recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Even Christophersen Ulving** (født 15. august 1863, død 3. august 1952) var en norsk kunstmaler fra Ylvingen i Vega kommune på Helgeland. Han døde i Åsgårdstrand, der han bodde mesteparten av livet.

Even Ulving var sønn til Olava Larsdatter og båtbygger og gårdbruker Christopher Evensen. Han var først gift med Antonetta Augusta Holst; etter at hun døde giftet han seg med hennes niese Fredrikke Johanne Knoph Qvale. 

18 år gammal reiste han til Kristiania for å lære seg et håndverk, og gikk et år i lære hos malermester Vilhelm von Krogh. 1883/84 var han elev ved Knud Bergsliens malerskole, 1885/86 under Heinz Heim og Carl F. Smith ved kunstakademiet i München og 1887 under Adolphe W. Bouguereau ved Academie Julian i Paris. Han bodde på Sømnesøya fra 1900 til 1913. I 1914 flyttet han til Åsgårdstrand.

Even Ulving fikk et langt liv og etterlot seg en stor produksjon. Han malte naturalistiske motiv, ofte fra Helgeland eller Vestfold. Han var representert på Høstutstillingen i 1889, 1892 og 1896 og hadde separatutstillinger m.a. ved Blomqvist 1923 og ved Håndverkerforeningen i Tønsberg 1937. Even Ulving ble den mest framtredende av kunstmalerne fra Helgeland. Han er bl.a. representert ved Slottet og ved Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design. Ved Nasjonalmuseet henger et bilde han har malt av Knut Hamsuns datter Victoria. Han har også malt mange altertavler.

Even Ulving er far til Tore Ulving som i 1931 etablerte Ulvings kunst- og antikvitetsforretning i Tønsberg.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Even\_Ulving, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 7777a472-8ffb-4189-a944-a2e8043632ad, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Hans B. Krogh: «Kunstneren Even Ulving» i *Årbok for Helgeland 2007* ISBN 978-82-90148-67-1
* Tore Ulving: «Even Ulving – Fra Helgeland til Åsgårdstrand», Gyldendal 1997, ISBN 978-82-05-24499-3

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ULAN **·** KulturNav
 |
**Erling Finne** (født 21. juli 1891 i Kristiania, død 8. oktober 1919) var en norsk kjemiker som studerte nukleinsyrer.

Etter examen artium fra Kristiania katedralskole i 1909 tok han Krigsskolen 1912 og drev det til premierløytnant, før han henga seg til kjemien, studerte ved Technische Universität Dresden, der diplomarbeidet *Studien über Explosivstoff* brakte ham tittelen *dipl.-ing.* den 25. juli 1916. Han var i 1918–19 amanuensis (foreleser) ved Kjemisk institutt (UiO) sitt laboratorium, som vikar for Heinrich Jacob Goldschmidt (1857–1927). Etter også å ha vært ved Norsk Hydro sitt forsøkslaboratorium på Skøyen, ble det ham i 1919 tildelt en doktorgrad fra Technische Universität Dresden for avhandlingen *Die Leitfähigkeit von Säuren und Salzen in Methylalkohol*. Det ble ham også tildelt kjemiske patenter.

Han døde i 1919 under en studiereise i Stockholm. Han skulle lære celluloseteknikk hos professor Peter Klason (1848–1937).

Familie
-------

Han var sønn av Gabriel Grubbe Dietrichson Finne (1844–1907) og Alette Sophie Cappelen (1852–1897) som var datter av Severin Diderik Cappelen fra Gjerpen. Blant søsknene var OL-fekter og advokat Severin Finne (1883–1953). Som broren var også Erling medlem av Oslo Fekteklub. Selv giftet Erling seg i 1917 med Astrid Larsen (1892–1918) som var datter av vingrosserer Alfred Larsen. Kona døde i spanskesyken.

Se også
-------

* Finne (slekt) for farsslekta
* Cappelen (slektstre) for morsslekta

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Dr.ing. Erling Finne». *Morgenbladet*. NO. 15. oktober 1919.
2. ↑  Matthias Lienert, *Veröffentlichung des Universitätsarchivs der Technischen Universität Dresden* fra Technische Universität Dresden, s. 196.
3. ↑  *Studentene fra 1909: biografiske oplysninger samlet til 25-årsjubileet 1934*. Oslo: Grøndahl. 1934.
4. ↑  *Kristiania fegteklub: 1906 - 6te september - 1916*. [Kristiania]. 1916.
5. ↑  Ifølge Folketellingen 1910

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |

Mal:STANDARDSORTERINGFinne, Erling
**Erling Dokk Holm** (født 1964) er en norsk statsviter og samfunnsforsker. Han har stillingen som førsteamanuensis ved NMBU. Han har særlig vært opptatt av arkitektur og byutvikling.

Dokk Holm har doktorgrad fra Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo og er ansatt som førsteamanuensis Institutt for eiendom og juss ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet. Han har arbeidet innen områder som forbrukersosiologi, politisk teori, byplanlegging og arkitektur.

Han har markert seg med sterke meninger om form, reklame og moderne forbruksmønster. Han har skrevet flere bidrag til antologier og tidsskrifter og bøker. Han har vært aktiv i samfunnsdebatten som kommentator på byutvikling og arkitektur. Han har vært spaltist i *Dagens Næringsliv* og kommentator i flere andre aviser.

Bibliografi
-----------

* 2001 *Varene tar makten* ISBN 9788205280915
* 2004 *Fra Gud til Gucci* ISBN 82-05-31158-7

Referanser
----------

1. 1 2   NA24.no, e24.no, utgitt 2007, besøkt 22. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Erling Dokk Holm, Forfatter hos Energi og Klima». *Energi og Klima*. Besøkt 22. juni 2021.
3. 1 2 3  «FOREDRAG: ERLING DOKK HOLM – Kunsthall Grenland». 2019. Besøkt 25. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erling Dokk Holm på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Maximilian Wilhelm Gustav Moritz von Prittwitz und Gaffron** (født 27. november 1848 i Bernstadt, død 29. mars 1917 i Berlin) var en tysk og prøyssisk offiser.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Prittwitz tilhørte en svært gammel tysk adelslekt fra Schlesien. Han var sønn av Gustav von Prittwitz, som var prøyssisk generaljustisråd og Elisabeth von Klaß. Prittwitz gikk i sin fars fotspor og ble infanterioffiser.

### Karriere

Han deltok i Den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 i 3. Garde-Grenadier-Regiment, og Den fransk-prøyssiske krig 1870-71. Etter den fransk-prøyssiske krig gikk han på Det prøyssiske krigsakademiet og be deretter utnevnt til *oberleutnant* i Jäger-Bataillon nr. 6.

I 1910 ble han medlem av Preußisches Herrenhaus og riksridder av Johanniter-ordenen.

I 1913 blev han utnevnt til generaloberst.

#### Første verdenskrig

Da første verdenskrig brøt ut i 1914 ble Prittwitz kommandant for den tyske Åttende armé. Den hadde som hovedoppgave å forsvare Øst-Preussen mens de resterende syv tyske armeene angrep Frankrike. Gjennom flyspaning fikk Prittwitz god kontroll over plasseringen av de russiske styrkene under oppmarsjen på Østfronten.

Øst- Preussen ble angrepet fra øst av Paul von Rennenkampfs første armé og fra sør av Alexander Samsonovs andre armé. Rennenkampf var raskere enn Samsonov, slik at Prittwitz kunne konsentrere sin hovedstyrke til å møte første armé. 17. august ble et begrenset russisk angrep slått tilbake ved Stallupönen. Tre dager senere vant russerne en viktig seier i slaget ved Gumbinnen. Prittwitz mistet da hodet og planla å trekke hele den tyske styrken tilbake, vest for Weichsel. Sjefen for den tyske generalstaben, Helmuth von Moltke d.y. vurderte dette for å være en helt gal avgjørelse, og at Prittwitz ikke var riktig person for stillingen. Moltke utnevnte i stedet Paul von Hindenburg til ny sjef for Åttende armé og Erich Ludendorff som hans stabssjef.

Prittwitz deltok etter dette ikke mer i krigen og gikk av med pensjon. Han døde i Berlin av hjerteinfarkt og be gravlagt på Invalidenfriedhof i Berlin

Eksterne lenker
---------------

* Profil på firstworldwar.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Første verdenskrig
**Even Vaa** (født 19. oktober 1980) er en norsk plateprodusent, komponist og musiker.

Han arbeidet tett med artisten Saint Thomas. Sammen med blant annet Larvik-musikerne Alexander Bosrup Karlsen og Andreas Stensland Løwe spiller Vaa i bandet The Captain & Me. Høsten 2013 utkommer bandets fjerde album. Bandet har tidligere kalt musikken sin «maksimalistisk episk konseptuell balkan-country». Men endret senere sjangeren til «verdenspop».

The Captain & Me deltok på Christer Falchs omdiskuterte hyllestalbum til Prince, *Shockadelica*, vinteren 2008. Høsten 2008 medvirket bandet med en låt på tributelabumet til Saint Thomas.

Vaa har også produsert debutplaten til Iram Haq. Platen utkom i slutten av september 2008.

Han har laget musikk til både spillefilm, dokumentarfilm og noen kortfilmer. Vaa har blant annet komponert musikken til Haqs spillefilmdebut JEG ER DIN, og den prisbelønte kortfilmen Skylappjenta.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 207303[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Albrigtsen, Per (7. august 2008). «Hektisk platehøst for Even Vaa» **(norsk)**. Østlands-Posten. Arkivert fra originalen 5. februar 2016. Besøkt 5. februar 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** Discogs
 |
**Ørjan Grøttem Martinsen** (født 4. desember 1960) er en norsk elektroingeniør og fysiker. Han er professor i elektronikk ved Fysisk institutt ved Universitetet i Oslo (UiO), og arbeider innenfor fagfeltet bioimpedans.

Martinsen ble utdannet sterkstrømsingeniør i 1983, og arbeidet en periode hos Siemens. Han tok cand. scient-graden ved UiO i 1990, og doktorgraden (dr. scient.) samme sted i 1995. Doktorgraden var innenfor feltet elektronikk/måleteknikk, og tema for avhandlingen var elektriske målemetoder for å vurdere virkningen av legemidler og fuktighetskremer på huden.

Martinsen har vært professor i elektronikk/måleteknikk ved UiO siden 2002. Han har også bistilling som forsker ved Virksomhetsområde for Medisinsk Teknologi ved Oslo universitetssykehus.

Martinsen ble utnevnt til æresdoktor ved Tallinn University of Technology i 2018. Han fikk innovasjonsprisen fra Universitetet i Oslo i 2019.

Referanser
----------

1. ↑  «Doktorgraden». *Aftenposten*, 27. juni 1995.
2. 1 2  «Ørjan Grøttem Martinsen». Fysisk institutt / UiO. Besøkt 11. januar 2019.
3. ↑  «TalTech Honorary Doctors». Arkivert fra originalen 27. mars 2019. Besøkt 24. april 2019.
4. ↑  Innovasjonsprisen - Universitetet i Oslo

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Ørjan G. Martinsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin
 |
**Fu** (kinesisk: 賦, pinyin: *fù*, «ode») er en form for dikt som oppsto i Kina på Han-dynastiets tid. De betegnes i vestlig faglitteratur som *prosadikt*, *poetiske beskrivelser* eller *rapsodier*.

Opprinnelsen er uklar, men det er vanlig å tilbakeføre Fu til datidens politiske rådgiveres retoriske skoler, til filosofen Xunzi, til gåter, og til *chuci*. Metrikken kan med stor sikkerhet tilbakeføres til *chuci*; fra den stammer *fu*s såkalte Sao-stil (騷, *sāo*): 

Versene er delt opp i tre og to stavelser, adskilt av bindeleddet *ér* 而. Første vers avsluttes med utropspartikkelen *xī* 兮. Sammenlignet med *chucis* sanger har *fu* en særdeles lang form, noe som gjerne forklares med at de religiøse elementer i chuci-diktningen har gjennomgått en sekulariseringsprosess. I stedet for å kretse om shamaner og gudinner, dreier det seg i *fu* om en *herskerepifani*, en framstilling av herskerens bedrifter. 

Fu er rimende lyrikk. Et vers kan bestå av mellom tre og syv skrifttegn (og mange ganger av flere). Ofte innledes de av et forord i prosaform, og mange ganger også av et etterord i verseform. I tillegg til enderimene, forekommer også hyppig både alliterasjoner og assonanser.

Innholdsmessig preges *fu* av lange kataloger av planter, dyr, personer og hendelser, på en slik måte at det kan tydes som en slags ordmagi. Likeledes er det stadige gjentagelser og variasjoner av lydmalende art, av synonymer, parallellismer, hyperboler og antiteser som kan utlegges som en form for besvergelser som er ment å gi de verdslige herskere en aura av det hellige. 

Fu var den viktigste lyrikkform under Han-dynastiet. Den fortsatte imidlertid å ha en sterk stilling fram til og inn i Tang-dynastiets tid. 

De fleste *fu*-dikt er gått tapt for ettertiden.

Et av de mest kjente *fu* fra Han-tiden er Sima Xiangrus *Tianzi Youlie Fu* (天子遊獵賦, «Rapsodien om den himmelske sønn på en behagelig jakt»). Filosofen Yang Xiong, historikeren Ban Gu og astronomen Zhang Heng skrev også viktige rapsodier i *fu*.

Litteratur
----------

* Wolfgang Kubin: *Geschichte der chinesischen Literatur; Band 1: Die chinesische Dichtkunst.* K.G. Saur, München 2002 ISBN 3-598-24541-6
* Gong Kechang: *Studies on the Han Fu.* American Oriental Society, New Haven, Connecticut 1997
* Helwig Schmidt-Glintzer: *Geschichte der chinesischen Literatur*, Bern 1990.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NDL
 |
**Ørestadsselskabet** var et dansk firma som ble opprettet den 24. juni 1992. Selskapet ble i oktober 2007 splittet i to.

Selskapet hadde to hovedformål: 

* å bygge Metroen i København og
* utvikle Ørestaden.

I 2007 ble selskapet oppdelt i to selskaper, Metroselskabet og Arealudviklingsselskabet I/S (det tidligere Københavns Havn A/S), som fremover ivaretar hvert av de to hovedformål. De nye selskapers oppgaver, utover å drive den eksisterende metro og utvikle Ørestaden, blir å bygge ut metroen med Cityringen, samt å byutvikle gamle havnearealer i nordhavnen.

Ørestadsselskabet var eid av Københavns kommune (55%) og staten (45%) ved den danske trafikkministeren.

Ørestadsselskabets toppledelse
------------------------------

* Formanm: Henning Christophersen
* Nestformann: Medlem av Borgerrepræsentationen Jesper Christensen
* Medlem av Borgerrepræsentationen Bjarne Fey
* Medlem av Borgerrepræsentationen Karin Storgaard
* Formann for LO Hans Jensen
* Prosjektdirektør, DR, Kjeld Boye-Møller

Den daglige ledelsen
--------------------

* Adm. direktør Jens Kramer Mikkelsen
* Viceadm. direktør Anne-Grethe Foss
* Teknisk direktør Torben Johansen
* Salgsdirektør Bjarne Vistrup
* Direktør Per Als
* Direktør Lars Mortensen
* Direktør Michael Soetmann

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
Leona Johansson og Tommy Hol Ellingsen til venstre
**Fuck for forest** (forkortet **FFF**) er en norsk miljøorganisasjon hvis aktiviteter finansieres gjennom dens tilbud av pornografisk materiale. Man må betale en sum av 15 amerikanske dollar for å få tilgang til organisasjonens selvproduserte pornografi, hvorav $3 går til administrasjon og de øvrige $12 til regnskogsarbeid. Organisasjonens donasjoner har blitt avvist av WWF i både Norge og Nederland, og FFF samarbeider i stedet direkte med lokale prosjekter i Costa Rica og Ecuador.

Quartfestivalen
---------------

Fuck for forest fikk omfattende medieoppmerksomhet da organisasjonens grunnleggere, Leona Johansson og Tommy Hol Ellingsen, hadde sex på scenen under The Cumshots-konserten på Quartfestivalen i 2004. På bakgrunn av de store juridiske problemene organisasjonen fikk i etterkant av opptredenen, flyttet de sine hovedkvarterer til Berlin.

Oslo domkirke
-------------

På Kristi Himmelfartsdag 2011 simulerte tre medlemmer av organisasjonen sex foran alteret i Oslo domkirke, midt under gudstjenesten. Stuntet var for å demonstrere over Oslo bispedømmes oppsigelsessak mot Einar Gelius. To av aksjonistene ble dømt i Oslo tingrett til bøter på tilsammen 16 500 kroner for «seksuelt krenkende og uanstendig adferd», samt til å betale saksomkostninger på 2 000 kr hver.

Referanser
----------

1. ↑  Verdens Gang - Heftig sex på Quart-scenen
2. ↑  «Norske Skandaler: Sex-stuntet på Quartfestivalen». *VGTV* **(norsk)**. 2. mars 2018. Besøkt 21. mars 2018.
3. ↑  Verdens Gang - Fuck for Forest simulerte sex ved alteret for Gelius
4. ↑  Verdens Gang - Fikk 15 500 i bot for sex-stunt i kirke

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Fuck for Forest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Halldor Hjerleid**, også skrevet **Haldor Hjerleid**, (født 13. april 1821 i Dovre, død 2. mars 1888 i Horten) var en norsk malermester og dekorasjonsmaler. Han grunnla sammen med kona Randine Hjerleids Husflidsskole på Dovre i 1886, en skole som fikk stor betydning for treskjæringskunsten i Gudbrandsdalen og resten av landet. Hjerleid bidro med malerarbeider blant annet ved Karljohansvern, marinens hovedverft i Horten, og dekorasjoner på Frydenhaug gård i Drammen. Han har også malt «Dovrebygda» i kommunestyresalen i Dovre.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Halldor\_Hjerleid[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  *Store norske leksikon* om Halldor Hjerleid (fri gjenbruk av tekst)
3. ↑  *Norsk biografisk leksikon* om Halldor Hjerleid

Eksterne lenker
---------------

* *Norsk kunstnerleksikon* om Haldor Hjerleid

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
***Cyclocephala zurstrasseni*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, blank, gulrød og svart hornbille. Hodet er svart, pronotum er svart med gulrøde kanter og midtstripe, dekkvingene er mest svarte, men med gulrøde lengdestriper langs sømmen og langs sidene. Dekkvingenes ytterkant buler påfallende ut litt bak midten. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.

Levevis
-------

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Ecuador og Peru.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Cyclocephala* Latreille, 1829
							+ ***Cyclocephala zurstrasseni*** Endrödi, 1964

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala*

Eksterne lenker
---------------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* (en) *Cyclocephala zurstrasseni* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclocephala zurstrasseni* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclocephala zurstrasseni* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclocephala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***Cyclocephala pugnax*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), kraftig, blank, brunsvart hornbille med gulbrune dekkvinger. Hodet har en bred, nokså mye framstikkende snute. Beina er mørkt rødlige, dekkvingene gulbrune med smale, svarte tegninger. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede. Oversiden er fint og spredt punktert.

Levevis
-------

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Guyana, Surinam, Bolivia og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Cyclocephala* Latreille, 1829
							+ ***Cyclocephala pugnax*** Arrow, 1914

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala*

Eksterne lenker
---------------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* (en) *Cyclocephala pugnax* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclocephala pugnax* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclocephala pugnax* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclocephala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Runar Normann** (født 1. mars 1978 i Harstad) er en norsk fotballspiller som spiller for Landsås FK.

Normann har tidligere spilt i Fotballklubben Landsås, Harstad Idrettslag, Lillestrøm Sportsklubb (1997–1999), Coventry City FC, Sportsklubben Brann (2003), Vålerenga Fotball (2004) og Tromsø Idrettslag. Han har spilt norske landskamper på G17 (2 kamper), U20 (1 kamp) og U21 (3 kamper). Han er sønn av Bjørnar Normann som var en av Nord-Norges beste fotballspillere på 1960-tallet.

Runar Normann har også utmerket seg på ulike vis utenfor fotballbanen. Han gjorde seg upopulær i Bergen ved å si opp avtalen med Brann midt i sesongen etter at det utviklet seg et anstrengt forhold til trener Mons Ivar Mjelde. Han ble også tatt for fyllekjøring mens han var i Vålerenga. Han innrømmer selv å være en lidenskapelig gambler og brukte store summer på dette i sin periode i England. I sin korte tid i Tromsø vant han en større Unibet-pokerturnering.

24. januar 2006 ble det kjent at Tromsø ikke forlenget kontrakten med Normann. 10. april skrev han under en amatørkontrakt med Harstad Idrettslag. Overgangen medførte en måneds karantene før han kunne spille offisielle kamper for klubben. 8. juni avgjorde han i cupens 2. runde mot Tromsdalen.

Normann fortsatte sin HIL-karriere litt «av og på» de neste to årene i kombinasjon med pokerspill og langturer til eksotiske destinasjoner. I 2007 søkte han på trenerjobben i moderklubben, da Tom Kåre Staurvik røk uklar med styret i HIL. Normann fikk ikke jobben.

I februar 2009 stilte Normann på prøvespill i Tromsdalen UIL, som var nyopprykket til Adeccoligaen. I løpet av noen få uker overbeviste Normann TUILs nyansatte trener Morten Pedersen (tidligere lagkamerat med Normann i TIL) om at formen og ferdighetene fremdeles holdt til toppfotball. I mars 2009 signerte han proffkontrakt med Tromsø-klubben. Private sponsorer har inngått en bonusavtale for scoringer i Adeccoligaen 2009 med Normann. I september forlot han klubben på grunn av skader og manglende motivasjon.

Trivia
------

Runar Normann er én av 52 nordmenn som har spilt i Premier League (per 17. august 2010). Sammen med Jon Olav Hjelde og Christian Kalvenes er han den eneste nordmannen med Premier League-kamper som står uten kamper for Norge.

Sitater om Normann
------------------

«Runar trenger bare kikke på joggeskoene for å holde seg godt trent.» Ham-Kam-spiller og tidligere Bodø/Glimt-kaptein Olav Råstad.

«Jeg er strålende fornøyd med å signere Normann. La meg si det slik, jeg ville ikke likt tanken på å se ham gå til noen annen klubb.» Coventry City- og tidligere Celtic-manager Gordon Strachan.

«Han er som en kenguru i et minefelt.» Tidligere Vålerenga-direktør Kjetil Siem om Normanns uttalelser i media.

Referanser
----------

1. ↑  aftenposten.no Normann forlater Tromsdalen Arkivert 19. oktober 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Runar Normann – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Runar Normann – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (no) Runar Normann – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Runar Normann – FBref Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Sandvolleyball: |
|  VM U19 |
| Sølv |  2011 |  |
|  EM U22 |
| Gull |  2014 Sveits |  |
| NM |
| Sølv |  2014 Oslo |  |

**Runar Torsvik Sannarnes** (født 7. april 1994 i Fjell) er en norsk tidligere volleyball- og sandvolleyballspiller.

Mest kjent er Sannarnes for å ha blitt europamester i sandvolleyball i U22-klassen i 2014. Sannarnes vant gullet sammen med Christian Sørum, som senere ble verdensmester og olympisk mester Sannarnes har også spilt sandvolleyball sammen med Andreas Takvam fra Sotra. 25. juni 2011 tok disse to sølv i U19-VM i sandvolleyball.

Sannarnes har også spilt volleyball i eliteserien for Nyborg Volleyballklubb. 

Runar Sannarnes er sønn av Jan Gaute Sannarnes som er tidligere landslagsspiller i volleyball.

Referanser
----------

1. ↑  NRK. «Sandvolleyball: Norsk EM-gull». Besøkt 24. juli 2016.
2. ↑  Knepent finaletap for Takvam og Sannarnes Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine. Romsdals Budstikke

Eksterne lenker
---------------

* (en) Runar Sannarnes – Beach Volleyball Database Rediger på Wikidata

* (en) Runar Sannarnes – Volleybox Rediger på Wikidata
***Cyclocephala undata*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor, nokså bred, oval, blankt, brunrød hornbille med svarte tegninger på pronotum og dekkvinger. På pronotum har den oftest noen små, mørke flekker, på dekkvingene gjerne en liten, mørk flekk i den fremre delen og et kort, mørkt siksak-tverrbånd litt bakenfor midten, noen ganger mangler de mørke tegningene helt, andre ganger kan dekkvingene være nesten ensfarget mørke. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.

Levevis
-------

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Guyana, Surinam og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Cyclocephala* Latreille, 1829
							+ ***Cyclocephala undata*** (Olivier, 1789)

Kilder
------

* Nettside om arten
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala*

Eksterne lenker
---------------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* (en) *Cyclocephala undata* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclocephala undata* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclocephala undata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclocephala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Dennis Spooner** (født 1. desember 1932 i London, død 20. september 1986 i London) var en manusforfatter som skapte de britiske TV-seriene *Man in a Suitcase*, *The Champions*, *Randall and Hopkirk (Deceased)* og *The Adventurer*. Han var også med på å lage serien *Department S* og han skrev for andre serier, slik som *The Avengers*, *Fireball XL5*, *Doctor Who*, *Stingray*, *Thunderbirds*, *Baronen*, *Doomwatch*, *UFO*, *Jason King*, *The Protectors*, *The New Avengers* og *The Professionals*.

Han arbeidet på *Doctor Who* mens William Hartnell spilte Doktoren og han introduserte komiske elementer i serien. Han skrev historiene *The Reign of Terror*, *The Romans* og *The Time Meddler*. Han skrev også noen episoder av historien *The Daleks' Master Plan* og jobbet som manusredaktør på serien fra og med *The Rescue* og til og med *The Chase* i 1965. Han valgte å ikke fortsette i denne jobben etter at arbeidskontrakten hans på seks måneder utløpte. Skaperen av dalekene, Terry Nation, hadde akkurat tatt over jobben som manuskriptredaktør på den nye serien *The Baron* og ba om Spooners hjelp til å skrive for den. Spooner ble fristet av sjansen til å jobbe på en serie som ville bli vist på det innbringende amerikanske markedet og han takket derfor ja til jobben.

Han returnerte senere til *Doctor Who* for å omskrive David Whitakers manus for *The Power of the Daleks*, noe han ikke ble kreditert for.

Spooner var profesjonell fotballspiller for Leyton Orient i en kort periode i sine yngre år.

Han døde av et hjerteinfarkt 20. september 1986.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 22231, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6w6982k, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dennis Spooner på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Dennis Spooner på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Dennis Spooner hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Lanyinmandarin** (kinesisk: 兰银官话, pinyin: *lányín guānhuà*) er en dialekt innen den kinesiske språk mandarin. Det tales i det nordvestlige Kina i provinsen Gansu (med hovedstaden **Lan**zhou) og den autonome region Ningxia (med hovedstaden **Yin**chuan), og i nordlige deler av den autonome region Xinjiang. Den er en del av zhongyuanmandarin (中原官话). Lanzhou og Yinchuan er der de to viktigste subdialektene tales. 

Det kan skrives med arabisk alfabet (se *Xiao'erjing*), slik som også zhongyuanmandarin kan.

Språket dungan, et kinesisk språk benyttet i Kirgisistan, er i samme kategori mandarindialekter.[]

Referanser
----------

1. ↑  China - Page 902 Chung Wah Chow, David Eimer, Caroline B Heller - 2009 "Language Most of the population in Qīnghǎi speaks a northwestern Chinese dialect similar to Gānsù huà (part of the Lan–Yin Mandarin family). Tibetans speak the Amdo or Kham dialects of Tibetan. It's possible to travel almost everywhere using ..."
2. ↑  Cahiers de linguistique, Asie orientale - Volumes 37-38 -2008 - Page 6 "兰银官话 Lányín Mandarin.."
**Georg Ernst von Wedel-Jarlsberg** (født 23. mai 1666, død 30. januar 1717) var en tysk-norsk diplomat og adelsmann. Han var sønn av Gustav Wilhelm, Greve av Jarlsberg, men han døde før faren og arvet derfor aldri grevetittelen.

Liv og virke
------------

17 år gammel reiste han utenlands. Han besøkte blant annet Frankrike, England og Italia. Da han vendte hjem i 1687 ble han gjort til kammerherre ved hoffet, med en årlig lønn på 2000 riksdaler. 20. februar 1694 ble han sendt som sendemann til det keiserlige hoffet i Østerrike, men han ble tilbakekalt i desember samme år. I 1698 mottok han det hvite bånd av dannebrogordenen. 

I 1703 ble han utnevt til vise-guvernør i grevskapene Oldenburg og Delmenhorst, der faren var guvernør. Georg Ernst var sterkt plaget av gikt, og han døde før faren. Han døde den 30. januar 1717. Grevskapet Jarlsberg gikk i arv til hans eldste sønn, Frederik Anton, etter at faren hans døde den 21. desember. Georg Ernst ble begravet i Oldenburg.

Familie
-------

2. april 1689 giftet han seg med Wilhelmine Juliane, datter av Anton von Aldenburg, greve av Aldenburg. De fikk fem barn:

* Maria von Wedel-Jarlsberg - (f. 30. desember 1690 i Evenburg - d. 12. mars 1740 i Celle)
* Christian Gustav von Wedel-Jarlsberg (1692–1712)
* Grev Frederik Anton av Jarlsberg (1694–1738)
* Erhard von Wedel-Jarlsberg (19. august – 12. november 1696)
* Georg Ernst von Wedel-Jarlsberg (1699–1757)

Referanser
----------

1. 1 2   CERL Thesaurus, CERL-ID cnp01943969, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Laodike III** (gresk: Λαοδίκη; født ca. 241 f.Kr. død ca. 191 f.Kr.) var en prinsesse fra Pontos og en datter av kong Mithridates II av Pontos og hans hustru Laodike. Hennes søster var Laodike av Pontos og hennes bror var Mithridates III av Pontos.

Laodike III ble gift med sin fetter, selevkidekongen Antiokos III, kort tid etter at han kom på tronen i 222 f.Kr. i et bryllup i Selevkia ved Zeugma, ikke langt fra Samosata. Hun ble utropt som dronning av Antiokos i Antiokia før han satte ut på sin militære ekspedisjon mot den opprørske satrapen Molon i Media.

Fødselen til deres eldste barn, Antiokos, skjedde mens kongen var fraværende på ekspedisjonen. I 193 f.Kr. døde arveprinsen Antiokos.

Laodikes navn opptrer ikke i noen kilder, men hennes navn er derimot nedtegnet i et antall inskripsjoner ved siden av hennes ektemanns navn i de senere år av Antiokos' styre ved Sardis, Herakleia ved Latmos, Iasos og Antiokia. Da hun døde lot Antiokos utvikle en kult for henne og ble gitt guddommelige æresbevisninger ved siden av sin ektemann i Teos.

Med tanke på antall barn var antagelig ekteskapet mellom dem godt. Hun født ham åtte barn: Antiokos, Selevkos IV Filopator (som etterfulgte sin far ved hans død i 187 f.Kr.), Ardys, en navnløs datter som ble forlovet til Demetrios I av Baktria, Laodike IV, Kleopatra I Syra, Antiokis og Mithridates som tok navnet Antiokos IV Epifanes da han overtok tronen etter sin bror i 175 f.Kr.

Etter hennes død giftet Antiokos III seg med Euboea av Kalkis som han ikke fikk noen barn med.

Referanser
----------

1. ↑  Polybios, v. 43
2. 1 2  Grainger, John D. (1997): A Seleukid Prosopography and Gazetteer, s. 49
3. ↑  «Antiochus III the Great» Arkivert 14. mai 2011 hos Wayback Machine. *Livius.org*

Litteratur
----------

* Polybios (2010): *The Histories*, overs. Robin Waterfield og Brian McGing, Oxford University Press
* Smith, William (red) (1987): «Laodice (4)» i: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
* Grainger, John D. (1997): *A Seleukid Prosopography and Gazetteer*, BRILL
**Georg Faehlmann** (født 17. september 1895 i Vladivostok i Russland, død 8. mars 1975 i Bad Schwartau i daværende Vest-Tyskland) var en estisk seiler som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Faehlmann vant en olympisk bronsemedalje i seiling under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han var med på den estiske båten «Tutti V» som kom på tredjeplass i 6-metersklassen, bak den norske båten «Norna» og «Hi-Hi» fra Danmark. Mannskapet på «Tutti V» var; Nikolai Vekšin, William von Wirén, Eberhard Vogdt og brødrene Georg og Andreas Faehlmann. Seilasene ble gjennomført på Zuiderzee i perioden 2. til 9. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse Bronse i seiling, 6-metersklassen (Estland)

Portal: Estland

Referanser
----------

1. ↑   Erik Amburger database, oppført som Georg Fählmann, Amburger database ID 65587[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Eesti spordi biograafiline leksikon, ESBL athlete ID Georg\_Faehlmann, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Georg Faehlmann – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Georg Faehlmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Georg Faehlmann – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Lyngdalsfe** eller **lyngdalsku** er en gammel norsk ferase fra Lyngdal i Vest-Agder. Den er rødbrun av farve, kollet (uten horn), forholdsvis liten (cirka 380 kg. levendevekt) og leverer melk med en forholdsvis høy fettprosent (cirka 4,23 prosent). Den var opprinnelig spesielt utbredt på Sørlandet.

I 1947 ble ferasen av landbrukssamvirket slått sammen med andre lokale storferaser, som vestlandsk raudkolle, vestlandsk fjordfe og grått mørefe, til én rase, sør- og vestlandsfe. Da avlslaget for dette feet i 1968 gikk inn i norsk rødt fe (NRF), gikk rasebetegnelsen lyngdalsfe ut av bruk.

I dag finnes feet i Lyngdal, Lista, Ryfylke, Sverige og Færøyene.
Ommund Fidjeland kjempet hardt for å holde feet som en ren rase, og derfor eksisterer Lyngdalskua fortsatt.

Lyngdalskua var symbolet i det tidligere kommunevåpenet til Lyngdal kommune, og det står en statue av en lyngdalsku i full størrelse i kommunens sentrum.

Referanser
----------

1. ↑  Enoksen, Torrey (26. mars 2021). «(+) Her lever Lyngdalskua i beste velgående». *lister24.no* **(norsk)**. Besøkt 5. februar 2023.
2. ↑  NRK (13. desember 2018). «Vraker Lyngdalskua». *NRK*. Besøkt 5. februar 2023.

Kilder
------

* Gyldendals store konversasjonsleksikon, annen utgave, p 3393
* Store norske leksikon
* Farsunds Avis

Eksterne lenker
---------------

* *Rundlöf, Lina* (15. mai 2014). Gamle norske storferaser og NRF-sammenligning av tilvekst og vekt. Masteroppgave, 2014. Institutt for husdyr- og akvakulturvitenskap, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet
* Raudkolle.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Joseph Alzin** (født 1893, død 1930) var en Luxemboursk vektløfter og bryter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Alzin vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i den tyngste klassen, tungvekt over 82,5 kg. Det var første gangen i OL løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Han løftet sammenlagt 260,0 kg, fem kilogram mindre enn gullvinneren Filippo Bottino fra Italia. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var seks utøvere fra fem nasjoner i tungvektklassen som ble avviklet 31. august 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i vektløfting, tungvekt

Eksterne lenker
---------------

* (en) Joseph Alzin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Joseph Alzin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Joseph Alzin – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Engebret Sørli** (født 2. april 1896, død 9. januar 1992) var en småbruker, skogsarbeider og lokalpolitiker fra Trysil. Han var ordfører i Trysil 1956–1963 for Arbeiderpartiet. Han var varaordfører fra 1945 til 1955, og fungerte ofte som ordfører i disse årene fordi daværende ordfører Harald Løbak samtidig var stortingsrepresentant.

Han var født i Østby som yngste sønn på plassen Sørli. Han giftet seg i 1927 med Olea Langhol fra Skåret, og overtok i 1928 Sørli etter faren og halvbroren, etter at han hadde vært deleier fra 1911.

Sørli ble valgt inn i kommunestyret i 1945, og satt som varaordfører eller ordfører i alle de 18 årene han satt i kommunestyret. I Sørlis tid som ordfører ble kommunehuset Hagelund bygd i Innbygda. Det var også i hans tid at kommunen hadde sin første store skolestrukturdiskusjon, som endte med at 20 grendeskoler ble redusert til seks.

Ved siden av kommunepolitikken var han aktivt med i Østby skytterlag, og i ledelsen for flere samvirkeforetak i Østbygrenda: vannverket, Kjølen pensjonat og Østby husbruksskog. Fra 1935 til 1937 var han leder av *bygdesammenslutningen* (fellesstyret) for Trysil Skog og Land.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Trysil

Referanser
----------

1. 1 2   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Engebret Sørli; nettstedet Gravminner i Norge
3. 1 2 3  Rolf Arne Moen. *Samfunnsbyggerne : Trysil arbeiderparti 100 år*. Utgitt av partiet, 2015. Side 32-33. ISBN 9788230329009
4. 1 2  «60 år». *Østlendingen 28. mars 1956*. 1956. s. 4.
5. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 1 : Garder og slekter*. Trysilboknemnda. 1943. s. 684.
6. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 5 : Supplementsbind til Trysilboka for søre og østre Trysil*. Trysil kommune. 1989. s. 344, 393-394. ISBN 8290698046.
7. ↑  *Norges skyttere i ord og bilder*. Oslo: Kulturforlaget. 1953. s. 255.
8. ↑  Buflod, A.H. (1939). *Vi slo oss gjennom! : fagorganisasjonen i Trysil de avgjørende år 1927-1937*. laget. s. 63.
Steinstreng, utgardsgjerde på ødegård fra folkevandringstid, Gilja, Dirdal, Rogaland
**Steinstreng** er et steingjerde som har mistet sin funksjon og er rast ned slik at det i dag sees som en smal eller bred rekke med steiner, mer eller mindre begravd av jord og torv. Steinstrenger er tørrmurt av naturstein, og har ofte hatt en opprinnelig høyde på 80-90 cm. I mange tilfeller synes steinstrengene å ha vært for lave til å ha fungert som gjerder, og har muligens vært fundament for tregjerder. Steinstrengene kan knyttes til gammelt jordbruk, og var ofte gjerder mellom beite og dyrkbar jord, med fegater som førte fra gårdstunet og ut til beiteområdene i utmarka. Funn av steinstrenger i landskapet er ofte et tegn på at det finnes fossile åkerspor i området. Datering av denne type kulturminner er vanskelig fordi de som regel ikke inneholder dateringsmateriale, og fordi de har vært i bruk over svært lang tid. Steinstrenger er i en del tilfeller knyttet til ødegårdsanlegg fra romersk jernalder og folkevandringstid (Kr.f-550 e. Kr). De er blant de vanligste kulturminnene man kan finne i et kulturlandskap.
**Eirik Haga** (født 16. november 1957) er en politiker som representerer Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Vaksdal kommune i Hordaland fra 2007 til 2019. Hans forgjenger var Øivind Olsnes fra Høyre. Haga har vært medlem av Vaksdal kommunestyre siden 2001. 

Arbeiderpartiet fikk 44,1 prosent av stemmene i Vaksdal kommune i 2011 og Haga ble gjenvalgt som ordfører i 2011 og i 2015. Arbeiderpartiet er populært i Vaksdal kommune. Det beste resultatet ved kommunevalg har vært 56% i 1951 og det dårligste resultatet 27,3 prosent. Valgresulatet i 2015 var 38,7 prosent. 

Haga er utdanna adjunkt og var rektor før han ble ordfører.

Referanser
----------

1. ↑  Viktigast å auke folketalet Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. - Hordaland (avis) 06.09.2011, besøkt 21.10.2016
2. ↑  Valget i 2015 - NRK/Hordaland 14.09.2015, besøkt 21.10.2016
3. ↑  Eirik Haga (Ap) vart attvald som ordførar Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. - vaksdal.kommune.no, besøkt 21.10.2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Øivind Olsnes** | **Vaksdals ordfører**(2007–2019) | Etterfølger:**Hege Eide Vik** |
Fløtemugge som er del av et fløtesett, se sukkerskål
Fløtemugge i sølv datert 1838. Stemlet *FB 1838*. Trolig laget av gullsmed Fredrik Julius Brinck (1808–1857) i Christiania. NF.1899-0394. Foto: Norsk Folkemuseum 
Fløtemugge fra 1928 med design av Nora Gulbrandsen og laget på Porsgrunds Porselænsfabrik. NF.1982-1065. Foto: Anne-Lise Reinsfelt/Norsk Folkemuseum 
**Fløtemugge** eller **melkemugge** er en betegnelse på en liten mugge for servering av fløte eller melk til kaffe eller te. Mugger som inngår i et kaffeservise eller teservise er ganske små, mens melkemugger til et frokostservise ofte er ganske stor. Muggene kan være laget av ulike slags metall, keramikk eller glass. Eksklusive mugger er gjerne gjort i ekte sølv, sølvplett eller tynt høybrent feltspatporselen.

På 1800-tallet ble det vanlig med fløtemugger og sukkerkopper som hørte sammen, gjerne med et lite brett, og disse blir da kalt *fløtestell*. Fløtesett i keramikk kan inngå i hele kaffe- og/eller teserviser, men fløtesett i metall kan være tilbehør til kaffe- og/eller tekanner i samme design.

Se også
-------

* Spilkum
* Sukkerskål

Referanser
----------

1. ↑  Fossberg (1994) s. 116.

Litteratur
----------

* Fossberg, Jorunn (1994): Norsk sølvstempler. Gullsmedhåndverk i byene på østlandet før 1870. Oslo. ISBN 82-00-21696-9
* Halvorsen, Josef og Larsen, Kjell Egil (1997) "Gammelt Porsgrund" Klenodier verd å eie. Porsgrunn. ISBN 82-992998-2-9.
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo]

Eksterne lenker
---------------

* Fløtemugger i DigitaltMuseum
Fnokk sprer frø ved hjelp av vind.Fnokk sprer frø ved hjelp av vind.
**Fnokk** (latin: *pappus*) er hår- eller fjærformede sveveorganer, som fungerer som «fruktbærere». På toppen har fnokk en samling av lange, lette, fine hår. Nederst på fnokken henger frukten med frøet. Fnokk fungerer som frøspreder for mange plantearter i kurvplantefamilien og vendelrotfamilien. Kjente eksempler er løvetann og hestehov. Fruktene spres ved hjelp av vinden og kalles også for «svevefrø».

Fnokk, frø med sveveorganer, fra hunnrakler på osp (*Populus tremula*) spredt med vinden i Vestfold i mai 2019, et år med rekordmye fnokk på grunn av sterk tørke sommeren før.

Referanser
----------

1. ↑  Ryvarden, Leif (1978). *Planter: En felthåndbok med fargebilder*. Oslo: NKS-forlaget. s. 11.
2. ↑  «fnokk – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 7. november 2015.
3. ↑  Mæhlum, Lars (3. oktober 2020). «kanadagullris». *Store norske leksikon*. Besøkt 30. mai 2021.
4. ↑  nrk.no 2019: *Fjorårets tørkegir ekstr mye fnokk*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
For andre personer som heter Hans Christiansen, se Hans Christiansen.

Hjorten Revy- og Varietéteater Foto: Erik Olsen 
**Hans Lemvig Christiansen** (født 1826, død 1879) var en norsk restauranteier og forretningsmann fra Trondheim. Han startet det som senere ble Hjorten Revy- og Varietéteater. 

I 1859 kjøpte han den såkalte Klæth-gården i Ila i Trondheim. Han var da restaurantør ved teatret i Trondheim. Christiansen hadde svennebrev som kelner og hadde seilt til sjøs noen år som restaurantør eller stuert. Blant annet hadde han arbeidet ombord på DS Nidelven som gikk i rute mellom Trondheim og kontinentet. 

Christiansen brukte hele tre år på å planlegge sitt underholdningssted i Ila. Han hadde besøkt folkelige underholdningssteder i Danmark og i England, og i 1862 står *Christiansens Have* ferdig med restaurant, hage med springvann og kjeglebaner. Allerede neste sommer varter Christiansen opp med musikk i hagen i tillegg til andre underholdningsaktiviteter. Han engasjerte Brigademusikken som spilte fra tidlig vår til sesongslutt i slutten av august.

Referanser
----------

1. ↑  Folketellingen 1875, Trondheim Arkivert 16. desember 2005 hos Wayback Machine.
**Forbudsrepublikken** er en barokk opera i tre akter, skrevet for kor og 4 hovedroller av Jon Skogstad og Håkon M.E. Sundaune. Operaen omhandler Prins Mild som kjemper for sin kjærlighet til den fagre Dunhilde. Dunhildes far, den mektige forbudskansler Nicorette, tåler ikke synd og svake mennesker. Han prøver med alle midler å forhindre sin datter i å falle for prinsens lidderlighet og moralske forfall, men skjuler selv mørke hemmeligheter bak sitt lytefrie ytre.

Midt i skuddlinjen står bartenderen, som ikke snakker mye men lytter desto bedre, og finalen byr på et gedigent oppsving for den altoppslukende kjærligheten på bekostning av et og annet prinsipp om for eksempel nedsatt livskvalitet som følge av passiv røyking.

Roller
------

* Forbudskansler Nicorette
* Dunhilde (kanslerens datter)
* Prins Mild (omstreifende livsnyter)
* Bartenderen
* Paula Mall (Dunhildes mor)

* Kor (kanslerens disipler)
* Dansere
* Sjonglør/Djevel

Orkester
--------

* 3 (2) cembali
* 1 bass
* 2 cello
* 1 fagott
* 2 bratsj
* 6 fiolin
* 2 fløyter
* 2 obo
* 1-2 slagverk

Eksterne lenker
---------------

* Forbudsrepublikken