recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Familien Halvorsen og Hassel i Hamar.
**Martin Halvorsen** (født 16. juni 1842 på Gjemsø kloster (Gimsøy), død 1. mars 1911) var en norsk apoteker og ordfører. Hans foreldre var kjøpmann Ole Peter Halvorsen og Inger Hansine Halvorsen f. Meier. Halvorsen ble gift i Kragerø med Henriette Hassel den 20. oktober, 1874. Han var ordfører og formann i ligningskommisjonen i Drøbak hvor han kjempet for opprettelsen av kommunal middelskole. Han bodde den siste perioden av sitt liv i Hamar, og var styremedlem i telefonforeningen og dampskipsselskapet. Ifølge kirkeboken for Hamar døde han av myokarditt, betennelse i hjertemuskelen.

Karrieren som apoteker
----------------------

Halvorsen disiplinerte ved Porsgrund apotek fra 1857 til 1861 etter utdannelse på Porsgrund borgerskole, og tok medhjelperprøven i 1861. Han var medhjelper i apotekene i Porsgrunn og Risør i tiden frem til hans farmasøytisk eksamen den 24. mai 1865. 
Han tjenestegjorde videre ved Risør-, Skiens og Kragerøs apotek, frem til han kjøpte og fikk bevilling til å drive apoteket i Drøbak i 1872. Han solgte apoteket sitt i Drøbak i 1885 og gikk tilbake til arbeid på apoteker i Skien og Porsgrunn. I 1892 fikk han bevilling til å drive apoteket i Hamar, og han kalte sitt nye apotek «Svaneapoteket».
Sønnen, Einar Hassel, jobbet som provisor i Svaneapoteket og tok over som bestyrer av da Halvorsen døde i 1911.

Nekrolog
--------

Etter Halvorsens bortgang stod følgende skrevet i avisen: 

> Han var i al sin færd, baade offentlig og privat, grei og aapen, besat et praktisk blik og uttalte sig gjerne uten omsvøp. Personlig var Halvorsen elskværdig og altid tjenestevillig; i sin stilling som apoteker – en stilling, som han skøttet med stor dygtighed – gjorde han nok folk mange tjenester uten hensyn til egen fordel, og alle, som hadde noget med ham at gjøre, lærte å holde af den greie og velvillige mand med det altid gode humør og den jøvne, likefræmme optræden.
> 
> 
>

Referanser
----------

1. 1 2  Jørgen W. Flood, cand. farm. (1889). *Norges Apothekere i 300 Aar (1588-1889)*. Den norske Apothekerforening. s. 46,47.
2. 1 2 3 4  Fridthjov Johannesen, Leif Midthauge (1950). *Svaneapoteket i Hamar 100 år*. Hamar: Hamar Apothek. s. 26,27.
3. ↑  Christian van der Lagen (1933). *Norges apotekere og farmaceutiske kandidater*. Oslo: A. M. Hanches forlag. s. 121.

Kilder
------

* Fridthjov Johannesen, Leif Midthauge (1955). *Svaneapoteket i Hamar 100 år*. Hamar. s. 26, 27.

* Jørgen W. Flood, cand. farm. (1889). *Norges Apothekere i 300 Aar (1588-1889)*. Kristiania: Den norske Apothekerforening. s. 46, 47.

* Christian van der Lagen (1933). *Norges apotekere og farmaceutiske kandidater*. Oslo: A. M. Hanches forlag. s. 121.
**Mopti** er en by i Mali, og hovedstaden og største by i regionen Mopti. Mopti har beliggenhet der elvene Niger og Bani møtes, mellom byene Ségou og Timbuktu, og ca 650 km nordøst for hovedstaden Barnako. Mopti, som ligger på tre øyer – *Nybyen*, *Gamlebyen* og *Medina Coura* – kalles ofte for «Malis Venezia», og er største havneby i Mali. Elvene og havneområdet har rikelig med større og mindre båter av typen *pinasse*, som er lange, smale trebåter uten motor.

Etymologi
---------

Navnet *Mopti* kommer fra fulfulde, og er avledet av ordet *Motti*, og har sammenheng med verbet *mooɓtude* (noen ganger også uttalt blant annet som *mooptude*, *moptude*, *moottude* og *mottude*), og betyr 'samle', og har sammenheng med byens beliggenhet, hvor elvene Niger og Bani møtes, eller samles.

Demografi
---------

Det bor ca 114 000 innbyggere i Mopti. Befolkningen kommer fra flere ulike etniske grupperinger, blant annet fulanier, bozoer, songhaier, dogoner, soninkeere og tuareger.

Galleri
-------

* Motiv fra havnen i Mopti. I bakgrunnen kan man se en rosa bygning, den populære restauranten «Le Bozo».Motiv fra havnen i Mopti. I bakgrunnen kan man se en rosa bygning, den populære restauranten «Le Bozo».
* Den store moskeen i Mopti.Den store moskeen i Mopti.
* En pinasse på elven Niger.En *pinasse* på elven Niger.
* Fra markedsplassen i Mopti.Fra markedsplassen i Mopti.

Referanser
----------

1. ↑  Institut National de la Statistique, Mali; Resultats Provisoires RGPH 2009 (Région de Mopti) (**pdf-fil**) Arkivert 27. juli 2012 hos Wayback Machine. besøkt 7. mars 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Martin Gran** (født 12. november 1996 i Hamar) er en norsk ishockeyspiller. Han spiller løper og er høyreving for Fjordkraftligaen-klubben Lillehammer Ishockeyklubb siden 2019/20-sesongen. Han har også spilt på U18 og U20-landslag.

Gran er fra Hamar og har Storhamar Hockey som moderklubb. Han debuterte på A-lagsnivå i 2014 og spilte for Storhamar fram til 2017. Gran fikk ikke fornyet A-lagskontrakt med Storhamar. Han står bokført med 36 målpoeng på 176 kamper for Hamar-klubben. Gran fikk etterhvert kontrakt med østerrikske Kitzbüheler EC i Alps Hockey League og spilte en sesong for klubben. Etter endt sesong fikk Gran en sesong på Fassa i Italia. Sommeren 2019 dro han til Lillehammer Ishockeyklubb.

Klubber
-------

* -2017 Storhamar
* 2017-2018 Kitzbüheler EC
* 2018-2019 Fassa EC
* 2019- d.d. Lillehammer

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 118214, besøkt 22. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Martin Gran klar for Lillehammer[*død lenke*]
3. ↑  Blakseth-Huse og Gran ferdige i Storhamar[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Gran – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Martin Gran – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Hundrevis av medaljer, dekorasjoner og ridderordener har blitt grunnlagt i løpet av de mange forskjellige statsinstitusjonene i Nederlandene. De eldste av disse blei grunnlagt av grevene av Holland. Deres etterfølgere av huset Burgund grunnla den berømte Ordenen det gylne skinn. Denne ordenen eksisterer fortsatt i Spania og i det Østerrikes keiserlige hus. 

*De forente Nederlandene* hadde ikke noe kalt ridderorden. Man fant i stedet det som kaltes «Beloningspenningen», forgylte medaljer i gullkjeder. Disse blei gitt som gaver til ambassadører og suksessfulle admiraler.

I 1781 blei en medalje kalt «Doggersbank-medaille» gitt til offiserene som deltok i slaget ved Doggerbank mot den engelske flåten. Dette var den første moderne hollandske dekorasjonen. 

Den Bataviske republikk blei grunnlagt etter den franske invasjonen i 1795. Her blei ingen ordener eller medaljer innstifta.

Kongeriket Holland blei grunnlagt i 1805 for å gi Napoleons yngre bror, Lodewijk Napoleon Bonaparte en trone. Kongen av Holland etablerte «Orde van de Unie» (norsk: Unionsordenen, senere skifta denne navn til «Holland-ordenen», og senere til «Den kongelige Hollandordenen»)

Den første kongen av Nederlandene Vilhelm I av Nederland grunnla en militær og en sivil orden:

* Den militære Wilhelmsordenen

og

* Den nederlandske løves orden

Hans etterkommere grunnla flere fortjenesteordener og rundt to hundre medaljer, stjerner og kors. Nederland grunnla aldri en koloniorden for sitt ostindiske imperium.

Nasjonale ridderordener
-----------------------

| Bilde | Orden | Innstifta (dato, stifter) |
| --- | --- | --- |
|  | Den militære Wilhelmsordenen | 30. april 1815, Vilhelm I |
|  | Den nederlandske løves orden | 29. september 1815, Vilhelm I |
|  | Oranje-Nassau-ordenen | 4. april 1892, Dronning Emma |

Husordener
----------

| Bilde | Orden | Innstifta (dato, stifter) |
| --- | --- | --- |
|  | Den nassauske husorden av den gylne løve | 31. mars 1858 Vilhelm III |
|  | Oranje-husordenen | Innstifta av Wilhelmina (1905), reorganisert av Juliana (1969) |
|  | Oranje-husordenens kroneordenen | Etablert som en separat gruppe innad i Oranje-husordenen av dronning Juliana i 1969 |
|  | Ordenen for fortjeneste og lojalitet | Etablert som en separat gruppe innad i Oranje-husordenen av dronning Juliana i 1969 |

Private ordener
---------------

Kongeriket Nederlandene har offisielt anerkjent disse ordenene:

* Malteserordenen (Souvereine Militaire Orde van Malta)
* Johanitterordenen (Johanniter Orde in Nederland)
* Den tyske orden (Ridderlijke Duitsche Orde, Balije van Utrecht)
* Den gylne arks orden, oppretta av prins Bernhard av Lippe-Biesterfeld, dronning Julianas gemal.
**Nordjobb** er et nordisk arbeidsmarkedsprogram som har vært i drift siden 1985. Programmet eies av Foreningene Nordens Forbund (FNF), og finansieres av Nordisk ministerråd, nasjonale departementer og myndigheter, samt til en viss grad gjennom prosjektpenger. Det koordineres fra det nordiske sekretariatet i København, men Nordjobb har virksomhet i alle de nordiske landene, Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige, samt i de selvstyrte områdene Færøyene, Grønland og Åland. 

Nordjobb drives ikke på profittbasis og er upolitisk. Hvert år formidles mellom 700 og 800 sommerjobber til nordiske og europeiske ungdommer mellom 18 og 30 år. Nordjobbs grunnkonsept er å formidle arbeid, bolig og kultur- og fritidsprogram til deltagerne. Siden starten i 1985 har mer enn 25 000 ungdommer fått sommerjobb gjennom Nordjobb.

Formål
------

Nordjobs formål er å øke mobiliteten på det nordiske arbeidsmarkedet, samt å bidra til å styrke det nordiske arbeidsmarkedet. Et særskilt fokusområdet er å motvirke ungdomsarbeidsledighet i Norden. I tillegg til dette arbeidet Nordjobb for å øke kunnskapen om Norden, nordisk språk og -kultur hos deltagerne.

Eksterne lenker
---------------

* Nordjobb.org
* Foreningen Norden.no
* Hallo Norden.org
* Foreningen Norden Ungdom
**Gaiety Theatre** er et teater i Dublin i Irland. Det åpnet i november 1871 etter kun syv måneders byggetid og har plass til 2000 publikummere, fordelt på tre etasjer. Det spesialiserer seg på operaer og musikkproduksjoner, men har også teater og skuespill på spilleplanen.

Bakgrunn
--------

Bygningen er tegnet av arkitekten Charles J. Phipps og ble åpnet 27. november 1871 etter kun syv måneders byggetid. Ved åpningen var Irlands stattholder, John Spencer, 5. jarl Spencer, til stede. Teateret ble åpnet med en dobbeltforestilling: først komedien *She Stoops to Conquer*, etterfulgt av en burleskversjon av *La Belle Sauvage*.

Gaiety ble utbygget etter tegninger av teaterarkitekten Frank Matcham i 1883 og er fremdeles Dublins lengstlevende teater- og operahus.

Patrick Wall og Louis Elliman kjøpte teateret i 1936 og drev det i flere tiår med lokale skuespillere og musikere. De solgte Gaiety i 1965, og frem til 1980-årene ble teateret drevet av Fred O'Donovan og Eamonn Andrews Studios. Siden har teateret skiftet eiere flere ganger, og eies i dag av Denis og Caroline Desmond. Etter år 2000 har også bygningen gjennomgått flere store restaureringsprosjekter.

Teateret er kjent for sine årlige julepantomime-show, en tradisjon som har røtter tilbake til 1874. I 1971 ble også Eurovision Song Contest arrangert her.

Referanser
----------

1. ↑  «1871 - Gaiety Theatre, South King Street, Dublin - Architecture of Dublin City - Archiseek - Irish Architecture». *Archiseek - Irish Architecture* **(engelsk)**. 19. februar 2010. Arkivert fra originalen 1. september 2018. Besøkt 1. september 2018.
2. ↑  «About - The Gaiety Theatre». *The Gaiety Theatre* **(engelsk)**. Besøkt 1. september 2018.
3. ↑  «MATCHAM, FRANK # - Dictionary of Irish Architects». *www.dia.ie*. Besøkt 1. september 2018.
4. 1 2  «Gaiety Theatre – History» (PDF). Gaiety Theatre. Besøkt 1. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Gaiety Theatre, Dublin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|
|  |
| Forgjenger :**RAI CongrescentrumAmsterdam**

 | **Eurovision Song Contest Arena**1971 | Etterfølger :**Usher HallEdinburgh** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Chapel Street i South Yarra.
**South Yarra** er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 4 km sørøst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyrene City of Stonnington og City of Melbourne. Ved folketellingen i 2006 hadde South Yarra 17 992 innbyggere.

Området øst for Punt Road er del av lokalstyret City of Stonnington og området vest for Punt Road er del av City of Melbourne.

Hovedhandlegatene i South Yarra er Toorak Road og Chapel Street. Disse gatene kjennetegnes av finere klesbutikker, restauranter, nattklubber og kafeer. Ved Commerical Road ligger også en av Melbournes homofile nabolag.

Historikk
---------

Området ble bosatt av europeiske bosettere i 1830-årene, samtidig med etableringen av Melbourne. I løpet av 1840-tallet ble South Yarra populært område for overklassen i Melbourne. Flere større villaer ble bygget og sammen med det nærliggende Toorak beholdte South Yarra sitt overklasserykte til lenge etter andre verdenskrig.

I løpet av 1920 og 1930-tallet ble flere av de større villahagene stykket opp og det ble bygget flere leiligheter i området. Fra 1930-tallet ble området rundt Park Street populært blant homofile fra middelklassen (homofili var forbudt i Victoria på denne tiden).

Landemerker og bygninger
------------------------

South Yarra har flere lokale landemerker, blant annet Chapel Street. The Jam Factory er en eldre industriklynge som har blitt konvertert til kjøpesenter. Prahan Market er en av Melbournes markeder.
Flere privathus i South Yarra er fredet av Heritage Victoria. Blant annet Como House (fra 1847), Richmond House (fra 1859) og Arlie House.
South Yarra har også flere victorianske rekkehus.

Sport
-----

Bydelen har et Australsk fotballag som spiller i Southern Football Leauge.

Utdanning
---------

Melbourne High School med sin 1930-talls gotiske hovedbygning er et lokalt landemerke i South Yarra. Melbourne Girls Grammar School har også en campus i South Yarra.

Transport
---------

South Yarra betjenes av to jernbanestasjoner, fire trikkelinjer og flere bussruter.

Trikkelinjene 8 går langs Toorak Road, 72 går langs Commercial Road og 78 og 79 langs Chapel Street.

Jernbanestasjonene i South Yarra er South Yarra jernbanestasjon og Hawksburn jernbanestasjon.

| * v
* d
* r
Bydeler i City of Melbourne i Melbourne |
| --- |
| Carlton **·** Carlton North **·** Docklands **·** East Melbourne **·** Flemington **·** Kensington **·** Melbourne CBD **·** North Melbourne **·** Port Melbourne **·** Parkville **·** Southbank **·** South Wharf **·** South Yarra **·** West Melbourne |


| * v
* d
* r
Bydeler i City of Stonnington i Melbourne |
| --- |
| Armadale **·** Glen Iris **·** Kooyong **·** Malvern **·** Malvern East **·** Prahran **·** South Yarra **·** Toorak **·** Windsor |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Finn Thrana** (født 8. mars 1915 i Søndre Land, død 21. januar 2006 i Hole) var jurist og NS-politiker. Han vokste opp på gården Nerlaus.

Thrana meldte seg inn i NS etter kommunevalget i 1934 og ble i 1937 leder for partiets studentgruppe ved Universitetet i Oslo. Som jurist arbeidet han særlig med landbruksrelaterte spørsmål, både under og etter andre verdenskrig. Han deltok i etableringen av den NS-kontrollerte bondeorganisasjonen Bondesambandet og var sentral i Quisling-regjeringens lovarbeid. Han var sjef for statsrådsekretariatet i Quislings regjering, senere som regjeringssekretær.

Etter krigen ble han dømt til 15 års fengsel, men ble benådet i 1951. Deretter fikk han hjelp av Martin Smeby og Olav Meisdalshagen til nytt arbeid i Riksskattestyret, før han virket som selvstendig advokat helt frem til fylte 80 år. Han engasjerte seg deretter for å formidle et positivt syn på Nasjonal Samlings aktiviteter i okkupasjonstiden, og lot seg intervjue av både historikere og massemedia ved en rekke anledninger.

Referanser
----------

1. ↑  «Statsrådssekretariatet». Riksarkivet. Besøkt 19. august 2017.

Kilder
------

* Finn Thrana hos lokalhistoriewiki
* Dahl, Hans Fredrik: *Vidkun Quisling. En fører for fall*, Oslo 1992.
* Norsk krigsleksikon (Norgeslexi)
* Storlid, Per O.: Nekrolog i Aftenposten 7. februar 2006.
* Thrana, Finn: *Vi ville et land som var frelst og fritt*, Røyken 2001.
* «Videointervju med Finn Thrana (intervjuer: Einar Rustad)». Stiftelsen neveragain.no. 9. juni 1997. Arkivert fra originalen 19. mars 2012. Besøkt 18. april 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
***Blodig Halloween*** (originaltittel: *Trick or Treats*) er en amerikansk skrekkfilm fra 1982 regissert av Gary Graver. Filmen handler om en pasient som rømmer fra et psykiatrisk sykehuset for å ta hevn på sin kone som fikk ham tvangsinnlagt for fem år siden. Hun og sønnen har overtatt hans eiendeler og lever nå i overdådig luksus. Handlingen utspiller seg på Halloween. Hovedrollene spilles av Jackie Giroux og Peter Jason.

Handling
--------

På selveste halloweenaftenen rømmer den psykiatriske pasienten Malcholm fra mentalsykehuset han har være innesperret i fem år. Han ble feilaktig innlagt der av sin utspekulerte kone, Joan, som ønsket ham av veien slik at hun kunne leve sammen med sin elsker og på sin manns formue. Han ankommer huset sent om kvelden, men oppdager at det bare er hans 10-årige sønn og hans barnepike Linda som er hjemme. Hans sønn fordriver kvelden med å skremme barnepiken halvt til døde med sine practical jokes, men da natten senker seg ankommer Malcholm for å spille et langt mer skremmende spill.

Om filmen
---------

*Trick or Treats* er en nyinnspilling av den britiske skrekk-thrilleren *Fright* fra 1971. Det eksisterer også en norsk versjon av denne historien kalt *Angst*, fra 1976.

Den fikk lite oppmerksomhet fra anmelderne og ble nær slaktet av filmanmelderen på Allmovieguide.

I rollene
---------

(utvalg)

* Jackie Giroux .... Linda
* Peter Jason .... Malcolm
* Chris Graver .... Christopher
* David Carradine .... Richard
* Carrie Snodgress .... Joan O'Keefe Adams
* Steve Railsback .... The Boyfriend
* Jillian Kesner .... Andrea
* Catherine E. Coulson

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blodig Halloween* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Blodig Halloween* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Blodig Halloween* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Blodig Halloween* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Blodig Halloween* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Innbyggerundersøkelsen** er Norges mest omfattende undersøkelse om innbyggernes inntrykk av og erfaringer med offentlige tjenester og å bo i Norge. Formålet er å gi et bedre kunnskapsgrunnlag for å vurdere utviklingen av offentlige tjenester på tvers av sektorer og videreutvikle offentlige virksomheter. Undersøkelsen består av to
deler hvor den ene spør om innbyggeres inntrykk mens den andre spør personer med konkrete erfaringer med enkelttjenester. 

Undersøkelsen gjennomføres av Difi på vegne av Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Første gangen undersøkelsen ble gjennomført var i 2010, og den gjennomføres annethvert år

Resultater
----------

Innbyggerundersøkelsen viser at innbyggerne i Norge er alt i alt svært tilfredse med å bo og leve i Norge i kommunen sin. Høy kvalitet på tjenester, et godt bomiljø og lav arbeidsledighet er antakelig med på å gi de gode resultatene. 

Folkebiblioteket er mest populær av de 23 tjenestene det er innhentet brukererfaringer for.  Mange av tjenestene som inngår i undersøkelsen, viser fremgang fra tidligere år.

Hva blir det stilt spørsmål om?
-------------------------------

Innbyggerundersøkelsen består av to undersøkelser rettet mot ett og samme utvalg. Innbyggerdelen går ut til et tilfeldig utvalg av innbyggerne og blir besvart av både de med og uten erfaring med ulike offentlige tilbud og virksomheter. Brukerdelen besvares av de som i innbyggerdelen oppgir at de har erfaring med én eller flere offentlige tjenester.

Spørsmålene i innbyggerdelen er rettet mot hvordan det er å leve og bo i kommunen og Norge, og hva innbyggerne totalt sett mener om de viktigste tjenestene i forvaltningen.

Spørsmålene i brukerdelen er rettet mot å måle tilfredsheten med den enkelte tjenesten de har erfaring med. Det blir stilt spørsmål om for eksempel tilgjengelighet, informasjon, materielle forhold, tilpasning, digitale tjenester, ansattes service og evne til å løse oppgavene.

Tilgjengelighet
---------------

Resultatene kan lastes ned fra Difis hjemmesider og brukes til egne analyser. Dataene vil kunne være interessante for forskere og studenter i tillegg til kommunal og statlig forvaltning.

Gjennomføring av innbyggerundersøkelsen
---------------------------------------

Undersøkelsen gjennomføres blant et representativt utvalg av Norges befolkning fra 18 år og over. Utvalget blir trukket tilfeldig fra Folkeregisteret og omfatter 30 000 personer. Det blir trukket respondenter for hvert kjønn i fem aldersgrupper i hvert fylke.

Spørreskjemaet sendes i posten, men kan også besvares på internett.

Kilder
------

* Innbyggerundersøkelsens nettsider på difi.no
* Opptak fra presentasjon av innbyggerundersøkelsen 2015
* Om innbyggerundersøkelsen på regjeringen.no
**MT «Staberg»** var et tankskip bygget ved det danske skipsverftet Burmeister & Wain som byggenummer 752. Det ble levert til rederiet A/S Hav & A/S Havtank (Helmer Staubo & Co) i mai 1958.

I 1968 ble skipet solgt til rederiet Th. Brøvig i Farsund for 8 millioner kroner og omdøpt «Cecilie Brøvig». Dette var ett av flere tankskip som ble kjøpt av Th. Brøvig fordi Suezkanalen var blitt stengt i 1967 som følge av seksdagerskrigen mellom Egypt og Israel, noe som medførte økt etterspørsel etter tankskip når skipsfarten mellom Europa og Asia i stedet måtte ta omveien rundt Afrika. I 1977 gjennomgikk skipet en omfattende ombygging ved det japanske skipsverftet Hitachi Zosen for å kunne benyttes til transport av levende dyr. Ved ommåling var tonnasjen da redusert til 9 093 brt.

Skipet ble solgt i 1981 til Nasser Al Mohamed Al Mukairish i Saudi-Arabia. I 1985 ble det sendt til skipsopphugging i Kina.

Referanser
----------

1. ↑  1969 MT Cecilie Brøvig (FAR301196903) Skipshistorie.net
2. ↑  Rudjord, Kåre: *Alltid fremad : Farsund sjømannsforening 100 år* s. 233, Farsund sjømannsforening, 1990, ISBN 8299213401
3. ↑  *Nytt om skip*, Bergens Tidende, 28. juni 1977

Eksterne lenker
---------------

* (en) MT «Staberg» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
**Innenriksministeriet** (finsk: *Sisäasiainministeriö*; svensk: *Inrikesministeriet*) er et ministerium i dtn finske statsrådet. Det har ansvar for alminnelig orden, sikkerhet, politi, sivilt beredskap, grensekontroll, immigrasjon og menneskerettigheter. Det er fine avdelinger i ministeriet: politiavdelingen, redningsavdelingen, migrasjonsavdelingen og grensekontrollavdelingen.
Politiavdelingen har ansvar for den strategiske planeringen og tilsyn med politivesenet. Redningsavdelingen leder og fører tilsyn med redningsvesenet. Grensekontrollavdelingen er stab for Den finske grensevakten og resultatstyrer denne. Migrasjonsavdelingen resultatstyrer Migrasjonsverket.

I tilslutning til Innenriksministeriet finnes også den finske diskrimineringsnevnden og minoritetsombudsmannens byrå.

Innenriksministeriet ledes av innenriksminister Päivi Räsänen.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
**MT «Polytraveller»** var et tankskip bygget ved Uddevallavarvet AB, Uddevalla, Sverige som byggenummer 299. Levert til rederiet Einar Rasmussen i januar 1979. Skiftet navn til «Traveller» i 2003.

Det var en dødsulykke under lossing av olje på Polytraveller ved lasting på Statfjord A i august 1980. Lasteoperasjonen ble styrt av kapteinen og styrmannen i et lite kontrollrom i baugen av tankskipet. På grunn av økende og dårlig vær ønsket de å stanse operasjonen, men uten å få stoppet den. Etter en stund røk trossen. En prøvde å ringe Statfjord A for å få dem til å stanse pumpingen, uten å få kontakt. Så røk lasteslangen, og oljen sprutet over hele baugområdet på Polytraveller. Oljen ble antent, og det oppstod eksplosjon og brann. Kapteinen på Polytraveller ble drept. Han hadde stått utendørs da antennelsen skjedde. Styrmannen var inne i rommet, men ble likevel alvorlig brannskadet.

Solgt til opphugging i 2008.

«Polytraveller»
---------------

* 1979: januar: Levert til Kristiansands Tankrederi AS ved Einar Rasmussen, Kristiansand, som «Polytraveller»
* 2002: desember: Innmeldt NIS
* 2003: februar: Front Traveller Inc ved Rasmussen Maritime Services AS Kristiansand. Omdøpt «Traveller»
* 2003: mars: Overført til Head Investment Pte.Ltd.Panama
* 2008: Solgt til opphugging

Kilder
------

* «MT Polytraveller». Lillesand sjømannsforening. Besøkt 26. januar 2019.

Bilde
-----

* www.shipspotting.com «Polytraveller»

Eksterne lenker
---------------

* (en) MT «Polytraveller» (1979) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
*Se også Glassnøkkelen (andre betydninger)*

***Glassnøkkelen*** er en amerikansk kriminalroman skrevet av Dashiell Hammett. Den ble først utgitt samlet som roman i USA i 1931.

I Norge ble boken for første gang publisert i 1978, som nummer 146 i Den svarte serie.

Handling
--------

Historien dreier seg om Ned Beaumont, en gambler og bestevenn av den kriminelle Paul Madvig. Ned oppdager liket av en senators sønn på gaten, og Madvig ber ham om å hindre at saken blir etterforsket. Det viser seg at Madvigs datter Opal var kjæreste med offeret. Beaumont må reise til New York på jakt etter Bernie, en bookmaker som skylder ham veldig mye penger. Men han ender i stedet med å bli banket opp. Madvig ønsker å begynne i politikken, men hans politiske base begynner å smuldre opp når han nekter å hjelpe en broren til en bekjent ut av fengsel. De går derfor til en rivaliserende kriminell Shad O'Rory, som eliminerer et vitne til brorens forbrytelse. 

Madvig erklærer dermed krig mot O'Rory, som kort tid senere forsøker å bestikke Beaumont som en del av en plan for å avsløre Madvigs kriminelle historie offentlig. Beaumont nekter å gjøre dette, blir slått bevisstløs, og våkner i ett innelåst rom hvor han blir slått daglig. Beaumont blir innlagt på sykehus etter at han klarte å stikke av. Det viser seg snart at senatoren visste om drapet til egen sønnen, før Beaumont oppdaget liket. Beaumontss voksende interesse for Janet, Madvigs kjæreste, forårsaker også problemer mellom Beaumont og Madvig.
| Artikkelen inngår i serien om
**Skogbruk** |
| --- |
| Tømmerlunne |
| **Produkter** |
| Skog • Tømmer • Sagbruk • Trelast • Treforedling • Papirmasse • Ved |
| **Skog** |
| Barskog • Gran • Furu • Bjørk • Gammelskog • Urskog • Bonitet • Hogstklasse |
| **Skogsdrift** |
| Hogst • Foryngelse • Bærekraftig skogbruk • Tømmerfløting • Skogsmaskin • Motorsag |
| **Skogbruk i Norge** |
| Norges skoger • Norges Skogeierforbund • Norskog • Det norske Skogselskap |

**Norskog**, opprinnelig **Norsk Skogbruksforening**, er en medlemsorganisasjon for skogeiere uavhengig av landbrukssamvirket. Foreningens 230 medlemmer (2012) eier mer enn 7 millioner dekar produktiv skog og samlet ca. 13 millioner dekar utmarksareal. Medlemmene avvirker årlig rundt 1 million kubikk tømmer. 

Felles for Norskogs medlemmer er at de baserer sin næringspolitikk på en sterk privat eiendoms- og disposisjonsrett. Norskog eier egne selskaper som kjøper og selger tømmer og tilbyr skogtaksering og andre tjenester for sine medlemmer

Norskog ble etablert i 1950 som «Skogbruksforeningen av 1950».

Nortømmer AS er et heleid datterselskap av Norskog, og omsetter tømmer for Norskogs medlemmer og kjøper tømmer ellers i det frie markedet. Nortømmer driver planting, ungskogpleie og har et driftsapparat for tynning og sluttavvirkning. 

Småkraftforeninga har sitt utspring i Norskog.

Eksterne lenker
---------------

* NORSKOG
* Småkraftforeninga
* Nortømmer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Rå blodpølse (boudin noir)
Ingredienser til blodpølse
Koreansk blodpølse *sundae* (순대)
**Blodpølse** er en matrett som på samme måte som blodpudding er laget av blod av storfe og gris, smult, hvetemel, løk og salt. Den er kjent i mange land inkludert Norge, det sørlige Sverige og i Danmark. Blodpølse serveres i Norge etter lokale tradisjoner blant annet med brunost, sukker, tyttebærsyltetøy, sirup, smeltet smør, stekt flesk, spekeskinke, poteter og hvit saus.[] Den serveres både varm (stekt) og kald.

Referanser
----------

1. ↑  *Hårdaskost og hærdasmat: gamle matretter fra Hedmark*. [Ring]: Hedmark bondekvinnelag. 1980.
2. ↑  *Kling og mølsa, flåt og brim: gamle matoppskrifter, arbeid og skikkar frå Lærdal og Borgund*. Lærdal: Lærdal bondekvinnelag. 1991.
3. ↑  Dybdahl, Audun (1992). *Matstell i eldre tid: skikker og hjelpemidler i Inn-Trøndelag*. Steinkjer: Steinkjer museum. ISBN 8299186838.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Passerelle ble bygget for å føre trafikken fra byens sentrum over Pétrussedalen.
**Passerelle**, også kjent som **Luxembourg viadukt**, er en viadukt i Luxembourg by, sør i Luxembourg. Den går sørover fra bysenteret, Ville Haute, fører veitrafikken over Pétrussedalen og knytter Boulevard Franklin Delano Roosevelt til Avenue de la Gare. Broen er 290 meter lang, med 24 hvelvinger, og er 45 meter over dalbunnen.

Den er også kjent som *gamlebroen*, Al Bréck (luxembourgsk), Vieux pont (fransk), Alte Brücke (tysk) av folk fra Luxembourg by. 'Den nye broen' er i denne sammenhengen Adolphebro, som ble bygget mellom 1900 og 1903.

Passerelle ble bygget mellom 1859 og 1861 for å knytte Luxembourgs nye jernbanestasjon, som ble plassert borte fra bysenteret for ikke å ødelegge for den forsvarsmessige betydningen av byens fort. Broen ble konstruert av ingeniørene Edouard Grenier og Auguste Letellier, og bygget av det britiske selskapet Waring Brothers.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Passerelle / Viaduc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Luxembourg Viaduct hos Structurae
**Pius I** (ukjent fødselsdato, antagelig fra Aquileia) var pave fra ca. 140 til ca. 155.

Ifølge Liber Pontificalis var han sønn av en Rufinus fra Aquileia. En annen tidlig kilde, *Den muratoriske kanon* fra 2. århundre, forteller at han var bror av Hermas, forfatteren av Hermas' hyrde, et av de tidligste bevarte kristne skrifter. Hermas skriver at han tidligere var slave, men det er usikkert om det stemmer. Det er ikke umulig at både Hermas og Pius var frigitte slaver, men det finnes ikke bevis for det. 

Enkelte kilder plasserer Pius I etter Anicetus; det er nå fastslått med rimelig sikkerhet at Pius kom først, og det er den plassen han har i den offisielle paverekken. 

Han var involvert i striden med gnostikeren Marcion, og Pius ledet i juli 144 synoden som stengte ham ute av kirken. Omkring 150 traff han filosofen Justin, som hadde blitt kristen apologet og som senere døde som martyr. 

En tradisjon hevdet at Pius fastsatte tidspunktet for påskefeiringen, men dette skjedde på et senere tidspunkt. Man vet at han lagde regler for jøders konvertering til kristendommen, noe som regnes som en viktig regulering av kirkens disiplin. 

I Ado av Viennes' martyrologium fra 858 nevnes han som martyr, men det finnes ingen tidligere kilder som kan bevise dette. Ble gravlagt nær St. Peters grav på Vatikanhøyden. Hans festdag er 11. juli. I domkirken i Siena står det en statue av Pius, laget av Michelangelo.

Referanser
----------

1. ↑  Catholic online, *Pius I*
2. ↑  Liber Pontificalis *Pius I* (s. 14)

Kilder
------

* «Liber Pontificalis». Besøkt 25.01.2019.

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Forgjenger:**Hyginus** | **Pave**(liste over paver) | Etterfølger:**Anicetus** |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Catholic-Hierarchy **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** ICCU
 |
***Indomyrmecopora*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små (gjerne 2-2,5 millimeter), vanligvis matt svarte eller brunlige kortvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne. Slekten kan ligne på slekten *Autalia* men skiller seg fra denne blant annet på at kroppen er ganske matt, og at pronotum og dekkvingene mangler dype lengdegroper.

Levevis
-------

Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.

Utbredelse
----------

Arten lever i India.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
					- Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
						* Slekten ***Indomyrmecopora*** Assing, 1997
							+ *Indomyrmecopora nilgiriensis* (Cameron, 1939)

Referanser
----------

1. ↑  Assing, V. 1997. A revision of the Eastern Palaearctic species of *Myrmecopora* Saulcy, 1864 with notes on some species from the Oriental region (Coleoptera: Staphylinidae, Aleocharinae, Falagriini). *Beiträge zur entomologie* 47(2): 337–352.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Indomyrmecopora* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Indomyrmecopora* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Sied Chahrour**, bedre kjent som **Slimmie Hendrix** eller **Pittsburgh Slim**, er en amerikansk rapper fra Pittsburgh, Pennsylvania. Chahrour har tidligere signert for Def Jam Records, men har nå signert for Snowballers Entertainment under navnet Slimmie Hendrix.

Biografi
--------

Chahrour er født og oppvokst i bydelen Greenfield i Pittsburgh, Pennsylvania, med en far fra Algerie og en delvis mexicansk mor. Han begynte med rap mens han gikk på High School og spilte gitar i rockeband samtidig som han hadde sterk tilknytning til det lokale rap-miljøet. Charour har også vært oppvarmingsartist på flere lokale konserter for blant andre Usher, NAS og 50 Cent. Senere flyttet han til Los Angeles hvor han jobbet som servitør mens han fulgte musikkdrømmen. 

Gjennombruddet kom da han skrev en låt rundt setningen "I Like When Girls Kiss Girls". Han fikk hjelp av produsenten David Willis, også kjent som Ski Beatz, med produksjon av låten som fikk navnet "Girls Kiss Girls". Musikkvideoen var inspirert av en scene fra filmen American Pie, og ble spilt av Sied Charour selv sammen med den amerikanske modellen Krista Ayne. Videoen ble en stor suksess på YouTube, noe som førte til at låten begynte å bli spilt på radio. Dette førte igjen til at Jay-Z signerte han til Def Jam Recordings. I 2007 ga han ut sin solo debut LP, *Tastemaker*. Han forlot Def Jam sent i 2008.

Diskografi
----------

### Pittsburgh Slim

LP
* 2007: *Tastemaker*, Def Jam Recordings - debut LP

Singler
* 2007: *Girls Kiss Girls*, Def Jam
* 2009: *My Bitch is Crazy*, Now City Productions

Mixtape
* 2007: *Downtown Wednesday Night*
* 2009: *Nolita Nights*
* 2012: *Pittsburgh Slim's Excellent Adventure*
* 2013: *And The Beat Goes On...*
* 2013: *Instaglam*

### Slimmie Hendrix

LP
* 2011: *Steezington Ave*, Snowballers Entertainment

Singler
* 2011: *The Skinny Bitches Have More Fun*

Filmografi
----------

| År | Tittel | Rolle |
| --- | --- | --- |
| 2009 | *The Bleeding* | Crash |

Referanser
----------

1. ↑   nypost.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Slimmie Hendrix på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Slimmie Hendrix på AllMovie Rediger på Wikidata
* Slimmie Hendrix offisiell hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Glasskår*** er en roman av Harald Rosenløw Eeg og er hans debutroman om hvordan det var å vokse opp i Tønsberg på 80-tallet. Romanen skildrer ungdomstidens store problemer, som ikke skiller seg helt ut fra tidligere og senere år, og hovedpersonens egne private problemer. Forholdet mellom hovedpersonen og hans storebror har blitt betegnet som en av de flotteste forholdene i norsk litteratur.

For romanen mottok Eeg Tarjei Vesaas' debutantpris og Kulturdepartementets debutantpris.

Handling
--------

*Glasskår* handler om 12 år gamle Viktor og hans kameratgjeng i ungdomstiden i Tønsberg på 80-tallet. De er i ferd med å bevege seg inn i den voksnes verden, der de inngår en pakt gjennom å bli blodsbrødre. Sammen opplever de bønnemøter, drømmen om et egen band gjennom første med heavyrocken, første leirskolesamling med både gutter og jenter, ishockeykamper, møt med kjærligheten, konfirmasjon og turen til Køben. På personlig plan følger man Viktor sine personlige kriser da hans storebror og helt Ole Henrik blir dødssyk og som tvinger Viktor til å se på livet på nye måter.

Film
----

* Lars Berg: *Glasskår* (2002). Eirik Evjen som Viktor og Robert Skjærstad som onkel Reidar.

Portal: Litteratur
N. Simonsen: *Episode af stormen på Frederiksstad*, bilde på Frederiksborg slott. I forgrunnen sagverket med oberst Hans Helgesen til hest.

| Første slesvigske krig |
| --- |
| Bov – Slesvig – Oversø – Nybøl – Dybbøl – Eckernförde Fjord – Dybbøl – Kolding – Gudsø – Århus – Dybbøl – Helgoland – Fredericia – Isted Hede – Jagel – Mysunde – Friedrichstadt – Lottorp |

**Slaget om Friedrichstadt** var det siste større slaget i den første slesvigske krig. Etter Slaget på Isted Hede trakk de slesvig-holstenske opprørerne seg tilbake til Holstein. Herfra angrep de flere ganger danskene med formålet å trekke de danske troppene ned til Holstein (som var et tysk len), og dermed dra de tyske statene inn igjen i den første slesvigske krig.

Den 29. september 1850 klokken 08.30 innledet de tyske slesvig-holstenere et større bombardement av Friedrichstadt (dansk: *Frederiksstad*), som var befestet av danske tropper. Etter 5 dagers beskytning av den 1600 mann store danske hær under Hans Helgesens kommando, gikk de tyske slesvig-holstenerne den 4. oktober 1850 med 5000 mann til angrep. Kampen varte hele natten, men om morgenen måtte slesvig-holstenerne trekke seg tilbake. Under bombardementet ble det meste av byen skutt i brann. Både rådhuset og remonstrantkirken ble ødelagt under bombardementet.

Ved den lutherske kirke i Friedrichstadt er det reist et granittmonument for de 53 danske soldater som falt under bombarderingen av byen i oktober 1850.

Friedrichstadts danske skole er oppkalt etter Hans Helgesen.

Eksterne lenker
---------------

* Danske krigsgraver og minnesmerker i Sydslesvig Arkivert 19. april 2012 hos Wayback Machine.

Portal: Militærhistorie
|  |
| --- |
| ***Kleberstein*** |
| Grønnstein |
| ***Grønnstein med mye kloritt*** |
| **Hovedmineral:** | kloritt, epidot, amfibol, albitt |
| **Gruppe:** | metamorf |
| **Tetthet i g/cm3:** | 2,7 |
| **Bruksområde:** | byggeråstoff |
| **Annet:** |  |
| ***Liste over bergarter*** |

**Grønnstein** er en regionalmetamorf bergart, som dannes når basalt og diabas utsettes for temperaturer på 300–450 °C og et trykk på 1–4 kilobar. Den inneholder grønne mineraler som kloritt, epidot og amfibol. Et annet vanlig mineral er albitt, som kan ha varierende farge.

Grønnstein finnes særlig utbredt i Trondheimsfeltet, spesielt rundt Trondheim. Både her, og mange andre steder langs kysten fra Karmøy til Lyngen, er grønnsteinen dannet fra basalt avsatt i undersjøiske vulkanutbrudd i overgangen mellom kambrium og ordovicium. Under den kaledonske fjellkjedefoldningen havnet basalten i røttene til fjellkjeden og ble omdannet til grønnstein.

En av de mest kjente forekomstene på Bømlo i Hordaland var underlagt dagbrudd fra tidligere tider på Hespriholmen, og er et viktig kjennetegn for Komsakulturen i steinalderen. Også i Flora kommune fantes et steinbrudd med eksport til store deler av Norden i eldre tider.

Grønnstein er en dårlig vanngiver og det er vanskelig å finne grunnvann i grønnstein-lag.

Alle de tre store pukkverkene i Trondheim driver på den samme åren av grønnstein og gabbro. Årsproduksjonen i 2002 var mellom 750 000–1 050 000 tonn. Grønnsteinen er godt egnet til byggeråstoff, men den slites fort og gir mye piggdekkstøv når den brukes som tilslag i asfalt.

Referanser
----------

1. ↑  Karakterisering av grunnvannforekomster Arkivert 8. november 2011 hos Wayback Machine. – NVE nr 16-2008.
2. ↑  Pukk og grus i Trondheimsregionen Arkivert 2015-10-23, hos Wayback Machine. Samarbeidsutvalget for Trondheimsregionen, 2006
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
|  i skihopping: |
| Skihopp Junior-VM |
| Sølv | 2018 Kandersteg | Lagkonkurranse |
| Sølv | 2015 Almaty | Lagkonkurranse |

**Aleksandra Gennadjevna Kustova** (russisk: Александра Геннадьевна Кустова; født 26. august 1998 i Magadan) er en russisk skihopper.

Karriere
--------

3. januar 2014 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Tsjajkovskij, hvor hun ikke nådde finaleomgangen med en 44.-plass.

Kustova tok lagsølv med de russiske juniorjentene under Junior-VM på ski 2015 i Almaty, på lag med Darja Grusjina, Marija Jakovleva og Sofja Tikhonova. Hun gjentok bedriften under Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, denne gang på lag med Ksenija Kablukova, Lidija Jakovleva og Sofja Tikhonova.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 17 i normalbakkerennet.

Referanser
----------

1. ↑  «Ski Jumping - Results Book» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 16. februar 2022. Besøkt 25. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aleksandra Kustova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aleksandra Kustova – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Aleksandra Kustova – skijumping.pl Rediger på Wikidata
***Ming Pao*** (tradisjonell kinesisk: 明報; pinyin: *Míng Bào*; Wade–Giles: Ming Pao) er en kinesisk avis utgitt av Ming Pao Newspapers Ltd. (tradisjonell kinesisk: 明報報業有限公司; pinyin: *Míng Bào Bàoyè Yǒuxiàn Gōngsī*), et datterselskap av *Media Chinese International Ltd.* (tradisjonell kinesisk: 世界華文媒體有限公司) i Hongkong. 

Den ble lansert 20. mai 1959 av Louis Cha (tradisjonell kinesisk: 查良鏞; pinyin: *Zhā Liángyōng*) og Shen Pao Sing (tradisjonell kinesisk: 沈寶新; pinyin: *Shěn Bǎoxīn*). I 1995 ble den solgt til den malayiske forretningsmann Tiong Hiew King (tradisjonell kinesisk: 張曉卿). Ved siden av avisen i Hongkong utgir gruppen også fire andre aviser i Nord-Amerika: i Toronto, Vancouver, New York City og San Francisco.

I februar 2014 ble den tidligere sjefredaktør Kevin Lau (tradisjonell kinesisk: 劉進圖; pinyin: *Liú Jìntú*) stukket ned på gaten og overlevde med nød og neppe. I spril 2016 ble den stedfortredende sjefsredaktør Keung Kwok-yuen (tradisjonell kinesisk: 姜國元; pinyin: *Jiāng Guóyuán*) oppsagt på dagen, umiddelbart etter en forsidesak om prominente hongkongkinesere i finans og forvaltning som var blitt nevnt i Panama Papers, som avdekket økonomiske disposisjoner som i mange tilfeller var svært tvilsomme. Avisen begrunnet oppsigensen med innsparingsbehov.

Se også
-------

* Oriental Daily News
* South China Morning Post
* Ta Kung Pao
* Radio Television Hong Kong

Referanser
----------

1. ↑  Anti-China-Proteste in Hongkong – Mehr Kirchentag als Revolution, Stern, 6. oktober 2014
2. ↑  Vize-Chefredakteur nach Bericht über Panama Papers sofort entlassen, FAZ, 21. april 2016

Eksterne lenker
---------------

* Ming Pao News Online / 明報新聞網 – offisielle nettsider
**Jean Passepartout** er en litterær skikkelse i Jules Vernes roman, *Jorden rundt på 80 dager*. Hans navn kan oversettes med «Går overalt» eller «Passer alle steder».
Når romanen åpnes har Passepartout akkurat begynt som tjener hos bokens hovedperson. Passepartout som hadde ført en omflakkende tilværelse så frem til et mer rolig liv som kammertjener hos den eksentriske og pertente Phileas Fogg som førte et liv som ikke førte ham til noe annet sted enn daglige møter i Reformklubben, hvor han møtte til nøyaktig samme klokkeslett.
Ironisk kom Passepartouts første dag som kammertjener hos Phileas Fogg til å falle sammen med et veddemål som hans nye herre hadde inngått med et annet medlem av Reformklubben. Fogg hadde veddet 20 000 Pund på at han skulle klare å reise jorden rundt på 80 dager.

Passepartout som hadde sett frem til roligere dager som tjener for Fogg ble forpliktet til å følge sin nye herre på reisen hvor han kommer til å spille en viktig rolle i alle Foggs opplevelser; slik som å redde en indisk prinsesse fra enkebrenning og å bli venn med detektiven Mr. Fix som følger etter dem på reisen. 
Passepartout oppdager at Fix, som er detektiv utsendt fra Scotland Yard mistenker Fogg for å være banktyven som hadde robbet en bank samme dag som Fogg forlot England. Passepartout bestemmer seg for å holde dette for seg selv da han ser at hans herre har mer enn nok av problemer. uten også å måtte bekymre seg for Mr. Fix' mistanke. Dessverre informerer Passepartout Fogg så sent at Fogg ikke får noen sjanse til å oppklare misforståelsen før de er tilbake i England. Nå blir Fogg på stedet arrestert av Mr. Fix og satt i fengsel. 

Få dager før Fogg med følge ankommer England er det egentlige banktyven blitt arrestert uten at dette hadde nådd Fix. Nå blir Fogg løslatt og han når frem til reformklubben i tide.
**Mineulykken på Flatset** hendte 25. mai 1945 da en haug med landminer eksploderte på Flatset i Hadsel kommune i Nordland. 11 tyske soldater omkom i ulykken.

Under andre verdenskrig bygde de tyske okkupantene et festningsanlegg på Flatset på nordsida av Hadseløya. Anlegget sto ferdig i juni 1941. Rundt anlegget ble det lagt ut miner. I dagene etter frigjøringen 8. mai 1945 ble tyske soldater satt til å rydde minene for så å sprenge dem på et trygt sted i fjæra. Mens ryddearbeidet pågikk eksploderte minene som var samlet sammen.

Soldatene som omkom ble først begravet på kirkegården på Tajorda nedenfor Hadsel kirke, men ble senere flyttet til den tyske krigskirkegården i Botn i Saltdal. På den nå nedlagte kirkegården på Tajorda står et minnesmerke til minne om de omkomne. Rester etter festningsverket på Flatset eksisterer ennå i 2014.

Kilder
------

* Vesterålen Online: Historisk tragedie tok 11 liv (23. juli 2014)
* Slektsdata.no: Krigsårene på Flatset og Hadseløya, Hadsel kommune i Nordland fylke (besøkt 23. juli 2014)
* Vesterålen Info: Tajord kirkegård i Hadsel (besøkt 23. juli 2014)