recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Claus Scavenius** også **Schavenius** (født 1672, død 1744) var en maler som særlig virket i Christiania. Han var muligens opprinnelig født i Danmark, men dette er usikkert. Scavenius eide en gård i Christiania og fikk borgerskap i byen i 1714.

Han var en del av arbeidslaget som arbeidet med utsmykkingsoppgaver i Vår Frelsers kirke – nåværende Oslo domkirke – på 1720-tallet. Det er trolig Scavenius som har malt takmaleriene som fremdeles finnes i sakristiet i kirken. Muligens var det
også han som malte skymønsteret som tidligere dekket hvelvet inne i selve domkirken.

Scavenius leverte i tillegg et maleri til Lunder kirke med et nattverdmotiv. Dette ble forsynt med ramme og benyttet som alter i kirken.

Han var gift første gang i 1713 med Karen Johannesdatter Lønegren. Men henne fikk han den senere maleren Johan Nicolai Scavenius. Etter hennes død i januar 1721 giftet han seg igjen i juni samme år med Magdalene Lund, datter av skredderen Morten Lund. Etter at Scavenius var død fikk enken privilegium på å male
likkister.

Referanser
----------

1. ↑  *Johan Nicolai Scavenius*, Norsk biografisk leksikon. Besøkt 2. febr. 2015

Kilder
------

* Borgere i Christiania 1698-1799[*død lenke*] fra Digitalpensjonatet
* Claus Schavenius fra Weilbachs/Rosekamp
* Arno Berg og Bernhard Hagtvedt: *Vår Frelsers kirke*, forlaget Land og kirke, Oslo 1950
* Hilde Brunsvik: *En guide til Oslo domkirke*, 2003, side 78, ISBN 82-99-46321-1
* Om Lunder kirke fra Norges Kirker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
Førsteutgavens tittelside
***Os Lusíadas*** (IPA: [uʃ lu'ziɐdɐʃ]) er et portugisisk episk dikt av Luís Vaz de Camões. Det regnes som Portugals nasjonalepos.

Diktet er skrevet i homerisk stil, og dreier seg hovedsakelig om en storslagen, fantastisk fortolkning av portugisiske oppdagelsesreiser på 1400- og 1500-tallet. Diktet ble først trykket i 1572, tre år etter av forfatteren hadde vendt hjem fra en reise i Østen.

Diktet er skrevet i lys av den pågående *reconquista*, krigen for å gjenerobre Den iberiske halvøy fra muslimsk herredømme. Tittelen betyr *lusitanernes (dvs portugisernes) lys*.

Referanser
----------

1. ↑  «The Lusiads». *World Digital Library*. 1800–1882. Besøkt 1. september 2013.

Eksterne lenker
---------------

* *Os Lusíadas* portugisisk fulltekst, fra Project Gutenberg
* Mickle's 1776 engelske oversettelse
* *Lusiade* utdrag fra den danske oversettelsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**«I'll Never Love This Way Again»** er en amerikansk sang med melodi av Richard Kerr og tekst av Will Jennings.

Dionne Warwick har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Arista AS 0419 i 1979, som ble produsert av en kollega på plateselskapet Arista, Barry Manilow.

Det var Warwicks første singleutgivelse på Arista etter den usuksessfulle kontraktperioden på Warner Bros. Records.

Sangen brakte Warwick fornyet popularitet da den nådde en sjetteplass i Canada, en femteplass på den amerikanske Billboard Adult Contemporary-listen, en attendeplass på Billboard Hot Soul Singles-listen og en femteplass på Billboard Hot 100-singlelisten..

Sangen gav Warwick en Grammy Award i 1980 for Best Female Pop Vocal Performance.

Singlen ble seritifsert av RIAA til gull for salg av over én million eksemplarer og hjalp hennes debutalbum på Arista, *Dionne*, å bli sertifisert til platina for albumsalg av over én million eksemplarer.

Cheryl Ladd hadde tidligere spilt inn sangen som «I Know I'll Never Love This Way Again» til hennes første album, som ble utgitt i 1978.

Norsk versjon
-------------

Terje Davidsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Jeg elsker aldri slik igjen». Hans Petter Hansen har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen *Lady* (Triola TNLP 79) i 1981.

Referanser
----------

1. ↑  I'll Never Love This Way Again by Dionne Warwick Songfacts
2. 1 2 3   allmusic ((( Dionne Warwick > Charts & Awards > Billboard Singles
3. ↑  allmusic ((( Dionne Warwick > Charts & Awards > Grammy Awards )))
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. august 2006. Besøkt 9. august 2006.
5. ↑  Se plateetiketten
**San Nicolas gasskraftverk**, også kjent som ***AES Parana CCGT kraftverk*** er et gasskraftverk i byen San Nicolas i provinsen Buenos Aires i Argentina. Det ligger lokalisert inne i samme kompleks som det kull-fyrte San Nicolas kraftverk. 
Gasskraftverket har kombinasjonssyklus (CCGT) og en installert produksjonskapasitet på 845 MW, fordelt på tre turbiner fra 2001. Kokere og generatorer er fra Mitsubishi mens generatorene er levert av Mitsui. Anlegget kan også fyre med dieselolje og biodiesel. Kilden for kjølevann er elven Paraná.

Operatør siden 1993 er det amerikanske energiselskapet AES Corp, via datterselskapet Central Termica San Nicolas (AES Argentina).

Referanser
----------

1. ↑  AES Central Thermal San Nicolas - *Global Energy Observatory*, besøkt 7. desember 2019.
2. ↑  AES Parana CCGT Power Plant - *Global Energy Observatory*, besøkt 7. desember 2019.
3. ↑  AES Corp Argentina - samleside med beskrivelse av selskapets kraftverk. Besøkt 7. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel hos *Global Energy Observatory*.
* AES Corp Argentina - samleside som inkluderer kraftverket.
**PRAMAC** er et europeisk konsern med hovedsete i Casole d'Elsa i Toscana, Italia med fabrikker over hele verden. Selskapet er en av verdens ledende produsenter av strømaggregater i størrelsesorden 1-3360 kVA, samt også en betydelig aktør innen fornybar energi og internt håndteringsmateriell.

Selskapet er et aksjeselskap og er notert på Borsa Italiana, en del av London Stock Exchange Group. Varemerket PRAMAC er kjent for den skarpe grønne fargen de har på alle sine produkter, ikke ulikt det de norske selskapene Bring og #Ruter har opprettet de senere år.

Historie
--------

Mario Campinoti og Spartaco Benini startet på midten av 1960-tallet selskapet L'Europea. Hensikten var produksjon av byggevarer for det lokale markedet. I 1988 overtok L'Europea aksjemajoriteten i selskapet Lifter og i 1994 ble de fusjonert til det nye selskapet PRAMAC, hvor også GMI ble innlemmet i 2001.

PRAMAC har lenge vært en av verdens ledende produsenter av små (PRAMAC Power Systems) og store (PRAMAC Power Engineering) strømaggregater og i 2005 ble Atlas Copco sin produksjon av stasjonære strømaggregater innlemmet i divisjonen PRAMAC Power Engineering. Året etter ble PRAMAC Lab stiftet og i 2007 fant børsnoteringen sted, hvorpå man samtidig fikk større fokus på fornybar energi og startet med produksjon av solcellepaneler og vindmøller i et nytt selskap kalt PRAMAC Swiss. I 2008 valgte man å gå tilbake til navnet PRAMAC Lifter for sine produkter innen internt håndteringsmateriell. Det amerikanske selskapet Powermate, en ledende produsent av mindre strømaggregater, ble overtatt i 2008 og innlemmet i divisjonen PRAMAC Power Systems.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted
* Nordisk nettsted
Konfuciustempelet i Linyi
Linyi-prefekturet i Shandong
**Linyi** (kinesisk: 临沂 ; pinyin: *Línyí*) er en by på prefekturnivå i provinsen Shandong i det østlige Kina. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 10,11 millioner innbyggere.

Historie
--------

Linyis historie kan spores tilbake til 400 før Kristus. Herfra stammet Zhuge Liang og Wang Xizhi. I 1972 ble verket Sun Bins Krigskunsten funnet her, tillike med andre klassikere skrevet på bambusstriper. 

Våren 1938, under den annen sino-japanske krig, var det heftige kamper i prefekturet.

Administrative enheter
----------------------

Linyi består av tre bydistrikter og ni fylker:

* Bydistriktet Lanshan (兰山区), 660 km², 870 000 innbyggere;
* Bydistriktet Luozhuang (罗庄区), 371 km², 420 000 innbyggere;
* Bydistriktet Hedong (河东区), 728 km², 600 000 innbyggere;
* Fylket Tancheng (郯城县), 1 307 km², 970 000 innbyggere;
* Fylket Cangshan (苍山县), 1 800 km², 1,18 mill. innbyggere;
* Fylket Junan (莒南县), 1 752 km², 990 000 innbyggere;
* Fylket Yishui (沂水县), 2 435 km², 1,11 mill. innbyggere;
* Fylket Mengyin (蒙阴县), 1 602 km², 530 000 innbyggere;
* Fylket Pingyi (平邑县), 1 825 km², 980 000 innbyggere;
* Fylket Fei (费县), 1 894 km², 920 000 innbyggere;
* Fylket Yinan (沂南县), 1 774 km², 910 000 innbyggere;
* Fylket Linshu (临沭县), 1 038 km², 630 000 innbyggere.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

Kinas riksvei 206 passerer også gjennom Linyi. Den løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

Kinas riksvei 327 løper gjennom området. Den fører Heze i Shandong til Lianyungang i Jiangsu.

Eksterne lenker
---------------

* Byprefekturets offisielle hjemmeside Arkivert 11. juli 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
**Creighton University** er et jesuittisk universitet i Omaha, staten Nebraska i USA. Det ble grunnlagt i 1878 ved hjelp av den testamentariske formuen etter forretningsmannen Edward Creighton. *Creighton* rangeres på en rekke parametere svært høyt blant universitetene i Midtvesten.

I 1870 ble *Saint Joseph Hospital* grunnlagt nord i Omaha, og dette sykehuset er nå en del av *Creighton University Medical Center*. I 1880 overtok de lokale fransiskanernonnene driften, men idag drives det av det kommersielle selskapet Tenet Healthcare Co, på vegne av universitetet som er eier. De medisinske og odontologiske utdanningene ved Creghton University har praksisundervisning her.

Skolene ved universitetet er:

* University College
* Graduate School
* College of Arts and Sciences
* College of Business Administration
* School of Nursing
* School of Dentistry
* School of Law
* School of Medicine
* School of Pharmacy and Health Professions

Ved *Creighton* er det (2006) i alt 6 981 studenter, og skolepengene utgjør samme år US$ 25 126. Det gis studier helt opp til doktorgradsnivå.

Rektoren John P. Schlegel er selv jesuitt (S.J.).

Creighton University er medlem av Association of Jesuit Colleges and Universities.

Referanser
----------

1. 1 2 3   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
2. ↑   sparcopen.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Creighton University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Creighton University Medical Center

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** ISNI **·** NKC **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Theodorus «Theo» Willems** (født 22. februar 1891 i Uden død 21. april 1960 i Bakel) var en nederlandsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, han konkurrerte i bueskyting.

Willems ble olympisk mester i bueskyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det nederlandske laget som vant bevegelig fugl 28 meter. De andre på laget var Driekske van Bussel, Jo van Gastel, Janus Theeuwes, Joep Packbiers, Tiest van Gestel, Janus van Merrienboer og Piet de Brouwer. Det var tre lag som deltok i lagkonkurransen og det var åtte deltakere på hvert lag. Nederland fikk 3087 poeng, Belgia 2924 og Frankrike 2328 poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i bueskyting, bevegelig fugl 28 meter lagkonkurranse Nederlands flagg NED

Eksterne lenker
---------------

* (en) Theo Willems – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Theo Willems – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Theo Willems – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Matobo Hills** er et landskapsområde i Zimbabwe som er preget av egenartede kopjer, små avrundede fjelltopper av granitt. Landskapet ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 2003.

Dette en av de plassene i det sørlige Afrika som har tettest konsentrasjon av bergkunst fra steinalderen. Bildene viser mennesker i bevegelse, som jegere, dansere, lekende og løpende. Arkeologiske utgravningene har avdekket gjenstander som er over 35 000 år gamle i dette området.

För Matabelefolket er Matobo Hills en helligdom. *Mzilikazi*, som grunnla Ndebeleriket, ga stedet dets navn, *amaTobo* – de skallete hodene. Hans grav finnes i området. Men også Cecil John Rhodes er begravet her, ettersom Den andre Matabelekrigen ble utkjempet i dette området.

Matobo Hills-området ligger ca. 35 km sør for Bulawayo og omfatter mer enn 3 000km². Av dette utgjør Matobo nasjonalpark 424 km2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Matobo Hills – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* UNESCO: Matobo Hills Besøkt 14. mai 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**New Zealands kvinnelandslag i fotball** representerer New Zealand i internasjonal fotball. De er tidligere asiamestre i fotball.

New Zealand debuterte i kvinnefotballsammenheng i 1975, og har stort sett spilt mot asiatisk motstand i tillegg til mot Australia fra 1979. Debuten var lagets første kamp i AFC Women's Asian Cup et asiamesterskap i fotball. New Zealand vant finalen mot Thailand. I 1982 ble New Zealand overført til Oceania Football Confederation, og i 1983 spilte de i den første Oseaniamesterskap og vant. OFC Women's Championship har fungert som kvalifisering til VM-kvalifisering fra og med VM i 1991. 

New Zealand kvalifiserte seg til VM i 1991 gjennom å vinne OFC Women's Championship mot Australia og Papua Ny-Guinea over to kamper, Australia ble slått på målforskjell. I gruppen i selve sluttspillet endte New Zealand sist med tre tap. I kvalifiseringen til VM i 1995 ble det omvent; da vant Australia på målforskjell etter at de to lagene vant en kamp hver. OFC Women's Championshop hadde økt i antall medlemsland, og i 1998 (og dermed kvalifiseringen til VM i 1999) ble mesterskapet spilt som en tradisjonell turnering. I finalen møttes igjen New Zealand og Australia. Australia vant 3-1. Neste oseaniamesterskap ble arrangert som en liten liga der alle lag møttes én gang. Også denne gang vant Australia og ble kvalifisert til VM i fotball for kvinner 2003. 

I 2006 fikk Australia innvilget å bli overført fra OFC til Asian Football Confederation (AFC), og dermed delta i asiamesterskap og i asiatisk kvalifisering. OFC Women's Championship 2007 ble dermed mindre spennende, da New Zealand ikke hadde noen reell motstand. I selve VM i 2007 endte New Zealand sist i sin gruppe uten poeng. New Zealand kvalifiserte seg også uten problemer til OL i Beijing. Også denne gangen endte New Zealand sist med ett poeng etter uavgjort mot Japan.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag for kvinner i Oseania (OFC) |
| --- |
|  | Amerikansk Samoa **·** Cookøyene **·** Fiji **·** New Zealand **·** Ny-Caledonia **·** Niue **·** Papua Ny-Guinea **·** Salomonøyene **·** Samoa **·** Tahiti **·** Tonga **·** Tuvalu **·** Vanuatu |  |
**Bije Chand av Bilaspur** (født 1873, død 1931 i Varanasi) var raja av fyrstestaten Bilaspur fra 1889 til 1927.

Han var eldste sønn av raja Amar Chand av Bilaspur og arvet tronen ved sin fars død i 1889. Han fikk fulle regjeringsfullmakter i 1893, ved fylte 20 år.

Raja Bije Chands regjeringstid var preget av uro og opposisjon fra stormenn. I 1902 forlot han Bilaspur og slo seg ned i Varanasi. Britene satte i stedet inn tjenestemannen Amar Singh for å administrere fyrstestaten inntil rajaen vendte tilbake i 1908.

I 1919 ble han medlem av Bengals utøvende råd.

Rajaen var kommandørridder av Indias stjerneorden.

Raja Bije Chand abdiserte 8. februar 1927 og ble etterfulgt på *gaddien* av sin sønn Anand Chand.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Mark Brentnall: *The Princely and Noble Families of the Former Indian Empire. Volume One: Himachal Pradesh*, New Delhi: Indus Publishing, 2004, s. 59.
2. ↑  *Gazetteer of the Simla Hill states 1910. Punjab States Gazetteer. Volume VIII*, s. 7.
***MatNatPrat*** er den uavhengige studentavisen ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, Universitetet i Bergen (forkortet matnat).

Avisens mål er å gi leserne våre en god blanding av studentpolitisk, faglig og sosialt stoff, rettet i hovedsak mot studentmassen, men også til en viss grad mot næringslivet.

MatNatPrat drives på frivillig basis av omtrent 25 studenter, og har to publikasjoner hvert semester med et opplag på 1000. Avisen er tilgjengelig ved alle institutter tilhørende det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, i tillegg til Studentsenteret. 

Avisen mottar økonomisk støtte fra fakultetet og ble startet opp som en avtaker etter Realistavisen QED, som gikk ut av trykk i 2010. Fakultetet hadde da vært uten studentavis i flere år, og etter initiativ fra en rekke engasjerte studenter ble MatNatPrat en realitet. Oppstarten fant sted i november i 2013 med Maren Skibeli i spissen som ansvarlig redaktør. Første utgave av MatNatPrat så dagens lys i mars 2014.

I januar 2015 tok Ida Jahren Herud over som ansvarlig redaktør for avisen, før Anja Lindgaard Molnes overtok som redaktør for perioden mars 2016-2017.

Avisen ledes i hovedsak av styret, som er sammensatt av ansvarlig redaktør, nestleder, journalistansvarlig, grafisk ansvarlig, økonomisk ansvarlig, annonseansvarlig og PR-ansvarlig. Styret, i tillegg til ansvarlig redaktør, velges demokratisk ved åpent valg en gang i året.

MatNatPrat holder til i første etasje i Realfagbygget i Allégaten 41 i Bergen.

Referanser
----------

1. ↑  «www.matnatprat.no». Arkivert fra originalen 3. juni 2016.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for BrasilBrasil Brasil |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | Rio 2016 | 100 m - T35 |
| Sølv | Rio 2016 | 200 m - T35 |
| Friidrett Para-VM i friidrett |
| Bronse | London 2017 | 200 m - T35 |
| Friidrett Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | 100 m - T35 |
| Bronse | Lima 2019 | 200 m - T35 |

**Fábio da Silva Bordignon** (født 20. juni 1992 i São Gonçalo) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klasse T35, som er for utøvere med koordineringsvansker, grunnet hypertoni, ataksi eller atetose eller cerebral parese, men som *ikke* sitter i rullestol. Han konkurrerer hovedsakelig på sprintdistanser.

Bakgrunn
--------

Bordigon har cerebral parese, som i hans tilfelle påvirker beina og venstre arm. Han begynte med friidrett i 2014. Før dette spilte han fotball 7-a-side, og deltok i denne idretten under Paralympiske sommerleker 2012, der Brasil tapte bronsefinalen mot Iran. Han er gift og har en datter født i 2013.

Idrettskarriere
---------------

Bordignon deltok i Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, der han fikk sølv i 100 og 200 meter i klassen T35. Ukrainske Ihor Tsvietov vant begge disse øvelsene. Under Para-VM i friidrett 2017 i London fikk han bronse på 200 meter og kom på fjerdeplass på 100 meter.

Han deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru, og fikk der gull på 100 meter og bronse på 200 meter.

Referanser
----------

1. 1 2  IPC - *Fabio Bordignon*, besøkt 16. oktober 2019.

Kilder
------

* (en) Profil hos IPC
* (en) Lima 2019 - Fabio da Silva Arkivert 16. oktober 2019 hos Wayback Machine.
* (en) Rio 2016 - Fabio da Silva Bordignon
Bighorn Mountains markert i rødt på et topografisk kart.
**Bighorn Mountains** er en fjellkjede i det nordlige Wyoming og det sørlige Montana i USA, en østlig utløper av Rocky Mountains.

Bighorn Mountains strekker seg i omtrent i nord-sørlig retning i en 230 kilometer lang bue. Høyeste topp er Cloud Peak, 4 013 meter over havet.[]

Bruk og infrastruktur
---------------------

U.S. Highway 16 gjennom Ten Sleep Canyon sørvest i fjellpartiet.
Opprinnelig var fjellene i terrirorier benyttet av indianerstammene absarokee og østlige shoshoner.[] Arapahoer og cheyenner var også bved leilighet ui fjellene. Big Horn Medicine Wheel, et National Historic Landmark nordvest i fjellene, dateres til mellom år 1400 og 1700.[] Det betraktes også innen moderne indianerkulturer på Great Plains som et hellig sted.[]

Den første hvite mann i fjellene skal ha vært Louis-Joseph Gaultier de Varennes, sønn av Pierre Gaultier de Varennes, sieur de La Vérendrye, som var på oppdagelsesferd på oppdrag av faren.[] Han reiste fra det som i dag er Cabnada og var i årene 1742–43 rundt omkring i Wyoming for å lete etter en vei til Stillehavet. Nærmere undersøkt ble regionen først omkring år 1807 av John Colter, som i 1804–06 hadde deltatt på Lewis-og-Clark-ekspedisjonen og på hjemvei østover forlot de andre ekspedisjonsdeltakerne for å foreta sine egne oppdagelser. Fra 1897 brukte Butch Cassidy og hans bande, *The Wild Bunch*, det såkalte *Hole in the Wall* sørøst i fjellene som skjulested.

Fjellene er ikke særlig berørt av utbygging.[] I sør skjærer US-Highway US 16 gjennom fjellene og knytter an til *High Park* skiområde. I nord løper US 14 gjennom Bighorn Mountains og deler seg i *US 14* og *US 14 Alt*. Alle veier gjennom fjellene er markerte som National Scenic Byways.[]

I Bighorn Mountains utspiller handlingen i filmen Brokeback Mountain seg, men filmen er for det meste innspilt i den kanadiske provins Alberta.

Litteratur
----------

* Svensk uppslagsbok, andra upplagan 1947

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Nouvelle Vague** er et fransk musikerkollektiv som er sammensatt av arrangørene Olivier Libaux og Marc Collin. Bandets musikkstil kan nærmest ligne bossa nova. De låtene som bandet velger å framføre er stort sett coverlåter av gamle New Wave-klassikere.

Bandnavnet
----------

Bandnavnet Nouvelle Vague er tatt fordi det kan ses som et ordspill mellom tre viktige elementer i deres musikk. Nouvelle Vague henspiller dels på den nye franske bølge som igjen henspiller på bandets utspring og deres kunstneriskhet. Det henspiller også på New Wave som er den typen musikk som gruppen helst gjør coverlåter av. Til sist henspiller det også på bossa nova som kan oversettes fra portugisisk som New Wave.

*Nouvelle Vague*
----------------

På det første albumet *Nouvelle Vague*, ga bandet nytt liv til låter fra den gamla New Wave-æraen. På albumet har de blant annet gjort coverlåter av Depeche Mode, The Clash, Dead Kennedys og Joy Division.

*Bande à part*
--------------

På det neste albumet *Band à part* fortsetter gruppen i samme ånd som på den første platen. Denne gangen gjær de coverlåter av blant annet Yazoo, New Order, Bauhaus og Billy Idol.

Nouvelle Vague live på Rockefeller, 10. oktober 2009.
Nouvelle Vague live på Rockefeller, 10. oktober 2009.

Nouvelle Vague i media
----------------------

Deres cover av Dead Kennedys «Too drunk to fuck» er med i Quentin Tarantinos film *Grindhouse: Death Proof*. Låta In a Manner of Speaking ble brukt som avslutningslåt i filmen *A Mighty Heart* fra 2007.

Diskografi
----------

* *Nouvelle Vague* (2004)
* *Bande à Part* (2006)
* *Late Night Tales: Nouvelle Vague* (2007)
* *3* (2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nouvelle Vague (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Nouvelle Vague på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Nouvelle Vague på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Nouvelle Vague på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Nouvelle Vague på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Nouvelle Vague på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Nouvelle Vague på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Nouvelle Vague på AllMusic Rediger på Wikidata
* Nouvelle Vague på MySpace
* Intervju med Marc Collin fra Nouvelle Vague

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC **·** BBC Things **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Färs och Frosta Sparbank Arena** eller *Lunds nya arena* er et innendørs idrettsanlegg og arena med tilliggende ishall i bydelen Klostergården i det søndre Lund i Sverige. Anlegget ble satt opp i 2007-2008 og offisielt åpnet 19. september 2008. Noen detaljer som garderober ble bygd til etterpå for å oppfylle krav til bygningen. I dag rommer arenaen 3 000 personer ved idrettsarrangement og vel 4 000 personer ved andre arrangement.

Arenaen er først og fremst en håndballarena. Byggekostnaden endte på vel 120 millioner svenske kroner. I tillegg kommer en tilliggende ishall som kostet 65 millioner kroner. En stor eiendomsbesitter i Lund, Arne Paulsson, gav 45 millioner kroner til anlegget.

Arenaen eies av et eiendomsselskap i fellesskap av Lunds kommun og Arne Paulssons eiendomsselskap. Etter fem år skal kommunen kjøpe ut Arne Paulsson for en symbolsk sum. 

For å bidra til driften er det etablert en stiftelse der andre sponsorer kan gå inn. Bare innredningen til arenaen kommer på vel 10 millioner kroner. Sponsorene skal kunne få sette sitt navn på arenaen, navnet kan skifte ettersom hvem som bidrar. I dag heter arenaen Färs & Frosta Sparbank Arena etter Färs & Frosta Sparbank.

Arenaen er en av flere som benyttes til Håndball-VM 2011 for menn.

Referanser
----------

1. ↑  Lundaborna vällde in i sin nya arena[*død lenke*] (Sydsvenskan, 2008-09-20)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sparbanken Skåne Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Nouvelle théologie** eller («ny teologi») var en teologisk bevegelse i den katolske kirke som oppstod på midten av 1900-tallet. Retningens fremste slagord var *ressourcement*, en tilbakevenden til kristendommens eldste kilder. Blant retningens fremste representanter var det fremfor alt franskmenn, og særlig jesuitter fra deres ordensprovins sentrert om Lyon. Blany *nouvelle théologie*s fremste navn er Marie-Dominique Chenu, Henri de Lubac, Yves Congar, Jean Daniélou, Henri Bouillard og Louis Bouyer.

I en viss forstand kunne også Pierre Teilhard de Chardin tilregnes retningen. Også Hans Urs von Balthasar stod den nær.

Retningens røtter går tilbake til antimoderniststriden rundt århundreskiftet 1800/1900, da katolske teologer leste Thomas av Aquino og oppdaget forskjellen mellom den historiske Aquino og nythomismens tolkning av ham. Tre viktige navn fra denne tid er teologen Henri Rousselot og filosofene Joseph Maréchal og Maurice Blondel.

ouvelle théologie *og dens tenker var en viktig inpuls under Andre vatikankonsil.*

Referanser
----------

1. 1 2 3  Aggiornamento och ressourcement – Andra Vatikankonciliet i backspegeln av Gösta Hallonsten i *Signum*, datum oklart
2. ↑  Ressourcement Theology, Aggiornamento,and the Hermeneutics of Tradition Arkivert 5. februar 2016 hos Wayback Machine. Marcellino D'Ambrosio

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Guixi i provinsen Jiangxi
**Guixi** (kinesisk: 贵溪; pinyin: *Guìxī*) er et byfylke i byprefekturet Yingtan i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. 

Byfylket hadde 539 291 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Xianshui-klippegravstedet (*Xianshui yanya muqun*, 仙水岩崖墓群; engelsk: *Hanging coffins on the cliffside of the Fairy-Water Rocks*) ble i 2001 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens side Arkivert 8. mars 2020 hos Wayback Machine.
* Xianshui Suspend coffins graveyard Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Xianshui yanya muqun[*død lenke*]
* The Hanging Coffin
* The mystery of hanging coffins

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Osen jernverk** er et tidligere jernverk i Osen innerst i Fannefjorden i Molde kommune. Osen jernverk er det eneste jernverket i Møre og Romsdal. Det var fogden Ole Alsing som hadde idéen og gjennomførte den.

Osen jernverk stod ferdig i 1763 og lå ved Oselva, som renner mellom Osvatnet og Fannefjorden. Men det skulle vise seg at drift var vanskelig og ikke mange årene etter starten ble jernverket nedlagt. Osen jernverk lå slik til at området senere grodde igjen med krattskog. Anlegget forfalt og ingen av bygningene er bevart. Det som er tilbake er restene av masovnen, noen murer og rester av vannrenner. 

Tidlig på 2000-tallet tok fortidsminnforeningen i Romsdal 
initiativ til å rydde stedet for krattskog. Med hjelp fra lokalmiljøet kunne de «gjenåpne» Osen jernverk i juni 2003. Det er laget en tursti fram til det gamle industrianlegget, og det er satt opp informasjonstavler.

Litteratur
----------

* Hjørungnes, Berge; Aassve, Anne-Grethe; Bryn, Knut; Waatvik, Anita K. 2005. *Kulturminnevern gjennom 30 år.* Fortidsminneforeningen, Romsdal avdeling. side 11. ISBN 82-90052-71-5
**Lillegata** er en gate ved Hospitalsløkkan i Trondheim som går sør-nord fra Kongens gate via Hospitalsløkkan og frem til Sandgata i nord. Gaten har ingen matrikulerte adresser.

Gaten er siden 2011 fysisk stengt for biltrafikk fra Kongens gate mot Hospitalsløkkan, med unntak for syklister og gående. Fra Hospitalsløkkan mot Sandgata har gaten to kjøreretninger mellom Vestbyen transformatorstasjon og Hospitalsløkkan vognhall. På begynnelsen av 1900-tallet og frem til midten av 1920-tallet gikk det trikkeskinner i Lillegata mellom vognhallen og Kongens gate.

Lillegata er en av Trondheims gater som har hatt flest navn, hvor mange av dem har vært uoffisielle. Felles for mange av de tidligere navnene har vært at de stammer fra lokaliteter i nærheten eller fått navn med nedsettende karakter. Av tidligere navn på Lillegata er Gamlehjemsgata, Kirkegårdsgata, Langbrugata, Lusgata, Nøstgata, Rakkergata, Sandbatterigata, Skansegata, Sykehusgata, Vognhallgata, Østre Vollgate.

Referanser
----------

1. ↑  Støren, Wilhelm. (1983). Sted og navn i Trondheim. «Kirkegårdsgata» s. 162

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 336. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 162. ISBN 82-7028-471-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Chioggia** er en kystby og kommune i storbyområdet Venezia i regionen Veneto i Italia med om lag 50 000 innbyggere. Den ligger på ei liten øy sør i Venezialagunen, om lag 25 km sør for Venezia. En veifylling går mellom øya og fastlandet og til bydelen (*frazione*) Sottomarina. 

Chioggia har flere frazioni: Brondolo, Borgo San Giovanni, Ca' Bianca, Cà Lino, Cavanella d'Adige, Isolaverde, Sant'Anna di Chioggia, Sottomarina, Valli Di Chioggia og Cavana.

Historie
--------

Chioggia og Sottomarina var lite viktig i antikken, men ble nevnt av Plinius som *fossa Clodia*. En lokal sagn forteller at byen ble grunnlagt av en *Clodius*, men opphavet til dette er ikkje kjent. 

De første skriftlige kildene som nevner Chioggia er fra 500-tallet, da byen var en del av Østromerriket. Chioggia ble ødelagt av kong Pipin av Italia på 800-tallet, men ble bygd opp igjen rundt en ny industri som baserte seg på saltkjel. I middelalderen ble selve Chioggia kalt *Clugia major*, mens *Clugia minor* var en sandbanke om lag 600 meter lenger ute i Adriaterhavet. Den ble en fri kommune og et bispesete fra 1110, og fkk seinere en viktig rolle under den såkalte Chioggiakrigen mellom Republikken Genova og Republikken Venezia. Byen ble erobret av Genova i 1378 og av Venezia i juni 1380. Selv om byen stort sett var selvstyrt var den fra den tid alltid underlagt Venezia. 

Kanal i Chioggia

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chioggia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Chioggia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* TuttoChioggia
* Havnen i Chioggia Arkivert 17. juli 2011 hos Wayback Machine.
* Artikkel på katolsk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Thangorodrim** var en fiktiv fjellgruppe fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Fjellgruppen bestod av tre vulkanske fjell i fjellkjeden Jernfjellene som lå i den nordre delen av Midgard i det første tidevervet. Det var de høyeste fjelltoppene i Midgard, og de var blitt reist av Morgoth, som skapte sin store festning Angband under dem, og langt inn i Jernfjellene. Akkurat hvor Thangorodrim faktisk lå er uklart. 

Det ble sagt om Thangorodrim at det hadde vært en haug med slagg fra Morgoths smelteovn og steinverk fra hulene av Angband, men på samme tid var de solide nok til å forme en steil skrent; Maedhros var spikret til en klippe i Thangorodrim, og Húrin ble holdt fanget på en høy terrasse. Thangorodrims topper var alltid omkranset med røyk, og av og til spyttet den ut lava. De tre toppene av Thangorodrim fungerte som en ovn for Morgoths store smier dypt nede i Angband.

For en tid bodde ørnene i Thangorodrim, men en gang i løpet av det første tidevervet flyttet de seg til fjellet Crissaegrim i fjellkjeden Echoriath nær Gondolin.

I midten av den sydvendte siden av det midterste fjellet var den Store porten av Angband, en dyp slukt som førte langt inn i fjellet, utstyrt med tårn og fort. Der var også et antall av hemmelige innganger rundt omkring på sidene av fjellgruppen, som Morgoths tropper kunne bruke for å overraske angripere.

Sammen med Beleriand og hele resten av Midgard vest for Ered Luin ble Thangorodrim ødelagt i Vredens krig på slutten av det første tidevervet.

Portal: Litteratur
**Hu Xiansu** (forenklet kinesisk: 胡先骕; tradisjonell kinesisk: 胡先驌; pinyin: **Hú Xiānsù**; Wade–Giles: *Hu Hsien-Hsu*, født 24. mai 1894 i Nanchang i provinsen Jiangxi i Kina, død 16. juli 1968 i Beijing) var en kinesisk botaniker og innflytelsesrik tradisjonell lærd. Han var grunnleggeren av plantetaksonomi i Kina og en pioner innen moderne botanisk forskning i landet. 

Sammen med sine kolleger i Det kinesiske vitenskapsselskap ble Hu en nøkkelleder for landets første biologiske forskningssenter, og spilte en viktig rolle vor grunnleggelsen av Kinas botaniske selskap. Han opprettet landets første botaniske forskningsplantasje på Lufjellet i provinsen Jiangxi, og satte i gang en storstilt kartlegging av kinesisk flora.

Mellom 1940 og 1944 var han grunnleggende president for Det nasjonale Chung Cheng-universitet (senere kjent som Det nasjonale Nanchang-universitet). I 1940-årene spilte han en nøkkelrolle, sammen med Wan Chun Cheng, ved identifiseringen og navngivningen av urtre (*Metasequoia glyptostroboides*), som tidligere bare var kjent fra fossiler. Det skjedde i fylket Wan i daværende Sichuan.

I 1950-årene var Hu åpent kritisk til Lysenkos antimendelianske arvelære og jordbruksteknikker.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w69w1m9f, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wikipedia på kinesisk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hu Hsen Hsu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* THE CHRONOLOGY OF THE "LIVING FOSSIL" METASEQUOIA GLYPTOSTROBOIDES (TAXODIACEAE): A REVIEW (1943–2003)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** SUDOC **·** NDL **·** Botanist **·** CiNii
 |
**Tillerbyen**, tidligere kjent som **Heimdalsbyen**, er en bydel på Tiller i Trondheim. Området ble utbygd i 1960- og 70-årene på Heimdalsmyra og skulle fungere som et avlastningssentrum for Midtbyen (Trondheim sentrum). Tillerbyen er i dag en stor bydel, hvor det ligger flere forretningsbygg, et hotell, store boligområder og over 300 bedrifter, blant annet kjøpesentrene City Syd og Tillertorget. Bydelen ligger øst for Heimdal, sør for Sjetnmarka, vest for Nidelva og nord for Tillerbruvegen. Europavei 6 går gjennom Tillerbyen. Området har barne- og ungdomsskolene Tonstad og Rosten, barneskolen Hårstad skole, samt de videregående skolene Tiller og KVT. Tiller kirke ligger på Sjetnan, nordøst i bydelen. Tillerbyen har rundt 10 000 innbyggere.

Bakgrunn
--------

Området hvor Tillerbyen i dag ligger var opprinnelig et stort myrområde hvor det ikke var annen bebyggelse enn gårder og noen få andre hus i ytterkantene. I 1935 vedtok bystyret i Trondheim at det skulle anlegges en flyplass på Heimdalsmyra. Arbeidet med å drenere området ble satt i gang, men stanset opp da andre verdenskrig startet. Etter krigen ble ikke disse planene realisert, og området kunne dermed bygges ut. Navnet *Tillerbyen* ble vedtatt for å skille bydelen fra Heimdal, og for å bevare gamle Tiller kommunes navn.

Bildegalleri
------------

* Kjøpesenteret City Syd.Kjøpesenteret City Syd.
* Ny E6 under bygging.Ny E6 under bygging.
* Rostenhallen.Rostenhallen.
* Hotellet Quality Hotel Panorama.Hotellet Quality Hotel Panorama.
* Tonstad skole.Tonstad skole.

Referanser
----------

1. ↑  «Tillerbyen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 30. desember 2019.
2. 1 2  Rosvold, Knut A. «Tillerbyen». *Store norske leksikon*. Besøkt 30. desember 2019.

Litteratur
----------

* Stugu, Ola Svein (1991). *Når myra blir by: Tillerbyen fra idé til virkelighet*. A/S Tillerbyen. ISBN 8299251206.
* Jensås, Henry Kristian (1980). *Tiller: bygd og by*. Trondheim kommune. ISBN 8299063604.
* Bratberg, Terje T.V. (1996). *Trondheim byleksikon*. Kunnskapsforlaget. s. 529. ISBN 8257306428.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Prez** er en tegneserie av Joe Simon og Jerry Grandenetti, som ble utgitt i 1973. Serien ble utgitt av DC Comics, og det utkom fire nummer før heftet ble nedlagt. Hovedpersonen er Prez Rickard, en tenåring som blir valgt til USAs president. Prez har hatt sporadiske opptredener i DCs tegneserieutgivelser i ettertid, blant annet i et nummer av *Supergirl*, i Neil Gaimans *The Sandman* og i spesialheftet *Prez: Smells Like Teen President* av Ed Brubaker og Eric Shanower.

Handling
--------

Etter at en forandring ble vedtatt i den amerikanske grunnloven, i 1971, ble stemmealderen ved valg endret over hele landet til 18 år. Dette tillater også at tenåringer kan stille til valg, og sitte i, forskjellige offentlige verv. Tenåringen Prez Rickard, fra Steadfast, blir forsøkt brukt av en lyssky forretningsmann Boss Smiley. Han rekrutterer Prez til å stille til valg for USAs senat, i den tro at Smilet enkelt kan manipulere tenåringen. Imidlertid, inspirert etter å ha møtt en ung amerikansk-indianer kalt Eagle Free, aksjonerer Prez på hans egne premisser - og blir i stedet valgt til USAs neste president.

Han velger deretter sin egen mor til å være USAs visepresident, og utnevner Eagle Free som ny direktør for FBI. Som president må Prez blant annet slåss mot en bein-løs vampyr og hans varulv-håndlanger, en ekstremt høyreorientert milits ledet av tipp-tipp-tipp-tipp-tipp-oldebarnet til George Washington, flere ondskapsfulle sjakk-spillere og Boss Smiley. Men Prez blir blant annet angrepet for sin holdning til våpenkontroll, og må blant annet overleve et attentat-forsøk.
**Berkeley DB** (BDB) er et høyytelses integrert databasebibliotek med bindinger til C, C++, Java, Perl, Python, Tcl, Smalltalk mfl.
BDB lagrer vilkårlige nøkkel/data-par som byte-tabeller, og støtter flere dataverdier mot samme nøkkel. BDB kan håndtere tusenvis av samtidige tilkoblinger som manipulerer databasen. Den har en begrensning oppad på databaser på 256 terabyte, og kan kjøre på et vidt spekter av plattformer, inkludert de fleste UNIX-lignende systemer, Microsoft Windows samt sanntids operativsystemer.

Berkeley DB ble i utgangspunktet utviklet ved U.C. Berkeley. Sleepycat Software ble etter hvert stiftet for å videreutvikle BDB. Sleepycat ble igjen oppkjøpt av Oracle i februar 2006. BDB har på grunn av sin åpen kildekode-vennlige lisens samt solide kodebase, sett en utstrakt bruk i mange åpen kildekode-baserte prosjekter.

Oracle lisensierer også ut BDB under en kommersiell lisens for de som ikke ønsker å være bundet av de begrensningene Sleepycat Public License gir for kommersiell utnyttelse.

Programmer som benytter Berkeley DB
-----------------------------------

BDB er den underforliggende lagringsmotoren for flere LDAP-tjenere, databasesystemer og en hel rekke andre kommersielle og åpen kildekode-baserte prosjekter. Nedenfor følger en oversikt over noen prosjekter som benytter seg av BDB:

* mySQL databasehåndteringssystem— En populær GPL-lisensiert database. (Opp til versjon 5.1)
* Subversion—Et Versjonskontrollsystem utviklet for å erstatte det aldrende CVS systemet.
* OpenLDAP—En åpen kildekode implementasjon av LDAP-protokollen.
* Spamassassin—En populær programvare for filtrering av e-post for å stoppe spam.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Databaser |
| --- |
| 
* Database
* Relasjonsdatabase
* Objektdatabase
* Objektrelasjonell database
* XML
* Databasehåndteringssystem (DBMS)
* Databasemotor
* Datavarehus
* Relasjonsalgebra
* Serialiserbarhet
* Historie
* Nøkler
* Normalisering
* Tabell
* SQL
* NoSQL
* XQuery
* ODBC
* JDBC
* Perl DBI

 |
| Tema innen SQL | 
* Select
* Insert
* Update
* Delete
* Join
* Union
* Create
* Drop
* Utløser
* Visning
* Lagret prosedyre

 |
| Implementasjoner | 
* Apache Derby
* Berkeley DB
* Clipper
* Firebird
* IBM DB2
* Informix
* Ingres
* Microsoft SQL Server
* MySQL
* Oracle
* PostgreSQL
* SQLite
* Visual FoxPro

 |
**Tillitsvalgt** er en person valgt til tillitskvinne eller tillitsmann av en gruppe for å være gruppens talsperson. Personen blir gjerne et bindeledd i kommunikasjon mellom ulike nivåer i et hierarki. Den tillitsvalgte trenger ikke å ha medlemstilhørighet av gruppen, men det er vanlig. En tillitsvalgt er forventet å tale gruppens interesser, og fronte gruppen i situasjoner som krever forhandlinger. En slik gruppe er gjerne en organisasjon av arbeidstakere eller medlemmer av ulike typer interesseorganisasjoner. Den tillitsvalgtes rolle er dermed ikke helt ulik rollen til en lagkaptein på et idrettslag.

Et system med bruk av tillitsvalgte er særlig innarbeidet i arbeidslivet. Arbeiderbevegelsen har interesse av at den tillitsvalgte får innflytelse på deres vegner i organisasjonen. I den norske arbeidsmiljøloven forutsettes det flere steder at de ansatte skal være representert gjennom egne tillitsvalgte. Den tillitsvalgte vil vanligvis i denne sammenheng være valgt av de fagorganiserte arbeidstagerne, og komme fra egen organisasjon. Tariffavtaler mellom arbeidsgiver og arbeidstaker inneholder ofte særlige bestemmelser som skal verne den tillitsvalgte mot usaklig oppsigelse fra arbeidsgiverens side. Den tillitsvalgte har i en slik avtale også plikt til å gjøre sitt beste for å bidra til et rolig og godt samarbeid på arbeidsstedet.

Se også
-------

* Tillitsmannen – en håndbok for tillitsvalgte
* Tillitsmannsordningen i Forsvaret
* Verneombud

Kilder
------

* *Tillitsmannen : en håndbok for tillitsvalgte* Einar Gerhardsen Truls Gerhardsens reviderte utgave av Einar Gerhardsens Tillitsmannen : en håndbok for tillitsvalgte Gyldendal akademisk, 2006. ISBN 978-82-053-6776-0

Eksterne lenker
---------------

* Tillitsvalgt på arbeidsplassen (fra nito.no)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Chinook** er moderne og relativt ny amerikansk hunderase, med opprinnelse fra New Hampshire i USA på begynnelsen av 1900-tallet. Rasen regnes som en sledehund, men minner om en slank molosser.

Biologi
-------

Arthur T. Walden og en tidlig chinook (1922)
Arthur Treadwell Walden gis æren for denne hunderasen. Chinook nedstammer fra kryssavl mellom en type husky (tispe) av ukjent opphav og en stor molosser (hann). Hunderasen er oppkalt etter navnet på tispa, «Chinook», som forøvering var med Robert Peary på hans ekspedisjon til Nordpolen. Hun var Waldens lederhund under ekspedisjonen.

En stor og nylig publisert studie bekrefter at chinook står molossere av vokterhundtypen nært, men haplotypen domineres av grønlandshund og alaskan malamute, samt litt sibirsk husky. Chinook er dessuten også en nærmere slektning av schæferhund, picard og peruviansk nakenhund med flere, enn med molossere. Indirekte er også chinook i slekt med både samojedhund, som har genflyt til både grønlandshund og sibirsk husky, og to–tre collietyper.

Chinook blir omkring 53–69 cm i skulderhøyde og veier typisk 25–41 kg. Typen minner mer om en slank og langstrakt molosser, enn en husky. Pelsen varierer i farge, mellom blek honninggul og rødlig gullbrun. Den kan har både stående og hengende ører, herunder også en mellomting.

Chinook hevdes å være en snill og vennlig hund, som normalt er selskapelig og omgjengelig med andre hunder. Det er imidlertid en type som trenger mye mosjon for å trives. Den passer derfor best for svært aktive mennesker.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Parker, H. G. Dreger, D. L. Rimbault, M. Davis, B. W. Mullen, A. B. Carpintero-Ramirez, G. & Ostrander, E. A. (2017) Genomic Analyses Reveal the Influence of Geographic Origin, Migration, and Hybridization on Modern Dog Breed Development. *Cell Reports* **19**(4):697–708, 25 April 2017. DOI: 10.1016/j.celrep.2017.03.079.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chinook (dog) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Chinook (dog) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Berkeley kjernekraftverk** er et nedlagt kjernekraftverk i England som produserte elektrisk kraft. Det ligger på bredden av elva Severn ved byen Berkeley i Gloucestershire. Utbyggingen av anlegget begynte på det 27 hektar store området i 1956, og 12. juni 1962 ble anleggets første reaktor satt i kommersiell drift. Tolv dager senere ble også den andre reaktoren igangsatt. Anleggets to reaktorer produserte elektrisk kraft frem til henholdsvis 1989 og 1988. Anlegget ble stengt blant annet på grunn av risikoen for en alvorlig kjernekraftulykke. Tsjernobylulykken lå fortsatt i tankene hos folk. I dag er anlegget i et utfasingsstadium.

Tilsammen hadde de to reaktorene ved kraftverket en installert elektrisk effekt på 332 MW. Det er nok til å forsyne et urbant område som Bristol på en vanlig dag. Berkeley kjernekraftverk var det første anlegget av denne typen som ble nedlagt i England.

Foto av kjernekraftverket fra 1981.

Referanser
----------

1. ↑  «Nuclear energy past, present and future». *The Nuclear Industry Association*. Arkivert fra originalen 29. juni 2007. Besøkt 21. november 2007.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. juni 2007. Besøkt 13. august 2009.
2. ↑  «Power Reactor Information System: United Kingdom». Det internasjonale atomenergibyrået. Besøkt 4. november 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |