recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lis Møller** (født *Lis Olesen* 22. desember 1918 i København, død 24. september 1983 i Ordrup) var en dansk journalist og politiker som representerte Det Konservative Folkeparti.

Hun var datter av fullmektig Johan Frederik Gotschalk og husbestyrerinne Kirsten Olesen. Adoptivdatter av grosserer Hans Marinus Jacobsen og hustru Alma Jacobsen. Hun giftet seg 28. februar 1942 på Københavns Rådhus med senere folketingsmedlem og finansminister Poul Møller (1919-1997). Hun var mor til Per Stig Møller.

Lis Møller ble utdannet som journalist hos de konservative aviser i Holbæk og Sorø og var senere ansatt i Nationaltidende og Dagens Nyheder. I 1949 ble hun programsekretær i Danmarks Radio, fra 1956 tilknyttet TV. Hun var kjent for en rekke intervjuprogrammer i radio og TV som behandlet sosiale emner, herunder enslige mødre, narkotikaproblemer og psykisk syke. Ved flere anledninger ga hennes programmer anledning til nye lovgivningsinitiativer for å avhjelpe de problemer programmene hadde avdekket. I 1974 mottok Lis Møller den største danske radiopris, Christian Kryger-prisen.

Hun var medlem av Folketinget 1966-1973 og igjen fra 1981 til sin død. Som folketingsmedlem markerte hun seg som konservativ sosialordfører, tidvis i opposisjon til sitt eget parti som ikke delte hennes positive syn på bl.a. Christiania og Bz-bevegelsen. Hun stod imidlertid for et klassisk konservativt synspunkt i den forstand at hun gikk inn for at sosialpolitikken skulle bygge på hjelp til selvhjelp, og at frivillig sosialt arbeide skulle spille en vesentlige rolle i den sosiale problemløsning. Hun var selv initiativtaker til flere innflytelsesrike private sosiale organisasjoner, bl.a. Boligfonden for Enlige Mødre og Danske Daginstitutioner.

Hun er begravet på Bispebjerg Kirkegård.

Utmerkelser
-----------

* 1967: PH-prisen
* 1972: Ejnar Friis-Hansens Fonds Hæderspris
* 1974: Christian Kryger-prisen
* 1976: Ridder av Dannebrog
* 1978: Den Berlingske Hæderspris
* 1978: Birgit Saabyes Mindelegat
* 1979: Utnevnt til æres-håndverker av Haandværkerforeningen

Referanser
----------

1. 1 2   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Lis\_Møller[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.hvfkbh.dk[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Nikolaj Bøgh: *Brødrene Møller. Historien om et konservativt dynasti*. København, 2007. ISBN 978-87-11-11860-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Cuyahoga-elva i Cleveland.
**Cuyahoga** er ei elv i det nordøstlige Ohio i USA. Elva har et løp på 137 km som tar til i Geauga County, renner sørover til Cuyahogafossen og deretter svinger brått mot nord før den renner gjennom Cleveland og ut i Eriesjøen. Elva har flere ganger vært utsatt for oljebrann fra flytende utslipp.

Historie
--------

Elva ble til for omtrent 13 000 år siden da de siste isbreene i Nord-Amerika slipte seg ned til sjøen. Elva var viktig for indianerene som flytta dit i det 2. hundreåret f.Kr. De ga elva navnet *Cuyahoga*, som betyr «skeiv elv» i språket deres, og brukte den til fiske og transport.

Elva er fortsatt ei viktig transportåre, som man kan se av disse fortøyde båtene i Cleveland.
I det 17. århundre kom de første europeerne til nordøstre Ohio. De fleste av dem var pelshandlere og drog dit for å jakte på de mange pelsdyra som fantes der. Med pelshandel kom også økonomisk utvikling. Ohio-kanalen var gravd ut i 1825 og Pennsylvania- og Ohio-kanalen i 1832 for å gjøre det lettere å transportere varer. Mange fabrikker ble bygget, og området ble rikt og urbanisert.

Utvikling og forurensing
------------------------

Med rikdom kom forurensing. Folk hadde ikke omsorg for miljøet i de dager, og de fleste fabrikkene slapp kloakkvannet rett ut i elva. Problemet ble verre etter at John D. Rockefeller starta et oljeselskap i Cleveland. Det var snart så mye olje, bensin, maling, og metall dumpa i elva at den «rant med alle fargane i regnbuen».

I det 19. århundre ble området et stort senter for bil- og stålindustri. Elva var nå død, og hadde ikke oksygen. Ingenting kunne leve i den, og det var så mye olje i elva at den var blitt brannfarlig. Den første gangen elva tok fyr var i 1936, da en gnist fra en blåselampe antente noe søppel som dreiv på elva. De neste tretti åra var det mange flere branner.

Den 22. juni 1969 kl. 11.56 tok et oljeflak på elva fyr, noe sør for Cleveland. Dette var ikke den største brannen på elva, men den vakte stor oppmerksomhet i landet. Bladet Time publiserte en artikkel om brannen og elvas tilstand. «Elva renner ikke», sa artikkelen, «den siger», og «en som faller i elva drukner ikke, han råtner».

Elva fosser ned i Cuyahogafossene ved Edison-demningen.

Opprensing
----------

For miljøaktivister og politikere som brydde seg om miljøet, ble elva et symbol på forurensningen av miljøet i USA. Miljøvernbyrået ble grunnlagt året etter, og etter tre år, i 1972, ble «Ren luft-loven» vedtatt. De to lovene er fremdeles grunnreglene som miljøvernet i USA er bygd på.

Elva har blitt mye bedre de siste tretti åra, og er nå ei av 14 *American Heritage Rivers* i USA.

Referanser
----------

1. ↑  US Board on Geographic Names: *Feature Detail Report for: Cuyahoga River* (PDF)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cuyahoga River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Cuyahoga River Fire (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GNIS
 |
To politibetjenter til hest utenfor Slottet i Oslo  Foto: André Savik 
Finsk ridende politi
Egyptisk ridende politi
**Ridende politi** er politi til hest (i noen land også kamel).

Arbeidet som ridende politi innebærer til hverdags patruljering. Ridende politi deltar ellers ved arrangementer, parader og demonstrasjoner. 

India har størst antall ridende politi i verden. En av de mest kjente politistyrkene med ridende politi er Royal Canadian Mounted Police. Rytterkorpset i Oslo politidistrikt har 14-18 hester som har tilhold i den gamle offiserstallen på Akershus festning.

Historie
--------

London Bow Street Horse Patrol ble operativt i 1763.

På 1850-tallet var det beredne avdelinger i de fleste land i Europa, og dette spredte seg etterhvert rundt i verden og finnes nå i mange land.

Referanser
----------

1. ↑  History of the Metropolitan Police

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mounted police – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Mounted police – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Tongareva** (Penhryn), også kjent som Mangarongaro, er den nordligste øya i øygruppen Cookøyene. 

Den er en stort atoll, 9 – 13 km bred, og lagunen den omkranser er 280 km². Samlet landareal er ca. 16 km². Atollen har tre åpninger som båter kan passere gjennom. *Tongareva* er det lokale navnet på øya, navnet betyr *flytende tonga*, og ble gitt øya av de polynesiske oppdagerne. Første gang europeere oppdaget øya var 9. august 1788, da det engelske skipet «Lady Penrhyn» så øya. Senere, i 1816 ble øya utforsket av mannskapet fra skuta «Rurick», som gjorde det første studiet av øya. I 1863 ble øya nesten avfolket av peruanske slavehandlere, og ca. 410 av øyas 500 innbyggere ble tatt med. 

I likhet med andre av Cookøyene er det en blomstrende industri med sorte perler her. Kokosnøttjkjerner er en annen stor industri her. 

Øya har egen flystripe, der det kommer fly hver lørdag fra Rarotonga. De to landsbyene som finnes, heter Omoka (på Moananui) og Te Tautua (på Pokerekere).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Flyfoto over Kalvskinnet fra 1945, med ridehuset (svart tak) synlig midt i bildet.
Ridehuset i Bispegata 18, ukjent årstall.
**Ridehuset** er et tidligere ridehus ved Kalvskinnet i Trondheim som eksisterte i perioden 1887 til 1963. Fra oppføringen og i tiårene etter århundreskiftet var ridehuset byens senter for privat ridesport. I 1920-årene ble bygningen blant annet leid ut til Cirkus Empress og mot slutten av 1930-tallet tok Forsvarsdepartementet over bygget som en del av Militærbygningene på Kalvskinnet.

Historie
--------

Bygningen ble oppført i Bispegata 18 av *Ridehusselskabet i Trondhjem* i 1887 og erstattet i praksis det gamle Ridehuset i Dronningens gate 3, som ble revet i 1874. Ridehuset på Kalvskinnet var tegnet av arkitekt Eugene Sissenére, som også stod bak Ilen kirke og ombyggingen av Nidareid gård fra samme tidsperiode. I årene 1889–1890 ble det oppført stallbygninger i tilknytning til ridehuset, etter tegninger av arkitekt Ole Falck Ebbell.

I 1938 ble ridehuset overtatt av Forsvarsdepartementet. Bygningen ble beslaglagt av tyske okkupanter under andre verdenskrig, men ridehuset ble i etterkrigstiden brukt av flere militære avdelinger. Artilleriregiment nr. 3 brukte ridehuset som magasin, før Trøndelag ingeniørbataljon tok i bruk bygningen som lager for bataljonens kjøretøy og Baileybroer. På begynnelsen av 1950-tallet og frem til 1960 var ridehuset i bruk som undervisningslokale, kontor og depot for en avdeling lett luftvern underlagt Trøndelag Heimevernsdistrikt 12. Bygningen ble revet i 1963 til fordel for en utvidelse av Adolf Øiens skole.

Referanser
----------

1. ↑  Kaldal, Ingar (1997). *Veit og gate*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 221. ISBN 82-00-12749-4.
2. ↑  Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun bokhandels forlag. s. 263. ISBN 8270284718.
3. ↑  Bekkevahr, Knut (1995). *Artilleriregiment nr. 3's historie*. s. 93. ISBN 82-993534-0-8.
4. ↑  Stjern, Ivar (1997). *Trøndelag ingeniørbataljon 1911-1995*. Elanders forlag. s. 178. ISBN 8290545762.
5. ↑  Brox, Karl H. (1998). *Fra Hegra til Haltdalen: Sør-Trøndelag heimevernsdistrikt nr 12 1947-1997*. Tapir forlag. s. 46–47. ISBN 8251913349.
6. ↑  Terje Bratberg. *Trondheim byleksikon*. «Ridehuset» s. 444

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 444. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* Wikioppføring av «Ridehuset (Bispegata 18)» hos Strinda historielag.
Kart over jernbanestrekninger i Ungarn
Keleti jernbanestasjon i Budapest
Flere MÁV-tog
Et av de nye MÁV-togene
**Magyar Államvasutak** (forkortet **MÁV**) er den ungarske statlige jernbanen.

Historie
--------

Den første dampjernbanelinjen åpnet 15. juli 1846 mellom byene Pest og Vác. Dette anses å være den ungarske jernbanens fødselsdag. Under den industrielle utbyggingen etter Ausgleich (1867) bygdes jernbanesystemet opp meget fort og snart hadde alle større byer jernbaneforbindelse med hverandre. Etter andre verdenskrig spilte jerbanen en stor rolle i å gjenoppbygge landet.

Ettersom Ungarn ligger i Sentraleuropa går mange viktige jernbanelinjer gjennom landet.

Linjen Győr–Sopron–Ebenfurt som går mellom to ungarske og en østerriksk by, drives av begge landene.

Statistikk
----------

* Total sporlengde: 7 606 km
	+ Normalspor: 7 394 km
	+ Bredspor: 36 km
	+ Smalspor: 176 km

Priser
------

* 1419 ft (for 100 km, førsteklasse, hel reise)
* 946 ft (for 100 km, andre klasse, hel reise)

På visse linjer finnes det kun andreklassebilletter. 

Billettpriser for InterCitylinjer (som ofte er raskere og mer bekvemme) er noe dyrere enn de øvrige.

### Reduserte priser

Studenter med gyldig studentbevis og barn mellom 6 og 14 år kan få billetter omtrent 50% billigere. Alle under 26 år fra EU-land får 33% rabatt. Barn under 6 år og pensjonister over 65 år reiser gratis.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) State Railways of Hungary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Rutetabeller


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
***Ride Along 2*** er en kommende amerikansk actionkomedie fra 2016. Filmen er regissert av Tim Story, skrevet av Phil Hay og Matt Manfredi, og har Ice Cube, Kevin Hart, Tika Sumpter, Benjamin Bratt, Olivia Munn og Ken Jeong i hovedrollene.

Filmen er oppfølgeren til *Ride Along* (2014).

Handlingsreferat
----------------

I Miami på båten til narkotika-selger Antonio Pope går en hacker kalt A. J. gjennom en liste på en datamaskin. Pope kontakter en ansatt ved en havn, og beskylder ham for å ha stjålet penger. Griffin benekter dette, og en leiemorder dreper ham. Pope beordrer deretter leiemorderen å finne de som stjal pengene hans. I mellomtiden i Atlanta forsøker James Payton (spilt av Ice Cube) og en annen etterforsker, Mayfield, å infiltrere et møte for å finne en beryktet narkotika-forhandler som heter Troy. Mayfield blir senere innlagt på sykehus. Sjefen deres, Brooks, gir James ordre om reise til Miami for å finne ut hvem Troy egentlig arbeider for. 

Hackeren som tidligere arbeidet for Pope kontakter etterforskerne James og Ben Barber (spilt av Kevin Hart) som forteller dem om en safe i en nattklubb som inneholder noe viktig - men først må de møte noen der. Men mannen de skal møte der arbeider som leiemorder for Pope. A.J. forårsaker en distraksjon og kommer seg unna, samtidig som James havner i en intens skuddveksling mot leiemorderen. Etterpå viser det seg at en safe i nattklubben viste seg å være tom. James innser at det ble plantet en bombe under bilen hans, som går av og fullstendig ødelegger bilen hans.

James, Ben og en annen kollega Maya kommer seg inn på en fest som Pope arrangerer i hans enorme herskapshus. Maya distraherer Pope ved å danse med ham, samtidig som James og Ben forsøker å finne informasjon. James, Maya og A.J. reiser deretter til en havn hvor de håper å arrestere Pope, og en skuddveksling oppstår. Pope tar A.J. som gissel, og planlegger å flykte i en lastebil.

Rolleliste
----------

* Ice Cube som James Payton
* Kevin Hart som Ben Barber
* Tika Sumpter som Angela Payton
* Benjamin Bratt som Pope
* Olivia Munn som Maya Cruz
* Ken Jeong som A.J.
* Glen Powell som Troy
* Sherri Shepherd som Cori
* T.I.
* Yolanda Adams

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ride Along 2* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Ride Along 2* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Ride Along 2* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Ride Along 2* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Ride Along 2* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Ride Along 2* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ride Along 2* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ride Along 2* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Ride Along 2* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Ride Along 2* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Ridgway** er en småby i Ouray County i delstaten Colorado i USA. Den ble grunnlagt da jernbaneselskapet Rio Grande Southern Railroad (RGS) trengte plass til sin nordlige endestasjon samt hovedkvarter og service-funksjoner i 1889. I stedet for å etablere seg i småbyen Dallas noen kilometer lenger nord, valgte RGS' president Otto Mears å kjøpe landområder fra kvegfarmere og anlegge en ny by rundt jernbanen. Stedet ble til å begynne med kalt Dallas junction, men for å unngå forveksling med Dallas, ble navnet endret til Magentie og senere til Ridgway etter driftssjefen i RGS Robert M. Ridgway. Byen ble formelt stiftet (incorporated) i 1891. Ridgway var knutepunkt mellom smalsporbanene til Rio Grande Southern og Denver & Rio Grande Railroad (D&RG) i 60 år, og aktiviteten førte raskt til at tettstedet Dallas ble fraflyttet. Avhengigheten til jernbanen førte imidlertid også til at byen merket opp- og nedturene i gruveindustrien (som var jernbanens viktigste kunder). I 1952 ble RGS nedlagt, og i 1953 ble Rio Grandes linje mellom Ridgway og Ouray fjernet. Linjen til Montrose ble bygd om til normalspor, men ble nedlagt og fjernet da damprosjektet ble startet i 1976.

Ridgway ligger ved elven Uncompaghre på 2 103 meters høyde, og har San Juan-fjellene i sør og øst. Hovedveien US Route 550 mellom Ouray og Montrose går gjennom sentrum hvor State highway 62 grener av mot vest og Placerville. På 1950-tallet ble det lansert planer om å demme opp elven Uncompaghre og sette Ridgway under vann. Innbyggerne kjempet i mot, og demningen ble flyttet lenger ned slik at byen forble på tørt land.

Gitt sin fortid som jernbaneby, er det ikke så overraskende at byen huser et jernbanemuseum - Ridgway Railroad Museum.

Kjente innbyggere
-----------------

* Dennis Weaver - Skuespiller

Referanser
----------

1. ↑  Denver Library: Place names of Colorado (pdf 3,3 MB) Besøkt 3. august 2017

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Ridgway, Colorado – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau

Kilder
------

* Town of Ridgway: About our town Arkivert 13. februar 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 3. august 2017

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Wilhelm «Willy» Wyssenbach** (født 28. januar 1933) er en prisbelønt sveitsisk kokk, kjent fra sitt virke ved Hotel Continental i Oslo, derunder *Annen Etage*, Theatercafeen og *Lipp*.

I 1951 mottok han premie for beste avlagte svenneprøve i Bern.

Han kom til Hotel Continental i 1957 og overtok i 1963 som kjøkkensjef efter André Engh, som i sin tid hadde innført det franske kjøkken der. Under et studieopphold i Lyon 1974 ble han bekjent av Alain Chapel og det ble etablert en utvekslingsavtale mellom hans restaurant og Hotel Continental. Chapel gjestet selv Wyssenbach og *Annen Etage* årlig frem til sin død i 1992 og Paul Bocuse tok over en tid, før *Annen Etage* stengte 1996-98.

Selv ble Wyssenbach Årets kjøkkensjef for sitt virke i 1982 og fikk være med på *Fjernsynskjøkkenet*.

Det var under Wyssenbachs ledelse at restauranten Annen Etage i 1984 ble den første i Norge til å motta stjerne i Michelinguiden (fikk den også i 1985). Blant hans elever finner man Bocuse d'Or-medaljørene Bent Stiansen og Lars Erik Underthun. Han har også vært chef for SAS sin bevertning på 1. klasse. Han trakk seg tilbake i 1997 og ble etterfulgt av Harald Osa.

Premier
-------

* Årets kjøkkensjef 1982
* André Enghs gullnål 1999

Utgivelser
----------

* Willy Wyssenbach (1986). *Norsk laks på alle bord*. Gyldendal.  128 s. [Oversatt til fem sprog]
* Mona Levin og Willy Wyssenbach (1990). *Menyer fra Annen Etage* **(bokmål)**. Aschehoug.  164 s.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
**Willy Schäfer** (født 30. april 1913, død 16. oktober 1980) var en sveitsisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Schäfer vant en olympisk bronsemedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i håndballturneringen bak Tyskland og Østerrike. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Sveits vant to av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, tapte de mot Østerrike med 6-11 og mot Tyskland med 6-16 men de vant over Ungarn med 10-5. Schäfer spilte en kamp i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Bronse Bronse i håndball (Sveits)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Willy Schäfer – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Willy Schäfer – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Willy Schäfer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Willy Schäfer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Willy Schäfer – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Matti Paasivuori** (født 6. mai 1866 i Ilmola i Finland, død 16. juni 1937 i Helsingfors) var en finsk politiker.

Paasivuori var en av den finske arbeiderbevegelsens ledere, tidligere snekker. Han var en banebryter innenfor Finlands arbeiderbevegelse og påvirket dens ideologiske og politiske utvikling. Siden 1907 var han innvalgt i Riksdagen og deltok i utviklingen av arbeidervernlovgivningen.
Han var politisk moderat og etter den finske borgerkrigen i 1918 var han den eneste representanten fra det politiske venstre som deltok i lantdagens første samling. I 1917 var han nestleder for handels- och industriekspedisjonen i senatet til Oskari Tokoi, som var verdens første regjering som ble ledet av en sosialdemokrat, og fra 1926 til 1927 var han sosialminister.

Referanser
----------

1. 1 2   Finnish MP database[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Justitieministeriet, «Vuoden 1907 eduskuntavaaleissa valitut kansanedustajat», verkets språk finsk, besøkt 29. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Matti Paasivuori hos Finlands riksdag Rediger på Wikidata

* (sv) Matti Paasivuori hos Finlands statsråd Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**NKS Nettstudier** (tidligere Norsk Korrespondanseskole) er en del av **Høyskolen Kristiania**. Skolen var del av Høyskolen Campus Kristiania (CK), som også bestod av Markedshøyskolen, Norges Kreative Høyskole og Norges Helsehøyskole. 3. september 2015 besluttet styret ved CK at det skulle innføres ett felles merkenavn for hele høyskolen. 1. januar 2016 ble Markedshøyskolen, Norges Kreative Høyskole, Norges Helsehøyskole og NKS Nettstudier samlet under det nye navnet Høyskolen Kristiania.

NKS Nettstudier tilbød høyskolestudier og yrkesrettet undervisning på internett. Skolens historie startet med at Ernst G. Mortensen etablerte Norsk Korrespondenceskole i 1914.

Studietilbud
------------

Høyskolen Kristiania Nettstudier tilbyr i underkant av 50 studier og over 200 kurs i 7 kategorier på alle utdanningsnivåer.

* Økonomi og regnskap
* HR og ledelse
* Salg og markedsføring
* Kommunikasjon og PR
* Helse, ernæring, trening og psykologi
* Pedagogikk
* Generell studiekompetanse

Eksterne lenker
---------------

* Høyskolen Kristiania Nettstudier
* Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Kachi-Kachi Yama** (かちかち山) betyr «ildsprakende fjell» (*kachi-kachi* er lydord for lyden et brennende bål lager og *yama* betyr «fjell»), og er et japansk eventyr.

かちかち山

Historien
---------

En mann fanger en tanuki i åkeren sin og binder den fast til et tre for å drepe og spise den senere. Da mannen dro inn til byen, gråt og klagde tanukien, og ba mannens kone om å sette ham fri mot at han lovde å aldri sette fot i åkeren deres igjen. Konen gikk til slutt med på dette, bare for å bli drept av den falske skapningen til gjengjeld. Men istedenfor å rømme, la tanukien en grusom plan.

Ved hjelp av sine forvandlingsevner, tok dyret den døde kvinnens form, og kokte opp en gryte med kjøttet hennes. Da mannen kom hjem, serverte tanukien ham maten. Etter måltidet bemerket mannen hvor godt det hadde smakt, og tanukien forvandlet seg tilbake og sa spottende: *«Det var meg du skulle spise, men du har akkurat spist din egen hustru isteden!»* Med det forlot det ondskapsfulle vesenet den stakkars, sjokkerte mannen.

Tilfeldigvis bodde det en kanin like ved, som lenge hadde vært en god venn av det uheldige ekteparet. Da kaninen hørte hva som hadde skjedd, dro han til mannen og fortalte ham: «Jeg skal hevne din kones død for deg!». Så dro kaninen ut og fant tanukien. Han gav seg ut for å være en venn, men fant på alle slags ting for å gjøre tilværelsen ubehagelig for tanukien, som for eksempel å slippe et vepsebol ned på ham.

Historiens tittel kommer av en ekstra smertefull spøk kaninen gjennomførte. Tanukien bar en tung bør med brensel på ryggen som skulle brukes til å lage leirbål om kvelden. Byrden var så tung at han ikke merket at kaninen tente på veden. Snart kunne han høre sprakingen fra flammene.

*«Hva er den lyden?»* spurte tanukien

*«Det er Kachi-Kachi Yama»* svarte kaninen. *«Vi er like ved det, så det er ikke rart du kan høre det!»*

Til slutt nådde ilden tanukiens rygg, og brente ham alvorlig, men det drepte ham ikke.

Etter alle de fæle tingene kaninen hadde gjort mot ham, utfordret tanukien kaninen til en kamp om livet for å vise hvem som var best. De skulle bygge en båt hver og det var om å gjøre å komme først over til den andre siden av en innsjø. Kaninen skar ut sin båt av en trestamme, mens den tåpelige tanukien lagde sin av leire.

De to konkurrentene fikk begge en god start, men så snart de nådde midten av innsjøen, oppløste tanukiens leirbåt seg. Mens tanukien strevde for å holde seg flytende, erklærte kaninen at han var en venn av menneskeparet, og at dette var straff for tanukiens gjerninger. Da kaninen var dratt, druknet den andre skapningen.

  

Portal: Litteratur
**Servicefart** er normal seilingsfart for et skip. Servicefart er den farten skipet regelmessig holder ved normal lastemengde og værforhold. Skipets fart er ofte målt i knop, som er et mål på hvor mange nautiske mil skipet beveger seg i løpet av en time.

Toppfart er den høyeste farten skipet har oppnådd, og er forskjellig fra servicefarten. Skipets fart kan bli påvirket av flere faktorer, som for eksempel vær. De fleste skip holder ikke toppfarten sin i urolig sjø. Hvordan skipet er trimmet, altså hvor dypt fronten av skipet ligger i forhold til akter-dybden av skipet kan også påvirke motstanden i vannet. Desto mindre motstanden er, desto lettere bryter skipet seg fremover, som påvirker farten. Det er individuelt om skip har minst motstand dersom de er trimmet forover (fronten ligger lavere enn akter) eller bakover (akter ligger lavere enn fronten). Flere faktorer kan også spille inn, som tyngde av lasten, vektfordeling, motorkraft m.m.

Referanser
----------

1. ↑  «Definition of SERVICE SPEED». *www.merriam-webster.com* **(engelsk)**. Besøkt 13. mai 2021.
2. ↑  «4. Langskipsstabilitet og dypgangskorreksjoner». *Marfag* **(norsk)**. Besøkt 13. mai 2021.

Portal: Sjøfart
**Ole Daniel Bruun** (født 7. juli 1933 på Frederiksberg i Danmark, død 27. november 2014) var en norsk arkitekt og forkjemper for bygningsvern. Han har også skrevet flere bøker.

Liv og arbeid
-------------

Ole Daniel Bruun flyttet til Oslo fra Danmark som femåring.

Ole Daniel Bruun var utdannet sivilarkitekt ved Norges tekniske høgskole i 1965. Han var ansatt hos Georg Greve-Geir Grung arkitekter 1965–1969 og drev siden egen praksis i Oslo. Bruun engasjerte seg i bygningsvern etter at Eckersbergs gate 19 i Oslo ble foreslått revet (og senere revet) i 1971. Han meldte seg da inn i Fortidsminneforeningen, og ble rask tillitsvalgt der. Fra 1976 til 1982 var han styreformann i foreningens avdeling for Oslo og Akershus. Blant foreningens største seiere i denne perioden var at Oslo kommune i 1980 vedtok en ny reguleringsplan som bidro til å bevare villabebyggelsen på Frogner.

I 1973 stilte Ole Daniel Bruun seg i spissen mot planene om å rive Frogner Menighets Hus, Schafteløkken. Menigheten ønsket å rive Schafteløkken for å utvide sitt aldershjem. Ole Daniel Bruun stilte til valg til Frogner menighetsråd for å motarbeide planene fra innsiden. Han var medlem der fra 1982 til 2005. Ole Daniel Bruun tillegges mye av æren for at Oslo bystyre i 1985 vedtok å verne Schafteløkken. Han sto senere i spissen for menighetens rehabilitering av eiendommen.

Fra 1985 til 1997 var Bruun styreformann i Selskabet for Oslo Byes Vel. Ingen andre har til nå innehatt denne stillingen i så lang tid. I sin formannstid markerte han seg sterkt i flere debatter om Oslos utseende og utvikling. Han engasjete seg mot planene til IN’BY om glasstak over Studenterlunden og Torggata, og for opera i Bjørvika (dog med en annen plassering enn den fikk til slutt). Bestumkilen, Vestbanen, Fjellinjen, Tjuvholmen, fortetting av villastrøk, plassering av ny konteinerhavn og Gimlestrøkets fremtid var andre saker han engasjerte seg i. Med Bruun som formann ble Selskabet for Oslo Byes Vel kritisert for å innta en konservativ tilnærming til byutvikling, med vekt på vern fremfor fornyelse. Av andre ble han sett på som en motvekt mot rivningsiver og manglende respekt for byens egenart.

I 2002 ble han derfor hedret med æresprisen Bypatrioten av Oslo Byes Vel for sitt arbeid for vern av Oslos bygningskultur og særpreg.

Bibliografi
-----------

* 1988: *Eldre trehus : håndbok i boligutbedring*
* 1998: *Frogner menighet og bydel gjennom 100 år : 1898-1998.* Jubileumsskrift ved Frogner menighets 100-årsjubileum
* 1999: *Arkitektur I Oslo: En Veiviser Til Byens Bygningsmiljø* ISBN 9788257309480
* 2008: *Arkitektur I Oslo: En Veiviser Til Byens Bygningsmiljø* (ny utgave) ISBN 9788257319458

Referanser
----------

1. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 24. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Harmoniske Frogner[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Kabul Weekly*** er Afghanistans største avis målt i opplag (2010), både i hovedstaden og provinsene. Avisen startet opp i 1991, men ble stengt etter at den publiserte en artikkel som beskyldte mujahedin-regjeringen i 1994. Den gjenoppstartet sitt opplag umiddelbart etter Talibans fall, og har siden vært avisen lest av folk flest i Afghanistan.

*Kabul Weekly* utkommer en gang i uken på onsdag, på språkene engelsk, dari (persisk) og pashto. Den har et opplag på 10 000 og er én av få afghanske aviser som har omfattende engelsk innhold (to andre er *Daily Outlook Afghanistan* og *Kabul Times*). Avisen leses derfor av både lokalbefolkningen og tilreisende. 

*Kabul Weekly* er en uavhengig avis som dekker mesteparten av landets provinser. Det er mer enn en avis for leserne. Den følger streng journalistisk etikk og støttes av en gruppe afghanske og utenlandske ansatte.[] Avisen er selvfinansiert og betaler sine utgifter gjennom egne reklameinntekter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Forsiden til engelskspråklige *Kabul Weekly*
Rattstamme med elektrisk servostyring.
**Servostyring** er et system for å redusere kreftene som er nødvendig å bruke for å styre en bil, ved å benytte en ekstern kraftkilde som hjelper til med å vri hjulene. Servostyring ble oppfunnet på 1920-tallet av Francis W. Davis og George Jessup i Waltham, Massachusetts. Chrysler Corporation introduserte det første kommersielle servostyringssystemet i 1951, i sin Chrysler Imperial, under navnet Hydraguide.

Hydrauliske systemer
--------------------

Prinsippskisse for hydraulisk servostyring
De fleste servostyringssystemer fungerer ved hjelp av en beltedrevet pumpe som leverer hydraulisk trykk til systemet. Dette hydrauliske trykket blir generert av en pumpe som blir drevet av bilens motor. Når motorens turtall øker, øker også trykket i hydraulikkvæsken, og derfor er det også montert en ventil som letter systemet for overskuddstrykk.

Når servostyringen ikke benyttes, som når bilen kjører i en rett linje, leveres likt trykk til hjulene på begge sider. Når rattet blir snudd leverer systemet ulikt trykk til de to hjulene foran, og hjelper dermed til å vri hjulene i riktig retning.

* Nærbilde av servopumpen på en Jeep 2.5 liters 4-sylindret motorNærbilde av servopumpen på en Jeep 2.5 liters 4-sylindret motor

Elektriske systemer
-------------------

Prinsippskisse for elektrisk servostyring
Mer moderne systemer er utelukkende basert på elektriske komponenter. Sensorer oppdager bevegelsene og kreftene fra rattet, og en datamaskin leverer riktig kraft til hjulene via elektriske motorer. Dette gjør det mulig med varierende assistanse basert på kjøreforholdene.

I kontrast til de hydrauliske systemene er kommunikasjonen "enveis" i et elektrisk system. Rattet sender krefter til forhjulene, assistert av motorene, mens kreftene på forhjulene ikke blir sendt tilbake gjennom motorene til rattet. Dermed får ikke sjåføren den samme graden av tilbakemeldinger, og dette blir ofte kritisert ved at servostyrte biler mangler "styrefølelser".

Elektro-hydrauliske systemer
----------------------------

Såkalte hybrid-systemer benytter seg av den samme hydraulikkteknologien som standardsystemer, forskjellen er at det hydrauliske trykket leveres av en elektrisk motor istedenfor en beltedrevet.

Se også
-------

* Drive-by-wire

Eksterne lenker
---------------

* (en) Power steering (automotive) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Servicestyrelsen** er et dansk direktorat under Socialministeriet som fungerer som utviklings- og rådgivningsvirksomhet innenfor det sosiale område.

Direktoratet har hovedsete i Odense, men har også avdelinger i København, Århus, Esbjerg og Aalborg. Servicestyrelsen ble etablert i juli 2003 under navnet Styrelsen for Social Service og het fra 2007 Styrelsen for Specialrådgivning og Social Service. En forløper for Servicestyrelsen ble etablert i 2001 i form av Institut for pensions- og ældrepolitik.

Servicestyrelsen arbeider innenfor de fire områdene Eldre, Handicap, Utsatte og Barn & Unge.

Innenfor alle de fire fagområdene arbeider Servicestyrelsen med å utvikle nye metoder på sosialområdet, oppsamle og formidle viten for eksempel til personale i Danmarks kommuner, til brukere, og organisasjoner. Det skjer blant annet ved å utdanne personale, tilby prosjekter gjennom puljemidler og ved å samarbeide med aktører på de fire fagområdene.

Eksempelvis utdannes det på eldreområdet personale i bruken av sosialpedagogisk praksis i demensomsorg, og det gis utdannelse til kommunale medarbeidere som utfører forebyggende hjemmebesøk hos eldre borgere.

På området Barn & unge arbeider man primært med barn og unge som er i en sosialt utsatt situasjon, men i stigende grad også med barn i almene dagtilbud. På dette området har man også store evidensbaserte programmer, som *Parent Management Training*, *De Utrolige År* og *Multidimensional Treatment Foster Care*.

Handicapområdet dekker de mange forskjellige problemstillingene og behovene som forskjellige former for handicap gir. Et fokusområde er å sikre like muligheter og vilkår for borgere med et handicap.

På området Utsatte arbeider man med sosialt utsatte mennesker, det vil si mennesker som er i en livssituasjon og har en fremtidsutsikt som de har vanskelig ved å styre til egen fordel – en situasjon som medfører at det enkelte menneske er i en overhengende risiko for desidert utstøtelse. Det er ofte tale om å arbeide meget tett på målgruppene, og prosjektene på utsatteområdet er ofte i meget direkte kontakt med sluttbrukerne – de sosialt utsatte eller profesjonelle som yder innsatsen for å hjelpe dem.

Servicestyrelsen utgir også en lang rekke publikasjoner som beskriver erfaringer og viten fra styrelsens prosjekter.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Danmark
***Olegius turkmenicus*** er en bille og den eneste i slekten *Olegius*, i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World

Den finnes i Turkmenistan. Den er ikke registrert i Norge. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  «Carabidae of the World». Arkivert fra originalen 16. desember 2008. Besøkt 13. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Olegius turkmenicus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Olegius turkmenicus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Olegius turkmenicus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Olegius turkmenicus* – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Services Sound and Vision Corporation** (**SSVC**) er et britisk kringkastingsselskap. Det ble stiftet i 1982 gjennom sammenslåingen av Services Kinema Corporation (SKC) og British Forces Broadcasting Service (BFBS) for å «underholde og informere Storbritannias væpnede styrker rundt om i verden». Virksomheten omfatter BFBS med deres radio- og fjernsyns- tjenester, SSVC-kinoer, British Defence Film Library (filmbibliotek), og underholdningsavdelingen Combined Services Entertainment (en etterfølger til ENSA).

En ny tiårskontrakt begynte 1. april 2013, tildelt av Forsvarsministeriet. SSVC vil fortsette å levere tjenester til de britiske styrkene i Storbritannia og hvor enn styrkene stasjoneres i utlandet.

Referanser
----------

1. ↑  Services Sound and Vision Corporation, Registrert veldedig organisasjon nr. 233480 hos Charity Commission for England and Wales
2. ↑  «The work of SSVC». Arkivert fra originalen 23. januar 2013.
3. ↑  «BFBS Radio». Arkivert fra originalen 16. oktober 2012. Besøkt 28. april 2017.
4. ↑  «Highlights - BFBS TV». Arkivert fra originalen 29. november 2010. Besøkt 28. april 2017.
5. ↑  «Cinema». Besøkt 28. april 2017.
6. ↑  «British Defence Film Library». Arkivert fra originalen 12. desember 2013.
7. ↑  «Combined Services Entertainment». Arkivert fra originalen 6. august 2011.
8. ↑  «About Us - Trustees». Besøkt 28. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Ole Christopher Wessel** (født 12. januar 1744 i Vestby, død 26. desember 1794 i Christiania) var en norsk landmåler, embetsmann og jurist, kjent for en mild holdning i militære straffesaker.

Han var av slekten Wessel, sønn av sogneprest Jonas Wessel (1707–85) og Helene Marie Schumacher (1715–89). Mora var fra Drammen av Griffenfeldts slekt. Blant søskenene til Ole var forfatteren Johan Herman Wessel (1742–85) og landmåler og matematiker Caspar Wessel (1745–1818).

Etter oppvekst i Wesselstuen ved Vestby prestegård, ble de tre nevnte brødrene innskrevet 1757 ved Christiania katedralskole, hvorpå de studerte til examen artium i Københavns Universitet, der Ole fordypet seg i såvel som jus og landmåling. Med blant andre broren Caspar var Ole med på de første oppmålingene av Norge, et prosjekt danskene startet i 1762. Med jusdiplomet i 1770 fikk han året etter jobb som assessor (samme som dommer) og steg i gradene via justisråd, inntil han i 1790 var blitt både høyesterettsdommer og konferanseråd. Han flyttet tilbake til sitt kjære Norge i 1777 etter å ha blitt generalauditør, den som fulgte med at det militæret rettsvesen gjorde som det skulle.

Ole giftet seg i 1780 med Helene Carlsen Barclay (1762–1826). De skiltes i 1790 etter hennes skandale med Enevold de Falsen og Ole giftet seg i mars 1791 med den steinrike enken Maren Juel (1749–1815) på Hafslund hovedgård. Men så døde han i 1794 bare femti år gammel, en siste kurtur til Bad Pyrmont var forgjeves.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 320[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Ole Christopher Wessel* i Store Norske Leksikon.
4. 1 2  *Hafslund hovedgård: 1757-1937*. [Oslo?]: [Styret]. 1937. s. 20.
5. ↑  Caspar Wessel (1998). *Om Directionens analytiske Betegning: 1798-1998*. [Vestby]: [Wesselakademiet].

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Stillingen vakant (?)** | **Generalauditør i Norge**(1776–1792) | Etterfølger:**Frederik Julius Kaas** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Common Hybrid Interface Protocol System** (CHIPS) er definisjonen av et datanettverk styrt av datamaskiner eller mikrokontroller som består av en blanding av flere serielle data protokoller som RS-232 og RS-485, eller andre grensesnitt. CHIPS kan også bestå av GSM, Blåtann og Wi-Fi for trådløs kommunikasjon og kan bli installeres på alle plattformer.

Det finnes flere CHIPS prosjekter og produkter tilgjengelig i dag hvor slike systemer er brukt i MISOLIMA DOLLx8 og Olivettis "Mael Gateasy". Etter hvert som nye bussystemer får stadig nye markedsandeler så vil det alltid være behov for CHIPS for å tillate serielle nettverksprotokoller å bli integrert i et enkelt tilknytningspunkt som f.eks. USB. Ved å bruke CHIPS, vil det være mulig å styre I/U data fra ulike kilder og systemer uten å måtte installere flere serielle elektronikk for grensesnitt og drivere.

CHIPS brukere vil i de fleste tilfeller, kunne arbeide med flere serielle data transceiverkilder samtidig. Slik serielle data kan stamme fra PC tastatur, CANbus, RS standard og trådløs kommunikasjon hvor all data kobles til en eller flere CHIPS enheter som kommuniserer da via blandede serielle data protokoller og gir dermed full integrasjon mellom flere forskjellige systemer.

På grunn av blandede overføringshastigheter mellom tilkoblede enheter i et CHIPS system så betyr det at kompatibiliteten med CHIPS kan gi noe redusert overføringshastighet. Siden CHIPS er primært designet for Laboratorie-, kontor-, hjemme-, fabrikk- og byggautomasjon så er det ikke krav til høyhastigheter som ved f.eks. video overføring selv om CHIPS er også brukt i Maskin-til-maskin-kommunikasjon eller Internet of Things (IoT). En typisk overføringshastighet er 50 Kbps.

Referanser
----------

1. ↑  Hometoys eMagazine Article Arkivert 4. januar 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Olivetti Mael Gateasy[*død lenke*]
**Common Desktop Environment (CDE)** er et skrivebordsmiljø for Unix, OpenVMS og Unix-lignende operativsystemer. CDE er basert på det grafiske brukergrensesnittet og widgetverktøyet Motif. Det var tidligere en del av UNIX98 Workstation Product Standard, og var lenge det klassiske skrivebordsmiljøet for Unix arbeidsstasjoner.

CDE ble lansert i juni 1993 som proprietær programvare under en kommersiell programvarelisens, av IT-selskapene Hewlett-Packard, IBM, Sun Microsystems og Unix System Laboratories. Som proprietært produkt ble CDE tatt i bruk av Unix-avartene HP-UX (fra versjon 10.10), AIX (fra versjon 4.2), Solaris (fra versjon 2.3), IRIX (en kort tid), Digital UNIX, Tru64 UNIX, UnixWare (fra versjon 2.02) og UXP/DS (fra versjon V20L10). Sommeren 1997 ble CDE også tilgjengelig for Linuxdistribusjonen Red Hat Linux 4.2. i form av to uavhengige kommersielle produkter fra henholdsvis TriTeal Corp. og Xi Graphics Inc.

Den 15. mai 2000 ble widgetverktøyet Motif lansert av Open Group under navnet *Open Motif* med en mer liberal lisens, men det var fortsatt ikke fri og åpen programvare. Den 6. august 2012 ble CDE lansert under den frie programvarelisensen GNU Lesser General Public License versjon 2.0, og kildekoden ble lagt ut på SourceForge.

Like etter at CDE ble fri og åpen programvare, ble en live CD lansert med Linuxdistribusjonen Debian 6 «Squeeze». Den hadde CDE 2.2.0c forhåndsinstallert, og ble kalt *CDEbian*. Den Debian-baserte distribusjonen SparkyLinux tilbyr CDE som alternativt skrivebordsmiljø.

CDE har blitt portert til Linux og derivater av Berkeley Software Distribution (BSD).

Referanser
----------

1. ↑  «2.5.1 (stable) 10/1/2022». 1. oktober 2022. Besøkt 21. januar 2023.
2. ↑   *Free Software Directory*, Free Software Directory ID Common\_Desktop\_Environment, Wikidata Q2470288,
3. ↑  «Testing requirements by Product Standard». The Open Group. 31. januar 2013. Besøkt 29. september 2013.
4. ↑  
Thom Holwerda. «CDE released as open source». OSNews. Besøkt 6. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Common Desktop Environment – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata*
Commercial Crew ProgramDe første mannskapene til de to leverandørenes romskip
**Commercial Crew Program** er et initiativ fra NASA der private romfartsselskaper leverer romferder til og fra Den internasjonale romstasjonen på anbud. Leverandørselskapene er SpaceX og Boeing.

De to leverandørene roterer på å transportere astronauter til og fra romstasjonen. SpaceX benytter sitt Crew Dragon romskip, mens Boeing benytter sitt CST-100 Starliner romskip.

Initiativet skal frigjøre NASA fra avhengigheten til det russiske Sojuz-programmet, i tillegg til å være mer økonomisk bærekraftig.

Romferder
---------

| Romferd | Oppskytning | Romfartøy |
| --- | --- | --- |
|  | SpaceX Crew-1 | 2020 | SpaceX Dragon 2 |
|  | SpaceX Crew-2 | 2021 | SpaceX Dragon 2 |
|  | SpaceX Crew-3 | 2021 | SpaceX Dragon 2 |
|  | SpaceX Crew-4 | 2022 | SpaceX Dragon 2 |
|  | SpaceX Crew-5 | 2022 | SpaceX Dragon 2 |
|  | Boeing Starliner-1 | 2023 | Boeing CST-100 Starliner |

Bilder
------

* SpaceX Crew DragonSpaceX Crew Dragon
* Boeing CST-100 StarlinerBoeing CST-100 Starliner
*

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Commercial Crew Program – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Limousin** (limo) er en stor luksuriøs bil, ofte benyttet av eiere/brukere som har privatsjåfør. Betegnelsen har sin opprinnelse i regionen Limousin i Frankrike hvor gjetere brukte en hette som minnet om formen på den taket eller kalesjen over passasjerkupéen som var karakteristisk for de tidlige limousinene – hvor førerplassen ikke var overbygd. 

Dagens limousiner er ikke i samme grad spesialbygd, men gjerne tilpassede standardmodeller. Tilpasningene er gjerne minimum skillevegg mellom førerplass og passasjerkupé og ofte også forlenget (også kalt «strukket») karosseri. Skilleveggen er ofte laget i lydtett glass. Limousiner kan også være forsterket med panser og skuddsikre dekk. I tillegg til at passasjerkupéen byr på langt bedre plassforhold og seter enn biler flest, kan den ha installert utstyr som TV, radio, barskap, telefon, setemassasje – osv. i det uendelige – alt etter eierens ønsker, behov og lommebok.

Merker og modeller
------------------

Hummer H2 ombygd til limousin. (Bilde fra Færøyene). Bilen er 10,5 m lang og har 6,0 l V8 motor på 300 hk
Det er i første rekke store modeller av luksusmerker som konverteres til limousiner. Enkelte bruker bokstaven «L» (lang) som suffiks for å markere at en modell er forlenget. 

Blant merker som er i bruk i den vestlige verden kan nevnes: Audi, Bentley, BMW, Cadillac, Chrysler, Ford, Holden, Hummer, Infiniti, Jaguar, Lexus, Lincoln, Mercedes-Benz og Rolls-Royce. Fra Øst-Europa er GAZ, ZIM og ZIL kjent. I USA er Lincoln Town Car, Cadillac DTS, Hummer H2, og Lincoln Navigator de mest populære kandidatene for ombygging. Også VW Boble er bygd om til limousin med 10 passasjerplasser i USA. I Norge er en Ford Anglia bygd om til limousin og brukt i en reklamefilm for Lotto.

Brukere
-------

Mange «viktige» personer (kongelige, politikere, presidenter, næringslivsledere mm.) eller kjente personer (sangere, skuespillere, mm.) velger en limousin til transport, kanskje fordi det inngir respekt eller utstråler makt – i tillegg til at det kan være verdifullt, avslappende og effektivt å slippe å kjøre selv.

Limousiner er i utstrakt bruk i forbindelse med næringsvirksomhet, politisk virksomhet og av kongelige. Oppdragene kan være i forbindelse med møter og representasjon, til og fra flyplasser, begravelser, bryllup, selskap og festligheter. Også «vanlige» mennesker velger å leie sjåfør og limousin i forbindelse med spesielle anledninger som utdrikningslag, bryllup, jublileer, ferier og andre festligheter hvor pengene sitter løst og en følelse av luksus og eksklusivitet prioriteres.

Se også
-------

* Kongelige biler i Danmark
* Kongelige biler i Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |