recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henning Matzen** (født 28. desember 1840 i Rebbjærgskov i Angel, død 18. juli 1910 i Ronneby) var en dansk jurist, rettshistoriker, politiker og professor ved Københavns Universitet.

Liv
---

Han var sønn av en vever. Den eldre broren, som var skoleinspektør, sørget at han fikk høyere skolegang og ble opptatt ved Flensborg latinskole. Derfra ble han student i 1859 og studerte rettsvitenskap ved Københavns Universitet. Han tok juridisk embetseksamen i 1864. I 1867 besvarte han universitetets prisoppgave med en avhandling om panteretten etter eldre dansk rett, og ble tildelt gullmedaljen. Året etter ble han utnevnt til Carl Georg Holcks etterfølger som professor ved universitetet. Før han tiltrådte stillingen fikk han anledning til å foreta en studiereise til Paris, Zürich og Wien fra 1869 til 1870.

Som professor underviste Matzen i dansk statsrett. Han utga en oversikt over forfatningsrett i tre bind som kom i flere reviderte utgaver. Senere underviste han også i kirkerett og utga en *Haandbog over den danske Kirkeret* (1889). Etter Johannes Nellemanns avgang i 1875 overtok han undervisningen i rettshistorie. I 1880 ble han utnevnt til ekstraordinær assessor i Høyesterett. Han var universitetets rektor for året 1892–1893.

Matzen ble innvalgt i Landstinget fra København i 1879. Her var han leder for Højres representanter. I 1883 deltok han i stiftelsen av Højres Arbeider- og Vælgerforening i København, og deltok samme år utarbeidelsen av Højres program. I de samme årene utfoldet han en stor aktivitet som politisk taler. Han var en av de fremste tilhengerne av Estrups provisoriepolitikk. Fra 1894 til 1902 var han formann i Landstinget. 

Til Københavns Universitets jubileum i 1879 skrev Matzen universitetets rettshistorie i to bind. Ved jubileumsfesten ble han utnevnt til æresdoktor.

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Carl Goos: «Matzen, Henning», i *Dansk biografisk lexikon*. XI. BInd. Kjøbenhavn: Gyldendalske Boghandel, 1897

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Hans von Løwenhielm (**født Schrøder den 28. januar 1627, død den 2. mars 1699), var en dansk offiser og amtmann.

Løwenhielm forsvarte som major i desember 1658 til januar 1659 Møn mot svenskene. Han var senere kommandant på Hammershus og ble i 1673 generalmajor i Norge, hvor han med utmerkelse deltok i Gyldenløvefejden. Han beseiret svenskene i slaget ved Uddevalla 1677. Sammen med Niels Juel ledet han ekspedisjonen til Rügen i 1678. I 1684 ble Løwenhielm utnevnt til generalløytnant.

Godseier
--------

Løwenhielm eide flere gods på Fyn som Vejrupgaard, Sellebjærg, Hindema, Nordskov m.fl. I Norge eide han Kjølberg, Elmgaard og Hovindsholm. De sistnevnte fulgte med i hans annet ekteskap med med Sophie Bielke, enke etter oberst Otto Skade til Tanderup (d. 1673) og datter av Norges kansler Jens Bielke til Østeraat.

Løwenhielm døde 2. mars 1699 på Vejrupgaard og blev begravet i Marslev kirke på Fyn.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, oppført som Hans v. Løwenhielm, Dansk Biografisk Leksikon-ID Hans\_v.\_Løwenhielm[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   gravsted.dk[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «292 (Salmonsens konversationsleksikon / Anden Udgave / Bind XVI: Ludolf—Miel)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 12. mai 2020.
4. ↑  Bricka, Carl Frederik. «598 (Dansk biografisk Lexikon / X. Bind. Laale - Løvenørn)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 12. mai 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Geni **·** WikiTree
 |
**Christian Conrad lensgreve Sophus Danneskiold-Samsøe** (født 16. september 1800, død 4. april 1886) var en dansk adelsmann og gehejmeråd. 
Han ble født på Gisselfeld som sønn av Christian Conrad Sophus Danneskiold-Samsøe og Henriette født Kaas.

Karriere
--------

Danneskiold-Samsøe ble student i 1818, i 1822 hoffjegermester og i 1824 juridisk kandidat. I årene 1825–35 var han assessor auscultans i Højesteret og i flere år deputert ved Stænderforsamlingen i Roskilde. Ved Christian VIIIs tronebestigelse, ble han utnevnt til overstallmester, 1841 kommandør og 1842 storkors av Dannebrogordenen, 1848 overskjenk hos Frederik VII og i 1867 gehejmekonferensråd.

I 1869 var han etter sin avdøde bror, blitt eier av grevskapet Samsøe samt overdirektør for Gisselfeld adelige Jomfrukloster. På Gisselfeld bidro han til det store parkanlegg, startet godsets verdifulle porselenssamling samt fikk oppført Gisselfelds orangeri, Paradehuset.

Han hadde også arvet Holmegaard med det tilhørende glassverk etter sin mor og da driften av dette gikk godt, utvidet han ved å anlegge Kastrup Glasværk som en filial på Amager ved København.

Ekteskap
--------

I 1833 hadde en ektet en engelsk dame, Lady Elisabeth Bruce (1807-1848). Da hun døde giftet han seg på ny, denne gang med Anna Lovise Amalie von Zytphen (1818–1903). Danneskiold-Samsøe døde i 1886, og ble bisatt på Gisselfeld.

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, oppført som Christian Danneskiold-Samsøe, Dansk Biografisk Leksikon-ID Christian\_Danneskiold-Samsøe\_-\_greve[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage, The Peerage person ID p18126.htm#i181258, oppført som Count Christian Danneskjold-Samsöe[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p18126.htm#i181258, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Bricka, Carl Frederik. «187 (Dansk biografisk Lexikon / IV. Bind. Clemens - Eynden)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 26. september 2020.
6. ↑  «Majestætisk herregård og duftende orangeri». *jyllands-posten.dk*. 19. januar 2013. Besøkt 26. september 2020.
7. ↑  «Holmegaard Glasværk». *www.museerne.dk* **(dansk)**. Besøkt 26. september 2020.
8. ↑  «Christian Danneskiold-Samsøe». *gravsted.dk*. Besøkt 26. september 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** WikiTree
 |

Portal: Danmark
Peter Collett (1766–1836) ble i 1791 assessor ved Overhoffretten i Christiania. Maleri av Christian Hornemann.
**Assessor** (av latin; *bisitter*, av assidere, av ad- og sedere *sitte hos*) var i eldre rett brukt som tittel på en juridisk embetsmann som var medlem av en kollegial domstol. Derutover har tittelen hatt forskjellig betydning i forskjellige tider og i forskjellige land. 

I Danmark-Norge ble begrepet først brukt om dommere i overhoffretten og høyesterett. Fra 1797 ble assessor også brukt om dommerne i stiftoverretten, og fra 1814 i Norge om dommerne i høyesterett. Fra 1927 bruktes ordet *dommer* i Norge.

Krigsassessor
-------------

17- og 1800-tallet fantes i Danmark-Norge også tittelen krigsassessor, som var en dommer i militære anliggender. Med tiden ble tittelen kun til en æresbevisning uten funksjon. For å skjelne denne ærestittel fra de ekte militære dommere, fikk disse med tiden tildelt tittelen *virkelig krigsassessor*.

Referanser
----------

1. ↑  «assessor | lex.dk». *Den Store Danske* **(dansk)**. Besøkt 27. september 2020.
2. ↑  Gulbransen, Egil (1984). *Juridisk leksikon*. Oslo: Kunnskapsforl. s. 25. ISBN 8257302414.
3. ↑  «Leksikon:Assessor – lokalhistoriewiki.no». *lokalhistoriewiki.no*. Besøkt 27. september 2020.
4. ↑  Gisle, Jon (7. januar 2019). «assessor». *Store norske leksikon*. Besøkt 27. september 2020.
5. ↑  «660 (Salmonsens konversationsleksikon / Anden Udgave / Bind XIV: Kirkeskov—Kvadratrix)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 27. september 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Ulrik Adolph lensgreve Danneskiold-Samsøe** til grevskapet Løvenholm (døpt 16. juli 1723, død 3. juni 1751) var en dansk sjøoffiser.

Han var sønn av grev Christian Danneskiold-Samsøe og Conradine Cristine født komtesse Friis. 16 år gammel ble han utnevnt til kaptein i Søetaten og avanserte gjennom forskjellige grader, formentlig takket være den innflytelsesrike farbroren grev Frederik Danneskiold-Samsøe, som den gang var marinens overbestyrer og som skaffet ham kammerherretittelen.

19. juli 1743 giftet han seg med sin kusine, den nevnte farbroren Frederiks datter Sophie Dorothea (1726–1766).

1744 ble han utnevnt til assessor i Admiralitetet, året etter til sjef for linjeskipet *Prinsesse Charlotte Amalie*  og senere for *Elefanten*. I 1746 sendtes han som sjef for linjeskipet *Oldenborg* sammen med to andre linjeskip til Middelhavet, hvor han sluttet fred med beyen av Algier.

Han døde etter åtte års ekteskap på Gisselfeld den 3. juni 1751.

Referanser
----------

1. 1 2   Danmarks Adels Aarbog[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage, oppført som Ulrik Adolph Danneskjold-Samsöe, The Peerage person ID p41294.htm#i412938, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  Bricka, Carl Frederik. «196 (Dansk biografisk Lexikon / IV. Bind. Clemens - Eynden)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 26. september 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Geni **·** WikiTree
 |

Portal: Danmark
**Frederik lensgreve (von) Ahlefeldt** (født 29. desember 1702, død 18. april 1773) var en dansk godseier og offiser. 

Han var eldste sønn av lensgreve Carl Ahlefeldt og Ulrikke Antoinette Danneskiold-Laurvig, datter av stattholder i Norge Ulrik Frederik Gyldenløve og hans hustru Antoinette Augusta von Aldenburg. Etter farens død ble de slesvigske godsene solgt, og Frederik overtok grevskapet Langeland og andre besittelser. Han valgte en militær karriere og ble i 1724 kaptein og kompanisjef ved *Kronprinsens Regiment* og i 1728 kaptein ved Livgarden til Fods. I 1754 avanserte han til generalløytnant, i 1671 ble han utnevnt til general. 

25. august 1765 opprettet han av sine gods på Langeland stamhuset Ahlefeldt for seg og etterkommerne, således at stamhuset og grevskapet Langeland skulle følge hverandre og arves i hans slekt. Ahlefeldt tilbrakte sine siste år på Tranekær slott, hvor han døde i 1773.

Ekteskap
--------

28. april 1730 giftet han seg med Birthe Holstein (1705–1735), datter av geheimeråd Christian Frederik Holstein. I 1760 giftet han seg med Marie Elisabeth Ahlefeldt, hoffrøken hos prinsesse Louise.

Utmerkelser
-----------

I 1723 ble han kammerherre, i 1729 ridder av Dannebrogordenen og i 1770 mottok han enkedronningens orden de l'union parfaite.

Referanser
----------

1. ↑   Dansk biografisk leksikon, oppført som Frederik Ahlefeldt, f. 1702, Dansk Biografisk Leksikon-ID Frederik\_Ahlefeldt,\_f.\_1702[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dansk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Bricka, Carl Frederik. «144 (Dansk biografisk Lexikon / I. Bind. Aaberg - Beaumelle)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 17. desember 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** WikiTree
 |

Portal: Danmark
**Christoffer Mogensen Gøye**, eller **Gjøe**, (1584–1652) til Gunderslevholm og Assendrup, var en dansk godseier.

Han var sønn av Mogens Gøye (d. 1615) og Hilleborg Eilersdatter Krafse. I årene 1641–19 var han lensherre på Tryggevælde, Sjælland, men ble deretter knyttet til Norge som lensherre over Nedenæs ved Arendal. Her ble han boende, også etter at han mistet lenet i 1630. I 1624 hadde han solgt sin fedrenegård Gunderslevholm, også på Sjælland.

Gøye bygget flere orlogsskip til kongen og til private, men interesserte seg særlig for bergverksdrift. I hans jernmalmgruver under Barbo Jernverk og hovedgård, samt ute på Hisøy under gården His, ved Arendal, ble det i 1644 funnet gullerts. To år senere kjøpte derfor Christian IV jernverk og hovedgård av Gøye med alle rettigheter. Samme år fikk Gøye Sæbygård på Sjælland fritt for sin og hustruens levetid.

Han hadde giftet seg i 1621 med Karen Gundesdatter Lange, som overlevet ham til 1657 og derfor overtok lenet etter Gøyes død i 1652.

Referanser
----------

1. ↑   Danmarks Adels Aarbog, bind 1896[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Bricka, Carl Frederik. «63 (Dansk biografisk Lexikon / VI. Bind. Gerson - H. Hansen)». *runeberg.org* **(dansk)**. Besøkt 13. januar 2021.
3. ↑  «Gullfunnet på Hisøy – en myte? - KUBEN». *www.kubenarendal.no*. Besøkt 13. januar 2021.
Stangvik kirke
**Stangvik prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Indre Nordmøre prosti. Det omfattet sogn i Surnadal kommune i Møre og Romsdal fylke, og hovedkirken var Stangvik kirke.

Stangviks kirkesogn er nå en del av Surnadal kirkelige fellesråd, og underlagt Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Stangarvíkr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Stangvik prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.. I Reformatsen 1589 hadde *Stangvigs Præstegjeld* seks kirker og to prester. Soknepresten betjente hovedkirken Stangvig, og Øje og Skede kirker, mens en kapellan hadde Hals, Moe og Rindal kirker.

Ved kgl.res. av 6. mai 1699 ble Surnadal, bestående av Skei, Øye, Mo og Rindal sogn utskilt som eget Surnadal prestegjeld, gjeldende fra 1704.

Stangvig prestegjeld dannet grunnlaget for Stangvig formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 4. januar 1860 ble det gitt tillatelse til å bygge Todalen kapell og Todalen ble kapelldistrikt. Ved kgl.res. av 7. august 1876 ble Halse sogn utskilt fra Stangvik og gjort til eget Halsa prestegjeld, med Tustna annekssogn i Edøy prestegjeld. Samtidig ble Aasskard sogn opprettet av deler fra Øye, Halsa og Stangvik sogn, og Todalen ble gjort til annekssogn.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Stangvik
* Todalen
* Åsskard

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1908). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 400.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 104.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 67-71. ISBN 8270612960.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Møre og Romsdal, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Lantmannapartiet** var et politisk parti i andra kammaren i Sveriges riksdag fra 1867 til 1912. I begynnelsen var partiet nærmest et interesseparti for landsbygden, men etter hvert på 1890-tallet utviklet partiet seg i konservativ retning.

Tollstriden i 1888 gjorde at partiet ble splittet i to, med den frihandelsvennlige delen i Gamla lantmannapartiet og det proteksjonistiske Nya lantmannapartiet. Etter at denne striden ble avblåst i 1895, slo de partiet sammen igjen til det gamle navnet. I 1912 slo de seg sammen med Nationella framstegspartiet til Lantmanna- och borgarpartiet.

Arvid Posse var en av de ledende personene i partiet og var også statsminister for partiet.

Litteratur
----------

* Nordisk Familjebok, Förlagshuset Norden AB, 4:e upplagan, Malmö 1953

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |


1. ↑  Sten Carlsson; "Carl Ifvarsson"; besøksdato: 11. mars 2017; Svensk biografisk leksikon-ID: 14075; del av: SBL Band 19 (1971-1973); side(r): 750.
Lademoen kirke
**Lademoen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nidaros domprosti. Det omfattet sogn i Trondheim kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Lademoen kirke.

Lademoens kirkesogn er nå en del av Trondheim kirkelige fellesråd, og underlagt Nidaros domprosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Hlaða sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Lade antas å være lagt under Strinda i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde *Strindens Præstegjeld* fire kirker og en prester. Sogneprestens befaling var at *Wdi Lade hoffuidkircke skall skie tieniste tho hellige dage effter huer andre, wdi anneksene Maluig huer tridie och wdi och Bradtzberg huer fierde helligdag, [..]. Wdi Mostad skal skie tieniste fire gange om aarett.*

Ved kgl.res. av 28. juni 1902 ble Lademoen kirke oppført på en tomt av "Eliplads". Ved kgl.res. av 25. januar 1908 ble Bakklandet prestegjeld delt slik at den nordre delen ble med Lademoen kirke ble utskilt som et nytt soknekall. Ved kgl.res. av 4. juli 1958 ble navnet på Lade sogn endret til Strinda sogn, gjeldende fra 1. juli 1958. Ved kgl.res. av 23. september 1960 ble Lade og Ranheim kapelldistrikter skilt ut fra Strinda sogn og prestegjeld som eget Lade sogn og *Lade og Ranheim prestegjeld*. Prestegjeldet endret navn til Strindheim prestegjeld i 1978, og samtidig ble Lade sogn overført til Lademoen prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Lademoen
* Lade

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1901). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 338.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 108.
3. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 42-7. ISBN 8270612960.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
5. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Klæbu kirke
**Klæbu prestegjeld**, også benevnt **Tiller og Klæbu prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Heimdal prosti. Det omfattet sogn i Klæbu kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Klæbu kirke.

Klæbus kirkesogn er nå en del av Trondheim kirkelige fellesråd, og underlagt Heimdal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Kleppabú sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Klæbu prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde *Tildre och Klæbo Præstegjeld* to kirker og en prest. Sognepresten forrettet som *skulle tho hellige dage effter huer andre wdi hovedkirken Klebo och huer tridie helligdag wdi annekskirken Tillder.*

Klæboe prestegjeld dannet grunnlaget for Klæboe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 23. oktober 1970 ble Tiller sogn skilt ut fra Klæbu prestegjeld for sammen med Heimdalsområdet av Leinstrand sogn i Melhus prestegjeld å utgjøre et nytt Heimdal prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Klæbu

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1901). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 364.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 108.
3. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 42-7. ISBN 8270612960.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Tiller kirke
**Tiller prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Heimdal prosti. Det omfattet sogn i Trondheim kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Tiller kirke.

Tillers kirkesogn er nå en del av Trondheim kirkelige fellesråd, og underlagt Heimdal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Tildrar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Tiller antas å være lagt under Klæbu i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Tiller-raset var en naturkatastrofe som inntraff i 1816, som medførte at Tiller kirke ble skylt ut i Nidelven.

Heimdal prestegjeld ble opprettet ved kgl.res. av 23. oktober 1970 ved at Leinstrand sogn i Melhus prestegjeld ble delt slik at områdene med tettbebyggelsen Heimdal ble utskilt som eget sogn med Heimdal kirke som sognekirke. Sammen med Tiller sogn av Klæbu prestegjeld skulle Heimdal sogn utgjøre Heimdal prestegjeld, betjent av sogneprest og residerende kapellan. Tiller sogn, som omfattet bydelen Tiller i Trondheim, ble fradelt Heimdal prestegjeld og opprettet som eget sognekall i 1995.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Tiller

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1901). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 373.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 108.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hjemsøkt kirkesogn, Tiller Grendalag
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  Bratberg, Terje T.V. (1996). *Trondheim byleksikon*. Kunnskapsforl. s. 373. ISBN 8257306428.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
CBS-bygning i Jerusalem.
**Israels statistiske sentralbyrå**, forkortet **CBS**, er et israelsk departement etablert i 1949 for å utføre vitenskapelige undersøkelser og publisere statistiske data for alle aspekter av israelsk liv, inkluder befolkning, samfunn, økonomi, industri, utdanning og fysisk infrastruktur

CBS er styrt av en riksstyrende statistikker, som er utnevnt på anbefaling fra statsministeren.

Hovedkvarteret befinner seg i Jerusalems nabolag, men en annen gren i Tel Aviv.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  hebraisk: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, *HaLishka HaMerkazit LeStatistika*

Referanser
----------

1. ↑  «CBS.gov.il». Arkivert fra originalen 13. desember 2009. Besøkt 19. februar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (he) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Central Bureau of Statistics (Israel) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* CBSs befolkningsstatistikk for byer og tettsteder med over 1 000 innbyggere (31. desember 2006) (PDF-format)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** CiNii
 |
Ørland kirke
**Ørland prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Fosen prosti. Det omfattet sogn i Ørland kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Ørland kirke.

Ørlands kirkesogn er nå en del av Ørland kirkelige fellesråd, og underlagt Fosen prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Yrjar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Ørland prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Åfjord fikk egen prest i 1562, og i Reformatsen 1589 hadde *Ørelands Præstegjeld* derved to kirker og en prest. Sognepresten betjente Ørelands hovedkircke og annekset Nesz kircke. Ved åpent brev 31. januar 1633 ble det tillatt å oppføre Bjugn kirke, beliggende i hovedsognet. 

Ørlandet prestegjeld dannet grunnlaget for Ørlandet formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 21. juli 1852 ble Nes kirkesogn sammen med Bjugn og Skjørn av hovedsognet utskilt som Bjugn prestegjeld. Samtidig ble det tillatt å bygge kirke på Værnes for Sør- og Vassbygda i Agdenes, og Værnes ble eget sogn, og ved kgl.res. av 17. mai 1897 ble sognenavnet endret til Agdenes. Ved kgl.res. av 4. april 1913 ble det tillatt å bygge Storfosna kirke til bruk for befolkningen på Storfosna og Kråkvåg. Ved kgl.res. av 30. juni 1967 ble Agdenes sogn, sammen med Lensvik sogn og Ingdalen fra Stadsbygd prestegjeld opprettet som et nytt Agdenes prestegjeld. Ørland prestegjeld ble ved kgl.res. av 25. juni 1971 overført fra Sør-Fosen til Nord-Fosen prosti, gjeldende fra 1. januar 1972.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Ørland

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1901). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 49.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 110.
3. ↑  Hansen, Hans K. (1986). *Åfjord og Jøssund gårdshistorie*. Laget. s. 308-9.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 71-5. ISBN 8270612960.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Forskrift om regulering av prestegjeld, Lensvik prestesokn, Agdenes prestesokn, Stadsbygd prestegjeld, Ørland prestegjeld, Sør-Trøndelag, lovdata.no
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Rita Engebretsen** (født 1957) er en norsk gitarist og vokalist fra Kirkenær i Grue. Hun er mest kjent som den kvinnelige sangeren på *Frem fra Glemselen*-platene sammen med Helge Borglund. Denne serien kom med i alt 22 kapitler, hvorav første platen kom i 1974, og den siste *Frem fra Glemselen*-platen ble utgitt i 2017 Denne serien solgte over 1,8 millioner enheter, og er Norges mestselgende plateserie, ifølge boken «Frem fra Glemselen – hele historien» av Per Johan Skjærstad. Foruten «Frem fra Glemselen»-platene, har Rita Engebretsen også utgitt to soloplater. I tillegg opptrer Rita Engebretsen på en rekke samleplater som *Countryfest* og *Stjerne 73*.

I flere år var Rita Engebretsen borte fra rampelyset, men vinteren 2015 - slo hun seg sammen med Tommy Michaelsen, kjent fra dansebandet Picazzo - og de har siden reist rundt, med sanger og viser fra Frem fra Glemselen - katalogen - og underholdt, fortrinnsvis eldre, på ulike arrangement og institusjoner.

Våren 2017, ga Rita Engebretsen ut et avsluttende album i "Frem fra Glemselen"-serien, med Helge Borglund. Dette fikk undertittelen "Hjemkomsten", og ble laget som en hyllest til seriens opphavsmann, Per Johan Skjærstad, som gikk bort i 2014. Platen ble forlagt på plateselskapet Talent, med blant annet Arve Sigvaldsen som produsent, som forøvrig var mannen som produserte de aller første platene i Frem fra Glemselen-serien. Denne gangen tolket Rita og Helge sanger fra den gamle skolesangboka, og Rita hadde med seg sin datter, Marita Engebretsen Haugen, som duett på sangen Den fyrste song. Dette var forøvrig den første singelen som ble sluppet fra platen. Foruten Marita, har Rita Engebretsen en sønn, Glenn Hugo.

Diskografi
----------

### Frem fra Glemselen

*se Frem fra Glemselen for fullstendig diskografi i plateserien*
* *Frem fra Glemselen* kap.1–22, pluss diverse samleplater i serien. (Talent 1974–1982/PolyGram 1983–1987/Talent 1997–2017)

### Soloalbum

* *Rita* (Talent 1983)
* *Knallgode låter* (Arne Bendiksen 1987)

Referanser
----------

1. ↑   www.universalmusic.fr[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* www.mic.no om Rita Engebretsen
* 
* Arkivert 21. januar 2018 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rita Engebretsen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Rita Engebretsen på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Rita Engebretsen på Spotify Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Åfjord kirke
**Åfjord prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Fosen prosti. Det omfattet sogn i Åfjord kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Åfjord kirke.

Åfjords kirkesogn er nå en del av Åfjord kirkelige fellesråd, og underlagt Fosen prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Á(r) sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Åfjord antas å være lagt under Ørland i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Åfjord fikk egen prest igjen i 1562, og i Reformatsen 1589 hadde *Aafiords Præstegjeld* to kirker og en prest. Sognepresten skulle betjente hovedkirken Åfjord to helligdager etter hverandre og annekskirken Jøssund hver tredje helligdag.

Aafjorden prestegjeld dannet grunnlaget for Aafjorden formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 5. mai 1875 ble det tillatt å oppføre en ny kirke for Jøssund sogn på Manndalen, etter at kgl.res. av 4. mai 1872 hadde bestemt at kirken skulle bygges på Jøssund. Ved kgl.res. av 16. juni 1877 ble det tillatt å bygge ny kirke for Aa hovedsogn på prestegårdens tomt. Ved kgl.res. av 13. juli 1934 ble det bestemt at det sivile og geistlige inndelingsnavnet Å skulle endres til *Åfjord*. Brev fra KUD til stiftsdireksjonen 8. september 1966 bestemte at Jøssund sogn skulle overføres til Bjugn prestegjeld og Stoksund sogn fra Bjørnør til Åfjord, gjeldende fra 1. januar 1967.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Åfjord
* Stoksund

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1901). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 23.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 110.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Hansen, Hans K. (1986). *Åfjord og Jøssund gårdshistorie*. Laget. s. 308-9.
5. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 71-5. ISBN 8270612960.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Rennebu kirke
**Rennebu prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Gauldal prosti. Det omfattet sogn i Rennebu kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Rennebu kirke.

Rennebus kirkesogn er nå en del av Rennebu kirkelige fellesråd, og underlagt Gauldal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Rennabúi sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Rennebu antas å være lagt under Meldal i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde Meeldals Præstegjeld to kirker og en prest. Sognepresten betjente hovedkirken på Meeldal *tho hellige dage* [..] *och den 3. vdi* annekskirken på Renboe.

Ved kgl.res. av 8. februar 1862 ble Rennebu sogn skilt ut fra Meldal som eget *Rennebu prestegjeld*, og grensen skulle følge den gamle sognegrensen mellom Meldal og Rennebu. Ved kgl.res. av 4. juni 1877 fikk innbyggerne i den øvre delen av Rennebu lov til å bygge en kapellkirke på Berkåk, og Nerskogen kapell ble innviet i 1962.

I brev fra KUD til stiftsdireksjonen ble det bestemt at Innset sogn i Kvikne prestegjeld fra 1. januar 1966 lå til Rennebu prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Rennebu
* Innset
* Berkåk

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1901). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 166.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 104.
3. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 42-7. ISBN 8270612960.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Sør-Trøndelag, arkivverket.no
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Duy Tân** (født 3. august 1900 i Hue, død 26. desember 1945 i Fransk Ekvatorial-Afrika) var i årene 1907 – 1916 vietnamesiske keiser.

Han hadde egentlig navnet Nguyễn Phúc Vĩnh Sanvar og var sønn til keiser Thành Thái. Han ble innsatt da faren ble sendt i eksil for anti-fransk motstandsarbeid. Men som sin far arbeidet også keiser Duy Tân mot de franske koloniherrene og deltok i planleggingen av et opprør fra franskmennene. Planene ble imidlertid avslørt, og han flyktet fra palasset i Hue, men ble arrestert og sendt sammen med faren i eksil til den franske øya Réunion i Indiahavet 800 km øst for Madagaskar.

Duy Tân deltok i andre verdenskrig som major i De frie franske styrkene og døde rett etter krigsavslutningen i en flyulykke over det sentrale Afrika i 1945, på vei hjem til Vietnam, hvor det var store forventninger til at han kunne være en motvekt til Hồ Chí Minh.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emperor Duy Tân – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Thành Thái** | **Keiser over Vietnam**(1907–1916) | Etterfølger:**Khải Định** |

| * v
* d
* r
Keisere av Nguyễn-dynastiet 1802-1945 |
| --- |
| 
* Gia Long
* Minh Mạng
* Thiệu Trị
* Tự Đức
* Dục Đức
* Hiệp Hoà
* Kiến Phúc
* Hàm Nghi
* Đồng Khánh

* Thành Thái
* Duy Tân
* Khải Định
* Bảo Đại

 |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Brønnøy kirke
**Brønnøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Sør-Helgeland prosti. Det omfattet sogn i Brønnøy kommune i Nordland fylke, og hovedkirken var Brønnøy kirke.

Brønnøys kirkesogn er nå en del av Brønnøy kirkelige fellesråd, og underlagt Sør-Helgeland prosti i Sør-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Brunneyjar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Brønnøy prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 hadde *Bryniøen Præstegjeld* fire kirker og to korshus, som ble betjent av tre prester. Brønnøy kirke var hovedkirke, som sammen med Nøstvik korshus ble betjent av sognepresten, Vik kirke, Sund korshus og Vassås kirke skulle betjenes av en *domestico sacellano* (kapellan boende hos sognepresten), mens Gladstad kirke på Vega skulle betjenes av en residerende kapellan.

Ved kgl.res. av 18. september 1815 ble prestegjeldet delt ved at Vassås og Solstad sogn ble utskilt som eget Bindal prestegjeld, og Brønnøy prestegjeld besto da av Brønnøy hovedsogn og anneksene Vik og Naustvik (Velfjord).

Brønnøy prestegjeld dannet grunnlaget for Brønnøy formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 3. juli 1875 ble Naustvik anneks utskilt som Velfjord prestegjeld, mens Vik anneks ble utskilt som eget prestegjeld ved kgl.res. av 12. januar 1901.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Brønnøy
* Vevelstad

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1905). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 15.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 118.
3. ↑  Haugen, Odd (2000). *Narvik og kirken*. Narvik menighetsråd. s. 14.
4. ↑  (no) «Sund kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
5. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 77-93. ISBN 8270612960.
6. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nordland, arkivverket.no
7. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
8. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Dolstad kirke
**Vefsn prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Indre Helgeland prosti. Det omfattet sogn i Vefsn kommune i Nordland fylke, og hovedkirken var Dolstad kirke.

Vefsns kirkesogn er nå en del av Vefsn kirkelige fellesråd, og underlagt Indre Helgeland prosti i Sør-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Vefsnir sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Vefsn antas å være lagt under Alstahaug i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 var Vefsn et residerende kapellani under Alstahaug prestegjeld med kirke på Dolstad. Det vidløftige Alstahaug prestegjeld ble i flere omganger delt, og ved kgl.res. av 6. mars 1767 ble Vefsn fradelt som eget sognekall. Remnes på nordsiden og Sørnes på sydsiden av Vefsnfjorden skulle være grensegårder mellom Vefsn og Alstahaug prestegjeld, slik at alt som lå innenfor i fjorden, tilhørte Vefsn prestegjeld. Samtidig ble grensen mot Rana regulert slik at de gårdene som det hadde vært tvist om, Kongsdalen, Bleikvasslia og Bygdåsen skulle tilhøre Ranen prestegjeld. Leirfjorden, som før hadde sognet til Vefsn, ble delt mellom Tjøtta og Stamnes sogn i Alstahaug prestegjeld.

Vefsen prestegjeld dannet grunnlaget for Vefsen formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Kapellsognet Hattfjelldal ble ved kgl.res. av 3. august 1859 utskilt som eget Hattfjelldal prestegjeld. Grane kapell ble tillatt vigslet ved kgl.res. av 7. september 1859. Ved kgl.res. av 25. februar 1927 ble Vefsn sogn delt i tre sogn, Vefsn, Drevja og Grane. Ved kgl.res. av 5. februar 1965 ble Grane sogn utskilt fra Vefsn prestegjeld som eget Grane prestegjeld. Samtidig ble Elsfjord sogn i Hemnes prestegjeld overført til Vefsn prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Dolstad
* Drevja
* Elsfjord

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1905). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 64.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 118.
3. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nordland, arkivverket.no
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
6. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Lurøy kirke
**Lurøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nord-Helgeland prosti. Det omfattet sogn i Lurøy kommune i Nordland fylke, og hovedkirken var Lurøy kirke.

Lurøys kirkesogn er nå en del av Lurøy kirkelige fellesråd, og underlagt Nord-Helgeland prosti i Sør-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Lúðreyjar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Lurøy antas å være lagt under Alstahaug i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 lå Lurøy under Rødøy prestegjeld med kirke på Lurøy og kapell på Træna, hvilke ble betjent av en *domestico sacellano* (kapellan boende hos sognepresten).

Ved kgl.res. av 13. mars 1767 ble Lurøy og Træna utskilt fra Rødøy og gjort til eget *Lurøy prestegjeld*, men man fant ordningen uhensiktsmessig, så prestegjeldene ble slått sammen ved ved kgl.res. av 1. juni 1774, samtidig som det ble opprettet et residerende kapellani i Rødøy prestegjeld. Lurøy og Træna ble atter eget prestegjeld ved kgl.res. av 14. desember 1822. Det residerende kapellaniet i Rødøy ble samtidig nedlagt.

Lurøe prestegjeld dannet grunnlaget for Lurøe formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Lurøy
* Træna
* Aldersund

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1905). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 156.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 120.
3. ↑  Haugen, Odd (2000). *Narvik og kirken*. Narvik menighetsråd. s. 14.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 75-77. ISBN 8270612960.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Nordland, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Buksnes kirke
**Buksnes prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Lofoten prosti. Det omfattet sogn i Vestvågøy kommune i Nordland fylke, og hovedkirken var Buksnes kirke.

Buksness kirkesogn er nå en del av Vestvågøy kirkelige fellesråd, og underlagt Lofoten prosti i Sør-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Boknes í Lófót sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Buksnes antas å ha blitt hovedsogn i Lofoten prestegjeld i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I Reformatsen 1589 var Buksnes hovedsogn i Lofoten prestegjeld med tre prester som skulle betjene fire kirker og et korshus, Sognepresten hadde Buksnes og Hol kirker, en residerende kapellan Borge, mens Flakstad kirke og Moskenes korshus skulle betjenes av en *domestico sacellano*, dvs. en kapellan boen hos sognepresten.

Ved kgl.res. av 6. juli 1740 ble Lofoten prestegjeld delt ved at de tre kapellaner som hadde hørt under kapellanen i Nidaros domkirke, skulle være sogneprester for henholdsvis Buksnes, Borge og Flakstad prestegjeld.

Bugsnæs prestegjeld dannet grunnlaget for Bugsnæs formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Etter kgl.res. av 22. april 1852 ble det oppført et bedehus på Steine i Hol, som ble vigslet 6. mars 1853. Kgl.res. av 13. september 1883 tillot å oppføre ny Buksnes kirke etter den gamle som var skadet i storm. Kgl.res. av 13. juli 1905 tillot midlertidig å bruke Stamsund forsamlingshus i Hol sogn ved gudstjenester, da Steine kapell var blitt ødelagt av storm. Kgl.res. av 13. oktober 1933 tillot bygging av Stamsund kapell i Hol sogn. Ved kgl.res. av 17. januar 1969 ble Hol utskilt fra Buksnes for sammen med Valberg sogn i Borge å danne et nytt Stamsund prestegjeld. Kallskapellaniet i Buksnes ble nedlagt.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Buksnes
* Hol

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1905). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 332.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 122.
3. ↑  Haugen, Odd (2000). *Narvik og kirken*. Narvik menighetsråd. s. 14.
4. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 77-93. ISBN 8270612960.
5. 1 2  Prestegjeld og sogn i Nordland, arkivverket.no
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
8. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.