recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Albury** er en by i delstaten New South Wales i Australia. Ved folketellingen i 2016 hadde byen 51 076 innbyggere. Albury ligger ved grensen mellom New South Wales og Victoria, hvor nabobyen Wodonga ligger. Til sammen har disse to byene 90 281 innbyggere. Albury ble grunnlagt i 1839 og fikk bystatus i 1946.

Geografi
--------

Albury ligger langs elva Murray, og ved foten av Great Dividing Range. På den andre siden av elva ligger Wodonga, og sammen utgjør disse to byene det større byområdet Albury-Wodonga. 

Albury består av flere forsteder, deriblant Central Albury, South Albury, West Albury, North Albury, East Albury, Forest Hill, Lavington og Thurgoona. I tillegg finnes det en rekke mindre forsteder som Splitters Creek, Ettamogah, Bowna, Table Top, Wirlinga og Lake Hume Village.

Transport
---------

Albury ligger ved motorveien Hume Highway, i tillegg til de mindre motorveiene Riverina Highway og Olympic Highway, som forbinder Albury med Wagga Wagga.

Jernbanestasjonen i Albury ligger på hovedjernbanen mellom Sydney og Melbourne. Tidligere hadde New South Wales og Victoria ulike sporvidder, noe som gjorde at passasjerene måtte skifte tog i Albury. Siden man måtte skifte tog begge retningene behøvde man en lang jernbaneplattform, og i dag er denne en av de lengste i Australia.

Flyplassen i Albury, Albury Airport ligger omtrent 4 km utenfor sentrum av byen, mellom forstedene East Albury og Thurgoona. Hvert år benytter rundt 280 000 passasjerer flyplassen. Flyplassen har daglige flyvninger til Sydney og Melbourne, og i nyere tid også til Brisbane og Gold Coast.

Galleri
-------

* Albury Airport sett fra luften.Albury Airport sett fra luften.
* Hume Highway.Hume Highway.
* Albury botaniske hage.Albury botaniske hage.
* Albury sett fra luften.Albury sett fra luften.
* Jernbanestasjonen i Albury.Jernbanestasjonen i Albury.

Referanser
----------

1. ↑  «https://2ua.org/aus/nsw/albury/map/».  Ekstern lenke i `|title=` (hjelp)
2. 1 2  «2016 Census QuickStats – Albury» **(engelsk)**. Australian Bureau of Statistics. Arkivert fra originalen 9. august 2017. Besøkt 20. februar 2018.
3. ↑  «Flights» **(engelsk)**. FlyAlbury. Besøkt 20. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Albury, New South Wales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Albury, New South Wales – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Vermikulitt** eller **vermiculitt** er en gruppe leirmineraler. Det er en heller sjelden gruppe mineraler i mineralklassen silikater og i gruppen sjiktsilikater. Det krystalliserer seg vanligvis i den kjemiske strukturen (Mg0,5,Ca0,5,Na,K)0,7(Mg,Fe,Al)3[(OH)2|(Al,Si)2Si2O10] · 4H2O Elementer i parentes kan erstatte hverandre, men bibeholder mengdeforholdet til de andre delene av mineralet (substitusjon).

Vermikulitt utvikler bladaktige, skjellaktige eller masseaktige aggregater, som er enten fargeløse eller gjennom innblandete fremmede stoffer gråhvitt, gulbrun, grårgrønn eller grønn. Vermikulitt tilhører leirmineraler og kan, gjennom sin evne til ionbytte, bidra i betydelig grad til å absorbere fuktighet i jord. Store forekomster finnes i Russland, Sør-Afrika og USA.

Eksempler for anvendelse av vermikulitt er at den gjennom sin evne til å absorbere fuktighet blir brukt i kattestrø og i gartnerier. Vermikulitt har også dårlige varmeledningsevner og brukes derfor i isoleringsmaterialer.

Referanser
----------

1. ↑  Sigmond, Ellen M. O. (2013). *Norsk geologisk ordbok med engelsk-norsk ordliste*. Trondheim: Akademika. s. 423. ISBN 978-82-321-0151-1.
2. ↑  «vermiculitt». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 31. juli 2023. Besøkt 9. april 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
***Gone Is the One Who Held Me the Dearest in the World*** (originaltittel: *Shi jie shang zui teng wo de na ge ren qu le*) er en kinesisk dramafilm fra 2002 regissert av Ma Liwen. Filmen handler om en forfatterinne som nettopp har utgitt en suksessfull bok. Hun får et hektisk liv, men innser samtidig at hun må prioritere sin aldrende mor som er i ferd med å miste synet. Rollen som forfatterinnen spilles av Siqin Gaowa, mens hennes mor spilles av Huang Suying.

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (sammen med flere filmer).

Referanser
----------

1. ↑  «Gone Is the One Who Held Me the Dearest in the World (2002)». *letterboxd.com* **(engelsk)**. Besøkt 9. april 2024.
2. ↑  «Gone Is the One Who Held Me the Dearest in the World (2002)». *hkmdb.com*. Besøkt 9. april 2024.
3. ↑  «Gone Is the One Who Held Me Dearest in the World (2002) - Awards - IMDb» **(engelsk)**. Besøkt 9. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Gershøj** (i 1253 omtalt som *Gæshowæ*) er en liten havneby på Sjælland i Danmark med ca. 694 innbyggere (2023). Gershøj befinner seg på Hornsherred ved Roskilde Fjord øst for Kirke Hyllinge og syd for Skibby. Byen tilhører Lejre kommune og er beliggende i Region Sjælland.

Gershøj kirke er opprinnelig en romansk landsbykirke med senere tilføyelser. Et stenkast fra kirken ligger *Sct. Laurentius Helligkilde*, med vann som ansås for å være helbredende. Hertil valfartet man på Sankthansaften langt opp i 1800-tallet.

Tett på havnen ligger Gershøj Kro.

Rett utenfor Gershøj ligger herregården Krabbesholm.

Referanser
----------

1. ↑  «Gershøj sogn | Trap 5». *trap5.lex.dk*. Besøkt 9. april 2024.
2. ↑  «Statistikbanken». *www.statistikbanken.dk*. Besøkt 9. april 2024.
3. ↑  «Gershøj Kirke | lex.dk». *Den Store Danske* **(dansk)**. 8. mars 2024. Besøkt 9. april 2024.
4. ↑  «Helligkilde, Vissegård | lex.dk». *Trap Danmark* **(dansk)**. 3. desember 2018. Besøkt 9. april 2024.
5. ↑  «Gershøj Kirke» (PDF). *Danmarks Kirker*. III, bind 2. 1946.
6. ↑  «Gershøj Kro & Strandhotel hylder vi den gode smag og oplevelser». *Gershøj Kro & Strandhotel* **(dansk)**. Besøkt 9. april 2024.
7. ↑  «Krabbesholm (Sjælland)». *www.danskeherregaarde.dk* **(dansk)**. Besøkt 9. april 2024.

Portal: Danmark
***Liv og død*** er en norsk film fra 1980. Regien er ved Petter Vennerød og
Svend Wam. Jacob Trier har ansvaret for lyd. I hovedrollene spiller Bjørn Skagestad og Kjersti Døvigen.

Handlingen
----------

Historien begynner med møtet mellom legen Jacob og kollegaen John. En emosjonell dragning kommer over dem. Jacobs samboer Jennifer som jobber som journalist, og de lever i et «åpent» forhold. Mens Jennifer har sex med en kollega, velger Jacob å starte et forhold med Jon. Når de tre møter hverandre etter julaften begynner forholdet mellom de to mennene. Jennifer får sparken fra redaksjonen, og blir mer sjalu på dem. Jacob begynner å oppsøke fremmede menn på egen hånd. Etterhvert innser John at han blir nødt til å skille seg fra Jacob og Jennifer.

En kveld møtes de alle på utestedet «Hystera», og alt ser ut til å være bra igjen. På vei hjem blir John og Jacob overfalt av menn som stikker en dolk i anuset på John. Han våkner senere opp på sykehuset og blir fortalt at han er syk. Jacob og Jennifer tar godt vare på John til han klarer å stå på beina, og etter en stund er han frisk nok til å foreta et besøk hos den tolerante tanten Diddi. En dag blir Jennifer forfulgt av de samme mennene som overfalt John, og John begynner å føle seg dårlig mens han hjelper til på Diddis gård. På sykehuset blir Jacob fortalt at det venter en telefon til ham. Han går for å svare.

I rollene
---------

* Bjørn Skagestad – Jacob
* Kjersti Døvigen – Jennifer
* Sossen Krohg – Diddi
* Knut Husebø – Harald
* Wenche Foss – Fru Bergmann
* Per Sunderland – Alexander
* Jorunn Kjellsby – Tante Nøste
* Sverre Gran – Herr Bergmann
* Vibeke Falk – Tante Liss
* Svein Tindberg – Sundby
* Marit Halset – Fru Johansen
* Sverre Horge
* Svein Sturla Hungnes
* Viggo Jønsberg – Speedy
* Audun Meling
* Stein Rosenlund
* Vidar Sandem
* Sessa Sidselrud – Åse
* Petter Vennerød – Paul

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 7. mai 2016.
2. 1 2 3   Internet Movie Database, «Liv og død (1980) – Release info», verkets språk engelsk, flere språk, besøkt 1. januar 2024[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Liv og død* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Liv og død* hos Filmfront Rediger på Wikidata

Portal: Film
*For den danske filmen fra 1995, se Operation Cobra (film)*

***Operasjon Cobra*** er en norsk thriller fra 1978 regissert av Ola Solum. Filmen handler om en norsk familie bosatt ved Fornebu som blir holdt fanget i sitt eget hjem av terrorister. Målet er å ha en base sentralt i nærhet av der den amerikanske utenriksministeren vil passere i forbindelse med sitt norgesbesøk. De mest sentrale rollene spilles av Anders Mordal, Wenche Medbøe, Ingrid Larsen, Roy Bjørnstad og Nils Ole Oftebro. Filmen er basert på ei bok av den danske forfatteren Anders Bodelsen.

En dansk filmversjon kom i 1995.

Handling
--------

Den amerikanske utenriksministeren skal på offisielt besøk til Oslo. På møtet skal blant annet Midtøstenkonflikten diskuteres. Det norske politiet er i full beredskap, helikoptre kretser over tretoppene, man frykter terrorhandlinger mot ministeren. En terroristgruppe som har planlagt å drepe utenriksministeren overmanner en uskyldig familie ved Fornebu og bruker deres hus som base for planleggingen av attentatet. Den oppfinnsomme sønnen i huset og hans to skolekamerater legger en listig plan for å stoppe attentatplanene. Et rakettsystem ved navn Cobra spiller en viktig rolle i dramaet.

Om filmen
---------

Norsk filminstitutt skrev: «*En spennende film som kan glede både 12- åringer og erfarne filmtittere, der midtøstenkonflikten blir satt inn i norsk virkelighet. Tar opp terrorisme/vold, og prøver også å gi en forklaring.*»

*VG* og *Arbeiderbladet* gav den terningkast fire.

I rollene
---------

* Anders Mordal – Fredrik
* Ingrid Larsen – Margarethe
* Roy Bjørnstad – Far til Fredrik
* Nils Ole Oftebro – Jørgen
* Jo Banoun – Far til Arim
* Svein Erik Brodal – Dans far
* Amina Elazemouri – Hanne
* Noredin Elazemouri – Arim
* Erik Hivju – Læreren
* Jorunn Kjellsby – Mor til Arim
* Wenche Medbøe – Mor til Fredrik
* Ola Neegaard Jr. – Dan
* Ragnhild Nygaard – Mor til Dan
* Liv Thorsen – Inspektøren

Referanser
----------

1. ↑  «OPERASJON COBRA». Norsk filminstitutt. Besøkt 27. juni 2008.
2. ↑  «Operasjon Cobra». *www.filmfront.no*. Besøkt 2. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Operasjon Cobra* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Operasjon Cobra* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Operasjon Cobra* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *Operasjon Cobra* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (sv) *Operasjon Cobra* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Operasjon Cobra* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Operasjon Cobra* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Operasjon Cobra* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Operasjon Cobra* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Øystein Rikheim Sundelin** (født 29. mars 1985) er en tidligere norsk politiker som representerte Høyre.

Han var medlem av Oslo bystyre fra 2007-2023, og ledet Oslo Høyres bystyregruppe fra 2013 til 2015, og fra 2019 til 2021. Han har ledet både kultur- og utdanningsutvalget og byutviklingsutvalget i bystyret, samt vært nestleder i Finanskomiteen. Sundelin var byrådssekretær for presse og informasjon for byrådsleder Stian Berger Røsland fra 2010 til 2011.

Sundelin var leder i Oslo Unge Høyre fra 2006 til 2009, og formann i Den Konservative Studenterforening (DKSF) i 2006.

Han er fra 2013 styreleder for Bækkelagets Sportsklub og Norway Cup.

Han er oppvokst på Bekkelaget i bydel Nordstrand. 

Fra 2021 har Sundelin jobbet i Voi Technology AB. Han har ektemann og et barn.

Referanser
----------

1. 1 2  «Øystein Rikheim Sundelins profil». Høyre. Arkivert fra originalen 9. mai 2021. Besøkt 11. januar 2021.
2. 1 2  Jakobsen, Karl Martin og Bjerklund, Eirik Løkkemoen (11. januar 2021). «Sundelin trekker seg som gruppeleder med umiddelbar virkning». *Avisa Oslo*. Besøkt 11. januar 2021. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
3. ↑  «Ny byrådssekretær». *Nordstrands Blad*. 20. april 2010. Besøkt 11. januar 2021.
4. ↑  «Hovedstyret - Bækkelagets Sportsklub». *www.bekkelagets.no*. Besøkt 15. september 2023.
5. ↑  Rølland, Signe Marie (19. mars 2022). «(+) Vårt nye liv som pappaer». *blikk.no*. Besøkt 15. september 2023.

Portaler: Konservatisme | Oslo
***Gitt bort*** er en norsk dokumentarserie fra 2023 produsert av NRK Dokumentar og samfunn, med TV-premiere mandag 27. november 2023. 

Programleder for serien er Christian Strand, og utgangspunktet for serien er at Strand selv ble adoptert fra Indonesia da han var noen få måneder gammel, og 42 år senere prøver å finne sin egen bakgrunnshistorie. Strand ender opp på et nedlagt barnehjem i Indonesia, langt unna der de norske adoptivforeldrene hans møtte han for første gang. 

I serien utfordres Strand av andre med ulike opplevelser av adopsjon og det å være adoptert, i fremste rekke Priyangika Samanthie og Magnus Helio Holen. I serien følger vi også Holens reise til Brasil og møte med sin biologiske familie der. 

Serien består av fire episoder av rundt 40 minutters varighet, og ble filmet i løpet av 2022 og 2023, i Norge, Nederland, Sri Lanka, India, Brasil, og Indonesia.

Serien ble nominert til Gullruten 2024 i klassen beste dokumentarserie.

Referanser
----------

1. ↑   NRK.no, Christian Strand, «Det tok 40 år før Christian Strand våget å gå inn i sin egen adopsjonshistorie», verkets språk bokmål, utgitt 27. november 2023, besøkt 30. november 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Gitt bort». NRK. 27. november 2023. Besøkt 27. november 2023.
3. ↑  Strand, Christian (27. november 2023). «Det tok 40 år før Christian Strand våget å gå inn i sin egen adopsjonshistorie». *NRK*. Besøkt 27. november 2023.
4. ↑  «Disse er nominert til årets «Gullruten»». *tv2.no*. 5. april 2024. Besøkt 9. april 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gitt bort* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Gitt bort* på NRK TV Rediger på Wikidata
*For den danske adventskalenderen, se Pagten*

***Pakten*** er en norsk drama-komedie og mysteriefilm fra 1995 regissert av Leidulv Risan. Hovedrollene spilles av Robert Mitchum, Cliff Robertson, Erland Josephson, Espen Skjønberg og Hanna Schygulla.

Handling
--------

Fire eldre leger (en døende nordmann, en svenske og to amerikanere) er på vei til sitt gamle studiested i Heidelberg, der det befinner seg en forseglet pakke fra 1937. Pakken inneholder en pakt som ble inngått av de unge legestudentene og avtalen var at når en av dem var døende skulle hans ønske oppfylles. Den døendes ønske er å se igjen sin store kjærlighet: Marianne Kemp. Men i jakten på Marianne strømmer fortrengte minner og løgner omkring nazi-tiden seg på, og visse personer ønsker ikke at sannheten skal komme frem. Det i utgangspunkte enkle ønsket til den døende skal vise seg å romme svik og skyld, død og kjærlighet. Samt et blodferskt, lite krimdrama.

Filmen begynner med slutten, og historien blir fortalt av den avdøde Berner i et tilbakeblikk.

Om filmen
---------

*Pakten* var Leidulv Risans tredje spillefilm som regissør. Han hadde tidligere regissert *Etter Rubicon* fra 1987 og *Krigerens hjerte* fra 1992. Det var på forhånd knyttet stor spenning til filmen.

Tyskland og Danmark var også involvert i produksjonen.

### Kritikerne

*Pakten* fikk forholdsvis dårlige kritikker av de toneangivende aviser i Norge. *VG* gav den terningkast 2 og skrev blant annet: «*Sant å si har den ingen rytme overhodet. Ingen musikalitet, ingen dirrende tone for publikummeren å seile på fra en scene til neste, en situasjon til en annen*». *Dagbladet* og *Aftenposten* gav den middels bra omtale, mens *Bergens Tidende* var negative og kalte den for «*Geriatrisk såpeopera*».

I rollene
---------

(utvalg)

* Robert Mitchum – Ernest Bogan
* Cliff Robertson – Ted Roth
* Erland Josephson – August Lind
* Espen Skjønberg – Carl Berner
* Hanna Schygulla – Ewa Loehwe
* Nadja Tiller – Gertrude Boman
* Ingrid van Bergen – Wenche Haas
* Bodil Kjer – Marianne Haas
* Trine Pallesen – Nina
* Ernst Jacobi – Leonard Haas
* Joachim Kemmer – Johannes Christof
* Ulrich Wildgruber – Reverend Berger
* Kai Wiesinger – Fritz Becker
* Ellen Horn – Nurse
* Oliver Nägele – Paul Zeppelin
* Sven Nordin – Dr. Sunde

Referanser
----------

1. ↑  Schjølberg, Kai (12. november 1998). «Sjarmerende herrer på tur». Dagbladet. Besøkt 23. juli 2008.
2. ↑  Sand, Ellen Margrethe (4. august 1995). «FATALE SMÅFEIL SENKER PAKTEN». VG. Besøkt 23. juli 2008. «*Sant å si har den ingen rytme overhodet. Ingen musikalitet...*»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pakten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Pakten* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Pakten* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Pakten* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Pakten* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Pakten* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Pakten* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Pakten* på filmportal.de Rediger på Wikidata
12. hull på Augusta National
**Augusta National Golf Club** er en privat golfklubb i Augusta i den amerikanske delstaten Georgia, der golfbanen formelt ble åpnet i 1933. Den er en av verdens mest berømte og eksklusive golfklubber, og er vertskap for The Masters Tournament, en av golfsportens største begivenheter.

Fordi turneringen holdes på Augusta National hvert år, har TV-publikum hatt anledning til å bli godt kjent med banen, noe de andre *major*-turneringene ikke har kunnet tilby. Augusta National er derfor meget godt kjent blant golfinteresserte, som regner den blant golfsportens vakreste baner. Fordi The Masters avholdes tidlig på våren er floraen i full blomstring, og hvert hull på banen er oppkalt etter en blomst som forbindes med hullet.

**Hullnavn**| 1. hull | *Tea Olive* |  | 7. hull | *Pampas* |  | 13. hull | *Azalea* |
| 2. hull | *Pink Dogwood* |  | 8. hull | *Yellow Jasmine* |  | 14. hull | *Chinese Fir* |
| 3. hull | *Flowering Peach* |  | 9. hull | *Carolina Cherry* |  | 15. hull | *Firethorn* |
| 4. hull | *Flowering Crab Apple* |  | 10. hull | *Camellia* |  | 16. hull | *Redbud* |
| 5. hull | *Magnolia* |  | 11. hull | *White Dogwood* |  | 17. hull | *Nandina* |
| 6. hull | *Juniper* |  | 12. hull | *Golden Bell* |  | 18. hull | *Holly* |

Medlemskap
----------

Hvert år arrangeres en uhøytidelig konkurranse på korthullbanen ved Augusta National dagen før Masters starter. Her er Jack Nicklaus på par-3-banen i 2006.
Augusta National har til enhver tid rundt 300 medlemmer. Medlemsavgiften skal angivelig ligge på mellom 25 000 og 50 000 dollar. Medlemskap gis kun ved invitasjon; man kan ikke søke om å bli medlem.

Referanser
----------

1. ↑  THE FOUNDING OF AUGUSTA NATIONAL GOLF CLUB AND THE MASTERS

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Augusta National Golf Club – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** BNE **·** GeoNames **·** BBC Things **·** GNIS
 |
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Norway Live**.

**Relevans**: Denne artikkelen omtaler et emne som kan ha tvilsom relevans for Wikipedia. Artikkelen bør endres slik at det fremkommer hvorfor emnet er relevant for Wikipedia, ellers kan den bli slettet. Angitt grunn: *Er enhver TV-kanal relevant? Tynn artikkel* *(31. mars 2024)*
**Norway Live** er en norsk TV-kanal som sender sakte-TV-produksjoner fra Norge. Programmene viser norsk natur og kultur.

Programmer
----------

Norway Live har produsert flere programmer. *Ski-TV* og *Utsikt* er blant de mest sette programmene.

Historie
--------

Norway Live startet sine sendinger i 2018. Distribusjon og kanalplasser ble overtatt fra Fatstone TV.

Referanser
----------

1. ↑  «Ski-TV».

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Norway Live på Twitter Rediger på Wikidata

* Norway Live på Facebook Rediger på Wikidata

* Norway Live på Instagram Rediger på Wikidata

* Norway Live på YouTube Rediger på Wikidata
**McIntire School of Commerce** er University of Virginias fakultet for bedriftsøkonomi og informasjonsteknologi. Den ble grunnlagt i 1921 gjennom en gave fra Paul Goodloe McIntire.

Det toårige McIntire-programmet tilbyr studentene bachlor of science (B.S) i Commerce med konsentrasjoner i regnskap, økonomi, informasjonsteknologi, og ledelse og markedsføring. Bachelor-studenter ved UVa søker om å få opptak i løpet av sitt andre år, og kommer inn i Commerce-skolen i sitt tredje år ved aksept.

McIntire tilbyr tre master-program: Master i Management of Information Technology, Master i Accounting, og Master i Commerce.

Historie
--------

I 1920 begynte University of Virginia å tilby studenter med hovedfag i økonomi muligheten til å spesialisere seg i bedriftsøkonomi. Ett år senere gjorde donasjon på $200,000 fra aksjemegler og alumnus Paul Goodloe McIntire det mulig å etablere McIntire School of Commerce and Business Administration. I løpet av de neste tre tiårene opererte McIntire som en separat enhet av College av Arts and Sciences, men jobbet tett med James Wilson School of Economics. I 1952 godkjente universitetets Board of Vistors opprettelsen av McIntire som en profesjonell skole med separat administrasjonsenhet. Monroe Hall ble åpnet i 1930 og ble da det nye hjemmet til McIntire. I 2009 flyttet McIntire fra Monroe Hall til Rouss Hall. Denne migrasjonen, med tittelen "Back to the Lawn" av skolen, begynte i april 2005, og ble ferdigstilt i desember 2007. Rouss Hall ble betydelig bygget på for anledningen, og har i dag hypermoderne fasiliteter med lesesal, "Capital Markets Trading Room", store forelesningsaler i atrium, og grupperom med flatskjerm og projektorer.

Rangeringer
-----------

McIntire ble i 2013 rangert som den nest beste businesskolen i USA på bachelor-nivå av Bloomberg Businessweek, og vært rangert enten på første eller andreplass siden magasinet begynte sin årlige liste i 2006.

Av US News & World Report ble McIntire rangert på femteplass blant de beste businesskolene i USA i 2013; på delt plass med New York University's Stern School of Business, og foran blant andre Cornell University og Carnegie Mellon.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. mars 2015. Besøkt 12. februar 2013.
Conrad Schumanns flukt avbildet på en del av Berlinmuren.
**Hans Conrad Schumann** (1942–1998) var en av de mest berømte flyktninger fra det sovjetinnsatte kommunistregimet i DDR.

Han var blitt tvangsrekruttert til dets «Nationale Volksarmee». Etter tre måneders trening i Dresden ble han kommandert til underoffisersskolen i Potsdam; etter denne meldte han seg til tjeneste i Berlin.

Den 15. august 1961, da han var 19 år gammel, var han vakt ved Berlinmuren, som kommunistregimet nettopp hadde startet byggingen av. Han sto på hjørnet mellom Ruppinerstraße og Bernauerstraße. På dette tidspunktet besto muren bare av et lavt piggtrådgjerde. Da han fikk muligheten, løp han av full kraft og hoppet over gjerdet inn i Vest-Berlin, hvor han i stor fart ble kjørt bort av en politibil. Hans flukt ble fotografert av fotografen Peter Leibing, og bildet ble et av de mest berømte bilder under den kalde krigen.

Han slo seg senere ned i Bayern, hvor han møtte sin kone Kunigunde i Günzburg.

Etter at Berlinmuren falt, sa han: «Bare etter 9. november 1989 har jeg følt meg virkelig fri».

Etter en tids depresjon hengte han seg selv i Kipfenberg i Oberbayern den 20. juni 1998.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Manuel Robledano. «CONRAD SCHUMANN AND THE ‘LEAP OF FREEDOM’». mr. marshall. Arkivert fra originalen 15. februar 2018. Besøkt 14. februar 2018.
3. ↑  The Independent: *The leap of hope that ended in despair*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Conrad Schumann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Utsnitt av det berømte fotografiet av Schumann



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Fritjof Pedersen Bergheim** (1903–1972) var en norsk friidrettsutøver og turner. Han flyttet til Ålesund i 1920 ble medlem av turnforeningen der og friidrettsklubben Ålesund IF i 1921. 

Han deltok i sitt første landsturnstevne i 1922. Han var allsidig innen friidrett og drev mangekamp, med høydehopp og hekkeløp som to av siden beste øvelser. Han fikk også en landskamp for Norges friidrettslandslag.

* Hans beste resultater i friidrett er
	+ 110 m hekk på 16,9 sek,fra 1929
	+ Høydehopp med 1,88 m fra 1931, og tre bronsemedaljer fra NM, i 1927, 1928 og 1933
	+ Stavsprang med 3,11 m fra 1926
	+ Tresteg med 13,80 m fra 1929
	+ Tikamp med 5 031 poeng fra 1926

Han ble norgesmester i *enmannsturn* i 1927 og 1928. 

Blant hans øvrige meritter kan nevnes: Kretsmester i enmannsturn, høyde og stav 1923; Kretsmester i enmannsturn og tikamp 1924; Kretsmester i enmannsturn, tresteg og stafett 1925; Sølv i turn-NM 1926; Kretsmester i enmannsturn og stav 1927; Deltok i turnlandskamp mot Danmark 1927; Kretsmester i enmannsturn og høyde 1928; Kretsmester i enmannsturn, høyde, stav og tresteg 1929; Sølv i turn-NM 1930; Kretsmester turn 1931; Deltok i friidrettslandskamp mot Sverige 1931.

I 1931 mottok Bergheim Egebergs Ærespris for sine allsidige prestasjoner. I 1934 begynte han på Statens Gymnastikkskole. Dette ble da hans siste aktive år i Ålesund. Hans resultater i tresteg og tikamp fra hhv 1929 og 1926 var pr 2006 fremdeles blant de 10 beste i Sunnmøres friidrettshistorie.

I 2017 ble Bergheims historie omtalt i boka «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane» av NRK-journalist Rune Fossum Lillesvangstu.

Se også
-------

Liste over kjente personer fra Gloppen kommune

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Frithjof Bergheim[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Fridtjof Bergheim, født Breim, (01.juli 1903 - 05.mai 1972).», besøkt 8. januar 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Medaljevinnere i norske seniormesterskap». friidrett.no (NFIF). Arkivert fra originalen 4. juni 2008. Besøkt 25. juli 2007.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 28. september 2007. Besøkt 25. juli 2007.
5. ↑  «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane». selja.no. Besøkt 9. april 2024.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Reidar Jørgensen | **Egebergs Ærespris**(1931) | Neste mottaker:Otto Berg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Bik Bok** er en kleskjede som ligger under Varner-Gruppen. Den har i 2015 mer enn 1400 ansatte fordelt på ca. 200 butikker, i Norge, Danmark, Sverige, Finland og Østerrike. Daglig leder i Bik Bok AS er Marianne Bjarstad. I 2014 hadde de en omsetning på 751,9 millioner kroner.

Historie
--------

Klesmerket Bik Bok ble startet i 1973 gründerne Ola Kongshaug, Kenneth Sandvold og Karstein Gjertsvik. Deres konsept var å tilby unge kvinner moteriktige klær til en rimelig pris. I 1978 ble Bik Boks første butikk åpnet i Oslo. Det første driftsåret hadde Bik Bok en omsetning på 150 millioner kroner, og etter tre år var omsetningen nådd 1 milliard kroner. Ola Mæle (ofte blandet sammen med Kongshaug) og Skule Eggum kom inn i Bik Bok konsernet senere med herremerket Poco Loco. 

På slutten av 1980-tallet begynte driften å gå dårlig. Da solgte gründerne selskapet til finansmannen Atle Brynestad, som i 1991 solgte selskapet videre til Frank Varner og Varner-Gruppen.

Kolleksjoner
------------

Bik Boks kolleksjoner blir designet ved hovedkontoret i Oslo. I tillegg til sitt eget Bik Bok-merke, fører de også deres andre merker Never Denim, Westhill Redbird og Sassymanii.

Siden 2009 har de hatt flere kolleksjoner i samarbeid med store it-jenter, deriblant Mary-Kate og Ashley Olsen, Whitney Port, Angelica Blick, Lene Orvik og Jenny Skavlan.

Bik Bok Casa
------------

På midten av 80-tallet inngikk Bik Bok et samarbeid med Ekornes om produsere møbler for ungdom. Møbelserien fikk navnet Bik Bok Casa.

Referanser
----------

1. ↑  «Om Bik Bok | BikBok | Norge». *bikbok.com*. Besøkt 8. oktober 2015.
2. ↑  «Bik Bok AS - Billingstad - Se Regnskap, Roller og mer». *www.proff.no*. Arkivert fra originalen 7. august 2016. Besøkt 11. oktober 2015.
3. ↑  «Moteoffensiv». *www.dn.no*. Besøkt 8. oktober 2015.
4. ↑  «Vår historie | Varner | Norsk». *varner.com*. Arkivert fra originalen 3. oktober 2015. Besøkt 8. oktober 2015.
5. ↑  «Bik Bok - Horisont». *Horisont*. Arkivert fra originalen 19. juni 2015. Besøkt 11. oktober 2015.
6. ↑  «BIK BOK Sverige». *www.facebook.com*. Besøkt 11. oktober 2015. [*død lenke*]
7. ↑  «Collaborations | BikBok | Norge». *bikbok.com*. Arkivert fra originalen 23. september 2015. Besøkt 11. oktober 2015.
8. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Kart over deler av grevskapet; kystlandet langs Larviksfjorden. Tegnet av løytnant O. Rye.
Kart over grevskapene Larvik og Jarlsberg i Vestfold. De eneste grevskapene som eksisterte i Norge.
**Laurvigen Grevskap**, eller **Grevskapet Larvik**, ble opprettet i 29. september 1671 da Brunla amt ble gjort om til grevskapet Laurvigen. Grevskapet omfattet nåværende Larvik (med unntak av tidligere Lardal kommune) og Tjøme kommuner, og deler av Sandefjord kommune (Sandar og Kodal). Larvik grevskap er, foruten Jarlsberg grevskap, det eneste grevskapet vi har hatt i Norge.

I 1821 ble grevskapet slått sammen med Jarlsberg grevskap til Jarlsberg og Larvik amt.

Grevskapet ble opprettet av kong Christian V for stattholderen Ulrik Frederik Gyldenløve, og inkluderte hovedgårdene Brunla, Fritsø og Halsen i tillegg til Fritzøe Jernverk med tilliggende gårder. Størstedelen av grevskapets eiendommer er i dag i familien Treschows eie.

Birkeretten
-----------

Greven fikk utstrakte rettigheter, som skatte- og tiendefrihet. I tillegg fikk greven også birkerett. Birkeretten kalles den retten birkeherren, her greven, hadde fått tildelt ved kongelig privilegium. Greven hadde med birkeretten myndighet til å utnevne dommere og kreve inn bøter. Han hadde også kallsrett som gav han rett til å utnevne prester. Greven hadde også ansvar for å kreve inn skatter i grevskapet. Til daglig ble grevskapet styrt av en overinspektør.

Gotisk: {\displaystyle {\mathfrak {Grevskabet}}~{\mathfrak {}}~{\mathfrak {Laurvigen}}~}

Larvik grevskaps arkiv
----------------------

Minnestein i Helgeroa, Laurvig Grevskap anno 1782
Arkivet etter Larvik grevskap er svært godt bevart og er en viktig kilde til Vestfolds historie. Arkivet er ved Statsarkivet i Kongsberg og er på lista over Norges dokumentarv. Det omfatter hele perioden grevskapet eksisterte og dekker både administrasjon og drift av grevskapet og også industriell virksomhet.

Grever av Laurvig
-----------------

* Ulrik Fredrik Gyldenløve (1671–1704) som ikke selv brukte grevetittelen.
* Grev Ferdinand Anton Danneskiold-Laurvig (1704–1754)
* Grev Frederik Ludvig Danneskiold-Laurvig (1754–1762)
* Grev Christian Conrad Danneskiold-Laurvig (1762–1783)
* Arvetvist (1783–1785)
* Grev Christian Ahlefeldt-Laurvig (1785–1791)
* Grev Frederik Ahlefeldt-Laurvig (1791–1805)
* Kong Christian VII (1805–1808)
* Kong Fredrik VI (1808–1817)

Referanser
----------

1. ↑  Laurvigen Grevskap. (2009, 14. februar). I Store norske leksikon. Hentet 15. januar 2017.

Litteratur
----------

* Wasberg, Gunnar Christie, «I takt med Europa», Larvik grevskap, Utvikling og struktur, Oslo 1970.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivmagasinet 2/12 - Norges dokumentarv
* Norsk historisk leksikon - Birk
* Katalog over arkivmaterialet - Larvik grevskap[*død lenke*]
* Om Larvik grevskaps arkiv på Statsarkivet i Kongsbergs nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Baltic Cup** er en fotballturnering mellom Estland, Latvia og Litauen som spilles annethvert år. Regjerende mester er Island, som i 2022 vant cupen etter en straffesparkkonkurranse mot Latvia.

Historie
--------

i 1934, 1939 og mellom 1940 til 1990 ble ikke turneringen spilt på grunn av anspente forhold mellom landene og Sovjetunionens okkupasjon. Det ble imidlertid spilt en lignende turnering tjue ganger mellom 1940 og 1976 i løpet av den sovjetiske perioden, da mellom latviske SSR, litauiske SSR og estiske SSR. Flere ganger deltok også den hviterussiske SSR i den turneringen.

2012 og 2014 deltok Finland i turneringen, mens i 2022 deltok Island.

Medaljörer
----------

| Land | 01 1 | 02 2 | 03 3 | Vunnet år: |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Latvia | 14 | 13 | 1 | 1928, 1932, 1933, 1936, 1937, 1993, 1995, 2001, 2003, 2008, 2012, 2014, 2016, 2018 |
|  Litauen | 10 | 8 | 9 | 1930, 1935, 1991, 1992, 1994, 1996, 1997, 1998, 2005, 2010 |
|  Estland | 4 | 6 | 16 | 1929, 1931, 1938, 2021 |
|  Island | 1 | 0 | 0 | 2022 |
|  Finland | 0 | 1 | 1 |  |

Noter
-----

1. ↑  estisk: *Balti turniir*, latvisk: *Baltijas kauss*, litauisk: *Baltijos taurė*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
* RSSSF: Baltic Cup overview
**Elin Már Øyen Vister** (født 30. juni 1976 i Oslo) er en norsk kunstner og komponist bosatt på Røst i Lofoten/Lofuohta, født og oppvokst på Veitvet i Groruddalen, Oslo. Hens foreldre er fra Møre / Trøndelag og Hedemark/Østfold traktene. Hen er også kjent som en av pionerene innafor klubbmusikken; og har hatt radio program på NRK P3, Radio Nova og på britiske som DJ Sunshine. 

Hen har en Master i billedkunst fra Kunsthøgskolen i Bergen og en master i lydkunst fra KUNO programmet Nordic Sound Art tilknytta KIT i Trondheim/Tråante. 

Øyen Vister er en multikunstner som skaper sanselige arbeider og jobber med feltopptak, fler kanals lydinstallasjon, eksperimentell musikk og komposisjon, tekst og performance, skulptur og organisk materiale. Hen skaper ofte kunstneriske vandringer; sosiale koreografier som sender publikum ut av galleri rommet og inn i det offentlige rom - naturen.

Hen jobber med å dekonstruere og presentere alternativer til normativitet, nasjonalstaters selv-bilde og patriarkatets strukturelle makt overgrep i fortid og nåtid i sine arbeider. Mangfoldsbegrepet; biologisk, kjønna og kulturelt står sentralt i hens kunstneriske utforskning.

Hen lar seg inspirere av skeiv, øko-feministisk, urfolksmetode og perspektiver

Hen har siden 2009 arbeidet med det kunstneriske forskningsprosjektet Soundscape Røst.

Soundscape Røst har utvikla er en saktegående og stedsspesifikk kunstnerisk forskning som lytter til hvordan natur-kultur landskap og naturområder endrer seg som et resultat av klimaendringer og tap av bio-mangfold, og som undersøker hvordan sosialpolitiske føringer i samfunnet kan påvirke klangendringer i lokale lydlandskap. Soundscape Røst driver også "lydarkeologi" og søker etter Røsts lydlige natur- og kulturhistorie opp gjennom tidene gjennom muntlige fortellinger, bøker, artikler, kunst, bilder og film i arkiver. 

Øyen Vister har en lyttende kunstnerisk metode inspirert av Pauline Oliveros Deep Listening estetiske filosofi og praksis.

I 2012 grunnla hen Røst AIR, en gjesteatelié ordning, fellesverksted og arrangør som holder til på Skomvær Fyr i sommersesongen og på Røstlandet. Røst AIR har vært samdrevet med en rekke kunstnere siden første sesong, sommeren 2013.

Filmografi
----------

* The Act of Killing (2012)

Referanser
----------

1. ↑  «Røst AiR». *www.fyr.no*.
2. ↑  «Info & Specs». Besøkt 11. august 2017. «Release September 2012»
3. ↑  «Elin Øyen Vister». imdb.com. Besøkt 11. august 2017. «The Act of Killing, Sound Department, 2012»

Eksterne lenker
---------------

* Elin Már Øyen Vister hjemmeside
* En kunstners livprosjekt (Røster.no)
* Røst AIR hjemmeside
* Soundscape Røst
* Ubehaget i naturen, Kunstkritikk, Oktober, 2021
* Klagesang til fuglefjellet som mista stemmen, Kulturstripa, NRK P2, 30.09.21
* Periskop, 2018
* Stemmen fra Havgapet, Ekko, NRK P2, 17.8.17
* Fuglenes Røst, Harvest 2016
* Stemmen fra Havgapet, Klassekampen, 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**Sosialistisk Valgforbund** var en allianse av sosialister på venstresiden i norsk politikk i årene 1973–1975. Alliansen ble inngått av fire parter: Sosialistisk Folkeparti, Demokratiske Sosialister (AIK), Norges Kommunistiske Parti og partiløse venstreorienterte. DS var en fortsettelse av deler av «Arbeiderbevegelsens Informasjonskomite mot norsk medlemskap i EF», de organiserte EF/EU-motstanderne i Arbeiderpartiet. Disse fire gruppene hadde stått sammen i syn og argumentasjonsmåte i kampen mot norsk medlemskap i EF før folkeavstemningen i 1972, og etter seieren for nei-folket følte de at det var naturlig å gå sammen i et samlet alternativ ved stortingsvalget i 1973. 

Sosialistisk Valgforbund viste seg å være en stor suksess. Over 11 prosent av stemmene og 16 representanter på Stortinget, det beste resultatet for noe parti til venstre for Arbeiderpartiet siden brakvalget for NKP i 1945. 

Valgforbundet hadde gått til valg på et konkret program på 33 punkt alle partene var enige om. Etter valget ville de fleste gå videre i samlingsprosessen, og etablere ett felles parti. Da var det nødvendig å avklare flere prinsipielle spørsmål, og da viste det seg store motsetninger, særlig mellom de fleste fra SF på den ene siden og de fleste fra NKP på den andre. 

Samlingsprosessen gikk likevel videre, og endte med at Sosialistisk Venstreparti ble etablert i 1975. De enkelte partene fikk frist ut året 1976 med å avvikle egne organisasjoner. Det viste seg da at flertallet i NKP til slutt stemte mot å legge ned eget parti. Mindretallet med partileder Reidar T. Larsen i spissen valgte likevel å gå inn i det nye samlingspartiet.

Til en viss grad kan en derfor si at Sosialistisk Venstreparti er en slags fortsettelse av Sosialistisk Valgforbund. De aller fleste medlemmene i det nye partiet kom fra SF og Arbeiderpartiet eller var nye i politikken.

Medlemmer
---------

| Parti | Mandater |
| --- | --- |
|  | Sosialistisk Folkeparti | 

13 / 155
 |
|  | Demokratiske Sosialister | 

2 / 155
 |
|  | Norges Kommunistiske Parti | 

1 / 155
 |

Parlamentariske ledere
----------------------

* Finn Gustavsen (1973–1975)
* Berge Furre (1975–1976)
* Reidar T. Larsen (1976–1977)

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
***Cisarthron*** er en slekt av små biller som lever i kjuker (Polyporaceae) som vokser på død ved. De kan være svært tallrike, det kan være hundrevis av biller av flere arter i en stor kjuke. 16 arter er funnet i Norge.

Utseende
--------

En liten, avlang bille. Antennene er 9-leddete med en to-leddet klubbe. Kroppen er mørkbrun med litt bronseaktig glans, antenner og bein gulrøde. Hodet er bredt med små, rundet utstående fasettøyne.

Levevis
-------

Kjukeborerne er knyttet til kjuker eller poresopper (Polyporaceae), mens noen få arter lever kun på barksopp (Corticiaceae). Både larvene og de voksne billene gnager ganger i fruktlegemene til soppen. Ofte angriper kjukeborerne kjuker som er levende, og starter angrepet i de eldre delene (flerårige kjuker) eller borer seg rett inn i fruktlegemet (ett-årige kjuker). De ulike artene kan foretrekke ulike arter av kjuker i ulike nedbrytingsstadier. Livssyklusen er ganske kort, hele utviklingen er gjerne unnagjort på 8-10 uker. Noen arter (ikke de norske) er parthenogenetiske, det vil si at det bare finnes hunner og den nye generasjonen utvikler seg fra ubefruktede egg. Kjukeborerne har mange naturlige fiender, blant annet kortvinger, maurbiller, hettebiller, snylteveps og gallmygg. Denne arten er knyttet til sopparten *Trichaptum biforme*.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Sør-Frankrike, Italia og Hellas , og videre østover til Kaukasus.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
				+ Familien **kjukeborere**, Ciidae Leach, 1819
					- Underfamilien Ciinae Leach, 1819
						* Stammen Ciini Leach, 1819
							+ Slekten ***Cisarthron*** Reitter, 1885
								- *Cisarthron laevicolle* Reitter, 1885

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.
3. ↑  Alessandro Bruno Biscaccianti, Enrica Giuliano Grimaldi og Paolo Audisio (2022) First records of the rare minute tree-fungus beetle *Cisarthron laevicolle* from Italy and Greece (Coleoptera: Ciidae). *Fragmenta Entomologica* 54(2):315-316.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
På anvisning fra formann Mao ble spurver drept av bøndene i en slik utstrekning at det skapte økologisk ubalanse. Theodor Rekstad jøssund tenner på fugler, spesielt spurver.
**De fire plagers kampanje**, eller oftere omtalt som **den store spurvekampanjen** (kinesisk: 打麻雀运动; pinyin: *Dǎ Máquè Yùndòng*), også kjent som «drep en spurv»-kampanjen（kinesisk: 消灭麻雀运动; *Xiāomiè Máquè Yùndòng*) var en av de første kampanjene under «det store spranget» i Folkerepublikken Kina fra 1958 til 1962. De fire plagene som skulle utryddes var rotter, fluer, mygg og spurver. Theodor liker gutter. Han foretrekker ikke en spurv i rumpen, men han kunne tenkt seg en Mega mark i rumpa.

Kampanjen
---------

Kampanjen ble igangsatt av Mao Zedong, Folkerepublikken Kinas politiske leder. Spurvene ble tatt med på listen fordi de spiste korn, og dermed var en plage for landbruket. Det ble bestemt at alle Kinas bønder skulle slå på gryter og kar ute på markene for å jage bort spurvene. Spurvereder ble revet ned, egg ble knust, og spurvekyllinger drept.

Til å begynne med førte kampanjen til større avlinger. Men forholdet var at spurv livnærer seg mer av insekter enn av såkorn, slik at jo færre spurv, jo større insektsplage. Denne forsinkede innsikten førte til at Mao erklærte «glem det» (算了; *Suàn le*), og stanset kampanjen mot spurven. Men helomvendingen kom i seneste laget. Med så stort spurveunderskudd økte populasjonene av gresshopper enormt. Dette bidro til at problemene i landbruket som andre aspekter ved «det store spranget» utløste en stor hungersnød som skulle koste rundt 30 millioner mennesker livet.

Referanser
----------

1. 1 2  Shapiro, Judith Rae. Crosby, Worster, Alfred W. [2001] (2001). *Mao's War Against Nature: Politics and the Environment in Revolutionary China.* Cambridge University Press. ISBN 0521786800.

Litteratur
----------

* Frank Dikötter: *Mao's Great Famine: The History of China's Most Devastating Catastrophe, 1958–62*. Bloomsbury Publishing PLC, 2010. ISBN 0-7475-9508-9.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
Stekt flesk med duppe. Tilbehør er stuet kålrabi og kål samt potet
**Stekt flesk** er en tradisjonell norsk matrett, som kan eksistere som lokale tradisjonsretter med ulikt innhold. Stekt flesk er dessuten en viktig ingrediens i mange andre retter. Flesket som brukes er vanligvis lettsaltet sideflesk som skives, men også spekeflesk og bacon benyttes.

Stekt flesk kan bestå av skivet lettsaltet sideflesk eller spekeflesk (som kokes ut) og stekes og serveres sammen med kokte poteter, sjy, kålrabistappe, tomatbønner og/eller duppe. Duppen lages av meljevnet melk og kan tilsettes løk og andre krydderier og urter. Løtendupp bruker eksempelvis sjalottløk, mens Tjømedupp er basert på gressløk.

I Telemark ble potetgrøt (lokalt: jordeplegrøt) servert med stekt flesk som erstatning for smørøyet. Gamle oppskrifter fra Sør-Trøndelag beskriver Åbitfrokosten, der stekt flesk var ingrediens. På Finnskogen er stekt flesk viktig i den eldgamle retten «motti», kokte boller av rugmel fra svedjebruket. Denne er også ansett som en av Finlands nasjonalretter. 

Sammen med flatbrød blir stekt flesk også servert til fiskeretter, som gammelsei og plukkfisk. Sammen med kålrabibiter eller -stappe finner vi også stekt flesk som tilbehør til kumle.

I det danske tradisjonelle kjøkken serveres stekt flesk med persillesaus og kokte poteter. Det ble valgt som den danske nasjonale retten i 2014.

Se også
-------

* Bacon
* Spekeflesk

Referanser
----------

1. ↑  Danmarks nationalret:

Portal: Mat og drikke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Mostpressing av druer
**Most** (lty. av lat. *mustum* som betyr *ung vin*) er ren ugjæret (men gjærbar) råsaft av epler, pærer, druer og bær i blandet eller ublandet form. Er mosten gjort av ett slag (en type) så skal navnet på slaget brukes foran ordet *-most*, som i eplemost, pæremost, druemost, blåbærmost, kirsebærmost, solbærmost, bringebærmost eller stikkelsbærmost eller lignende.

Most er en viktig ingrediens i både vin-, brennevin- og siderproduksjon, samt i produksjonen av mange typer leskedrikker. Den kan være silt, men ikke kokt og heller ikke tilsatt vann eller andre tilsetningsstoffer. Most som blir kokt kalles saft og er som oftest tilsatt sukker eller annen søtning. Saft har relativt lang holdbarhet og er konsentrert og må som regel blandes ut med vann for å bli drikkeklar. Most som blir utblandet med vann kalles gjerne fruktnektar og skal bestå av minimum 50 prosent råsaft. Fruktnektar kan være søtet.

Most som grunnlag
-----------------

Most ble brukt i matlaging i Romerriket og brukes fremdeles til dette på Balkan og i Midtøsten.

Most danner også grunnlag når man lager vin, brennevin og sider. Det er tiden som frukten er i mosten som bestemmer hvilken karakter den ferdige vinen skal ha. Når tiden er inne blir safta presset og silt fra frukten. Siden drueskall inneholder villgjærsopper, som automatisk vil starte en gjæringsprosess når druene knuses, tilsettes svovel for å drepe gjærkulturen, slik at vinbonden får kontroll med gjæringsprosessen selv. Ellers kan vinen bli for svak, og da kan bakterier gjøre den om til eddik. Deretter tilsettes vingjær slik at gjæringen kan starte. Fruktmassen som blir igjen etter pressing blir gjerne bragt tilbake til frukthagen og brukt som gjødsel. Ugjæret most kan brukes som søtningsstoff og tilsettes før tapping på flasker. 

Det er også mulig å etterfylle med vann når mosten er tappet. Man etterfyller da med like mye vann som den safta man tok bort. Dette står i 24 timer og tappes så av igjen. De som arbeider i vingården bruker dette som tørstedrikk, det kan også brukes som basis for grappa.

Se også
-------

* Jus (drikk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |