quàn xīu hé yì fēn |

Enkelte orientalister har fremmet den hypotese at teksten (sammen med hjertesūtraen) ikke er en oversettelse av en indisk original, men en kinesisk komposisjon.

Innhold
-------

Denne avhandlingen prøver å forene to ulike soteriologiske retninger innenfor mahāyāna-buddhismen. Yogacara-skolens lære om at «alt er bevissthet» forenes med tathāgatagarbha idéene om at Buddha-naturen er iboende i hvert enkelt menneske. Disse to systemene forenes i en syntese basert på «det ene sinnet i to aspekter».

Teksten forklarer at den iboende bevisstheten i hver eneste person enten ytrer seg som uforgjengelig bevissthet (*Tathāgata-gartha* eller sinnet til *tathatā*), eller som det forgjengelige sinn som fødes og dør. Den sistnevnte er en uvirkelig tilstand som oppstår av menneskers manglende evne til å erkjenne sinnets virkelige natur. Hele mahāyāna-læren forklares derfor som en prosess hvor vi transformerer det forgjengelige sinn til Buddha-naturen. Dette skjer gjennom de fire former for tro (troen på tathatā, Buddha, dharma og saṃgha) og de fem pāramitās dana, śīla, ksanti, vrya og meditasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō, bind 32, tekst nr 1666  
Tripikata Koreana, bind 17, tekst nr 616  
Zhōnghuá Dàzángjīng, bind 30, tekst nr 666  
Nanjio, tekst nr 1250
2. ↑  Taishō Shinshū Daizōkyō, bind 32, tekst nr 1667  
Tripikata Koreana, bind 17, tekst nr 623  
Zhōnghuá Dàzángjīng, bind 30, tekst nr 673  
Nanjio, tekst nr 1249
3. ↑  Jan Nattier: *The Heart Sutra: A Chinese Apocryphal Text?*, Journal of the International Association of Buddhist Studies, vol 15, issue 2, sidene 180-81
4. ↑  Robert E. Buswell: *Chinese Buddhist Apocrypha*, University of Hawaii Press, 1990, ISBN 0824812530, sidene 1-29
5. ↑  Mochizuki Shinkō 望月信亨: *Bukkyō kyōten seiritsushi ron* 佛教經典成立史論 (Studies in the History of the Composition of Buddhist Scriptures). Kyoto: Hōzōkan, 1946
**Brattåsen naturreservat** er et naturreservat nord for innsjøen Kløsa sørøst i Rakkestad kommune.

Reservatet dekker i hovedsak Brattåsens liside mot sørvest, og som navnet indikerer, er den relativt bratt. Her finnes enkelte bergvegger og noe blokkmark, men også slakere partier med løsmasser. I berggrunnen finnes gabbro, amfibolitt og kvartsdioritt. Dette er basiske bergarter som gir grunnlag for næringsrikt jordsmonn og rik vegetasjon, i motsetning til mesteparten av distriktet som domineres av gneis. Vegetasjonen er varierte former av blandingsskog, med innslag av selje, rogn, bjørk og mye osp foruten gran og furu. Det er også forekomst av de varmekjære artene hassel, sommereik og lind. I feltsjiktet finnes blant annet blodstorkenebb, svarterteknapp og engtjæreblom, samt markjordbær, kattefot og hengeaks.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men ordinær jakt er tillatt, det samme er sanking av bær og matsopp. Motorisert ferdsel er fobudt, med enkelte unntak angitt i verneforskriften.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 3. mai 2022.
3. ↑  «Berggrunnskart over Norge» (PDF). Norges geologiske undersøkelse. Besøkt 3. mai 2022.
4. ↑  (no) Brattåsen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
5. ↑  «Forskrift om vern av Brattåsen naturreservat, Rakkestad kommune, Østfold». Lovdata. Besøkt 3. mai 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Fabio Jakobsen** (født 31. august 1996) er en nederlandsk syklist som sykler for Team dsm-firmenich PostNL.

I 2017 vant han etapper i Tour de l'Avenir, Tour de Normandie og Tour Alsace. I sitt første år som profesjonell vant han blant annet Nokere Koerse og Scheldeprijs..

Jakobsen er oppkalt etter sykkelrytteren Fabio Casartelli, som omkom under Tour de France 1995.

I august 2020 ble han alvorlig skadet i et krasj i Polen rundt.

Seire
-----

2016
2. etappe, ZLM-Roompot tour
Nederlandsk U23-mester på landevei
Slag om Norg
2017
2. etappe, Normandie rundt
Eschborn-Frankfurt City Loop (U23)
Profronde van Noord-Holland
Nederlandsk U23-mester på landevei
5. etappe, Tour Alsace
2. etappe, Tour de l'Avenir
3. og 4. etappe, Olympia's Tour
2018
Nokere Koerse
Scheldeprijs
1. etappe, Tour des Fjords
1. etappe, BinckBank Tour
4. etappe, Okolo Slovenska
3. og 6. etappe, Tour of Guangxi
2019
1. etappe, Volta ao Algarve
Scheldeprijs
3. etappe, Tyrkia rundt
4. etappe Tour of California
Nederlandsk mester på landevei
4. og 21. etappe, Vuelta a España
2020
5 etappe, Volta a la Comunitat Valenciana
1. etappe, Volta ao Algarve em Bicicleta
Grote prijs Jean-Pierre Monseré
1. etappe, Polen rundt
2021
2. og 5. etappe, Tour de Wallonie
Poengtrøya + 4. 8. og 16. etappe, Vuelta a España
Gooikse Pijl
2022
2. og 5. etappe, Volta a la Comunitat Valenciana
1. og 3. etappe, Volta ao Algarve em Bicicleta
Kuurne–Brussel–Kuurne
2. etappe, Paris–Nice
2. og 3. etappe, Ungarn rundt
Elfstedenronde Brugge
5. etappe, Belgia rundt
2. etappe, Tour de France
Europamester i landeveisritt
2023
2. etappe, Vuelta a San Juan
2. etappe, Tirreno–Adriatico
2. etappe, Tour de Hongrie
2. og 5. etappe, Belgia rundt
2. og 4. etappe, Danmark rundt

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Fabio JAKOBSEN, www.uci.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Fabio Jakobsen hos procyclingstats.com
3. ↑  «Fabio Jakobsen ontmoet de moeder van Casartelli: 'Fabio?'» **(nederlandsk)**. NOS. 25. juli 2018. Arkivert fra originalen 26. juli 2018. Besøkt 25. juli 2018.
4. ↑  «Fabio Jakobsen shows off his 10 new teeth and smile after latest surgery». *cyclingnews.com* **(engelsk)**. 17. juni 2021. Besøkt 25. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fabio Jakobsen – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Fabio Jakobsen – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Fabio Jakobsen – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Fabio Jakobsen – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Fabio Jakobsen – CycleBase Rediger på Wikidata


| * v
* d
* r
Team dsm-firmenich PostNL (2024) |
| --- |
| 
* Andresen
* Bardet
* Barguil
* Bevin
* Bittner
* van den Broek
* Combaud
* Degenkolb
* Dinham
* Eddy
* Edmondson
* Eekhoff
* Flynn
* Hamilton
* Jakobsen
* Leemreize
* Leijnse
* Liepiņš
* Märkl
* Naberman
* Onley
* Poole
* Roosen
* Tusveld
* van Uden
* van den Berg
* Vermaerke
* Welten

 |