recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Goodluck** er et nigeriansk mannsnavn dannet av engelske *good luck*, som kan oversettes til «lykke til» eller «flaks». Navnet kan sies å være en bønn eller et ønske om at navnebæreren opplever lykke. Navnet gis gjerne i forbindelse med store hendelser i familien til barnet. Selv om navnet er uttrykt på engelsk, så er betydningen, funksjonen og implikasjonene som navnet formidler relatert til den lokale kulturen i Nigeria. Den engelske betydningen formidler bare en oversettelse av den lokale sosiokulturelle formen, og forståelsen av og intensjonene med navnet ville vært den samme om navnet ble uttrykt på morsmålet i området navnet ble gitt.

*Goodluck* brukes også som etternavn.

Utbredelse
----------

Goodluck brukes blant annet i Nigeria og Zimbabwe.

Kjente personer med navnet
--------------------------

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

* Goodluck Jonathan (f. 1957), nigeriansk politiker og president i Nigeria fra 2010
* Goodluck Diigbo, nigeriansk-amerikansk journalist og aktivist
* Goodluck Nnamadu, nigeriansk fotballspiller
* Goodluck Okonoboh, amerikansk basketballspiller
* Goodluck Nanah Opiah, nigeriansk politiker

Annen bruk av navnet
--------------------

* *The Second Death of Goodluck Tinubu*, roman fra 2009 av Michael Stanley

Referanser
----------

1. ↑  Isaiah Bariki: Translating African Names in Fiction Arkivert 28. juli 2014 hos Wayback Machine. (pdf), Íkala, revista de lenguaje y cultura, Vol. 14, N.º 23 (september–desember 2009)
2. ↑  Austin Uzoma Nwagbara: Names as Enactment of Being: The Humanism of Personal Names[*død lenke*] (doc)

Eksterne lenker
---------------

* 

* (en) Behind the Name: Goodluck

* (en) Think Baby Names: Goodluck
«Pappenheim» har flere betydninger.

Skansegata 13 på Pappenheim, 1983
**Pappenheim** er et område i Trondheim på sletten under Kristiansten festning. Pappenheim er opprinnelig et folkelig navn på arbeiderboligene på Kristianstenssletta som ble oppført fra 1916 til 1920.

Pappenheim var i utgangspunktet et provisorium som skulle bebygges med større og mer solide hus etter hvert. Men her som på mange andre steder i byen ble det provisoriske gradvis permanent av seg selv. I likhet med flere tradisjonelle arbeiderklassestrøk i Trondheim, som Ilsvika, Bakklandet, Lademoen og Møllenberg er boligene nå betydelig oppgradert til en god standard mens den opprinnelige stilen i stor grad er bevart. Teoriene rundt opphavet til benevnelsen Pappenheim er mange, men trolig er navnet en kombinasjon av uttrykket pappenheimer og en humoristisk harselas over områdets opprinnelige mangelfulle byggestandard, at pappmateriale brukt som isolasjon eller at papp ble benyttet til taktekking.

Med sin sentrumsnære beliggenhet mellom Bakklandet i vest, Møllenberg i nord, Kristiansten festning i øst og Singsaker i syd, er Pappenheim nå et av Trondheims mest attraktive boområder.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Bratberg, Terje (1996): Trondheim byleksikon, Kunnskapsforlaget, s. 57
2. ↑  Tiller, Per Olaf (1998): *Møllenberg på Rosenborg og Bakke*, Pax forlag, Oslo, s. 41. ISBN 82-5302-025-2
3. ↑  Baustad, Torbjørn (1999): *Unge år i gamle Trondhjem*, Snøfugl, Melhus, s. 44. ISBN 82-7083-234-0

Eksterne lenker
---------------

* Pappenheim 100 år - Artikkel av Erlend Lund NTNU Universitetsbiblioteket

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Kyrre Havdal** (født 1979) er en norsk komponist og pianist. Han arbeider innenfor et bredt spenn av sjangre. Han er utdannet klassisk pianist, og er orkesterleder. Siden 2008 har han jevnlig vært engasjert ved Trøndelag Teater (bl.a *Chicago*, *Tolvskillingsoperaen*, *Hair*, *Spring Awakening*, *Bør Børson jr*. *Sound of music*, *Rock n´ roll wolf*, *Robin Hood – Rai Rai i Sherwoodskogen*). I 2009 debuterte han som operadirigent og fungerte som musikalsk leder for Henning Sommerros opera *Olav Engelbrektsson* i perioden 2009-2012.

Havdal har komponert og arrangert verker for Trondheim Symfoniorkester, Trøndelag Teater og en rekke andre ensembler, blant annet familiemusikalen *Nøtteknekkeren* (Bones/Havdal/Løseth/Holdhus) som ble framført på Trøndelag Teaters hovedscene i 2013/2015/2018 og *Juleevangeliet – the smash hit musical* (Bones/Havdal/Løseth) som hadde urpremiere høsten 2016 og settes opp på nytt på hovedscenen høsten 2017. I januar 2019 sto Havdal/Løseth/Bones bak den kritikerroste skrøniken "Tordenskjold - alle tiders trønder" på Trøndelag Teaters hovedscene. Samme høst debuterte Kyrre Havdal på Nationaltheatret i Oslo der han sammen med Mads Bones skrev ungdoms- og familemusikalen "*Alice i Vidunderland"* fritt etter Lewis Carrolls klassiker "*Alice's Adventures in Wonderland".* Både *"Tordenskjold - alle tiders trønder"* og *"Alice i Vidunderland"* ble i 2020 nominert til Musikkteaterprisen for ÅRETS FORESTILLING. Prisutdelingen, som skulle funnet sted på Chat Noir Teater 30.mars 2020, er blitt flyttet fram i tid grunnet utfordringene knyttet til corona-krisen.

Sammen med Bones, Løseth og Gullvåg er Havdal en av skaperne av spelparodimusikalkomedien *Slaget på Testiklestad*. 

Sammen med tekstforfatter Bones står Havdal bak den fylkeskommunale hit'en "Trønder".

Sommeren 2017 sto han sammen med Mads Bones bak teaterhøgskolens sommerteater i Frognerparken; Alice i Eventyrland.[]

Havdal er fast ansatt som universitetslektor ved Institutt for musikk, NTNU.

Både "*Slaget på Testiklestad"* og "*Juleevangeliet – The Smash Hit Musical* "ble i 2017 nominert til Komiprisen for Årets Sceneforestilling, hvorpå *Juleevangeliet* vant.

Referanser
----------

1. ↑  «Juleevangeliet – The Smash Hit Musical straks premiereklar på Trøndelag Teater». *Trøndelag Teater*. Besøkt 13. juni 2017. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kyrre Havdal i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin **·** Discogs
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
|  i skihopping:  |
| Skihopp Norgesmesterskap |
| Bronse | Rena 2000 |  Lag normalbakke  |
| Bronse | Raufoss 1999 |  Lag normalbakke  |
| Bronse | Meldal 1998 |  Lag storbakke  |
| Bronse | Oslo 1995 |  Lag storbakke  |

**Kjell Erik Sagbakken** (født 5. desember 1970), også kjent som **KES**, er en norsk tidligere skihopper som konkurrerte for Ottestad Idrettslag.

Karriere
--------

### Utøver

Sagbakken debuterte i verdenscupen 18. februar 1995 i et skiflygingsrenn i Vikersund med en 41.-plass. Etter dette rennet gikk det flere år før han deltok i verdenscupen igjen.

I 1998/99-sesongen var en 19.-plass i Harrachov hans beste prestasjon. Totalt fikk han med seg ni verdenscuprenn.

Som prøvehopper satte han uoffisiell bakkerekord i den ombygde skiflygningsbakken i Oberstdorf i 2001. Hoppet målte 211 meter, det lengste skihoppet av en Hedmarkhopper. I 2015 slettet Sigurd Nymoen Søberg denne rekorden etter et hopp på 236 meter i Vikersund.

Sagbakken la opp etter 2001-sesongen. Han gjorde imidlertid comeback i NM i 2004, men etter dette rennet var det slutt.

### Trener

Sagbakken var rekruttrener for kretslaget til Hedmark Skikrets, samt bidragsyter i Lierberget hoppsenter og den lille hoppbakken ved Ankerskogen.[]

Referanser
----------

1. ↑  *Sagbakken slo til med 211 meter*, VG

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjell Erik Sagbakken – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
Kyrtjønn med demningen i bakgrunnen
**Kyrtjønn** er et tjern i skogsområdet Jegersberg i Kristiansand kommune. Tjernet er oppdemmet i sørenden.

Demningene ved Kyrtjønn regulerer bekken som renner ned til Jegersbergvannene og papirmølla ved Nedre Jegersbergvann. Kyrtjønn ble oppdemmet tidlig 1800-tallet av kjøpmann og kaptein Nils Winther Jæger for å sikre vannforsyning til møllene. Demningene er et registrert kulturminne hos Riksantikvaren.

På 1900-tallet var skogsområdene ved tjernet eid av Forsvaret og det var skytebane ved Kyrtjønn. På nordsida av Kyrtjønn ble det renset jord for blyforurensning etter at området ble overtatt av kommunen og skytebanen ble nedlagt. Forsvaret bygget kjørevei med bom fra Gimlemoen.

Skogsområdene ved Kyrtjønn benyttes i dag som tur- og rekreasjonsområde. Skogen ved tjernet er blandingsskog med mye osp og eik med stort utviklingspotensial for biologisk mangfold. Skråstadheia naturreservat omfatter områdene like nord for Kyrtjønn.

Dagsturhytta Vaffelbua
----------------------

Kranselag på dagsturhytta i november 2018.
Midt-Agder Friluftsråd bygget en turhytte med enkel kafé ved Kyrtjønn. Denne brukes som utfartssted for allmennheten søndager. Hytta åpnet i mai 2019. Vaffelbua ved Kyrtjønn brukes også som sommeraktivitetssenter.

Referanser
----------

1. ↑  Kyrtjønn 156504-1 hos Kulturminnesøk
2. ↑  «Gimlemoen skyte- og øvingsfelt Statusrapport september 2011» (PDF). Forsvarsbygg. Arkivert fra originalen (PDF) 31. januar 2020. Besøkt 31. januar 2020. «Gimlemoen SØF - Skoleskytebane Kyrtjønn»
3. ↑  Faktaark, Kyrtjønn Arkivert 28. april 2018 hos Wayback Machine. hos Miljødirektoratet
4. ↑  «Skråstadheia naturreservat». Fædrelandsvennen. 12. september 2003.
5. ↑  Skal bygge turhytte i Jegersberg Fædrelandsvennen 5. oktober 2015
6. ↑  «– Mer enn en vaffelstue». NRK Sørlandet. 24. oktober 2018.  Teksten «forelstue-1.14263326» ignoreres (hjelp)
7. ↑  «Sommeraktivitetsenter på Vaffelbua ved Kyrtjønn». barnibyen.no. Besøkt 11. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Friluftssenter & dagsturhytte Jegersberg Midt-Agder Friluftsråd
*Se Hub (datanettverk) for nettverksknutepunktet med samme navn.*
**Hub** er det engelske ordet for *nav* og brukes innen luftfarten om sentrale lufthavner som brukes til å konsentrere og fordele rutetrafikken. Knutepunkt er et dekkende, generelt norsk ord for det samme. For flyselskapene er den grunnleggende tanken bak hub-filosofien, eller knutepunkt-filosofien, om man vil, å bevare mest mulig av trafikken på egne eller samarbeidende selskaps vinger av bedriftsøkonomiske hensyn.

Det ideelle for en passasjer er nonstop forbindelse til bestemmelsesstedet. Dersom dette ikke er mulig, er nest beste alternativ direkte onestop, dvs forbindelse med én kort mellomlanding før samme fly går videre. Dernest følger onestop, dvs forbindelse med flybytte, ofte via en større hub.

Innenriks i Norge er Oslo lufthavn, Gardermoen den viktigste "hubben" eller knutepunktet. Via denne flyplassen får passasjerer nonstop eller onestop forbindelser til de fleste lufthavner i landet samt viktige "hubber" i utlandet.

I Skandinavia og for SAS er København Lufthavn, Kastrup den viktigste "hubben". Konsekvensen er at Kastrup også blir viktig for andre flyselskap for å fange opp trafikk til og fra skandinaviske destinasjoner.

København Lufthavn Kastrup har forbindelser til 119 destinasjoner. 17,7 mill. passasjerer årlig. Forbindelser til 10 innenlandske destinasjoner, 109 utland, hvorav 20 interkontinentale.

Stockholm Arlanda Airport har forbindelser til 154 destinasjoner. 15,1 mill. passasjerer årlig. 118 utenlandske og 36 innenriks. 10 millioner passasjerer reiser til utlandet, 5 millioner innenriks.

Oslo lufthavn, Gardermoen har forbindelser til 84 destinasjoner, 60 utenlandske og 24 innenlands.

Til sammenlikning har verdens travleste internasjonalt lufthavn, London Heathrow, forbindelse til 170 destinasjoner og 63 mill. passasjerer årlig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Pappa tar gull*** er en norsk film fra 1964, basert på Arne Skouens bok med samme navn (Aschehoug, 1962) og teaterforestillingene ved Oslo Nye Teater og Den Nationale Scene av 1963. Regi og dreiebok til komedien var ved Arne Skouen som uttalte at «Den som tror at film – og særlig norsk film – har utspilt sin rolle tar blodig feil. Kravene er bare blitt større, så står det til oss å innfri dem. Og jeg tror at kravene til et virkelig lystspill ikke er de minste. Man skal jo ikke bare få folk til å le én gang, men gjennom en hel film.»

Handling
--------

Urmaker *Laffen* fra Eiksmarka er Henki Kolstad, gift med Sølvi Wang som er *Pim*. Etter et hekseskudd tar han idrettsmerket i gull på ekte, og synes rollen var lettere på teatret. Fordi naboene ler blir barna Synne Skouen, Kjetil Bang-Hansen (den filosoferende sønn på gymnaset) og Torgeir Wathal flaue. *Paprika* er diplomaten Jon Lennart Mjøen, legen er Carsten Winger, assistert av *Kubeinet* Carsten Byhring som er fysioterapeut. Ligaen utgjøres ellers av Willie Hoel, Dan Fosse, Arvid Nilssen, Ernst Diesen og Finn Bernhoft.

Mottakelse
----------

Etter premieren på Klingenberg og Soria Moria ble det tre stjerner av seks mulige, fra VG som kommenterer blant annet at filmen er «litt plump ... Skouen ikke har maktet å overføre bokens blide tone til det hvite lerret.»

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 8. april 2016.
2. 1 2  «Gullet vinker, pappa». VG. 17.10.1964.
3. ↑  Espen Eriksen (23.10.1964). «Gullet som ble borte mellom linjene». VG.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pappa tar gull* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Pappa tar gull* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Pappa tar gull* hos Filmfront Rediger på Wikidata
***Flicka och hyacinter*** er en svensk film fra 1950, i regi av Hasse Ekman.

Handling
--------

En ung kvinne spiller piano på en fest. Når hun blir bedt om å spille en spesiell sang begynner hun, men stopper brått og løper ut, synlig opprørt. Alene begynner hun å gå hjem gjennom sent på kvelden i Stockholm. Hun krysser en bro og har en samtale med en full kunstner, og etter overtalelse gir hun ham penger til å tegne en tegning av henne. Når hun kommer til sin leilighet, begår hun selvmord ved henging. Neste morgen blir kroppen hennes funnet av en husholderske.

Politiet kommer, og stiller spørsmål til naboene hennes. Den unge kvinnen het Dagmar Brink, og var en ensom person. Ingen visste så mye om henne, selv om hun har bodd en stund i bygningen. Men alle sier at hun virket som en søt og hyggelig ung kvinne. Hennes nærmeste naboer i leiligheten ved siden av, forfatter Anders Wikner og hans kone Britt, er begge sjokkerte over hennes selvmord. Anders begynner å undersøke hva som skjedde. Han kontakter de få menneskene som kjente henne, og stiller spørsmål. Han møter blant annet en kunstner, Elias Körner, som malte et portrett av henne, og en tidligere ektemann og sangeren hvis selskap hun deltok ved på natten rett før hun begikk selvmord.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Eva Henning - *Dagmar Brink*
* Ulf Palme - *Anders Wikner*
* Birgit Tengroth - *Britt Wikner*
* Anders Ek - *Elias Körner*
* Gösta Cederlund - *G.D. von Lieven*
* Karl-Arne Holmsten - *Willy Borge*
* Keve Hjelm - *Stefan Brink*
* Marianne Löfgren - *Gullan Ekberg*
* Anne-Marie Brunius - *"Alex"*

Kilder
------

* *Flicka och hyacinter* (1950) i Svensk Filmdatabas

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flicka och hyacinter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Flicka och hyacinter* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Flicka och hyacinter* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Flicka och hyacinter* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Flicka och hyacinter* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Flicka och hyacinter* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Kjell Fossen** (født 23. april 1939) er førsteamanuensis i historie ved Universitetet i Bergen og mangeårig leder av Landslaget for lokalhistorie i skolen. Han er bosatt på Eidsvågneset og har arbeidet 25 år ved Universitetet i Bergen, før det var han i 20 år ved Åsane gymnas.

Fossens faglige spesialitet er lokalhistorie og kunst- og kulturhistorie. Han er også opptatt av historiedidaktikk med vekt på lokalbasert læring og ekskursjonsmetodikk og har skrevet artikler om dette. Kjell Fossen er også mye brukt som foredragsholder over kulturhistoriske og sosialhistoriske emner og har vært konsulent for mange kulturhistoriske prosjekter.

Bibliografi
-----------

* *Laksevåg – strandstedet, jordbruks- og fiskerlandet ved søndre led* (tre bind, fire deler) 1984 – 1991

Han er også medforfatter på

* *Raskest, høyest, lengst i 100 år – norsk friidrett 1896-1996* 1995 ISBN 82-00-22591-7 (ib.)

Kilder
------

* *Kjell Fossen 70 år*. Omtale i Aftenposten kultur 23. april 2009 side 13

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Kjell Fossen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Kjell Fossen i BIBSYS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CRIStin
 |
**Pappabåt** var et lokalt navn på noen avganger med lokalrutebåtene som tok arbeidende fedre fra byen til landet og resten av familien etter endt arbeidstid eller ved arbeidsukens slutt. Pappabåter er kjent som begrep rundt Oslofjorden da familiene bodde «på landet» om sommeren mens fedrene fortsatt var på arbeid i byen. Disse lokalbåtene ble særlig vanlig etter at dampmaskinen ble tatt i bruk på 1800-tallet.

I Oslo gikk mange av pappabåtene fra bryggene i Pipervika, utstikker 1 og 2 nærmest Akershus festning. Der ble det i 1925 reist et par små ekspedisjonsbygg for Framnesferjene, hus som på folkemunne fikk navnet «Pappabuene». Disse står fortsatt, og rundt dem ble *Pappabuene sommerrestaurant* etablert i 2010.

Referanser
----------

1. ↑  Lorentzen, Harald (1981). *Fjordbåtenes saga: rutetrafikken på Oslofjorden : fra hjuldamper til pappabåt*. Oslo: Schibsted. ISBN 8251608724.
2. ↑  *Byminner: tidsskrift for Oslo museum*. Oslo: Oslo museum. 2002.
3. ↑  Kolltveit, Bård (1982). *Lokalbåten*. Oslo: Samlaget. ISBN 8252122094.
4. ↑  «Historien om Pappabuene» på Pappabuene sommerrestaurants nettsider (Besøkt 25. mai 2021)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
«Eskimo» har flere betydninger.
**Eskimo** er et tidligere navn på arktiske urbefolkninger, som fremdeles har en viss bruk som samlebetegnelse for flere av disse gruppene. 

Urbefolkningen på Grønland omtales i vår tid som inuitter, som tilsvarer ordet «menneskene» (entall: *inuk*) på grønlandsk.

Navnet *eskimo* var opprinnelig et kallenavn, muligens avledet av algonkin-ordet *eskipot*, som betyr «den som spiser rått kjøtt».[] Det kan også stamme fra et ojibwa-ord som betyr "to net snowshoes."[] Ettersom dette ble oppfattet som nedverdigende, ble det på *The Inuit Circumpolar conference* i Alaska 1977 vedtatt at navnet skulle erstattes med *inuit*.

Når ordet eskimo fremdeles er i bruk, er det fordi noen av de arktiske urbefolkningsgruppene ikke regner seg selv som *inuit*, men foretrekker ordet eskimo.[] Eskimo i nåtidig betydning er dermed en samlebetegnelse som omfatter: 

* inuit fra Grønland, Canada og Alaska
* aleut og chukchi fra nordøst-Sibir
* jupik eller yup'iit fra Sørøst-Alaska
* inupiat fra Nordvest-Alaska

Referanser
----------

1. ↑  Kilde er Tor Åge Bringsværds innledning til *Inuit, myter og sagn fra Grønland*, 2006

Se også
-------

* Inuitter i Canada
* Grønlands historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Iselin Vollen Steiro** (født 15. september 1985) er en norsk modell, designer og arkitekt. Hun vokste i hovedsak opp i Harstad. Steiro ble oppdaget i 1999 under et førjulsbesøk med foreldre i London. Hun gikk sine første moteshow i 2003, og gikk for Prada og Calvin Klein allerede første sesong.

Bakgrunn og virke
-----------------

Iselin Steiro var i over ti år blant de mest etterspurte modeller i verden[] og ble regelmessig avbildet i *Vogue* (italienske, franske, amerikanske, britiske, tyske, spanske, russiske, japanske, kinesiske), *W*, *V Magazine*, *Numèro*, og *Harper's Bazaar,* for å nevne noen. Hun var på forsiden av franske, italienske, tyske, japanske og russiske Vogue, koreanske *Harper's Bazaar, Self Service* og The *Last Magazine*, i tillegg til flere norske blader.

Hun figurerte i reklamekampanjer for blant annet Gucci, Givenchy, Valentino, Versace, Chloé, Roberto Cavalli, Balenciaga, Repossi, Chanel, Dolce & Gabbana, Missoni, Mulberry, Lanvin, Emporio Armani, og H&M, for å nevne noen.[]

I 2013 spilte hun rollen som en yngre versjon av David Bowie i musikkvideoen til «The Stars (Are Out Tonight)» fra albumet *The Next Day*.

Iselin Steiro har samarbeidet med det norske ullmerket Le Backhand siden 2013, hvor hun co-designer og er art director.

Steiro var representert hos Women Managament New York, Milano og Paris, og Steiros norske agent var Team Models i Oslo.

Steiro er gift med lege og skuespiller Anders Danielsen Lie. Hun er utdannet arkitekt, og ansatt ved et norsk arkitektkontor.

Referanser
----------

1. ↑  I 2006 rangert som nr. 4 på nettstedet models.com
2. ↑  Iselin Steiro spiller David Bowie i hans nye video Artikkel i VG, 26.02.13
3. ↑   Team Models side om Iselin Steiro
4. ↑  «- Babyen er helt perfekt». *seher.no*. 20. januar 2015. Besøkt 11. januar 2017.
5. ↑  Anna Skavlan (8. juli 2021). «– Det å være «Iselin Steiro i et antrekk fra Gucci» forsvinner helt når jeg jobber med Massimo». Dagens Næringsliv. Besøkt 9. juli 2021. «Steiro jobber egentlig ikke som modell lenger. Hun ble nylig ferdigutdannet fra Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo, og begynner etter sommeren å jobbe for et norsk arkitektkontor.»

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Iselin Steiro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* supermodels.nl/iselinsteiro Arkivert 8. desember 2006 hos Wayback Machine.
* kjendis.no: Kvinnene mest inntekt i motebransjen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Flikmånemåler** (***Selenia lunularia***) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til slekten månemålere (*Selenia*). I Norge er den funnet spredt i Sør-Norge nord til Sogn og Fjordane.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 30 – 40 mm), middels kraftig, gråbrun til brunrød måler med sterkt flikete vinger. Den kan skilles fra de andre månemålerne (slekten *Selenia*) på at bakvingen er sterkere fliket og på at vingene har en halvmåneformet, sølvfarget, tverrstilt flekk. Antennene er smalt fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Kroppen er kledt med korte, brune hår. **Vingene** er flikete, spesielt har bakvingen et dypt innhakk. **Forvingen** har to smale, mørke tverrstriper, den innerste er buet og den ytterste er nesten helt rett. Området innenfor den ytterste tverrstripen er brungult til brunrødt, området utenfor denne stripen blekt gråbrunt. Nær fremkanten av vingen, litt innenfor den ytre tverrstripen er det en tverrstilt, sølvfarget, halvmåne- eller 3-tallsformet flekk. Vingespissen er rødbrun.

**Bakvingen** har en, ofte utydelig, mørk tverrstripe som tilsvarer den ytre tverrstripen på forvingen. Fargeforskjellen mellom områdene utenfor og innenfor denne stripen er ofte mindre markert enn på forvingen. Også bakvingen har en tverrstilt, sølvfarget flekk. Vingenes underside er mønstret som oversiden, men fargene er klarere og kontrastene større. Larven er brun og knudrete, og ligner en død kvist.

Levevis
-------

Flikmånemåleren finnes i løvskog og buskmark. Larvene lever på eik (*Quercus* spp.), bjørk (*Betula* spp.), roser (*Rosa* spp.) og ask (*Fraxinus excelsior*), trolig også på andre løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Denne arten finnes i Europa. I Norge er den funnet her og der nord til Sogn og Fjordane, men den er ikke særlig vanlig.

Litteratur
----------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) *flikmånemåler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *flikmånemåler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *flikmånemåler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *flikmånemåler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *flikmånemåler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *flikmånemåler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Selenia lunularia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Selenia lunularia* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
**Kjell Otto Bygstad** (født 7. juni 1938 i Bygstad, død 29. juli 2008 i Spydeberg) var en norsk politisk aktivist, partisekretær og redaktør.

Bygstad kom til Oslo som student i 1960. Han var innstilt som lederkandidat i Det Norske Studentersamfund i 1964, men Berge Furre ba Bygstad overta som partisekretær i Sosialistisk Folkeparti (SF), noe han etterkom. Senere la den unge partisekretæren seg ut med Finn Gustavsen og etter en kort periode i ml-bevegelsen med Tron Øgrim.

Partisekretær og redaktør
-------------------------

I sin første tid i Oslo var Bygstad aktiv i Norsk Aksjon mot Apartheid og Krisefondet for Sør-Afrika, der Unge Høyre også var med. Ole Kopreitan og Kjell Bygstad gikk i spissen i en aksjon da Norge skulle spille landskamp i tennis mot apartheidstaten Sør-Afrika i 1964. Det ble arrangert to demonstrasjoner, en lovlig og en ulovlig. 

Under seksdagerskrigen i 1967, da Israel blant annet okkuperte Jerusalem, satt Bygstad som partisekretær i SF. Senere ble han redaktør av Fabrikkarbeideren, fagbladet til Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund, fra 1989 til 2000. Før det var han anleggsgartner i 25 år og bestyrer av Stein og Jords feriehjem i Enebakk i tre år. I tiden som redaktør av Fabrikkarbeideren var Kjell Bygstad også medlem av LOFF, Landsorganisasjonens Fagbladforening. Gjennom flere tiår jobbet han for å påvirke LOs pro-israelske standpunkt i mer Palestina-vennlig retning, og han var primus motor i arbeidet med å få palestinske fotballag til Norway Cup sammen med Fuad Timraz.

Palestina-solidaritet
---------------------

Bygstad deltok i Palestinakomiteen fra dag en, var gjennom splittelsen i Palestina-arbeidet seks år senere, var med på dannelsen av Palestinafronten, senere Palestinagruppene og Fellesutvalget for Palestina. Sistnevnte utvalg var sammensatt av organisasjoner. Etter et besøk i Libanon i 1977 traff han palestineren og fagforeningsmannen Abu George, som ble ansatt i LO på internasjonal avdeling.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
**Kjell Gjøstein Aabrek** (født 3. mai 1901 i Bergen, død 30. desember 1967) var en norsk politiker og stortingsrepresentant for Det norske Arbeiderparti med seks år og 314 dagers ansiennitet på Stortinget. Aabrek representerte Bergen (som da var eget fylke og valgkrets til Stortinget) på Stortinget i perioden 1950 til 1953 som fast møtende vara for Nils Langhelle, som ble utnevnt til forsvarsminister i Einar Gerhardsens andre regjering. I varaperioden satt han i Sosialkomiteen. I 1954 ble han valgt direkte til Stortinget som 5. representant fra Bergen for perioden 1954 til 1958, da han satt i Sosialkomiteen (1954–1955) og Militærkomiteen (1955–1958). I 1958 ble han utnevnt som statssekretær på Statsministerens kontor for Einar Gerhardsen i hans tredje regjering. I 1963 gikk han av under den kortvarige Lyng-regjeringen, men fikk tilbake posisjonen da Einar Gerhardsens fjerde regjering tiltrådte senere samme år. Han var statssekretær frem til 1965. 

Før han ble valgt inn på Stortinget var Aabrek medlem av bystyret i Bergen fra 1928 til 1930 og 1945 til 1951. Han ledet Arbeiderpartiet i Bergen fra 1948 til 1951. Utenom politikken hadde han graden cand.philol fra 1926 og arbeidet som lærer i Skien, Narvik og Bergen.

Stortingskomiteer
-----------------

* Sosialkomiteen 7. mars 1951 – 10. januar 1954
* Sosialkomiteen 22. januar 1954 – 18. oktober 1955
* Militærkomiteen 18. oktober 1955 – 2. januar 1958

Litteratur
----------

* Kjell Aabrek: *Proletarbarnet* (Det Norske Arbeiderpartis Forlag, 1935)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjell Gjøstein Aabrek hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Kjell Gjøstein Aabrek hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

* (en) Kjell Gjøstein Aabrek hos Europarådets parlamentarikerforsamling Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
***Flickan vid stenbänken*** er en svensk dramaserie som gikk på SVT 1989.

Serien er basert på forfatteren Maria Gripes bøker i Skyggeserien, *Skuggan över stenbänken* (1982), *...och de vita skuggorna i skogen* (1984) og *Skuggornas barn* (1986). Hovedrollene spilles av Anna Björk og Anna Edlund.

Handling
--------

Berta og hennes to søsken kommer fra overklassen, og lever en veldig beskyttet tilværelse hjemme på den store eiendommen til moren og faren deres i 1910-tallets Sverige. Men en vinter-kveld kommer Carolin inn i deres verden, for å tjene i husholdningen som før dette har vært styrt med stødig hånd av Svea. Carolin snur etter hvert hele verden deres på hodet, og fører til både kjærlighet og irritasjon. Sistnevnte er det stort sett Svea som sørger for. Men det tar ikke lang tid før Berta forstår at det er noe Carolin forsøker å skjule. Hvorfor er Carolin så interessert i familiens fotoalbum? Hvor sniker hun seg vekk om natten? Hvorfor ser det ut til at Carolin har en bror i byen som hun aldri ønsker å snakke om?

Carolin mener at hun og Berta burde reise ut, og arbeide som hushjelper sammen. De havner snart ved Rosengåva slott, og dette blir en sommer Berta sent vil glemme. Søsknene Arild og Rosilda har aldri vært utenfor disse slottsmurene. Rosilda har nå mistet evnen til å snakke, og kommuniserer utelukkende gjennom notatbøker. Moren deres Lydia har tatt sitt eget liv, og de har ikke sett faren Maximilian siden de var små. De blir i stedet tatt hånd om av Amalia, deres gamle barnepike - samt ekteparet Axel og Vera Torsson.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Anna Björk - Berta
* Anna Edlund - Carolin
* Lena T. Hansson - Mor
* Bertil Lundén - Far
* Magnus Sagrén - Roland
* Frida Hesselgren - Nadja
* Majlis Granlund - Svea
* Inga Landgré - Bestemor
* Gerhard Hoberstorfer - Arild
* Gaëlle Legrand - Rosilda
* Viveca Lindfors - Storråda
* Anita Björk - Amalia
* Hans Polster - Axel
* Chatarina Larsson - Vera
* Marika Lindström - Sofia
* Georg Årlin - Kusken
* Marianne Stjernqvist - Emma

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flickan vid stenbänken* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Flickan vid stenbänken* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Eskilstunas Mekaniska Werkstad** var en bedrift grunnlagt av den 27 år gamle Johan Theofron Munktell i Eskilstuna i Sverige i 1832. I 1853 produserte verkstedet Sveriges første damplokomotiv, den såkalte *förstlingen*, og i 1859 laget de sitt første treskeverk. I 1879 ble bedriften gjort om til aksjeselskap og skiftet navn til Munktells Mekaniska Verkstads AB. Da Munktell døde i 1887, ble det sønnen Johan Theofron Munktell junior og søstersønnen Theofron Boberg som tok over ansvaret for virksomheten, og for å føre den munktellske arven videre.

Et viktig produkt for Munktells Mekaniska Verkstads AB var damplokomobiler. I 1913 begynte firmaet med traktorproduksjon. Den førsta traktoren, type 30-40, var et monster på 8,3 tonn. Hundre år etter grunnleggingen, dvs. i 1932, fusjonerte selskapet med J & C G Bolinders Mekaniska Verkstad AB i Stockholm. Det nye selskapet fortsatte virksomheten i Eskilstuna med navnet Bolinder-Munktell. Bolinder-Munktell slo seg senere sammen med AB Volvo til Volvo BM.

Eksterne lenker
---------------

* Artikell om Munktell på Eskilstunas hjemmeside
* Historien om Volvo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Observation Hill sett fra Hut Point.
**Observation Hill** er en 230 meter høy ås i Antarktis, beliggende ved siden av McMurdo Station på Kapp Armitage. Den bestiges ofte for å skaffe seg god utsikt over kontinentet; klarvær gir en utmerket sikt. Observation Hill ble oppdaget av Discovery-ekspedisjonen 1901–04 og navngitt på bakgrunn av den egnede utkikksposten.

Etter at Robert F. Scott og hans sydpolsgruppe hadde blitt funnet omkommet i 1912, besteg letemannskapene Observation Hill der de oppførte et stort trekors med navnene til de omkomne innskrevet sammen med et kort sitat fra Alfred Tennysons dikt «Ulysses»: «To strive, to seek, to find, and not to yield» (*Å streve, å lete, å finne, og ikke gi opp*). Korset er oppført på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 10526

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Maja Lise Rønneberg Rygg** (født 10. juli 1930) er en tidligere norsk skuespillerinne, lektor og forfatter. I dag[*når?*] arbeider hun med litteratur ved Skøyen eldresenter.

Familie
-------

Rønneberg ble født 10. juli 1930 som datter av Anton Rønneberg og Ruth Krefting Rønneberg.

Karriere
--------

Maja Lise Rønneberg debuterte på Riksteatret i 1952.[] Hun var ansatt som skuespiller ved National i sju år.[] Fra 1961 var hun ansatt ved Hartvig Nissens skole med fagkretsen fransk, norsk og historie. I 1969 opprettet Hartvig Nissens skole landets første dramalinje med Maja Lise Rønneberg Rygg som starter. Hun arbeidet med drama ved denne skolen til hun gikk av for aldersgrensen i 1995. Som en av fagets pionerer har hun gitt tallrike kurs rundtom i landet, og har skrevet bøker i teaterhistorie og drama. Med Reform 1994 fikk Hartvig Nissens skole ansvaret for drama i studieretningen Musikk, dans og drama. Ved skolens 150-årsjubileum utkom skolens nyere historie skrevet av Maja Lise Rønneberg Rygg.[] Se også artikkel skrevet av Runo Hellvin i Drama. Nordisk dramapedagogisk tidsrift nr 04/2010.

Utmerkelser
-----------

Maja Lise Rønneberg Rygg ble for sin innsats for faget drama den 26. november 2010 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Maja Lise Rønneberg i BIBSYS

* Fra Hellas til happening, 1999 Gyldendal Norsk Forlag ISBN 9788205260207
* Frå Hellas til happening, 1999 Gyldendal Norsk Forlag ISBN 9788205263079
* Spel!, (medforfatter) 1997 Gyldendal Norsk Forlag ISBN 9788205246515
* Spill med manus: teaterproduksjon, dans, 1995 Gyldendal Norsk Forlag ISBN 9788205226876

Referanser
----------

1. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer (2010)». Det norske Kongehus. 2010. Besøkt 22. juni 2013.
2. ↑  «Fra Hellas til happening». Gyldendal Norsk Forlag. Besøkt 22. juni 2013. [*død lenke*]
3. ↑  «Frå Hellas til happening». Gyldendal Norsk Forlag. Besøkt 22. juni 2013. [*død lenke*]
4. ↑  «Spel!». Gyldendal Norsk Forlag. Besøkt 22. juni 2013. [*død lenke*]
5. ↑  «Spill med manus: teaterproduksjon, dans». Google Books. Besøkt 22. juni 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maja Lise Rønneberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Maja Lise Rønneberg hos Google Books

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
Gruffydd faller fra Tower of London
**Gruffydd ap Llywelyn Fawr** (født ca. 1200, død 1. mars 1244) var eldste, uektefødte sønn av Llywelyn den store, konge av Gwynedd.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Som ung gutt ble Gruffydd tatt som gissel av Johan av England for å sikre at faren holdt sine løfter. Da faren døde i 1240 hadde han etter walisisk lov rett til å bli vurdert som etterfølger, men faren hadde ekskludert ham fra arvefølgen fordi han var uektefødt, og erklært at hans eneste ektefødte sønn som han hadde med hustren Joan, Dafydd, skulle være hans tronarving. Dette hadde han gått langt for å sikre, og han var antagelig klar over at i en strid mellom de to ville Gruffydd kunne samle betydelig støtte.[]

Gruffydd ble holdt som fange av sin halvbror Dafydd da sistnevnte tok kontroll over Gwynedd. 

### Tower of London

Etter at Henrik III hadde invadert Wales i 1241 måtte Dafydd overlevere halvbroren til den engelske kongen. Han ble tatt med til London, hvor han ble satt i Tower of London. Gruffydds kone Senana, som var datter av Caradoc ap Thomas av Anglesey, gikk med på å betale 600 mark som løsepenger for Gruffydd og deres eldste sønn Owain. Hun skulle også overlevere deres to yngste sønner, Daffyd og Rhodri, som gisler for å sikre at avtale ble overholdt. Men Henrik III holdt ikke sin del av avtalen, og fortsatte å holde Gruffydd og Owain fanget, offisielt som «gjester», fordi dette gav ham et våpen mot Dafydd ap Llywelyn. 

Gruffydd valgte å forsøke å flykte fra Tower. Han satt i White Tower, den eldste delen av festningen. I år 1100 hadde biskop Ranulf Flambard klart å rømme fra samme sted ved å klatre ned et tau han fikk smuglet inn. Det er usikkert om Gruffydd kjente til dette, men han forsøkte samme metode. Da han ikke hadde noe tau laget han et ved å knytte sammen laken og klesplagg. Han klatret så ut av et vindu på sørsiden av tårnet, i øverste etasje. Vinduet ble etterpå murt igjen, men er fortsatt synlig. Gruffydd var en tung mann, og det improviserte tauet tålte ikke vekten; Gruffydd falt dermed i døden. 

Liket ble oppdaget av en Yeoman of the Guard morgenen etter, på bakken utenfor White Tower. 

Hans fire sønner ble etter hans død sentrale personer i maktspillet i Wales. Den nest eldste, kjent som Llywelyn den siste, styrte en periode det meste av Wales.

Litteratur
----------

* Leslie Stephen; Sidney Lee, red. (1890). "Gruffydd ab Llywelyn (d.1244)". *Dictionary of National Biography* 23. London: Smith, Elder & Co.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage, oppført som Gruffydd ap Llywelyn, The Peerage person ID p10260.htm#i102599, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p10260.htm#i102599, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**ČT2** (forkortelse for *Česká televize 2*) er en riksdekkende tv-kanal i Tsjekkia som drives av den offentlige allmennkringkasteren Česká televize. Kanalen kalles populært for «Dvojka» (norsk: *toeren*) Kanalen har røtter tilbake til 1970 som den tsjekkoslovakiske kanalen ČST2. I dag er ČT2 en offentlig kanal som sender dokumentarer og naturprogrammer. ČT2 viser også utenlandske filmer med undertekster på tsjekkisk. ČT2 HD er høydefinisjons-versjonen av ČT2 og ble lansert i 2013.

Bakgrunn
--------

Kanalen er en direkte etterkommer av ČST2, andrekanalen til den nå nedlagte kringkasteren Československá televize i Tsjekkoslovakia. Kanalen startet sendinger 10. mai 1970 og begynte med fargesendinger tre år senere, som den første i landet.

I 1990 ble føderalisme innført i Tsjekkoslovakia, og ČST1 ble omdøpt til ČTV. I 1992 ble kanalen delt opp i to nye kanaler: ČT2 og slovakiske STV2. Česká televize ble etablert 1. januar 1992.

ČT2 er Česká televizes andrekanal og har en snevrere programprofil enn søsterkanalen ČT1. Kanalen sender dokumentarer og naturprogrammer, og viser utenlandske filmer med undertekster på tsjekkisk. ČT2 er tilgjengelig over hele Tsjekkia via landets digitale bakkenett.

Referanser
----------

1. 1 2  televize, Česká. «Programming — English Pages — Česká televize». *www.ceskatelevize.cz* **(tsjekkisk)**. Besøkt 9. januar 2018.
2. 1 2  televize, Česká. «History — English Pages — Česká televize». *www.ceskatelevize.cz* **(tsjekkisk)**. Besøkt 9. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) ČT2 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Grubbes slektsvåpen i Danmarks Adels Aarbog 1895, tegnet av Anders Thiset.
**Grubbe** er en dansk uradelsslekt knyttet til Sjælland, som det er antatt at kan føres tilbake til 1127. Slekten er utdød i Danmark, men en tysk gren (som skriver navnet *Grube*) lever fortsatt.

Peder Grubbe, som levde rundt 1300, var far til riksråd Peder Grubbe og Johannes Grubbe. Til slekten hører videre rikskansler Evert Grubbe (død 1492). Erik Grubbe til Tjele (1605–92) var bl.a. far til Marie Grubbe (1643–1718), gift med kong Frederik IIIs sønn Ulrik Frederik Gyldenløve, som bl.a. var stattholder i Norge. Rikskansler Eiler Grubbe (1532–1585) var far til Jørgen Grubbe (1584–1640), som hadde lenene Ravnsborg og Halsted Kloster. Hans datter Regitze Grubbe var gift med kong Christian IVs sønn Hans Ulrik Gyldenløve. Søsteren Karen Grubbe (1616–1695) var gift med Jørgen Kaas.

Regitze Eilersdatter Grubbe (1572–1636) til Snedingegaard, søster til øverstesekretær i Danske Kancelli Sivert Grubbe, var gift med den tyskfødte, norske lensherren Alexander Rabe von Papenheim (1563-1631).

Grubbes slektsvåpen (spisser) i alliansevåpen med Rabe von Papenheim (ravn) på altertavlen i Mælum kirke Foto: Orf3us

Litteratur
----------

* Poul Bredo Grandjean (1915-30): Oppslagsord «Grubbe» i: Blangstrup, Christian (red.): *Salmonsens konversationsleksikon*, København: J.H. Schultz Forlag.
* A. Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk Adelslexikon*, København 1904
* H. Storck: *Dansk Vaabenbog*, København 1910
* Sven Tito Achen: *Danske adelsvåbener*, København 1973

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon
 |
Symbolet på České Švýcarsko, Pravčická brána, er den største naturbroen i Europa.
**České Švýcarsko** (tysk: *Böhmische Schweiz*, «Böhmiske Sveits») er et landskap nordvest i Tsjekkia. Området dekker et areal på om lag 700 km².

Det ligger i den tsjekkiske delen av Elbsandsteingebirge nord for Děčín på begge sider av Elben (Labe). České Švýcarsko fortsetter østover som Lausitzer Gebirge (Lužické hory) og vestover som Erzgebirge (Krušné hory). Det høyeste punktet er Děčínský Sněžník på 723 moh. Det har vært et verneområde (CHKO Labské Pískovce) siden 1972.

I området langs Elbens høyre bredd ble nasjonalparken České Švýcarsko opprettet 1. januar 2000. Parken er forbundet med Sächsische Schweiz nasjonalpark i Sachsen.

Begrepet «Böhmiske Sveits» dukket opp på 1700-tallet som en forlengelse av Sächsische Schweiz, den delen av Elbsandsteingebirge som ligger i Tyskland. Navnet var inspirert av de sveitsiske kunstnerne Adrian Zingg og Anton Graff, som ble minnet om sitt hjemland av geografien i Nord-Böhmen.

Referanser
----------

1. ↑  «Bohemian Switzerland». *www.ceskesvycarsko.cz*. Besøkt 13. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) České Švýcarsko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
| Friidrett: |
| Friidrett EM i friidrett innendørs |
| Sølv | Praha 2015 |  60 m |
| Friidrett Lag-EM i friidrett (Super League) |
| Sølv | Braunschweig 2014 |  4x100 m |
| Bronse | Bergen 2010 |  4x100 m |
| Friidrett Junior-EM i friidrett |
| Gull | Kaunas 2005 |  4x100 m |

**Christian Blum** (født 10. mars 1987 i Neubrandenburg) er en tysk sprinter. Han konkurrerer hovedsakelig på 60 og 100 meter, og fikk sølv på 60 meter ved EM i friidrett innendørs 2015. Han har vunnet 60 meter innendørs ved 5 tyske mesterskap. Han representerer klubben TV Wattenscheid 01.

Resultater som junior
---------------------

Blum deltok ved junior-EM i friidrett 2005, der han deltok på det tyske laget som vant 4 x 100 meter stafett. Individuelt kom han på 16.-plass på 100 meter, etter å ha blitt slått ut i semifinalen. Ved junior-VM i friidrett 2006 i Beijing kom han på 11.-plass på 100 meter, der han igjen ble slått ut i semifinalen. På 4 x 100 meter stafett fullførte ikke det tyske laget.

Han kom på 7.-plass på 100 meter ved U23-EM i friidrett 2007. Her deltok han også på 200 meter og 4 x 100 meter, men brøt på begge disse øvelsene. Ved U23-EM i friidrett 2009 kom det tyske laget på 7.-plass på 4 x 100 meter.

Resultater som senior
---------------------

I 2007 deltok han på sitt første store, internasjonale mesterskap, da han deltok ved EM i friidrett innendørs 2007. Her løp han på 6,66, men ble slått ut i semifinalen.

Ved Lag-EM i friidrett 2010 (Super League) i juni kom det tyske laget på 3.-plass på 4 x 100 meter, dette ga 10 poeng i lagkonkurransen, der Tyskland også endte på 3.-plass sammenlagt. Han deltok på 100 meter ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, men ble slått ut i semifinalen, og kom på 24.-plass. Han endte sist i sin semifinale med tiden 10,69.

Han kom på 27.-plass på 60 meter ved EM i friidrett innendørs 2011, og 16.-plass ved VM i friidrett innendørs 2012. I begge disse mesterskapene ble han slått ut i semifinalen.

Ved Lag-EM i friidrett 2014 i Braunschweig kom Tyskland på 2.-plass på 4 x 100 meter, der Blum løp sammen med Sven Knipphals, Alexander Kosenkow og Julian Reus. Tyskland vant sammenlagt ved dette mesterskapet.

Blum fikk sitt gjennombrudd som senior ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha. Han kvalifiserte seg til finalen, der han løp på 6,58 og fikk sølv. Britiske Richard Kilty vant finalen, med tiden 6,51. Han ble også tysk mester innendørs på 60 meter i 2015, der han tangerte sin personlige rekord på 6,56 sekunder.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Blum – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Christian Blum – Diamond League Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos European Athletics
* (en) Profil på All-Athletics.com Arkivert 12. november 2014 hos Wayback Machine.
* (de) Profil hos det tyske friidrettsforbundet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Fangeskipet HMS «Success» i Hobart på Tasmania.
**Fangeskip** var fartøy som engelskmennene brukte for transport av straffedømte til Australia.

Da England mistet de De tretten kolonier fikk landet et problem med å plassere langtids- og ofte livstidsdømte fanger. Løsningen ble å transportere dem til Australia, en lang og farefull reise som kunne vare opp til seks måneder. Fanger ble sent ut i puljer to ganger i året, mai og desember. Opp til 160 000 fanger, menn, kvinner og barn, ble sendt ut fra 1787 og 80 år fremover.

Første og mest kjente var en i 1787 da elleve skip under kaptein Arthur Phillips gikk i land i Botanybukta. Fangenes arbeidskraft ble bruk til å bygge opp infrastrukturen i Englands nye kolonier. Syv av åtte fanger var menn i alderen fra ni opp til åtti år.

Livet ombord var tøft, men kunne være bedre enn hjemme.[] Fangene ble ført ombord i lenker og kunne sitte fastspent under hele reisen.

Blant de de mange fangene var det også minst én nordmann, Knud Bull.[]

Dagene ombord
-------------

Døgnrytmen var strengt fastlagt og fulgte dette skjema:

* kl. 4:00. Fanger med kokketjenste ble sluppet opp på dekk
* kl. 5:30. Fangene vekkes, heiser opp senger og hengekøyer
* kl. 7:30. Øvre dekk og latriner vaskes
* kl. 8:00. Frokost
* kl. 8:30. En mann fra hver av messene vasker bestikket
* kl. 9:30. Inspeksjon før samling på øvre dekk for bønn
* kl. 10:00. En halvpart samles til trening på dekk. Den andre halvpart får religionsundervisning
* kl. 12:00. Middag
* kl. 13:00. Dekket feies
* kl. 16.00. Ned med alle senger og hengekøyer
* kl. 16:30. Kveldsmat
* kl. 18:30. Bønn
* kl. 19:00. Offiserer fra dag- og nattskift samles på dekk
* kl. 21:00. Ned med alle hengekøyer og ro

Referanser
----------

1. ↑  Aftenpostens historiemagasin Nr. 10 - 2016

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 25. september 2020 hos Wayback Machine. Fangetransport til Australia (engelsk)