recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elling Rønes** (født 28. juli 1882 i Trysil, død 12. september 1965 i Trysil) var en norsk langrennsløper som vant femmila i Holmenkollen hele fire ganger. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1947. Han representerte idrettsklubben Trysil Turn & IF og Nordre Trysil IL.

Rønes vant 50 km i Holmenkollen i 1906, 1907 (40 km), 1908, og siste gang på ti år etter sin første seier i 1916. Bare Thorleif Haug med sine 6 seire og Lauritz Bergendahl har flere, men ingen andre har vunnet med ti år mellom første og siste seier. Han har ytterligere to andreplasser, fra 1914 og 1917, og deltok på sin siste 5-mil i «Kollen» i 1934, 52 år gammel. I 1911 ble Rønes norsk mester på 30 km.

I 1947 ble Rønes tildelt Holmenkollmedaljen for sine bragder i Holmenkollen.

Eksterne lenker
---------------

* Skiforeningen.no, trykk *Vinnere* for PDF-fil med liste på Holmenkollen
* langrenn.coms liste over alle NM-vinnere i langrenn


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Oscar Gjøslien & Annar Ryen | **Holmenkollmedaljen**(1947) | Neste mottaker:Asbjørn Ruud |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Geni
 |
Övralid, sett fra sydvest
Verner von Heidenstams bibliotek
**Övralid** er en svensk herregård nord for Motala i Östergötland. Den var hjemstedet for den svenske forfatter og nobelprisvinner Verner von Heidenstam fra 1925 til hans død i 1940. 

Verner von Heidenstam bosatte seg i 1925 i den bygningen som han lot bygge noen år tidligere, sammen med sin samboer, den danske forfatter Kate Bang. I hjemmet bodde også diverse tjenestefolk samt Kate Bangs to barn fra et tidligere ekteskap. Övralid var samlingspunktet for den svenske kulturelle elite, blant de mange gjester var også oppdagelsesreisende Sven Hedin, billedhugger Carl Milles, kunstneren Albert Engstrøm og Prins Eugen av Sverige. Alle overnattet i husets gjesteværelser. 

Ved Verner von Heidenstams død i 1940 ble Övralid overdratt til den svenske stat, som siden har bevart både bygningen og interiøret som det opprinnelig var. Övralid er åpen for besøkende i sommermånedene og er dessuten åsted for den offisielle overrekkelse av Övralidsprisen som årlig tildeles en forfatter på Verner von Heidenstams fødselsdag. Fødselsdagen feires videre med dans og sang i haven hvor forfatteren er gravlagt.

Kilder
------

* Per Gedin, *Verner von Heidenstam - ett liv*, Stockholm, Albert Bonniers förlag, 2006

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
«Non stop» har flere betydninger.
Non Stop.
Pepperkakemann med Non Stop.
**Non Stop** er et produktnavn som sjokoladefabrikanten Freia bruker på sine sjokoladelinser. Produktet ble lansert i Sverige i 1947 og i Norge i 1952.

Linsene består av mørk sjokolade dekket av et hardt sukkerskall. Skallet består av to lag, et hvitt lag innerst og et farget lag ytterst. Det ytterste laget gir også linsene forskjellig smak avhengig av fargen – enten rødt (bringebær), gult (sitron), oransje (appelsin), grønt (ananas), svart eller brunt (begge vanilje). Non Stop kan også for eksempel brukes som kakepynt eller tilbehør til iskrem.

I 2004 lanserte Freia Non Stop Melkesjokolade, som er laget etter samme prinsipp som vanlig Non Stop, men som bruker melkesjokolade tilsvarende den i Freia Melkesjokolade i stedet for mørk sjokolade. Fargeskallet på Non Stop Melkesjokolade er farget i ulike pastellfarger.

Ideen til sjokoladelinsene kom fra den svenske konditoren Hugo Bjørnebeit Parr. Han fikk ideen da han skulle pynte en bryllupskake, og brudeparet ikke ville ha blomster på kaken. Han tok denne ideen opp med en sjokoladefabrikk i Sverige i 1946, og i 1947 ble de første sjokoladelinsene produsert.

Se også
-------

* Smarties
* M&Ms

Referanser
----------

1. ↑  Årets nysgjerrigper er kåret
**Økonomisk dumping** går ut på at land eller bedrifter som overproduserer en vare, eksporterer denne varen til andre land og selger den billig. 

Eksempel: Overproduksjon av mat i Nord skaper problemer for jordbruket i sør. For å holde oppe prisene på hjemmemarkedet i nord blir matoverskuddet eksportert og solgt billig – vi snakker om dumping. Når billig mat fra Nord selges eller dumpes på markedene i Sør, utkonkurreres den lokale matproduksjonen. 

Dumping kan brukes bevisst av firmaer som har fått en rimeligselgende konkurrent, ved at en selger sitt produkt til under produksjonspris inntil konkurrenten gir opp eller går konkurs. Beviset på dumping blir da at prisen på produktet går raskt opp til opprinnelig nivå, eller høyere. Denne taktikken er ofte forbudt av de enkelte lands myndigheter.

Dumping er et omstridt tema, der noen økonomer og politikere mener det er rimelig at et land opprettholder et visst minstemål av matproduksjon, og hjelper produsentene ved å yte eksportsubsidier, mens andre mener at det bare er hva markedet vil og kan betale som teller.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Ellinair** er et gresk flyselskap med hovedkontor i Thessaloniki. Selskapet driver ruteflyginger og med charter.

Historie
--------

Det nye flyselskapet blei etablert 19. februar 2013 og gjennomførte sin første flytur i februar 2014. Navnet Ellinair er en kombinasjon av "Έλλην" (ellin, "gresk") og "luft".

Selskapet er medlem av Mouzenidis-gruppa. Det blei opprinnelig oppretta for å betjene turister, hovedsakelig fra Russland, som besøker Hellas gjennom reisebyrået til Mouzenidis. I oktober 2014 blei Ellinairs flyginger gjort tilgjengelig i Global Distribution Systems (GDSs), for å sikre tilgang for alle reisebyrå. Den 15. juni 2015 lanserte Ellinair innenriksruter fra Athen og Thessaloniki.

Ruter
-----

Ellinair driver hovedsakelig direkteruter fra hovedbasen på Thessaloniki internasjonale lufthavn og fra Eleftherios Venizelos internasjonale lufthavn i Athen og med flere direkteruter til utlandet fra Korfu internasjonale lufthavn og Heraklion internasjonale lufthavn på Kreta i turistsesongen om sommeren.

Flyflåte
--------

Per mars 2019 besto Ellinairs flyflåte av Airbus A319, Airbus A320 og Boeing 727.

* Airbus A320 fra Ellinair i luftaAirbus A320 fra Ellinair i lufta
* Avro RJ85 fra Ellinair på KorfuAvro RJ85 fra Ellinair på Korfu
* Ellinair Airbus A319-100Ellinair Airbus A319-100
* Boeing 737 fra Ellinair på Lennart Meri Tallinn lufthavnBoeing 737 fra Ellinair på Lennart Meri Tallinn lufthavn

Referanser
----------

1. ↑  «Ellinair - O Στόλος Αεροσκαφών της Ellinair». Besøkt 29. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ellinair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Dean Paul Martin** (født 17. november 1951, død 21. mars 1987) var en amerikansk entertainer, sanger, skuespiller, og pilot for det amerikanske militæret. Han var også en vellykket tennisspiller og han deltok i mange konkurranser for juniorutøvere på Wimbledon.

Martin spilte hovedrollen i TV-serien *Misfits of Science* som ble sendt på TV ved årsskiftet 1985 og 1986. En av seriens medstjerner var den kjente skuespilleren Courteney Cox. Martin var også en ivrig pilot som fikk sin piloten-lisens da han var 16 år gammel. Han ble offiser i California Air National Guard i 1981. Han døde i 1987 da hans F-4 Phantom jagerfly som tilhørte Nasjonalgarden styrtet i San Bernardino-fjellene i California under en snøstorm. Krasjet drepte både ham og hans partner Ramon Ortiz som var med ham på flyet. 

Martin ble etter sin død gravlagt i Los Angeles National Cemetery som tilhører US Department of Veterans Affairs og ligger i Los Angeles i California. Dean Paul Martin giftet seg med skuespillerinnen Olivia Hussey i 1971. De fikk ett barn sammen som heter Alexander som i likhet med foreldrene ble skuespiller som voksen. Martin og Hussey ble skilt i 1978. Han giftet seg deretter med Dorothy Hamill i 1982 og de tok ut skilsmisse i 1984.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, «Dean Paul Martin», SNAC Ark-ID w6847dc7[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 3535, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dean Paul Martin på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Dean Paul Martin på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Dean Paul Martin på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Dean Paul Martin hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Økonomiregelverket for staten** er interne, overordnede regler for hvordan statens økonomiske virksomhet skal innrettes.

På øverste nivå i økonomiregelverket er *Reglement for økonomistyring i staten* («reglementet»), fastsatt av Kongen i statsråd i 2003. Finansdepartementet har, jf. reglementet § 3, fastsatt utfyllende regler i *Bestemmelser om økonomistyring i staten* («bestemmelsene») og i rundskriv.

Reglementet skal blant annet sikre at midler brukes og inntekter oppnås i samsvar med Stortingets vedtak og forutsetninger, at fastsatte mål nås, midlene brukes effektivt og statens materielle verdier forvaltes på en forsvarlig måte. Det er videre et krav om at alle virksomheter opptrer i samsvar med lover og regler, inkludert etiske regler, og har styring, kontroll og forvaltning som er tilpasset vesentlighet og risiko. Overordnede organer pålegges å kontrollere at underliggende virksomheter utfører sine oppgaver på en forsvarlig måte, og at tilskuddsmottakere oppfyller vilkårene. For å få informasjon om måloppnåelse, effektivitet og resultater skal alle virksomheter gjennomføre evalueringer på sine ansvarsområder.

Bestemmelsene gir nærmere regler om

* departementenes styring av virksomhetene (kapittel 1), herunder regler om styringsdialogen og tildelingsbrev,
* intern styring i virksomhetene (kapittel 2),
* felles standarder for budsjettering, regnskapsføring og betalingsformidling (kapittel 3)
* økonomisystem, bokføring, dokumentasjon og oppbevaring av regnskapsmateriale (kapittel 4)
* rutiner for behandling av lønn, anskaffelser og inntekter (kapittel 5)
* forvaltning av garanti-, tilskudds- og stønadsordninger (kapittl 6-8)

Finansdepartementet har i hovedsak delegert forvaltningen av økonomiregelverket til Direktoratet for forvaltning og økonomistyring (DFØ), med unntak av bestemmelsenes kapittel 1 om departementenes styring av underliggende virksomheter. DFØ veileder om hvordan regelverket skal forstås.

Referanser
----------

1. ↑  kronprinsregentens resolusjon 12. desember 2003
2. ↑  herunder Stortingets bevilgningsreglementet, som gir overordnede regler for statsbudsjettet m.v.
3. ↑  Reglementet § 1
4. ↑  Reglementet § 4, jf § 14
5. ↑  Reglementet § 15
6. ↑  Reglementet § 16
7. ↑  Nærmere om statlig økonomistyring, Finansavdelingen i Finansdepartementet

Eksterne lenker
---------------

* Regelverk for økonomistyring i staten, publisert på regjeringen.no
* Økonomiregelverket presentert på nettstedet til Direktoratet for økonomistyring
* Bevilgningsreglementet, publisert på regjeringen.no
**Thoralf Gilbrant** (født 23. mai 1919, død 11. februar 2006) var en profilert predikant og forfatter innen pinsebevegelsen.

Bakgrunn
--------

Thoralf Gilbrant (f. Gulbrandsen) i Stavanger i 1919, som en av syv søsken. Han vokste opp i Ryfylke og ble tross sin ungdomsomvendelse til aktiv kristentro på et luthersk bedehus en av pinsebevegelsens store frontfigurer i Norge. Han var gift med Tobine Gilbrant (1916–1991) f. Aadneram og sammen hadde de fem barn. En av deres døtre er gift med tidligere Oslo-biskop Ole Chr. Kvarme.

Karriere
--------

Han hadde en lang karriere som redaktør av pinsebevegelsens avis *Korsets Seier*. Han var redaktør av Illustrert Norsk Bibelleksikon 1965–1969 og ny utgave 1986–1992. Gilbrant var også nær medarbeider med Carl Fredrik Wisløff og Arthur Berg i arbeidet med å fremskaffe en moderne språklig bibeloversettelse, bibelutgaven *Norsk Bibel*, som kom ut i 1988. 

Gilbrant utgav også en lang rekke andre verk, deriblant Studiebibelen, en gresk-norsk lineæroversettelse av Det nye testamente i fem bind 1977–1982. Sistnevnte har senere blitt utvidet. 

I de siste ti årene av sitt liv utgav Gilbrant en rekke bøker, blant annet en bok som omhandlet Sir Isaac Newton og hans forhold til Bibelens profetier.

Bibliografi
-----------

* Tror du dette? 1965
* Jeg tror 1970
* Tidens tegn 1973
* Snart kommer Jesus 1980
* EF i politikk og profeti : romerrikets gjenreisning og Antikristens rike 1993
* Isaac Newton om profetiene : profeten Daniel og Johannes' åpenbaring 1993
* Hva er skjedd med Bibelen? 1994
* "Her er ikke mann og kvinne-" 1995
* År 2000 : en ny tidsalder 1997
* Norsk Studiebibel (ansv redaktør) 1998
* Bortrykkelsen – Jesu Gjenkomst 2001
* Israel i endetiden : tillegg: Mysteriet med Israels tapte stammer 2002
* År 2000 og den nye tidsalder 2003
* Israel i Endetiden 2004
* Darwin & endetidens antikristelige verdensreligion 2003

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Økonomisk makt** oppstår gjennom ulike bytteforhold, der noen besitter etterspurte goder og der kjøpekraft akkumuleres gjennom fordelaktig markedsbytte. Produsenter kan øke sin markedsmakt ved konsentrasjon og prissamarbeid og forbrukerne har ulik påvirkning gjennom varierende kjøpekraft og konsumentorganisering. 

Den økonomiske makten er knyttet til rikdom og fordeling av knappe goder; den økonomiske organiseringen omfatter kretsløp omkring produksjon, bytte, fordeling og forbruk. Historisk oppsto det institusjonelle skiller mellom politisk og økonomisk makt med liberalistiske forestillinger om et selvregulerende næringsliv. 

Økonomisk makt kan utøves gjennom boikott av et lands varer, eller gjennom en handelsblokade. Et rikt og mektig land kan bruke sin makt over et mindre ressurssterkt land og på denne måten få landet til å inngå visse handelsbetingelser, for eksempel ved å nekte det mindre landet utviklingshjelp.

Litteratur
----------

* Østerud, Øyvind (2003) «Makten og demokratiet», Gyldendal.
**Thoralf Berg** (født 3. mai 1947 i Trondheim, død 3. mai 2016 i Trondheim) var en norsk professor i teaterhistorie, teateranmelder og pedagog.

Berg startet sin yrkeskarriere som adjunkt ved Gerhard Schønings skole og endte som professor emeritus ved Fakultet for lærer- og tolkeutdanning (FLT) ved Norges teknisk-naturvitenskapelige fakultet (NTNU).

Han var en av redaktørene for utgivelsen av den store vitenskapelige utgaven av *Henrik Ibsens skrifter* som etter ti års virksomhet ble sluttført i 2010. Han var også medlem av juryen for Heddaprisen i perioden 2007-2013.

Thoralf Berg bidro sterkt til forskning og formidlingen av Trondheims teaterhistorie. Noen av spesialfeltene var Henrik Ibsens dramatikk og de tidlige epoker av vår nasjonale teaterhistorie.

Litteratur
----------

* Berg, Thoralf 2009: *Teater blir kunst. Om dannelsen av et moderne publikum og teater i Trondheim på 1800-tallet*. Trondheim: Tapir akademisk forlag. ISBN 9788251924948
* Berg, Thoralf, Johan O. Jensen, Helge Solberg og Ingrid Weme Nilsen 2012: *Sceneskifte. Trøndelag Teater 75 år*. Trondheim: Vigmostad & Bjørke AS / Akademika forlag ISBN 9788251929394

Referanser
----------

1. ↑   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Thoralf Berg hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Blåstertopp** (Sindarin: **Amon Sûl**, *Vindens Ås*) er en fiktiv ås fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Den ligger i Eriador, og er den sørligste og høyeste av åsene i åsrekken **Blåsteråsene**.

Blåstertopp overvåker den store østveien øst for Bri, omtrent midtveis mellom Hobsyssel og Kløvendal. Åsen reiser seg tusen fot over bakken rundt, og der var det et vakttårn i Arnors dager. Vakttårnet og befestningen ble ødelagt og brent i året 1409 i det tredje tidevervet, men toppen er ennå omkranset med en ring av steiner. En sti leder opp på åsen fra nordvest, og dette forbant Amon Sûl med de andre småfortene i Blåsteråsene. Tårnet på Amon Sûl holdt en gang i tiden en av de syv Palantírene.

Blåstertopp er ikke nevnt i *Hobbiten*, men det flere ting som hender der i *Ringenes herre*. Etter at de fire hobbitene, Frodo, Sam, Munti og Pippin, flykter fra Bri sammen med Vidvandre unngår de hovedveien og kommer opp på Blåstertopp nordfra. På toppen oppdager de et budskap fra Gandalv, og de ser at 5 av Ringskrømtene nærme seg åsen, fra veien, på sørsiden. Den natten de tilbrakte i et søkk i åssiden ble de angrepet av Ringskrømtene, og Frodo ble stukket i skulderen av et *Morgul blad*, en forgiftet kniv, men de ble drevet vekk av de andre hobbitene og Vidvandre.

Portal: Litteratur
Sentrumsgaten
**Blåvand** (også omtalt som **Blåvand-Oksby**) er et tettsted i Varde kommune i Jylland i Danmark. Opprinnelig var det to tettsteder, Blåvand og Oksby, men de har vokst sammen slik at grensen mellom de to ikke lenger eksisterer; for eksempel ligger Blåvand Museum i Oksby gamle skole.

Oksby kirke
Stedet er sterkt preget av turisme. Det er bare noen hundre fastboende, men i sommermånedene er det flere tusen turister i de mange fritidsboligene som er bygget der. Dette har ført til at stedet har en livlig hovedgate med en rekke butikker og spisesteder; i høysesongen må man ofte regelrett gå i kø på fortauet.

Fyrtårnet og den gamle vokterboligen
Strandlinjen er flere kilometer lang, hvorav det meste er godt egnet til bading. Noen områder er markert med svarte flagg fordi sterke utgående strømmer gjør det farlig å svømme der. Utenfor Blåvand ligger Horns Rev, som før fyrtårnenes tid var et av de farligste steder langs danskekysten. Fyrtårnet i Blåvand er, mye på grunn av dette revet, et av de mest kjente i Danmark, og det er Danmarks vestligste fyr.

Under andre verdenskrig hadde tyskerne en arbeidsleir i området, Blåvandlejren (1942-45), som etter frigjøringen tok imot østeuropeiske krigsflyktninger, i stor grad barn. I dag finnes det knapt spor etter leiren.

Blant attraksjoner i Blåvand finner man:

* Blåvand museum, med lokalhistorisk utstilling
* Blåvandshuk fyr, som etter automatiseringen er åpent for publikum
* Redningsbåtmuseet, med gammel redningsbåt og utstyr
* Tirpitzstillingen, tysk kanonstilling i Atlantervolden som aldri ble fullført

Referanser
----------

1. ↑  Pas på lumske revlehuller | Indland | DR
2. ↑  Revlehuller holder livreddere beskæftigerde | TV MIDTVEST
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 22. juni 2015. Besøkt 4. august 2019.
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Thoralf Holta** (født 30. oktober 1892, død 19. juli 1994) var en norsk skipsreder. Fra sin far, konsul Hans Halvorsen Holta, arvet han sammen med sine fire søsken en rekke aksjeselskaper som senere ble kjent som «Holtagruppen». Fra Drammen kjøpte han sammen med nære venner i 1920-årene selskapet Friis & Lund, som ble omdøpt til Rederiaktieselskapet Henneseid. Holta konsentrerte seg først om shippingvirksomheten, som han drev fra Borgestad i Skien. I 1919 kjøpte han et mindre rederi fra Bergen. Med på kjøpet fulgte den unge Hilmar Reksten.

Holta var handelskandidat fra handelhøyskolen i Leipzig. Han inspirerte Reksten til å ta tilsvarende utdannelse fra handelshøyskolen i Köln. Reksten ble hos Holta inntil han i 1929 startet sitt eget rederi.

Thoralf Holta er mest kjent for sin befatning med A/S Union (Union Co.) i årene 1940 til han døde i 1994. Han kjempet mot Den Norske Creditbank og andre store norske finansselskapers forsøk på å involvere Union i deres bestrebelser for å rasjonalisere treforedlingsindustrien i Sør-Norge slik at bankenes engasjement i den øvrige treforedlingsindustri skulle styrkes ved hjelp av Unions enestående finansielle posisjon. Bankenes fremstøt endte med at Den Norske Creditbank overdro hele sin aksjepost i Union uten vederlag til Bergens Privatbank.

Holta bodde på eldresentret The Colina Club i Alicante i Spania de to siste årene av sitt liv. Da var han blitt et passivt midtpunkt for en arvestrid som ble gjenstand for en del medieoppmerksomhet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Komondor** (FCI #53) er en helhvit bruks-, hyrde og gjeterhundtype som er kjent for sin svært karakteristiske «mopplignende» pelsbehåring. Den er gigantstor og stammer fra Ungarn. I hjemlandet har den tradisjonelt fungert som vokterhund opp gjennom århundrene.

Opprinnelse og alder
--------------------

Man har antatt at Komondorens forfedre kom til Ungarn med madjarene helt på slutten av 800-tallet, men dette kan være feil. En annen teori er at den kom med kumanerne (også kalt vestlige kiptsjaker) på 1200-tallet, da disse flyktet vestover fra Tyrkia i en forsøk på å unngå mongolenes invasjon. Faktisk har denne teorien blitt forsterktet i senere tid, gjennom arkeologiske funn av hunder gjort i bosetninger etter kumanere. Funnene påminner sterkt om komondor og kuvasz, uten at dette kan endelig bekreftes. Navnet *komondor* (eller *komon-dor*) ble tolket som *kumanernes hund* av András Pálóczi-Horváth i 1989, noe som ytterligere forsterker den siste teorien.

Rasen må således trolig regnes som en etterkommer av de store hvite hundene som innvandret til Europa fra Asia gjennom migreringene østfra, men særlig mer vet man ikke om rasens opphav.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Komondor er en gigantstor svakt rektangulær hunderase med en svært karakteristisk helhvit pels, som minner om den puli og bergamasco har. Hele kroppen er rikelig dekket av lang, *lisse- eller mopplignende* pelsbehåring som er 20-27 cm lang på lendet, 15-22 cm på ryggen, over skuldrene og langs sidene av brystkassen, og 10-18 cm lang på hodet, halsen og nedover lemmene. Behåringen er grov i strukturen og sammentvinnet i lange, lisselignende strimler som ikke må flette seg med hverandre. Underullen er tynn og ullen. Pelsen må ikke børstes, men kun «ryddes/separeres» med fingrene. Separeringen starter man med i 8-måneders-alderen. Den skal heller ikke vaskes mer enn maksimalt to ganger om året.

Hannene blir omkring 80 cm i skulderhøyde og veier gjerne 50-60 kg, tispene blir cirka 70 cm høye og veier gjerne 40-50 kg.

Bruksområde
-----------

Komondor er en god vokterhund og vakthund av natur. For de rette blir den også en meget god familiehund, kløvhund, trekkhund eller utstillingshund.

Lynne og væremåte
-----------------

Komondor er en hund for viderekomne. Dette er ingen kjælehund, men den er både lojal og hengiven eieren og skal være forsiktig omkring barn. Den krever mye plass og mosjon for å trives, og kan være både territorial og dominant.

Eksterne lenker
---------------

* Klubben for ungarske vakt- og gjeterhund-raser

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Thora Birch** (født 11. mars 1982 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. 

Birch var en barneskuespiller på 1990-tallet, og spilte i filmer som *All I Want for Christmas* (1991), *Patriot Games* (1992), *Hocus Pocus* (1993), *Now and Then* (1995) og *Alaska* (1996). Hun ble kjent i 1999 etter å få verdensomspennende oppmerksomhet og ros for sin opptreden i filmen *American Beauty* der hun hadde en nakenscene. 

Birch spilte hovedrollen i den godt mottatte filmen *Ghost World* i 2001, som gav henne en Golden Globe-nominasjon. Hennes foreldre, som var hennes managere fra starten av hennes skuespillerkarriere, var også tidligere skuespillere, og begge dukket opp i den pornografiske filmen *Deep Throat*. 

Birch er av tysk, jødisk, nordisk og italiensk opphav. Familiens opprinnelige etternavn var Biersch, og kommer fra hennes tyske forfedre som var jøder. Hennes fornavn, Thora, er avledet fra navnet på den norrøne guden for torden og lyn, Thor. Thora har en yngre bror som fikk navnet Bolt. 

Birchs evne til å portrettere seg selv som en ung guttejente gjorde at hun fikk flere filmroller i perioden 1991-1995, inkludert rollen som Dani i filmen *Hocus Pocus* (1993). Hun fikk store roller i flere kjente filmer som *All I Want for Christmas* (1991) og *Monkey Trouble* (1994). Hun dukket opp i to Harrison Ford-filmer, først i *Patriot Games* (1992) og senere i oppfølgeren til denne filmen, *Overhengende fare* som kom ut i 1994. 

I 1999, fikk Birch enorm kritikk for sin rolle som Jane Burnham i filmen *American Beauty* som ble nominert til prisen British Academy of Film and Television Arts. Filmen vant en Oscar for beste film, samme året. Fordi Birch var 16 år da hun var med i filmen, og dermed var å betrakte som mindreårig i USA, måtte foreldrene hennes godkjenne en kort scene der hun var toppløs. Foreldrene og representanter for barnearbeid var på filmsettet for innspillingen av denne korte scenen. 

Birch har indikert at hun drømmer om å bli regissør, og har nylig begynt å regissere sine egne korte videoer sammen med en komediegruppe kalt The Doomed Planet. Videoene kan sees på hennes egen offisielle hjemmeside.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thora Birch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Thora Birch på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Thora Birch i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Thora Birch på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Thora Birch på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Thora Birch på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Thora Birch på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Thora Birch hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
Ordenstegn for Tadj-ordenen
**Tadj-ordenen** eller **Kroneordenen** var en iransk orden. Den ble innstiftet i 1941 og ble tildelt, så vel iranske som utenlandske mottagere, så lenge Pahlavi-dynastiet satt på Irans trone. Ved revolusjonen i 1979 ble ordenen opphevet. *Tadj-ordenen* rangerte som den tredje fornemste orden under Pahlavi-dynastiet, men som den fornemste av dem som ble tildelt for sivile fortjenester.

Inndeling
---------

Tadj-ordenen var inndelt i fem klasser.

Insignier
---------

Ordensinsigniene for Tadj-ordenen ligner Æreslegionens. Ordenstegnet var utformet som et femtagget kors med fem grønnkantede hvite armer. Mellom armene er det plassert stråler i gull. Midtmedaljongen er prydet av en iransk krone mot blå bakgrunn og er omgitt av en bord i gull som bærer en laurbærkrans i grønt. Baksiden av medaljongen er grønn og bærer en persisk sol som motiv. Ordenstegnet er opphengt i båndet i en krans.

Ordensstjernen har samme stjerne og midtmedaljong som ordenstegnet, men er plassert på en større stjerne med ti grupper av stråler.

Ordensbåndet var gult med smale kanter i lyst blått.

Tildeling
---------

Ordenen ble tildelt både iranske og utenlandske borgere. Øverste grad av Tadj-ordenen var begrenset til iranske medlemmer, som måtte inneha rang av regjeringsmedlem for å kunne motta ordenen. Mottagere ble gitt statsbegravelse. Øvrige grader ble tildelt iranere og utlendinger for innsats for Iran. Det var for disse gradene ingen begrensninger på antall tildelinger.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Werlich 1974, s. 244.

Kilder
------

* (en) «Iran» i Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 244.
**SCM Râmnicu Vâlcea** er en håndballklubb for kvinner fra Râmnicu Vâlcea i Romania, som spiller i den rumenske eliteserien Liga Națională. Navnet til 2013, da klubben ble oppløst, var **CS Oltchim Râmnicu Vâlcea**. I 2013 fikk klubben navnet **HCM Râmnicu Vâlcea**, og i 2018 nåværende navn.

Klubben ble etablert 27. juni 1973 under navnet «A.S. Chimistul Râmnicu Vâlcea». Den var en del av et sportsprogram iverksatt av det lokale kjemiselskapet, som nå heter Oltchim). Lagets første trener var Constantin Cinca. Under hans ledelse rykket laget opp fra 3. til 2. division i 1980. To sesonger senere rykket laget, som nå ble ledet av den nye treneren Constantin Popescu, videre opp til Liga Națională. 

Den 1. oktober 1989 ble klubbens navn endret til «CSM Oltchim Râmnicu Vâlcea», og igjen til det nåværende navnet 1. mai 1997, da klubben ble en privat klubb. Forstavelsen CS står for *Clubul Sportiv*, som er rumensk for «sportsklubb».

Klubben har blitt rumensk seriemester i alt 16 ganger, og 13 ganger cupmester. De vant EHF Cupen i 1984 og 1989, og cupvinnercupen i 2007.

18. april 2010 gikk Oltchim Râmnicu Vâlcea til finalen i Champions League for aller første gang. Finalekampene endte med tap 52–60 for det danske laget Viborg HK. Dette var også første gang en rumensk handballklubb var i finalen siden CS Știința Bacău i 1986.

Kjente spillere
---------------

* Romanias flagg Valentina Ardean Elisei
* Romanias flagg Paula Ungureanu
* Romanias flagg Luminița Dinu-Huțupan

Referanser
----------

1. ↑  «VIDEO Oltchim s-a desființat, dar Vâlcea nu rămâne fără handbal. Obiectivele echipei». *digisport.ro* **(rumensk)**. Besøkt 22. oktober 2017.
2. ↑   Arkivert 26. september 2010 hos Wayback Machine. Klubbens historie (rumensk)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
SCM Râmnicu Vâlcea – spillerstall 2022/23 |
| --- |
| 
* 1: Hosu
* 3: Hansson
* 5: Coman|
* 6: Elghaoui
* 7: Levsjenko
* 8: Klikovac
* 8: Dăscălete
* 9: Băcăoanu
* 12: Rus
* 17: Ašanin
* 18: Bucur
* 19: De Jong
* 22: Florica
* 23: Glibko
* 24: Kovačević
* 26: Roch
* 27: Fujita
* 89: Lupei

 |
**Grå flatvikler** (*Acleris effractana*) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae). Den er meget lik på konkavflatvikler (*Acleris emargana*) og har inntil nylig blitt forvekslet med denne. De to artene kan ikke skilles på ytre utseende, man må undersøke kjønnsorganene.

Utseende
--------

En ganske stor, gråaktig måler. Denne arten og konkavflatvikler (*Acleris emargana*) kjennes lett på at forvingen har en markert, rund innbutning i den ytre delen. Det ser ut som et rundt stykke er skåret ut av vingen. Ytterkanten er også markert innbuktet slik at vingen blir sigdformet.

Levevis
-------

Mye av biologien til denne arten er dårlig kjent fordi den er så vanskelig å skille fra den sannsynligvis vanligere arten konkavflatvikler. De voksne sommerfuglene flyr mellom juli og oktober. Larvene utvikler seg mellom sammenspundne blader av ulike vier-arter (Salix spp.).

Utbredelse
----------

Arten har en nordlig utbredelse i Europa og er kjent fra Storbritannia, Tyskland, Polen, Baltikum og de nordiske landene. Dessuten finnes den i Nord-Amerika. I Norge er den funnet spredt nord til Finnmark og forekommer sannsynligvis over hele landet.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* *Acleris effractana* på UK moths:
* Fauna Europaea Web Service, utbredelsesdatabase for europeiske dyr:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *grå flatvikler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *grå flatvikler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *grå flatvikler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *grå flatvikler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *grå flatvikler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acleris effractana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sverige Sveriges flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseiere, enkeltløp: 0 
(2 pallplasseringer)*Per 6. oktober 2015* |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 2017 Estlands flagg Tartu |  Stafett |
| Bronse | 2015 Skottlands flagg Inverness |  Mellom |
| Bronse | 2015 Skottlands flagg Inverness |  Stafett |

**Emma Johansson** (født 7. oktober 1981 i Kristinehamn) er en svensk orienteringsløper. Hun løper for den svenske orienteringsklubben Domnarvets GoIF og det svenske landslaget.

Karriere
--------

Johansson har vært med på å vinne orienteringsverdens største klubbstafett, Venla, hele tre ganger med sin klubb Domnarvets GoIF. Seirene i den prestisjetunge stafetten kom i 2008, 2011 og 2015.
I 2015 tok hun sine to første medaljer i VM-sammenheng. I skotske Inverness tok hun først bronse på mellomdistansen, før hun tok en ny bronse på stafetten sammen med Helena Jansson og Annika Billstam. Johansson løp ankeretappen for det svenske laget.

I VM i Estland 2017 ble Johansson verdensmester da Sverige vant damestafetten på mesterskapets siste dag. Johansson løp første etappe på det svenske vinnerlaget som ellers bestod av Helena Jansson og Tove Alexandersson.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emma Johansson – World of O Rediger på Wikidata

* (en) Emma Johansson – TheSports.org Rediger på Wikidata
* «Emma Johansson» hos orientering.se Sveriges flagg
**Adjunkt** er en tittel for en lærer på ulike nivåer, og med ulike betydninger.

Historie
--------

I Danmark og Norge ble tittelen adjunkt historisk brukt om visse universitetsutdannede lærere ved de høyere skolene, og rangerte under lektor. I Danmark er adjunkt idag dels den vanlige tittelen for en lærer på gymnasnivå med høyere utdannelse (embedseksamen), og dels den laveste tittelen på fast vitenskapelig ansatte ved universitetene (på samme nivå som norsk universitetslektor og amanuensis); i begge tilfeller rangerer tittelen under lektor.

Tittelen adjunkt ble i Norge gjeninnført etter dansk modell i 1919. Kravet for stilling som adjunkt var adjunkteksamen, innført i Norge ved lov 16. juli 1920 etter forbilde av skoleembedseksamen i Danmark; fra 1959 ble adjunkteksamen betegnet cand.mag.-eksamen (også kalt embetseksamen av lavere grad).

Historisk ble adjunkttittelen brukt ved høyere skoler (latinskole, gymnas), mens lærere i folkeskolen normalt bare hadde lærerskole og ikke universitetsstudier. I dag brukes adjunkttittelen ved skoler på alle nivåer, i tråd med at det har blitt vanlig for flere lærere å ha universitetsutdannelse (i motsetning til lærerskole).

Etter Bolognaprosessen kvalifiserer typisk bachelorgrad med praktisk-pedagogisk påbygning for stilling som adjunkt. Adjunktstatus kan også oppnås for de med treårig lærer- eller førskolelærerutdanning med minst ett års godkjent tilleggsutdanning fra høgskole eller universitet eller annen likeverdig utdanning med pedagogisk påbygning. Etter at allmennlærerutdanningen ble 4-årig er alle nye allmennlærere adjunkter.

Med fem års utdannelse kvalifiserer man til stilling som adjunkt med tilleggsutdanning (tidl. adjunkt med opprykk), som er en stillingsbetegnelse for lærere i det norske skolesystemet som har fem års utdannelse på universitets- eller høyskolenivå.

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av adjunkt
**Göteborg-Majorna OK** (stiftet 1993) er en svensk orienteringsklubb som har tilholdssted i Göteborg i Sverige. 

Klubben ble stiftet som en ren konkurranseklubb i 1993 og var en sammenslåing av de to klubbene Göteborgs OK og Majorna IK. I disse to klubbene fortsatte aktiviteten på breddenivå frem til år 2000, da Göteborgs OK ble oppløst og Majorna IK fortsatte sine aktiviteter uten tilknytning til Göteborg-Majorna OK. 

Klubbens farger er svart, hvit og grå. Göteborg-Majorna OK har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå. 

Orienteringsklubben har flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt, både på dame- herresiden.

Kjente løpere
-------------

* Sveits’ flagg Jonas Egger (2018-)
* Sveriges flagg Mikael Eliasson
* Sveriges flagg Anna Forsberg (2012-)
* Sveriges flagg Ola Martner (2006-)
* Sveriges flagg Lina Strand (2009-)
* Sveits’ flagg Judith Wyder (2012-)

Kjente tidligere løpere
-----------------------

* Sveriges flagg Johan Runesson (-2016)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
**Adjuvant** (også **adjuvans**) (fra latin; *adjuvare*; hjelpe, støtte) betegner en substans, oftest farmakologisk eller immunologisk, som modifiserer og forsterker effekten av andre substanser (f.eks virkesoff i vaksiner), mens et adjuvant i seg selv har få, om noen, direkte virkning gitt alene. 

Forskjellige typer adjuvanter inkluderer:

* Farmasøytisk adjuvant
* Immunologisk adjuvant
* Hormonadjuvant
* Sprøytemiddeladjuvant (landbruk)

På norsk brukes adjektivet **adjuvant** innen medisin om en forsterkende eller kompletterende terapi. Adjuvant terapi er da en behandling som kommer i tillegg til hovedbehandlingen. Et eksempel på adjuvant terapi kan være bruk av Tamoxifen i forbindelse med brystkreft.

Det er forsket lite på adjuvanter i mat, næringsmidler og miljø, men man kjenner til eller mistenker at forskjellige substanser kan ha adjuvant effekt i forhold til f.eks anlegg for atopisk sykdom. Eksempler på dette kan være dieseloljeprodukter og utslipp av forbrente dieselprodukter, tobakksrøyking og tobakksrøyk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
***Adjø apekatt*** (italiensk: *Ciao maschio*, fransk: *Rêve de singe*) er en italiensk-fransk komedie fra 1978 regissert av Marco Ferreri.

Handling
--------

Filmen er lagt til en mørk, surrealistisk og dystopisk versjon av New York City, som stort sett er blottet for mennesker. Byen er kun befolket av rotter, og noen få eksentrikere. Lafayette er en ung fransk elektriker, som bor for seg selv i en kjeller. Han arbeider for Andreas Flaxman, den kyniske eieren av et voksmuseum. Museet er dedikert til å gjenskape forskjellige scener fra Romerriket. Han arbeider sammen med vennen sin, skulptør Luigi Nocello. Nocello opprettholder de varierte og ofte makabre voks-utstillingene, for eksempel Jesu korsfestelse eller attentatet på Julius Cæsar.

Lafayette arbeider også som lys-tekniker for en feministisk teater-gruppe. Etter en teater-øvelse diskuterer kvinnene i gruppen sitt neste prosjekt og bestemmer seg for å improvisere et stykke om voldtekt for deres neste produksjon. Et emne skal være at kvinner er like kapable til vold som menn. Midt i diskusjonen slår de Lafayette bevisstløs med en flaske Coca-Cola, binder ham fast, og Angelica melder seg frivillig til å voldta Lafayette.

Ved siden av Hudson River, midt på en byggeplass i Battery Park City, møtes Lafayette og Luigi sammen med en gruppe eksentrikere. Gruppen oppdager en forlatt sjimpanse-baby i håndflaten til en gigantisk King Kong-skulptur. Lafayette bestemmer seg for å adoptere sjimpansen. Når han tar med seg sjimpansen til museet, advarer Flaxman ham om at han burde kvitte seg med sjimpansen. Flaxman blir også oppsøkt av den mystiske Paul Jefferson, fra State Foundation for Psychological Research. Han overbeviser den skeptiske Flaxman om å forvandle ansiktet til skulpturen Julius Caesar, til ansiktet til John F. Kennedy.

Om produksjonen
---------------

Filmen ble tatt opp med skuespillere som pratet engelsk. I tillegg ble fransk og italiensk-dubbede versjoner lansert i Frankrike og Italia respektivt.

Filmen ble vist på filmfestivalen i Cannes, hvor den vant Grand Prix.

Medvirkende
-----------

* Gérard Depardieu - Gerard Lafayette
* Marcello Mastroianni - Luigi Nocello
* James Coco - Andreas Flaxman
* Geraldine Fitzgerald - frøken Toland
* Abigail Clayton - Angelica

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Adjø apekatt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Adjø apekatt* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Adjø apekatt* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Adjø apekatt* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Adjø apekatt* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Adjø apekatt* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Adjø apekatt* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Palazzo Doria Pamphili** er et palass i Roma som ligger mellom Via del Corso, Piazza del Collegio Romano, Via della Gatta og Via del Plebiscito. I palasset huses blant annet Galleria Doria-Pamphili, en av Romas fremste kunstsamlinger.

Palassets eldste kjerne stammer fra 1435. Til denne tilkom et gårdsrom og en kolonnade i to etasjer. I begynnelsen av 1600-tallet gav kardinal Pietro Aldobrandini i oppdrag til Carlo Maderno å utvide palasset. Fasadelengden mot Piazza del Collegio Romano ble oppført 1659–1663 av Antonio del Grande. Portalen åpner opp mot en monumentaltrapp som leder opp til piano nobile.

Østfasaden
----------

Slektninger til pave Innocens X (Giovanni Battista Pamphili) gav i begynnelsen av 1730-tallet Gabriele Valvassori i oppdrag å tegne en ny fløy not øst, mot Via del Corso. Dette storslagne tilbygget skulle blant annet romme et billedgalleri på piano nobile. Valvassori, som hadde studert under Carlo Fontana ved Accademia di San Luca, gjorde få henvisninger til sin læremesters stramma akademisme. Fasaden, som er av betydelig lengde, har sytten aksler. Trass i dette bryter Valvassori monotonienmed forskjellige fasadedekorasjoner og murartikuleringer. Han kombinerte i fasadens vertikale og horisontale bevegelser på et sinnrikt vis. En vertikal streben ble avstedkommet ved å plassere de øvre etasjers vinduer på samme linje ovenfor hverandre. Vinduenes tette plassering gir også fasaden en horisontal kontinuitet.

Valvassori har ved utformingen av vinduspedimentene i piano nobile tatt inntrykk av motsvarende detalj i Francesco Borrominis Palazzo di Propaganda Fide, fullbyrdet i 1667. Han har også lattseg inspirere av Borrominis skråstilte kolonner og smykkede kapiteler. I østfasaden forener Valvassori rokokkoidiomets formspråk med barokkens monumentalitet.

Bilder
------

* Fasaden mot Piazza del Collegio Romano, tegnet av Antonio del GrandeFasaden mot Piazza del Collegio Romano, tegnet av Antonio del Grande
* Et av palasskompleksets gårdsromEt av palasskompleksets gårdsrom
* Detalj frs palassets sydfasade med kornissens konsollerDetalj frs palassets sydfasade med kornissens konsoller
* Fasaden til Palazzo di Propaganda Fide, tegnet av Francesco BorrominiFasaden til Palazzo di Propaganda Fide, tegnet av Francesco Borromini

Litteratur
----------

* *Not Built in a Day: Exploring the Architecture of Rome* **(engelsk)**. New York: Carroll & Graf. 2006. ISBN 0-78671-749-1.
* *Italian Baroque and Rococo Architecture* **(engelsk)**. New York: Oxford University Press. 1986. ISBN 0-19-503547-X.
* *Art and Architecture in Italy 1600–1750* **(engelsk)**. New Haven: Yale University Press. 1999. ISBN 0-300-07890-0.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND
 |
**Götaverken**, en tid også kalt ***Götaverken Arendal (GVA)***, var et skipsverft på Hisingen, Göteborg, grunnlagt i 1841, og definitivt konkurs i 1989. I dag drives et nederlandskeid vedlikeholdsverft i anlegget. 

Wilh. Wilhelmsens boreplattform «Treasure Saga», levert av GVA i 1983. Modellen GVA 4000 ble introdusert etter Alexander Kielland-ulykken.
Verftet ble etablert i 1841 av den skotske forretningsmannen Alexander Keiller under navnet *Keillers Werkstad i Göteborg*. Etter en konkurs i 1867 ble selskapet reorganisert som *Göteborgs Mekaniska Verkstads AB*. I 1906 skiftet verftet navn til *Göteborgs Nya Verkstads AB*, og i 1917 fikk det navnet *AB Götaverken* – et navn det skulle beholde i 60 år.

Et nytt anlegg ble anlagt i Göteborg-bydelen Arendal i 1950-årene, og det gamle *Cityvarvet* ble stengt i 1968. Selskapet ble overtatt av staten i 1977 under verftskrisen.

Eksterne lenker
---------------

* Varvshistoriska Föreningen i Göteborg – Götaverken (svensk) Besøkt 29. mars 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** KulturNav **·** GeoNames
 |
«Palazzo Farnese» har flere betydninger.

**Palazzo Farnese** er et palass i Piacenza i regionen Emilia-Romagna i Italia.

Historie
--------

Palasset ble bygd på oppdrag av Ottavio Farnese, hertug av Parma og Piacenza, og hans kone Margaret av Østerrike, som var datter til Keiser Karl V. Hertugen ønsket seg en bolig i Piacenza, der han kunne føle seg tryggere, siden Spania hadde en garnison der. Byggverket ble reist over et gammelt fort, bygd av familien Visconti i 1532. Deler av det gamle fortet kan fortsatt sees. 

Byggeprosjektet ble opprinnelig tenkt ut av Francesco Paciotto fra Urbino. Designet ble modifisert i 1568 av Jacopo Barozzi, bedre kjent som *Vignola*, som også hadde bygd Villa Farnese i Caprarola (Lazio). 

Byggingen, i sin nåværende form, var ferdig i 1602, under Grev Ranuccio I Farnese. 

Etter den siste Farnese-herugens død i 1731 sto palasset og forfalt en periode. Det ble tatt i bruk igjen og renovert tidlig på 1900-tallet. I dag er palasset 100% restaurert, og huser flere museer og utstillinger.

Referanser
----------

1. ↑   Tourer.it, Tourer.it ID 10223, besøkt 18. mars 2021[Hentet fra Wikidata]

Se også
-------

* Palazzo Farnese, Roma
* Villa Farnese
* Palazzo Comunale, Piacenza

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Palazzo Farnese (Piacenza) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Virtuell tur gjennom museene Arkivert 5. februar 2007 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
Dagens Göta hovrätt
**Göta hovrätt** er en svensk hovrätt med sete i Jönköping. Göta hovrätt ble innstiftet under dronning Kristinas formynderregjering den 5. november 1634. Domstolen fikk sete i Jönköping. Den er den nest eldsta av Sveriges seks hovrätter. Den første hovrätten i Sverige var Svea hovrätt som ble innstiftet i 1614.

Historie
--------

Rettens virksomhetsområde var i begynnelsen Götaland i dets daværende omfang samt Värmland. Etter freden i Brömsebro i 1645 og Roskilde i 1658 ble områdene Blekinge, Bohuslän, Halland og Skåne lagt til. For å avlaste Göta hovrätt ble Hovrätten över Skåne och Blekinge opprettet i 1820 og Hovrätten för Västra Sverige i 1948. I 1992 ble Örebro län overført til hovrättens domkrets.

Domkretsen omfatter nå Kalmar, Kronobergs, Jönköpings, Östergötlands og Örebro län samt tidligere Skaraborgs län.

Tingsretter under Göta hovrätt finnes i Karlskoga, Örebro, Mariestad, Lidköping, Skövde, Norrköping, Linköping, Jönköping, Eksjö, Växjö og Kalmar.

Bygningen
---------

Hovrättsbygningen i Jönköping ble tatt i bruk i 1650 og er dermed den eldste rettsbygning i Sverige.

Heraldiskt våpen
----------------

Göta hovrätts våpenskjoldGöta hovrätts våpenskjold
Blasonering: *I blått fält tre av vågskuror bildade ginbalkar av silver, överlagda med ett med öppen krona krönt lejon av guld med röd beväring. Skölden krönt med kunglig krona.* Våpenet ble tatt i bruk i år 2003

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Sveriges tingsrätter og hovrätter |
| --- |
| Svea hovrätt | Attunda **·** Eskilstuna **·** Falun **·** Gotland **·** Mora **·** Nacka **·** Norrtälje **·** Nyköping **·** Solna **·** Stockholm **·** Södertälje **·** Södertörn **·** Uppsala **·** Västmanland | Domstolsverkets heraldiska vapen |
| Göta hovrätt | Eksjö **·** Jönköping **·** Kalmar **·** Linköping **·** Norrköping **·** Skaraborg **·** Växjö **·** Örebro |
| Hovrätten över Skåne och Blekinge | Blekinge **·** Helsingborg **·** Hässleholm **·** Kristianstad **·** Lund **·** Malmö **·** Ystad |
| Hovrätten för Västra Sverige | Alingsås **·** Borås **·** Göteborg **·** Halmstad **·** Uddevalla **·** Varberg **·** Vänersborg **·** Värmland |
| Hovrätten för Nedre Norrland | Gävle **·** Hudiksvall **·** Sundsvall **·** Ångermanland **·** Östersund |
| Hovrätten för Övre Norrland | Gällivare **·** Haparanda **·** Luleå **·** Lycksele **·** Skellefteå **·** Umeå |