recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sytingsrein**, også kalt **aktarein** eller **alrein**, (nordsamisk: *geahččoboazu*) er rein som er eid av fastboende og merket med deres reinmerke, og som blir passet sammen med reindriftssamenes egne reinflokker. Systemet med sytingsrein var mest vanlig i Nordland og Troms, men det fantes i hele området i Norge der det ble drevet reindrift.

Tidligere var sytingsrein eid av både samer og ikke-samer. De fastboende tok ut slakt av egen rein og betalte med *sytingslønn*, som kunne være penger, småvarer eller tjenester som reindriftssamene trengte. På den måten hadde både de fastboende og reindriftssamene nytte av sytingsreinen.

Fra 1897 begrenset nye reindriftslover retten til å eie sytingsrein, utenom i Finnmark. Reindriftsloven av 1897 forbød ikke-samer å eie sytingsrein, men samiske gårdeiere kunne likevel søke om unntak fra forbudet. I mange år ble imidlertid ikke forbudet overholdt. Etter Reindriftsloven av 1933 fikk bare reindriftssamer lov til å eie tamrein, og fastboende samer fikk dermed ikke lov til å ha sytingsrein hos reindriftssamene. Men også etter at denne loven ble innført, tok det tid før forbudet ble overholdt. Reindriftsloven av 1978 opphevet i praksis ordningen med sytingsrein (også i Finnmark), i og med at tillatelsen til å ha sytingsrein ble begrenset til kun nære slektninger - til og med foreldrenes søsken. Denne endringen ble begrunnet med at reintallet måtte reduseres av hensyn til beitegrunnlaget. Begrensningen ble imidlertid kritisert for å være et brudd på samisk kultur og tradisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Bjørg Evjen: Custodial reindeer and custodial goats – part of reindeer herding and animal husbandry Arkivert 22. september 2011 hos Wayback Machine. (i Rangifer 27 (2) 2007) [http://dx.doi.org/10.7557/2.27.2.162]
2. ↑  NOU 2007: 14, Samisk naturbruk og retts-situasjon fra Hedmark til Troms: 3.8 Sytingsrein[*død lenke*]
3. ↑  NOU 2007: 14, Samisk naturbruk og retts-situasjon fra Hedmark til Troms: 4.6 Den dominerende reindriftsformen i første halvdel av 1900-tallet[*død lenke*]
4. ↑  NOU 2001: 34, Samiske sedvaner og rettsoppfatninger: 1.6.2 Reindrift[*død lenke*]
**Østfold sykepleierhøgskole** var en skole for sykepleiere som ble opprettet i 1955 i Welhavens gate nær Sentralsykehuset i Fredrikstad. Skolen hadde tilhold der frem til 1977 da et større skolebygg ble reist på Guldbergsiden i Rektor Østbyes gate 2 etter tegning av arkitektfirmaet Arntzen og Solheim. Skolen fikk status som høgskole i 1981. Staten overtok sykepleierhøgskolene fra 1986. Skolen flyttet til Værste i 1994.

Sykepleierutdanningen har et opptak på 150 studenter. Praksisstudiene i utdanningen som tilsammen utgjør 1 år, er lagt til hele Østfold fylke hvor alle fylkets kommuner og 5 sykehus er aktuelle praksisfelt. Etter gjennomført og bestått utdanning får studentene etter søknad tittelen offentlig godkjent sykepleier.

Sykepleierutdanningen i Østfold var 50 år i 2005, og forbindelse med jubileet skrev dramatiker Thor Rummelhoff et skuespill Østfold sykepleierskole. Stykket følger en sykepleierelev, en oppdiktet kvinne, gjennom tre faser; i 1955 da Østfold Sykepleierskole ledet undervisningen 26. september og hun tilhører hun det første kullet. I 1977 er hun midt i livet. Skolen er flyttet over jernbanelinjen til et nybygg. I 2005 er hun blitt pensjonist.

Referanser
----------

1. ↑  Dramatisk sykepleie, Fredrikstad Blad, 22. mars 2005

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Anita Killi** (født 17. januar 1968 i Stavanger) er en norsk animatør og filmskaper.

Bakgrunn og arbeid
------------------

Anita Killi studerte grafisk design og illustrasjon ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS) i Oslo fra 1988 til 1990 og animasjon ved Høgskulen i Volda fra 1990 til 1992. Hun tok hovedoppgave i animasjon ved SHKS i 1996. Hun har også hatt studieopphold i Estland.

Anita Killi har laget en rekke prisbelønte animasjonsfilmer, blant annet *Tornehekken* fra 2001, som er den norske filmen som fikk flest utenlandske priser i 2002. I tillegg til animerte kunstneriske kortfilmer, har hun også laget animerte reklamefilmer og sekvenser i dokumentarfilmer og bedriftsfilmer. Hun har også arbeidet med *Gorm, trollungen på Dovrefjell*. I 2009 ble hun ferdig med tegnefilmen *Sinna Mann*. Den handler om familievold og bygger på Gro Dahles og Svein Nyhus' bildebok med samme navn. Filmen hadde fram til 2011 blitt vist på nesten hundre filmfestivaler og vunnet over førti priser. Det gjorde Anita Killi til den mest prisbelønte filmskaperen i hele verden i 2010.

Anita Killi har siden 1995 drevet animasjonsstudioet Trollfilm AS på familiegården Megarden på Dovre. Teknikken i de største filmene er en kombinasjon av cut-out- og objektanimasjon i multiplan-teknikk, det vil si tegnefilm filmet i flere plan.

Filmer (utvalg)
---------------

* 1992: *Glassballen*, 4 min. (regi)
* 1994: *Sirkel*, 5 min. (animatør)
* 1996: *Lávrasiid Áigi* eller *Solens datter* (internasjonal tittel *Daughter of the Sun*), 12 min. (regi)
* 1997: *Langt, langt borte* (*Far, Far Away*), 4 min. (animatør)
* 1999: *Kongen som ville ha mer enn en krone*
* 2001: *Tornehekken* (*The Hedge of Thorns*), 13 min. (regi)
* 2009: *Sinna mann* (*Angry Man*), animasjonsfilm basert på bildeboka *Sinna Mann*

Referanser
----------

1. ↑  Filmweb.no: *Anita Killi og Sinna Mann vant flest priser 2010*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anita Killi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Anita Killi på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Anita Killi på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Anita Killi på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Anita Killi hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Trollfilm A/S om Anita Killi
* (en) Zentropa om Anita Killi
* (no) Om Anita Killis animasjonsteknikk

Portaler: Litteratur | Kunst

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Politikerens syllogisme** er en logisk feilslutning som gjerne benyttes for å illustrere hvordan politikere kan fristes til å igangsette tiltak eller reformer for reformenes egen skyld for å vise handlekraft, uavhengig av hvorvidt reformen har noen form for substans. Syllogismen ble gjort kjent gjennom en episode i den britiske BBC-serien *Javel, herr statsråd* fra 1988 i kalt "Power to the People", og har i etterkant fått oppmerksomhet via internett. Denne feilslutningen har også siden blitt sitert i det britiske underhuset. og politisk debatt i USA.

Politikerens syllogisme vil ofte presenteres slik: 

1. Vi må gjøre noe.
2. Dette er noe.
3. Derfor, må vi gjøre dette.

I ovennevnte tv-show diskuteres begrepet mellom to høytstående tjenestemenn som er opptatt av at statsministeren vil implementere en ordning for å reformere lokalforvaltningen på grunn av politisk opposisjon der. I dette eksemplet, som med mange andre problemer som blir humoristisk utforsket i showet, mener tjenestemennene at det å gjøre *noe* er verre enn å gjøre ingenting fordi handlinger har en tendens til å underminere dominansen til den sivile tjeneste. De identifiserer politikerens logikk som en falsk kategorisk syllogisme: 

1. Alle katter har fire ben.
2. Hunden min har fire ben.
3. Derfor er hunden min en katt.

Dette er en ugyldig form for argumentasjon som begår feilen der hvor den «ufordelte midten» er alt som presenteres:[*klargjør*] I denne sammenhengen sier ikke politikerens syllogisme noe om hvordan alle katter har fire ben, men ikke alle firbente dyr er katter, og dermed følger ikke konklusjonen kriteriene for en logisk tankegang, selv om premissene er sanne. Likeledes kan det sies at politikerens syllogisme heller ikke sier noe om *alle* de kjente "noe" som kunne gjøres. Som det er vanlig med falske, ikke-distribuerte mellomargumenter, kan det også sees som feilen om å bekrefte følgende når den omformuleres som en tilsvarende hypotetisk syllogisme:

1. For å forbedre noe, så må ting endres på.
2. Vi endrer på noe.
3. Derfor forbedrer vi ting.

Se også
-------

* Historikerens feilslutning
* Post hoc ergo propter hoc
* Symbolpolitikk

Referanser
----------

1. ↑  House of Commons (19.01.2005):
2. ↑  House of Commons (12.06.2013):
3. ↑  Paul Krugman (12.12.2012). «The "Yes, Minister" Theory of the Medicare Age». The New York Times. Besøkt 21. mai 2013.
**Den venskablige Foreningen** var en sosial forening som ble stiftet 5. november 1846 av 46 borgere i Christiania. Senere utvidet den navnet til **Den venskablige foreningen af 1846**, blant medlemmer bare kalt **Venskaben**. Foreningen arrangerte ulike medlemsfester og aktiviteter fram til 1994 da den ble oppløst.

Historie
--------

Venskaben var en av flere sosiale foreninger som ble stiftet i Christiania på midten av 1800-tallet. De fleste av disse hadde kort levetid. Håndverksmestere utgjorde i stor grad de «virkelige» medlemmene de første årene, håndverkersvenner kunne bare opptas som «dansende» medlemmer. Kvinner kunne ikke bli medlemmer, men delta på arrangement hvor det ble tillatt. Det var et unntak i loven fra 1846 der enker kunne søke om medlemskap. Enkemedlemskap ble senere tatt ut.

Foreningen arrangerte klubbkvelder, i en periode med egen tjener (med navn Westerbom – se foto i fotoalbumet U 0001), danseaftener, ball, torskeaftener, utflukter, julebord med mer. Klubbaftnene ble etter hvert mer og mer orientert om kortspillet bridge. Æresmedalje ble utdelt fra 1872, og fra 1927 ble kommandørorden utdelt. Medlemmer kunne bli utnevnt til ridder og stormester. En periode etter starten hadde foreningen over 300 medlemmer, de siste årene var medlemstallet nede i rundt 15.

I 1992 ble det på generalforsamlingen ikke valgt styre, men en forvalter. Foreningen ble oppløst 19. april 1994, og papirer og rekvisita ble overlevert Oslo Bymuseum som senere overlot arkivet, minus rekvisita, til byarkivet.

Referanser
----------

1. ↑  Oslo byarkiv om Den venskablige foreningen af 1846
**Ole Martin Lappen** (født 10. september 1867, død 15. april 1943) var en norsk gårdbruker og politiker. Han representerte Arbeiderdemokratene på Stortinget i periodene 1910-1919 og 1922-1924.

Lappen var sønn av en gårdbruker i Hov sogn i Søndre Land. I yngre år arbeidet han som snekker og tømrer, til han i 1895 tok over farsgården og drev denne. 

Han fikk plass i herredsstyret i 1896 og var ordfører i Søndre Land fra 1907 til 1922. I omtrent 10 år var han styremedlem i Venstres amtsforening, før han i 1906 ble kretsformann for Arbeiderdemokratene. Han hadde mange verv, og var blant annet ordfører i representantskapet i den lokale sparebanken og styremedlem i Valdresbanen. 

Lappen representerte kretsen Hadeland og Land på Stortinget fra 1910 til 1918. Han var medlem i sosialkomiteen, nestformann 1913-1918. Ved stortingsvalget høsten 1918 nådde han ikke opp, men han kom tilbake på Stortinget 1922–1924, da med plass i landbrukskomiteen. I alle stortingsperiodene var han innvalgt for Arbeiderdemokratene.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 434[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 531[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Lindstøl, Tallak: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914
* Ole Martin Lappen hos NSD Norsk senter for forskningsdata

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ole Martin Lappen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Artikkelsuite** er et leksikalsk faguttrykk for summen av artikler om et emne i alle dets forgreninger.[] I et godt redigert leksikon, enten det er i papirform eller digitalt som Wikipedia, forventes det at hele artikkelsuiten er redigert under ett, for en helhetlig forståelse og samlet framstilling.

Innenfor et bestemt fagfelt som for eksempel medisinsk anatomi vil leksikonforfatterne forsøke å få på plass en kjernegruppe med viktige artikler, sentralisere mindre artikler, bruke et forstålig lekmannsspråk og standardisere navigasjon mellom artiklene. Forfatterne vil også tenke på hvordan man trekker inn relevant stoff som ikke direkte handler om anatomi eller fysiologi, slik som kulturhistorie og zoologi. Disse grepene fører tilsammen til at det bygges opp en artikkelsuite som hjelper leserne å forstå fagfeltet og dets begrepsbruk.[]

Suiten kan enten bestå av[]

* en hovedartikkel med deltema, som for eksempel artikler om land, for eksempel Nauru med deres biartikler om hovedstad, myntenhet, nasjonalsang osv.
* flere sideordnede artikler om flere objekter i samme kategori, som for eksempel identisk oppbygde artikler om fylker og kommuner eller om Ibsens skuespill.
* eller ved at et større tema er delt opp i flere deltema, som for eksempel Romfart.

Referanser
----------

1. ↑  Ledger, Thomas Stephen (2017). «Introduction to anatomy on Wikipedia». *Journal of Anatomy*. 231: 430––432. doi:10.1111/joa.12640.

  

Portal: Litteratur
**Ole Marius Araldsen** (født 1976) er en norsk manusforfatter, barnebokforfatter, kreativ produsent og utviklingssjef. Han startet karrieren i *Hotel Cæsar* i 2001, og jobbet der i nesten ti år. Han avsluttet som kreativ produsent for serien.

Araldsen har sammen med Elisabeth Botterli og Peder Udnæs skapt tv-serien *Verdens Beste SFO* for NRK Super. Han var medforfatter på tv-serien om *Kaptein Sabeltann*, og har skrevet barneboken *Viggo Veps*. 

I 2012 begynte Araldsen i Rubicon TV som utviklingssjef for dramaavdelingen. Han jobbet i tillegg både som forfatter og kreativ produsent med serier som *Det tredje øyet*, *Maniac* og *Kasim Bæder*. Formatet til *Maniac* er solgt til Netflix, og ifølge medieoppslag er skuespillere som Cary Fukunaga, Jonah Hill og Emma Stone aktuelle for rollelisten til Netflix' versjon.[]

Fra 1. januar[*når?*] starter Araldsen og Anne Kolbjørnsen opp nytt produksjonsselskap.[]

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Ole Marius Araldsen». *Rubicon*. Arkivert fra originalen 17. april 2019. Besøkt 17. april 2019.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. november 2016. Besøkt 25. november 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ole Marius Araldsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Ole Marius Araldsen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Brukersentrert utvikling** er et konsept som handler om brukskvalitet og aktiv involvering av brukere gjennom hele utviklingsprosessen.

For å oppnå god brukskvalitet (= usability) på et produkt eller en tjeneste er en brukersentrert utviklingsprosess viktig. Brukersentrert utvikling anvendes innen mange fagdisipliner (som industriell design og produktutvikling), men er et begrep som brukes mest innen digitale og interaktive medier. I tillegg er en grundig forståelse av de behov og krav som brukeren og oppgaven stiller til systemet. Det er også nødvendig med flere iterasjoner for å utvikle systemet. 

En brukersentrert utviklingsprosess innebærer at fagpersoner innen brukskvalitet benytter strukturerte metoder som involverer fokus på brukerne til tjenesten eller produktet. Tidlig i prosjekter kan man benytte metoder som målgruppeanalyse, behovskartlegging og oppgaveanalyse. Det er viktig å kartlegge hvem produktet skal lages for, hvilke behov disse har og i hvilke brukssituasjoner produktet eller tjenesten skal benyttes. Spørreundersøkelser er en kvantitativ metode som kan benyttes for å få denne informasjonen.

Brukerinvolvering
-----------------

Tidlig brukerinvolvering er anbefalt for å sikre god kvalitet og en god brukeropplevelse. Det vil også kunne spare kostnader på sikt. Tidlig i utviklingsprosessen er det naturlig å involvere brukere av tjenesten eller produktet for å kartlegge behov. Dette kan gjøres ved hjelp av strukturerte intervjuer eller fokusgrupper. Senere i prosessen kan man benytte kortsortering, en metode som gir innspill til struktur til f.eks. et nettsted. Når en prototype foreligger anbefales det å gjennomføre brukertesting av tjenesten. Det er også mulig å få tilbakemelding fra brukere ved å gjennomføre nettundersøkelser.

Iterativ utviklingsprosess
--------------------------

Når en tidlig prototype er utviklet har man mulighet til å evaluere og brukerteste denne, for så å forbedre mangler eller svakheter som blir avdekket. Tjenesten evalueres og forbedres i flere runder. Ved gjentatte iterasjoner sikres det at tjenesten kontinuerlig forbedres og at svakheter avdekkes mens det fremdeles er relativt enkelt og rimelig å gjøre endringer.

Brukertesting
-------------

Brukertesting er en evaluering der man observerer og analyserer hvordan funksjoner i en løsning blir brukt av faktiske brukere. Hensikten med en brukertest er å få reell tilbakemelding fra brukere av tjenesten, og å bruke resultatene fra testen til å forbedre tjenesten. Utviklerne av en tjeneste blir ofte blinde på svakheter ved tjenesten, og brukerne bringer inn et nytt perspektiv.

Kilder
------

* Inneholder grunnleggende informasjon om usability (brukskvalitet). Hva er brukersentrert utvikling? Hvorfor er brukersentrert utvikling viktig?
* Diamond bullet design presenterer sin erfaring og kunnskap innen web og software usability.
* Jacob Nielsens nettsted om usability
* ISO standard 13407. "Human centred design processes for interactive systems"

Eksterne lenker
---------------

* Brukersentrert utvikling hos Sintef
* Brukersentrert utvikling av offentlige elektroniske tjenester - en veileder for prosjektledere[*død lenke*] ISBN 9788214040661
**Wilhelm Kristen Severin Hammer Lund** (født 22. november 1877, død 31. mars 1931) var en norsk museumsmann. 

Lund tok språklig-historisk lærereksamen i 1903 og etter et par år som privatlærer, kom han i 1905 som adjunkt til den høyere skolen i Kristiansund. Her deltok han også i arbeidet ved Kristiansunds museum, (nå Nordmøre Museum) og fra 1908 fikk han her oppgaven som samlingsbestyrer for den kulturhistoriske samlingen, en stilling han skjøttet på fritid. Det meste av samlingene fra denne perioden gikk tapt ved bybrannen i 1940, men protokollene som Lund førte i perioden 1908-1911, ble berget. Med de fyldige opplysninger han dokumenterte i tilknytning til gjenstandene, inneholder disse protokollene et verdifullt kildemateriale selv om gjenstandene er tapt.

I 1912 kom Lund som adjunkt til Trondheim katedralskole, og han ble senere overlærer og lektor samme sted. I Trondheim fortsatte han sitt museumsarbeid ved siden av undervisningsstillingen. Han ble samlingsbestyrer ved Bygningsmuseet for Trondhjem og Trøndelagen (nå Sverresborg Trøndelag Folkemuseum) og nedla en betydelig innsats i etablering og oppbygging av friluftsmuseet på Sverresborg. Han drev aktiv innsamling av kulturhistorisk gjenstandsmateriale og brukte store deler av sin fritid på å reise rundt på bygdene for å samle gjenstander og opplysninger. Han publiserte ikke så mye, men hadde et nesten ferdig manuskript om ornamentikk i trøndersk folkekunst da han døde. Men hans kataloger er vel kjent for sitt rike innhold av veldokumenterte, kulturhistoriske opplysninger. På dette området fremstår han som en foregangsmann.

Bibliografi
-----------

* *Træk av Gammel Trøndersk Bondekultur*. Bygningsmuseet for Trondhjem og Trøndelagen, Trondhjem 1923
* *Stueinteriøret hos trønderbonden i eldre tid*. – Særtrykk av Trondhjems Turistforenings Årbok 1929, Folkemuseet for Trondhjem og Trøndelag. Trondhjem u.å. (Denne artikkelen er også opptrykt i Årsskrift 1976 Trøndelag Folkemuseum Sverresborg s. 18-36, Trondheim 1977)

Litteratur
----------

* Alsvik, Elling (1977): *Wilhelm Lund 1877-1931.* Artikkel i Årsskrift 1976 Trøndelag Folkemuseum s. 11-17. Trondheim
* Jacobsen, Unni (1977): *Wilhelm Lund – liste over publikasjoner* i Årsskrift 1976 Trøndelag Folkemuseum s. 37-38. Trondheim

Referanser
----------

1. ↑   Kommunal folketelling 1925 for 1601 Trondheim kjøpstad, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Morgenbladet, utgitt 1. april 1931[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Den tidligere Vestbanestasjonen i Oslo ble tilpasset sin nye funksjon som Nobels Fredssenter og alt som minnet om tidligere funksjon er borte
**Bruksverdi** er et begrep knyttet til et kulturminnes økonomiske verdi. Bruksverdi er i seg selv ikke et vernekriterium. Når en skal vurdere brukspotensialet skal man både vurdere den nære og noe mer fjerne fremtid. For å opprettholde en bygnings bruksverdi må man i mange tilfeller tilpasse bygget til en ny funksjon som dagens samfunn setter betingelser for. Tilpasning til en ny funksjon står ofte i konflikt til andre verneverdier.

Gjenbruk og miljø
-----------------

Bruksverdien er også knyttet til bærekraftig utvikling gjennom at bruken av eksisterende bygg og anlegg har langsiktige og positive effekter for miljøet. Miljøbelastning vil som regel være mindre ved å tilpasse et eldre bygg en ny funksjon enn ved å rive og bygge nytt. Produksjon og transport av materialer må også regnes med ved nybygg.

Eksterne lenker
---------------

* Riksantikvarens ordforklaringer

| * v
* d
* r
Kulturminneverdier |
| --- |
| 
* Anekdoteverdi
* Antikvarisk verdi
* Arkitektonisk verdi
* Autentisitet
* Bruksverdi
* Forekomstverdi
* Historisk verdi
* Identitetsverdi
* Kunstnerisk verdi
* Miljøverdi
* Pedagogisk verdi
* Symbolverdi

 |
***Smeringaspis*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, avlangt ovale, matte, brunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Sett fra siden er de lavt hvelvede. Oversiden er mer eller mindre hårete. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen avlangt oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i Afrika, fra Senegal og Tanzania i nord til Sør-Afrika i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Smeringaspis*** Spaeth, 1924
							+ *Smeringaspis hirsuta* Spaeth, 1952
							+ *Smeringaspis setifera* (Boheman, 1854)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Smeringaspis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Smeringaspis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Smeringaspis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Smeringaspis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Smestad» har flere betydninger.

Bakkekroen ved Smestadkrysset Foto: Erlend Bjørtvedt 
**Smestad** er et boligstrøk i Oslo. Strøket ligger nord for Hoff og Skøyen, og øst for Montebello i Bydel Ullern. Det har sitt navn etter Smestad gård, som ble utparsellert til villabebyggelse i årene etter at Smestadbanen ble bygget i 1912.

Smestad skole
-------------

Skolen ble åpnet i 1938 og har i 2015 rundt 690 elever. Kong Harald, prinsesse Märtha Louise og kronprins Haakon Magnus har alle vært elever på skolen.

Smestad hovedgård
-----------------

Smestad hovedgård er en villa i sveitserstil med adresse Monolitveien 46 i Oslo. Villaen ble bygget på slutten av 1800-tallet av Carl Smestad, og var hovedhuset til Smestad gård. Gården stammer fra 1100-tallet og var da underlagt Hovedøya Kloster, senere Krongård. I 1682 ga Henrich Lachmann gården navnet Smestad. Gården ble i 1706 solgt til Jacob Olssøn Smestad; den var da den største gården i Aker kommune.[]

I 1728 ble den opprinnelige gårdseiendommen delt i to. De nye gårdene ble kalt Øvre og Nedre Smestad. Øvre Smestad gård ble solgt til Aker kommune i 1922 for utvikling til boligstrøk. På Nedre Smestad gård ble det på 1980-tallet bygget 65 boliger som i dag utgjør Boligsameiet Smestad Hovedgård.

Smestaddammene
--------------

Smestaddammene ble bygget sent på 1800-tallet av Carl Smestad som et anlegg som kunne tjene som is-reservoar for Oslo; isen ble brukt til nedkjøling av ferskvarer.

Referanser
----------

1. ↑  «Skolens historie». Smedstad skole. 7. april 2015. Besøkt 18. januar 2017.
2. ↑  «Kart over gårder i Aker» (html). Oslo byarkiv. Besøkt 19. januar 2017.
3. ↑  Norsk Allkunnebok (1948).
4. ↑  «Om Sameiet». Sameiet Smestad Hovedgård. Arkivert fra originalen 18. januar 2017. Besøkt 18. januar 2017.
5. ↑  Aftenpostens papirutgave, 25. februar 2014
6. ↑  Rundt Smestaddammene og Ullernåsen: Smestad, Skøyen, Abbediengen. Huse Hoff, Øivind Rødevand

Se også
-------

* Smestadkrysset
* Smestad stasjon
* Smestad brannstasjon

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** GeoNames
 |
**Hukkert** er et lite, flerrolles, tomastet seilfartøy fra 1600-1700-tallet. Det hadde opprinnelse som fiskebåt i Nordsjøen fra Middelalderen, og ble et allsidig hurtigseilende fartøy på 1700-tallet med ny rigging.

På 1600-tallet var hukkerten det viktigste fiskefartøyet i Nordsjøen ved siden av bussen, som også kan benyttes i koffardifart som et rent fraktfartøy. Fra å være en mindre fiskebåt på 1200-tallet, forandret den seg i løpet av 1600-tallet til å bli et større skip.

Hukkerten beskrives som et tomastet og rundgattet fartøy med gaffel- og toppseil på begge master som ga den hurtige seileegenskaper ved slutten av 1600-tallet. Militære myndigheter med behov for en rask budbringer til bruk i posttjeneste, ble interessert i den nye båttypen som med tiden var blitt til en hurtigseiler. Før riggingen ble skiftet på Tordenskjolds tid til den nåværende, var den tidligere kun med råseil.

En hukkert med to til tre master ble som regel bygget i 80 til 90 fots lengde. Det skulle ha opprinnelse i Nederland og er sagt å være en stor jakt.

Standard armering for en hukkert i krig var mellom 2 og 14 småkalibrerte kanoner. Det var ikke meningen at hukkerten skulle oppsøke kamp, dens rolle gikk ut på å fungere som lette rekognoseringsfartøy og kontaktpunkt mellom sjøoffiserer eller mellom kommandoledd fra land til skip.

Eksterne lenker
---------------

* Fra Hollenderveldet til Napoleonskrigene

Litteratur
----------

* Norsk Sjøfart Bind 1 Kapittel Norsk sjøfart på 1600-tallet, Svein Molaug
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Canadas flagg Canada |
| Kjelkehockey |
| Paralympiske vinterleker |
| Sølv | 2018 Sør-Koreas flagg Pyeongchang | Kjelkehockey |
| VM i kjelkehockey |
| Gull | 2017 Sør-Koreas flagg Gangneung | Kjelkehockey |
| Sølv | 2015 USAs flagg Buffalo | Kjelkehockey |

**Bryan Sholomicki** (født 8. februar 1981 i Winnipeg i Manitoba) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk sølvmedalje i kjelkehockey for Canada, og to VM-medaljer, hvorav én gull.

Bakgrunn
--------

Sholomickis funksjonshemming skyldes at han måtte amputere venstre fot etter en motorsykkelulykke i august 2009. Han fikk også tredje grads forbrenning på 60 % av kroppen. Han begynte med kjelkehockey i Elmvale Bears i 2012, og debuterte på det canadiske landslaget i 2015.

Idrettskarriere
---------------

Han deltok på Canadas lag som fikk bronse i World Sledge Hockey Challenge 2015, og de fikk sølv i VM i kjelkehockey 2015, der USA vant finalen med 3-0. De vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2015, og fikk sølv i begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene i 2016. Canada kom på andreplass i Stillehavsmesterskapet i kjelkehockey (IPC Pan-Pacific Championship) i 2016, etter tap 1-4 mot USA i finalen.

I VM i kjelkehockey 2017 vant Canada mesterskapet, etter at de slo USA 4-1 i finalen. I World Sledge Hockey Challenge 2017 kom Canada på andreplass, og de vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2017. 

I 2018 representerte han Canada under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Canada tapte der finalen 1-2 mot USA.

Referanser
----------

1. ↑  Hockey Canada - *Bryan Sholomicki*, besøkt 1. april 2018.
2. ↑  IPC - *Bryan Sholomicki*, besøkt 1. april 2018.
3. ↑  Team USA Hockey - *2016 IPC Pan-Pacific Championship*, besøkt 30. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos IPC
* Profil hos Hockey Canada
* Profil hos Canadas paralympiske komité
* Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 2. april 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
**Smelteverk** er et fabrikkanlegg hvor man fremstiller metaller (og halvmetaller) fra malmer og mineraler. Den eksakte fremstillingsmåten avhenger av hvilket metall man jobber med. Dette være seg kjemisk reduksjon eller elektrolytisk reduksjon/elektrolyse. 

For silisium lar man råstoffet kvarts reagere med karbon ved høy temperatur, mens man for aluminium benytter seg av elektrolyse av bauksitt, en saltsmelte. Enkleste form for smelteverk er jernverk for produksjon av ulike kvaltiteter av jern.

Smelteverk i Norge
------------------

På grunn av en tradisjonelt god tilgang på elektrisk kraft, finnes det mange smelteverk i Norge, eksempelvis i Sauda, Odda (nedlagt), Mo og Svelgen Det nordligste ligger i Finnfjord i Troms, mens de sørligste ligger i Kristiansand og på Lista.

Se også
-------

* Liste over smelteverk i Norge
* Jernverk
* Aluminiumverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL
 |
Et serverrom
Et **serverrom** er et rom eller en bygning som er spesialkonstruert for å huse et sett med tjenere. For bygninger brukes også betegnelsen *datasenter*.

  

Tjenerne fjernstyres fra datamaskiner i selskapet ved hjelp av verktøy som SSH, VNC, telnet og andre nettbaserte tjenester. Serverrom har som oftest bygd inn spesielle kjøleløsninger, UPS-løsninger for å sikre seg mot strømbrudd, tilgangsstyring og brannsikring. I tillegg er rommene ofte tilpasset slik at man lett kan strekke kabler og ha lett tilgang til rackskap. Serverrom har ofte flere kraftige internettlinjer fra forskjellige internettleverandører for å sikre oppetid dersom én av linjene går ned.

Enkelte serverrom bruker spesiallagde vegg/gulv plater (datagulv) for å tilrettelegge for kjøling og kabler. Dette oppnås ved å lage en «minikjeller» under gulvplatene hvor luft og kabler kan gå fritt. Ved hjelp av slike plater kan man bygge et rom i rommet. Plassen mellom platene og selve rommet brukes til frakte kjøling og kabler. Slike gulvplater er ofte laget av brannsikre materialer, og har spesielle egenskaper for å unngå statisk elektrisitet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Server rooms – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Den koreanske halvøy ble først delt etter den 38. breddegrad, deretter langs den demilitarisert sonen(DMZ).
Venstre side av betongklossen i midten er Sør-Korea, høyre er Nord-Korea.
**38. breddegrad** er en breddegrad (tenkt linje) som går 38 grader nord for ekvator. Linjen krysser Europa, Middelhavet, Asia, Stillehavet, USA og Atlanterhavet. 

Akkurat denne breddegraden er spesielt viktig i Koreas nyere historie. Etter Japans nederlag i 1945, ble Korea delt i to okkupasjonssoner som ble okkupert av USA og Sovjetunionen, henholdsvis sør og nord for den 38. breddegrad.

Breddegraden deler Korea omtrent på midten og skulle bare være en midlertidig deling, ettersom de allierte under andre verdenskrig hadde blitt enige om å gjenopprette Korea som selvstendig nasjon etter at Japan hadde okkupert og etablert Korea som koloni i 1910.

I 1948 ble derfor breddegraden den offisielle grensen mellom de to koreanske nasjonene som proklamerte seg som selvstendige nasjoner. Da Koreakrigen (1950–1953) ble avsluttet ble den nye grensen mellom de to koreanske nasjonene trukket midt i den demilitariserte sonen, som kutter den 38. breddegrad på skrå fra sørvest til nordøst nord for Seoul.

Land som deles
--------------

Land som den 38. breddegrad krysser:

* USAUSA USA
* Portugal Portugal
* Spania Spania
* TunisiaTunisia Tunisia -- (Øya La Galite)
* Italia Italia
* HellasHellas Hellas
* TyrkiaTyrkia Tyrkia
* IranIran Iran
* Turkmenistans flagg Turkmenistan
* Tadsjikistans flagg Tadsjikistan
* UsbekistanUsbekistan Usbekistan
* Afghanistans flagg Afghanistan
* KinaKina Kina
* Nord-Koreas flagg Nord-Korea
* Sør-KoreaSør-Korea Sør-Korea
* JapanJapan Japan -- Honshu

Se også
-------

* Panmunjom

Referanser
----------

1. ↑  The Economist - *Why is the border between the Koreas sometimes called the "38th parallel"?*, besøkt 24. januar 2019.
2. ↑  The U.S. National Archives and Records Administration - *US Enters the Korean Conflict*, besøkt 24. januar 2019.
3. ↑  Store Norske Leksikon - *Koreas historie*, besøkt 24. januar 2019.

Portal: Korea
«Sertão» har flere betydninger.
**Sertão** er betegnelsen på et landskapsområde i den nordøstlige regionen av Brasil. Området har et svært tørt klima, enkelte steder kan det gå flere år mellom hver gang det kommer regn. Sertãoen dekker deler av innlandsområdene i delstatene Bahia, Pernambuco, Paraíba, Rio Grande do Norte, Ceará og Piauí. Området er relativt tynt befolket.

Setrãoen består av lave innlandsområder, hovedsakelig 200 til 500 meter over havet. Området krysses av tre store elver, Jaguaribe, Piranhas og São Francisco. De fleste andre elvene tørker ut når regnværsperiodene er over.

Opprinnelig var sertãoen dekket av en tornete buskvegetasjon kalt caatinga, som er tilpasset det tørre klimaet. Jordbruk og kvegdrift har gjort at mye av denne naturtypen er forsvunnet.

På grunn av det tøffe klimaet er sertãoen ofte blitt myteomspunnet i brasiliansk litteratur og musikk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Adam Wawrzyniec Bochenek** (født 10. august 1875 i Kraków, død 25. mai 1913 i Kraków) var en polsk lege, anatom og histolog.

Hans far, Mieczysław, var professor i økonomi ved Det jagellonske universitet i Kraków. Adam studerte 1892 – 1898 medisin ved samme universitet, hvor han tok sin doktorgrad. I årene 1899 – 1901 oppholdt han seg i utlandet, og studerte antropologi ved Schwalb-instituttet i Strasbourg og ved universitetet i belgiske Louvain. I 1906 ble han professor ved Uniwersytet Jagielloński. Han underviste i anatomi, og organiserte et forskningslaboratorium som undersøkte blant annet strukturen til nervesystemets fibrer. Han var forfatteren av 28 forskningsarbeid, hovedsakelig innen områdene histologi og embryologi.

Bibliografi
-----------

Hans mest berømte verk er flerbindsanatomien *Anatomia człowieka* (menneskets anatomi; det første bindet ble utgitt 1909), populært kjent som *Anatomia Bochenka* (Bocheneks anatomi), et standardverk og en av de mest populære anatomier blant polske leger og medisinstudenter.

Referanser
----------

1. ↑   Sejm-Wielki.pl profil-ID psb.1542.1[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
**Eikelund videregående skole** er en av tre spesialskoler i Oslo, og tilbyr tilrettelagt opplæringstilbud for elever med psykiske og sosiale vansker. Målgruppen er ungdommer som har behov for opplæring i mindre grupper og som trenger læring i et roligere tempo. Det betyr at opplæringen strekker seg over lengre tid med færre fag enn i ordinær skole. Skolen og lærerne samarbeider med elevenes behandlere i psykiatrien. 

Skole tilbyr Vg1 Helse- og oppvekstfag, Vg1 Kunst, design og arkitektur, Vg3 påbygging til generell studiekompetanse, samt 6 fag til generell studiekompetanse etter «23/5-regelen», som viser til at eleven er 23 år og har 5 års yrkespraksis, eller annen skolegang. Opplæringen følger ordinær læreplan, og undervisningen tilpasses ved at elevene kan ta programområdene over 2 år, med tettere oppfølging i mindre grupper. Skolen har eksamensrett og fagtilbudet er det samme som i ordinær videregående skole.

Rektorer
--------

* Vigdis Haagensen (2012-2018)
* Tonje Røseth (2018-2019)
* Magne Føreland (2019-)

Referanser
----------

1. ↑   arkiv

Eksterne lenker
---------------

* Eikelund videregående skoles offisielle hjemmeside

| * v
* d
* r
Offentlige videregående skoler i Oslo |
| --- |
| 
* Blindern
* Bjerke
* Bjørnholt
* Edvard Munch
* Eikelund
* Elvebakken
* Etterstad
* Foss
* Fyrstikkalleen
* Hartvig Nissen
* Hellerud
* Hersleb
* Holtet
* Kirkeveien
* Kongshavn
* Kongsskogen
* Kuben
* Lambertseter
* Nordvoll
* Nydalen
* Oslo handelsgymnasium
* Oslo katedralskole
* Persbråten
* Stovner
* Ullern
* Ulsrud
* Valle Hovin
* Vika

 |  |

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
Slaget ved Lys var en militær konflikt som utspilte seg i 1918 under den første verdenskrigen. Det var et avgjørende slag som førte til at Tyskland måtte undertegne våpenhvileavtalen som inngikk slutten på krigen.

  

Konflikten var en del av den såkalte Lysoffensiven, som var en tysk offensiv lansert for å tvinge fram en seier før amerikanske styrker kunne bli fullt mobilisert. Lysoffensiven hadde som mål å erobre byen Lys, som lå strategisk plassert i Flandern i Belgia.

  

Tyskland hadde samlet en formidable styrke bestående av flere veteran- og eliteenheter, og de hadde også en overlegen artilleri- og luftstyrke. De tyske styrkene lyktes i å bryte gjennom de allierte linjene og komme inn i byen Lys, men deres fremgang ble stanset av motstand fra britiske og australske styrker.

  

Etter flere dager med harde kamper og intense slag, lyktes allierte styrker å tvinge tilbake tyskerne og gjenvinne kontrollen over byen. Tyskland hadde mistet mange av sine beste soldater og hadde ikke lenger nok ressurser til å fortsette kampen. Denne seieren var avgjørende for allierte styrker og var et viktig vendepunkt i krigen.

  

Slaget ved Lys var en blodig og brutalt konflikt, med høye tap på begge sider. Det var en bemerkelsesverdig militær prestasjon fra allierte styrker, som viste deres mot og utholdenhet i kampen mot en overlegen motstander. Resultatet av slaget bidro til å bringe krigen til en slutt og sikre seier for allierte styrker.
***The Brute Master*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Roy Marshall.

Handling
--------

Madeline Gray, en ung kvinne som opprinnelig kommer fra San Francisco tilbringer vinteren i varmere strøk, før hun plutselig blir kalt hjem. Akkompagnert av vennen Walter Maxwell, bestiller hun reise på en skonnert eid av Bucko McAllister - som også er kjent som "The Brute Master" på grunn av hans veldig brutale og tyranniske oppførsel.

Når de er langt til sjøen gjør et besetningsmedlem mytteri, låser McAllister inne i lugaren sin, og setter hele skipet i brann. Maxwell, Madeline og det gjenværende mannskapet kommer seg snart vekk fra skipet, og kommer seg til en nærliggende øy. Men der gjør de snart en oppdagelse som de ikke hadde forventet i det hele tatt.

Rolleliste
----------

* Hobart Bosworth som Bucko McAllister, "The Brute Master"
* Anna Q. Nilsson som Madeline Grey
* William Conklin som Walter Maxwell
* Margaret Livingston som Taupou

Bildegalleri
------------

* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  THE BRUTE MASTER

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Brute Master – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *The Brute Master* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Karl Mikael Robert Rosén** (født **Mikael Gustavsson** 15. august 1974) er en svensk tidligere fotballspiller.

Mikael Roséns fotballkarriere startet i Fågelsta IF, som ligger i Motala kommune. Da han var 12 år gammel gikk han over til Motala AIF. Han tilbragte ti år i Motala, hvorav flere sesonger i svensk fotballs nest høyeste divisjon.

Foran 1997-sesongen skrev han under for Halmstads BK. Hos Motala ble han benyttet i mange forskjellige posisjoner på banen. Hos Halmstad startet han som venstreback, men ble i løpet av den første sesongen flyttet over på høyreback. Han fikk sin første befatning med fotball på landslagsnivå da han i mai 1997 spilte en B-landskamp mot Polen. Etter sesongslutt ble han i vinterpausen innkalt til A-landslaget, og fikk sin debut i en målløs treningskamp mot Jamaica i januar 1998. Året etter spilte han sin andre A-landskamp, også da med Jamaica som motstander. Sin tredje og siste opptreden på landslaget gjorde han i 2003. Med Halmstad ble han svensk seriemester i 1997 og 2000. Deretter gikk han til Helsingborgs IF, hvor han spilte tre sesonger, før flyttelasset gikk til Danmark for å spille for Viborg FF.

Da han på sommeren i 2005 giftet han seg, skiftet han sitt etternavn Gustavsson med sin kones etternavn, Rosén.

I 2006 vendte Rosén tilbake til Halmstad, hvor han spilte de neste seks sesongene. Han spilte først sideback, inntil Lasse Jacobsson tok over som trener i 2010. Jacobsson valgte med hell å satse på Rosén på sentral midtbane.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 22173, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 1. september 2016, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mikael Rosén – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Mikael Rosén – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Mikael Rosén – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (sv) Mikael Rosén – Sveriges fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Mikael Rosén – FBref Rediger på Wikidata
* Svenska Fotbollförbundet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** LIBRIS
 |
***The Broken Melody*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av William P.S. Earle.

Handling
--------

Stewart er en kunst-student og holder til i Greenwich Village, hvor han bor vegg i vegg med kjæresten Hedda - som ønsker å bli en berømt sangerinne. En kveld mens de spiser på favoritt-kafeen deres, kommer den velstående fru Trask til dem med et forslag: hun vet at Stewart er en kunstner som ønsker å reise til Paris for å studere videre, og utvikle talentet hans.

Fru Trask ønsker å støtte ham, og går med på å betale alle utgiftene hans. Men Stewart nekter å gå med på denne planen fordi han ikke ønsker å forlate Hedda i en så lang periode, men hun overtaler ham snart til å gå med på forslaget. Men det viser seg at Hedda har noen baktanker med denne planen, men det har fru Trask også.

Skuespillere
------------

* Eugene O'Brien som Stewart Grant
* Lucy Cotton som Hedda Dana
* Corinne Barker som Drexel Trask
* Donald Hall som Howard Thornby
* Ivo Dawson som Leroy Clemons
* Gus Weinberg som Ivan

Referanser
----------

1. ↑  The Broken Melody
2. ↑  THE BROKEN MELODY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Broken Melody* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Ilja Stepanovitsj Sjumov** (1819–1881) var en russisk sjakkmester og -komponist.

Sjumov var offiser i den russiske Østersjøflåten i 18 år fram til 1847. Etter at han fikk tjeneste i marineministeriet i St. Petersburg startet han opp intensive sjakkstudier og kom relativt hurtig opp på nivå med tidens beste russiske sjakkspillere, Aleksandr Petrov og Carl Jaenisch. Howard Staunton inviterte både Sjumov og Jaenisch til den store internasjonale sjakkturneringen i London 1851, men ingen av dem hadde anledning til å reise.

I St. Petersburg 1854 spilte Sjumov to matcher mot Jaenisch, de endte 3-5 og 7-5. I 1862 ble han slått av østerrikeren Ignaz von Kolisch med 2-6, og i 1875 av Szymon Winawer med 2-5. Etter Petrovs død i 1867 ble Sjumov regnet som den beste sjakkspilleren i Russland. Han var medgrunnlegger av *St. Petersburgs sjakklubb* i 1869, og startet samme år en sjakkspalte i *Vsemirnaja Illjustrazija*. Etter Sjumovs død overtok Mikhail Tsjigorin denne spalten. 

De russiske mestrene Emanuel Schiffers og Adolf Albin var blant Sjumovs elever.

Til tider lå Sjumov på andreplass på verdensranglista. Ifølge Chessmetrics oppnådde han sin høyeste historiske ELO-rating med 2489 i oktober 1863, mens andre historiske systemer bedømmer utviklingen noe annerledes.

Sjumov komponerte omtrent 200 sjakkproblemer. I 1867 ga han ut en samling med de 84 beste oppgavene. Hans spesiale var å veve underholdende temaer, eksempelvis av historisk eller politisk karakter inn i problemene.

Sjakkproblem
------------

**Ilja Sjumov**  
Vsemirnaja Illjustrazija 1872  
*Kheopspyramiden*
 **Matt i tre trekk – hvit i trekket**

  

Løsning
1. Sxg2 exd5 2. Te3+ Lxe3 3. Se1 matt

Referanser
----------

1. ↑   Chessgames.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Chessmetrics Player Profile: Ilia Shumov* Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
3. ↑  Edo Ratings: Shumow, I.S.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ilja Sjumov – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Ilja Sjumov – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* *Biographical data about Endgamestudy composers/authors*
* Partier av Sjumov (søk på «Ilya Shumov»), chesstempo.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Kart som viser geologiske hovedsoner i Norden.   
Rosa områder med horisontale svarte striper («Sørskand.») utgjør det svekonorvegiske grunnfjellet. Tidligere vulkaner er markert med brun sirkel og alder i kursiv.
**Svekonorvegiske grunnfjellsskjold** eller den **svekonorvegiske fjellkjede** er den sørvestlige delen av det Baltiske skjold. Det ble dannet for 1150 til 950 millioner år siden, da Amazonia og Baltika kolliderte i forbindelse med dannelsen av superkontinentet Rodinia. Grunnfjellet ble deretter slitt gradvis ned. Det svekonorvegiske grunnfjellsskjold består av to geologiske hovedformasjoner av proterozoiske bergarter som er dannet under de *gotiske* og senere *svekonorvegiske* fjellkjedefoldingene, med sterk metamorfose under den sistnevnte. Et underlag av 1 600 – 1 450 millioner år gammel skifer, kvartsitt, marmor og amfibolitt med noe hornblendegneis.

De yngste svekonorvegiske dannelsene bevitnes av større formasjoner av magmatisk granitt og metamorf gneis.

I Norge er grunnfjelsskjoldet synlig i Rogaland, Sørlandet, Telemark med Bamblefeltet samt lengre nord i Kongsbergfeltet, i Buskerud, og dessuten langs østkysten av Oslofjorden. Via Østfold går skjoldet videre sørover og dekker i praksis hele det sørvestlige Sverige ned til Skåne hvor det dukker under overflaten. I øst avgrenses det av det transskandinaviske intrusivbeltet.

I Bamblefeltet inneholder grunnfjellsskjoldet nikkel, jern, sink og bly, mens det i Kongsbergfeltet inneholder sølv og kobolt.

Referanser
----------

1. ↑  Ivar B. Ramberg et al, *Landet blir til – Norges geologi*, Norsk geologisk forening 2006 (2007), side 71.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |