recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Conduct unbecoming an officer and a gentleman*** er et engelsk uttrykk fra den militære strafferetten i flere (angelsaksiske) land og beskriver en straffbar handling som kan påtales ved krigsrett. På norsk kan straffebudet oversettes som «*adferd som anses utilbørlig for en offiser og gentleman*». Formålet er å forebygge og straffe oppførsel som skader den aktelse og tillit som er nødvendig for stillingen som befalingsmann med hensyn til den militære underordning.

Som det meste av angelsaksisk rett har straffebudet sin opprinnelse i Storbritannia. Det var ikke en del av krigsartiklene, men ble ansett som et lovbrudd etter *common law* i det 18. og 19. århundre. For eksempel ble oberst sir J. Eamer stilt for krigsrett i 1813 «*For behaving in a scandalous, infamous manner, such as is unbecoming the character of an officer and a gentleman*». Straffebudet ser ut til å først ha blitt kodifisert i den britiske marinedisiplinærloven av 10. august 1860, hvor det i § 24 heter at «*Every Officer subject to this Act who shall be guilty of Cruelty, or of any scandalous or fraudulent Conduct, shall be dismissed with Disgrace from Her Majesty's Service; and every Officer subject to this Act who shall be guilty of any other Conduct unbecoming the Character of an Officer shall be dismissed, with or without Disgrace, from Her Majesty's Service.*»

I USA er straffebudet nedfelt i militær straffelov § 133.

I populærkulturen er uttrykket blant annet kjent fra spillefilmen *En offiser og en gentleman*.

Referanser
----------

1. ↑  E Samuel, *An Historical Account of the British army: and of the Law Military* William Clowes, London 1816 (p.650)
2. ↑  Rees, N. (1987). *Why Do We Say ...?*. ISBN 0-7137-1944-3.
3. ↑  William Loney RN - Background - The Naval Discipline Act, 1861
4. ↑  Article 133 Arkivert 15. juli 2006 hos Wayback Machine. of the punitive code of the UCMJ, local copy at Cornell University
Denne artikkelen omhandler den filmen fra 1977.  For den amerikanske filmen av samme tittel fra 1932, se Tigerhaien (1932).

***Tigerhaien*** (originaltittel: *Tintorera*) er en britisk-meksikansk drama-thriller fra 1977 med Susan George, Hugo Stiglitz, Andrés García og Fiona Lewis i hovedrollene. Regi er ved René Cardona Jr. Filmen er basert på en roman fra 1975 skrevet av oseanografen Ramón Bravo.

Handling
--------

To ungkarer ved Mexicos kyst, Steven, en amerikansk millionær og Miguel, en lokal svømmeinstruktør, kjemper om vinne hjertet til den vakre Patricia. Den ender etterhvert opp i et trekantforhold. Mens de driver med harpunfiske blir Miguel drept av en tigerhai. For å komme til hektene igjen drar begge to på bordell. Senere møter de den britiske jenta Gabriella som de begge tilbringer tiden sammen med. Da alle tre er ute på havet for å jakte på hai ender Miguel opp med å bli drept av en. En sjokkert Gabriella returnerer til England og Steve forsøker å slukke sine sorger med alkohol. På en fest ombord på hans yacht blir flere av hans gjester nok en gang angrepet haien, og i forbitrelse bestemmer han seg for å tilintetgjøre den.

Om filmen
---------

Filmen gikk på kino i Norge under tittelen *Tigerhaien*, men ble lansert på video i 1982 under originaltittelen.

I rollene
---------

* Susan George ... Gabriella
* Hugo Stiglitz ... Esteban (Steven)
* Andrés García ... Miguel
* Fiona Lewis ... Patricia
* Eleazar García ... Colonado (Redhead)
* Roberto Guzmán ... Crique
* Jennifer Ashley ... Kelly Madison
* Laura Lyons ... Cynthia Madison

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tigerhaien* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Tigerhaien* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Tigerhaien* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Tigerhaien* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Tigerhaien* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Tigerhaien* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Tigerberget Supporterklubb** er fotballklubben Start sin supporterklubb.

Supporterklubben har per 19. desember 2008 1128 medlemmer. Medlemmene har sin egen tribuneseksjon (feltene T1, U1) (kortside) på Sør Arena. I 2007 sesongen var supporterklubben plassert på feltene Q1, R1 og S1 (langside). På kampen mot Lillestrøm i 2007 viste en avstemning 80 % flertall for å flytte over på kortsiden.

Tigerberget arrangerer turer for sine medlemmer til Starts bortekamper.

Starts supporterklubb het opprinnelig *Tigerberget*. Klubbnavnet ble endret til *Menigheden* foran 2005-sesongen. På et ekstraordinært årsmøte den 15. mars 2012 ble det besluttet å gå tilbake til det opprinnelige navnet.

Miniheden
---------

Miniheden er en mini supporterklubb for barn. De står ved siden av storebror på felt MINI U1 på Sør Arena. Våren 2009 ble Miniheden dannet etter en liten debatt på Menighedens hjemmesider. Barna fikk eget felt å sitte på, skjerf og genser.

Referanser
----------

1. ↑  Pressemelding 15. mars 2012

Eksterne lenker
---------------

* tigerberget.no
En *jinyiwei*-navnetablett: Jinyiwei-kommandant Ma Shun
**Jinyiwei** (forenklet kinesisk: 锦衣卫; tradisjonell kinesisk: 錦衣衛; pinyin: *Jǐnyīwèi* = brokadekledd vakt) var det keiserlige militære hemmelige politi som tjenestegjorde under Mingdynastiet i Kina. Jinyiwei ble grunnlagt av Hongwu-keiseren i 1368 for å være hans personlige livvakter. De utviklet seg til en militær organisasjon det påfølgende år. He ble bemyndiget til å kunne tilsidesette juridisk prosedyre i sine straffeforfølgelser, med full autonomi til å arrestere, forhøre og straffe alle og enhver, også adelen og keiserens slektninger.

Jinyiwei fikk også i oppgave å innhente militære etterretninger om fienden og delta i planleggingen av militære operasjonen. En Jinyiwei-vakt hadde en distinkt gyllengul uniform, med en tablett (bilde) båret på overkroppen, midjen, og var bevæpnet med et særskilt bladvåpen.[]

Historie
--------

Jinyiwei begynte som den fremtidige keiserens livvakter i 1360 og forsvarte ham i kamp mot krigsherren Chen Youliang. Etter at Zhu grunnla Ming-dynastiet og ble Hongwu-keiseren, var han usikker på sine undersåtters lojalitet til ham og var stadig på vakt mot mulige opprørere og snikmordere.[] En av jinyiweis oppgaver var å hjelpe keiseren i å spionere på sine undersåtter. Hongwu-keiseren utvidet deres oppgaver etterhvert, slik at de for eksempel inspisere embedsverkets innsats i hovedstaden. Alt dette var innen han formaliserte dem som organisasjon i 1382, med om lag 500 medlemmer.[] Deres antall vokste på tre år til om lag 14 000 mann.[]

I 1393 reduserte Hongwu-keiseren dere plikter etter at de angivelig hadde gått ut over sine fullmakter under en etterforskning av et opprørsk sammensvergelse ledet av general Lan Yu, da om lag 40.000 mennesker ble implisert/mistenkt og så henrettet.[]

Da Yongle-keiseren besteg tronen var han engstelig for at hans undersåtter skulle være misfornøyd med ham, ettersom han var kommet til makt ved å usurpere sin nevøs trone. Ham styrket på nytt Jinyiweis myndighet for å få bedre kontroll over det keiserlige hoff.

Jinyiwei ble oppløst etter 262 år da Li Zichengs opprørsstyrker dtyrtet Ming-dynastiet i 1644.

Referanser
----------

1. ↑  Tsai, Shih-shan Henry (1996). *The Eunuchs in the Ming Dynasty*. SUNY Press. s. 98-100. ISBN 0791426874.
2. ↑  Xie Baocheng (2013). *Brief History of the Official System in China*. Paths International Ltd. s. 24. ISBN 1844641538.
**Tiger Karateklubb** er en norsk karateklubb som ble opprettet i 1976 og holder til på Frysja ved Teknisk Museum i Oslo. I klubben trenes det shotokan-karate, der dype stillinger og eksplosive øvelser står sentralt. Klubben har over 200 betalende medlemmer. Klubben har høstet en rekke nasjonale og internasjonale titler. Juniorutøvere fra Tiger har gjort seg bemerket blant annet i junior- og senior-NM fra 2008 med flere gullmedlajer og bestemannspriser.

Blant instruktørene er det tidligere landslagsutøvere i både kumite og kata. Per 2018 var Tiger regjerende norgesmester i lag-kata for femte år på rad for herrer og fir år på rad for damer, samt regjerende mestere for gutter. I NM 2016 ble Tiger beste klubb med flest gullmedaljer totalt i WKF og Shotokan/Shobu Ippon. Tiger tok sølv i lag-kata i WTKO-EM i 2016, der laget tapte for Irland marginen 0,1 poeng. Tiger satte i 2018 norgesrekord med seks deltakende katalag i NM, samt sitt totalt 11. gull i lagkata på rad.

Det instrueres vanlig shotokan-karate (kihon-kata-kumite). I tillegg trenes det noe selvforsvar, blant annet applikasjoner (bunkai) fra kata. Det blir også hentet selvforsvarsteknikker fra andre stilarter da klubben har instruktører gradert i Shito Ryu, Goju-Ryu, Kyokushinkai, Shorin Ryu, krav maga og WKF. Det benyttes også inspirasjon og teknikker fra andre kampformer som boksing, muay thai, Krav Maga, Jujutsu, Kali, m.m. til å utfylle den grunnleggende basis fra Shotokan-karate.

Klubben samarbeider med Norges Shotokanforbund (NShF), blant annet med årlige sommerleirer med instruktører som Kagawa, Asai, Kase, Kato, Yahara og Kawasoe, og i senere år med Richard Amos, Tom Kompier, Scott Langley, Steve Ubl og Aidan Trimble. Det arrangeres også flere NSF-treninger og samlinger i løpet året med internasjonale instruktører, deriblant Richard Amos, Scott Langley, Scott Midleton og andre instruktører. Tiger holder tradisjonelt en av disse samlingene.

Organisatorisk tilknytning
--------------------------

* Norges Idrettsforbund
* Norges Kampsportforbund
* Norges Shotokanforbund
* WTKO World Traditional Karate Organization
* JKS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Tiger Karateklubb på YouTube
**Francisco Fábregas Bosch** (født 1. juli 1949 i Barcelona), spansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by, 1972 i München, 1976 i Montréal og 1980 i Moskva.

Fábregas vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1980 i Moskva. Han var med på det spanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Spania vant den innledende runden der alle seks lagene spilte en enkeltserie, de vil si alle lagene møttes en gang. I finalen møtte de India som ble nummer to i den innledende runden. Spania tapte finalem med 3-4. Fábregas spilte seks kamper og scoret ett mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i landhockey, menn Spanias flagg Spania

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Sport Encyclopedia, oppført som Francesc Fàbregas Bosch, Enciclopèdia de l'Esport Català ID 5230[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francisco Fábregas – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Francisco Fábregas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Femundløpet 2014** ble arrangert fra 30. januar til 4. februar 2014 med start og mål på Røros. Dette var det 25. Femundløpet i rekken.

F400 var NM i langdistanse hundekjøring begrenset klasse. Arrangør av Femundløpet siden november 2010 er Femundløpet AS. Snøforholdene i løypa var varierende med lite snø mange steder. Det falt stedvis opptil en meter snø i dagene før start og det var kaldt.

F600
----

Robert Sørlie på vei inn på sjekkpunkt Tolga i ledelse i F600
Nina Skramstad ledet F600 i første del av løpet, deretter fulgte Lars Monsen med Robert Sørlie og Ralph Johannesen like bak. Ut fra Tynset gikk Arnt Ola Skjerve først ut fulgt av Birgitte Næss Wærner, Robert Sørlie og Nina Skramstad. De hadde alle 12 hunder i spannet. F600-kjørerne må ta den første obligatoriske åtte-timerspausen på ett av de tre første sjekkpunktene, og de fleste tok den hvilen på Drevsjø. Samtidig med den første langhvilen skjer tidsutligningen, som justerer for kjørernes starttidspunkter slik at den som ligger først i sporet ut fra Søvollen, er den som faktisk leder løpet. Nina Skramstad kom først til veikrysningen ved Galten, tett fulgt av Birgitte Næss Wærner. Like bak henne igjen lå Sigrid Ekran. 

Robert Sørlie har for vane å åpne rolig og stå løpet ut. Etter Grimsbu overtok han ledelsen i løpet og vant suverent åpen klasse med 11 hunder i spannet. På andreplass, med bare seks hunder, kom Birgitte Næss Wærner fra Torpa.

F400
----

Runa E. Skyrud i F400 passerer Essetrene like før sjekkpunkt Tolga
Elisabeth Edland ledet an fra start. Roar Kvilvang lå like bak og kjørte rett gjennom sjekkpunkt Søvollen. Dermed unngikk Kvilvang uvær som brygget opp over Grønfjell. Elisabeth Edland fikk problemer med løse spor i uværet og brøt på Tynset. Kvilvang kom dermed først til Tolga der han tok den obligatoriske 8-timershvilen. Han ble suveren vinner og norgesmester i langdistanse hundekjøring begrenset klasse.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) 2014 Femundløpet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Fenchurch** er et område i City of London, dominert av kontorer, banker og finansinstitusjoner, og samtidig et av Londons minst bebodde områder. Fenchurch ligger umiddelbart nord og nordøst for Tower of London, mellom Londons gamle bymur og Bishopsgate.

Fenchurch er anlagt på våtmarkene omkring den for lengst overbygde elva Langbourne – derav navnet. Mot øst førte porten Aldgate ut mot vegen til Essex, omtrent der Aldgate undergrunnsstasjon ligger i dag. Fenchurch betjenes ellers av undergrunnsstasjonen Tower Hill og jernbanestasjonen Fenchurch Street.

I gaten Fenchurch Street er det et stort antall butikker, puber og kontorer, inkludert 20 Fenchurch Street, en skyskraper som er 160 meter høy og med 34 etasjer. Det gjør den til den sjette høyeste bygningen i City of London og den tolvte høyeste i London. Den ble fullført våren 2014 og øverste etasje ble åpnet i januar 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «20 Fenchurch Street, London EC3» Arkivert 1. februar 2018 hos Wayback Machine. Cuttings London
2. ↑  «20 Fenchurch Street Opens» Arkivert 4. februar 2015 hos Wayback Machine. Skyscrapernews.com. 8. januar 2015.
**Squire** var et britisk bilmerke som ble produsert fra 1934 til 1936. 

Bilen ble bygd av Squire Car Manufacturing Co. Ltd. Britain. Bilen var en drøm som grunnleggeren, Adrian Morgan Squire (1910-1940) hadde hatt siden han gikk på skolen, og han satte alt inn på å realisere drømmen. Derfor ble bilen svært dyr, og ble solgt bare i 9 eksemplarer. 

Han begynte på designet av bilen i 1933, og firmaet ble stiftet i januar 1934, med 6 000 GBP i egenkapital. I september 1934 ble merket lansert i to utgaver; henholdsvis en lukket og en åpen versjon, og med to ulike chassis-lengder. I begge størrelsene kostet bilen dobbelt så mye som en bil av merket Aston Martin.

Bilen hadde en 4-sylindret motor fra britiske Anzani, med en kapasitet på 1,5 liter og 110 hk. Den første utgaven av Squire hadde karosseri bygget av bilfabrikken Vanden Plas. Prisen ble 1 220 GBP, noe som gjorde at den konkurrerte med Bentleys 3,5 liters biler i pris. Det var stor interesse for bilen da den ble presentert, men det kom få bestillinger. Fire av bilene havnet i familiens eller direktørenes eie. Prisen ble satt ned til under 1 000 GBP i 1935, likevel var det ingen interesse. Firmaet gikk konkurs, og alt ble solgt. Adrian Squire gikk da tilbake til Bentley, der han også hadde jobbet tidligere. I 1940 ble Adrian Squire drept i et flyangrep ved høylys dag mot Bentley-fabrikken.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Adrian Squire». *www.uniquecarsandparts.com.au* **(engelsk)**. Besøkt 29. oktober 2018.
**Aluminiumsbåt** er en båt med skrog av aluminium. Fordelen med dette byggematerialet er at det gir et skrog med stor fasthet og lav vekt[1]. Dessuten ruster ikke aluminium, men det brytes ned ved galvanisk tæring.

Fritidsbåter av aluminium har økt i popularitet i Norge de siste årene. I våre naboland Sverige og Finland har aluminiumsbåter en større markedsandel siden våre naboer fikk interessen for aluminiumsbåter tidligere. 

Bruk av aluminium i båter har en lang historie og strekker seg tilbake til slutten av 1890 åra da de første aluminiumsbåtene ble bygget. Utviklingen av aluminium legering 5xxx rundt 1920 ga en oppsving for bruken av aluminium for båter. Legeringer brukt for båter er 5052, 5059, 5083, 5086, 5384, 5454, 5456, 6061, 6063. Disse blir også ofte kategorisert som 'marine' aluminium. 

Aluminiumsbåter er gjerne hurtiggående båter, både seilbåter og motorbåter. Også livbåter og båter som skal være lette å transportere, f. eks på taket til en bil, kan med fordel bygges i aluminium.

Referanser
----------

1. ↑  Slik bruker vi aluminium Arkivert 13. juli 2016 hos Wayback Machine. Hydro.com
**Deportivo Toluca Fútbol Club** er en meksikansk profesjonell fotballklubb fra Toluca i delstaten México. Laget spiller i Primera División. De har blitt seriemestere ti ganger, og er dermed laget med nest flest titler i historien, sammen med América, etter Guadalajara (som har 11). De har også vunnet CONCACAFs mesterliga to ganger (1968 og 2003).

Toluca spiller hjemmekampene sine på Estadio Nemesio Díez, populært kalt *La Bombonera*. Draktene deres er helrøde med litt hvitt. Laget kalles ofte *Los Choriceros* («pølsemakerne») eller *Diablos Rojos* («de røde djevlene»). Klubben ble stifta 12. februar 1917.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Deportivo Toluca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Liga MX 2023–24 |
| --- |
|  | 
* América
* Atlas
* Atlético San Luis
* Cruz Azul
* Guadalajara
* Juárez
* León
* Mazatlán
* Monterrey
* Necaxa
* Pachuca
* Puebla
* Querétaro
* Santos Laguna
* Tijuana
* Toluca
* UANL
* UNAM

 | Mexicos flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Altruisme** er en etisk doktrine og filosofi som hevder at det er riktig å handle på en slik måte at det tjener en annen eller samfunnet som helhet. Altruismens motpol er egoisme, som hevder at det er riktig å handle på en slik måte at det tjener den som handler. Definisjonen til *Store norske leksikon*: «Moralsk innstilling som setter hensynet til andres vel foran den handlendes egennytte».

De fleste av verdens religioner har et altruistisk synspunkt som moralsk verdi.

Altruisme går ut på at man skal tjene andre til fortrengsel for seg selv. Dette er det etiske syn som er mest utbredt, praktisk talt alle tenkere etter filosofiens glansperiode i antikkens Hellas har forsvart holdninger som i større eller mindre grad kan sies å være altruistiske; det er kun noen få som har erklært at de ikke er altruister. Mange filosofer hevder at fullstendig altruisme ikke forekommer. Innen biologien finnes dyr som har altruistisk atferd, men vanligvis vises dette kun overfor egne barn eller nære slektninger. For eksempel utviser bier altruistisk oppførsel når de stikker for å beskytte bikuben.

Ordet altruisme ble først brukt av den franske filosofen Auguste Comte, men den grunnleggende idéen i altruismen er meget gammel.

Medlemmer av den internasjonale bevegelsen Effektiv Altruisme har som mål å hjelpe flest mulig andre, mest mulig. I Norge finnes det studentgrupper ved NTNU og UiO som er en del av bevegelsen.

Se også
-------

* Veldedighet
* Effektiv altruisme

Litteratur
----------

* David Sloan Wilson *Finnes altruisme? kultur, gener og andres velferd* i serien Cappelens upopulære skrifter 2015

Referanser
----------

1. ↑  Altruisme i *Filosofi: en innføring* (nettsted) av Vegard Martinsen
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
Knoklene i gjellelokket hos en abbor: Operculum (gul), preoperclum (rød), interoperclum (grønn) and suboperclum (rosa)
Et **gjellelokk** eller ***operculum*** er et hudbein som dekker gjellene hos beinfisk. En tilsvarende struktur finnes hos havmus. Lokkets funksjon er å beskytte gjellene, og de utgjør en del av skalletaket hos beinfisker.

Gjellelokket mangler hos kjeveløs fisk og hos de fleste bruskfisker. Disse har i stedet separate åpninger for hver gjellebue ut mot vannmassene. Gjellelokkene hos beinfisk har utviklet seg uavhengig av gjellelokket hos havmus, som er en type bruskfisk. Hos andre bruskfisk (haier og rokker) har hver enkelt gjellebue en serie finnestråle-aktige utvekster i bakkant som til sammen danner et beskyttende lokk over hver enkelt gjelle. Hos havmusene er gjellebuene sterkt redusert, og strålene fra hyoidia (tungebeinet) dekker hele gjelleaparatet.

Hos beinfisk består derimot gjellelokket av fire hudknokler som former et stivt lokk. Dette står i forbindelse med muskler, og gjør det mulig for beinfisk å pumpe vann over gjellene uten å svømme, slik bruskfisker må. De avanserte kjøttfinnefiskene som gav opphav til firbeinte virveldyr mistet gjellelokket, hvilket bidro til å gjøre halsen mer fleksibel.

Referanser
----------

1. 1 2  Miller, George C. Kent, Larry (1997). *Comparative anatomy of the vertebrates* (8. utg.). Dubuque, IA: Wm. C. Brown. s. 292-293. ISBN 978-0697243782. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Gills, J.A. (1992). «Holocephalan embryos provide evidence for gill arch appendage reduction and opercular evolution in cartilaginous fishes». *Proceedings of the National Academy of Sciences*. 108 (4): 1507–1512. Besøkt 3. november 2015.
3. ↑  Helfman, G. red. (2009). *The diversity of fishes : biology, evolution, and ecology* (2. utg.). Chichester, UK: Blackwell. s. 186-187. ISBN 978-1405124942.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Femörefortet** (eller **Femöre fort**) er et kystartillerianlegg nedsprengt i fjellet på halvøya Femöre sydøst for Oxelösund på den svenske østkysten. Anlegget er på totalt 3300m², og de ulike delene av anlegget knyttes sammen av en over 450 meter lang tunnel.
Fortet inngikk i en serie lignende anlegg som ble bygd på 1960- og 70-tallet som invasjonsforsvar mot angrep fra Sovjetunionen. Innen det svenske forsvaret gikk anlegget under betegnelsen «Batteri OD». «Batteri OD» var det tredje av i alt 30 slike fort som ble bygget i Sverige under den kalde krigen. Disse fortene ble bygget i 3 forskjellige versjoner, kalt serie 1 til 3. «Batteri OD» var et av totalt 6 serie 1-fort, som kjennetegnes av at hele anlegget var tilgjengelig via tunneler i fjellet.
Femörefortet ble nedlagt i 1997, og det var opprinnelig planlagt at det skulle saneres i 2003. Grunnet lokalt engasjement ble i stedet store deler av fortet bevart, og benyttes i dag for museumsformål. Siden 2003 har fortet vært åpent for regelmessige omvisninger.

Bevæpningen bestod av tre 7,5 cm tårnkanoner m/57 med en rekkevidde på 13 kilometer.

Bemanningen bestod av 70 mann. Fortet var selvforsynt med strøm og vann i opp til en måned og var bygget for å kunne motstå kjemiske våpen og taktiske kjernevåpen.

* Øvelse på fortet på 1960-tallet. Foto: PO JohanssonØvelse på fortet på 1960-tallet. Foto: PO Johansson
* Del av forbindelsestunnel i fjellanlegget. Foto: Tommy GildsethDel av forbindelsestunnel i fjellanlegget. Foto: Tommy Gildseth
* Manskapsforlegning i den sentrale delen av fjellanlegget. Foto: Tommy GildsethManskapsforlegning i den sentrale delen av fjellanlegget. Foto: Tommy Gildseth

Eksterne lenker
---------------

* (en) Femörefortet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Femörefortet på Subterranea Britannica

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Depotstopp i Formel 1, her Ferraris Felipe Massa under Italias Grand Prix 2012.
Et **depotstopp** (engelsk: *pit stop*, tysk: *Boxenstopp*) er i motorsport når et kjøretøy svinger av banen og stopper i depot under et løp for fylling av drivstoff, dekkbytte, reparasjoner, mekaniske justeringer, førerbytte, eller en kombinasjon av disse. Hvilke gjøremål som er tillatt under et depotstopp varierer, og bestemmes av reglementet for den enkelte konkurranse.

Depotområdet består vanligvis av en depotstrekke (på britisk-engelsk kalt *pit lane*, men i USA kalt *pit road*) som går parallelt med start/mål-langsiden, og en rad med garasjer (som regel én per lag) hvor oppgaver som klargjøring og reparasjoner kan utføres. Arbeidet under et depotstopp blir gjort av eksempelvis fra fem til tjue ingeniører og mekanikere per bil (også kalt et *pit crew*), mens føreren venter i bilen (bortsett fra når stoppet involverer et førerbytte, som i langdistanseløp).

Se også
-------

* Gjennomkjøringsstraff
* Undercut, strategi for depotstopp
* Overcut, strategi for depotstopp

Referanser
----------

1. ↑  «Bokmålsordboka | Nynorskordboka». *ordbok.uib.no*. Besøkt 27. mars 2022.
2. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 27. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pit stop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Claude Auclair** (født 1. mai 1943 i Vendée i Frankrike, død 20. januar 1990) var en fransk tegneserieskaper.

Etter kunststudier ble Auclair teatermaler. På 1960-tallet illustrerte han franske Science fiction-magasiner og bøker.

Han ble engasjert av det kjente tegneseriebladet Pilote, hvor han tegnet serien *Jason Muller*. Senere arbeidet han for Le Journal de Tintin, hvor han først tegnet *Catriona McKilligan* (forfatter Jacques Acar). Deretter skrev og tegnet han det som skulle bli hans hovedverk, den post-apokalyptiske serien *Simon de Fleuve* (*Simon fra floden*). Serien er både en dystopi og en romantisk tilbake til naturen-fantasi lagt til den første tiden etter det teknologiske vestlige samfunnets sammenbrudd. Mot slutten av 1970-tallet flyttet Auclair til tegneseriebladet A Suivre, hvor han blant annet produserte tegneserieromanen *Bran Ruz* bygd over bretonske sagn og historie.

Auclair døde i 1990, bare 46 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 5. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 40485869[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   BD Gest', BD Gest' author ID 6729, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Lambiek Comiclopedia, Lambiek Comiclopedia artist ID a/auclair\_claude, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. januar 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Kort biografi/bibliografi hos lambiek.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU **·** BNE
 |
Kart som viser prosentandel av befolkningen som lever på mindre enn 1,25 USD om dagen, basert på estimat fra FN i årene 2000–2007.
**Fattigdomsgrensen** er det minste inntektsnivået som anses nødvendig for å oppnå en tilstrekkelig levestandard i et gitt land. Med andre ord er det betegnelsen på inntektsnivået der grensen går mellom å ha råd til å kjøpe alle ressursene som kreves for å overleve eller ikke. Folk som har en inntekt under fattigdomsgrensen har per definisjon ingen disponibel inntekt. I likhet med definisjonen av fattigdom er den offisielle eller vanlige forståelsen av fattigdomsgrensen i praksis betydelig høyere i utviklede land enn i utviklingsland.

Hvor denne grensen går er et omdiskutert emne, men en vanlig internasjonal definisjon på ekstrem fattigdom er å leve på under én amerikansk dollar om dagen, eller nærmere bestemt 1,08 USD justert etter kjøpekraftspariteten i 1993. I 2008 økte Verdensbanken grensen til 1,25 USD, etter kjøpekraftspariteten i 2005.

Fastsettelsen av fattigdomsgrensen gjøres vanligvis ved å finne de samlede kostnadene for alle essensielle ressurser som et gjennomsnittlig, voksent menneske forbruker på ett år. Denne tilnærmingen er behovsbasert siden en vurdering gis ut fra det minste utgiftsnivået som er krevd for å opprettholde et tålelig liv. Dette var det opprinnelige grunnlaget for fattigdomsgrensen i USA, som ble beregnet på en forenklet måte for å ta utgangspunkt utelukkende i matkostnader og blir oppdatert hvert år. I utviklingsland er boligkostnader vanligvis de dyreste av disse ressursene. Økonomer i slike land følger derfor nøye med på eiendomsmarkedet og boligprisene på grunn av deres sterke påvirkning på fattigdomsgrensen.

Individuelle faktorer brukes ofte til å gjøre rede for ulike forhold, for eksempel om man er forelder, eldre, et barn, gift etc. Fattigdomsgrensen kan bli justert hvert år. 

Fattigdomsgrensen er nyttig som et økonomisk verktøy til å måle folks levestandard med og vurdere sosioøkonomiske reformer slik som velferd og arbeidsledighetsforsikring, som et ledd i fattigdomsbekjempelse verden over.

Se også
-------

* FNs tusenårsmål

Referanser
----------

1. 1 2  Poverty Lines-Martin Ravallion, i *The New Palgrave Dictionary of Economics*, 2nd Edition, London: Palgrave Macmillan
2. ↑  Dollar a day Revisited-Martin Ravallion, Shaohua Chen and Prem Sangraula, World Bank Economic Review Volume 23, nr. 2-2009, s. 163-184
3. ↑  «Rethinking the Poverty Line Arkivert 24. januar 2009 hos Wayback Machine.» på Nextbillion.net.
4. ↑  «World Bank Press Release på Verdensbanken.

Eksterne lenker
---------------

* Nasjonal fattigdomsgrense – Globalis
* Fattigdom i Norge: Et hovedstadsproblem? Arkivert 29. januar 2011 hos Wayback Machine. – Statistisk sentralbyrå
* (en) Befolkning under fattigdomsgrensen i verdens land Arkivert 30. november 2015 hos Wayback Machine. - *The World Factbook*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
**Seppalaløpet** er et minneløp i Norge over Leonhard Seppala (1877–1967).

Seppala var med å bestemme statuttene for løpet ved sitt besøk i Norge i 1950. Løpet er arrangert fra 1951. Man konkurrerer om en evigvandrende pokal forært til Norges Trekkhundforbund av Seppala.

Lokale arrangementer av Seppalaløpet
------------------------------------

2014

Folldal trekkhundklubb arrangerer det 60. ende Seppalaløpet den 29 og 30. mars fra Grimsbu Turistsenter, "Lille Alaska" i Folldal kommune. Overnatting ved Markbulia.

### 2010

Bærum Hundekjørerklubb arrangerte Seppalaløpet den 13. og 14. mars i Bærumsmarka og Krokskogen. Start og innkomst ved Haug skole. Overnatting ved Løvlia.

### 2009

Drammen Trekkhundklubb arrangerte Seppalaløpet den 14. – 15. mars 2009 på Konnerud. Starten gikk fra Villmarkshuset. Det ble konkurrert i alle klasser fra 1 hund og pulk til slede 8 spann. Overnatting ved Stegla og SIF huset.

Sammenlagt resultater: 1. Jørgen Mæland BHK, 2. Per Olve Tobiassen DTK, 3. Joh Einar Solhaug ATK.

### 2008

Det 54. Seppalaløpet i 2008 gikk 8. – 9. mars på Hamar. Arrangør var Oslomarka Trekkhundklubb.

### 2007

Bærum Hundekjørerklubb arrangerte Seppalaløpet 24. og 25. februar 2007 i Bærumsmarka og Krokskogen. Start og innkomst ved idrettsanlegget i Sørkedalen. Overnatting ved Løvlia.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside Arkivert 5. april 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Chalepispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En middelsstor, avlang, matt, gråsvart bladbiller, hodet, pronotums sider og dekkvingenes "skuldre" gule. Antennene består av 11 ledd og er rundt halve kroppslengden, tilspisset ytterst. Hodet er bredere enn langt med store, rundede fasettøyne. Pronotum er trapesformet. Dekkvingene er nesten jevnbrede (ganske lite utvidet bakover) og har 10 punktstriper (i den midtre delen parvise), tre opphøyde lengderibber, små pigger i spissen.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artens vertsplamte er ukjent.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Fransk Guyana.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Chalepispa*** Uhmann, 1955
							+ *Chalepispa ignorata* Uhmann, 1955

Litteratur
----------

* *Chalepispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Chalepispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chalepispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chalepispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Chalepispa* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Chalepispa* hos NCBI Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Marjan Lazovski** (makedonsk: Марјан Лазовски; født 7. september 1962, død 19. desember 2020) var en makedonsk profesjonell basketballspiller og -trener for KK Rabotnički, KK MZT Skopje Aerodrom, KK Vardar, og KK AMAK SP.

Sportskarriere
--------------

Lazovski var assisterende trender for Makedonias landslag i basketball i fem år. I februar 2012 ble han hovedtrener etter at hans tidligere sjef Marin Dokuzovski bestemte seg for ikke lengre å forsette med stillingen.
Etter sommeren 2015 sluttet Lazovski der for å konsenterer seg om innenrikes klubber.

Lazovski døde i en alder av 58 år den 19. desember 2020, av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Lazovski now in charge of the Macedonians Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. Arkivert 2016-03-03 hos Wayback Machine
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 7. oktober 2012. Besøkt 23. desember 2020.
4. ↑  ПРОСЛАВЕНИОТ КОШАРКАРСКИ ТРЕНЕР МАРЈАН ЛАЗОВСКИ ПОЧИНА ОД КОВИД-19

Eksterne lenker
---------------

* Coach Profile
* Player Profile
**Seppo Olavi Reijonen** (født 29. april 1944 i Sordavala i Karelen) er en finsk-svensk tidligere skihopper.

Han deltok for Finland i OL i Grenoble i 1968, der han ble nummer 40 i storbakken. I VM i skiflyging i Planica i 1972 ble han nummer 32 (av 43 deltakere). Senere flyttet han til Sverige, og ble en del av det svenske landslaget.

Reijonen var med i den tysk-østerrikske hoppuka i 1976/77 og 1978/79, og ble nummer 64 og 57 sammenlagt. Det beste enkeltresultatet hans var 44.-plass i Garmisch-Partenkirchen 2. januar 1979.

Han bler nummer 35 (av 42 deltakere) i VM i skiflyging i Vikersund i 1977. I VM i Lahtis i 1978 ble han nummer 25 i storbakken og nummer 49 i normalbakken, og han var på det svenske laget som ble nummer 6 (av 10 lag) i lagkonkurransen.

Seppo Reijonen ble svensk mester i storbakke i 1978. Han har i senere år vært leder og trener for yngre hoppere i Fagersta backhoppningsklubb. Han ble i 2007 tildelt Vänsterpartiets lokale utmerkelse Vänsterns Fagerstapris for arbeidet som idrettsleder i Fagersta.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination
* Sveriges Radio: Ny hoppbacke invigs[*død lenke*] (lydklipp, 29. januar 2010)
* Vänsterpartiet Fagersta: Fagerstapriset[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Seppo Reijonen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Seppo Reijonen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Seppo Reijonen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Seppo Reijonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Seppo Reijonen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Seppo Reijonen – TheSports.org Rediger på Wikidata
***Chalepides fuliginosus*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (10-15 millimeter), glatt, avlang, halvblankt rødbrun til svart hornbille. De mangler horn eller knøler på hodet, kroppsformen er jevnt oval og de kan overflatisk minne om vannlevende biller som vannkalver eller vannkjær. På undersiden har de en del stive hår, oversiden er helt naken, fint punktert. Hannen er noe smalere enn hunnen, og pronotum er bredest foran midten, mens den noe bredere hunnen har pronotum som er bredest nær roten. "Snuten" er avrundet. Bein og antenner er temmelig korte.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene har et halv-akvatisk levevis og lever på vannplanter, blant annet det problematiske ugresset vannhyasint (*Eichhornia crassipes*). De voksne billene flyr om natten og kan komme svært tallrikt til lys.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Brasil, Bolivia og Chile.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Chalepides* Casey, 1915
							+ ***Chalepides fuliginosus*** (Burmeister, 1847)

Eksterne lenker
---------------

* Dynastidae du Monde - nettside om arten
* (en) *Chalepides fuliginosus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chalepides fuliginosus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Chalepides fuliginosus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Chalcosoma engganensis*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (35-60 millimeter) og tung bille, men noe mindre enn de andre *Chalcosoma*-artene. Kroppen er glinsende svart. Hannen har et kraftig horn (rettet skrått oppover og framover) på hodet. På hver side av pronotum er det et krumt, framoverrettet horn. Rett over hodet er det en kort, men kraftig pigg. Denne arten skiller seg fra normalt utviklede eksemplarer av de andre *Chalcosoma*-artene ved at hornene er kortere, men kan ligne mye på små eksemplarer av *Chalcosoma moellenkampi* og på noen øy-former av *Chalcosoma atlas*. Hunnen mangler disse hornene og piggene, og er mindre.

Levevis
-------

Denne billen lever i regnskog. Larvene utvikler seg inne i døde trestammer. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser. De store hannene er svært aggressive overfor hverandre, mindre hanner med mindre horn mindre aggressive.

Utbredelse
----------

Arten er beskrevet fra øya Enggano sørvest for Sumatra.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Chalcosoma* Hope, 1837
						* *Chalcosoma engganensis* Nagai, 2004

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chalcosoma engganensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chalcosoma engganensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Chalcosoma engganensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilder av arten[*død lenke*]
I filmen *Vredens druer* (1940) blir Tom Joad spilt av Henry Fonda.  

  
«I’ll be all around in the dark – I’ll be everywhere. Wherever you can look – wherever there’s a fight, so hungry people can eat, I’ll be there. Wherever there’s a cop beatin’ up a guy, I’ll be there.»
**Tom Joad** er hovedpersonen i John Steinbecks roman *Vredens druer* (1939). 

Tom er nest eldste sønn i familien Joad. Når romanen begynner har han nettopp sluppet ut av fengsel; han har sonet for et drap han begikk i selvforsvar. Familien Joad har fått sin jord i Oklahoma ekspropriert, og er en del av den store vandringen til mulig arbeid som fruktplukkere i California. Lønningene presses og Tom blir streikeleder.

Toms tale i slutten av romanen og filmen – kjent som «I'll Be There Speech» – oppfattes som et manifest for politisk engasjement.

I John Fords film *Vredens druer* (1940) blir Tom Joad spilt av Henry Fonda. Woody Guthrie skrev og utga sangen *Tom Joad* i 1940. Bruce Springsteens sang og album *The Ghost of Tom Joad* (1995) er basert på Steinbecks bok og musikalsk inspirert av Guthrie.

Det amerikanske filminstituttet har kåret Tom Joad til filmhistoriens 12. beste helteskikkelse.

Referanser
----------

1. ↑  Grapes of Wrath - I'll Be There Speech (Tom Joad); Youtube
2. ↑  Robert DeMott (14. april 2009). «Grapes of Wrath, a classic for today?». BBC News. Besøkt 29. oktober 2017.
3. ↑  Neils Chr. Lindtner. «Amerikansk litteratur». I: *Verdens litteraturhistorie; bind 11; mellomkrigstiden.* Redigert av Edvard Beyer mfl. Cappelen, 1974
4. ↑  Snorre Evensberget. *Litterært leksikon*. Stenersen, 2000. ISBN 82-7201-261-8
5. ↑  John Steinbeck: Tom Joad’s Speech; bloggen Travalanche, 27.2.2013
6. ↑  Tom Joad’s Inspiration; chimesfreedom.com, 1.5.2012
7. ↑  The Ghost of Tom Joad; songfacts.com
8. ↑  Blokhus, Yngve (1996). *Wow!: populærmusikkens historie*. Oslo: Universitetsforl. ISBN 8200227472.
9. ↑  «AFI'S 100 YEARS...100 HEROES & VILLAINS». Det amerikanske filminstituttet. Arkivert fra originalen 23. oktober 2007. Besøkt 1. juni 2018.
Concordia Seminary mars 2008
**Concordia Seminary** ligger i Clayton, Missouri, en forstad på vestsiden av St. Louis. Institusjonens fremste mål er å utdanne pastorer, diakoner, misjonærer, prester og kirkeledere til Lutheran Church - Missouri Synod (LCMS). Dagens rektor ved skolen er pastor Dr. Dale Meyer.

Concordia Seminary er det eldste amerikanske lutherske presteseminaret, og et av de største i USA. Da det ble startet i 1839 lå presteseminaret i Perry County, Missouri. I 1849 ble det flyttet til Saint Louis, og i 1926 til sin nåværende campus. Concordia deler oppgaven med utdanning av prester til LCMS med Concordia Theological Seminary i Fort Wayne, Indiana.

Institusjonen i Saint Louis har blitt karakterisert som LCMS' «teoretiske» (dvs. akademiske) seminar, mens Concordia Theological Seminary i Fort Wayne ble karakterisert som det «praktiske» seminaret, men disse forskjellene har ikke lenger noen betydning. 
Seminaret blir sett på som teologisk konservativt siden det ikke tilbyr studieplass til kvinner som ønsker å bli prester, og også fokuserer på en historisk-grammatikalsk fortolkning av bibelen.

Radiostasjonen KFUM-AM 850 har sitt studio og sender på campusen, og igjennom mange år ble radioprogrammet «Lutheran Hour» produsert her.

Seminex-kontroversen
--------------------

Concordia Seminary ble kjent gjennom nasjonale amerikanske medier i 1974 når 45 av fakultetets 50 lærere, sammen med hoveddelen av studentene, sluttet for å starte en rivaliserende institusjon kjent som Seminex, eller «Concordia Seminary i eksil». Seminex-kontroversen ble forårsaket av at fakultetets rektor, John Tietjen, ble anklaget av den mer konservative synodepresidenten, Jacob Preus, for å tillate falsk lære. Mer spesifikt gikk anklagen på at Tietjen hadde tillatt undervisning i den historisk-kritisk metode i bibelfortolkningen, og at det ble lagt for sterk vekt på evangeliet på bekostning av hele Bibelens lære.[] Seminex ble aldri noen stor suksess, mest fordi de hadde problemer med å få prestestillinger til studentene sine. Seminex opplevd en stor nedgang på nye studenter gjennom 1970-årene. Den siste eksamensfesten i Saint Louis ble holdt i mai 1983. Seminex fortsatte å eksistere som en utdannelsesinstitusjon på LSTC campus i Chicago frem til 1987.

Referanser
----------

1. 1 2 3   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Concordia Seminary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Story of Seminex

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** GeoNames
 |
**Virgin Active** er en treningssenterkjede i Syd-Afrika, Namibia, Italia, Spania, Portugal, Australia, Singapore, Thailand og Storbritannia.

Historie
--------

Treningssenterkjeden ble lansert i 1999 i Preston i Lancashire som en del av Richard Bransons Virgin Group, opprinnelig med hovedkontor i Milton Keynes. I 2013 ble hovedkontor flyttet til Barbican i London, med kun et lite telefonisenter igjen i Milton Keynes.

I Syd-Afrika kjøpte selskapet de gjenværende aktiva i kjeden Health and Racquet Club, etter at dens morselskap, Leisurenet, hadde meldt oppbud i oktober 2000 for 319,6 millioner sydafrikanske rand. Det sydafrikanske selskapet driver også Virgin Life Care.

I 2002, ved hvilket tidspunkt selskapet hadde 350.000 medlemmer, solgte Branson 55 prosent av selskapet til Bridgepoint Capital for 40 millioner pund. I 2005 kjøpte Branson ut Bridgepoints eierandel i virksomheten for 134,5 millioner pund.

Kjeden utvidet deretter virksomheten i 2004 til Italia. Per 2005 hadde selskapet 25 treningssentre i Storbritannia, 77 sentre i Syd-Afrika og 12 sentre på det europeiske kontinentet. Kjeden åpnet sit første australske treningsstudio i Sydney i slutten av 2008, med ytterligere sentre etablert i Singapore og Thailand i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Branson set to pump £110m from health clubs sale into..». *The Independent*. 25. februar 2002. Besøkt 28. november 2011. «The group, which started Virgin Active in 1998, said it would pump the proceeds into developing Virgin Mobile,» [*død lenke*]
2. ↑  Reece, Damian (24. februar 2002). «Branson sells health stake to buy new island». *The Telegraph*. Besøkt 28. november 2011.
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  . Arkivert fra originalen 19. november 2011.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. ↑  Walsh, Dominic (11. mai 2009). «Virgin Active seeks to grow la dolce vita». The Times. Besøkt 29. mai 2009.
7. ↑  . Arkivert fra originalen 3. september 2011.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Virgin Active Global Portal
	+ Virgin Active Australia
	+ Virgin Active Italia
	+ [ Virgin Active Portugal] Arkivert 24. februar 2018 hos Wayback Machine.
	+ Virgin Active Singapore
	+ Virgin Active Sør-Afrika
	+ Virgin Active Spania
	+ Virgin Active STORBRITANNIA
**Condensation algoritmen** fra **Con**ditional **Dens**ity Propag**ation** er en algoritme til bruk innen datasyn. Formålet med algoritmen er å kjenkjenne objekter ved hjelp av et kamera og kunne følge disse objektene når det beveger seg rundt i et rotete og uoversiktlig område. Å kunne følge (track) ting som f.eks en bil som beveger seg på en vei eller en gjenstand som flytter seg i skjermbildet når kameraet beveger seg, er et grunnleggende problem innen datasyn. 

Å skille ut pikslene i bildet som utgjør akkurat dette objektet er første steg i å identifisere hva objektet er, og dermed et grunnlag for bildegjenkjenning. Dette er en vanskelig oppgave og Condensation er en algoritme som prøver å angripe dette problemet.

Algoritmen ble beskrevet av Isard og Blake i 1998. Et interessant aspekt ved den er at den tar ikke inn hver eneste pixel som innputt. Isteden velges piksler fra bildet tilfeldig og bare noen av disse blir behandlet. Algoritmen jobber med flere "hypoteser" om hvor forskjellige ting beveger seg, disse med varierende sannsynliget. Sannsynlighetsaspektet ligger i bunnen fra pikslene velges ut.

Eksterne lenker
---------------

* Condensation Arkivert 13. oktober 2008 hos Wayback Machine. homepage
* Condensation - conditional density propagation for visual tracking[*død lenke*], av Michael Isard og Andrew Blake (International Journal of Computer Vision 29(1):5-28, August 1998)