**Raúl Sendic Antonaccio** (født 16. mars 1926 i Chamangá i departementet Flores i Uruguay, død 28. april 1989 i Paris) var en fremtredende uruguayansk marxist, politiker og grunnlegger av geriljabevegelsen Tupamaros.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Raúl Sendic Antonaccio, kjent som «el Bebe», kom fra det landsens Chamangá sørøst i departementet Flores, og vat femte barn av Victoriano Sendic og Amalia Antonaccio. Han begynte sin skolegang på hjemstedet, tok middelskole i byen Trinidad, og dro deretter, i 1943 til hovedstaden Montevideo for å studere jus. 

Sendic tok juridisk embetseksamen i Montevideo og fikk løyve som advokat i 1952. 

Han sluttet seg til en sosialistisk ungdomsbevegelse, der han etterhvert ble et fremtredende medlem. Hans politiske aktiviteter ble intensivert i løpet av 1950-tallet, da han begynte som advokat for bønder og lavtlønnende arbeidere på den uruguayanske landsbygda.

### Tupamaros, fanget, fengslet

Sendic både så og opplevde misbruk av arbeidsgivere i områder hvor det syntes å være lite bevissthet rundt demokrati og rettigheter. Etterhvert begynte Sendic å tro at det eneste alternativet for Uruguay var en væpnet kamp for å sikre arbeidernes rettigheter.

Geriljagruppen Tupamaros, som Sendic var med på å grunnlegge, begynte med å rane banker og butikker på begynnelsen av 1960-årene, for så å dele ut mat og penger som de hadde stjålet til de fattige i Montevideo. På slutten av 1960-årene ble de engasjert i politiske bortføringer og attentater. Mest kjent av de kidnappede var banksjefen Pereyra Rebervel og Storbritannias ambassadør i Uruguay, Geoffrey Jackson, samt drapet på den amerikanske agenten Dan Mitrione, som påstås å ha lært teknikker for tortur til politistyrker i forskjellige latinamerikanske land.

Sendic ble arrestert i Uruguay den 7. august 1970, og satt i fengsel til han flyktet den 6. september 1971. Sendic forble i Uruguay som en rømling frem til han ble tatt til fange ett års tid senere. Det uruguayanske militæret satte i gang en blodig kampanje av massearrestasjoner og forsvinninger blant geriljamedlemmene i Tupamaros. Mange geriljamedlemmer som ikke ble drept eller arrestert måtte rømme for å berge livet. Tortur var utbredt, og på begynnelsen av 1970-tallet var geriljagruppen kraftig svekket.

I 1981 fant FNs menneskerettskomité at myndighetene i Uruguay hadde krenket FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter under rettssaken og den og påfølgende fengsling av Sendic.

### Etter løslatelsen

Etter militærdiktaturet ble oppløst og demokratiet kom på plass i 1985, ble Sendic løslatt fra fangenskap og Tupamaros kom tilbake til det offentlige liv som en del av et politisk parti.

Sendic døde i Paris i Frankrike i april 1989 av ALS. Han ble 63 år gammel. Hans sønn, Raúl Fernando Sendic Rodríguez, var tidligere næringsminister i Uruguay.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 3. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5 6  El Ortiba – Raúl Sendic Arkivert 20. juni 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  *Hidden Terrors*, side 40
5. ↑  Raul Sendic Antonaccio v. Uruguay, Communication No. R.14/63, U.N. Doc. Supp. No. 40 (A/37/40) at 114 (1982) hos University of Minnesota Library

Litteratur
----------

* Langguth, A. J. (1978) *Hidden terrors*, New York: Pantheon Books. ISBN 0-394-73802-0

Eksterne lenker
---------------

* El Ortiba – Raúl Sendic – Samling av tekster om Raúl Sendic
* «Raul Sendic, 64, Founder of Uruguay Rebel Group», nekrolog i *The New York Times*, 29. april 1989

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |