recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Undersåker jernbanestasjon
**Undersåker** (sørsamisk: *Såahka*) er et tettsted i Åre kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 438 innbyggere.

Etymologi
---------

Undersåker har sitt navn fra gården på hvis grunn kirka ble bygget. Det sies å vært en helsebringende kilde, et «under» på gårdens åkerjord. []
Den sørsamiske form «Såhaka» er konstruert fra siste del av den jemtske form, det vil si «-såker».
En alternativ tolkning av første ledd er tidsangivelsen «undors» (09.00). Navnet skal da henspille på at åkeren ble truffet av sollys på dette tidspunktet.

Undersåker sentrum
------------------

Stedet ligger rundt 80 kilometer vest for Östersund, og er langstrakt i retning øst-vest. Det består av en østlig del med Undersåker kirke («kirkebyen») og en vestlig del med Undersåker jernbanestasjon (stasjonsbyen). Mellom de to ligger Hålland med Hållandsgården.

E14 fra Östersund mot Storlien og Norge går gjennom Undersåker. Her passerer også Mittbanan, Meråkerbanens fortsettelse i Sverige, som ble innviet i 1882. Adkomst til Edsåsdalen, Trillevallen, Vålådalen, Fångåmon og Ottsjö med bil er via Undersåker. Det finnes to førskoler samt en grunnskole i Undersåker.

Kjente personer fra Undersåker
------------------------------

* Richard Richardsson – olympisk sølvmedaljevinner i snowboard
* Lars Molin – forfatter
* Ove Rothoff – flere ganger verdensmester i whist
* Per Eggers – skuespiller
* Mårten Elfstrand – lege, professor
* John Hedman – professor ved Colby College.
* Andreas Bengtsson – professor i biomekanikk.
* Q Rehnberg – den første personen i Sverige med fornavn på en enkelt bokstav. Det ble klart etter en rettstvist i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 18. april 2016.
2. ↑  Flemström, Bertil (1972): *Jämtländska Ortnamn*, Ôstersund
3. ↑  Wahlberg, Mats (2003): *Svenskt Otnamnslexiokon*, Uppsala

Eksterne lenker
---------------

* Åre kommune

| * v
* d
* r
Åre kommune i Jämtlands län i Sverige |
| --- |
|  | Björnänge **·** Duved **·** Hallen **·** Järpen **·** Mörsil **·** Undersåker **·** Åre |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Eksempel på en T-skjorter ment å brukes som undertrøye, og vanligvis ikke som yttertøy
En **underskjorte** (*undershirt* i USA, *singlet* i Australia) er en type undertrøye ment å ha på under en dresskjorte (eller noen ganger t-skjorter) for å beskytte skjorten mot svette og lukt fra kroppen. Den kan ha korte ermer (t-skjorter) eller være ermeløs (a-trøye). Begrepet refererer oftest til undertøy som bæres av menn på overkroppen.

En undertrøye kan brukes for å beskytte kroppen mot stivt eller på annen måte ubehagelig stoff. Det gjør også dresskjorter mindre gjennomsiktige og reduserer mengden svette som absorberes av skjortens stoff. Den kan brukes i vintermånedene som et ekstra lag for varme, og reduserer slitasjen på de ytre klæslagene.

Historie
--------

Masseproduserte undertrøyer ble vanlig i vesten på begynnelsen av det 1900-tallet.

Typer undertrøyer
-----------------

En ermeløs undertrøye
* A ermeløs undertrøye, også kjent som en a-skjorte eller tank top, har store ermehull, et stort nakkehull, og gir liten beskyttelse mot svette fra armhulen.
* En t-skjorte med rund hals (*crew neck*) har en høy utringning, og krever ofte at skjorter kneppes helt opp for å unngå å sees.
* En t-skjorte med v-hals har en v-formet utringning.
* En langermet t-skjorte har lange ermer, og kan være designet med ekstra isolasjon for bruk i kjølig vær. Denne typen skjorte brukes også ofte under en arbeidsskjorte i veldig varme ørkenklima for å beskytte mot intens sol.

Se også
-------

* Helsetrøye

Referanser
----------

1. ↑  *Esquire: the handbook of style : a man's guide to looking good* **(engelsk)**. New York, NY: Hearst Books. 1. januar 2009. ISBN 9781588167460. OCLC 217263653.
2. ↑  Centeno, Antonio. «A Man's Guide to Undershirts: History, Styles, and Which to Wear». Arkivert fra originalen 6. desember 2021. Besøkt 28. januar 2020.
ROV som jobber på en undervannsinstallasjon
**Undervannsteknologi** (subsea technology på engelsk) er et fagområde som omhandler ulike teknologier for å utforske, operere og utvinne ressurser på havbunnen. Fagområdet er ofte knyttet til virksomheter som olje- og gassindustrien, vindkraft, bølgekraft, marinbiologi og undervannsgruvedrift.

Omfang
------

Fagområdet tar i bruk et bredt spekter av utstyr, komponenter og operasjoner som er nødvendig for å kunne operere under vann. Dette omfatter undervannsbåter, dykking, fjernstyrte undervannsfartøy (ROV), undervannsinstallasjoner, undervannskommunikasjonssystemer og undervannsboring.

Undervannsteknologi i Norge
---------------------------

Norge er en av verdens ledende nasjoner innen undervannsteknologi. Norges reise innen dette fagfeltet startet i 1969 ved oppdagelsen av det første drivverdige oljefeltet på norsk sokkel på Ekofiskfeltet. I starten av 1970 tallet importerte Norge subsea utstyr, teknologi og kunnskap fra andre land. Gjennom 1980 og 1990 tallet opparbeidet nasjonen seg mye kunnskap om fagfeltet. I dag er det mange bedrifter i Norge som bruker kompetanse fra petroleumsindustrien for å videreutvikle blant annet havvind og bølgekraft.

Referanser
----------

1. 1 2  Westergaard, Richard (25. januar 2023). «undervannsteknologi». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 16. juni 2023.
2. ↑  «Undervannsteknologi – et norsk romfartseventyr». *e24.no*. 15. januar 2018. Besøkt 15. juni 2023.
3. ↑  'Gjerde, Kristin Øye'; 'Nergaard, Arnfinn' (22. mars 2019). «Subseahistorien» (PDF). *Norsk Oljemuseum*.
4. ↑  'Anda, Inger'; 'Midttun, Øyvind'; 'Sivertsen, Astri' (21. august 2020). «Oljebransjen går for grønt». *Dialog*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Jay Benedict** (født 11. april 1951 i Burbank i California i USA, død 4. april 2020 i London) var en amerikansk skuespiller.

Liv og virke
------------

Benedict ble født i California, men flyttet til Europa som barn og spilte i roller på engelsk såvel som fransk og spansk.

I begynnelsen av 1970-årene medvirket han i teaterstykker som *The Rocky Horror Show*, Harold Pinters produksjon av *Sweet Bird of Youth* og komedien *The Foreigner*. I *Filumena Marturano* spilte han mot Pierce Brosnan, som da hadde sin første teaterrolle. I den turnerende forestillingen *One Day at a Time* spilte han mot Bill Wilson, som grunnla Anonyme Alkoholikere.

Han medvirket også i flere TV-produksjoner, som i *Foyle's War*, *Lilyhammer* og *Bergerac*.

Benedicts medvirkning i kinofilmen *Star Wars Episode IV: Et nytt håp* (1977) ble klippet bort.[] Han spilte også i *Aliens* (1986), *Diamond Skulls* (1989), *Tirant lo Blanc* (2006) og *The Dark Knight Rises* (2012). Han spilte fransk forsvarsminister i den svenske filmen *Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann* i 2013.

Han var gift og fikk tre barn.

Benedict døde den 4. april 2020, 68 år gammel, som følge av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, besøkt 26. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   jbenedict.wordpress.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Toby Moses (6. april 2020). «Emmerdale and Aliens actor Jay Benedict dies of coronavirus». *The Guardian* **(engelsk)**. Besøkt 20. april 2020.
4. ↑  «About Jay». *Officiell webbplats*. Besøkt 6. april 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Jay Benedict på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Jay Benedict i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Jay Benedict på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jay Benedict på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jay Benedict hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Jay Benedict hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jay Benedict hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Rebekka Hammering Bang** (født 23. februar 1902 i Tromsø, død 23. oktober 1959) var en norsk klassisk filolog, bibliotekar og oversetter.

Rebekka Hammering Bang utga *Norge og den polske frihetskamp* (1937) og en bibliografi over *Antikken i Norge 1814–1950* (1952). Hun oversatte *Benjamin Franklins liv* (1948), Marcus Aurelius' *Til meg selv* (1957), og (sammen med Henning Mørland) Plutark.

Hun var datter av telefonformann Andreas Johan Hanssen (1870–1911) og Karolina Hulthin (1873–). I 1937 giftet Rebekka seg med lektoren Johan Carl Keyser Bang (1904–63) av Bang (slekt). 

Av utdannelse var hun cand.philol. 1932 i diverse språk og tilbrakte 1933 ved Universitetet i Lund. Før dette hadde hun jobbet som kontordame fra 1917 til 1919, fra 1919 til 1924 ved Skattefogden i Tromsø. Så var hun guvernante i Sogn fra 1926 til 1927 og i Warszawa frem til 1929, da hun fikk jobb ved Universitetsbiblioteket i Oslo, en stilling hun holdt på i lenge. Samtidig var hun fra 1933 til 1942 timelærer i tysk og gresk ved Kristelig Gymnasium, og foreleste i antikk litteraturhistorie og bibliografi ved Statens bibliotekskole som hadde startet i 1940.

Referanser
----------

1. ↑  *Studentene fra 1924: biografiske opplysninger og statistikk samlet omkring 25 års jubileet 1949*. Oslo: [s.n.] 1952.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Rebekka Hammering Bang i BIBSYS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Rebeka Jančová** (født 25. august 2003) er en slovakisk alpinist, som representerer klubben LK Levoča. Hun trenes av Timotei Zuzula.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2019/20

Jančová deltok i sitt første FIS-renn i november 2019, i slalåm i Kåbdalis i Sverige, der hun kom på 31.-plass. Hun fikk sin første pallplass i et FIS-renn den 1. desember 2019 på Geilo, der hun kom på andreplass i slalåm. Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på åttendeplass i super-G, der Amelie Klopfenstein fra Sveits vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte hun seg opp til fjerdeplass i kombinasjonen, to hundredeler bak Amelie Klopfenstein som tok bronsen. I storslalåm kom hun på 14.-plass, og i slalåm kom hun på 15.-plass.

Den 4. februar 2020 vant hun slalåm under Slovakisk mesterskap i alpint 2020. Hun deltok i Junior-VM i alpint 2020, og kom der på 21.-plass i super-G, 20.-plass i kombinasjonen og 25.-plass i storslalåm.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  FIS - *Rebeka Jancova - Results*, besøkt 25. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing: Women's Super-G* Arkivert 19. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 24. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Women's Alpine Combined* Arkivert 25. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 25. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Rebeka Jancova* Arkivert 25. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 25. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rebeka Jančová – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Rebeka Jančová – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rebeka Jančová – FIS (alpint) Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 25. mars 2020 hos Wayback Machine.
**Rebekka Berthine Mæland** (født 1984), bedre kjent under artistnavnet **Rebekka B. Maeland**, er en soul- og hiphopsangerinne fra Arendal.

Hun har vært «Ukas Urørt» på NRK Urørt, og musikkvideoen hennes til sangen «Struggle» ble spilt over 30 ganger ganger på MTV på sommeren 2010. Debutalbumet *Back In Time* ble utgitt 14. november 2011 av G'Bless Records, og gikk rett til topps på norske iTunes. Sangen «Don`t Worry» ble våren 2011 valgt ut til den norske spillefilmen *Til Siste Hinder* (2011).

Hun er født og oppvokst i Arendal, men flyttet til Kristiansand i 2009 for å satse på musikken. Hun vant prisen for «beste soul singelutgivelse 2013» med låten Summer Feeling 28. februar 2014 under Scandinavian Soul Awards.

Diskografi
----------

* 2008: *Coffee & Music* (EP – digital nedlasting)
* 2011: *Back In Time* (debutalbum)
* 2011: *My Way feat. Son Of Light* (single)
* 2011: *Confused* (single)
* 2012: *Coffee & Music Part 2* (EP)

Referanser
----------

1. ↑  NRK – Ukens urørt på P3
2. ↑  Agderposten – Arendalsartist til topps på iTunes
3. ↑  AGF-Music – Rebekka B. Maeland Arkivert 5. juli 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rebekka B. Maeland på MySpace
* Rebekka B. Maeland hos AGF Music
* Back in Time - minidokumentar på YouTube
*Se* valse *og* valsing *for å lese om sylindriske maskindeler (tromler eller ruller) for å bearbeide materialer, for eksempel glatte dem*
Par som danser vals, maleri av Pierre-Auguste Renoir
**Vals** er en selskapsdans og folkedans i 3/4 hjelp•info takt utført primært i tett posisjon.

Valsen ble først moderne i Wien rundt 1780-tallet og spredte seg til mange andre land i år etter. Valsen, og spesielt den lukkede posisjon, ble eksemplet for skapelse fra mange selskapsdanser. Etterhvert har nye varianter blitt utviklet, inkludert en rekke typer folkedans og ballsalsdanser. Engelsk vals er en av de fem standarddansene i selskapsdans.

I det 19. århundre indikerte ordet primært at valsen var en svingende dans; en ville *valse* i polka for å indikere rotering heller enn å gå rett frem uten å svinge.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** NKC
 |
Utsikt over Valposchiavo mot syd
Kart over beliggenheten av og kommunene i Valposchiavo
**Valposchiavo** (italiensk; på lokal dialekt *Pus'ciav*, tysk *Puschlav*) er en dal syd for Alpenes hovedkam i Sveits. Administrativt utgjør dalen også **distriktet Bernina** (*distretto di Bernina*) i kantonen Graubünden. Distriktet er oppkalt etter Bernina-Alpene, som dalen ligger i. Dalen strekker seg over 25 km lengde sydsydvestover fra 2338 moh. (Berninapasset) og ned til 550 moh. Dalen dreneres av Poschiavino, en bielv til Adda.

Valposchiavo er 237 km² stort og har 4700 innbyggere. Valposchiavo er ved siden av Val Bregaglia og Val Mesolcina ett av Graubündens tre italienskspråklige områder. Her snakker 91 % italiensk og 7 % tysk, mens retoromansk praktisk talt ikke forekommer. Valposchiavo valgte å bli del av Chur bispedømme i 1408. Etter dette ble den en del av Graubünden.

Valposchiavo er omgitt av Lombardia (Italia) på nesten alle kanter. Bare helt i nordvest grenser den til distriktet Maloja. Det fins vei- og jernbaneforbindelse til St. Moritz i nord og Tirano (Italia) i syd. Dessuten kan man via Livignopasset i nord nå den italienske kommunen Livigno.

Distriktene i Graubünden er rent administrative enheter. Distriktet Bernina består av to kommuner (*comuni*) som også hver utgjør sin egen krets (*circolo*). Disse er:

  


| Circolo Brusio |
| --- |
| Kommunensnavn | Areal(km²) | Innbygger-tall | Språk |
| tysk | ret. | ital. |
| Brusio | 46 | 1198 | 5 % | 1 % | 92 % |

  


| Circolo Poschiavo |
| --- |
| Kommunensnavn | Areal(km²) | Innbygger-tall | Språk |
| tysk | ret. | ital. |
| Poschiavo | 191 | 3487 | 8 % | 0 % | 90 % |

  

Alle befolkningstall og språkandeler bygger på folketellingen fra 2005.

| * v
* d
* r
Graubündens distrikter |
| --- |
|  | 
* Albula
* Bernina
* Hinterrhein
* Imboden
* Inn
* Landquart
* Maloja
* Moesa
* Plessur
* Prättigau/Davos
* Surselva

 | Sveits’ flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** HDS **·** LIR **·** NKC **·** GeoNames
 |
Land som ble rammet av stormflo november 2007.Land som ble rammet av stormflo november 2007.
Maeslantkering i stengt posisjon, sett utenfra. Bilde tatt ved en prøvestengning.
**Stormfloen i Nordsjøen november 2007** var en storm som rammet kysten av Nederland, Storbritannia, Tyskland, Danmark og Norge i 2007. 

Den 7. november dro et lavtrykk inn fra Atlanterhavet sør for Island, og videre over nordre Nordsjøen og inn over den svenske vestkysten. Lavtrykket førte med seg harde vinder og snøfall. Et ulykkelig vær ga opphav til uvanlig høy vannstand, når dette kombinertes med tidevannsvariasjonene oppstod en såkalt stormflo med et ekstremt høyvann.

Norsk meteorologisk institutt gav i samarbeid med oljeutvinningsbransjen uværet navnet: ***Andrea***. Den meteorologiske institusjonen ved Berlins frie universitet gav lavtrykket navnet **Tilo**.

Det ble spådd at stormfloen skulle nå sitt maksimum i løpet av fredag 9. november, og de europeiske værtjenestene gikk ut med varsler. Blant annet var det fare for at en del beskyttelsesdiker og -voller ikke skulle være gode nok, med oversvømmelser som resultat.

Varsler om mulige oversvømmelser ble gitt for Storbritannia og Nederland for 9. november. 
I Sverige varslet man at høy vannstand i Kattegat var ventet.

Som forebyggende tiltak ble oljeplattformer i Nordsjøen stengt.

Deler av Europas største havn, Rotterdam, ble stengt i løpet av natten mellom torsdag og fredag. Havnen som ligger i en elvemunning, ble beskyttet fra oversvømmelse ved at Maeslantkering, en 360 meter bred beskyttelsesbarriere, ble stengt. Denne har tidligere kun blitt stengt på prøve.

På kvelden fredag 9. november hadde ingen større oversvømmelser inntruffet, og effektene ble ikke så store som fryktet, fordi vindene avtok. Dog ble for eksempel veier og gater i visse deler av Suffolk på Englands østkyst oversvømt.

Referanser
----------

1. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. november 2007. Besøkt 9. november 2007.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. mai 2011. Besøkt 15. februar 2008.
3. ↑  «Meteoalarm». EUMETNET. Besøkt 9. november 2007.
4. ↑  «SMHI Varningar». SMHI. Arkivert fra originalen 12. oktober 2007. Besøkt 9. november 2007.
5. ↑  «North Sea surge brings flood risk». BBC. Besøkt 9. november 2007.
6. ↑  TT-AFP-Reuters (9. november 2007). «Stormen bedarrar i Europa». Göteborgs-Posten. Besøkt 9. november 2007. [*død lenke*]
**Roberto Cecon** (født 28. desember 1971 i Gemona del Friuli i Udine) er en tidligere italiensk skihopper. Han regnes som Italias fremste skihopper gjennom alle tider. Han er nå trener for det italienske hopplandslaget.

Cecon deltok i internasjonal hoppsport i hele seksten sesonger (1988–2003).

Skihopping er en lite utbredt sport i Italia, men nyter langt større popularitet i noen av de andre landene omkring Alpene (Tyskland, Østerrike, Sveits og Slovenia) og ikke minst i Norden (Norge og Finland). Til tross for sine resultater er Cecon derfor lite kjent i Italia, men noe bedre i enkelte andre land.

Cecon debuterte i verdenscupen 30. desember 1987, to dager etter at han fylte 16 år, i åpningsrennet i hoppuka i Oberstdorf. Han endte på 54.-plass. Ett år senere fikk han sin første pallplassering, i Chamonix. I 1990 kom den første seieren på «hjemmebane», i Predazzo i Val di Fiemme.

Den beste perioden hadde han i første halvdel av 1990-årene, da han to ganger vant bronsemedalje i VM i skiflyging, og kom på andreplass i verdenscupen sammenlagt i sesongen 1994/95. Han vant totalt seks verdenscuprenn i løpet av karrieren.

Han er far til skihopperen Federico Cecon, som har deltatt i verdenscupen, VM og OL.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Plassering | Poeng |
| --- | --- | --- |
| 1987/88 | 55. | 045 |
| 1988/89 | 13. | 058 |
| 1989/90 | 17. | 059 |
| 1990/91 | 41. | 013 |
| 1991/92 | 25. | 032 |
| 1992/93 | 39. | 011 |
| 1993/94 | 05. | 710 |
| 1994/95 | 02. | 935 |
| 1995/96 | 45. | 090 |
| 1996/97 | 43. | 089 |
| 1997/98 | 30. | 199 |
| 1999/00 | 23. | 236 |
| 2000/01 | 27. | 159 |
| 2001/02 | 17. | 299 |
| 2002/03 | 31. | 183 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roberto Cecon – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Roberto Cecon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Roberto Cecon – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Roberto Cecon – skijumping.pl Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Norway Airlines** var et norsk charterselskap basert i Oslo. Selskapet operererte med to Boeing 737-300 i perioden 1988 til 1992. Disse ble i 1992 erstattet av to fly fra McDonnell Douglas MD-80-serien, en MD-83 og en MD-87. Selskapet betjente én vanlig flyrute, mellom Oslo lufthavn, Fornebu og London Gatwick Airport, først på kontrakt med Air Europe, men fra 1991 på egen hånd. På det meste hadde Norway Airlines 196 ansatte. Etter langvarige økonomiske problemer og totale tap på om lag 100 millioner kroner begjærte selskapet oppbud i oktober 1992.

Selskapet ble etablert 2. april 1987 av en gruppe investorer fra Trøndelag, og det opprinnelige formålet var å drive charterflygninger i middelhavsområdet. Flyselskapet Ansett Australia var en kort periode etter oppstarten inne som investor. Selskapets viktigste oppdragsgiver på charter, Sun Tours, gikk konkurs i 1988, noe som førte til at Norway Airlines flyttet sin virksomhet til det britiske chartermarkedet. Air Europes holdingselskap gikk inn som en tredels eier i oktober 1989, og det norske selskapet overtok Air Europes rute mellom Fornebu og Gatwick gjennom en såkalt wet lease-avtale, samt flygninger til en rekke andre internasjonale destinasjoner ut fra London. Air Europe gikk konkurs i 1991, noe som førte til at Norway Airlines måtte stoppe driften for en periode.

Sterling Airways kom inn som en ny strategisk minoritetseier, og disse to selskapene gikk sammen i en allianse med Transwede. Formålet var å sikre seg konsesjoner til å fly mellom de skandinaviske hovedstedene, men slike konsesjoner ble ikke gitt. I stedet opprettet Norway Airlines en egen rute mellom Oslo og London. Virksomheten opphørte 14. oktober 1992 da styret i selskapet begjærte oppbud.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Norway Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Sydney Camm** (født 5. august 1893 i Windsor, død 12. mars 1966 i Richmond) var en britisk flykonstruktør. Camm har konstruert 52 ulike fly fra 1920-tallets biplan til 1950-tallets jetfly. Blant hans arbeider finnes legendariske jagerfly som Hawker Hurricane, Hawker Typhoon og Hawker Hunter. På midten av 1930-tallet var 84 % av flyene i Royal Air Force konstruert av ham.

Oppvekst
--------

Sydney Camm vokste opp i Windsor. Han og hans brødre begynte å bygge modellfly i deres fars snekkerverksted som de senere solgte i butikken Herbert's i Eton. Mange av kundene var elever ved Eton College. I 1911 begynte Camm å bygge et glidefly i fullskala som etterhvert ble forsynt med motor. Sydney Camm var en av grunnleggerne til Windsors modellflyklubb i 1912.

Yrkesliv
--------

I 1914 begynte Sydney Camm å arbeide i Martinsyde på Brooklands for i 1923 å gå over til Hawker Aircraft. Camms første egne konstruksjon var Hawker Cygnet som stilte opp i Lympne light aircraft competition i 1924 og vant i 1925. I 1926 innledet Camm sin mest intensive arbeidsperiode som resulterte i Hawker Nimrod, Hawker Hart og Hawker Fury. Selv om de etter tidens mål var moderne og relativt raske fly ble de etterhvert avleggs. Derfor begynte Camm i 1934 å arbeide på sitt kanskje mest kjente fly, Hawker Hurricane. Under andre verdenskrig fortsatte han å videreutvikle den konstruksjonen til Hawker Typhoon, Hawker Tempest og Hawker Sea Fury. Etter krigen begynte Camm å konstruere jetfly, Hawker Sea Hawk, Hawker Hunter og Hawker Siddeley Kestrel (en forgjenger til Hawker Siddeley Harrier). Han ble adlet i 1953. Camm gikk av med pensjon i 1965, men fortsatte i ledelsen for Hawker Siddeley frem til sin død året etter.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, oppført som Sidney Camm, Store norske leksikon-ID Sidney\_Camm[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Sidney Camm». *The History Learning Site*. 16. august 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Blieskastel** er en by i den tyske delstaten Saarland. Den har omtrent 22 000 innbyggere og ligger østfor delstatens hovedstad Saarbrücken, bysenteret ligger ca. 10 km fra grensen til Frankrike mens de sørligste steder som hører til byen har en direkt grense med Frankrike.
Byen består av 14 bydeler og tettsteder, blant de største er byen Blieskastel selv, Niederwürzbach og Biesingen.

Blieskastel er kjent for å ha et rikt ariktekturarv; bysenteren er bygd i Barokk-stilen og omfatter deler av et forhenværende slott, dens hage med orangeri og slottskirken som utmerker seg for sin lyse, hvite interiør. På toppen av en bakke utenfor bysenteret står Gollenstein, en menhir som ble opprettet av kelterne som kultobjekt.

Byrådet er dominert av et absolutt flertall av CDU, opposisjonspartiene er SPD, FDP, De Grønne og FWG.

Blieskastels partnerbyer er Le Creusot i Frankrike og Castellabate i Italia.

Bilder
------

* ParadeplassenParadeplassen
* Orangeriet Der Lange BauOrangeriet Der Lange Bau
* SlottskirkenSlottskirken
* Heilig Kreuz-kapelletHeilig Kreuz-kapellet

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Blieskastel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Blieskastel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Tyskland
**Manos Loizos** (født 22. oktober 1937 i Alexandria, Egypt, død 17. september 1982 i Moskva, Sovjetunionen etter flere hjerneslag) ble regnet som en av de viktigste komponistene av gresk musikk fra det 20. århundre. 

Loizos flyttet til hovedstaden Athen i en alder av 17 år, der han skulle studere farmakologi men han ga snart opp disse studiene for å kunne konsentrere seg helt om sin musikalske karriere. Han var i stor grad en selvlært musiker uten noen formell musikalsk kunst-trening. Hans første innspillinger ble gjort i 1963 men han begynte å få et større publikum etter 1967. Innen utgangen av 1975 hadde Loizos blitt en av de mest populære artistene innen gresk musikk. 

Loizos var godt kjent for sin venstreorienterte politiske ideologi og han var en frittalende kritiker av den greske militærjuntaen som hadde makten i Hellas mellom 1967 og 1974. Han var også et aktiv medlem av det greske kommunistpartiet. Året 2007 ble erklært til «Manos Loizos-året» i Hellas til minne om Loizos og hans musikk.

Han komponerte flere velkjente greske sanger og han samarbeidet med mange ulike, kjente og viktige komponister, sangere og tekstforfattere, blant annet Mikis Theodorakis, Haris Alexiou, George Dalaras, Vasilis Papakonstantinou, Christos Leontis, Fondas Ladis, Yannis Negrepontis, Manolis Rassoulis, Giannis Kalatzis, Nazim Hikmet og mange andre. 

I 1985, var det en stor konsert som ble dedikert til hans minne fant sted i Athen Olympic Stadium. Der deltok det mer enn 50 000 mennesker. Manos Loizos sine sanger og musikk er fortsatt populær blant de fleste aldersgruppene innen det greske samfunnet.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, oppført som Mános Loïzos, BNF-ID 169872891[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 22. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Manos Loizos på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Manos Loizos hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Manos Loizos på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Manos Loizos på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Manos Loizos på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Kolbjørn julen 2007
Kolbjørn III
Kolbjørn III på vei mot Kolbjørnsvik
**MF «Kolbjørn III»** er en passasjerferge som trafikkerer rute mellom Kolbjørnsvik på Hisøy og Tyholmen i Arendal sentrum. Ruten går tvers over Arendals havnebasseng, og forbinder byen med en av sine forsteder. Fergen anløper også Nordodden og på enkelte avganger også Gullsmedenga på Hisøy.

Rederiet Actieselskabet Kolbjørn har siden 1893 drevet fergene Kolbjørn (1893–1915), Kolbjørn II (1915–1979) og Kolbjørn III (1980- ) i ruten Kolbjørnsvik – Arendal – Norodden – Kolbjørnsvik. Med avgang hvert 20. minutt alle dager unntatt søndager sørger Kolbjørn for at befolkningen i Kolbjørnsvik har en enkel og trygg vei til Arendal by.

«Kolbjørn III» ble bestilt fra Lindstøls Skips- og båtbyggeri 13. desember 1979 etter at Skipskontrollen nektet å godkjenne «Kolbjørn II» for passasjertrafikk.

«Kolbjørn II» ble seilt til båtbyggeriet, slik at alle mål var tilgjengelige for å lage «Kolbjørn III» som en kopi av den gamle.

24. mai 1980 ble «Kolbjørn III» hentet i Risør av kapteinene Jacob Tellefsen, Georg Gjeruldsen og Leif Kristiansen. Gjester ble tatt med fra Eydehavn.

Dåpen ble foretatt av Anne Marie Hedberg ved fergeleiet i Kolbjørnsvik. Oppmøtet var stort, og det ble arrangert visningstur for alle interesserte. Hisøy Historielag sto for mottakelsen da Aktieselskapet Kolbjørn var insolvent. Aksjekapitalen var borte og gjelden var på 30 000 kroner. Hisøy kommune og Den norske Creditbank muliggjorde byggingen til en kostnad av 850 000 kroner.

Eksterne lenker
---------------

* Kolbjørn
**Harry McShane** (født 7. mai 1891, død 12. april 1988) var en skotsk sosialist og en nær kollega av John Maclean. 

Han ble født inn i en romersk-katolsk familie og var marxist. Han var involvert i en antikrigs-bevegelse under den første verdenskrig. I mellomkrigstiden var han medlem av organisasjonen Tramp Trust Unlimited. Han var i likhet med John Maclean, medlem av det britiske sosialistpartiet. Men han valgte å bli med i Communist Party of Great Britain, da dette partiet ble dannet i 1920.

McShane var en sterk tilhenger av Sovjetunionen, og han besøkte landet i 1932. Han ble sjokkert over noe av det han fikk se der, særlig arbeidsforholdene i en kullgruve i Donbas-regionen, som han senere beskrev som å være som noe fra det forrige århundre. Han møtte også en ung amerikansk journalist som hadde kommet til Sovjetunionen som en sterk tilhenger av landet, men som snart var blitt desillusjonert, særlig over det faktum at folk noen ganger forsvant uten at noen stilte spørsmål. McShane husket senere at hans tro på Sovjetunionen fremdeles holdt seg sterk etter besøket, men at han begynte å få sine tvil etter utenlandsturen. 

McShane hadde en rekke uenigheter med kommunistpartiet, særlig over det politiske dokumentet *The British Road to Socialism* som han betraktet som for reformatisk; til slutt uttalte han at han ville forlate kommunistpartiet, men han forble en overbevist sosialist for resten av livet. Harry McShane publiserte sin selvbiografi «No Mean Fighter» i 1978. Han døde i 1988, i en alder av 97 år.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Johan Ludvig Alver** (født 28. februar 1848, død 21. august 1897) var en norsk skolemann, lærebokforfatter og oversetter.

Johan Ludvig Alver var en yngre bror av Amalie Skram, gift med Isabella Vibe (1870–1937) og far til Inger Alver Gløersen (1892–1982). Etter hans død ble hustruen gift på ny med Sigurd Høst.

Alver var adjunkt flere steder på Østlandet, blant annet i Fredrikshald og på Kongsberg, og hadde i perioder søsteren Amalie Skram boende hos seg. Hos ham har hun for eksempel skrevet deler av *Hellemyrsfolket*. Ved sin død etterlot han seg en dagbok som er en kilde til informasjon om den mer berømte søsteren.

Selv skrev han lærebøker i engelsk og en turistbok for Kongsberg, utgitt av Kongsberg og Omegns Turistforening. Han oversatte også teologiske verker fra engelsk, som *Johannes og Antikristen* av Frederic Wilhelm Farrar og *Rationalismens historie* av William Lecky. Et par artikler av ham finnes i de tidlige årgangene av *Samtiden*.

Verker
------

* *Kongsberg* (1889)
* *Engelsk: praktisk Lærebog* (1890)
* *Engelsk grammatik for middelskolen* (1894)

### Oversettelser

* Frederic Wilhelm Farrar: *Apostelen Johannes og Antikristen* (1893)
* *Kristus i nutiden: prækener for søn- og helligdag i kirkeaaret* (1894)
* William Lecky: *Rationalismens historie* (1897)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF
 |
**Kjemikalieavgift** er en særavgift til statskassen.

Avgiften på de helse- og miljøskadelige kjemikaliene trikloreten (TRI) og tetrakloreten (PER) ble innført i 2000. Avgiftens formål er å redusere bruken av disse kjemikaliene.

Avgiftsplikten omfatter TRI og PER, herunder gjenvunnet TRI og PER. Videre omfattes TRI og PER som inngår som bestanddel i andre produkter dersom mengden av TRI og PER overstiger henholdsvis 1 pst. og 0,1 pst. av produktets totale vekt. Avgiftsplikten oppstår som hovedregel ved uttak fra godkjent lager eller ved innførsel. Det gis fritak for avgiften bl.a. for TRI og PER som er gjenvunnet til eget bruk.

Avgiftssatsene i 2010 er 62,06 kroner per kg ren TRI eller PER. For varer hvor kun en del av innholdet er TRI eller PER, blir det beregnet en forholdsmessig avgift. Satsene avspeiler innholdet av TRI eller PER i produktene.

Miljøverndepartementet har etablert en refusjonsordning for avfall som inneholder TRI og som innleveres til godkjent mottak eller behandlingsanlegg for farlig avfall. Refusjonsordningen administreres av Miljødirektoratet.

Eksterne lenker
---------------

* Særavgiftsloven
* Vedtak om særavgifter, 2010
* Forskrift om særavgifter
* Miljøstatus i Norge: PER(tetrakloreten, tetrakloretylen) Arkivert 28. oktober 2019 hos Wayback Machine.
**Jehangir Ratanji Dadabhoy Tata**, best kjent som **J.R.D. Tata**, (født 29. juli 1904, død 29. november 1993) var en betydelig forretningsmann i India og en tidlig luftfartspioner.

Tidlig liv
----------

J.R.D. Tata ble født i Paris i Frankrike som nummer to i familien Ratanji Dadabhoy Tata og hans franske kone Suzanne Brière. Hans far var fetter til Jamsetji Tata, en av Indias industripionérer. Han overtok fetterens rolle og ble etter hvert den mest kjente industrimann i det moderne India. Det at hans mor var fransk førte til at han kom til å tilbringe mye av sin barndom i Frankrike, og fransk ble hans morsmål. Tata sluttet seg også til Fremmedlegionen. Han fikk sin skolegang på en kostskole i Bombay.

Tata ble inspirert av Louis Blériot, og lærte seg å fly og fikk sitt flysertifikat i 1929 (det første som ble utstedt i India). Han ble senere kjent som «flyvningens far» i India og grunnla landets første sivile flyselskap i 1932, Tata Airlines, som i 1946 ble til Air India, landets nasjonale flyselskap.

Forretningsmannen
-----------------

Tata studerte ingeniørfag ved University of Cambridge. Etter eksamen reiste han tilbake til India hvor han 34 år gammel overtok ledelsen av Tata Sons, Tata-konsernets holdingselskap.

Gjennom flere tiår ledet J.R.D. Tata det omfattende Tata-konsernets selskaper, som omfattet virksomheter blant annet innen jern- og stålindustri, konstruksjons- og byggevirksomhet, buss- og lastebilfabrikker, kjemikalier, konsumindustri og hotelldrift.

Han ble kjent som en forretningsmann som holdt en høy moralsk standard. Han avslo å bestikke politikere og embetsmenn eller benytte seg av tvilsomme forretningsmetoder og under J.R.D. Tatas ledelse vokste Tata-konsernet fra 15 til over 100 ulike selskaper.

Han fikk den franske Æreslegionen i 1954. Han fikk i 1988 den prestisjetunge Guggenheim-medaljen for sitt bidrag til luftfarten. Han fikk også den høyeste sivile utmerkelse i India, Bharat Ratna, i 1992 for sitt arbeide som industri- og nasjonsbygger. Han døde i Genève i Sveits i 1993 i en alder av 89 år og ble begravet i Paris.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som J.R.D. Tata, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/J-R-D-Tata, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Jehangir Tata, Munzinger IBA 00000008179, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w63g7m2k, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.bloombergquint.com, besøkt 27. august 2019[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.aerosteles.net[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Tatagruppen i dag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**J. Edgar Hoover Building** er en bygning i Pennsylvania Avenue 935 i Washington, DC. Den fungerer som hovedkvarter for Federal Bureau of Investigation (FBI) og er navngitt etter FBIs første direktør, J. Edgar Hoover.

Planarbeidet for bygningen begynte i 1962, og en tomt ble formelt valgt i januar 1963. Tegning av bygningen, som fokuserte på å unngå den typiske blokk- og monolittiske formen som på den tiden var typisk for føderal arkitektur, begynte i 1963 og var i hovedsak sluttført innen 1964 (selv om endelig godkjennelse ikke forelå før 1967). Rydding og utgravning av tomten startet i mars 1965; forsinkelser i bevilgningene fra Kongressen gjorde at bare de tre kjelleretasjene var ferdigstilt i løpet av 1970. Arbeidet på resten av bygningen begynte i mai 1971. Disse forsinkelsene betød at kostnadene ved byggeprosjektet mer enn doblet seg til 126,1 millioner dollar fra 60 millioner. Bygningen ble ferdigstilt i september 1975, og president Gerald Ford foretok den seremonielle åpningen 30. september 1975.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) J. Edgar Hoover Building – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Holden Efijy** er en australsk konseptbil laget av Holden og inspirert av den australskbygde 1953 Holden FJ. Den ble utstilt i 2005 på Australian International Motor Show.

Prosjektet ble ledet av Holden sjefdesigner Richard Ferlazzo. Efijy ble designet ved Holden sin design- og ingeniøravdeling, og bygget ved Holdens fabrikk.

Bilen ble lakkert i en "Sopran Purple" farge, med grill og lister i håndlaget av billet aluminium.

Efijy er basert på en forlenget Chevrolet Corvette ramme og har en 6,0 liters LS2 V8-motor med en Roots-kompressor som produserer 480 kW (644 hk) ved 6400 o/min og 560 lb-ft dreiemoment ved 4200 o/min. Kraften går til bakhjulene gjennom en bakmontert 4-trinns automatgirkasse med differensial.

Eksosanlegget er en helt spesialtilpasset enhet i rustfritt stål og har eksospiper i aluminium. Den har et luftfjæringssystem som senker bilen når den stoppes, og har også elektronisk instrumentering, inkludert en flerbruksskjerm som forsvinner inn i dashbordet.

Siden den ble vist på Australian International Motor Show i 2005, har Holden Efijy blitt kåret til årets konseptbil i USA for 2007. Da den kom tilbake til Australia, besøkte Efijy National Motor Museum i Birdwood, Sør-Australia, i februar 2008 og igjen fra desember 2020 som en del av Holden Heroesm utstillingen sammen med 12 andre betydelige Holden produksjons- og konseptkjøretøyer.

  

Bilen ble omtalt i Test Drive Unlimited som DLC.

Bilen er omtalt i Top Gear Australia & Beyond Tomorrow.

Boyd Fireflame 544 i Just Cause 2 er basert på Holden Efijy.

* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Efijy Concept Car from Holden is a Rolling Work of Art - Hot Rod Magazine». *MotorTrend* **(engelsk)**. 25. oktober 2006. Besøkt 9. januar 2022.
2. ↑  «MotorWeb». *www.motorweb.ws* **(engelsk)**. Besøkt 9. januar 2022.
**Filinna** (gresk: Φίλιννα) eller *Filine* (gresk: Φιλίνη) var en gresk danserinne fra Larissa i Thessalia på 300-tallet f.Kr. som ble hustru eller kanskje bare elskerinnen til kong Filip II av Makedonia, muligens gift en gang rundt år 358/357 f.Kr.

Hun ble mor til Filip III Arrhidaios, hans førstefødte sønn. Han ble kalt for Arrhidaeos ved fødselen, men tok det mer kongelige navnet Filip da han havnet på tronen etter sin yngre bror Aleksander den stores død. Grunnen til at han ikke ble konge som den eldste *før* Aleksander var at han var noe tilbakestående, og som konge ble han kun en umælende marionettedukke for andre. 

Om Filinna er det ikke kjent noe om. Navnet Filinna er derimot relativt vanlig i antikken, blant annet var det navnet på mor til poeten Theokritos (Ep. 3). At hun var en danser (latin: *saltatrix*) har dukket opp i flere tradisjoner, blant annet hos Arrianos, men det er mulig det er en fabrikasjon fra de senere diadokenes kriger for diskreditere Arrhidaeos.

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Athenaios. xiii. s. 557, e
* Fotios: *Bibl.* s. 64. 23.
* Arrianos: *Tà metà Aléxandron* 1, 35
Front betegner i oseanografien en grenseflate mellom vannmasser med ulike karakteristika.

Prinsipielt kan en pyknoklin også sies å være en front, men begrepet brukes kun om vertikale eller skrå grenseflater. Vanligvis er det ulik temperatur og saltholdighet som skiller vannmassene på hver side av fronten.

I norske farvann er det en front mellom Den norske kyststrømmen og atlanterhavsvannet som kommer med Golfstrømmen. En annen front befinner seg ute i Norskehavet mellom Jan Mayen og Svalbard, nemlig *den arktiske fronten* mellom det kalde, arktiske vannet i Grønlandshavet og det varmere vannet i Norskehavet.

Fronter kan være mer og mindre stasjonære. Årlige svingninger i vær- og vindforhold og skiftende styrke på havstrømmer kan påvirke frontenes posisjon. Det er også vanlig at det oppstår virvler og meandere langs fronten.

Det har lett for å oppstå turbulens og blanding av de øvre vannlaga i nærheten av fronten; derfor er fronter produktive områder med stor planktonproduksjon.
Filchnerfjella på kartet over AntarktisFilchnerfjellaFilchnerfjellaFilchnerfjella på kartet over Antarktis
**Filchnerfjella** er et fjellparti i Fimbulheimen i Dronning Maud Land, beliggende mellom Djupedalen og Vinjebreen i Orvinfjella. Blant toppene i Filchnerfjella er Kubus (2985 moh.), Klevekåpa (2910 moh.), Klevetind (2910 moh.), Klevekampen (2780 moh.) og Trollslottet (2737 moh.).

Fjellpartiet ble oppdaget og kartlagt av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher og oppkalt etter den tyske antarktisutforskeren Wilhelm Filchner. Detaljert kartlegging ble senere utført basert på flyfotografier tatt under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.

Referanser
----------

1. ↑  Filchnerfjella *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
2. 1 2  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 4582

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Filiberto Ojeda Ríos** (født 16. april 1933 i Naguabo, Puerto Rico, død 23. september 2005 i Hormigueros, Puerto Rico) var øverstkommanderende for Boricua Popular Army, en "hemmelig" paramilitær organisasjon i Puerto Rico. 

Boricua Popular Army er en politisk gruppe som oppfordrer til uavhengighet for Puerto Rico med voldelige midler. Organisasjonen ser på USA som en kolonimakt som driver undertrykkende kolonisering over Puerto Rico. Den er basert på øya Puerto Rico og har avdelinger på Fastlands-USA og i enkelte andre land. Organisasjonen ble svartelistet av USAs rettshåndhevende byråer og definert som en terrororganisasjon.

Filiberto Ojeda Ríos ble skutt og drept av FBI den 23. september 2005. Hendelsen skjedde mens FBI hadde omringet huset hans i Hormigueros hvor han hadde søkt tilflukt. FBIs handlemåte er blitt kritisert i ettertid og flere mener at de fremprovoserte dødsfallet.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Filiberto Ojeda-Rios, www.tradingcarddb.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Puerto Rico: Years After FBI Murder, Ojeda Rios' Legacy Lives». *www.telesurenglish.net*. 2016. Besøkt 13. november 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Kerboga** (arabisk: *كربغا*, tyrkisk: *Kürboğa*) var atabeg i Mosul under det første korstog og kjent som soldat 
.

Han var en tyrker som hadde suksess på grunn av sitt militære talent. Da han hørte om at korsfarerne hadde beleiret Antiokia i 1098, samlet han sine styrker og marsjerte for å unnsette byen. Han ankom rundt 5.-9. juni, og korsfarerne hadde hatt kontroll over byen siden 3. juni. De var ikke i stand til å skaffe seg forsyninger før Kerboga ankom og beleiret korsfarerne inne i byen. 

I løpet av beleiringen ble Peter Eremitten sendt som utsending til Kerboga av de kristne prinsene i byen for å forhandle. Kerboga var antagelig sikker på sin stilling og inngikk ingen avtale. 

Inne i byen hevdet Peter Bartolomeus i løpet av beleiringen å ha oppdaget den hellige lanse gjennom et syn. Denne oppdagelsen gav den kristne hæren fornyet styrke. Samtidig brøt det ut uenigheter og krangler i atabegens hær. 28. juni bestemte, Bohemond, lederen for den kristne hæren seg for å angripe, og Kerboga ble overrasket fordi hans informasjoner fortalte om en svak, uorganisert hær. I stedet stod han overfor en motivert og enhetlig hær, mens hans egen hær var splittet. Han måtte trekke seg tilbake og dro tilbake til Mosul som en knust mann.

Referanser
----------

1. ↑  Runciman, Steven. "*A History of the Crusades*". Cambridge University Press, 1987. *side 215*
2. ↑  Bradbury, Jim, *The Routledge Companion to Medieval Warfare*, Routledge, 2004. *side 55*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Absolutt*** var et norsk direktesendt talkshow som gikk på NRK2 fra 1996 til 1998. Serien tok for seg dagsaktuelt stoff innen kultur, politikk og underholdning. Dette ble belyst via intervju med kjente kulturpersoner og politikere som ble invitert til studio. Programleder var fra starten av Fredrik Skavlan. Han ble høsten 1997 erstattet av Danny Pellicer og Lilly Fritzman, og i januar 1998 ble Fritzman byttet ut med Anne-Kat. Hærland. Hærland skulle portrettere et menneske i nyhetsbildet, mens Pellicer skulle lose seerne rundt i aktualiteter, kultur og overraskelser.

Serien gikk fire ganger i uken (mandag til torsdag) klokken 22.30 og hadde en varighet på cirka 30 minutter. Fra 1998 ble programmet utvidet til 40 minutter.

Om programmet
-------------

*Absolutt* var et av de aller første programmene som ble sendt på NRK2. Skavlan debuterte som programleder med dette programmet - på sin egen 30-årsdag. Gjestene i den aller første episoden av serien var Reiulf Steen og Kåre Willoch. I april 1997 hadde Skavlan statsminister Thorbjørn Jagland på besøk. Skavlan ble i mai 1997 tildelt Riksmålsforbundets lytterpris for denne programserien. Etter å ha ledet 133 sendinger gav han seg som programleder den 15. mai 1997.

Deler av programkonseptet ble endret høsten 1997 da Lilly Fritzman og Danny Pellicer tok over programlederjobben. Programmet fikk en noe mer alvorlig og debattpreget stil. Fritzman ble i januar 1998 byttet ut med Anne-Kat. Hærland. Hærland og Pellicer åpnet 1998-sesongen med portrettintervju med Guri Fløttum, leder for de hiv-positives organisasjon Pluss og tidligere justisminister Grete Faremo om oppmykningen av asylpolitikken. Senere i uken ble statsminister Kjell Magne Bondevik portrettintervjuet av Anne-Kat.

Programbeskrivelse i 1998: *Siste sjanse før natten faller på til å avslutte nyhetsdøgnet med Danny Pellicer, mens Anne-Kat. Hærland lener seg tilbake med dagens gjest.* (NRK).[]

Det ble høsten 1998 etterfulgt av aktualitetsmagasinet *Apropos*.

### Omtale

Programmet fikk god omtale den tiden det gikk. Seertallene lå på rundt 60 000 de første ukene men steg til 120 000 etter knapt to måneder. Noe som ble betegnet som gode tall sett i forhold til NRK2s tilgjengelighet for publikum på den tiden [*død lenke*]. Vintersesongen 1997 nådde seertalene 173 000 [*død lenke*]. Etter programlederskiftet høsten 1997 snudde populariteten noe i negativ retning, og vinteren 1998 hadde serien store problemer med å få seertallet over 100 000. De lave seertallene i 1998 førte til at programmet ble nedlagt i mai samme år [*død lenke*].

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* En del av episodene på NRK Nett-TV
* Absolutt annerledes (Dagbladet, 1998)
* (en) *Absolutt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Absolutt* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata