recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Susan Soonkyu Lee** (**Lee Soon-kyu**; Hangul: 이순규; Hanja: 李順圭, født 15. mai 1989), bedre kjent under artistnavnet **Sunny**, er en sørkoreansk sanger og medlem av jentegruppa Girls' Generation (소녀시대), etablert av det sørkoreanske artistbyrået SM Entertainment i 2007.

Biografi
--------

Sunny er opprinnelig født i USA og flyttet senere til Kuwait. Familien flyttet deretter tilbake til Sør-Korea på grunn av Gulfkrigen.

I 1998 startet Sunny på Starlight og ble en trainee for fem år, før hun ble overført til Starworld der hun ble medlem av en duett som het *Sugar*, men denne debuterte aldri.

I 2007 ble hun anbefalt av Ayumi Lee, og ble overført til SM Entertainment. Etter flere måneders trening debuterte hun som medlem av Girls' Generation samme år. Hun var også programleder av *ChunJi* fram til juli 2008.

Sunny er niese til SM Entertainment-gründer Lee Soo-man. Hun har avslørt at hennes far var medlem av et kjent college-band, *Hwaljooro*, sammen med Bae Chul-soo, en kjent radio-DJ og programleder av programmet *7080*.

I tillegg til jentegruppa Girls' Generation har hun deltatt i flere andre prosjekter som soloartist.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm4227258, besøkt 9. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sunny (vocalist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Lee Soon-kyu på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Lee Soon-kyu hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Lee Soon-kyu på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lee Soon-kyu på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lee Soon-kyu på Last.fm Rediger på Wikidata
* Lee Soon-kyu på Twitter Rediger på Wikidata

* Lee Soon-kyu på Twitter Rediger på Wikidata

* Lee Soon-kyu på Instagram Rediger på Wikidata
* Girls' Generation's Official Website Arkivert 9. januar 2010 hos Wayback Machine.

  

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Radiostasjon** er en person eller annen instans som ved bruk av en radiosender utsender radiosignaler i form av tale eller musikk.

En radiostasjon kan også brukes til å komme i kontakt med andre stasjoner, men må da være i besittelse av en radiomottaker. Normalt identifiserer radiostasjonen seg med et kallesignal eller navn. Stasjonene kan bruke forskjellige modulasjoner og bølgebånd avhengig av til hvilket geografisk område de ønsker å nå. Kringkastingstasjoner som sender til nærområdet vil gjerne bruke FM-båndet, mens de som vil dekke et større område bruker mellombølgebåndet. Skal man sende til andre kontinenter bruker man kortbølgen.

Kringkasting
------------

Kringkasting kan som et alternativ til radio også bruke internett eller andre linjebaserte nett for overføring av informasjon. Dette er ikke noe nytt. Allerede i Sovjetunionen sendte man kringkasting over et strømlinjenett.

### Former for radiostasjoner

Det er mange ulike former for radiostasjoner. Her er noen eksempler:

* Amatørradio
* Drosjeradio
* Flyradio
* Havneradio
* Kringkasting
* Skipsradiostasjon
* Kystradiostasjon
* Militærradiostasjon
* Politiradio
* Privatradio

Se også
-------

* Fjernsyn
* Radio

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Radionettes** er et rockeband med base i Oslo, dannet i 1993 og oppløst fem år senere. Line Lockert (låtskriver og vokalist) og Helge Hovland (gitar) møttes i 1990 og begynte å spille sammen. De fikk med seg Egil Stemkens (bass) og Palle Krüger (trommer) i 1993. Bandet opptrådte en kort tid under navnet Rubber Legs, men skiftet til Radionettes. Gruppen fikk være med på en samle-CD som ble sendt til New York som reklame for norske artister. Denne innspillingen fikk Marius Lillelien i selskapet Sony Music høre, og han ga Radionettes platekontrakt. 

Albumet *Radionettes* (1995) innspilt i Puk Studio i Danmark med svensk med produsent Michael Ihlbert. Singel: Quite Terrifying Ordinariness.
Albumet Paradise (1996) ble innspilt på Rodeløkka Studio i Oslo med produsent Jørn Christensen. Singel: Let me in.

Referanser
----------

1. ↑  Rockheim. «Radionettes « Rockipedia». *Rockipedia*. Arkivert fra originalen 21. mars 2014. Besøkt 26. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Radionettes på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Radionettes på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Jamaicas flagg Jamaica |
| Friidrett: |
| Friidrett CAC-mesterskapet i friidrett |
| Sølv | St. George's 2003 |  51,36 m |
| Sølv | Cali 2008 |  54,90 m |
| Friidrett Sentralamerikanske og karibiske leker |
| Gull | Mayagüez 2010 |  53,77 m |

**Kateema Riettie** (født 5. desember 1973) er en jamaicansk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer i spydkast. Hun er ni ganger jamaicansk mester i spydkast i perioden 2003 til 2018.

Idrettskarrière
---------------

Riettie vant sitt første jamaicanske mesterskap i spydkast i 2003. Samme år deltok hun i CAC-mesterskapet i friidrett 2003 (Central American and Caribbean Championships) på Grenada, og fikk der sølv i spydkast, bak Laverne Eve fra Bahamas. Hun fikk sølv i spydkast under det jamaicanske mesterskapet i 2004 og 2005, og deltok i CAC-mesterskapet i friidrett 2005, der hun kom på femteplass. Hun kom på andreplass under jamaicansk mesterskap i friidrett 2006, og vant igjen i jamaicansk mesterskap i friidrett 2007.

Den 22. juni 2008 satte hun personlig rekord i spydkast under Metropolitan Championships i New York, der hun vant med 57,20 meter. Hun kom på andreplass under jamaicansk mesterskap i friidrett 2008, og fikk bronse under CAC-mesterskapet i friidrett 2008, der hun kastet 54,90 meter. Hun vant jamaicansk mesterskap i friidrett 2010, og deltok i Sentralamerikanske og karibiske leker 2010 (CAC Games), der hun vant spydkast. Hun deltok også i Samveldelekene 2010, der hun kom på sjetteplass. I 2011 kom hun på andreplass i det jamaicanske mesterskapet. Hun deltok i Panamerikanske leker 2011 i Mexico, der hun kom på åttendeplass.

Hun ble jamaicansk mester tre år på rad i 2012, 2013 og 2014. Etter andreplass jamaicansk mesterskap i friidrett 2015, bak Olivia McKoy, men vant igjen i 2016, 2017 og 2018. Hun deltok i Verdenscupen i friidrett 2018, der hun kom på åttendeplass, og hun deltok i Sentralamerikanske og karibiske leker 2018, der hun kom på sjetteplass. Under jamaicansk mesterskap i friidrett 2019 kom hun på andreplass, bak Ayesha Champagnie.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 189785[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  World Athletics - *Kateema Riettie - Results*, besøkt 6. november 2020.
3. ↑  Track and Field Jamaica - *National Senior& Junior Championships - 6/20/2019 - Women 20+ Javelin Throw*[*død lenke*], besøkt 6. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kateema Riettie – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Kateema Riettie – Diamond League Rediger på Wikidata
**Kristín Jóhannesdóttir** (født 1948 i Reykjavík) er en islandsk filmregissør.

Biografi
--------

Kristín Jóhannesdóttir er en av de mest individualistiske og stilistisk orienterte filmregissørene fra Island. 

Hun studerte ved franske *Paul Valéry Universitet* i Montpellier. Her utdannet hun seg innenfor litteratur i 1974 og tok første del av doktorgraden for filmografi i 1977. Hun tok også et praktisk kurs i fjernsyn-, video- og filmskaping i *Vincennes Paris VIII*. Hun har i tillegg bestått eksamener i filmregi ved *Conservatoire Libre de Cinema Français* i 1978. 

Etter at hun ble kreditert for to kortfilmer i Frankrike dro hun tilbake til Island og sponset et produksjonsselskap med manusforfatter og regissør Sigurdur Pálsson.

Kristín Jóhannesdóttir produserte sin første langfilm i 1983, *Á hjara veraldar (Rainbow's End)*. Hun har også regissert teaterstykker og TV-filmer for islandsk fjernsyn, blant disse er *A Purpose in Life* og *Broken Glass*. Begge disse TV-filmene er personlige intervjuer av moderne temaer bundet sammen med referanser til eventyr.

Jóhannesdóttir nyeste film, *Svo á jörðu sem á himni (As In Heaven)* kom i 1992, den er basert på hennes eget manus og ble valgt som Islands bidrag til *Nordic co-production Year*.

På *Cannes-festivalen* i 1992 ble *Svo á jörðu sem á himni* valgt til å bli vist som en del av *Cannes* *Fokus på nordisk film* og har vunnet flere priser på forskjellige festivaler.

Filmografi
----------

* 1983 – *Á hjara veraldar* (*Rainbows End*)
* 1992 – *Svo á jörðu sem á himni* (*As in Heaven*)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristín Jóhannesdóttir på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Kristín Jóhannesdóttir i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Kristín Jóhannesdóttir på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Kristín Jóhannesdóttir på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Kristín Jóhannesdóttir hos The Movie Database Rediger på Wikidata

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Yuhagen** (tradisjonell kinesisk: 豫園, forenklet kinesisk: 豫园, pinyin: *Yùyuán*), ofte omtalt som **Yuyuanhagen** (selv om *-yuan* betyr *-hage*) ligger sentralt i gamlebyen i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Den har nasjonalt og internasjonalt ry.

Denne klassiske kinesiske hage regnes som den vakreste og mest kjente hageparken i området, og har en rekke innsjøer, vakre bygninger og paviljonger. Parken ble anklagt så tidlig som 1559 som en privat hage, av den ledende mandarinen Pan Yunduan. Den grodde igjen og forfalt frem til 1760 da den ble kjøpt av andre. I 1842, under første opiumskrig mot Storbritannia, ble hagen okkupert av britene. I 1942 ble den sterkt beskadiget av japanske tropper. Shanghais regjering reparerte skadene og åpnete parken for almenheten i 1961. I 1982 ble parken nasjonalt monument, ved at den ble oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina. Den er blitt til en av Shanghais største severdigheter. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En liggetralle
**Liggetralle**  er et hjelpemiddel for personer som har problemer med å sitte, og som heller ikke kan gå over lengre avstander. En liggetralle er laget som en rullestol med liggebenk i stedet for sete. Liggetrallen brukes til forflytning av personer som lider av sittehemning. Redusert sitteevne er den mest typiske funksjonshemning som rammer personer med rygglidelser. Personer med alvorlige og omfattende ryggproblemer har gjerne nedsatt både sitte- og bevegelsesevne. Liggetralle må iblant også benyttes av personer med alvorlig trykkskade hvor totalavlastning av setepartiet er helt nødvendig i rehabiliteringsprosessen.

Finansiering
------------

Liggetralle er et forflytningshjelpemiddel og vil som regel ble finansiert for brukeren gjennom hjelpemiddelsentralen i det enkelte fylket. Hjelpemiddelsentralene hører inn under NAV.

Liggetraller og universell utforming
------------------------------------

Ryggforeningen i Norge har i en rekke tilfeller påpekt at liggetraller må tas i betraktning ved gjennomføring og lov- og forskriftsarbeidet rundt universell utforming[*død lenke*].

Se også
-------

* Rullestol

Referanser
----------

1. ↑  Ryggforeningen i Norge redegjør for sittehemning i høringsuttalelse til NOU 2005: 8 – utredning om "Likeverd og tilgjengelighet"
2. ↑  Cand. jur. Mosken Bergh omtaler funksjonsproblemer for personer med rygglidelser på websiden "Sitteproblemer".
3. ↑  Ryggforeningen i Norges høringsuttalelse til NOU 2005: 8 – utredning om "Likeverd og tilgjengelighet" s. 2

Eksterne lenker
---------------

* Sitteproblemer
Øvre kongsgård i 1919.  Foto: Riksantikvaren 
Kløvertun
**Øvre kongsgård** var en del av tidligere Oddernes kongsgård i nåværende Kristiansand kommune. Øvre kongsgård var på 1800-tallet kjent under navnet *Sophienlyst*, og hadde preg av å være en herregård med underliggende husmannsplasser. Jordeieren Robert Gonsalvo Major bygde «et anseelig 2 etage vaaningshus indrettet til anstændig beboelse for en familie, saa og fornødne udhuse til brug for en avlsgaards drift paa landet» som stod ferdig i 1813.

Oddernes kongsgård ble i 1847 delt i to like deler, en øvre og en nedre kongsgård. Etter hvert ble det utskilt flere parseller fra Øvre kongsgård. 

Gårdsbygningene på Øvre kongsgård ble solgt på auksjon i 1921 til Sanitetsforeningen. I 1953 brant gårdsbygningene ned til grunnen. Sanitetsforeningen har drevet Klinikk for tuberkuløse, senere *Klinikk for nervøse* og nå institusjonen *Kløvertun* med rehabiliterings-avdeling og omsorgs-leiligheter for eldre, lokalisert til der de tidligere gårdsbygningene lå.

Se også
-------

* Oddernes kongsgård
* Kongsgård øvre-Gimlekollen
* Kongsgård (Lund)
* Vige
* Vollebakken

Kilder
------

* Kåre Rudjord: *Oddernes bygdebok, Gårdshistorie*. Utgitt av Kristiansand Kommune 1968. Side 635-637.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Øvre kongsgård, Kr.sand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Rehabiliteringssenteret Kløvertun Arkivert 8. februar 2017 hos Wayback Machine.
* Kristiansand Sanitetsforening: Kløvertun Arkivert 8. februar 2017 hos Wayback Machine.
Tråstadberget med Øvrebyen oppunder festningen.
**Øvrebyen** er navnet på den eldste og vernede bydelen i Kongsvinger som i 1975 ble regulert til Norges første antikvariske område. Den utviklet seg fra leiren av arbeidere og militært personell som oppstod sammen med Kongsvinger festning i 1682.

Bebyggelsen består for det meste av trehus som daterer seg fra tidlig 1700-tall til slutten av 1800-tallet. Flere av husene er fredet, og hele bydelen vernet. Gatenettet er rektangulært og opptegnet av den luxembourgske adelsmannen Johan Caspar de Cicignon, som også tegnet opp en ny gateplan for Trondheim. En del tre Hedmarks første sykehus ble etablert i Øvrebyen i 1792 og var i drift til garnisonskirurgen døde 10 år senere.

Jonas Lie bodde en tid i Kongsvinger og gaten der han bodde, like ved Vinger kirke, har blitt oppkalt etter ham. Dagny Juel bodde også i Øvrebyen, og barndomshjemmet hennes, Rolighed, huser nå Kvinnemuseet. Kongsvinger museum holder til i Aamodtgården oppe ved festningen.

I Øvrebyen ligger også Øvrebyen videregående skole med en hovedbygning fra 1880.
**Øvre magasin** også kalt **Provianthuset**, **Nye provianthus** eller **Nye hvelvede magasin** på Fredriksten festning i Halden er en bygning opprinnelig oppført i 1770, og gjenoppført etter brannen i 1826. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928.

Beskrivelse
-----------

Øvre magasin til venstre, Den gamle kommandantbolig i midten og Nedre magasin til høyre
Øvre magasin ligger øverst i husrekken som ellers består av Den gamle kommandantbolig og Nedre magasin i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Beliggenheten rett innenfor Østre kurtineport er den samme som den aller eldste kommandantboligen hadde. Denne ble revet da Den gamle kommandantbolig ble bygd i 1754, og tomta ble noen år senere tatt i bruk for det nye provianthuset. Arbeidet med å sprenge ut tomta tok til i 1757, men manglende bevilgninger og mangel på arbeidsfolk førte til at bygningen første ble ferdig i 1770. Bygningen består av tre fulle etasjer samt halv kjeller (under vestre del) og loft, og måler 64 1/2 ganger 24 1/2 alen, dvs. ca. 40 x 15 m. Veggene er to meter tykke gråsteinsmurer, innvendig er vegger og hvelvinger i pusset teglstein. Gavlveggene på loftet er også murt i teglstein, gavlen mot øst er pusset, mens gavlen mot vest er upusset. Det er murte hvelv over kjelleren og mot loftet, ellers er etasjeskillene i tre. Opprinnelig hadde bygningen et høyt valmet tak, noe som kan sees på de opprinnelige tegningene. Etter brannen i 1826, ble taket gjenoppbygd som et saltak med en halvvalm i østre gavl, mens vestre gavl mot Den gamle kommandantbolig er rett. Taket er dekket med rød enkeltkrum teglstein.

Bruk
----

Bildet viser hjørnet mot Den gamle kommandantbolig
Øvre magasin var i bruk til oppbevaring av festningens kornforråd både i 1842 og i 1880. I 1896 ble loftet brukt til uniformsrom for underoffisersskolen. 1. Infanteriregiment brukte bygningen som depot i 1956, men i 1960 ble det slutt på å bruke bygningen som magasin og Halden historiske samlinger tok over bygningen. Den har senere vært brukt til museumsformål. Bygningen inneholder blant annet en utstilling av gammelt brannslokningsutstyr.

Referanser
----------

1. ↑  Verneplan 2006, s. 127
2. ↑  Verneplan 2006, s. 131
3. ↑  Verneplan 2006, s. 131
4. ↑  Kavli 1963, s. 374
5. ↑  Verneplan 2006, s. 127-129

Litteratur
----------

* Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). *Verneplan Fredriksten Festning* **(Norsk (bokmål))**. Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-08 Sjekk `|isbn=`-verdien: length (hjelp). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Widerberg/Kavli (1963). «Byen og dens hus». I Riksantikvaren. *Halden : Festningen og byen* **(Norsk (bokmål))**. Oslo: H. Aschehoug & Co.

Eksterne lenker
---------------

«Fredriksten festning». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Mopedbilen Ligier JS58 Sport Young Ghost Edition
**Ligier** er en fransk produsent av mopedbiler, firehjulinger og Formel 3-biler. Firmaet er også kjent for å ha deltatt i Formel 1 fra 1976 til 1996.

Selskapet ble startet av Guy Ligier i 1969.

Siden 2014 har Ligier produsert den selvkjørende minibussen EZ10 i samarbeid med Robosoft, markedsført av fellesforetaket *EasyMile*.

Det var på 1960- tallet at Guy Ligier, idrettsmann på høyt nivå, fransk mester av motorsykkel, sjåfør av Formel 1, begynte å produsere sin egen sportsbil. Ligier Group ble grunnlagt av fusjonen i 2008 av de to store aktørene Liger Automobiles og Microcar i det europeiske markedet for lette og tunge firhjulinger, altså mopedbiler. Med utgangspunkt i Ligiers høye sportopplevelse og Microcars 30 års teknologisk erfaring, jobber gruppen daglig for å møte en bestemt, evolusjonerede og innovativ etterspørsel.

Med sine over 40 års erfaring og kunnskap, er Ligier Group en nisjespiller, smidig, innovativ og fundamentalt opptatt av kundenes tilfredshet.

Foreningen av Ligier og Microcar styrker i 2008 under paraplyen til en enkelt struktur, Ligier Group, gjorde det mulig å danne en sterk ledende konsern i sitt marked. Dens distribusjonsnett består av nesten 200 ekspert-sentre i Frankrike og mer enn 550 salgssteder i 11 europeiske land. Ligier Group sikrer nærhet til alle territorier og til alle sine kunder.

Ligier Gruppen, produsent av nisjebiler til allmennheten og fagfolk, er også en pioner og nr. 1 i Europa på den elektriske siden den utstyrer de europeiske innleggene i innovative 3 og 4-hjuls kjøretøyer (PULSE 3 og PULSE 4). Denne profesjonelle flåten bekrefter Ligier Groups evne til alltid å reagere effektivt på alle spesifikke forespørsler om mobilitet fra sine kunder, fagfolk og enkeltpersoner.

Ligier produser over 15.000 biler årlig, har en omsetning på over €131 millioner og over 400 ansatte.

Lover
-----

Aldersgrense: Minstealder for mopedbil er 16 år.

Trafikalt grunnkurs er obligatorisk og kvalifiserer for opplæring til alle sertifikater. Du må være minst 15 år for å ta kurset på en trafikkskole, men du kan også ta kurset i 10. trinn på ungdomsskolen.

Opplæringen består av:

1. Kurs i grunnleggende kjøretøybehandling (4 timer)
2. Kurs i kjøring i trafikk(6 timer)
3. Obligatorisk sikkerhetskurs (4 timer)
4. Teoriprøve (ingen oppkjøring)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ligier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Ligier – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (fransk, engelsk)
* Bilnorge.no sin historie om merket
* TV2 tester Ligier Mopedbil
* NRK: Nå kan 16-åringer kjøre denne bilen
* TV2 Broom-Benny tester mopedbil: – Dette funker som et skudd!
* ABC Nyheter tester mopedbil
Mekaniker på et liggebrett.
Et **liggebrett**, også kalt **montørvogn**, er verktøy med lav profil som brukes for at en person lettere skal kunne skli inn og ut av trange steder for å utføre inspeksjon og vedlikehold, for eksempel under en bil. Det er ønskelig med en lav profil for å så mye klaring (og dermed arbeidsrom) som mulig til personen som ligger på brettet.

Liggebrett har ofte hjul og en stiv ramme. Noen har ergonomisk utforming med åpninger for armer og skuldre hvilket gir ekstra arbeidsrom. Det fås også kjøpt liggebrett uten hjul bestående av en glatt matte, og av improviserte løsninger kan man for eksempel legge seg på en stor papplate. Alternativet til å bruke liggebrett er ofte å legge seg rett på bakken, hvilket gir ekstra klaring, men som kan gjøre det vanskeligere å komme inn og ut grunnet friksjon mot bakken.

Noen liggebrett har flere bruksområder ved at de kan klappes sammen til en stol eller krakk, eller for kompakt lagring. Noen har også mulighet til å heve hodestøtten noe mens man ligger i arbeidsstilling.

Mekaniker som ligger på et teppe.
Mekaniker som ligger på bakken.

Se også
-------

* Bakkeklaring
* Jekk
* Verkstedkran
* Motorstativ
* Verktøyvogn

Referanser
----------

1. ↑  What are car creepers? - Wonkee Donkee Tools
2. ↑  Guide to Mechanic's Creepers
3. ↑  Best mechanics' creeper for 2021 - Roadshow by CNET
4. ↑  Things You Need to Know About Mechanics Creepers - Industry Today
**Paul Rassinier** (født 18. mars 1906 i Bermont i Frankrike, død 29. juli 1967 i Paris) var en fransk politiker og historiker. Han virket som forfatter og underviste i skoleverket. Han var også innvalgt etter den andre verdenskrigen i Frankrikes nasjonalforsamling.

Rassinier omtales ofte som Holocaust-benektelsens grunnlegger. Bakgrunnen er at Rassinier selv satt, fra 1943 til 1945, som fange i blant annet i Konsentrasjonsleiren Buchenwald, og ble permanent invalid av de skader han fikk under krigen. Men han aksepterte ikke de historiene som ble lagt til grunn under Nürnbergprosessen. Han anså at maksimum 1,6 millioner jøder døde av ulike årsaker under verdenskrigen.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Sycomore, Sycomore-ID 6606, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Paul Rassinier i LIBRIS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |

Portal: Andre verdenskrig
Det armenske klosteret.
Hakeldamas kloster, 1870-årene.

**Hakeldama** (norsk: *Blodåkeren*) er det arameiske navnet på et sted i Jerusalem som er nært forbundet med Judas Iskariot. Ifølge Bibelen var Hakeldama en åker som Judas kjøpte for belønningen han fikk for å forråde Jesus. Han skal så, på det stedet, ifølge Apostlenes gjerninger, ha falt om, revnet og hans innvoller skal ha veltet ut.

Tradisjonelt stedfestes *Blodåkeren* til nordhenget av der som i dag er Jabal Dêr Abu Tôr ved Gehinnom (sør for Gamlebyen i Jerusalem), omlag 100 meter sør for swb såkalte første mur. Med det menes av den første av de tre antikke jerusalemittiske bymurer.

Blodåkerern har siden 1500-tallet tilhørt den armenske apostoliske kirke, og ble til inn på 1800-tallet brukt for begraveler av fremmede.

Litteratur
----------

* Karen Armstrong: *Jerusalem, die heilige Stadt.* btb, München 1996, ISBN 3-424-01176-2.

Referanser
----------

1. ↑  Apostlenes gjerninger 1, 18–19: «Han kjøpte en åker for den lønnen han fikk for sin ugjerning. Så styrtet han hodestups ned og revnet, og alle innvollene hans veltet ut. Dette ble kjent for alle som bor i Jerusalem, og de kaller åkeren Hakeldama, det betyr Blodåkeren»
*For Rihannas musikkalbum med samme navn, se: Rated R*
***Rated R*** (også kalt ***R***) er det andre studioalbumet til Queens of the Stone Age.

Albumet ble utgitt 6. juni 2000 via Interscope Records. Rated R var en kritisk og kommersiell suksess og ble bandets gjennombrudds album. Den nådde nummer 16 på Top Heatseekers og nådde høye plasseringer på hitlistene verden over. Albumet har blitt sertifisert sølv i Storbritannia. Tre singler ble sluppet fra albumet: *The Lost Art of Keeping a Secret*, *Feel Good Hit of the Summer* og *Monsters in the Parasol*.

Sporliste
---------

1. «Feel Good Hit of the Summer»
2. «The Lost Art of Keeping a Secret»
3. «Leg of Lamb»
4. «Auto Pilot»
5. «Better Living through Chemistry»
6. «Monsters in the Parasol»
7. «Quick and to the Pointless»
8. «In the Fade»
9. «Tension Head»
10. «Lightning Song »
11. «I Think I Lost My Headache»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rated R* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Rated R* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Rated R* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Rated R* på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Hjørne ved Loewenfeldstraße i Bottrop
**Wilhelm Friedrich (Wilfried) Julius Hans Höffer von Loewenfeld** (født 25. september 1879 i Spandau i Berlin, død 5. juli 1946 i Schleswig) var en tysk marineoffiser og frikorpsleder. Han deltok i det mislykkede Kappkuppet.

Liv og virke
------------

Loewenfeld stammet fra en gammel schwabisk adelsslekt. 7. april 1897 gikk han inn i Kaiserliche Marine som kadett. Etter opplæring som kadett og senere offiserutdanning, ble han i 1912 øverste sjef på den lette krysseren SMS «Breslau». Under første verdenskrig, ble han i november 1915 sjef for den tunge krysseren SMS «Prinz Heinrich» og i august 1916 på mineleggeren «Deutschland» (1909). Senere i krigen tjenestegjorde an ved admiralstaben og senere som sjef for marinestyrkene i Kurland. Mot slutten av krigen tjenestegjorde han i staben til Reinhard Scheer.

Rett etter utbruddet av novemberrevolusjonen samlet han en del høyreradikale marineoffiserer i en hemmelig gruppe, blant dem Wilhelm Canaris og Lothar von Arnauld de la Perière.

Som korvettenkapitän etablerte han den såkalte *3. Marine-Brigade* i Kiel etter et mytteri blant soldatene og dette var det av de første frikorpsene som ble dannet i Tyskland etter første verdenskrig.

På oppfordring fra Gustav Noske den 3. februar 1919 stilte Loewenfeld frikorpset til disposisjon. I mars hadde brigaden en styrke på rundt 1 500 mann. Den ble senere organisert som en infanteriavdeling og i juni 1919 satt inn mot streik i Berlin. Under den polske oppstanden i Øvre Schlesien ble den satt inn i kampene og vinteren 1919/1920 kjempet korpset ved Breslau. Til tross for de harde kampene i Oberschlesien, beholdt korpset en bataljon i Kiel for å holde mulige trusler fra venstresiden i sjakk, dette ble gjort gjennom rullering av styrkene i kamp, slik at disse ble skiftet ut hver annen måned.

Under Kappkuppet i mars 1920 inntok korpset Breslau. Etter at kuppet feilet, trakk korpset seg ut. Korpset ble deretter satt inn i kampene mot de kommunistiske opprørerne i Ruhrområdet, i området rundt Bottrop, hvor det i dag er en minnestein for de som falt i kampene og den nærliggende gaten ble omdøpt til Loewenfeldstraße til ære for korpset.

Korpset ble oppløst i midten av mai 1920, etter mer enn to års kamp. Loewenfeld og en rekke andre av de sentrale ble gjenopptatt i Reichsmarine. I årene 1922 og 1923 var han sjef på krysseren SMS «Berlin» (1902), som da var et skoleskip. Fra 1924 ble han sjef for den tyske Østersjøflåten med base i Kiel.

Han giftet seg 24. september 1927 Dorothee Gräfin von Bismarck-Schönhausen, Otto von Bismarcks barnebarn i Berlin.

31. oktober 1928 gikk han ut av aktiv tjeneste med graden viseadmiral.

Eksterne lenker
---------------

* Kort biografi med bilde av gravsteinen på æreskirkegården i Kiel
* Marine-Brigade von Loewenfeld

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Første verdenskrig
**Karin Beate Theodorsen** (født 2. november 1944 i Harstad) er en norsk fagforeningskvinne og SV-politiker.

Hun ble i 2007 utnevnt til internasjonal sekretær og leder for internasjonal avdeling i LO av LO-leder Roar Flåthen, og etterfulgte dermed Ingunn Yssen, og hadde stillingen til 2014. Hun var tidligere nestleder (1996–07) for samme avdeling i LO. Hun har tidligere vært styremedlem i Fafo Institutt for anvendte internasjonale studier. Theodorsen er også leder for Oslo Kvinnesaksforening, har vært medlem av arbeidsutvalget i Norsk Kvinnesaksforening sentralt og var medstifter av Norges kvinnelobby. Hun er varamedlem av styret for Zola-prisen.

Theodorsen er fra Harstad. Hun flyttet senere til Kirkenes, hvor hun bodde i 20 år. Der representerte hun SV i både kommunestyre og formannskap.

Hun er gift med Aslak Syse.

Referanser
----------

1. ↑  Sveriges kvinnolobby
2. ↑  «Zola-prisen». Arkivert fra originalen 21. juli 2013. Besøkt 9. januar 2017.
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Karin Beate Theodorsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Karin Beate Theodorsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Morten Sandøy** (født 24. februar 1964 i Førde) er en norsk journalist og programleder som har vært ansatt i TV 2 siden i 1992. Han har primært vært tilknyttet *TV 2 Nyhetene* og nyhetssendingene i *TV 2 Nyhetskanalen*. 

Sandøy er utdannet fra journalisthøgskolen i Oslo, og studerte før dette økonomi og administrasjon ved Distriktshøgskulen i Sogndal. Han startet yrkeskarrieren i NRK Sogn og Fjordane som reporter og vaktsjef, før han begynte som frilanser for *Radiosporten* og *Dagsrevyen*. I 1992 gikk han til det nyetablerte TV 2 hvor han i starten jobbet i utenriksredaksjonen før han begynte som nyhetsanker og programleder i *Magasinet*. Etterhvert ble han også ankermann i *TV 2 Nyhetskanalen* og programleder for morgenprogrammet *God morgen Norge*. Sommeren 2018 var han medprogramleder for God sommer Norge på TV 2. 

Som tenåring hadde Sandøy en liten birolle i den norske dramafilmen *Martin* (1981).

I 2011 fikk han Kringkastingsprisen.

Sandøy ble gift 1997 med Andrine (pikenavn: Hansen) fra Balestrand.

Referanser
----------

1. ↑   samlaget.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Morten Sandøy». *TV 2* **(norsk)**. 26. mars 2008. Besøkt 2. januar 2018.
3. ↑  «Kringkastingsprisen til Morten Sandøy i TV2 - Mediemållaget». *www.nm.no*. 22. november 2011. Arkivert fra originalen 3. januar 2018. Besøkt 2. januar 2018.
4. ↑  «HEMMELIG GIFT». *VG*. 5. juni 1997. «TV 2s Morten Sandøy (32) rømte landet for å gifte seg. I all hemmelighet sier han i dag ja til sin Andrine Hansen i Roma.»
**Karin Beate Vold** (født 19. februar 1944) er en norsk litteraturhistoriker.

Hun er utdannet cand.philol. fra Universitetet i Oslo fra 1976, og arbeidet som forlagsredaktør i Tiden Norsk Forlag og litteraturkritiker i *Dagbladet* før hun var direktør ved Norsk barnebokinstitutt 1985–2008. Deretter var hun spesialrådgiver ved instituttet frem til 2011. Hun har arbeidet med Inger Hagerups forfatterskap, og utgav i 1997 *Norsk barnelitteraturhistorie* sammen med Tone Birkeland og Gunvor Risa. Boka kom i ny utgave i 2005, og igjen i 2018.

Vold er søster av lyrikeren Jan Erik Vold og datter av *Dagbladet*-journalisten Ragnar Vold.

Referanser
----------

1. ↑  «Jubilanter». *Aftenposten* (morgen utg.). NTB: 17. 19. februar 2014.
2. ↑  Lystrup, Marianne (23. mars 2011). «Drivfjær for barnelitteratur». *Vårt Land*: 18.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Joa Elfsberg** (født 30. juli 1979 i Valbo), svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.

Elfsberg vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Hun var med på det svenske laget som kom på tredjeplass i ishockeyturneringen for damer bak Canada og USA. De tapte semifinalen med 0-4 til USA men vant bronsefinalen over Finland med 2-1.

OL-medaljer
-----------

* 2006 Italias flagg Torino - Sølv Sølv i ishockey, damer Sveriges flagg Sverige
* 2002 USAs flagg Salt Lake City - Bronse Bronse i ishockey, damer Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joa Elfsberg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joa Elfsberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Joa Elfsberg – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Joa Elfsberg – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Joa Elfsberg – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Armand Ragnar Trønnes** (født 16. mai 1921 i Sarpsborg, død 26. desember 1997) gjorde tjeneste i Kompani Linge under andre verdenskrig.

Den 12. november 1943 fløy han sammen med Birger Rasmussen og Edvard Tallaksen fra Storbritannia til Norge for å delta i sabotasjeaksjonen «Operasjon Company». Aksjonen var vellykket og ingen ble drept. Etter aksjonen ble han tilsluttet «Operasjon Goldfinch». I 1944 ble han sammen med Fredrik Kayser, Kristian Fjell og Severin Synnes satt i land på Gangsøy i Fåfjorden, med oppdrag om å sprenge fiendtlige skip i havna i Måløy. De ble oppdaget, og gikk i dekning til de ble hentet tilbake til Shetland. Han var også med i motstandsgruppen Bjørn West i de siste dager av krigen.

Trønnes mottok St. Olavsmedaljen med ekegren for sin krigsinnsats.

Referanser
----------

1. ↑  Gjems-Onstad, Erik (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl-Dreyer, 1995, s. 200.

Litteratur
----------

* Roset, Ivar: *Sarpsborg 1939–1945. Okkupasjonstiden*, Sarpsborg: Sarpsborg kommune, 1990

Eksterne lenker
---------------

* Special Forces - Roll Of Honour[*død lenke*]
* Sabotasjeaksjon på Arendal Smelteverk 1943 Arkivert 11. november 2007 hos Wayback Machine.

Portal: Andre verdenskrig
**Kritiser Lin (Biao), kritiser Konfucius** (批林批孔运动, **Pī Lín Pī Kǒng Yùndòng**) var en politisk kampanje startet av Mao Zedongs fjerde hustru Jiang Qing, og som varte fra 1973 til 1974 under kulturrevolusjonen i Folkerepublikken Kina. Den ble presentert som en utvidelse av den allerede pågående anti-Lin Biao-kampanjen, men hensikten var egentlig å angripe daværende statsminister Zhou Enlai. Kampanjen var mislykket; Zhou klarte å holde seg på sin stilling og klarte også å hente tilbake gamle støttespillere som Deng Xiaoping til sentrale poster i Zhongnanhai. 

Akademikere som Yang Rongguo knyttet Lin Biao og andre utrenskede ledere til konfucianismens politiske tankegods, og anklaget dem for å underligge hans filosofi. Lins påståtte forræderi ble knyttet til kommunismens fremstilling av Konfucius' historiske forræderi av folket. For det ble hevdet at Konfucius hadde forsøkt å stå imot historiens tidevann ved å opprettholde verdiene ved det vestlige Zhou-dynastiets slavehold. 

Til tross for sine arkaiske allegorier var det temmelig åpenbart for de medvirkende at det her gjaldt å ramme statsminister Zhou Enlai, som skulle være involvert i forsøk på stå imot historiens tidevannsstrøm ved å få avsporet kulturrevolusjonen. 

| * v
* d
* r
Kulturrevolusjonen |
| --- |
| Viktige hendelser | 
* Den sosialistiske dannelsesbevegelse
* Lushankongressen
* Ut på landet-bevegelsen
* Wuhanhendelsen
* Lins kuppforsøk
* Kritiser Lin, kritiser Konfucius
* Tiananmenepisoden

 |
| Viktige personer | 
* Mao Zedong
* Liu Shaoqi
* Zhou Enlai
* Lin Biao
* Deng Xiaoping
* Firerbanden
	+ Jiang Qing
	+ Zhang Chunqiao
	+ Yao Wenyuan
	+ Wang Hongwen
* Peng Dehuai
* Wu Han
* Peng Zhen
* Chen Boda
* Wang Dongxing
* Xie Fuzhi
* Kang Sheng
* Mao Yuanxin

 |
| Dokumenter | 
* *Bombarder hovedkvarteret*
* *Maos lille røde*
* *Hai Rui avsettes fra embedet*

 |
| Konsepter | 
* De fire gamle
* Kampsesjon
* De to enhver
* Dazibao
* Demokratimuren
* Arr-litteratur

 |
| Grupper | 
* Rødegardistene
* Kulturrevolusjonsgruppen

 |
| Relaterte artikler | 
* Maoisme
* Det store spranget
* Klassekamp

 |
| 
* Kategori
* Portal:Historie

 |
**Liv-Kari Fjellhammer** (født 15. april 1963) er bandy, ishockeymålvakt og -trener og kommer fra Teisen i Oslo.

Fjellhammer spilte i mange år for Vålrenga Kvinner, både bandy og hockey. På begynnelsen av 80-tallet var bandysporten i sterk vekst for jenter, og det var gjennom bandyen at Fjellhammer debuterte internasjonalt. Hun var på det første kvinnelandslaget i bandy fra 1980. Under EM i 1987 ble hun kåra til mesterskapets beste målvakt. Da Norge fikk kvinnelandslag i ishockey i 1987 slutta hun med bandy for å satse fullt ut på hockey, og på tidlig 90-tall spilte hun på en rekke forskjellige hockeylag, både kvinne- og herrelag, ofte parallelt. Når avisene dekka landslaget på tidlig 90-tall, ble Fjellhammer ofte trukket fram som en av lagets beste spillere.Til sammen spilte Fjellhammer 28 kamper med ishockeylandslaget. 

På 2000-tallet har hun trent en rekke lag i både ishockey og fotball. I 2004 ble hun headhunta til å starte damelag i Jordal Ishockeyklubb. Hun har også trent Ski Idrettslag

Referanser
----------

1. ↑   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 524596, besøkt 21. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Andelskalender
3. ↑   Spilleprofil

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kari Fjellhammer – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Morten Røssland** (født 16. november 1972) er en norsk fotballtrener som er hovedtrener for Åsane Fotball.

Trenerkarriere
--------------

Røssland var trener for småguttelag i Åsane, da han før 2011-sesongen ble spurt å lede treningene for klubbens A-lag i 2. divisjon som sto uten trener. Han ble tilbudt å overta som hovedtrener, og ledet laget til en 4.-plass i sin første sesong. Samtidig som han var hovedtrener for Åsane var han daglig leder for en bilforhandler i Bergen, og etter 2013-sesongen så han seg nødt til å trappe ned i fotballen for å få ting til å gå rundt. Dermed overtok Kjetil Knutsen som hovedtrener før 2014-sesongen, mens Røssland fortsatte som assistenttrener.

Høsten 2015 ble det kjent at Røssland var ansatt som daglig leder i Arna-Bjørnar, med tiltenkt tiltredelse 1. februar året etter. Men da klubben avsluttet arbeidsforholdet med den daværende treneren, fikk Røssland i januar 2016 tilbud om å bli hovedtrener for Arna-Bjørnars kvinnelag i Toppserien. Han ledet laget i tre sesonger, i en periode hvor Arna-Bjørnar utviklet en rekke spillere til det norske A-landslaget. Det toppet seg med bronse i Toppserien i 2018.

Før 2019-sesongen vendte Røssland tilbake til Åsane hvor han overtok som hovedtrener etter Mons Ivar Mjelde. Røssland ledet Åsane til opprykk i sin første sesong tilbake i klubben, og fulgte opp året etter med å ta laget til en knallsterk 5.-plass i OBOS-Ligaen 2020 og kvalifisering til Eliteserien.

Referanser
----------

1. 1 2   www.nifs.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Treneren som ikke vil rykke opp». *Åsane Tidende* **(engelsk)**. 19. november 2020. Arkivert fra originalen 10. august 2022. Besøkt 10. august 2022.
3. ↑  «Slik skapte Åsane et opprykkslag». *www.bt.no*. Besøkt 10. august 2022.
4. ↑  Lundsør, Einar (26. januar 2016). «Her er Arna-Bjørnars nye hovedtrener». *Bergensavisen* **(norsk)**. Besøkt 10. august 2022.
5. ↑  «Åsanes suksessjef ble trener ved en tilfeldighet». *www.aftenposten.no*. Besøkt 10. august 2022.
6. ↑  «Tidligere Åsane-trener blir Mjelde-erstatter». *Åsane Tidende* **(engelsk)**. 18. desember 2018. Arkivert fra originalen 31. august 2019. Besøkt 10. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Morten Røssland – Transfermarkt (manager) Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Åsane Fotball – 2023 |
| --- |
| 
* 1 Østgaard
* 2 Ueland
* 3 Wollen Steen
* 5 Austevoll
* 6 Heltne Nilsen
* 7 Thornes
* 8 Sildnes
* 9 Myklebust
* 10 Jacobsen Bolsø
* 12 Madsen
* 14 Spangelo Haga
* 15 Eng Strand
* 16 Fredriksen
* 17 Bruun-Hansen
* 18 Kallevåg
* 19 Larsen
* 20 Nygard
* 21 Berisha
* 22 Sjåtil
* 23 Kilen
* 25 Bangoura
* 27 Lotsberg
* 28 Ndiaye
* 29 Stephensen
* 30 Lysgård

Hovedtrener: Røssland
Assistenttrener: Lone
 |
*Må ikke forveksles med Morten Smith Petersen (fogd)*

**Morten Smith-Petersen** (født 15. september 1817 i Grimstad, død 14. januar 1872 i Grimstad) var en norsk skipsreder, jurist og politiker.

Smith-Petersen var stortingsmann i årene 1859–60, 1865–66, 1868–69 og 1871. Han ble valgt som representant for byene Arendal og Grimstad. Han ble av historiker Jacob S. Worm-Müller omtalt som «*den første reder som var bevisst skibsfartspolitiker*,» på grunn av sin iver for frihandel og skipsfartens selvstyre. På stortinget tilhørte han den konservative og liberalistiske kretsen omkring A.M. Schweigaard.

Sjøforsikring
-------------

Smith-Petersen var en foregangsmann innenfor sjøforsikring. Han var aktiv i Skibsassuranceforeningen i Arendal, før han i 1854 tok initiativ til opprettelsen av Agders Gjensidige Assuranceforening. Begge disse foretakene ble organisert som gjensidig selskap, og ble opprettet for møte de voksende forsikringsbehovene som oppstod i forbindelse med ekspansjonen til den norske seilskuteflåten.

Smith-Petersen blir regnet som en av initiativtakerne til opprettelsen av Det Norske Veritas.

Person
------

Morten Smith-Petersen var gift med Cathrine von der Lippe. De fikk elleve barn. Smith-Petersen var svigerfar til komponist Christian Sinding og lege Fredrik Gade.

Smith-Petersen gikk under tilnavnet «Von Fyren af Grimstad» da han tok initiativet til byggingen av Store Torungen fyr utenfor Arendal.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 806[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  J. S. Worm-Müller: biografi i NBL1, bd. 14, 1962
3. ↑
4. ↑  Asbjørn Barlaup (red): *Det norske Veritas 1864-1964 - Sikkerhet til sjøs*, Det norske Veritas, Oslo, 1964

Eksterne lenker
---------------

* (no) Morten Smith-Petersen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Product Red** er et lisensiert varemerke som har til formål å engasjere privat sektor i å øke oppmerksomheten og innsamling av penger for å bekjempe HIV/AIDS i afrikanske land. Det er lisensiert til samarbeidspartnere som Nike, American Express, Apple, The Coca-Cola Company, Starbucks, Converse, Electronic Arts, Buckaroo, Penguin Classics, Gap, Armani, Hallmark, SAP og Beats Electronics.

Konseptet ble grunnlagt i 2006 av musikeren Bono sammen med Bobby Shriver i ONE Campaign og Debt, AIDS, Trade, Africa (DATA). The Global Fund to Fight AIDS, Tuberculosis and Malaria er mottaker av inntekter fra Product Red.

Eksempler på Product Red-produkter
----------------------------------

* En iPod fra AppleEn iPod fra Apple
* En iPhone 11 fra AppleEn iPhone 11 fra Apple
* En mobiltelefon fra MotorolaEn mobiltelefon fra Motorola

Referanser
----------

1. ↑  Red.org
2. ↑  SSIR.org

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Product Red – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**SS «Constitution»** var et amerikansk-flagget havgående atlanterhavsskip som var eid av American Export Lines. Skipet ble ferdigstilt i 1951, og startet på sin lange seilingskarriere på ruten New York - Genova - Napoli - Gibraltar til Europa. «Constitution» var også søsterskipet til SS «Independence».

SS «Constitution» ble omtalt i flere episoder av situasjonskomedien *I Love Lucy* med Lucille Ball og Desi Arnaz i hovedrollene. Det startet med episode 140, «Bon Voyage», som ble sendt 1. desember 1955. Lucy Ricardo rakk ikke avgangen og måtte bli transportert ut til skipet med et, på den tiden uvanlig transportmiddel, helikopter.

Den amerikanske filmskuespilleren, Grace Kelly, seilte ombord på SS «Constitution» fra New York til Monaco på vei til sitt bryllup med prins Rainier i 1956.

SS «Constitution» ble omtalt i filmen *An Affair to Remember* fra 1957 med Cary Grant og Deborah Kerr i hovedrollene. Hun ble også omtalt i begynnelsen og slutten av en episode av TV-serien *Naked City* med tittelen «No Naked Ladies in Front of Giovanni's House!» som ble sendt 17. april 1963. Skipet hadde også en fremtredende rolle i TV-serien *Magnum, P.I.* i en episode med tittelen «All Thieves on Deck» som ble sendt 30. januar 1986.

Skipet var i tjeneste sammen med American Exports «Sunlane» på Europa i 1950- og 1960-årene, de to skipene seilte også for American Hawaii Cruises på 1980- og 1990-årene; som amerikanske skip med amerikanske mannskaper fylte de kriteriene i Passenger Services Act, og kunne drive cruise-virksomhet mellom Hawaiis øyer uten at de måtte anløpe en utenlandsk havn.

SS «Constitution» ble tatt ut av drift i 1995; mens hun var under slep for å bli hugget, sank hun 700 nautiske mil (1 300 km) nord for Hawaiiøyene den 17. november 1997.

Referanser
----------

* «CONSTITUTION». MarineTraffic.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IMO 5078882 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) SS «Constitution» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* T/S CONSTITUTION (1951) Arkivert 25. juni 2016 hos Wayback Machine.
**Æthelswith** (født ca. 838, død 888) var den eneste datteren av kong Æthelwulf av Wessex og hans første hustru Osburga. Hun var søster til Alfred den store, og ble gift med Burgred, konge av Mercia.

Liv og virke
------------

Æthelswith hadde fem brødre, Æthelstan, Æhelbald, Æthelberht, Æhelred og Alfred, som alle ble konger.

Hennes giftemål med Burgred av Mercia var antagelig en dynastisk forbindelse, og signaliserte at Burgred underkastet seg sin svigerfar Æthelwulf og Wessex på en tid da de angelsaksiske kongerikene møtte angrep utenfra fra norrøne vikinger. Burgred hadde også jevnlige problemer med det walisiske kongeriket Powys ved sin vestlige grense. I 853 angrep og underkastet Æthelwulf det walisiske riket på vegne av Burgred, mens Powys' siste konge flyktet til Roma. Det var det samme året som Æthelswith ble gift med Burgred, noe som understrekker at ekteskapet var en del av en alliansebygging.

Gjentatte angrep fra vikinger i løpet av årene svekket gradvis Mercia militært, og i 868 ble Burgred tvunget til å be om hjelp fra Æthelswiths bror Æthelred av Wessex for militær støtte i å slå tilbake en invasjon av daner ved Nottingham. Det ble siste gangen som Wessex kom for å hjelpe Mercia. Denne hendelsen er også kjent for at det var anledningen hvor Æthelswiths yngste bror, Alfred, giftet seg med Ælhswith, sin hustru fra Mercia.

Burgreds styre varte fram til 874 da danene fordrev ham fra sitt rike. Han flyktet til Roma sammen med Æthelswith. Han døde kort tid etter. Æthelswith bodde videre i Italia og ble gravlagt i Pavia i 888. De hadde ingen barn.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Venning, Timothy (2014): *The Kings & Queens of Anglo-Saxon England*, Amberley Publishing Limited
4. ↑  Keynes, Simon & Lapidge, Michael, red. (1983): *Alfred the Great, Asser's Life of King Alfred and Other Contemporary Sources*, London: Penguin, s. 69, 113, 232, 281.

Litteratur
----------

Generelt
* Keynes, Simon & Lapidge, Michael, red. (1983): *Alfred the Great, Asser's Life of King Alfred and Other Contemporary Sources*, London: Penguin
* Venning, Timothy (2014): *The Kings & Queens of Anglo-Saxon England*, Amberley Publishing Limited

Om dronning Æthelswiths ring
* Webster, Leslie (1991): «The Age of Alfred: Metalwork, wood and bone» i: Webster, Leslie; Backhouse, Janet: *The Making of England: Anglo-Saxon Art and Culture AD 600-900*. London, UK: The Trustees of the British Museum. ISBN 0-7141-0555-4 (Utstillingskatalog)
* Wilson, David M. (1964): *Anglo-Saxon Ornamental Metalwork 700-1100 in the British Museum*. London, UK: The Trustees of the British Museum. OCLC 183495

Eksterne lenker
---------------

* «Æthelswith Ring», *British Museum*
* «Æthelswith 1» hos *Prosopography of Anglo-Saxon England*