recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**English Coast** er den delen av kysten av Antarktis som ligger mellom nordenden av Rydberg Peninsula og Buttress Nunataks, på vestsiden av Palmer Land. Lenger vest ligger Bryan Coast, og i nord går Rymill Coast øst for Aleksanderøya over George VI Sound. Denne kysten ble oppdaget og utforsket i 1940 av Finn Rønne og Carl R. Eklund og fra luften av andre medlemmer fra East Base I U.S. Antarctic Service (USAs) i 1939–41. Den ble opprinnelig kalt «Robert English Coast» etter kaptein Robert A.J. English, US Navy, som var administrasjonssekretær for USAs, 1939–41, og tidligere kaptein på «Bear of Oakland» under Byrd-ekspedisjonen i 1933–35. Navnet ble siden gjort kortere.

Referanser
----------

1. ↑  «English Coast»

Kilder
------

* *Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen* (innhold fra Geographic Names Information System).

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**«Walking to New Orleans»** er en amerikansk sang fra 1960, skrevet av Bobby Charles. Den ble skrevet til og spilt inn på plate av Fats Domino. 

Domino var Charles' helt. Han hadde tidligere spilt inn Charles' sang, »Before I Grow Too Old». Da Domino stanset opp på turné i Lafayette, Louisina, inviterte han Charles inn i sin garderobe og beklaget at han ikke hadde et eksemplar av sin nye plate å gi til Charles. Han inviterte Charles til å komme å beøske seg i sitt hjem i New Orleans. Charles repliserte: *«Jeg har ingen bil. Hvis jeg skal reise, må jeg gå»*. Tanken forble i Charles' sinn og han sa at han skrev sangen til Domino i løpet av en 15 minutter.

Etter at han kom til New Orleans for å akseptere Dominos invitasjon sang Charles «Walking to New Orleans» for Domino. Domino var entusiastisk over sangen og gjorde noen få modifiseringer av den, innbefattet ved å tilføye et sitat fra hans tidligere hit «Ain't That A Shame». Dave Bartholomew gjorde en orkestrering for backupbandet. Domino med Bartholomew og bandet spilte den inn i Cosimo Matassas studio i Rampart Street.

Etter at innspillingen ble gjort besluttet Bartholomew å overdubbe en strykeseksjon fra the New Orleans Symphony. Bruken av strykere var uvanlig for tidlig rock and roll. Domino var først noe overrasket da Bartholomew avspilte den nye versjonen med strykere, men ble begeistret av den distinktive søte melankolske lyden som de tilføyde. Strykerne ble arrangert av Milton Bush, en trombonist som var førstevalgs strykearrangør i Cosimos studio. Bush skrev arrangementet stående i ti minutter, mens Domino så på. Bush lot grunnleggende sett strykerne kopiere melodien i den foregående frasen. Da den var ferdig spurte Domino Bush om hvor mye han ønsket for arrangementet. Bush antok at $ 1 per minutt var ganske godt, så han krevde Fats for $ 10. Sangen solgte i mer enn 2 millioner eksemplarer. Platen ble en hit, utgitt av Imperial Records, og nådde en sjetteplass på poplisten og en andreplass på R&B-listen.

Svensk versjon
--------------

Den svenske tittelen er «Jag vandrar till New Orleans».

### Innspilling

* Towa Carson. Utgitt på EP-platen *Miss Personality* (RCA EPS 177) i 1961.

Kilder
------

* Coleman, Rick (2006): *Blue Monday Fats Domino and the Lost Dawn of Rock 'N' Roll*, Da Cappo
**«Jesus lever, graven brast»** er en påskesalme fra 1786 hvor teksten er skrevet av biskop Johan Nordahl Brun. Melodien ble komponert av Johann Rudolph Ahle i 1664 og omarbeidet i 1687 av Wolfgang Karl Briegel.

Salmen kalles av litteraturhistorikeren Francis Bull for «høidepunktet i Bruns digtning, – og i norsk salmedigtning overhodet». Bull karakteriserer salmen slik: «Her er en koncentreret kraft, som ikke var set i vor poesi siden eddakvadenes tid, en række kort tilhugne sætninger, og en mesterlig stigning: *Lynet blinker, jorden bæver, graven brast og Jesus lever*».

Denne mye brukte påskesalmen skiller seg litterært fra mange av Nordahl Bruns salmer, som ofte er nokså dogmatiske og ikke sjelden har brodd mot samtidens teologiske rasjonalisme.[]

Litteratur
----------

* Karl Marthinussen / Just Bing / Bernt Lorentzen: *Johan Nordahl Brun 1745-1945*. Eide, 1945

Referanser
----------

1. ↑  *Johan Nordahl Brun: presten, poeten, politikeren*. Bergen: J.W. Eide. 1945. s. 73.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Jesus lever, graven brast – originaltekst fra Wikikilden |

* Liturgi.info: Jesus lever, graven brast Noter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Morten Smith Dedekam** (født (31. januar 1793, død 28. april 1861) var kjøpmann, konsul, museumsmann og Arendals første ordfører.

Han var sønn av Johan Collett Dedekam og Sophie Hedevig Smith. Han tok utdannelse i København i Danmark og i England, og startet egen forretning ved hjemkomst til Arendal. Han innledet sin politiske karriere i 1823, ble Arendals første ordfører i 1837, og satt til sin død i 1861.

Dedekam skrev også flere lokalhistoriske bøker, og var med og stiftet Arendals Skoles offentlige Bibliothek og Museum i 1832, og var museets første konservator. Han stod for oppbyggingen av oldsaksamlingen ved museet, og i 1845 var han én av stifterne av den norske avdelingen av Det kongelige nordiske oldskriftselskab.

Han giftet seg på Hisøy i 1819 med Margarethe Sophie Ebbell (1802–1854). De er begge gravlagt på familiegravstedet på Tangen på Hisøy. De fikk seks barn sammen. Den eldste av disse var Sophie Dedekam, ble senere komponist.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Arendal

Referanser
----------

1. ↑  Arendals første ordfører Arkivert 16. februar 2017 hos Wayback Machine. Arendal 2023

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Ordførere i Arendal**(1837–1861) | Etterfølger:**Wilhelm Foss** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Walker Cup Match** er en serie golfmatcher som spilles annet hvert år mellom lag bestående av ledende amatørgolfere fra USA og Storbritannia og Irland. Konkurransen organiseres i samarbeid mellom Royal & Ancient Golf Club of St. Andrews (R&A) og United States Golf Association (USGA), og er oppkalt etter George Herbert Walker (farfar og navnebror til George H.W. Bush og oldefar til George W. Bush), som var president i USGA da konkurransen fikk sin oppstart i 1920.

Resultater
----------


| År | Bane | Sted | Vinner | Taper |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Chicago Golf Club | Illinois | USA | 12½ | 11½ | Storbritannia & Irland |
| 2003 | Ganton Golf Club | England | Storbritannia & Irland | 12½ | 11½ | USA |
| 2001 | Ocean Forest Golf Club | Georgia | Storbritannia & Irland | 15 | 9 | USA |
| 1999 | Nairn Golf Club | Skottland | Storbritannia & Irland | 15 | 9 | USA |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Morten Rostrup** (født 7. mars 1958) dr. med. og overlege ved Akuttmedisinsk avdeling på Oslo universitetssykehus, Ullevål. Han er spesialist i Akutt- og mottaksmedisin samt spesialist i indremedisin. Han er også professor ved Avdeling for medisinsk atferdsvitenskap ved Universitetet i Oslo og leder Enhet for indremedisinsk forskning ved Oslo universitetssykehus. Hans forskningsarbeid er relatert til kardiovaskulære sykdommer, stressreaksjoner, hjertets reaksjon på hypoksi, globale aspekter ved metanolforgiftninger og humanitær medisin.

Han var tidligere aktiv ekspedisjonsklatrer og besteg Mount Everest i 1996. Samme året var han med på å stifte den norske avdelingen av Leger Uten Grenser og ble dens første president. Han var fra 2000 til 2004 internasjonal president for MSF (Médecins Sans Frontières) og i perioden 2011-2015 medlem av MSF´s internasjonale styre.

Han var også med på å stifte organisasjonen Drugs for neglected diseases initiative (DNDi) i 2003 og var medlem av det første styret til organisasjonen.

Han har vært på en rekke ulike feltoppdrag for MSF og arbeidet blant annet under borgerkriger i Angola, Liberia, Sudan, Libya, Syria og Kongo. Han arbeidet i Bagdad under Irak-krigen og deltok i hjelpearbeidet etter Tsunamien i Indonesia og jordskjelvet på Haiti. Han var på oppdrag i Liberia under ebolautbruddet og var sist i Bangladesh i 2018 i forbindelse med en difteriepidemi blant Rohingyna flyktninger. Rostrup ga ut boken *Felt* i 2006 som omhandlet hans erfaringer fra de første ti årene med Leger Uten Grenser. I 2019 ga han ut boken *Uten grenser. Beretning fra en ny type krig.*

Han er onkelen til Espen Nakstad.

Referanser
----------

1. 1 2  «Morten Rostrup». *Store norske leksikon*. 6. juli 2021. Besøkt 4. januar 2022.
2. ↑  Tveito, Marit (25. mai 2020). «Eventyrer i hvitt». *Tidsskrift for Den norske legeforening*. ISSN 0029-2001. doi:10.4045/tidsskr.20.0380. Besøkt 4. januar 2022.
3. ↑  «Espen Rostrup Nakstad vet mer om å stå i kriser enn de fleste. Én av dem er å miste en tvillingbror.». *www.aftenposten.no*. Besøkt 4. januar 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Ellen Seip** (født 17. oktober 1949) er en norsk offentlig tjenestekvinne. Hun var departementsråd fra 2002 til 2016. 

Seip har hovedfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo i 1976 med en på en undersøkelse om kvinners psykiske helse Hun ble ansatt i Sosialdepartementet i 1980 hvor hun steg i gradene til byråsjef i 1987, ekspedisjonssjef i sosialavdelingen i 1999 og departementsråd i januar 2001. Fra 2002 til 2003 var hun departementsråd i Arbeids- og administrasjonsdepartementet, som fra 2004 ble omorganisert til Arbeids- og sosialdepartementet. Fra omdøpt 2006 kalt Arbeids- og inkluderingsdepartementet og igjen omdøpt Arbeids- og sosialdepartementet. Seip har tidligere særlig arbeidet med forvaltning av statens rusmiddelpolitikk og i senere år NAV-reformen. Fra 2018 er hun styreleder i Vinmonopolet.

Ellen Seip er gift med direktør Osmund Kaldheim i Husbanken. Han var tidligere direktør i Integrerings- og mangfoldsdirektoratet, noe som medførte stillingsomplasseringer på grunn av habilitetssituasjoner.

Referanser
----------

1. ↑   www.dn.no, besøkt 15. november 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kvinners psykiske helse: en undersøkelse av sivilstandsgrupper i Oslo[*død lenke*] Hovedoppgave i sosiologi - Universitetet i Oslo, 1976
3. ↑  regjeringen.no Ellen Seip ny departementsråd 29.05.2002
4. ↑  Helse- og omsorgsdepartementet (30. juni 2018). «Nytt styre og ny bedriftsforsamling i AS Vinmonopolet». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 19. november 2018.
5. ↑  Dagens Næringsliv 07.02.2006
6. ↑  Dagbladet Må kona bytte departement igjen på grunn av sin mann? 27. oktober 2005

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Ellen Seip (1949) i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
«Christian II i fængslet på Sønderborg Slot» fra 1871
**Carl Heinrich Bloch** (født 23. mai 1834, død 22. februar 1890) var en dansk kunstmaler og er særlig kjent for sine historiske og religiøse bilder, som f.eks. «Christian II i fængslet på Sønderborg Slot» fra 1871.

Bloch studerte hos Wilhelm Marstrand ved Kunstakademiet. 

Hans tidlige verker viste landlige motiver fra hverdagslivet. Fra 1859 til 1866 bodde han i Italia og denne perioden ble viktig for utviklingen av hans historiske arbeider.

Hans første store suksess var utstillingen av hans «Prometheus ubundet» i København i 1865. Etter Marstrands død avsluttet han utsmykkingen av solennitetssalen på Københavns Universitet. Deretter fikk han bestilling på 23 malerier til «bedestolen» i Frederiksborg slottskirke. Dette var scener fra Kristi liv og har senere blitt populære som illustrasjoner. Originalene ble malt i tidsrommet 1865 og 1879 og finnes fortsatt på Frederiksborg.

Bloch mottok Thorvaldsenmedaljen i 1864. Han ble titulær professor i 1871, etatsråd og professor ved Akademiet i 1883. Han ble ridder av Dannebrog i 1867.

Referanser
----------

1. ↑   www.kulturarv.dk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Carl Bloch – Det moderne gennembrud
* (da) Carl Bloch på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** Kunstindeks Danmark **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ULAN **·** NDL **·** KulturNav
 |
**Wallabout Bay** er et liten bukt langs den nordvestre kysten av Brooklyn i New York City mellom to av dagens broer, Williamsburg og Manhattan, på den andre siden av Corlears Hook på Manhattan i vest.

Området var stedet hvor de grusomme britiske fangeskipene lå ankret under den amerikanske uavhengighetskrigen fra rundt 1776 til 1783. Mest kjent av disse var HMS «Jersey». Over 10 000 soldater og sjømenn døde på grunn av overlagt forsømmelse på disse skipene, flere amerikanske omkomne enn i slagene i krigen tilsammen. Likene ble gravlagt på den eroderende kysten i graver rett under bakken eller kastet overbord, og lokale kvinner samlet sammen restene da de ble avdekket eller skylte i land. *Prison Shipo Martyrs' Monument* ligger i nærheten i Fort Greene Park og huser restene av fangene der de ligger med utsyn over bukten.

Bukten ble til slutt stedet for den kjente Brooklyn Navy Yard.

  

Gabriel Furman sporei i 1824 navnet fra det nederlandske «Walloon boght» eller «bukten til walloonerne» som henviser til den fransktalende bosetterne i området.

Eksterne lenker
---------------

* Gabriel Furmans *Notes Geographical and Historical, relating to the Town of Brooklyn, in Kings County on Long-Island*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Boško Janković** (født 3. januar 1984) er en serbisk fotballspiller som for tiden er klubbløs.

Karriere
--------

Etter seks år i Serbia for Røde stjerne Beograd valgte han å signere en 4-årskontrakt med den spanske La Liga-klubben RCD Mallorca for en sum på € 3 mill. I Mallorca spilte han bare en sesong. Det førte til interesse fra storklubber som Valencia og FC Barcelona. Grunnen til dette var at han var den mestescorende midtbanespilleren i La Liga med 9 mål. Hans spill førte også til debut på det serbiske landslaget, hvor han scoret 2 mål på 4 kamper. Til tross for interesse fra storklubbene avviste Jankovic ryktene om at han var på vei vekk fra Mallorca. I U21-mesterskapet spilte Jankovic med Serbia frem til finalen hvor de tapte. Men takket være et godt mesterskap for Jankovic kom han på turneringens allstarlag, og han tiltrakk seg også interesse fra Chelsea FCs speidere. Tilslutt var det den UEFA-cup-aktuelle klubben Palermo som signerte Jankovic.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boško Janković – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Boško Janković – FBref Rediger på Wikidata

* (es) Boško Janković – as.com Rediger på Wikidata
* Boško Janković
**Centralkriminalpolisen** (**CKP**, svensk) eller **Keskusrikospoliisi** (**KRP**, finsk) er en nasjonal kriminalpolitiavdeling i politiet i Finland.

CKP etterforsker organisert kriminalitet, mord som berører kriminelle grupper og saker som krever samarbeid med utenlandsk politi eller omfattende internasjonalt samarbeid. I tillegg kan CKP overta etterforskningen av kompliserte mord, lovbrudd som krever en sentralisert, samordnet etterforskning, saker som krever særlig kompetanse, lovbrudd der den mistenkte tilhører politiet, hvitvasking samt terrorisme. CKP leverer dessuten eksperttjenester innen kriminalteknikk, kriminaletterretning og -analyse, elektronisk bevismateriale og språklig kompetanse.

Organisasjon
------------

CKP har cirka 670 ansatte. 55 prosent av disse er polititjenestemenn, mens resten sivilt ansatte. Omkring 470 ansatte er forlagt til hovedkontoret i Vanda, mens resten arbeider ved de regionale enhetene.

### Gradsbetegnelser

* Sjef
* Assisterende sjef
* Byråsjef
* Kriminaloverinspektør
* Kriminalinspektør
* Kriminaloverkommissær
* Kriminalkommissær
* Overdetektiv
* Detektiv

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Mate-URL Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Tilsynsutvalget for dommere** er et norsk statlig disiplinærorgan for dommere. Dette omfatter alle fagdommere i tingretten, lagmannsrettene, Høyesterett, jordskiftedomstolene og jordskifteoverrettene. Ordningen gjelder foruten de faste embetsdommere, også midlertidige dommere, herunder dommerfullmektiger. Utvalget behandler klager og kan også ta opp forhold av eget tiltak, samt komme med generelle uttalelser om hva som omfattes av begrepet «god dommerskikk». Utvalget har dermed karakter av både klageorgan og etisk råd.

Som disiplinærtiltak kan en dommer gis kritikk eller advarsel.

Utvalgets viktigste rettesnor er å arbeide for å avdekke forhold som er egnet til å svekke tilliten til domstolene.

Utvalget består av to dommere fra Høyesterett, lagmannsrettene eller tingrettene, én advokat og to medlemmer som representanter for almenheten. Når utvalget behandler saker som gjelder en jordskiftelagdommer eller en jordskiftedommer, deltar en jordskiftelagdommer eller jordskiftedommer i stedet for en dommer.

Se også
-------

* Tilsynsrådet for advokatvirksomhet

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Domstolloven § 236
3. ↑
4. ↑  Domstolloven § 235

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Norges domstoler |
| --- |
| 
* Høyesterett
* Lagmannsrett
* Tingrett

 |
| Borgarting lagmannsrett | 
* Tingretter: Oslo
* Buskerud
* Ringerike, Asker og Bærum

 | Riksvåpenet |
| Eidsivating lagmannsrett | 
* Tingretter: Romerike og Glåmdal
* Vestre Innlandet
* Østre Innlandet
* Follo og Nordre Østfold
* Søndre Østfold

 |
| Agder lagmannsrett | 
* Tingretter: Agder
* Telemark
* Vestfold

 |
| Gulating lagmannsrett | 
* Tingretter: Hordaland
* Haugaland og Sunnhordland
* Sogn og Fjordane
* Sør-Rogaland

 |
| Frostating lagmannsrett | 
* Tingretter: Møre og Romsdal
* Trøndelag

 |
| Hålogaland lagmannsrett | 
* Tingretter: Helgeland
* Indre og Østre Finnmark
* Midtre Hålogaland
* Nord-Troms og Senja
* Salten og Lofoten
* Vestre Finnmark

 |
| Særdomstoler og andre organer | 
* Høyesteretts ankeutvalg
* Arbeidsretten
* Utmarksdomstolen for Finnmark
* jordskifterettene
* forliksrådene
* skjønnsretten
* riksrett

 |
| 
* *Administrasjon:* Domstoladministrasjonen
* Innstillingsrådet for dommere
* Tilsynsutvalget for dommere — *Lovgivning:* domstolloven

 |
**Hartvig Sætra** (født 25. oktober 1933 i Krødsherad, død 29. februar 2004) var en norsk skribent som skrev mye i avisene *Dag og Tid* og *Friheten*. 

Sætra var en ihuga venstreradikaler og målmann. Han var opprinnelig med i SV (1975–1983), men meldte seg i 1999 inn i NKP etter å ha vært partiløs en periode. Sætra brukte mye tid på det han kalte «å avsløre medieløgnene» om krigene i det tidligere Jugoslavia. En annen sak han engasjerte seg for var det samiske folkets rettigheter.

På 1970- og 80-tallet brukte Sætra mye tid på å dokumentere overgrepene til Pol Pot i Kambodsja. Dette førte naturlig nok til sterkt uvennskap med andre folk som sympatiserte med RV og AKP. 

I kjølvannet av Lund-rapporten viste det seg at Sætra hadde en omfangsrik mappe hos POT.

Sætra skrev flere bøker og blir av mange vurdert som en viktig premissleverandør for diskusjonen om økologi og sosialisme i Norge.

Han var en pådriver for opprettelsen av Reisa nasjonalpark.

Han ble født i Krødsherad i Buskerud, hvor han vokste opp som enebarn. Faren døde før han ble født.
Han gikk folkeskole på grendeskolen Snersrud i Krødsherad, realskole i Vikersund i Modum og gymnas i Hønefoss i Ringerike (1952).
Deretter dro han til Gratangen for å jobbe som lærer.
Han tok lærerskolen i Oslo, før han returnerte til Gratangen.
Han ble gift i 1959, paret fikk sønnene Gunnar og Dagfinn.
Han arbeidet i skolen som adjunkt, senere lektor med hovedfag i botanikk i 1971.
Han studerte også fysikk, kjemi, matematikk og nordisk mellomfag.

Han var lærer og lektor på Kongsbakken videregående skole i Tromsø, men flest år var han i Nordreisa hvor han blant annet underviste på Nordreisa videregående skole.

Han giftet seg for andre gang 19. februar 2000.
I 2001 fikk han Vinjeprisen fra Riksfondet for nynorsk presse. 

Fra april 1999 var han syk med kreftdiagnose. Han døde 29. februar 2004 i Tromsø.

Bøker
-----

* 1971 – *Populismen i norsk sosialisme,* Pax forlag, ISBN 82-530-0010-3
* 1973 - *Den økopolitiske sosialismen,* Pax forlag, ISBN 82-530-0567-9
* 1986 – *Reisavassdraget : floraen i Reisavassdraget, Troms*, Universitetet i Tromsø, Institutt for museumsvirksomhet
* 1990 – *Jamvektssamfunnet er ikkje noko urtete-selskap*, Det Norske Samlaget, ISBN 82-521-3577-3

Priser
------

* Vinjeprisen 2001

Eksterne lenker
---------------

* Hartvig Sætra 1933-2004 på
* Hartvig Sætra, (1933–2004). En minneside fra NKP i Midt-Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Rochester***, ofte også kalt ***MarillionRochester***, er et konsertalbum av det britiske rockebandet Marillion. Albumet ble utgitt i mai 1998.

Etter utgivelsen av studioalbumet *This Strange Engine* våren 1997 sa Marillion nei til å dra på turné i Nord-Amerika, fordi det ville bli for dyrt. En av gruppas fans, Jeff Pelletier fra USA, foreslo at fansen kunne samle inn penger til et turnéfond, slik at gruppa likevel kunne turnere i Amerika. Andre fans tilbød seg å administrere fondet. Marillion gikk med på forslaget, og fansen samlet til sammen inn over 60 000 dollar. Som en takk til fansen valgte gruppa ut et opptak av en av konsertene på turnéen, som de ga ut på CD og ga til alle som hadde gitt penger til turnéfondet.

Opptaket som ble valgt, var fra konserten i The Spectrum i Rochester i New York i USA 31. august 1997. Selv mente Marillion at konserten i Montréal i Canada var den beste, men den konserten ble ikke tatt opp i sin fulle lengde, så den kunne ikke utgis. CD-en omfatter hele konserten i Rochester, inkludert ekstranumrene. CD-en ble gitt ut på Marillions eget plateselskap Racket Records i et opplag på omtrent 2000. Albumet har en samlet lengde (inkludert klapping mellom sangene) på 2 timer 7 minutter og 50 sekunder.

Konserten i Rochester var kvelden etter at prinsesse Diana omkom i en bilulykke i Paris. Inspirert av dette, introduserte sanger Steve Hogarth sangen «Estonia» med å fortelle om da han møtte Paul Barney, den eneste britiske overlevende fra ferga Estonias forlis i Østersjøen i 1994, og mannens historie:

> ... He watched a great many people drown, he watched a great many people go to the depths. He watched the ship roll over upside down and sink in the moonlight, and five hours later he was pulled out of the sea by a helicopter.
> 
> 
> You gotta write a song about that, haven't you? I'd like to dedicate this to him and... for anyone who's recently lost someone. Diana's boys, maybe, huh?
> 
> 
>

Sporliste
---------

### CD 1

1. «Seasons End»
2. «Alone Again in the Lap of Luxury»
3. «Hard as Love»
4. «Eighty Days»
5. «Kayleigh»
6. «Lavender»
7. «Afraid of Sunlight»
8. «Man of 1000 Faces»
9. «Estonia»
10. «Easter»

### CD 2

1. «This Town»/«The Rakes Progress»
2. «100 Nights»
3. «Slainte Mhath»
4. «King»
5. «This Strange Engine»
6. «The Great Escape»
7. «Falling from the Moon»
8. «Garden Party»

Personell
---------

* Steve Hogarth – vokal
* Steve Rothery – gitarer
* Mark Kelly – keyboard
* Pete Trewavas – bass
* Ian Mosley – trommer

Referanser
----------

1. ↑  Informasjon om albumet på Marillions nettside Arkivert 2. april 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Tekst på CD-omslaget
**Hitesh Ceon** (født 17. april 1974 på Island) er en islandsk låtskriver, plateprodusent og komponist, bosatt i Norge. Han var hovedprodusenten i produksjonduoen Element før den ble oppløst i januar 2016. Hitesh har produsert og skrevet låter for artister som Madcon, CeeLo Green, Musiq Soulchild, Alexandra Burke, Snoop Dogg, Daley, Rick Ross, og reproduserte to spor med Michael Jackson for Motown Records.

Hitesh produserte og medforfattet sangen «Until the Pain Is Gone» med Daley og Jill Scott. Låten ble utgitt 24. mars 2017 og nådde 6.-plass på Billboards R&B-liste.

Som komponist, så har Hitesh arbeidet på tre albumer sammen med film-trailer musikkselskapet Two Steps from Hell, kalt "Open Conspiracy"(2014), "Mind Tracer"(2020) og "Insurgent"(2021), alle utgitt av Sony Music/Extreme Music, samt albumet "Devotion"(2018) utgitt av trailer selskapet Moon & Sun. 

Hitesh produserte sangen "Beautiful" med Taylor Dayne, og skrev sangen sammen med Taylor. Sangen ble utgitt i 2007 og nådde nr.1 på Billboard Club Chart.

Hitesh produserte og medforfattet sangen "It' s Ok" med Cee-Lo Green, som var den andre singelen fra albumet "Lady Killer". Albumet fikk en Grammy-nominasjon.

Grammy Awards
-------------

| Året | Kandidat / arbeid | Prisen | Resultat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 |
| *CeeLo Green The Lady Killer* | Best Pop Vocal Album | Nominert |

Referanser
----------

1. ↑  «Element». elementmusicworld.com.
2. ↑  «Discogs». discogs.com.
3. ↑  «OPEN CONSPIRACY» **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2022.
4. ↑  «MIND TRACER» **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2022.
5. ↑  «INSURGENT» **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2022.
6. ↑  «SyncStories». *SyncStories* **(engelsk)**. Besøkt 4. januar 2022.
7. ↑  «Billboard». billboard.com.
8. ↑  «muumuse». muumuse.com.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hitesh Ceon på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Hitesh Ceon på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) ELEMENT nettstedet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Hartmut Krüger** (født 8. mai 1953), tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Krüger ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det østtyske laget som vant håndballturneringen for menn foran Sovjetunionen og Romania. Øst-Tyskland vant fire kamper og spilte uavgjort 14-14 mot Ungarn i gruppespillet. De vant gruppe-A og var dermed kvalifisert for finalen. I finalen møtte de Sovjetunionen som vant gruppe-B. Finalen, som ble spilt 30. juli 1980, endte med østtysk seier med 23-22. Krüger spilte alle seks kampene i håndballturneringen og scoret tjueto mål.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - **Gull** i håndball menn Øst-Tysklands flagg Øst-Tyskland

Referanser
----------

1. ↑   www.munzinger.de[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Hartmut Krüger – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Hartmut Krüger – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hartmut Krüger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hartmut Krüger – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Ukhnaagiin Khürelsükh** (født 14. juni 1968) er en mongolsk politiker som har vært Mongolias president siden 25. juni 2021.Før det var han landets statsminister fra oktober 2017 til januar 2021. Han har vært medlem av landets parlamentsforsamling Den store Khural i tre perioder, 2000-2004, 2004-2008 og 2012-2016. Han har sittet i regjering flere ganger, som beredskapsminister 2004-2006, minister for offentlig kontroll 2006-2008 og 2014-2015, og som visestatsminister 2016-2017. Han var også generalsekretær for Det mongolske folkepartiet fra 2008 til 2012.

Khürelsükh og USAs utenriksminister Mike Pompeo i 2018
Khürelsükh er utdannet innen politiske studier ved Det mongolske forsvarets universitet (1994). Han har også studert offentlig forvaltning ved Mongolias nasjonale universitet (2000). Han har vært politisk kommisær for den 152. divisjon av Det mongolske folkets hær, men trakk seg fra denne stillingen i 1990 for å gå inn i sivilt politisk arbeid.

Han startet sin politiske karriere i sentralkomiteen for Det revolusjonære mongolske folkepartiet i 1991. Fra 1994 til 1996 var han rådgiver for partigruppa i nasjonalforsamlingen. Han startet også Den sosialdemokratiske ungdomsføderasjonen til partiet og var leder for den i to perioder, fra 1997 til 1999 og fra 2000 til 2005. Fra 2000 satt han i partiets arbeidsutvalg og fra 2008 var han partiets generalsekretær. 

Under hans ledelse vant Det mongolske folkepartiet en knusende valgseier ved parlamentsvalget den 24. juni 2020 hvor de fikk 62 av de 76 setene i nasjonalforsamlingen Den store Khural. I valgkampen gikk han inn for at Mongolia skulle bli uavhengig av energiimport fra Russland.

I januar 2021 gikk han av som statsminister etter folkelige protester mot håndteringen av landets helseproblemer. I mai samme år kunngjorde han at han stilte som kandidat ved presidentvalget 9. juni. Han vant presidentvalget med 72% av stemmene og ble innsatt som president 25. juni 2021.

Referanser
----------

1. ↑  «Mongolia will become an energy independent country promises Prime Minister Khurelsukh». Mongolia Weekly. 8. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
***Helmer & Sigurdson*** er en fellesbetegnelse for flere norskproduserte kriminalserier med etterforskerne Helmer (Alf Nordvang) og Sigurdson (Anders Hatlo). Disse produksjonene besto i alt av fem miniserier og tre TV-filmer og ble sendt på NRK fra 1975 til 1981. Utgangspunktet for handlingen var alltid et mord. De to etterforskerne fikk ofte hjelp av de to eldre amatørdetektivene H.P. Brockmann (Ingolf Rogde) og Agathe Skram (Ella Hval), som bidro med avgjørende informasjon til at sakene kunne oppklares. Seriene ble skapt av Jon Bing, Tor Åge Bringsværd og Reidar Thomassen.

*Helmer & Sigurdson* regnes som den første store norskproduserte krimserien som ble sendt på norsk TV.

Mulig comeback
--------------

10. juli 1999 ble det kjent at *Helmer & Sigurdson* skulle gjøre comeback. Etter en idé av skuespillerduoen Anders Hatlo og Johannes Joner ble det skrevet manus av en første episode og skisser for ytterligere elleve episoder. Manuskriptet ble skrevet av krimheltenes skapere Bing og Bringsværd. Det ble kunngjort i media at Joner skulle bli den nye helten i serien, hvor han skulle spille «Sigurdsons» nye politipartner «Selmer». «Helmer» har gått av med pensjon, men publikum ble lovet at Alf «Helmer» Nordvang ikke klarer å holde seg unna politikammeret, og at han ville dukke opp i serien. NRK skulle ta en beslutning før jul i 1999 om de ønsket produsere serien, men det ble ikke noe av.

Alf Nordvang, som spilte Helmer, døde i 2007, og medforfatter Jon Bing døde i 2014.

Produksjonene
-------------

### Serier

1. 1976: *Nitimemordet*
2. 1976: *Farlig yrke*
3. 1977: *Solospill*
4. 1977: *Lykkespill*
5. 1981: *Saken Ruth Vang*

### TV-filmer

1. 1979: *Mareritt ved midtsommer*
2. 1981: *Septembermordet*
3. 1981: *Spøkelsesbussen*

Referanser
----------

1. ↑  «Helmer og Sigurdson tilbake». *VG*. 10. juli 1999. Besøkt 17. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Eldste** er en betegnelse som brukes i visse sammenhenger om en person som har et ansvarsfullt verv. Betegnelsen eldste sikter gjerne til at de som har stillingen må ha nådd en viss alder eller modenhet, selv om det ikke nødvendigvis betyr at de rent bokstavelig må ha nådd en bestemt alder. Tittelen eldste (på gresk *presbyteros*, fransk *anciens* og engelsk *elders*) brukes både som urkirkelig æres- og embetstittel, overtatt fra jødedommen, om formann for et gilde eller laug og andre styrende funksjoner.

Betydning
---------

Betegnelsen har vært brukt både i administrasjonen i en stat, om personer som har lærestillinger, om personer som har ledende stillinger i stammer, og om verv i enkelte religioner. Det er da vanligvis snakk om trossamfunn som ikke har prester. Tittelen ble brukt av reformatoren Jean Calvin om medlemmene av menighetsråd.

Eldste i Bibelen
----------------

Det hebraiske ordet *zaqẹn* og det greske *presbỵteros* i Bibelen betyr «eldre mann» eller «eldste», og er ofte brukt som en betegnelse på menn med spesielt privilegerte oppgaver.

### I det gamle Israel

Det gamle Israel-folket som levde i Kanaan før Kristus, og som hele Tanákh (Det gamle testamente) dreier seg om, hadde patriarker, dommere og konger blant seg som tok ledelsen. På lokalt plan, i landsbyer og byer var mange av mennene, men ikke alle, utnevnt til å virke som eldste, og skulle og ta hånd om ro og orden, dømme overtredere og avgjøre saker som angikk befolkningen. Disse omtales i Bibelen som «Israels eldste», «forsamlingens eldste», «mitt folks eldste» og «landets eldste». Om det var en større by, holdt de eldste gjerne råd ved byporten (5. Mosebok 16:18-20; Josva 20:4).

De jødiske eldste ser ut til å ha hatt noenlunde samme funksjon på Jesu tid, og det nevnes at «folkets eldsteråd» eller «Rådet» i Jerusalem stod bak mye av motstanden Jesus og disiplene møtte (Apostlenes gjerninger 22:5; Lukas 22:66).

### I den kristne menighet

Paulus tjente i det første århundre som omreisende eldste, og skrev flere brev til eldsterådene i lokale kristne menigheter rundt omkring i middelhavslandene. Timoteus, Titus og andre ledende kristne ble bemyndiget til å utnevne eldste «i by etter by» på vegne av apostelrådet i Jerusalem (Titus 1:5).

Referanser
----------

1. ↑  4. Mosebok 16:25; 3. Mosebok 4:15; 1. Samuel 15:30; 1. Kongebok 20:7-8.

Se også
-------

* Oldermann
* Ealdorman
«Evros» omdirigeres hit. For annen bruk, se Evros (andre betydninger).

**Maritsa** (av bulgarsk *Марица* og tyrkisk *Meriç*) eller **Evros** (av gresk *Εβρος*, romanisert som *Hebrus*), er den lengste elven som bare renner innenfor Balkan, med en lengde på 525 km.

Maritsas kildeområde i Rilafjellene.
Elva, som har sitt utspring i Rilafjellene vest i Bulgaria, renner sørøstover over Den trakiske sletten mellom Balkanfjellene og Rodopifjellene, forbi Plovdiv til Edirne i Tyrkia. Maritsa/Evros renner blant annet gjennom Pazardzjik, Plovdiv, Dimitrovgrad og Svilengrad i Bulgaria, Edirne i Tyrkia og Kastanies, Pythio, Didymoteicho og Lavara i Hellas. Blant sideelvene finner man Tundzja og Arda. Den nedre delen av elven danner grensen mellom Bulgaria og Hellas, og det meste av grensen mellom Hellas og Tyrkia. Elva er ikke farbar for båttrafikk, men blir brukt til strømproduksjon og vanning. En liten del av den nordlige bredden av elven ligger helt inne i Tyrkia, og området ble gitt til Tyrkia for at den store byen Edirne skulle slippe å ha Hellas på den andre siden av elven. Resten av elven danner riksgrense mellom Tyrkia og Hellas. 

Nær Enez danner elva et delta og munner ut i Egeerhavet, der ramsarområdet Evros-delta nasjonalpark, som omfatter 9 267 ha, regnes til de viktigste våtmarksområdene for overvintring av trekkfugler i hele Europa. 

Kraftig regn og snøsmelting førte både i 2005 og 2006 til alvorlige flommer. Årsakene til dette var blant annet at flere av dikene rundt elven brøt sammen, og vannet strømmet 5-10 km bort fra det vanlige elveløpet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Марица». *bse.sci-lib.com*. Besøkt 28. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maritsa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ujung Kulon nasjonalpark** (betydning: *Vest-enden*) er en nasjonalpark som ligger lengst vest på øya Java, i provinsen Banten i Indonesia. Den omfatter også den vulkanske øygruppa Krakatau og andre øyer i Sundastredet, som Panaitan, Handeuleum og Peucang. I Ujung Kulon finnes den største gjenværende lavlands-regnskogen på Java, og parken ble på denne bakgrunn utnevnt som UNESCO verdensarvsted i 1991.

Geografi
--------

Ujung-Kulon var Indonesias første nasjonalpark. Parken har et areal på 1 206 km², hvorav 443 km² er sjøareal. Mesteparten av parken ligger på ei halvøy som stikker ut i Indiahavet. Da vulkanen på Krakatau eksploderte i 1883 laget den en tsunami som ødela landsbyer og avlinger på halvøya, og dekte hele området med et lag vulkansk aske på rundt 30 cm. Dette førte til hele befolkningen på halvøya ble evakuert, og på den måten ble den et tilfluktssted for mye av Javas flora og fauna. Halvøya inneholder i dag mesteparten av den gjenværende lavlandsskogen på øya.

Økologi
-------

Nasjonalparken er i dag det ene av kun to steder hvor det kritisk utryddingstruede Javaneshornet finnes. En bestand på femti til seksti dyr er hjemmehørende i Ujung Kulon, mens en mindre bestand på 10 eller mindre finnes i Cat Tien nasjonalpark i Vietnam. 

I parken finnes 57 sjeldne plantearter. Blant de 35 pattedyrartene er banteng, sølvgibbon, javalangur, krabbemakak, leopard, malayisk vannmoskusdyr og rusahjort. Det finnes også 72 arter med krypdyr og amfibier og 240 fuglearter.

Vern
----

Deler av dagens nasjonalpark og verdensarvsted har vært vernet siden tidlig på 1900-tallet. Karakatau-øya ble utnevnt til naturreservat i 1921, fulgt av naturreservatene Pulau Panaitan og Pulau Peucang i 1937. Ujung Kulon naturreservat ble etablert i 1958, og Gunung Honje naturreservat i 1967. Ujung Kulon nasjonalpark ble så opprettet i 1992.

Referanser
----------

1. ↑  Forestry statistics of Indonesia 2007 Arkivert 22. juli 2011 hos Wayback Machine. besøkt 29. januar 2011

Eksterne lenker
---------------

* (id) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ujung Kulon National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Marita Viktorovna Katusjeva** (russisk: Марита Викторовна Катушева; født 19. april 1938 i Moskva, død 21. januar 1992) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1964 i Tokyo.

Katusjeva vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under OL 1964 i Tokyo. Hun var med på det sovjetiske laget som kom på andreplass i volleyballturneringen for damer bak Japan. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant fire og tapte én kamp. Katusjeva spilte to kamper i turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1964 Japans flagg Tokyo - Sølv Sølv i volleyball damer Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marita Katusjeva – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Marita Katusjeva – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Marita Katusjeva – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marita Katusjeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Elbridge Baker Ross, Jr.** (født 2. august 1909 i Melrose i Massachusetts, død 13. november 1980 i Saint Petersburg i Florida) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Ross vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i ishockeyturneringen.

USA vant sin semifinalegruppe og i finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 2-0, spilte uavgjort 0-0 mot Storbritannia og tapte med 0-1 til Canada. Storbritannia ble olympiske mestere, Canada fikk sølv og bronsemedaljene gikk til USA.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i ishockey, USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eldridge Ross – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eldridge Ross – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eldridge Ross – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eldridge Ross – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Hellvik** er et strøk på Nesoddens østside, med strandlinje til Bunnefjorden, den avgrening av Oslofjorden som demarkeres av Nesoddhalvøyen. Hellviktangen, litt nord for Hellvikstrand, er med strand og kunstkafé sikret som offentlig friluftsområde med egen forvaltningsplan. Tettstedet bindes hovedsakelig sammen av Hellvikskogveien, Hellvikveien og (veien) Hellvikstrand. 

Topografisk er Hellvik ganske bratt i retning ned mot sjøen, noe som gjør hus- og tomtplanlegging til en arkitektonisk utfordring. I de seneste tyve år, ettersom historisk mange har flyttet til Hellvik, er det blitt bygget både arkitekttegnede hus tilpasset topografien, men også en del standardiserte boliger, såkalte ferdighus. Å utvikle bebyggelsen til et villaområde med større naturtomter rundt hver bolig, regnes av mange som en viktig utfordring, hvor de to fallgruvene er at området enten forblir skogsaktig, eller utvikler seg til en anonym tettbebygget forstad.

Hellvik grenser til Berger i sør, Skoklefall i vest og Ursvik i nord. Da Nesodden er en halvøy, er kjøretid til Oslo sentrum med bil ca. 50 minutter. Det er imidlertid bare 10 min med buss til Nesoddtangen brygge, der det går båt til Oslo (23/12 min) og Lysaker (8 min)

Hellvik kan også staves Helvik, og selv om denne skrivemåten regnes som mer gammeldags, er den fortsatt i bruk.

Berger skole er der de fleste barna fra Hellvik går på, og barn fra Berger er selvfølgelig inkludert.

Referanser
----------

1. ↑  Forvaltningsplan for Hellviktangen (PDF) Arkivert 2013-10-16, hos Wayback Machine.
2. ↑  Kartverket, faktablad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Storbritannias flagg Storbritannia |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Gull | Rio 2016 | 50 m butterfly - S6 |
|  Para-EM i svømming |
| Sølv | Funchal 2016 | 50 m butterfly - S6 |
| Bronse | Funchal 2016 | 50 m fri - S6 |
| Bronse | Funchal 2016 | 100 m fri - S6 |
| Bronse | Funchal 2016 | 400 m fri - S6 |

**Eleanor «Ellie» Robinson** (født 30. august 2001 i Northampton) er en britisk funksjonshemmet svømmer som konkurrerer i klassen S6. Hennes fremste internasjonale meritt er gull på 50 meter butterfly ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro.

Bakgrunn
--------

Hun begynte med svømming da hun var fire år gammel, da hun var funksjonsfrisk. Da hun var tolv år gammel ble hun diagnostisert med Calvé-Legg-Perthes sykdom, en hoftesykdom som gjør at lårbeinshodet blir mer utsatt for slitasje, nedbryting og skade på grunn av nedsatt blodtilførsel. Hun sluttet da med svømming, men tok opp svømming igjen som en del av fysioterapibehandlingen, i 2014. Hun begynte å konkurrere internasjonalt i 2015.

Idrettskarriere
---------------

### 2015

Robinsons første internasjonale stevne var Internationale Deutsche Meisterschaften 2015 i Berlin, der hun satte verdensrekord på 100 meter butterfly med tiden 1:26,30. Hun satte også ny britisk rekord på 50 meter butterfly, med 38,58, og fikk sølv i denne øvelsen, bak Anastasia Diodorova. Hun fikk bronse på 200 meter butterfly. Noen uker tidligere fikk hun 5 medaljer ved British Para-Swimming International-stevnet i Glasgow.

### 2016

Hun forbedret sin egen britiske rekord på 50 meter butterfly i klassen S6 ved British Para-Swimming International Meet i Glasgow i april, der hun svømte på 36,34.

Ved Para-EM i svømming 2016 i Funchal tok hun til sammen 4 medaljer i klassen S6/SM6. Hun fikk sølv på 50 meter butterfly, bak ukrainske Oksana Khrul, og hun fikk bronse på 50 meter, 100 meter og 400 meter fri. Den eneste øvelsen hun deltok i som hun ikke fikk medalje i var 200 meter medley, der hun kom på fjerdeplass.

Hun deltar ved Paralympiske sommerleker 2016. På 50 meter butterfly vant hun gull, med ny paralympisk rekord på 35,58, der vinneren fra PL 2012, Oksana Khrul, kom på 2.-plass.

Nyttårsaften 2016 ble Robinson utnevnt til medlem av Order of the British Empire.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten - *Trykker Paralympics-vinneren (15) til sitt bryst etter denne gangster-entréen*, besøkt 10. september 2016.
2. ↑  Northampton Chron - *Para-swimmer from Northampton breaks world record in debut international event* Arkivert 25. februar 2017 hos Wayback Machine. besøkt 10. september 2016.
3. ↑  British Swimming - *Robinson breaks British record*, besøkt 11. september 2016.
4. ↑  Rio 2016 - *Women's 50m Butterfly - S6 - Standings* Arkivert 22. september 2016 hos Wayback Machine. besøkt 11. september 2016.
5. ↑  *The London Gazette*, Supplement 61803, 31. desember 2016, s. N22.

Eksterne lenker
---------------

* Rio 2016 - Ellie Robinson Arkivert 22. september 2016 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC
**Grav Musikkorps** er et musikkorps i Bærum. Korpsets historie går tilbake til 1927. Etter en periode med liten aktivitet på 1990-tallet, ble det ny giv fra 2011 for janitsjarkorpset, som har om lag 35 medlemmer.

Historie
--------

Grav skoles guttemusikkorps holdt sensommeren 1927 en fest i Birkelunden på Stabekk, og overskuddet, kr. 250,00 gikk til start av et ungdomskorps på Grav. Den 19. september samme år ble så Grav Ungdomskorps stiftet. Det var 16 medlemmer av guttemusikkorpset som tok initiativet til starten. Fanejunker Håkon Larsen ble ansatt som dirigent og fortsatte til 1930. Henry Sørlie var dirigent i årene 1930 til 1951, og fra høsten 1951 var Willy Mittelbach dirigent.

Etter det første året ble medlemmene enige om å velge et styre, og samtidig få noen eldre, musikk-interesserte med til å hjelpe korpset framover. August H. Brenne ble formann og fortsatte fram til 1938. Ellers besto styret av: Einar Tomassen og Henry Sørlie. I 1928 meldte korpset seg inn i Bærum Krets, og dermed også i Landsforbundet. Korpset har tatt del i alle krets- og Landsstevner. I 1946 ble navnet endret til Grav Musikkorps.

Det er 3 æresmedlemmer i korpset: August H. Brenne, Henry Sørlie og Bjarne Borgersen. Grav Musikkorps spilte hvert år på 1. og 17. mai i Oslo, og spilte også på store løpsdager på Øvrevoll Galoppbane.

På grunn av for mange forskjellige interesser og aktiviteter gikk janitsjarkorpset inn i dvale i 90 årene og levde videre gjennom Grav Storband. Korpsforeldre i Grav Skolekorps var opptatt av at det skulle være et janitsjarkorps i nærmiljøet og ivret for at Grav Musikkorps skulle vekkes til live igjen som voksenkorps. I mars 2011 ble flere gamle instrumenter pusset støvet av og det rikholdige notearkivet åpnet. I dag har korpset ca. 35 spillende medlemmer og spiller i 17. mai toget som går ut fra Grav Skole. I tillegg spiller korpset en rekke konserter i nærmiljøet. Grav Musikkorps har janitsjarbesetning dvs. både treblåserinstrumenter (fløyte, klarinett, saksofon) og messing (kornett/trompet, horn, baryton, trombone og tuba). Øvelsene holdes fortsatt på torsdager i «Østheim» Velhus i Østre Bærum som ligger vis-à-vis Grav skole.

Eksterne lenker
---------------

* Grav Musikkorps på Facebook