recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Duff Beer** er et fiktivt ølbryggeri i animasjonsserien *Simpsons*. Det er Homer Simpsons favorittmerke. Duff Beer er en parodi på en sterotyp amerikansk ølprodusent: dårlig kvalitet, billig og overannonsert. Bryggeriets offisielle maskot og talsmann er Duffman. Hovedkonkurrenten til Duff Beer er Fudd Beer, som er svært populær i Springfields naboby Shelbyville.

På 1990-tallet produserte australieren Lion Nathan et ekte ølmerke ved navn Duff Beer. Filmselskapet 20th Century Fox anla sak for brudd på varemerkeloven, og vant.

Øltyper
-------

* Duff Lite
* Duff Dry
* Duff Dark
* Lady Duff
* Raspberry Duff
* Tartar Control Duff
* Henry K. Duff's Private Reserve
* Duff Blue (slagord: «Tap into the peppermint glacier»)
* Duff Stout (ifølge Duffman «ølet som gjorde Irland kjent»)

I forbudstiden i Springfield startet Duff Beer produksjon av et alkoholfritt øl kalt *Duff Zero*, og hevdet at folk drakk Duff Beer for den gode smaken, ikke rusen. Dette førte til at selskapet gikk konkurs i løpet av 30 minutter.

Se også
-------

| * v
* d
* r

* Simpsons
* Liste over episoder av Simpsons

 |
| --- |
| Familien | 
* Homer Simpson
* Marge Simpson
* Bart Simpson
* Lisa Simpson
* Maggie Simpson
* Abraham Simpson

 |
| Bak kamera | 
* Matt Groening
* Dan Castellaneta
* Nancy Cartwright
* James L. Brooks
* Mike Scully
* Al Jean

 |
| Annet | 
* Capital City
* Springfield
* Shelbyville
* D’oh!
* Liste over figurer i Simpsons

 |
| 
* Kategori:Simpsons

 |
**Nkosi Johnson** (født *Xolani Nkosi* 4. februar 1989, død 1. juni 2001) var et sørafrikansk barn med aids, som gjorde en kraftig innvirkning på offentlige oppfatninger av pandemien og dens virkninger før sin død i en alder av 12 år. På tidspunktet for hans død, var han den lengst overlevende barnet som var hiv-positiv allerede ved fødselen.

Hennes biologiske mor døde av hiv/aids samme år som Nkosi begynte på skolen. Hans egen tilstand forverret seg stadig gjennom årene, men med hjelp av medisiner og behandling, var han i stand til å leve et ganske aktivt liv på skolen og hjemme. Nkosi var hovedtaler under den 13. internasjonale aids-konferansen, der han oppfordret folk med hiv / aids til å være åpen om sykdommen. Sammen med sin fostermor var Nkosi med på å grunnlegge et tilfluktssted for hiv-positive mødre og deres barn. Hans forstermor representerte Nkosi i november 2005 da han posthumt mottok den internasjonale Barnas fredspris.

Referanser
----------

1. ↑   www.theguardian.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.bbc.co.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biography and Speech made by Nkosi during AIDS conference

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL
 |
**Carl Johan Nielsen** (født 10. september 1836 på Ulvøy, død 2. mai 1879 i Kristiania) var en norsk filolog og skolemann.

Nielsen ble utdannet ved Tromsø Seminarium (1857), før han tok jobb som lærer for samiske barn i Lyngen. I 1859 reiste han til Kristiania for teologistudier ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Sammen med Elias Blix og andre medelever fra Tromsø, var han med i Nordlændingernes Forening, og (som Blix) arbeidet han som lærer ved Hartvig Nissens skole (1860–74) og senere Oslo katedralskole (1877–79). 

Hans sterkt agiterende stil ga ham tilnavnet «Den norske løve» i retorisk sammenheng, og han var kjent som å være uvanlig nasjonalpatriotisk og tenderte til Grundtvig. Nielsen var sentral i etableringen av Det Norske Samlaget, styremedlem 1872-1876.

Nielsen var modell i Arne Garborgs *Bondestudentar*, og etter hans død skrev Garborg et minneord.

Minnekvæde (yvi Nordlendingen Karl Johan Nilsen)
------------------------------------------------

Med alle sine gode Venir / han stod nok eine paa Jord.
Aaleine som bøygde Villbjørk / paa Fjellmoen vid og stor.
Og Skyine dreiv upp-yvi, / og det lo i den svarte Tjørn;
men rundt paa aude Viddir / gjekk Rev og raggut Bjørn.
Som straalande Dogg i Soli / hans Tankar glitra og lo.
I stride, ruskande Stormar / han skok seg og skalv, men stod.
Visst ofte han fælin klora / etter Feste paa Kollen graa
og bøygde seg tungt i Stormen, / um ingin slikt kunde sjaa.
Men gjenom farande Tidir / bryt Stormen seg større Veg.
Og i dei lange Nætar / paa Røtane Frosten gneg.
Og fyrr det nokon tenkjer / glid Bjørki av Kollen stilt
og sig med Sukk gjenom Greinir / i Djuve djupt og villt.
Det er ei Kvardags Sogu, / men ho gjeng med mykin Graat.
Ho gjeng som Dynjing um Strendar, / som Sus i Natti vaat.
Det er ei Kvardags Sogu, / tidt høyrd i By og Grend;
men Livsens djupe Jammer / stig syrgjeleg fram i den.
(Frå Kvæde, Skriftir i Samling 6, 318-319)

Eksterne lenker
---------------

* luroy.folkebibl.no Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine. Rune Bang og Anders Forsland, *Carl Johan Nilsen Ulvøy – Helgelendingen som fikk tilnavnet «Den norske løve»*.
**Carl August Kronlund** (født 25. august 1865 i Skövde, død 15. august 1937 i Stockholm) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix. 

Kronlund vant en olympisk sølvmedalje i curling under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var med på de svenske laget som kom på andreplass i curlingturneringen bak Storbritannia. De andre på det svenske laget var Johan Åhlén, Ture Ödlund, Carl Petersén, Carl-Axel Pettersson, Erik Severin, Karl-Erik Wahlberg og Victor Wetterström.

Tre nasjoner deltok i curlingturneringen som av mange kilder har fremstått som en demonstrasjonsgren, men i februar 2006, noen få dager før de olympiske leker i Torino åpnet, erklærte IOC at curling var en del det av offisielle olympiske programmet i 1924.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i curling Sveriges flagg Sverige

Eksterne lenker
---------------

* (en) Carl Kronlund – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Carl Kronlund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Carl Kronlund – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Carl Kronlund – World Curling Federation Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**Carl Knudsen** (født 1845, død 1914) var en norsk reder, forretningsmann, lokalpolitiker og skipsfører fra Lillesand. Carl Knudsen var sønn av båtbygger Knud Thorsen fra Fjære i Grimstad.
Knudsen drev eget rederi, forretning og dampskipseksepedisjon i byen. Før han gikk i land, var Knudsen skipsfører på skipene til O&P Knudsen. Dette selskapet var eid av Carls brødre, Ole og Peder.

Politiker
---------

Carl Knudsen var også kommunepolitikker i Lillesand. I en periode virket han som ordfører.

Eiendommer
----------

Knudsen eide bl.a. gården Grasham på Birkenes, samt Carl Knudsen-gården i Lillesand. Begge steder huser i dag lokalmuseer, henholdsvis Birkenes Bygdemuseum og Lillesand by- og sjøfartsmuseum.

Arkivet
-------

Arkivet etter forretningsdriften til Carl Knudsen befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter kopibøker, fraktbøker og regnskapsbøker.

Referanser
----------

1. ↑  «Carl Knudsen». Arkivert fra originalen 6. januar 2015. Besøkt 6. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arkiv etter Carl Knudsen på Arkivportalen
**Eirin Kristin Kjær** (født 3. mars 1992) er en norsk politiker (Ap). Hun har vært kommunestyrerepresentant og medlem i formannskapet i Balsfjord kommune 2011–2019, vararepresentant til Stortinget fra Troms 2017–2021, leder av AUF i Troms 2016-2017 og representant på Sametinget 2017. Kjær var politisk rådgiver for ordføreren i Tromsø i 2018. Den 14. oktober 2021 ble hun ansatt som politisk rådgiver for utenriksminister Anniken Huitfeldt.

Utdanning
---------

Kjær gikk på Nordkjosbotn videregående skole og utvekslet til Framhaldsskólinn í Austur-Skaftafellssýslu på Island, og snakker islandsk flytende. Hun har siden tatt en bachelor i matematikk og statistikk samt en bachelor i miljøledelse og forurensningsbiologi, begge ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.

Arven etter 22. juli
--------------------

Kjær ble skutt fire ganger under terrorangrepet på Utøya 22. juli. Hun har delt sin historie fra terrorangrepet på arrangementer i regi av 22. juli-senteret. Kjær har uttalt at det er viktig å dele historiene, og at «Vi må slutte å være naive, og tørre å stå opp mot fordommer, urettferdighet og diskriminering, slik at ikke ekstreme holdninger som de som førte til 22. juli får lov til å gro». Eirin Kristin Kjær var medredaktør av antologien "Aldri tie, aldri glemme", AUFs bok ti år etter terroren.
Hun er også en av bidragsyterne i dokumentarfilmen Generasjon Utøya som hadde kinopremiere i 2021 og vant Folkets Amanda samme år.

Referanser
----------

1. ↑   www.stortinget.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Biografi: Kjær, Eirin Kristin». *Stortinget* **(norsk)**. 9. mars 2008. Besøkt 23. september 2021.
3. ↑  Lægland, Martin (22. mai 2018). «Eirin (26) er ordførerens nye rådgiver». *itromso.no*. Besøkt 23. september 2021.
4. ↑  Eirin blir rådgiver i ny regjering: – Skikkelig tillitserklæring. *Nordlys*. Besøkt 23. oktober 2021.
5. ↑  Helgason, Stígur. «Breivik er bara lítill maður - ekki skrímsli - Vísir». *visir.is* **(islandsk)**. Besøkt 23. september 2021.
6. ↑  Olsen, Silje Solstad, Torgrim Rath (3. juli 2021). «(+) Eirin (29) ble skutt fire ganger: – Mange har allerede glemt 22. juli». *Nordlys* **(norsk)**. Besøkt 23. september 2021.
7. ↑  «Eirin». *22. juli-senteret*. Arkivert fra originalen 24. juli 2021. Besøkt 23. september 2021.
8. ↑  Hoem, Knut (4. mai 2021). ««Den tydelige beskjeden fra AUF er at det verste som kan inntreffe er taushet»». *NRK*. Besøkt 23. september 2021.
9. ↑  Ness, Foto: Jan Kåre. «Jakob Oftebro vant Amanda-pris for Beste mannlige skuespiller: – Helt fantastisk». *www.vg.no*. Besøkt 13. juni 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
Adam Hiorths vei
Frydenbergveien
**Frydenberg** er et strøk i bydel Grünerløkka i Oslo. Det ligger på nordsida av Grenseveien, og i grove trekk mellom Hekkveien og Hasleveien, skjønt grensa til strøket Hasle kan være noe uklar. De to strøka har da også felles velforening.

Frydenberg gårds våningshus ligger ennå i Frydenbergveien 37. Gården blei utskilt fra Hasle i 1662 og het først *Søndre Hasle*. Navnet Frydenberg fikk den rundt 1730 av daværende eier Mathias Rosenberg. I 1858 kjøpte industriutbyggeren Adam Hiorth gården; han var en av grunnleggerne av Nydalens Compagnie. I 1919 overtok Per Kures Byggeselskap området, som nå i stor grad er bebygd av villaer og flermannsboliger. Langs Hekkveien og den vestlige delen av Grenseveien har vi imidlertid en del blokker, og på Per Kure-tomta (Hasleveien 50) bygges nå (2008) et nytt boligfelt som markedsføres under navnet *Frydenberg*.

Et særegent område er hagebyen *Hasle Hageby* (i Hasleveien og Fjordgløttveien), som blei bygd ut som arbeiderboliger for Freia rundt 1912. Arkitekter var Christian Morgenstierne og Arne Eide. Hagebyen blei i 1987 utvida med nyere boliger i tilpassa stil i Frydenbergbakken (arkitekter HRTB, landskapsarkitekt Per Gustavsson). Prosjektet var i 2006 et av tre nominerte til Oslo kommunes pris for god byarkitektur.

Våningshuset på Frydenberg benyttes i dag som barnevernsinstitusjon.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frydenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Om Frydenberg på *arc!*

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Frya flystripe
**Frya** er ei grend i Sør-Fron kommune i Innlandet, like ved grensa til Ringebu kommune. Flyplassen Ringebu Flyplass, Frya og *Frya Industriområde* ligger på den andre sida av grensa, i Ringebu kommune. Elva Frya, som danner grense mellom Ringebu og Sør-Fron, munner ut i Gudbrandsdalslågen ved Frya. Europavei 6 og fylkesvei 27 (som starter ved E6) går gjennom bygda.

Historie
--------

Under krigen bygde tyskerne en fangeleir hovedsakelig for russiske krigsfanger på Frya. Etter krigen overtok forsvaret leiren og brukte den som ammunisjonslager i tillegg til at det ble holdt kurs der. På formiddagen 19. mai 1960 førte ammunisjonsdestruksjon til en gressbrann som spredde seg til ammunisjonsbunkrene. E6 (som da var riksvei 50) ble straks stengt, det samme ble jernbanetrafikken. Alle som bodde innen fem kilometer fra leiren ble evakuert, i alt ca. 300 personer og mye buskap. Det ble innkalt brannmannskap fra Lillehammer i sør til Nord-Fron i nord, i tillegg kom 440 soldater fra Jørstadmoen.

Den alvorligste episoden var da en hel ammunsjonsbunker gikk i lufta og en kjempestor soppsky spredde seg over dalen. Udetonerte granater ble kastet til alle kanter og først våren etter var området på begge sider av Gudbrandsdalen gjennomgått og sikret. På Ødegård gikk en granat gjennom veggen på våningshuset og havnet på kjøkkenet.

Ved nitiden om kvelden var brannen under kontroll og man kunne konstatere at ingen liv hadde gått tapt. To mann hadde fått lettere skader.

Kilder
------

* Jan Vidar Lie Pedersen, Fryabrannen 1960 i *Hemgrenda 2010* (Årbok for Ringebu Historielag) s. 145 – 152.
* Per Ottesen, Storbrann på Frya... *Dølen* 26. juni 2008

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Satellittbilde av Fruška Gora
**Fruška Gora** (serbisk: Фрушка гора, kroatisk: *Fruška gora*, ungarsk: *Tarcal-hegység*, foreldet tysk: *Frankenwald*) er en lav fjellkjede på høyre side av Donau sør for Novi Sad i den serbiske provinsen Vojvodina; en mindre vestlig del ligger i Kroatia.

Åsene ligger isolert på Den pannoniske sletten og strekker seg i en øst-vestlig retning over en lengde på 80 kilometer. Den høyeste toppen, *Crveni Čot*, er 539 moh. Dalene i Fruška Gora er dekket av beite, kornåkre, vingårder, frukthager, skogenger og bakker. Over en høyde på ca. 300 meter dominerer tette, blandede skoger med en stor bestand av lindetrær.

Navn
----

Fjellet har fått navn etter det gamle slaviske navnet på det frankiske folket, *fruzi* (*fruški*=frankisk). Oversettelsen av Fruška Gora vil da bli «Det frankiske fjellet». Fjellet fikk navnet fordi det var en naturlig grense under frankernes felttog. I Romerriket ble fjellet kalt *Alma Mons* («frodig fjell»).

Nasjonalpark
------------

Den serbiske delen av Fruška Gora ble erklært som nasjonalpark i 1960. Verneområdet er på 255,25 km². Parkens administrative myndighet er basert i den nærliggende byen Sremski Karlovci.

Parken er kjent for sin mangfoldige flora og fauna, inkludert over 700 arter av medisinske urter, såvel som mange truede og truede dyrearter. Her finnes gaupe, hjort, muflon, villsvin, mår og salamandere.

Nasjonalparken er nominert til listen over UNESCOs verdensarv.

Klostre
-------

Med de 16 gjenværende serbiske klostrene fra middelalderen er Fruška Gora et viktig område i den kristen-ortodokse verdenen. Det kalles ofte «Det hellige fjellet» eller «Det serbiske Athos».

Klostrene er interessante på grunn av arkitekturen, en blanding av bysantinske og barokke elementer (serbisk-bysantinsk stil). Noen av dem ble hardt skadet under andre verdenskrig. Med freskomaleriene og bibliotekene er klostrene i Fruška Gora blant de viktigste i Europa. De mest berømte blant dem er Krušedol og Hopovo.

Referanser
----------

1. ↑  «Fruska Gora : Climbing, Hiking & Mountaineering : SummitPost». *www.summitpost.org*. Besøkt 14. april 2021.
2. ↑  «About us :: National Park Fruska Gora». *About us :: National Park Fruska Gora* **(engelsk)**. Besøkt 14. april 2021.
3. ↑  «You are being redirected...». *www.serbia.com*. Besøkt 14. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fruška Gora – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
Denne artikkelen omhandler det optiske fenomenet.  For andre betydninger, se Halo.
En mann med en halo rundt seg.

En **halo** (fra gresk: ἅλως også kjent som **nimbus**, **solring** eller **månering**) er et optisk fenomen skapt av iskrystaller som fører til fargede eller hvite buer og flekker på himmelen. 

Haloring rundt skygge av fly i tåkesky.
Mange haloer opptrer nær solen eller månen, mens andre er synlige andre steder - til og med på motsatt side av himmelen i forhold til solen.

Det finnes mange typer av halo, avhengig av iskrystallenes form og orientering. Fargekombinasjoner kan variere på grunn av spektral refraksjon og eller speilrefleksjon av lyset i iskrystallene. 

Halo opptrer oftest i cirrostratus (høye lagskyer) i 5-10 km høyde, i den øvre troposfæren. Fenomenet kan også dannes rundt kunstige lys, spesielt i kaldt vær når iskrystaller kalt diamantstøv driver i luften. Videre kan halo eksempelvis oppstå rundt skyggen av et fly når solen skinner fra andre siden av flyet. 

I folklore brukes halo til å spå været, ofte har man ment at halo varsler regnvær innen 24 timer. Det henger delvis sammen med at cirrostratus-skyer ofte er frontfenomener foran en nordlig værfront.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Halo phenomena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Halo – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Halo explanations and image galleries at Atmospheric Optics
* Meteoros AKM - Halo explanations and image galleries
* Halo reports of interesting halo observations around the World
* Southern Hemisphere Halo and other atmospheric phenomena
* Moon Halo Gallery
* Halo in Chisinau Moldova (photo and video
* Sun Halo appeared in Padang after the earthquake

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Center for Leksikografi** er et forskningssenter under Institut for Sprog og Erhvervskommunikation ved Handelshøjskolen, Aarhus Universitet. Formålet er å forske i leksikografi. Henning Bergenholtz var leder for senteret fra det ble opprettet i 1996 til han ble pensjonist. Etter han overtok professor Sven Tarp. Senteret har fem forskere. 

Ved senteret forskes det særlig på ordboksfunksjoner, det vil si hvilken hjelp ordbøker kan gi brukerne i bestemte situasjoner og på hvordan brukerne best kan få tilgang til de data som ordbøkene inneholder. I tillegg til å publisere bøker og artikler om leksikografi, gir senteret også ut trykte og elektroniske ordbøker for mage områder, for eksempel Engelsk-Dansk Erhvervsordbog (Gyldendal 2006), Regnskabsordbogen Engelsk-Dansk (Thomson 2007), Den Danske Netordbog og Den Danske Idiomordbog. I alt har senteret alene eller sammen med andre gitt ut over 30 ettspråklige eller flerspråklige ordbøker.

Kilder
------

Informasjon på senterets hjemmeside
***Svoi*** (originaltittel: *Свои*) er en russisk film fra 2004, regissert av Dmitrij Meskhijev.

Handling
--------

I oktober 1941 opplever Sovjetunionen en invasjon av Nazi-Tyskland. Til tross for sovjetisk motstand okkuperer tyskerne store deler av landet. Til Pskov oblast ankommer en NKVD-offiser (spilt av Sergei Garmash) for å møte en annen NKVD-offiser, og gir ham dokumenter angående en fallen soldat fra den røde armé. Plutselig eksploderer en granat inni bygningen, og tyske spesialsoldater går inn i bygningen hvor de åpner ild. Men NKVD-soldatene klarer å flykte.

Midt i kaoset og skuddvekslingen fjerner de uniformene sine i et lokalt vaskeri - vel vitende om at tyske soldater skyter alle offiserer, politiske kommissærer og jøder umiddelbart, i steden for å ta dem som krigsfanger. Men senere blir de oppdaget av soldater fra en tysk motorisert infanteri-enhet, og ført vestover sammen med mange andre fanger. De to offiserene, sammen med en ung sovjetisk snikskytter Mitya Blinov (spilt av Mikhail Evlanov) bestemmer seg for å stikke av fra de tyske soldatene. De tre hovedpersonene forsøker å finne ly i Blinovs hjemby, Blyany, hvor faren hans Ivan Blinov (spilt av Bogdan Stupka) fremdeles bor. Blinov Snr lar de tre rømningene gjemme seg på låven hans.

Men en av offiserene mistenker at Blinov Senior egentlig støtter nazistene. Trusselen om å bli rapportert og arrestert av tyskerne fører til at de tre hovedpersonene dreper en lokal politimann, kalt Mishka, som arbeider under de tyske okkupasjonsmyndighetene. De stikker ham til døde med en kniv laget for å slakte griser, skyver kroppen hans i en elv, men beholder hans Mosin-Nagant M91/30. En uke senere dreper de to tyske motorsyklister, hvor de også får tak i en tysk MG34 og fransk konjakk.

Disse handlingene fanger snart oppmerksomheten til den lokale politi-sjefen Nikolai (spilt av Fedor Bondarchuk) som leder et raid gjennom de fem landsbyene under hans kontroll. Han tar en rekke slektninger av sovjetiske soldater som gisler, blant dem døtrene til Blinov Senior. Alle de sivile blir fengslet ved en lokal skole, og truet med henrettelse som gjengjeldelse for de tyske motorsyklistenes død - med mindre de ansvarlige bak dødsfallene blir avslørt.

Skuespillere
------------

* Konstantin Khabenskij som Livshits, en politisk kommissær
* Sergei Garmash som en NKVD-offiser
* Ben Perino som en stridsvogn-kommandør
* Mikhail Evlanov som Mitya Blinov, en sovjetisk snikskytter
* Bohdan Stupka som Ivan Blinov, faren til Mitya
* Natalya Surkova som Anna
* Anna Mikhalkova som Katerina
* Fedor Bondarchuk som en politi-sjef

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12   *europeanfilmawards.eu*, European Film Awards ID 5925, Wikidata Q101244563,
2. ↑  ; arkiv-URL: ; besøksdato: 21. mars 2020.
3. ↑  Всероссийские Шукшинские дни пройдут с 19 по 24 июля
4. ↑  Свои (2004)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Svoi* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Svoi* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Svoi* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Svoi* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Svoi* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Et enkaustisk ikon gjort på 500-tallet e.Kr. fra Katarina-klosteret på Sinai.
**Enkaustisk maling**, også kjent som **voksmaleri**, er en meget gammel maleriteknikk hvor fargepigment blir blandet med oppvarmet bivoks. Væsken eller pastaen blir deretter lagt på underlaget, vanligvis tilberedt treplate, skjønt seilduk og andre materialer ble også brukt.

Den enkleste enkaustiske blandingen kan bli gjort ved å blande pigmentfarger med smeltet bivoks, men det er andre oppskrifter som også kan bli benyttet — noen involverer andre typer av voks, dammarharpiks, linolje (linfrøolje), eller andre ingredienser. Rent, pulveriserte pigmenter kan bli kjøpt og brukt, men en del blandinger bruker oljemaling eller andre former for pigment.

*Blachernitissa*-ikonet fra Theotokos (46 x 37,5 x 4 cm; Tretyakovgalleriet, Moskva).
Metallredskaper og spesielle pensler kan bli benyttet for å forme malingen før den stivner, eller oppvarmet metall kan bli brukt for å manipulere voksen straks den har stivnet på overflaten. I dag kan verktøy som varmelamper, varmepistol og andre metoder for å bruke varme tillate kunstnere å øke den tiden som de trenger for å arbeide med materialet. Ettersom voks er brukt som bindemiddel for pigmentet kan enkaustisk også bli skulptert i tillegg til malt. Andre materialer kan bli innstøpt eller benyttet som collage på overflaten, eller lagt i lag ved å bruke det enkaustiske mediet for klebe det til overflaten.

Denne teknikken var den som ble benyttet for gjøre *Fayyum-portrettene* i Egypt en gang rundt 100-300 e.Kr. Det samme var ikonet *Blachernitissa* og andre tidlige ikoner. I moderne tid har flere amerikanske kunstnere, blant annet Jasper Johns benyttet teknikken.

Enkaustisk kunst har opplevd en gjenoppblomstring siden 1990-tallet hvor folk bruker elektriske stekejern og oppvarmede stifter på ulike typer overflater, blant annet kort, papir og selv keramikk. Jernet produserer et mangfold av tilfeldige mønstre som kan oppfattes som kunstnerisk interessante, men teknikken er ikke begrenset til kun abstrakte mønstre, men kan også benyttes til å skape komplekse malerier som med andre maleriteknikker.

Litteratur
----------

* Mayer, Ralph: *The Artist's Handbook of Materials and Techniques*. Viking Adult; 5. reviderte og oppdaterte utgave, 1991. ISBN 0-670-83701-6

Eksterne lenker
---------------

* (no) Enkaustisk maling i Store norske leksikon
* (en) Encaustic painting – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* What Is Encaustic Painting?
* Early Icons from St. Catherine's, The Sinai
* Encaustic History and Process information

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Tjumen gasskraftverk nr 2** (Tjumen CHP-2) er et gasskraftverk med en installert elektrisk produksjonskapasitet på 755 MW i tillegg till fjernvarmeeffekten. Anlegget ligger i den sørøstlige delen av byen Tjumen i Russland. Kraftverket har Fortum inne som eier, og selskapet eier også det langt eldre verket Tjumen-1 gasskraftverk. Total effekt er 2.395 MW fordelt på fjernvarme og elektrisitet.

Brenselskildene er naturgass. Anlegget fikk driftstillatelse i 1986 og stod ferdig i 1989 med siste igangsetting av enheter i mars 1990. De åtte enhetene(blokkene er av noe ulik type og fabrikat.

Effekten i elektrisitetsproduksjonen er 755 MW, mens varmeproduksjonen til lokal fjernvarme er 1.640 MW. I 2015 hadde anlegget utslipp på 2 315 000 millioner tonn CO2 og 2 640 tonn NOx.

Se også
-------

* Liste over verdens største gasskraftverk

Referanser
----------

1. ↑  Russia - *Fortum*, Production. Besøkt 30. september 2017.
2. ↑  Russia - *Fortum*, Tjumen CHP-2. Besøkt 30. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Russia - *Fortum*, Tjumen CHP-2.
* Tyumen CHp-2 - *Global Energy Observatory*.
* Tjumen-2 anlegget feirer 25 år Arkivert 14. juli 2011 hos Wayback Machine. - *Nasj Gorod*, 7. juni 2011. Besøkt september 2017. (russisk)
En **nickelback** i amerikansk fotball er en cornerback eller safety som fungerer som en ekstra defensive back i nickelforsvaret. Et standard forsvar består av to cornerbacks og to safeties, som gjør nickelbacken til banens femte defensive back, som knytter navnet til navnet på den amerikanske mynten med en verdi på 5 cent.

Nickelbacken erstatter vanligvis en linebacker, så om et lag bruker et 4–3 defense, beholder de fire defensive linemen, men har kun to linebackere og fem defensive backs, som gir dem en 4–2–5 formasjon. Noen lag erstatter istedenfor en lineman, som gir dem tre linemen, tre linebackere og fem defensive backs, en 3–3–5 formasjon. Dersom et angrepslag alltid bruker tre eller flere wide receivere kan et forsvar velge et nickel forsvar som grunnlaget for de fleste plays. Vanligvis byttes ekstra defensive backs inn i forsvaret i situasjoner hvor det er høy sannsynlighet for at angrepet forsøker en fremoverpasning, som på en 3rd-and-long eller når ekstra receivere blir satt på banen av angrepet.

Nickelbacken er den tredje cornerbacken eller safetyen på lagets depth chart. Nickelbacken blir ikke sett på som en starterposisjon da forsvarets formasjon for kampstart kun har to cornerbacks og to safeties. Forsvarsformasjoner med tre eller flere cornerbacks (eller tre safeties) brukes ofte nok til at en nickelback får en grei mengde med spilletid (især i det moderne pasningsorienterte NFL), og blir også byttet inn for starterne. I noen systemer (eller dersom et lag har flere skader) kan mindre free safeties eller strong safeties fylle plassern.

I canadisk fotball, hvor fem defensive backs er standarden, er posisjonen kjent som defensive halfback.

| Posisjoner i amerikansk og canadisk fotball |
| --- |
| Angrep (spesialisering)
  |  | Forsvar
  |  | Special teams |
| Linemen | Guard, Tackle, Center | Linemen | Nose tackle, Tackle, End, Edge rusher | Kickere | Placekicker, Punter, Kickoff specialist |
| Quarterback (Dual-threat, Game manager, System)
  | Linebacker | Snapping
  | Long snapper, Holder |
| Running backs | Halfback/Tailback (Triple-threat, Change of pace), Fullback, H-back, Wingback | Backs | Cornerback, Safety, Nickelback, Dimeback | Returning
  | Punt returner, Kick returner, Jammer |
| Receivere
  | Wide receiver (Berettiget), Tight end, Slotback, End | Takling
  | Gunner, Upback |
| Formasjoner (Liste) — Nomenklatur — Strategi |
IBRA-regioner i Australia, med Channel Country i rødt
**Channel Country** er en region i outback Australia som hovedsakelig ligger i delstaten Queensland men også i deler av Sør-Australia, Nordterritoriet og New South Wales. Navnet kommer av de mange sammenflettede elveleiene som krysser regionen. Channel Country har et areal på drøyt 300 000 km².

Channel Country har et tørt landskap med en rekke gamle elvesletter fra elver som kun renner periodisk. De viktigste elvene er Georgina, Cooper Creek og Diamantina. Når det faller tilstrekkelig med regn i elvenes nedbørfelt renner de inn i Eyresjøen i Sør-Australia. I de fleste årene blir imidlertid flomvannet absorbert av jordsmonnet eller fordamper.

Flybilde av Channel Country ved Cooper Creek.
Klimaet i Channel Country er tørt med svært varme somre og korte, tørre vintre. Nedbøren er uforutsigbar. Gjennomsnittlig årsnedbør (1890–2005) er 168 mm. Men flommene i de store elvene, forårsaket av nedbør lenger nord og øst, produserer en betydelig, noen ganger fenomenal, vekst av beite, ofte uten at det har falt regn i området. Vegetasjonen er hovedsakelig Mitchell-gress, gidgee og spinifex.

Den viktigste bruken av land er til beiteland for kveg, og 91% av hele Channel Country brukes til beite.

De viktigste tettstedene i området er Birdsville, Windorah og Innaminka. Andre bosetninger er Betoota og Bedourie. Channel Country er en del av Eyresjøens tilsigsfelt. Lenger mot øst ligger det mindre tørre Maranoa-distriktet. Flere viktige fugleområder ligger i Channel Country, blant annet Lake Yamma Yamma og Lake Machattie Area.

Channel Country er åsted for de fleste observasjonene av Min Min-lys.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  «Channel Country Bioregion» (PDF). Besøkt 31. juli 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Emile Paul Joseph Duson** (født 1. desember 1904 i Semarang i Nederlandsk Østindia, død 15. mars 1942 på Sumatra i Nederlandsk Østindia) var en nederlandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Duson vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det nederlandske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turnering og den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Nederland vant sin gruppe og i finalen møtte de India som var vinnere av den andre gruppen. Finalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, tapte Nederland med 0-3. Duson spilte alle fire kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv i landhockey Nederlands flagg Nederland.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emile Duson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Emile Duson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Emile Duson – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Emile Taddéoli** (født 8. mars 1879 i Genève, Sveits, død 24. mai 1920 i Romanshorn) var en sveitsisk pionér innenfor luftfart. 

Taddéoli var blant annet aktiv som pilot, flyinstruktør, testpilot og han var trolig også den mest fremtredende pioner innenfor bruken av sjøfly i Sveits. Emile Taddéoli hadde stor lidenskap for motorer og elektronikk og han begynte som mekaniker allerede i svært ung alder. Han hadde noe suksess som syklist under Vélodrome i Varambé (GE) i 1893 og 1894 og som motorsyklist (som han designet en prototype for), mekaniker og bilfører mellom 1895 og 1909. Han ble så tiltrukket av luftfart, som allerede var svært populært i Sveits på begynnelsen av 1900-tallet. 

I juli 1919 ble Taddéoli utpekt til direktør for Avion Tourisme SA. Den 12. oktober 1919 begynte han som flyger av sjøfly ved Ad Astra Aero SA. Den 7. april 1920 gjennomførte Taddéoli en banebrytende prestasjon da han krysset de sveitsiske Alpene. Han fløy mellom byene Lugano og Genève på 85 minutter med én passasjer, Eric Debétaz, om bord. 

Taddéoli døde i mai 1920, i en alder av 41 år. I 1932 ble et monument reist ved hans grav i Genève. Et tog ble oppkalt til minne om Emile Taddéoli.

Referanser
----------

1. 1 2   Sveitsisk historisk leksikon, oppført som Emile Taddeoli, HDS ID 030017, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Geneva cemeteries - history and guide[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** HDS
 |
**Cathrine Marie Lofthus Medhus** (født 27. oktober 1970) er en norsk lege. Hun var administrerende direktør i det regionale helseforetaket Helse Sør-Øst.

Hun tok medisinutdanning fra 1994 til 2000 (cand.med.) etter å ha tatt en toårig utdanning som foretagsøkonom. Hun tok doktorgrad i medisin i 2007/2008. Hun har særlig forsket på benskjørhet (osteoporose) og hoftebrudd.

Hun har vært viseadministrerende direktør ved Oslo universitetssykehus og har vært avdelingsleder, lege og stipendiat ved Aker sykehus før hun i 2015 ble administrerende direktør i Helse Sør-Øst. 1. juni 2021 tiltrådte Lofthus som departementsråd i Helse- og omsorgsdepartementet.

Referanser
----------

1. ↑   www.dn.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «CV - Cathrine M. Lofthus» (PDF). *www.helse-sorost.no*. Arkivert fra originalen (PDF) 8. april 2016. Besøkt 12. september 2016.
3. ↑  Cathrine M. Lofthus *Epidemiology of osteoporotic fractures in Oslo, Norway* Avhandling (dr.med.) - Universitetet i Oslo, 2008 ISBN 9788280728968
4. ↑  «– Det må gjøres prioriteringer». Besøkt 12. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Cathrine M. Lofthus i BIBSYS
* *– Det må gjøres prioriteringer* Portrettintervju av Cathrine M. Lofthus i Dagens Næringsliv 06.03.2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Cathrine Riis Lilleaas** (1976) er en norsk lærer og tidligere programleder. Hun arbeidet tidligere for TV 2 og har ledet programmer som Spillmagasinet, Sone 2 og Pokerfjes. Hun jobbet deretter som redaksjonsleder i Waschera, der hun også har vikariert noe som programleder. Fra 2013 har Lilleaas vært ansatt som lærer ved Nydalen videregående skole..

I 2016 hadde Lilleaas en sentral rolle i oppstarten av en ny virksomhet med navnet Mediehuset Nydalen, dette i regi av sin stilling som lærer ved Nydalen vgs. Mediehuset Nydalen produserer lyd, tekst og bilde for å bygge faglig og sosial kompetanse blant Nydalen vgs. sine elever og lærere. 

Eivind Astrups Allmennyttige stiftelse bevilget kr. 500 000 i 2016 for innkjøp av teknisk utstyr til Mediehuset Nydalen i forbindelse med «Drømmeprosjektet». Lilleaas sin rolle er som prosjektleder for Mediehuset som er styrt og grunnlagt av en liten elevgruppe på skolen.

I 2008 ble Lilleaas kjent som forkjemper for å stå opp for lesbiske sine rettigheter for bistand til kunstig befruktning..

Referanser
----------

1. ↑  Om "Pokerfjes" TV 2
2. ↑  *Mediehuset Nydalen*
3. ↑  *Lesbisk TV 2-kjendis brast i gråt etter legeavvisningen: Riis Lilleaas: - Måtte si fra*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cathrine Riis Lilleaas på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**CNBC** (frem til 1991 en forkortelse for *Consumer News and Business Channel*) er en gruppe TV-kanaler med hovedbase i USA, eid og drevet av NBC Universal. Den første kanalen ble opprettet for det amerikanske markedet den 17. april 1989. CNBC kan sees i mer enn 400 millioner hjem over hele verden. CNBC Europe utgir også et papirbasert magasin, kalt CNBC European Business, med et opplag på 120 000 og 411 000 lesere. Distribusjonen er fokusert rundt VIP-lounger og seter hos flyselskapene.

Sendinger
---------

CNBCs hovedfokus har i alle år vært næringsliv, børs, investering og finans. Alle sendinger på dagtid karakteriseres av to striper nederst på skjermen som presenterer de siste børsnoteringene løpende. I Norge sendes en versjon av CNBC Europe som er tilpasset det nordiske markedet, med børsnoteringer for regionale foretak i Norden.

På kveldstid skifter CNBC Europe fokus til underholdning og generelle nyheter, og sender flere av det amerikanske TV-nettverket NBCs produksjoner, som The Tonight Show og NBC Nightly News.

Regionale kanaler
-----------------

* **CNBC**; Englewood Cliffs, USA
* **Class CNBC**; Milano, Italia
* **CNBC Africa**; Johannesburg, Sør-Afrika
* **CNBC Arabyia**; Dubai, De Forente Arabaiske Emirater
* **CNBC Asia**; Singapore
* **CNBC Awaaz**; Mumbai, India
* **CNBC-e**; Istanbul, Tyrkia
* **CNBC Europe**; London; Storbritannia
* **CNBC Latin America**; Englewood Cliffs, USA
* **CNBC Pakistan**; Karachi, Pakistan
* **CNBC TV-18**; Mumbai, India
* **CNBC World**; Englewood Cliffs, USA
* **Nikkei CNBC**; Tokyo, Japan
* **SBS-CNBC**; Seoul, Sør-Korea
* **TVN-CNBC**; Warszawa, Polen

For det nordamerikanske markedet finnes i tillegg til hovedkanalen CNBC, også *CNBC World*, som har et større fokus på internasjonale markeder.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) CNBC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Demonstrasjonsskole** er en offentlig eller privat skole i Norge som får et tilskudd på kr 500 000 per år i to år fra Utdanningsdirektoratet (tidligere Læringssenteret) på grunn av oppnådde resultater på ett eller flere av disse områdene etter langsiktig innsats på et klart formulert skoleprogram:

* Innføring av Kunnskapsløftet
* Tilpasset opplæring
* Vurdering av læringsutbytte
* Læringsmiljø
* Kompetanse- og organisasjonsutvikling
* Tidlig innsats
* Gjennomføring og samarbeid

Videre er alternative opplærings- eller organisasjonsformer, solide rutiner for kartlegging og dokumentasjon av kunnskap og god utnyttelse av lokale ressurser i opplæringen kriterier som er lagt til grunn for utvalget av skoler.

Som demonstrasjonsskole skal man og sørge for erfaringsspredning til andre om lokalt utviklingsarbeid, gjennom å vise fram strategier, prosesser, systematikk, metodisk arbeid o.a. som har ført til bedring av læringsmiljø, gitt økt læringsutbytte og økt lokalt samarbeid. 

Daværende Utdannings- og forskningsdepartementet innførte i 2002 ordningen med demonstrasjonsskoler. Målet var å synliggjøre og motivere til kvalitetsutvikling i grunnopplæringen gjennom erfaringsspredning og gode eksempler. 

I juni 2007 var foreløpig siste invitasjon til nominering av demonstrasjonsskoler.

Se også
-------

* Demonstrasjonsskole for skoleårene 2002-2004
* Demonstrasjonsskole for skoleårene 2003-2005
* Demonstrasjonsskole for skoleårene 2004-2006
* Demonstrasjonsskole for skoleårene 2006-2008

Eksterne lenker
---------------

* www.udir.no Evaluering av ordningen
**European Confederation of Police**, også kalt **EuroCOP** er en europeisk paraplyorganisasjon bestående av 34 politiforbund og medlemsorganisasjoner fra 26 land i Europa.

EuroCOP ble grunnlagt i november 2002 under en ekstraordinær kongress i Roskilde i Danmark. Hovedkvarteret ligger i Luxembourg, og organisasjonen representerer interessene til over 500 000 medlemmer i europeiske anliggender og i EU-institusjoner. EuroCOP har observasjonsstatus i Europarådet.

EuroCop fokuserer på:

* Politisamarbeid i Europa
* Politiansattes rettigheter
* Etikk
* Gjøre politiarbeidet tryggere

Norge har gjennom Politiets Fellesforbund har vært representert siden 2002, og spiller sammen med Sverige og Danmark i sentral rolle i Eurocopsystemet. I 2007 ble Politiets Fellesforbund og leder Arne Johannessen trukket frem som et foregangseksempel på fagforeningsarbeid, av EuroCop-sjef Heinz Kiefer.

Referanser
----------

1. ↑  «Liste over medlemsland». Arkivert fra originalen 5. juli 2008. Besøkt 3. april 2009.
2. ↑  «Mer om EuroCOP». Arkivert fra originalen 3. april 2009. Besøkt 3. april 2009.
3. 1 2  Politiforum, 2007: "EuroCOP-sjef roser PF" Arkivert 13. oktober 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Politiets Fellesforbund

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Eugenysini** er en gruppe med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Middelsstore, brede og hvelvede, gjerne rødlige eller svarte bladbiller, kan ha noe metallisk glans. De er bredt skjoldformede, sidene av dekkvingene er kraftig utvidete og dekker beina. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er gjerne framskutte foran pronotum slik at dyret får en omtrent hjerteform sett ovenfra. Oversiden er kraftig punktert.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne gruppen omfatter arter med et subsosialt levevis, der hunnene passer på avkommet sitt

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. 

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Eugenysini** Hincks, 1952
						* slekten *Agenysa* Spaeth, 1905
						* slekten *Eugenysa* Chevrolat *in* Dejean, 1836
						* slekten *Miocalaspis* Weise, 1899

Referanser
----------

1. ↑  M. Valverde de Macedo, V. Flinte, A. Abejanella og C.S. Chaboo (2015). Three New Reports of Subsocial Tortoise Beetles From South America (Chrysomelidae: Cassidinae). *Annals of the Entomological Society of America* e(6).

Eksterne lenker
---------------

* Bilder av flere av artene
* Bilde av *Agenysa parellina*
* (en) *Eugenysini* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Eugenysini* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Eugenysini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
*DKP brukes også som forkortelse for Den kongelige politieskorte*

**Deutsche Kommunistische Partei** (Det tyske kommunistiske parti, forkortet *DKP*) ble grunnlagt i Vest-Tyskland i 1968, og ble dannet av tidligere medlemmer av Kommunistische Partei Deutschlands (Tysklands kommunistiske parti), som hadde blitt forbudt av føderal høyesterett i 1956. Det oppstod i stor grad med utgangspunkt i den utenomparlamentariske opposisjonen. Partiet har aldri oppnådd mer enn 0,3% ved noe valg. Etter Tysklands gjenforening forlot mange partiet og sluttet seg til Partei des Demokratischen Sozialismus (PDS).

Partiet er ikke en juridisk etterfølger etter Kommunistische Partei Deutschlands. Det blir likevel observert av Bundesamt für Verfassungsschutz og tilordnet det venstreekstreme spektrum.

Utfyllende artikkel:Kommunistische Partei Deutschlands (Begrepsavklaring)

Ved valget i 2005 støttet DKP PDS' etterfølger Die Linkspartei. Etter at Die Linkspartei skiftet navn til Die Linke, samarbeidet dette partiet med Deutsche Kommunistische Partei ved noen valg til delstatsparlamenter. En av partiets politikere, Christel Wegner, som i 2008 ble innvalgt i et delstatsparlament på listen til Die Linke, vekket oppsikt med sitt krav om voldelig revolusjon og gjenopprettelse av Stasi.
Partiet gir økonomisk støtte til Gesellschaft zur Rechtlichen und Humanitären Unterstützung.

Referanser
----------

1. ↑  ; *Forbundsvalglederen*; besøksdato: 26. mai 2019.
2. ↑  ; DIP-ID: 170843; side(r): 120.
3. ↑  ; besøksdato: 27. januar 2021; side(r): 161.
4. ↑  Verfassungsschutzbericht 2006 Arkivert 26. februar 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Deutsche Kommunistische Partei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Deutsche Kommunistische Partei på Facebook Rediger på Wikidata

* Deutsche Kommunistische Partei på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
Hovedkvarteretfor det østtyske TV-selskapet *Fernsehen der DDR* ble overtatt av *Studio Berlin Adlershof (SBA) GmbH*. Foto: 2006 
**Deutscher Fernsehfunk**, fra 1972–1990 **Fernsehen der DDR**, var det statlige fjernsynsselskapet i DDR (Øst-Tyskland) fra 1952 til 1991.

Historie
--------

Deutscher Fernsehfunk var kontrollert av den totalitære østtyske staten, og virksomheten underlagt streng kontroll og sensur. Etter modell fra sovjetisk kringkasting ble selskapet styrt av *Staatliches Komitee für Rundfunk*, en komité direkte kontrollert av sentralkomitéen i det statsbærende kommunistpartiet Sozialistische Einheitspartei Deutschlands. Komitéen kontrollerte også radioselskapet Rundfunk der DDR.

Offentlige prøvesendinger ble innledet på Josef Stalins fødselsdag 21. desember 1952. I 1956 innledet *Deutsche Fernsehfunk* sine regulære sendinger.

Det propagandistiske nyhetsprogrammet *Aktuelle Kamera* ble sendt fra 1952 til 1990. Et annet program kanalen var kjent for, var det politiske fjernsynsprogrammet *Der schwarze Kanal* ('den svarte kanalen') som kommenterte vesttyske nyheter på en agitatorisk måte. Programmet ble første gang sendt 21. mars 1960 og ble avviklet 30. oktober 1989.

Det mest kjente barneprogrammet var *Unser Sandmännchen* som i Norge er sendt under tittelen Jon Blund. Programmet sendes fortsatt.

Etter Tysklands gjenforening ble selskapet gradvis avviklet og frekvensene overtatt av ARD.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Dagens Otto Suhr-institutt i Berlin.
**Deutsche Hochschule für Politik** (DHfP) (norsk: *Den tyske høyskole for politikk*) var en privat høyskole i Berlin, grunnlagt i oktober 1920 av Ernst Jäckh. Den etterfulgte Staatsbürgerschule, grunnlagt av Friedrich Naumann i 1918. I 1940 ble høyskolen innlemmet i det utenlandsvitenskapelig fakultet (Auslandswissenschaftliche Fakultät) i Friedrich-Wilhelms-Universität. Høyskolen ble gjenetablert i 1949, og i 1959 omdannet til Otto-Suhr-Institut i Freie Universität Berlin.

Den senere tyske president Theodor Heuss, arbeidet ved DHfP fra 1920 til 1924 som studieleder, og videre inntil 1933 som dosent.

Referanser
----------

1. ↑  Biographie, Deutsche. «Jäckh, Ernst - Deutsche Biographie». *www.deutsche-biographie.de* **(tysk)**. Besøkt 30. september 2018.
2. ↑  «Geschichte und Profil». *www.polsoz.fu-berlin.de* **(tysk)**. 19. juli 2011. Besøkt 29. september 2018.
3. ↑  Biographie, Deutsche. «Heuss, Theodor - Deutsche Biographie». *www.deutsche-biographie.de* **(tysk)**. Besøkt 30. september 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |

Portal: Tyskland
Eden i ferskenlunden, som gjengitt i en bokillustrasjon fra 1591.
Gjengivelse i Den lange korridor i Sommerpalasset i Beijing.
***Eden i ferskenlunden*** (tradisjonell kinesisk: 桃園三結義, forenklet kinesisk: 桃园三结义) var en ed omtalt helt i begynnelsen av den historiske romanen *Romansen om de tre riker*. Det handler om da de tre krigerne Liu Bei, Guan Yu og Zhang Fei ble svorne brødre i en seremoni blant blomstrende ferskentrær, kort tid etter de møttes for første gang. Det opprinnelige målet med Eden i ferskenlinden var å beskytte Handynastiet mot De gule turbaner. Eden forente tre av nøkkelpersonene fra det kommende kongedømmet Shu Han i Kina.

Historien om eden gjenfortelles gjerne som uttrykk for broderlig lojalitet. Eden har også inspirert forbryterbander og hemmelige selskap i Kina, som for eksempel Triadene. De tok i bruk mer eller mindre det samme ritualet som beskrives i Romansen om de tre riker når de innlemmer nye medlemmer. Én setning går gjerne igjen i enn eller annen variant: «Skjønt vi ikke ble født den samme dag i den samme måned i det samme år, håper vi å dø slik».

Det er intet i Sanguo Zhi eller i andre slike eldre historiske kilder som tilsier at et slikt edsforbund ble inngått i noen ferskenlund.