recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bob Stinson** (født Robert Neil Stinson 17. desember 1959, død 18. februar 1995) var grunnleggeren og sologitaristen i det legendariske post-punkbandet The Replacements.

Stinson dannet bandet i Minneapolis, Minnesota i 1979 sammen med trommeslager Chris Mars og sin yngre halvbror Tommy. Bob Stinson var da bare tolv år gammel. Ett år senere tok Stinson inn Paul Westerberg på andregitar og vokal.

Stinsons gitarstil var sterkt påvirket av 70-tallets klassiske rock og punk. Blant Stinsons helter var gitaristen Steve Howe fra Yes. Ifølge historien spilte The Replacements i sine tidlige år «Roundabout» i halsbrekkende hastigheter i kjelleren hvor de øvde. 

Både på scenen og i studio hadde Stinson en tendens til å få innfall som like ofte var idiotiske som geniale. På grunn av dette, ble Stinson snart den komiske motparten til Westerbergs stadig mer oppriktige følelse for pop. De kreative spenningene mellom de to var en av grunnene til at The Replacements' første fire fulle albumene – spesielt det tredje og fjerde – av mange regnes som deres beste arbeider. 

I 1985, mens de spilte inn *Tim*, nådde maktkampen et metningspunkt, og Westerberg presset Stinson ut av bandet sent i 1986. Da Stinson forsvant ble *Tim* og alle senere opptak, mer pop-orientert enn tidligere. Stinsons siste bidrag i bandet var på demoene til albumet *Pleased to Meet Me*.

Stinsons første band etter The Replacements var en kortlivet affære kalt Model Prisoner, som brøt opp i 1988.

Senere samme år dannet han Static Taxi. De spilte inn to album, *Stinson Boulevard* (sluppet i 2000) og *Closer 2 Normal* (sluppet i 2003), før de ga seg sommeren 1991.

Stinsons siste band var The Bleeding Heards, som han dannet sammen med Mike Leonard. En av deres høyst profilerte opptredener var på åpningen til broren Tommys band Bash & Pop i 1993. Hans siste offetlige opptreden var med Trailer Trash sent i 1994.

Stinson døde i 1995 etter lengre misbruk av alkohol og narkotika. Ifølge Hennepin Country Medical Examiner's Report døde han ikke av en overdose (som ofte blir hevdet), men kroppen hans var rett og slett utslitt etter år med misbruk. Han ble funnet død i sin leilighet med en ubrukt insulinsprøyte ved siden av seg.

«We all knew that it was coming, but that didn't soften the blow one bit.» – Paul Westerberg

Referanser
----------

1. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 465186, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 10587573, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bob Stinson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Bob Stinson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Bob Stinson på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
En samling utstyr fra Radiophonic Workshop, utstilt ved Science Museum, London.
**BBC Radiophonic Workshop** var en av lydeffektavdelingene hos BBC og ble opprettet den 1. april 1958 for å produsere lydeffekter og musikk for radio og senere for fjernsyn. Enheten var kjent for eksperimentelle og nyskapende arbeid innen elektronisk musikk og musikkteknologi.

Avdelingen ble lagt ned i mars 1998, selv om det meste av dets arbeid allerede hadde blitt tatt over av andre i 1995. Arbeidet til Radiophonic Workshop var basert i BBCs studioer ved Delaware Road i Maida Vale i London og vokste ut fra det studioet «Room 13». Musikken og teknikkene som ble utviklet og brukt hos BBC Radiophonic Workshop har hatt stor innflytelse på elektronisk musikk.

Referanser
----------

1. ↑   Ankeny, Jason: «BBC Radiophonic Workshop - Biography & History», *AllMusic*.
2. ↑   «The BBC Radiophonic Workshop - New Songs, Playlists & Latest News», BBC Music
3. 1 2   «BBC Radiophonic Workshop revived online», BBC News, 12. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) BBC Radiophonic Workshop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) BBC Radiophonic Workshop: An Engineering Perspective
* (en) Radiophonic Gallery

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Alfaset Krematorium sett fra sørvest
**Alfaset krematorium** er Oslos eneste krematorium beliggende på  Alfaset Gravlund og Kapell. Anlegget er med sine fire ovner ett av Nordens største og mest moderne krematorier. 

Krematoriet er tegnet av arkitektene as, i samarbeid med Dyrvik Arkitekter og Grindaker Landskapsarkitekter og ble ferdigstilt sommeren 2009. De vant i 2006 en åpen nordisk konkurranse om nytt krematorium på Alfaset gravlund.

Den nye bygningen består av en rektangulær hovedkropp som skyter ut av terrenget mot sørvest og danner en lang skjerm mellom gravlunden og Nedre Kalbakkvei. Det eksisterende kapellet ligger inntil og danner en hyggelig forplass. Krematoriet inneholder kjølerom, visningsrom, administrasjon, ovnsrom, urnelager, askeberedningsrom, samt lager, teknisk rom og diverse rom for de ansatte.

Bygningen er åpen, med lyse rom, noe som er uvanlig ved krematorier, men prioritert i arbeid med samfunnets holdning til kremasjon som begravelsesform. Planløsningen bygger på bårens og urnens vei fra nord til sør. Ovnsrommet har vinduer til golv mot gravlunden.

Historie
--------

Bystyret i Oslo vedtok våren 2007 å bygge nytt krematorium på Alfaset gravlund. Bakgrunnen er at Statens forurensningstilsyn ikke lenger godkjente at de to eksisterende krematoriene, *Østre krematorium* og *Vestre krematorium* for videre bruk. De ble derfor nedlagt, og all kremasjon i Oslo ble avgjort flyttet til Alfaset. Vedtaket var noe omdiskutert i forhold til de mengder utslipp av kvikksølv dette kunne medføre, og fungerende prost i Østre Aker prosti, Ola Beisvåg mener at forholdene ikke lå til rette for en tradisjonell seremoni med senking av kisten.

Galleri
-------

* Modell av det nye krematoriet sammen med kapelletModell av det nye krematoriet sammen med kapellet
* Bygningen skyter opp av landskapetBygningen skyter opp av landskapet
* Utsikt fra det åpne ovnsrommetUtsikt fra det åpne ovnsrommet

Referanser
----------

1. ↑  gravferdsetaten.oslo.kommune.no
2. ↑  Ingvild Drange Johnsen (27. juni 2007). «Alfaset får Oslos eneste krematorium - Et nytt miljøproblem». Groruddalen.no. Besøkt 27. oktober 2007. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Arkitektene AS om Alfaset krematorium
* Dyrvik Arkitekter AS om Alfaset krematorium
* Bygg.no om Alfaset krematorium
* Grindaker as Landskapsarkitekter om Alfaset krematorium

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |

Portal: Oslo
En nødmynt, nominelt en daler silvermynt.
**Daler silvermynt** (daler SM) var en valuta som var i bruk i Sverige mellom 1633 og 1776. 1 daler silvermynt ble 16. august 1633 fastsatt til 2 daler (enkelt) kobbermynt, 24. mars 1643 til 2,5 daler (enkelt) kobbermynt og 7. oktober 1665 til 3 daler (enkelt) kobbermynt. Etter 1776 ble hovedvalutaen endret til riksdaler (specie).

Mellom 1715 og 1719 ble det gitt ut nødmynt, som var av kobber og skulle tilsvare verdien på 1 daler silvermynt. De veide bare cirka 6 gram og ble derfor en kredittmynt.

1 riksdaler = 3 daler SM = 96 øre silvermynt.  

1 daler silvermynt = 2 daler carolin = 4 mark = 32 øre SM (1 øre silvermynt = 24 penninger).  

De laveste nominalene 1 og 2 øre silvermynt var preget i kobber.

I bokføring fra denne tiden (1633-1776) bruktes ofte kolonnene: daler SM, øre SM og penninger.

Vekslingskurs
-------------

1719 – 1776 var 1 riksdaler = 3 daler silvermynt = 9 daler kobbermynt.  

1776 - 1 riksdaler = 6 daler silvermynt.  

En tønne gull var 100 000 daler silvermynt.

Eksterne lenker
---------------

* Myntkabinettet
City Hall, Southwark, London.
**Greater London Authority** (**GLA**) er den lokale myndigheten som administrerer Stor-London. GLA ble opprettet 3. juli 2000 og består av en valgt borgermester og Londonforsamlingen med 25 medlemmer.

GLA erstatter til en viss grad Rådet for Stor-London (Greater London Council – GLC), som ble avskaffet av statsminister Margaret Thatcher i 1986. GLA ble etablert for å koordinere Stor-Londons bydeler, og borgermesterens rolle er å gi London et felles ansikt utad. Borgermesteren legger frem forslag til politikk og myndighetens budsjett, og utnevner ledere til byens transport- og utviklingsetater. Londonforsamlingen fører tilsyn med borgermesterens virksomhet og må godkjenne, og eventuelt endre, budsjettet.

Selv om GLA har mindre makt enn det tidligere Rådet for Stor-London, har det også fått noen fullmakter som det tidligere Rådet ikke hadde, som å utnevne medlemmer av styret for Scotland Yard.

Ansvarsområder
--------------

GLAs ansvarsområder er:

* Transport
* Politi
* Brann og beredskap
* Økonomisk utvikling
* Planlegging
* Kultur
* Miljø
* Helse

Energipolitikk
--------------

Per 2006 genererer London 42 millioner tonn med utslipp av klimagasser, 7 prosent av det totale utslippet i Storbritannia. 44 prosent av dette kommer fra bolighus, 28 prosent fra kommersielle anlegg, 21 prosent fra transport og 7 prosent fra industrien.

Borgermesterens energistrategi  planlegger å redusere nivåene for utslipp av klimagasser med 20 prosent innen 2010 og med 60 prosent innen 2050. Virkemidler for å oppnå dette målet er blant annet å opprette London Climate Change Agency, London Energy Partnership, og opprettelsen av det internasjonale samarbeidet Large Cities Climate Leadership Group for å ta et globalt lederskap i reduksjon av klimagasser.

Referanser
----------

1. ↑  «London - planning for climate change» (PDF), *London Climate Change Agency*.
2. ↑  «Mayor's Energy Strategy» Arkivert 25. september 2006 hos Wayback Machine. *Mayor of London*.
3. ↑  London Energy Partnership Arkivert 26. september 2006 hos Wayback Machine.
4. ↑  C40 Cities Climate Leadership Group

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* About the GLA, nettsted som gir detaljer om GLAs makt
* Greater London Authority Review, 2005-06 - House of Commons Library Standard Note

| * v
* d
* r

* Stor-London
* London
* City of London

 |
| --- |
| Englands flagg | 
* *Londons bydeler*: Barking and Dagenham
* Barnet
* Bexley
* Brent
* Bromley
* Camden
* Croydon
* Ealing
* Enfield
* Greenwich
* Hackney
* Hammersmith and Fulham
* Haringey
* Harrow
* Havering
* Hillingdon
* Hounslow
* Islington
* Kensington and Chelsea
* Kingston
* Lambeth
* Lewisham
* Merton
* Newham
* Redbridge
* Richmond
* Southwark
* Sutton
* Tower Hamlets
* Waltham Forest
* Wandsworth
* Westminster

 |
| 
* City of London
	+ *Enklaver*: Inner Temple
	+ Middle Temple

 |
| 
* Greater London Authority
* Londonforsamlingen
* Borgermesteren

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** EU mva-nr.
 |
***Hidden Fires*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av George Irving.

Handling
--------

Louise Parke flykter til Paris sammen med kjæresten Stephen Underwood. Men fordi moren hennes. Mrs. Treadway Parke - savner henne så dypt, ønsker Louise snart å komme hjem. Men etter at båten hun etter planen skal seile med blir torpedert på havet, begynner Mrs. Parkes lege - dr. Granville - å bli bekymret for Mrs. Parkes fornuft. Doktoren ber Peggy Murray, som har en bemerkelsesverdig likhet med Louise, om å posere som den virkelige Louise Parke ovenfor moren hennes. I begynnelsen er denne planen vellykket; Fru Parke er fornøyd over å få datteren sin hjemme igjen, og Peggy forelsker seg i George Landis. Snart kommer imidlertid den ekte Louise uskadd tilbake, og besøker moren sin.[]

Skuespillere
------------

* Mae Marsh som Peggy Murray / Louise Parke
* Rod La Rocque som George Landis
* Florida Kingsley som Mrs. Treadway Parke
* Alec B. Francis som dr. Granville
* Jere Austin som Stephen Underwood

Referanser
----------

1. ↑  HIDDEN FIRES

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hidden Fires* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Hidden Fires* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Knut Kristian Aase** (født 20. august 1948 i Meland) er en norsk økonom og professor i bedriftsøkonomisk analyse ved Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen.

Aase studerte matematikk og fysikk ved universitetet i Bergen, hvor han tok hovedfag i anvendt matematikk i 1975. I 1979 tok han doktorgraden i statistikk ved Berkeley-universitetet i California under veiledning av David Brillinger. Siden var han ansatt ved Høgskolen i Agder og Høgskolen i Telemark. Han kom til NHH i 1982, og ble professor i 1989. Han er også professor II ved universitetet i Oslo og forsker ved Senter for matematikk for anvendelser (CMA).

Aases forskningsområder er statistikk, sannsynlighetsteori og økonometri. Han har skrevet en norsk lærebok i forsikringsmatematikk, og vært redaktør for *Scandinavian Actuarial Journal*.

Referanser
----------

1. ↑  «Knut Kristian Aase». *NHH* **(engelsk)**. 7. september 2021. Besøkt 22. juni 2023. «He received his Ph.D. from the University of California, Berkeley (UCB) in 1979 in statistics.»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Knut Aase i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Knut Aase i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* Hjemmeside ved NHH
* «Knut K. Aase fyller 60 år», i *Paraplyen* 20. august 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Knut Andersen** (født 20. juli 1927 i Oslo) er en norsk tidligere fotballspiller (angrepsspiller). Han spilte tre kamper for landslaget. 

Han tilbrakte sin barndom med Skeid, debuterte for A-laget i 1946 og ble norgesmester i 1947.
I det sivile arbeidet han som revisor. Andersen debuterte for det norske landslaget mot England i 1949 og spilte mot Juguslavia i både 1951 og 1952.

Andersen ble rekruttert til italienske Padova av tidligere norsk landslagstrener Frank Soo, og debuterte mot Palermo med tap 1-4 (16. desember 1951). I denne perioden var han fotball-skribent for VG. Etter to sesonger (den første i Serie A og den andre i Serie B, til sammen 43 kamper og seks skåringer) returnerte han til Norge, men hans tidligere profesjonelle status hindret i stor grad videre spill for A-lag og landslag under det norske amatørreglementet. Tilbake i Skeid virket han mye som trener, men etter at han i januar 1957 igjen fikk spilletillatelse, var han med på å vinne norgesmesterskapet i 1958, før han avsluttet karrieren i Frigg (1959–64). Andersen hadde senere administrative verv i Norges fotballforbund, blant annet i kontrollkomiteen.

Klubber
-------

* Norges flagg Skeid (–1950, 1952–58, 53 kamper, 4 mål)
* Italias flagg Padova (1950–1953, 43 kamper, 6 mål)
* Norges flagg Frigg (1959–1964, 13 kamper i toppserien 1963-64)

Referanser
----------

1. ↑  «Norge - England 1-4». Norges Fotballforbund. Besøkt 1. desember 2013.
2. ↑  «Norge - Jugoslavia 2-4». Norges Fotballforbund. Besøkt 1. desember 2013.
3. ↑  «Jugoslavia - Norge 4-1». Norges Fotballforbund. Besøkt 1. desember 2013.
4. ↑  Omtale[*død lenke*] fra sportskontoret.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Knut Andersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Knut Andersen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Knut Andersen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Knut Andersen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Alpin skiidrett, damer |
| VM |
| Bronse | 1939 Zakopane |  Slalåm |

**May Nilsson** (født 5. mai 1921, død 7. november 2009) var en svensk alpinist. Hun var en dyktig utforkjører og vant 8 individuelle gull i svenske mesterskap. Hun tok VM-bronse i slalåm under VM 1939 i Zakopane i Polen.

May flyttet til Frankrike omkring 1948, og giftet seg med den franske alpinisten Maurice Lafforgue. Han var også utforspesialist med to VM-sølv fra Chamonix-VM 1937, i utfor og alpin kombinasjon. May ble fransk mester i slalåm i 1956. 

Maurice og May fikk tvillingdøtrene Britt og Ingrid, som begge gjorde stor suksess i alpinløypa, blant annet vant begge sju renn i verdenscupen. Ingrid gjorde det best av de to i store mesterskap, hun tok VM-sølv i storslalåm og gull i slalåm.

Referanser
----------

1. ↑   sok.se[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   deces.matchid.io[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   «May Lafforgue», besøkt 7. januar 2019[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) May Nilsson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) May Nilsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) May Nilsson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) May Nilsson – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Tongjibroen i Yuhao, fra Yuandynastiets tid
Yuyao er det blå området nordvest på dette kartet over Ningbos administrative enheter
Svart keramikk fra Hemudukulturen.
**Yuyao** (kinesisk: 余姚, pinyin: *Yúyáo*) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det er administrativt underlagt Ningbo.

Byfylket ligger ved Hangzhoubukten.

Folketallet var på 830 399 innbyggere i 1999.

Historie
--------

Den neolittiske Hemudukulturen oppstod i Yuyao ca. 5 000 f.Kr. 

Yuyao har senere vært hjem for en rekke ledende filosofer og tenkere, som Yan Zi-Ling i Han-dynastiet, Yu Fan i De tre kongedømmers periode, Yu Xi i Jin-dynastiet, Yu Shinan i Sui-dynastiet og Tang-dynastiet, Wang Yangming (Wang Shouren), Zhu Shunshui og Huang Zongxi i Ming-dynastiet.

Kulturminner
------------

Det navnegivende funnstedet for Hemudukulturen (*Hemudu yizhi*, 河姆渡遗址), Wang Shourens hjemsted og hans grav (*Wang Shouren guju he mu*, 王守仁故居和墓) og det gamle militære baseområdet i det østlige Zhejiang i 1943 under den annen sino-japanske krig (*Zhedong Kang-Ri genjudi jiuzhi*, 浙东抗日根据地旧址) i landsbyen Hengkantou (横坎头村) i storkommunen Liangnong (梁弄镇), er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Infoside
* Journey to Yuyao
* Site of the Command of the Squadron of Guerrilla of the New Fourth Army in East Zhejiang[*død lenke*]
* Zhong-Gong Zhedong Qu danwei jiuzhi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Geotopvern** eller et **geotopvernområde** er et naturvernområde som verner en geotop, et avgrenset område med definerte geologiske/geomorfologiske fenomener og prosesser.

En geotop eller et geotopvernområde kan omfatte store områder, som fjell- dal- eller strandområder, men området kan også bestå av mindre deler eller lokaliteter, som sedimentlag, fossiler eller jettegryter.

I motsetning til naturreservat er det ingen hjemmel for totalfredning av geotopvernområder. Det åpnes likevel for at det kan gis bestemmelser som regulerer, eventuelt forbyr, virksomhet som kan påvirke eller forstyrre floraen eller faunaen, eller som kan skade geologiske eller geomorfologiske fenomener eller prosesser.

Geotopvern i Norge
------------------

### Svalbard

Geotopvern på Svalbard reguleres gjennom Svalbardmiljøloven. Det eneste verneområdet er Festningen geotopvernområde ytterst på sørkysten av Isfjorden på Spitsbergen. Dette verneområdet ble opprettet i 2003, og er Norges eneste slike verneområde.

Geotopvernområder i Norge
-------------------------

SvalbardIsfjorden

| * v
* d
* r
Verneområder i Norge |
| --- |
| Lister etter fylke | 
* Viken
* Oslo
* Innlandet
* Vestfold og Telemark
* Agder
* Rogaland
* Vestland
* Møre og Romsdal
* Trøndelag
* Nordland
* Troms og Finnmark
* Svalbard

 |
| Lister etter type | 
* Nasjonalparker
* Ramsarområder
* Landskapsvernområder

 |
| 
* Typer områdevern: nasjonalpark
* naturreservat
* landskapsvernområde
* biotopvern
* naturminne
* marint verneområde
* geotopvern

 |

Portal: Norge
**Mayankote Kelath Narayanan** (født 1934) er en indisk statstjenestemann.

M.K. Narayanan ledet Indias kontraspionasje, Intelligence Bureau fra 1987 til 1990, hvorpå han ble leder av Joint Intelligence Committee. M.K. Narayan ble igjen leder for IB i 1991 og gikk av i 1992, fra mai 2004 var han spesialrådgiver i intern sikkerhet for Indias statsminister. M.K. Narayanan har inngående kjennskap til den interne konflikten i Sri Lanka.

Han ble utnevnt til nasjonal sikkerhetsrådgiver for den indiske statsministeren den 25. januar 2005 etter at den foregående nasjonale sikkerhetsrådgiveren, Jyotindra Nath Dixit var død.

Han ble hedret med den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri i 1992 for sin innsats.

I perioden 2010 til 2014 var han guvernør for delstaten Vest-Bengal.

Referanser
----------

1. ↑  «Padma Awards Directory (1954-2013)» (PDF). Ministry of home affairs besøksdato=25. april 2021. Arkivert fra originalen (pdf) 15. november 2014. Besøkt 25. april 2021.
2. ↑  «West Bengal governor MK Narayanan quits office». biharprabha.com. 30. juni 2014.
«Kong Olav taler til bøndene på tinget ved Hundorp.» Illustrasjon av Halfdan Egedius til *Olav den helliges saga* i *Heimskringla* (J.M. Stenersens praktutgave fra 1899)
**Dale-Gudbrand** er en person som opptrer i *Olav den helliges saga* i Snorres *Heimskringla*. Han skal ha bodd på gården Hundorp i Gudbrandsdalen på 1000-tallet, og skal ha vært en av de mektigste menn i Gudbrandsdalen på den tiden, med rang som herse. Han nevnes i Håkon jarls saga som alliert med Håkon jarl i striden mot Harald Gråfell

Olav den helliges saga beskriver møtet mellom Olav Haraldson og Dale-Gudbrand i 1021, som ble starten på innføringen av kristendommen i Gudbrandsdalen.

*Kong Olav avtalte møte med bøndene tidlig neste morgen, og da skulle også gudebildet av Tor bæres ut. Da møtet var satt spurte Dale-Gudbrand kongen hvor hans Gud var. Samtidig sto sola opp og kongen svarte: "Der kommer min Gud med stort lys". Da bøndene snudde seg for å se mot soloppgangen, slo Kolbein sterke til gudebildet så det sprakk og ut kom mus, øgler og ormer. Da de så dette tok Dale-Gudbrand og bøndene kristendommen.*
Fortellingen om gudebildet som blir knust er et vandremotiv som finnes i mange legender og kristningssagn  rundt om i Europa. Når helgenen knuser gudebildet kommer djevelen ut i form av en orm eller en drage.

Fortellingen er godt kjent fordi den ble gjengitt i Nordahl Rolfsens *Lesebok for Folkeskolen*, da i Alexander Bugges gjenfortelling.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre Sturlason, Håkon jarls saga (Heimskringla), kap. 4
2. ↑  Snorre Sturlasson, Olav den helliges saga, (Heimskringla), kap. 113

Se også
-------

* Hundorp, Dale-Gudbrands gard

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Domstolloven** (fullt navn: **lov om domstolene**) er en norsk lov som regulerer rettsvesenet, først og fremst Norges domstoler, det vil si statsorganer med dømmende makt, men også dommere og øvrige rettslige embeds- og tjenestemenn, rettshjelpvirksomhet, advokater og organisering av advokatvirksomhet, krav til juridisk utdannelse ved utnevnelser og tilsetteler, klage- og disiplinærordning for dommere og advokater, samt rettergangsstraff og ansvar i rettssaker.

Loven gjelder både de alminnelige domstolene (Høyesterett, lagmannsrettene, tingrettene og forliksrådene) og særdomstolene (jordskifterettene, skjønnsrettene, kommisjoner og ekstraordinære domstoler og konsulrettene i utlandet). Domstolloven gjelder ikke Riksretten, som er hjemlet i Grunnloven.

Loven ble vedtatt 13. august 1915 og trådte i kraft 1. juli 1927.

Referanser
----------

1. ↑  § 1
2. ↑  § 2

Litteratur
----------

* Anders Bøhn *Domstolloven* 2. utgave 2013 ISBN 9788215014937

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
**Apanasje** er et ord som kommer fra latin (*ad* «til» og *panis* «brød») og er årslønn fra statskassen til statsoverhode eller medlem av fyrstehus. Ordningen kommer fra Frankrike, hvor apanasje var ordet for de penger som kongens ikke-førstefødte barn fikk. Den eldste sønnen ble alltid konge og for å støtte de andre barna, mottok de land, eiendom eller penger.

Norge
-----

I Norge tildeles apanasje til medlemmer av Kongehuset over statsbudsjettet. Kongeparet mottar 13,9 millioner kroner i apanasje, mens kronprinsparet mottar 11,6 millioner kroner (2023), og pengene skal dekke personlige utgifter og utgifter til drift og vedlikehold av egne eiendommer. Til å drifte hoffet kommer andre midler. Apanasjen er ikke regnskapspliktig. 

Da kronprins Haakon og prinsesse Märtha Louise var ugifte, fikk de svært lav apanasje. Prinsesse Märtha Louise sa fra seg apanasjen da hun giftet seg med Ari Behn. Hun valgte å leve av sin egen inntekt.

Sverige
-------

I Sverige ble ordningen med apanasje innført 1. desember 1809 da Riksdagen gjorde en avtale med Karl 13. hvor staten fikk adgang til et antall kongsgårder mens kongen fikk retten til å disponere slottene og en årlig apanasje.

Referanser
----------

1. ↑  Søk etter *Apanasje* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
2. ↑  «Skattelistene: Kjempesmell for Märtha Louise». *ABC Nyheter* **(norsk)**. 7. desember 2022. Besøkt 7. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* «Kongeparets hemmelige formue» Arkivert 3. juni 2009 hos Wayback Machine. *NA24* 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
**FC Kärnten** var en østerriksk Fotballklubb fra Klagenfurt, Kärnten. Laget var en forfølgelse av SK Austria Klagenfurt, og skiftet navn først i 1999. Ti år senere ble klubben nedlagt.

Historie
--------

Klubben ble grunnlagt i 1920 med navnet *Kaufmännischer Sportklub Klagenfurt* (KSK Klagenfurt) og hadde da lilla og hvite drakter. Tre år senere ble de slått sammen med Amateur-SK Klagenfurt og i 1927 med Klagenfurter SK. Navnet SK Austria Klagenfurt dukket derfor opp samme år. I 1963 rykket lagen opp til den daværende toppdivisjonen i Østerrike, Staatsliga. De var ikke stabile i den øverste divisjonen, men mellom 1966 og 1970 og 1973-1975 var de i Staatsliga. Da serien ble forandret til Bundesliga, kom Austria Klagenfurt igjen opp på det øverste nivået i 1983, og holdt seg der til 1989. Laget var aldri et topplag, og femteplassene fra 1966 og 1968 var de beste plasseringene.

I 1997 ble Austria Klagenfurt slått sammen med Villacher SV til *FC Austria/VSV Kärnten*. I 1999 fikk de navnet FC Kärnten, og de gikk gult og rødt som draktfarger, sannsynligvis etter våpenskjoldet. De vant den nest øverste serien og den østerrikske cupen i 2001. I 2002 til 2004 var de i Bundesliga igjen, og igjen ble en femteplass det beste resultatet.

Med Jörg Haider som ærespresident og relativt god fremgang hadde FC Kärnten lokal oppslutning, men det dalte etter at de rykket ned. Etter at det kortlivede SK Austria Kärnten ble rivaler, mistet FC Kärnten gode spillere ved nedrykket, og i 2009 erklærte klubben seg for oppløst.
**Marion Thora Thorleifsdatter Lund** (født 4. april 1968, død 26. august 2022) var en norsk steinerpedagog og forfatter, oppvokst i Stavern.

Hun slet med språket i hele skoletiden, der ordblindhet snart ble fastslått, men da det ennå ikke fantes gode metoder for å takle ungenes skrive- og lesevansker. På barneskolen ble hun mobbet, siden slet hun seg gjennom et års handelsskole, kokk- og stuertskole, samt studier i hotell og ledelse i Tyskland. Hun jobbet også en del år på fergen «Peter Wessel». Først da hun tok fatt på Steiner-utdanningen begynte hun å skrive.

Lund skrev hovedsakelig dikt og prosatekster. I 2006 ga hun ut sin første diktbok på eget forlag, og i april 2008 ga hun ut diktsamlingen *Å kysse* på CD – en bok som inneholder 26 dikt. Det er ingen lydbok. Hvis man setter den i PC-en kommer det en bok opp på skjermen. Der kan man bla seg frem på sider med bakgrunnsbilder krydret med dikt. Selve ideen til tema kyss, fikk hun værfast i Tyskland. 

Marion Th. Th. skrev også sangtekster og lengre tekster. Hun var en av tekstforfatterne til Larviksbandet Funkle Folket. I tillegg bidro hun i diverse magasiner og deltok på flere opplesninger og kulturutstillinger i Vestfold.

Bibliografi
-----------

* *Dikt*, lyrikk, Diktlekkeriet (2006)
* *Å kysse*, lyrikk, Dinamo Forlag (2008)
* *Dikt fra en nedlagt bensinstasjon*, lyrikk, Liv forlag (2010)
* *Elmer*, barnebok, Liv forlag (2012)

Referanser
----------

1. 1 2   labe.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «– Hvis jeg ikke skriver, eksploderer jeg», intervju i KK (Besøkt 14. juni 2018)

Kilder
------

* Presentasjon av Marion Th. Th. Lund i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
* «40-års jubilant med skrivekløe gir ut ny bok» (Østlands-Posten 4. april 2008)
* «Marion Lunds 26 små kyss i 3D-format» (Østlands-Posten 9. april 2008)
* Marions forfatterside hos LIV Forlag
* Hjemmeside[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
Bilde av Båven, tatt fra norr, 2021.
**Båven** er en innsjø sentralt i Södermanland, Sverige. Innsjøen er den tredje største i landskapet, etter Mälaren og Hjälmaren, og den største som ligger helt innenfor landskapets grenser. Båven ligger i kommunene Flen, Gnesta og Nyköping. Innsjøens overflateareal er 68 km², og den ligger 21 meter over havet. Båven dreneres av Husbyån, som går til Långhalsen, som i sin tur dreneres av Nyköpingsån.

Innsjøen karakteriseres av mange forgreninger og mange øyer. Strandlinjen er rundt 500 km lang, og innsjøens gjennomsnittsdybde cirka 10 meter. Innsjøens dypeste punkt ligger over 50 meter under overflaten. Innsjøen har forholdsvis rent vann og et rikt fugleliv med mange vernede områder for fugler. Malle er en sjelden fisk som lever i innsjøen.

Det eneste samfunnet som ligger direkte ved innsjøens bredde, er Sparreholm. Rundt Båven er det slott og herregårder, blant dem Sparreholms slott, Vibyholms slott, Rockelsta, Skedevi.

**Inbåven** er en nord-nordøstlig vik, som har forbindelse med resten av Båven gjennom *Bocksfjärden* og *Jälundsund*. Navnet *Inbåven* er også i bruk et stykke nedenfor *Jälundsund*. Inbåven munner ut i gattet mellom *Hornet* og *Klubben*. *Hornet* er den ytterste spissen på Hyltingeö (se under) og ligger i Gryt sogn. *Klubben* er en tidligere øy, som for tiden gjennom igjengroing har blitt forbundet med fastlandet ved Ullabergs herrgård i Björnlunda sogn. Herregården Boxtorp ligger ved Inbåvens nordlige bredde. Ca tre kilometer nordøst for Inbåven ligger Stjärnhov.

**Hyltingeö** er en stor halvøy i Båven som har forbindelse med fastlandet via et nes og en bro. Halvøya er delt mellom sognene Gryt og Hyltinge sogn. I 2004 kjøpte Göran Persson og Anitra Steen eiendommen Övre Torp på Hyltingeö i Hyltinge sogn.

Eksterne lenker
---------------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Domènec Balmanya i Perera** (født 29. desember 1914, død 14. februar 2002) fra Girona i Spania, var en spansk fotballspiller og -trener. Som spiller var Balmanya mest i FC Barcelona og FC Sète i Frankrike, sistnevnte som resultat av at han hoppet av under borgerkrigen. Balmanya returnerte i 1941 til Spania etter borgerkrigen etter at det hadde blitt meklet på hans vegne om at han skulle slippe seks års utestengelse ved hjemkomst.

Balmanya markerte seg som trener ved å vinne Copa del Generalissimo og den første Messebycupen med Barcelona, men det ble bare to tredjeplasser i serien. Etter ryddige resultater som trener for Sète, Valencia, Real Betis og Málaga, sistnevnte rykket opp til nest øverste divisjon under ham, fikk han prøve seg som trener for Atletico Madrid. Der vant Balmanya sin eneste ligatittel. 

Deretter ble Balmanya trener for Spania etter José Villalonga. Hans innsats var i og for seg ryddig, Spania vant sin kvalifiseringsgruppe til EM i fotball 1968 mot Irland, Tyrkia og Tsjekkoslovakia, men tapte kvalifiseringens kvartfinale for regjerende verdensmester England. Dermed var Spania ute. Balmanya ble erstattet som trener av Luis Molowny etter elleve kamper. Molowny fikk selv bare fire kamper.

Referanser
----------

1. 1 2   Gran Enciclopèdia Catalana, oppført som Domènec Balmanya i Parera, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0007111[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.laxarxa.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Domènec Balmanya – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Domènec Balmanya – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Domènec Balmanya – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Spanias landslagstrenere i fotball |
| --- |
|  | 
* Francisco Bru
* José Berraondo
* Ruete
* Berraondo
* González
* Mateos
* Iraola
* Brage
* Parages
* Cernuda
* Álvarez
* Rubiera
* Videa
* Alzaga
* Montalt
* Román
* García
* Lopez
* Quincoces
* Pasarín
* Coronado
* Eizaguirre
* Quesada
* Iceta
* Alcántara
* Zamora
* Escartín Morán
* Iribarren
* Bartolomé
* de Valle
* Millas
* Jurjo
* Meana
* Costa
* Lasplazas
* Gabilondo
* Herrera
* Villalonga
* Balmanya
* Toba
* Molowny
* Artigas
* Muñoz
* Kubala
* Santamaría
* Suárez
* Miera
* Clemente
* Camacho
* Sáez
* Aragonés
* Del Bosque
* Lopetegui
* Hierro
* Luis Enrique
* Moreno

 |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***A Diplomatic Mission*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Jack Conway.

Handling
--------

På øya Somona slår amerikaneren Sylvester Todd ned en tysk prins, for å ha fornærmet Lady Diana Loring fra England. Sylvester flykter deretter fra øya, og på forespørsel fra en engelsk tjenestemann seiler han til en annen provins for å hjelpe til med å slå ned et opprør blant de innfødte.

Samtidig planlegger den tyske formannen for en engelsk platina-gruve på øya å ødelegge hele gruven - med hjelp fra de innfødte. Når Lady Diana ankommer, tar Sylvester henne og flere andre engelske venner med seg til et slott for sikkerhets skyld. Men bygningen er omgitt av opprørerne.

Skuespillere
------------

* Earle Williams som Sylvester Todd
* Grace Darmond som Lady DIana Loring
* Leslie Stuart som Sir John Boyden
* Kathleen Kirkham som Lady Boyden
* J. Gordon Russell som Von Goetz

Referanser
----------

1. ↑  A DIPLOMATIC MISSION

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Diplomatic Mission* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Eksempel på en bærbar PC, Acer Aspire 8920.
**Bærbar datamaskin** (referert til som *laptop* på engelsk, men også i norsk dagligtale) er en liten datamaskin særskilt laget for mobil bruk ved å være flat og veie minst mulig slik at man kan ha den på fanget. Trenden har i mange år vært at maskinene har blitt stadig mindre, men for å være et godt alternativ til stasjonære maskiner bør skjerm og tastatur gjerne ha en viss størrelse.

Grunnet mer kostbare enkeltkomponenter vil en bærbar datamaskin ofte være bortimot dobbelt så dyr som en stasjonær maskin med tilsvarende ytelse. Det er også problematisk å ta ut høye ytelser av en bærbar på grunn av varmeutvikling. Det er ikke uvanlig at bærbare som har vært i bruk et par år begynner å slå seg av på grunn av overoppheting som følge av at finkornet støv samler seg på prosessorkjøleren.

De aller fleste PC-leverandører leverer bærbare datamaskiner. Salget av ferdige bærbare datamaskiner har passert salget av stasjonære i Norge, men det er vanskelig å få kjøpt deler beregnet for bærbare, så de er ikke utbredt blant selvbyggere. Dessuten er bærbare datamaskiner som regel vanskelige å åpne.

Typiske egenskaper
------------------

En bærbar datamaskin er vanligvis:

* Liten og lett, men størrelsen ikke definert og heller ikke skille mellom bærbare og håndholdte maskiner
* Utstyrt med innebygd mus av typen touchpad eller styrepinne
* Mulig å bruke på innebygde oppladbare batterier, for eksempel Li-Ion (Litium-Ion) batterier.
* Bestående av komponenter som harddisker, prosessorer, minnebrikker og skjermer som er laget for å spare strøm, noe som gjør dem kostbare. Harddisken er av 2,5" størrelse (i motsetning til 3,5" størrelsen som er vanlig i stasjonære datamaskiner)
* Utstyrt med LCD-skjermer av typen aktiv matrise, kostbare men svært skarpe og tynne
* Bestående av skjermkort for bruk til ekstern skjerm, WLAN, Ethernetkort, og annet.

De kan ofte leveres med dokkingstasjoner for enkel omgjøring til stasjonær bruk. En dokkingstasjon har gjerne fast tilkoplet ekstern skjerm, LAN, mus og tastatur. Slik bruk er blitt mindre aktuell etter hvert som kvaliteten på tilsvarende komponenter i bærbare maskiner har blitt mye bedre.

Referanser
----------

1. ↑  «laptop», *Online Etymology Dictionary*
2. ↑  «Datatermar», *Språkrådet*
3. ↑  «What is Laptop Computer? Webopedia». *www.webopedia.com*. Besøkt 11. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Domus Nova** (tidligere **Helserådet**) er en triangelformet bygning med adressen St. Olavs plass 5 i Oslo. Den er oppført på Byantikvarens gule liste.

Historie
--------

På adressen stod opprinnelig Gjertsens skole, som ble oppført i 1869 etter tegninger av Wilhelm von Hanno. Skolen flyttet til Frogner i 1899 og ble drevet videre under navnet Frogner skole. Fra 1899 til 1910 holdt Krigsskolen til i bygningen, fra 1910 til 1917 Sjømannsskolen. Christiania Helseråd leide også noen kontorer i bygningen fra 1887 og overtok bygningen i 1917. Den opprinnelige bygningen av Wilhelm von Hanno ble sterkt skadet i en sabotasjeaksjon under krigen, og ble siden revet.

Dagens bygning
--------------

Dagens bygning ble oppført i perioden 1968–1969 som lokaler for Helserådet og etter tegninger av Erling Viksjø og Inge A. Dahl, med fasader i naturbetong. Den ble senere tatt i bruk av Det juridiske fakultet ved UiO og gitt navnet Domus Nova (uformelt også bare kalt «Nova»). Fakultetet flyttet inn i en ny bygning like ved, Domus Juridica, i november 2019. Etter dette har Domus Nova blitt renovert. Bygningen har også blitt omtalt som St. Olavskvartalet og omtales av byggherren for renoveringen som Trekanten.

Referanser
----------

1. ↑  Trohaug, Hallvard (1999). *Arkitekt Erling Viksjø*. Norsk arkitekturmuseum. ISBN 8291773041.
2. ↑  Skanska rehabiliterer St. Olavs Plass 5 for Entra
3. ↑  Ekstrem forvandling midt i Oslo sentrum
Distriktets plassering i Albania.
**Durrës** var et distrikt i regionen Durrës, i det vestlige Albania ved Adriaterhavet med utløp for elven Erzen. Hovedstaden var havnebyen Durrës, mens nest største by var Shijakh. Distriktets areal var 455 km². Ved folketellingen i 2010 hadde distriktet 242 801 innbyggere.

Beskrivelse
-----------

Durrës-sletta med byen som vider seg ut over jordbrukslandet.
Distriktet var svært viktig for kommunikasjonene i Albania. Via havnen i Durrës går mye av landets utenrikshandel,[] og det er ferjedrift til Bari og Brindisi i Italia. Fra Durrës starter også Albanias jernbanenett via Tiranë i øst.

Fram til om lag andre verdenskrig var slettene langs kysten i distriktet vokst til som en sump, men omfattende drenering under Hoxha-perioden har omskapt distriktet til jordbruksland.[] Etter kommunismen har korridoren mellom Albanias to største byer – Durrës og Tirana – vokst fram som et sentrum for albansk tjenesteytende industri, og en rekke italienske og andre vestlige selskaper har investert i området øst i provinsen mot Tirana internasjonale lufthavn Nënë Tereza.[]

*Durrës Plazh* er et fordums strandområde som ble utviklet noe turistmessig allerede under Hoxha, og som nå[*når?*] gjennomgår sterk modernisering med utbygging av feriesteder for eksilalbanere og landets nye overklasse.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Popullsia sipas Prefekturave (2001–2010)» Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Tidligere distrikter i Albania |
| --- |
| Berat **·** Bulqizë **·** Delvinë **·** Devoll **·** Dibër **·** Durrës **·** Elbasan **·** Fier **·** Gjirokastër **·** Gramsh **·** Has **·** Kavajë **·** Kolonjë **·** Korçë **·** Krujë **·** Kuçovë **·** Kukës **·** Kurbin **·** Lezhë **·** Librazhd **·** Lushnjë **·** Malësi e Madhe **·** Mallakastër **·** Mat **·** Mirditë **·** Peqin **·** Përmet **·** Pogradec **·** Pukë **·** Sarandë **·** Shkodër **·** Skrapar **·** Tepelenë **·** Tiranë **·** Tropojë **·** Vlorë | Albanias flagg |
| ISO 3166-2:AL |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
**Ezer Weizman** (født 15. juni 1924 i Tel Aviv, død 24. april 2005) var en israelsk politiker og offiser. Han var Israels president fra 1993 til 2000. Weizman giftet seg med Reuma Schwartz, søster av Ruth Dayan, som var gift med Moshe Dayan, og han er nevø av Israels første president, Chaim Weizmann.

Han fikk opplæring som pilot i den britiske hæren som han vervet seg til i 1942, og var utstasjonert i Egypt og Libya, før han i 1943 sluttet seg til det britiske Royal Air Force (RAF). Han tjenestegjorde med det britiske flyvåpenet i India i begynnelsen av 1944. Mellom 1944 og 1946 var Weizman medlem av den sionistiske paramilitære organisasjonen Irgun i Palestina. Weizman var medlem av Haganah i 1948 under den arabisk-israelske krigen. Etter etableringen av staten Israel, sluttet Weizman seg til Israels forsvar. I 1951 studerte han ved RAF Stabsskole i Andover, England. 

Weizman tjenestegjorde som sjef for det israelske luftforsvaret mellom 1958 til 1966, og han trakk seg tilbake fra militær tjeneste i 1969. Etter å ha pensjonert seg fra militæret, sluttet Weizman seg til et høyreorientert politisk parti, og han fungerte som samferdselsminister i Levi Eshkols nasjonale samlingsregjering frem til 1970. I 1977 ble Weizman forsvarsminister i regjeringen til Menachem Begin. I 1984 var Weizman med på å grunnlegge ett nytt politisk parti, Yahad, som ble tildelt tre seter ved valget i 1984. Den 24. mars 1993 ble Weizman valgt til Israels president, med et flertall på 66 mot 53 stemmer. Han tiltrådte som president den 13. mai 1993. Weizman fratrådte stillingen som president den 13. juli 2000, og ble etterfulgt av Moshe Katsav.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Ezer-Weizman, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=ezer;n=weizman[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 119290473[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Knesset, «חה"כ עזר ויצמן»[Hentet fra Wikidata]

| * v
* d
* r
Israels presidenter |
| --- |
|  | Chaim Weizmann (1948–52) **·** Yitzhak Ben-Zvi (1952–63) **·** Zalman Shazar (1963–73) **·** Efraim Katzir (1973–78) **·** Yitzhak Navon (1978–83) **·** Chaim Herzog (1983–93) **·** Ezer Weizman (1993–2000) **·** Moshe Katsav (2000–07) **·** Shimon Peres (2007–2014) **·** Reuven Rivlin (2014–) | Israels flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii **·** Munzinger (iba) **·** Discogs
 |
***A Dainty Politician*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Kongress-medlem Casey mister plassen sin i politikken, men han planlegger snart å ta gjenvalg. Men andre samfunnsmedlemmer ønsker i stedet å nominere professor Blake, en borger av høy anseelse og karakter. John Willett, en reporter for avisen Daily Globe, møter professor Blakes datter, Marie, og de to blir snart forelsket. Samtidig forsøker en gruppe suffragetter, ledet av Miss Croup, adgang og forsøker å introdusere en kandidat de selv favoriserer. Men konvensjonen avviser dem, og sufragettene blir kastet ut. Nominasjoner foretas deretter for nye kandidater, og etter at en avstemning blir gjennomført viser det seg at stemmesedlene for Casey og Professor Blake er veldig jevnt fordelt. Men en annen kandidat ved navn Jennings, har fått færrest stemmer av de tre.

Konvensjonen tar deretter en pause, og Casey forsøker å bestikke Jennings for å trekke seg til hans fordel - og bruke alle stemmene han har fått til Casey. Men John Willett overhører nok av disse samtalene til å gjøre ham mistenksom, og snakker om dette med Marie. De fikser telefon-forbindelsen på Caseys rom, slik at de kan overhøre fullføringen av bestikkelsen. Dette lykkes, og de hører Jennings gå med på komplottet. Etter at konvensjonen blir samlet igjen, komme John Willett for å anklage offentlig at Casey har bestukket Jennings for å overgi stemmene sine. Flere andre delegater oppdager deretter en sjekk som ble gitt til Jennings av Casey. De to blir umiddelbart kastet ut fra stevnet, som med en gang nominerer professor Blake til rollen.

Referanser
----------

1. ↑  A Dainty Politician
2. ↑  A DAINTY POLITICIAN

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Dainty Politician* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Dainty Politician* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Dusken.no** er en flermedial nettavis for, av og om studentene i Trondheim. Nettavisen oppstod i 18. mai 1994 som en nettversjon av Under Dusken, men ble relansert under sitt nåværende navn 31. oktober 2012. Dusken.nos redaksjonelle innhold er i hovedsak rettet mot Trondheimsstudenter, og oppdateres daglig med nyheter, sport, kultur, debatt- og forbrukerstoff. Avisen produseres utelukkende på frivillig basis av Trondheimsstudenter. Dusken.no er også tilholdssted for de øvrige studentmediene i Trondheim: studentradioen Radio Revolt, papiravisen Under Dusken og nett-tven Student-TV.

Dusken.no blir utgitt av mediehuset Studentmediene i Trondheim AS, som eies av Studentersamfundet i Trondheim og Studentsamskipnaden i Trondheim. Styret i Studentmediene innsetter ansvarlig redaktør, som også har fullt redaksjonelt ansvar for mediene Radio Revolt, Under Dusken og Student-TV. Ansvarlig redaktør per dags dato er Inga Skogvold Rygg. Nettredaktør er Vilde Mariussen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider
* Studentmediene i Trondheim AS
* Første utgave av nettavisen
**Corvida** ble tidligere regnet som én av to parvordener i gruppen sangfugler (Passeri), som opprinnelig ble foreslått av Sibley & Ahlquist (1990). Standard taksonomisk praksis ville normalt rangert dem som en infraorden. Nyere forskning slår imidlertid fast, at Corvida ikke er noen distinkt klade (altså ei gruppe bestående kun av nære slektninger), men i stedet en evolusjonær grade. Corvida har nå derfor blitt erstattet med en serie overfamilier, som regnes som ganske basale blant sangfuglene.

Man antok at kooperativ hekking, som blant annet er vanlig blant Maluridae, Meliphagidae, Artamidae og Corvidae, var et felles apomorfi for denne gruppa, men beviser fra oppdatert fylogeni av gruppa, viser at den snarere var et resultat av parallell evolusjon.

Familiene som tidligere utgjorde Corvida, i henhold til Sibley & Ahlquist, er flyttet til gruppene Passeri, Meliphagoidea og Corvoidea, men forholdet internt i disse gruppene er fortsatt uavklart avklart.

Referanser
----------

1. ↑  Sibley, Charles Gald, and Jon E. Ahlquist. Phylogeny and classification of birds: a study in molecular evolution. Yale University Press, 1990.
2. ↑  Cockburn, Alexander. "Why do so many Australian birds cooperate: social evolution in the Corvida." *Frontiers of population ecology* (1996): 451-472.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Corvida* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Corvoidea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Corvida* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata