recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Den indre overflate av bakhodebeinet med *foramen magnum*
***Foramen magnum*** (lat. «stot hull») er det anatomiske begrepet på den åpningen i hodeskallenn der ryggnerven går ut fra hjernekassen. Hos menneske er åpningen oval med en diameter på rundt 3 cm hos voksne.

Anatomi
-------

Hos primater er denne åpningen omgitt av en enkel knokkel, bakhodebeinet, mens det hos andre pattedyr og i andre virveldyrgrupper kan være omsluttet av flere bein. På nedsiden av åpningen sitter det en leddflate som er feste mot atlasvirvelen (den øverste virvelen i ryggsøylen. Hos de fleste virveldyr er dette et enkelt konvekst kuleledd, mens hos pattedyr og enkelte krypdyr er dette to leddflater, en på hver side av åpningen.

Størrelse og plassering
-----------------------

Størelsen på *foramen magnum* er avhengig av en rekke faktorer, først og fremst størrelsen på hjernen og kroppen, men er også avhengig av hvor manghe nerver som trengs for å kontrollere kroppens forskjellige funksjoner. Dyr med særdeles følsome sanseorganer knyttet til lemmene, eller med behov for svært nøyaktig styring av enkelte kroppsdeler, vil måtte ha en større *foramen magnum* enn like store arter uten slike behov. Plasseringen av *foramen magnum* og leddflatene mot ryggsøylen på et fossil gjør det mulig å fastslå hvordan ryggsøylen har vært vinklet mot hodeskallen, og derved hvorvidt en art har gått på to eller fire bein.

Referanser
----------

1. ↑  Wake, M.H. red. (1992). *Hyman's comparative vertebrate anatomy* (3. (pocket-) utg.). Chicago: Univ. of Chicago Press. s. 228. ISBN 0226870138.
2. ↑  MacLarnon, A. (1996). «The evolution of the spinal cord in primates: evidence from the foramen magnum and the vertebral canal». *Journal of Human Evolution*. 30 (2): 121–138. doi:10.1006/jhev.1996.0009.
3. ↑  Switek, B. (2013). «The Way You Walk is Tied to a Hole in Your Skull». *Phenomena*. National Geographic. Besøkt 18. juli 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
*Se også Forandring fryder (andre betydninger)*

***Forandring fryder*** er en norsk tv-serie med Hilde Hummelvoll som gikk på NRK1 fra 2000 til 2006. *Forandring fryder* var et såkalt oppussingsprogram der programlederen, sammen med noen medhjelpere, hadde i oppdrag å pusse opp hus og hager for forskjellige mennesker. I 48 timer ble de holdt unna sitt eget hjem mens det ble snekret, malet, lakket og bygget. Enkelte sesonger tok utelukkende for seg hage og utemiljø. Hummelvoll hadde med seg snekkeren Otto Robsahm, og interiørkonsulentene Annett Sturk og Mads Moe.

Premieren ble sett av 659 000. Hilde Hummelvoll vant Gullruten 2002 i klassen beste kvinnelige programleder for serien.

Opphav
------

Konseptet bygde på det britiske tv-programmet «*Changing Rooms*», som gikk på BBC i perioden 1996-2004.

Referanser
----------

1. ↑  «NRK.no - Forandring fryder». *www.nrk.no*. Besøkt 24. september 2016.
2. ↑  «Forandring fryder (ttv)». *arkiv.nrk.no* **(norsk)**. 2000. Besøkt 30. september 2017.
3. ↑  VG - TV-toppen (08.08.2000)
4. ↑  NRK (4. september 2009). «Hilde Hummelvoll». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 30. september 2017.
Et **forband** er en sammensatt, stor militær landorganisasjon, som en brigade, divisjon, korps, armé eller armégruppe. Forband og avdelinger er ulike begreper; en avdeling er en ensartet organisasjon (for eksempel en panserbataljon eller et infanterikompani), mens et forband er en samling av separate avdelinger.

Det minste forbandet regnes vanligvis for å være brigaden, men avdelinger kan samles i mindre organisasjoner (for eksempel bataljonsstridsgrupper eller kompanistridsgrupper) for å løse spesifikke oppdrag.

Forband kan også referere til militære øvingskonsepter hvor avdelinger (ned til lagsnivå) virker sammen (for eksempel en feltskytebane hvor et lag, oppsatt med ulike våpen, bekjemper det samme mål: I motsetning til regulære skytebaner hvor man kun øver enkeltmannsferdigheter.)

Hierarki
--------

Ifølge standarden *NATO APP-6A* gjelder følgende forbandshierarki i NATO:

* region XXXXXX
	+ armégruppe XXXXX
		- armé XXXX
			* korps XXX
				+ divisjon XX
					- brigade X

Eksterne lenker
---------------

* (en) Military units and formations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Barneklinikken (Bygningen ble revet i 2017)  Foto: Svein Harkestad 
Barneklinikken med skulpturen Mor og Barn (Ivar Johnsson) fra 1950  Foto: Svein Harkestad 
«Barneklinikken» har flere betydninger.
**Barne- og ungdomsklinikken**, frem til 2016 **Barneklinikken**, er en del av Haukeland universitetssykehus i Bergen i Vestland fylke. Klinikken er den nest største barneavdelingen i landet. Pasientene er barn og unge fra nyfødt og inntil 15 år.

Avdelinger
----------

Poliklinikk, sengeposter, dagpost, habilitering, rehabilitering, røntgen og laboratorium.

Bygningshistorie
----------------

Barneklinikken ble gitt som gave fra det svenske folk og stod ferdig i 1950. Den ble oppført ved Markusplassen på husmannsplassen Treet, i bydelen Årstad i Bergen kommune. Arkitekt var Gustav Birck-Lundgren. Barneklinikken var opprinnelig et ganske rent funksjonalistisk bygg, men med tiden fikk bygget mange påbygg som endret dets arkitektoniske karakter. I 1951 ble Barneklinikken en del av Haukeland sykehus.

Den 5. september 2016 flyttet Barneklinikkens virksomhet inn i nybygget Marie Joys' hus og endret samtidig navn til Barne- og ungdomsklinikken. Barneklinikkens bygg fra 1950 var det eldste barnesykehuset i landet, og ble revet sommeren 2017. I 2022/2023 skal det nye Barne- og ungdomssykehuset stå ferdig på den samme tomten. Det nye bygningskomplekset har fått navnet «Glasblokkene», og skal også romme Kvinneklinikken ved Haukeland sykehus.

Referanser
----------

1. ↑  Hartvedt, Gunnar Hagen (1994). *Bergen byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 225. ISBN 82-573-0485-9. OCLC 32511407.
2. 1 2 3  «Marie Joys' hus». *Helse Bergen* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 9. februar 2022. «Marie Joys' hus er eit bygg som stod ferdig hausten 2016. Du finn det sør for Sentralblokka på Haukelandsområdet, like ved helikopterdekket. Bygget husar no Barne- og ungdomsklinikken (tidlegare Barneklinikken) fram til Glasblokkene (nord for Sentralblokka) står heilt ferdig ved årsskiftet 2022/23.»
3. ↑  «Glasblokkene». *Helse Bergen* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 9. februar 2022. «Ved foten av Ulriken, like nord for Sentralblokka, finn du Glasblokkene. Første del av bygginga var ferdig i 2016, og andre byggetrinn pågår for fullt. Per i dag finn du Klinikk psykisk helsevern for barn og unge (PBU), Habiliteringstenesta for barn og unge (HABU) og Energisenteret for barn og unge i Glasblokkene. | Når alle blokkene står klar i 2022/23, skal heile Barne- og ungdomsklinikken flytte inn saman med Kvinneklinikken i det som vil bli det mest komplette sjukehuset i Noreg for barn, unge og fødande. Store delar av den gynekologiske verksemda ved Kvinneklinikken flyttar også til Glasblokkene.»

Eksterne lenker
---------------

* Barne-og ungdomsklinikken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
***Elisas univers*** er et norsk sjekkeprogram med Elisa Røtterud som gikk på TV3 i 2000. Innspillingen skjedde på Radisson SAS. Programmet ble sendt på mandager.

Premieren hadde relativt gode seertall og ble sett av 170 000. Etter dette falt seertallene noe og ble liggende på mellom 120 000 og 160 000.

Konsept
-------

*Elisas univers* var et studiobasert sjekkeprogram med publikum i salen der de inviterte kandidatene på scenen fikk seg en overraskende flørt med en ukjent person. Deltagerne skulle også sjekke opp hverandre på nye måter for å finne ut hva fungerer og hva bør unngås når man prøver å få draget på noen. I tillegg ble et par fra publikum plukket ut til en kveld med opplevelser sammen, der kameraet fulgte «seansen» på kloss hold. Det var også muligheter for å møte igjen en tidligere flamme eller noen man hadde møtt en gang og som man ikke helt kunne glemme.

Anmelderne
----------

Programmet fikk hard medfart av anmelderne, og VGs anmelder var blant de krasseste. «*En programleder som hverken kan te seg eller snakke tydelig, får en helt time til tøv!*» og «*Plumpe vitser, plumpe selverkjennelser, plumpe replikker. Plumpe sjekkeforsøk*», var noe av det anmelderen skrev. Dagbladets anmelder var heller ikke begeistret og omtalte det som «*nok et søplete sjekkeshow*». Han mente imidlertid at programlederen klarte seg bra og gav programmet terningkast tre.

Referanser
----------

1. ↑  «Elisas lekegrind». *www.dagbladet.no*. 2000. Besøkt 22. september 2016.
2. ↑  «Elisa på sjekker'n». *www.dagbladet.no*. 17.1.2000. Besøkt 22. september 2016.
3. ↑  VG, 01.02.2000 - TV-Toppen
4. ↑  VG, 15.02.2000 - TV-Toppen
5. ↑  VG, 22.02.2000 - TV-Toppen
6. ↑  VG (29.02.2000) - TV-Toppen
7. ↑  VG - KULE KISER, POPPE PUPPER (18.1.2000)
8. ↑  Dagbladet - Elisas univers (18. januar 2000)
**Bildeanalyse** er en metode for å systematisk avdekke meningen eller budskapet i et bilde. 

Analyse er et viktig innslag i humanistisk og vitenskapelig kompetanse. Analyse er en slik tilnærming. Man kan oppnå et nytt blikk på en tekst ved at man gir seg selv litt distanse til verket og stiller noen spørsmål til sin egen opplevelse. Analyse er ikke beskrivelse. Analyse dreier seg om å få tak på mening som ikke ligger opp i dagen. Analyse er fortolkning. En analyse gir ingen endelige svar.

Det finnes mange måter å analysere et bilde på og fremgangsmåten kan variere etter hvordan innfallsvinkel og metode man velger. Men generelt burde se på bildet som en visuelt kommunikasjonsuttrykk og hvordan det kommuniserer mening. Her er to måter å analysere på knyttet opp til metodens opphavsmann.

Erwin Panofskys modell
----------------------

Konsentrer seg om bildets form og innhold. Den er mer uttømmende i motsetning til hvordan man kan fokusere på stilelementer eller konteksten det er satt i.
Han deler bildeanalyse i tre:

* Pre-ikonigrafiske nivå

Her fokuseres det på det naturlige som er bildets primære betydning. Det skal være en beskrivelse basert på elementær bildeerfaring. 

* Ikonografisk

Her skal man gå dypere inn på den konvensjonelle og sekundære betydningen bildet har. Det skal ikke bare være en registrering, men en identifisering av objektene og bildets form. 

* Perspektivering

Her skal det fokuseres på konteksten bildet er satt inn i. Den samfunnsmessigere årsaken til at det er utformet slik, eller den historiske, kulturelle eller ide-historiske sammenhengen det ble malt i.

Roland Barthes' modell
----------------------

Mener bilder er retoriske og ikke uskyldige. Det er ladet med meninger og føringer. Slik burde man se på det når man analyserer. 

Barthes mener bildet er åpen. Ved å analysere det lukker man det ved tolkningen det vil si, man gir det en spesiell mening. Han mener en bildeanalyse burde deles opp i to nivåer. 

* Denotativt

I det denotative nivået skal man beskrive form og farge slik det umiddelbart fremstår for øyet. Det er snakk om en registrering av virkemidlene. 

* Konnotativt

Her skal man se nærmere på hvilke betydninger bildets tegn får sammen. Man skal se på hvordan det oppstår og fremstilles med andre tegn. Hvilke assosiasjoner det gir og hvilken mening det skal gi.

Se også
-------

* Bilde
* Analyse
* Filmanalyse
* Ikonografi

Eksterne lenker
---------------

* Bildeanalyse; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Portal: Kunst
***Malayocassis*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, bredt ovale, blanke, gulbrunaktige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille med mørkere midtfelt. Kroppens midtparti er rødbrunt til svart, de utvidete sideflatene brungule. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen nesten sirkelrund. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" spisst framskytende. Oversiden er varierende punktert, kan være grovt og uregemessig eller delvis med fine punktrader.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten lever på planter i slekten *Zizyphus* (Rhamnaceae).

Utbredelse
----------

Artene er utbredt i Malaysia, Indonesia og Filippinene.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Malayocassis*** Spaeth, 1952
							+ *Malayocassis hilaris* (Boheman, 1855)
							+ *Malayocassis manilensis* (Weise, 1910)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Malayocassis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Malayocassis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Malayocassis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Malayocassis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Bledsjøen** (slovensk: *Blejsko jezero*) er en innsjø i De juliske Alper i regionen Gorenskaja nordvest i Slovenia. Ved innsjøen ligger småbyen Bled, som sammen med sjøen, Bledborgen og Mariakirken på øya i innsjøen er en kjent turistdestinasjon.

Innsjøen er av blandet glasial og tektonisk opprinnelse. Den er på det meste 2 120 meter lang og 1 380 meter bred, og har en maksimum dybde på 31 meter. I innsjøen ligger en liten øy (*Blejski otok*) med Mariakirken (*Cerkev Marijinega vnebovzetja*). Dette er Slovenias eneste naturlige øy. Bledborgen (*Blejski grad*) ligger ved den nordlige bredden, og Bled ved den østlige. Vannet i innsjøen forsynes, foruten av lokal nedbør, bare av et par korte tilløpsbekker og varme kilder som ligger under sjøen i den nordøstlige enden. De varme kildene gjør innsjøens vann rent og klart. Den holder dessuten en behagelig temperatur på 23° C om sommeren.

Verdensmesterskapet i roing i 1966, 1979, 1989 og 2011 ble holdt på Bledsjøen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Lake Bled, Slovenia *Lakepedia.com*
2. ↑  Strutner, Suzy (3. oktober 2013). «Bled Island In Slovenia Is Your New Happy Place». *Huffington Post* **(engelsk)**. Besøkt 13. februar 2018.
3. ↑  «Lake Bled - Bled». *www.bled.si*. Besøkt 13. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Bled – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Barnas supershow*** er et norsk barneprogram som ble sendt på NRK i 2004, 2010 og 2012. Det er et underholdningsshow med barn som programledere. Manuset er hovedsakelig skrevet av voksne, mens barna har alle rollene i programmet, for eksempel som bandmedlemmer, kokker, reportere og så videre. Produsent Ingrid Hafstad har uttalt at det som var nyskapende med *Barnas supershow* var at barn–voksen-relasjonen ble snudd på hodet. Barn i småskolealder har for første gang i NRKs barne-TV-historie fått de viktige rollene som voksne hadde tidligere. Programmet ble sendt på lørdager og var blant seernes favoritter.[] Hvert program tar opp et spesielt tema som er aktuelt for barn, for eksempel vennskap og redsel. Et innslag som alltid er med, er fjernstyringen av «Oddgeir». Barna styrer en voksen mann gjennom øretelefoner, og ber ham utføre oppgaver som gjør at barn og voksne får lik behandling, for eksempel ber han andre voksne på en restaurant om å spise opp maten sin før de kan få dessert. «Det må barn gjøre, og det skal være likt for alle.»

Pedagogikk
----------

Underholdning er veldig viktig i dette programmet, og serien har også et pedagogisk mål. Det intellektuelle blir erstattet av vektlegging på sosiale ferdigheter. Siden sosiale ferdigheter er viktig for barn, har *Barnas supershow* valgt å gjøre det slik at barn selv er i hovedrollene. Dette blir da i motsetning til andre pedagogiske barne-TV-produksjoner hvor de voksne underholder barn. Målet er at dette skal føre til at barn utvikler selvtillit og får større samarbeidsevne. Barna har større aktivitet, og dette er et brudd med tradisjonelle programkonsepter.

Utmerkelser
-----------

Serien var en av NRKs mest populære og vant priser for beste barneproduksjon. Under Gullruten 2004 mottok den priser for både beste barne- eller ungdomsprogram og årets nyskapning og under Gullruten 2006 fikk den prisen for beste barne – eller ungdomsprogram. I november 2004 ble det kåret til verdens beste TV-program av det japanske fjernsynsselskapet NHK. Det ble samme år også kåret av organisasjonen BarneVakten til beste familieprogram. Programmet ble nominert til Gullruten for beste barneprogram i 2011 og 2012.

Ny sesong
---------

11. september 2010 var det premiere på en ny runde *Barnas supershow*. I den nye runden er det nye programledere og nye innslag. Handlingen foregår i en «tre-hytte». Selv om programmet har nytt innhold, er mye av det samme konseptet videreført. *Barnas supershow* ble sendt fra 2010 til 2012 lørdager klokken 18.00 på NRK Super.

Den hittil siste sendingen av *Barnas supershow* var på NRK Super lørdag 24. november 2012.

Referanser
----------

1. ↑  «Show for, med og av barn». *arkiv.nrk.no* **(norsk)**. 2004. Besøkt 20. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
**Vardø Radio** (LGV) var en norsk kystradiostasjon. Den hadde en meget viktig funksjon i forhold til fiskeflåten og annen skipstrafikk i Barentshavet.

Stasjonen ble påbegynt bygget i 1921 og stod ferdig i 1923. Sommeren 1940 ble stasjonen forsøkt bombet av tyske fly, men takket være beskytning fra den nærliggende Vardøhus festning som fremdeles var på norske hender, ble ødeleggelser avverget. I 1969 overtok stasjonen mellombølgestasjonene Berlevåg radio (LFQ) og Mehamn radio (LFM), og fra 1990 hele kysten fra Tromsø til 
russegrensen som følge av nedleggingen av Hammerfest radio.

Vardø Radio var den siste kystradiostasjonen i Norge som førte telegrafi. Denne tjenesten ble nedlagt ved årsskiftet 2002/2003.

På lyttevaktsrommet ved Vardø Radio ble nødkanaler for maritim VHF, mellombølge-telefoni og for luftfartøyer og friflyt nødpeilesender overvåket. Radiostasjonen hadde også terminaler for det nye globale nød- og sikkerhetssystemet GMDSS og direkte telefonlinje til Hovedredningssentralen i Bodø. Fra 1. februar 1999 var Vardø Radio den eneste stasjonen i Vest-Europa som fortsatt brukte mellombølge-telegrafi i nød- og sikkerhetsarbeidet, etter avtale mellom Norge og Russland. Det ble også sendt ut isvarsel fra stasjonen, og man hadde værobservasjonstjeneste.

Ekspedisjonen ved Vardø Radio avlyttet og betjente flere kanaler for mellombølge-telefoni og telefonikanaler for VHF. Stasjonen hadde stor kompetanse på kontakt med østeuropeiske skip. Vardø radio ble den 23. januar 2007 *(offisiell åpning)* samlokalisert med Kystverkets Vardø Trafikksentral.

Stasjonen ble lagt ned 1. januar 2018 i forbindelse med modernisering og omorganisering i Telenor Kystradio.

Referanser
----------

1. ↑  «Fra fem til to kystradiostasjoner». *kystradio.no*. Arkivert fra originalen 1. januar 2018. Besøkt 1. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Med øret mot Barentshavet Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Åpning av "nye" Vardø radio samlokalisert med Kystverkets nye Vardø Trafikksentral
En Volkswagen varebil
En **varebil**, også kalt **kassebil** eller **kassevogn**, er et nyttekjøretøy med lasterom, uten sete bak førersetet og med fastmontert skillevegg mellom forsetene og lasterommet.

Norge
-----

I Norge har varebiler maksimum totalmasse på 3500 kg. Varerommet skal være så stort at en kasse minimum 140 cm lang, 90 cm bred og 105 cm høy passer inn. For å føre varebil kreves det førerkort klasse B, som for personbil.

I 2015 var det registrert 450 385 varebiler i Norge.

Referanser
----------

1. ↑  *FOR 2001-03-19 nr 268: Forskrift om engangsavgift på motorvogner*, Lovdata.no.
2. ↑  ssb.no Registrerte kjøretøy i Norge

Se også
-------

* Stasjonsvogn
* Lastebil
* Minibuss

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Van – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tollvesenet i Norge om varebil

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Ramon Casas og Pere Romeu i en automobil*** (katalansk: ***Ramon Casas i Pere Romeu en un automòbil***) er et maleri fra 1901 av den katalanske maleren Ramon Casas i Carbó (1866–1932).

Beskrivelse
-----------

Motivet viser kunstneren og hans venn forretningsmannen Pere Romeu (1862–1908) i en rød automobil. Casas sitter ved rattet og de to herrene har iført seg hatter og store pelser og har hver deres pipe i munnen. Foran står kunstnerens hund Ziem på en kurv og speider mot en møtende vogn. Farten understrekes av de to kjørendes posisjoner samt av at ekene i hjulene ikke er synlige. Casas var en av de store plakatkunstnere i katalansk modernisme, hvilket fornemmes i maleriets billedspråk.

Maleriet erstattet i 1901 et annet bilde med de samme to herrer på en tandemsykkel. Begge hang i kunstkaféen *Els Quatre Gats*, som de to var medstiftere av og som var modernismens høyborg i Barcelona. Bildene kom til å symbolisere overgangen mellom det gamle (tandemsykkelen) og det nye (automobilen), og er begge blitt synonymer med katalansk modernisme.

Referanser
----------

1. ↑  «Ramon Casas and Pere Romeu in an Automobile». Google Arts & Culture. Besøkt 3. oktober 2017. [*død lenke*]
2. ↑  «Ramón Casas y Pere Romeu en automóvil». elcuadrodeldia.com. 18. oktober 2015. Besøkt 3. oktober 2017.
3. ↑  «Ramon Casas and Pere Romeu in a Motor Car». Museu Nacional d'Art de Catalunya. Besøkt 3. oktober 2017.
4. ↑  «Ramón Casas y Pere Romeu en un tándem de Ramón Casas». La Guía. 21. november 2015. Besøkt 3. oktober 2017.
5. ↑  «Ramon Casas, Ramon Casas y Pere Romeu en un automóvil, 1901». Generalitat de Catalunya. Arkivert fra originalen 3. oktober 2017. Besøkt 3. oktober 2017.

Portal: Kunst
**Bleiker** er en sveitsisk produsent av sylinderlås-rifler markedsført utelukkende for skyteøvelsene i ISSF. I motsetning til større konkurrenter som Anschütz eller Feinwerkbau har Bleiker bare noen få modeller, men alle er laget med sikte på å være konkurransedyktige på VM- og OL-nivå.

Lokalene til Bleiker ligger i Bütschwil i Sveits hvor de produserer våpnene sine, inkludert glidekasser og skjefter. De selger riflene sine enten komplett eller uten skjefte for oppbygging hos børsemaker. Bleiker bruker løp fra det amerikanske merket Lilja, og ble i april 2014 europeisk distributør for Lilja.

Modeller
--------

### Salongrifler

Bleiker Challenger er mye brukt som .22 LR-rifler på toppnivå innen ISSF-skyting. Noen varianter av Bleiker Challenger er Sport, Worldcup, Metallic og LADY.

I tillegg til rykte for høy byggekvalitet har Bleiker Challenger en spesiell konstruksjon som gir ekstremt kort sluttstykkegange. Det korte sluttstykket gjør særlig lading av våpenet enklere for korte skyttere. Med korrekt oppsett blir det dermed mulig å lade uten å løfte albuen fra bakken, hvilket gir en konkurransefordel på liggende ISSF-skyting.

### Grovrifler

Bleiker sine grovrifler er tilgjengelig i et utvalg kamringer i 6 og 7 mm, og er kjent for å være mye brukt på høyt nivå innen ISSF 300 m liggende- og matchskyting.

Se også
-------

* Grünig + Elmiger AG
* Keppeler
* Tanner Sportwaffen

Referanser
----------

1. ↑  «Lilja Announce European Distributor». Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 3. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
***Ramona og Siggen*** var et norsk underholdningsprogram med Cecilie Ramona Kåss Furuseth og Sigrid Velle Dypbukt som gikk på NRK Radio fra 2013 til 2016. Programmet gikk på P3, ble sendt mandag til torsdag og hadde en varighet på to timer. I tillegg til radioprogrammet, sto duoen bak nett-tv-serien *Ramona og Siggen ONLINE*, som besto av korte humorprogrammer.

Programmet hadde i gjennomsnitt 140 000 lyttere per sending.

Programmet ble sendt på søndager fram til sommeren 2014. Sommeren 2014 gikk programmet hverdager fra klokken 17 til 19. Den 11. august 2014 tok de over det som tidligere hadde vært *Radioresepsjonen*s sendetid og ble et formiddagsprogram.

*Ramona og Siggen* ble sendt fra Marienlyst i Oslo.

Programmet gikk første gang på lufta den 8. desember 2013. Siste sending gikk 30. juni 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «Ramona og Siggen ONLINE». Besøkt 17. januar 2019.
2. 1 2  Linn-Christin Marthinussen (5. juli 2016). ««Ramona og Siggen» tatt av lufta på NRK: – Meldingene renner inn». *VG*. Besøkt 5. juli 2016.
3. ↑  Ronny Brede Aase (4. desember 2013). «P3s nye søndagsduo». NRK P3. Besøkt 16. april 2015.
4. ↑  Aksel Rynning (24. juni 2014). «Ramona og Siggen overtar formiddagen». NRK P3. Besøkt 16. april 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Ramona og Siggen ONLINE
Må ikke forveksles med Bleak House (Terje Rypdal-album).

***Bleak House*** er en roman av Charles Dickens, først utgitt i tjue episoder i hefteform fra mars 1852 til november 1853. Den inneholder et svært omfattende og komplekst rollegalleri, samt en absurd satire over byråkratiseringen i det juridiske embetsverket. Et sentralt punkt i romanen er en enormt langvarig arverettstvist som har dype konsekvenser for alle berørte parter.

Handlingsreferat
----------------

Jarndyce and Jarndyce er en uendelig rettssak i Court of Chancery, som gjelder flere testamenter og mottakerne av arv. Men arven blir gradvis fortært på grunn av saksomkostninger. Sir Leicester Dedlock og hans kone Honoria bor på eiendommen hans i Chesney Wold. Lady Dedlock skal være begunstiget i en av testamentene. Når hun hører på opplesningen av en advokat, Tulkinghorn, kjenner hun igjen håndskriften på papiret. Dette påvirker henne så mye at hun nesten besvimer, noe som Tulkinghorn legger merke til. Han sporer mannen som lagde kopien, kjent som "Nemo" i London. Nemo har nylig dødd, og den eneste personen som identifiserer ham er en fattig hjemløs gutt ved navn Jo, som bor i en spesielt dyster og fattigdomsrammet del av byen kjent som Tom-All-Alone ("Nemo" er egentlig latin for "ingen")

Samtidig vokser Esther Summerson opp hos frøken Barbary. Men når frøken Barbary dør, blir John Jarndyce oppnevnt som verge for Ester. Han gir advokat Kenge ansvaret for Esthers fremtid. Esther flytter sammen med ham til eiendommen Bleak House. Jarndyce tar seg også av Richard Carstone og Ada Clare (som begge er hans fettere) og de er begunstigede i en av testamentene det dreier seg om i Jarndyce and Jarndyce. Deres verge er en begunstiget i et annen testamente, men de to testamentene står i konflikt. 

Richard og Ada blir snart forelsket. Richard forsøker en karriere innen medisin, og Esther møter Allan Woodcourt, en doktor, hjemme hos Richards veileder. Men Richard bestemmer seg snart for å endre karrieren til juss. Senere bytter han igjen, og skaffer seg en kommisjon som offiser i militæret. Esther blir forelsket i Woodcourt når han returnerer til England etter å ha overlevd et forlis. Esther har imidlertid allerede sagt ja til å gifte seg med hennes verge, den mye eldre John Jarndyce. Handlingen skildrer også resten av datidens samfunn i London, både rike og fattige.

Rollefigurer i *Bleak House*
----------------------------

### Hovedfigurer

* Esther Summerson – en av bokens to fortellere.
* Richard Carstone
* Ada Clare

Norsk utgave
------------

* *Bleak House : Ødegården*. Oversatt av Henrik Rytter. Nasjonalforlaget, 1962. 2 bind

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Elias Berge** (født 3. januar 1922 i Herøy, død 25. juni 1998) var en norsk luthersk prest. Han var generalsekretær for Kirkens Nødhjelp fra 1965 til 1973. Deretter var han sokneprest i Sofienberg menighet i Oslo frem til 1979.

Berge var notbas på Sunnmøre før han studerte teologi. Han var misjonær i Sør-Amerika før han ble generalsekretær i Kirkens Nødhjelp i 1965. Berge var generalsekretær da Kirkens Nødhjelp drev nødhjelp under borgerkrigen i Nigeria (Biafrakrigen) i 1968–70.
Berge ble i 1974 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for internasjonalt humanitært virke.

Referanser
----------

1. ↑   Merkedager : fødselsdager, stiftelsesdatoer, begivenheter, urn.nb.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Voksø
3. ↑  «Elias Berge ridder av 1. kl.», *Aftenposten*, morgenutgaven 19. januar 1974, s. 7.

Litteratur
----------

Per Voksø, red. (1987). *Utfordringen : Ved Kirkens Nødhjelps 40-årsmerke*. Kirkens Nødhjelp i samarbeid med Scanbok forlag. ISBN 8290554095.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos Allkunne.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
**Heinz Hax** (født 24. januar 1900 i Berlin, død 1. september 1969) var en tysk sportsskytter som deltok i flere olympiske leker, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Hax kom på femteplass i moderne femkamp under sommer-OL 1928 i Amsterdam.

Hak vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass i 25 m silhuettpistol bak italienske Renzo Morigi. Det var 18 skyttere fra åtte nasjoner som deltok i konkurransen som ble avholdt 12. august 1932.

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin, vant han sin andre olympiske sølvmedalje i skyting 25 m silhuettpistol.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles – Sølv Sølv i skyting, 25 meter silhuettpistol Tysklands flagg Tyskland
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Sølv Sølv i skyting, 25 meter silhuettpistol Nazi-Tysklands flagg Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Heinz Hax – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Heinz Hax – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Heinz Hax – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
Erik Eriksenstretet på kartet over SvalbardErik EriksenstretetErik EriksenstretetErik Eriksenstretet på kartet over Svalbard
**Erik Eriksenstretet** er et havstykke som ligger mellom Nordaustlandet og Kong Karls Land på Svalbard. Erik Eriksenstretet er avgrenset i vest mellom Malmgrenodden på Svenskøya og den østlige delen av Bråsvellbreen på Nordaustlandet. I øst er Erik Eriksenstretet avgrenset mellom Kapp Brühl på Abeløya og Italiaodden på Nordaustlandet

Sørvest for Erik Eriksenstretet ligger Olgastretet. Erik Eriksenstretet er om lag 250 meter dypt.

Erik Eriksenstretet har sitt navn etter den norske skipperen Erik Eriksen (1820–88), som oppdaget Kong Karls Land i 1853 og var den første til å gå i land seks år senere, 27. juli 1859. Erik Eriksen fant opp og designet granatharpunen for bruk i hvalfangst. Svend Foyn fikk senere patentert og industrialisert granatharpunen.

Eksterne lenker
---------------

* Erik Eriksenstretet *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Håhellerhytta** er en ubetjent turisthytte i Setesdalsheiane drevet av DNT Sør. Hytta ble bygget i 1950 og ligger øst for Kvina om lag to kilometer fra veien mellom Setesdal og Sirdal. Området tilhører Valle kommune.

På Håhellerhytta er det ni sengeplasser. Tidligere lå det en fjellstue her. Den ble bygget i 1864. Før dette hadde det i en periode vært fast bosetning her inne i heia. Den første man vet om som bodde her, kom fra Åseral og bosatte seg her i 1818. Man antar at den siste som bodde her, flyttet fra stedet etter en snørik vinter i 1877. Da måtte dyrene slaktes, for man fant ikke høyet under all snøen. 

Arne Garborg har skrevet om en tur hvor han overnattet på Håhellerhytta i 1874:

> «Leid botn. Smaa Rullestein, kvass Brotstein, vondt aa faa Fotfeste»
> 
> 
> «Svært for ei Makt Vatne hev, naar det gjeng i Straum. Og med ei Gong tek eg til aa Sigle. Upp-yvi, mot Straumen, rivande fort. Eg snur meg, tek Augnefeste i Land og samlar mi Kraft, svimre maa eg ikkje. Halde seg til Jordi. Feste Augo i Botnen og lata Straum vera Straum. No djupnar det. Det er Midt-renna, Djupaalen. Hu – fælt til Straumdrag. Staven glir ut, Føtane vil etter. Mannemakt er ingenting, – Nett som eg skal gaa attlengis, fær eg gjort som eit Rykk paa meg og bergar meg halvt glidande upp paa grunnare Vetne. Vassar so i Land att, vil kvile meg og tenkje meg um».
> 
> 
> «Korleis ei Smaladrift kan kome yvi her? Og det Stundom i Flaumtid? - Ja, sumt kjem burt. Heile Flokkane stundom. Men brulaus ligg Elvi no som i Noæ Tid. Dei tenkjer paa det, røder um det, Mann etter Mann og Fengje etter Fengje. Men det verte ikkje meir».
> 
> 
> Sitert fra Sirdølen, se eksterne lenker.
> 
>

Eksterne lenker
---------------

* Håhellerhytta på UT.no
* Oddvar Tjomlid: *Dei første bruene over øvre del av Kvinavassdraget blei bygd på grunn av driftesauene.* Artikkel i Sirdølen 25. mars 2002
Blågrått kveldfly, larve
Larven blir mer fargerik senere i utviklingen  Foto: Magne Flåten 
**Blågrått kveldfly** (*Acronicta euphorbiae*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne arten har vinger som er mønstret i grått og svart, uten noen lysere flekker. Den kan kjennes på at tverrlinjene på forvingene er doble.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 32 – 38 mm), grått nattfly. Antennene er trådformede, bryste er kledt med grå hår og med to kraftige, svarte lengdestreker. Bakkroppen er grå. Forvingen er lys grå med to, mer eller mindre tydelige, doble tverrlinjer. Mellom disse er det et rundt og et nyreformet merke. Vingen er farget i grått og svart og mangler lysere flekker. Bakvingen er hvit hos hannen, gråpudret hos hunnen. Larven er mørk med hvitgule vorter, disse bærer kvaster av lange, hvitgule hår.

Levevis
-------

Blågrått kveldfly kan finnes både i skog og i mer åpne habitater, for eksempel blomsterrike bakker. Larven kan finnes på mange ulike urter, busker og trær, i Norge er den flere ganger registrert på rosenrot (*Rhodiola rosea*). Lengst sør i landet har arten trolig to generasjoner hver sommer, lenger nord har den én generasjon i juni – juli.

Utbredelse
----------

Arten finnes i Europa, videre østover til Altajfjellene og Kina. I Norge er den ikke vanlig, men den er funnet nord til Snåsa i Nord-Trøndelag.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Blågrått kveldfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *blågrått kveldfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *blågrått kveldfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *blågrått kveldfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *blågrått kveldfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *blågrått kveldfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acronicta euphorbiae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Acronicta euphorbiae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Heinz-Josef Catrein** (født 26. mai 1950 i Morbach i Rheinland-Pfalz i Vest-Tyskland, død 21. januar 2021 i Wittlich) var en tysk katolsk prest tilhørende picpusordenen og som hadde mesteparten av sin prestetjeneste i Norge. Han var også sin ordens leder for den tyske ordensprovins.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Etter barneskole i Morbach gikk han på picpusordenens internatskole St. Johannes i Niederlahnstein ved Rhinen og gjorde militærtjeneste etter *abitur*. Etter tjenesten trådte han inn i ordenen i 1970 og ble utdannet ved ordenens filosofisk-teologiske høyskole Damianeum i Simpelveld i Nederland.

### Prest

Han ble presteviet 2. april 1977 i Simpelveld og ble kapellan i Werne i bispedømmet Münster, deretter kapellan i St. Anton menighet i Pirmasens og nærliggende menigheter i bispedømmet Speyer (1979-1986].

Han kom til Norge i september 1986, til St. Olav menighet i Trondheim. Her var han kapellan frem til august 1988. Så ble han sogneprest i den katolske menighet i Levanger, og deretter for fem år i Ålesund og Molde. Han var generalvikar for prelaturet Trondheim (juni 1994-september 1997), som dekker det midt-norske område. En generalvikar er en prest som deler de fleste av den lokale biskops myndighet. Så forlot han prelaturet Trondheim sommeren 2000. Han dro til London og studerte ved «Mill Hill» Missionary Institute.

I august 2001 vendte han tilbake til Norge, men nå for å virke i Oslo katolske bispedømme, som sogneprest i St. Ansgar menighet i Kristiansand.

I april 2009 ble Catrein valgt til den tyske provinsens provinsial og han måtte vende tilbake til Tyskland. Han ble gjenvalgt i 2012 og i 2015. Hans tid som provinsial sluttet i 2018. Da flyttet han fra Lahnstein og begynte som superior for kommuniteten i Werne.

I januar 2021 ble han offer for covid-19, ble innlagt på sykehus i Wittlich 14. januar 2021 og døde den 21. januar.

Kilder
------

* Arne M. Kirsebom: Pater Heinz Josef Catrein in memoriam; katolsk.no, 21. januar 2021, lest 21. januar 2021
**Erik Emundsson** (eller Anundsson) var en svensk sagnkonge. Han nevnes i *Hervors saga* som en sveakonge som lå i krig med Harald Hårfagre. I *Ynglingesagaen* kalles han for Erik Emundsson og nevnes der også som konge av Västergötland, Dalsland (et historisk landskap i Västra Götalands län), Båhuslen og Värmland, og at han tapte alle områdene unntatt Västergötland til Harald Hårfagre.

I henhold til Snorre Sturlason besøkte han stormannen Åke i Värmland samtidig som Harald Hårfagre gjorde det. Åke plasserte Erik i en gammel hall med gamle folk å drikke med mens han plasserte Harald med sine unge menn. Da Erik klagde på denne forulempelsen svarte Åke at Erik var en gammel mann mens Harald var en ung mann i sin beste alder. Dette gjorde Erik så sint at han drepte Åke.

I henhold til *Hervors saga* etterfulgte han sin far Anund Uppsale og onkel Bjørn på Håga og ble selv etterfulgt av Bjørn III Eriksson (far til Olav II Bjørnsson og Erik Seiersæl). Islandske *Landnåmabok* forteller at Erik og hans sønn Bjørn hersket på samme tid som henholdsvis pave Hadrianus II og pave Johannes VIII, det vil si i tidsepoken 867-883, den samme tiden da Island ble bosatt, se Landnåmstiden. *Harald Hårfagres saga* forteller at Erik døde da Harald Hårfagre hadde vært konge i Norge i ti år, det vil si 882.

Han var trolig bror og styrte sammen med sin bror Olav Sveakonge.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Geni
 |
**Njål Ølnes** (født 24. september 1965 i Sogndal) er en norsk tenorsaksofonist, komponist og jazzpedagog for tiden bosatt på Nesodden.

Han er utdannet fra Jazzlinja (NTNU) 1988-92 og var i mange år lærer på Sund folkehøgskole, der han har vært en sentral drivkraft bak den vitale jazzlinja. Han var også flerårig leder av Inderøy Jazzforum og arrangør av den lille feinschmecker-jazzfestivalen «Soddjazz» på Inderøy. Underviser på Jazzlinja (NTNU) i Trondheim. 

Njål Ølnes har blant annet spilt i treblåstrioen Decoy med Trygve Seim og Håvard Lund (én CD-utgivelse); i Dingobats med Eirik Hegdal saxofoner, Thomas T. Dahl gitar, Mats Eilertsen bass og Sverre Gjørvad trommer (tre CD-utgivelser); i African Pepperbirds med Bjørn Ole Solberg altsax, Vigleik Storaas/Erlend Slettevold piano, Mattis Kleppen bass og Tor Haugerud/Kenneth Kapstad trommer (én CD-utgivelse); i Gibrish med Michael Francis Duch bass, Kjetil Møster tenorsax og Tor Haugerud trommer.

Ølnes er for tiden mest aktiv med den bassløse trioen BMX, med gitarist Thomas T. Dahl og Øyvind Skarbø, trommer.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 2052363, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* myspace.com/njaaloelnes
* myspace.com/bmxsykkel
* kunst.no/dingobats

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Heinz Förstendorf** (født 28. desember 1907, død 2. september 1988) var en tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Förstendorf vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Nederland. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turneringen og den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Tyskland ble nummer to i sin gruppe og møtte Belgia som ble nummer to i den andre gruppen. I bronsefinalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, vant Tyskland med 3-0. Förstendorf spilte en kamp i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i landhockey Tysklands flagg Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Heinz Förstendorf – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Heinz Förstendorf – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Heinz Förstendorf – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Hågahaugen.**Hågahaugen**, også kalt for *Bjørns haug*, er en svensk gravhaug fra bronsealderen som ligger i Hågadalen vest for Uppsala.

Beskrivelse
-----------

Gravhaugen er ca. 7 meter høy og 45 meter i diameter og ble anlagt omkring 1000 f.Kr.. Den historisk ubekreftede kong Bjørn på Håga kan på 800-tallet e.Kr. ha hatt sin maktposisjon i nærheten av haugen og kan dermed både fått og gitt navn til haugen.

På det tidspunkt da haugen ble anlagt var stedet en utskytende odde i en vik som strakte seg nordover om nåværende Uppsala. Lengre nede langs den daværende stranden fantes en fornalderfestning som kalles for *Predikstolen*, og lengre opp langs stranden finnes det ytterligere gravplasser og foralderfestninger, men ingenting som kan måle seg med den monumentale Hågahaugen. Kun mindre utgravninger har vært gjort i bronsealderens bosetningsområde som inneholder flere husanlegg i stein.

Utgravningen
------------

Gravhaugen ble gravd ut i 1902–1903 av Oscar Almgren og undersøkt med deltagelse av blant annet den kommende kong Gustaf VI Adolf. Haugen ble konstruert av gresstorv som ble lagt på toppen av en slags varde som ble bygget på over et kammer av trestokker som inneholdt en hul kiste av eik. Denne oppbevarte restene av en kort mann. I løpet av gravleggingen hadde det sannsynligvis blitt utført menneskeofring, noe som man antar ut ifra menneskelig beinrester hvor beinmargen var blitt fjernet.

Kisten inneholdt også rik, ubrent bronseobjekter som et bronsealdersverd, en barberhøvel, to brystnåler, et antall av tykke, forgylte knapper, to knipetenger og ulike andre objekter av bronse. De kan alle komme fra det samme verkstedet på Sjælland i nåværende Danmark.

Se også
-------

* Gravhaug
* Kongegraver
* Anundshaugen
* Bjørn på Håga

Eksterne lenker
---------------

* Historiska Museet
**Heinz Körvers** (født 3. juli 1915, død 29. desember 1942) var en tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Körvers ble olympisk mester i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant håndballturneringen. Det var første gang håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. til 14. august. Tyskland vant alle sine fem kamper, i finalerunden beseiret de Ungarn med 19-6, Sveits med 16-6 og Østerrike med 10-6. Körvers spilte en kamp som målvakt i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin – Gull **Gull** i håndball (Tyskland)

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 140694226, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Heinz Körvers – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Heinz Körvers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Heinz Körvers – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for ØsterrikeØsterrike Østerrike |
| Kombinert |
| Kombinert Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | 2020 i Sveits’ flagg Lausanne | Mikslag  |

**Erik Engel** (født 10. november 2002) er en østerriksk langrennsløper som representerer klubben USC Altenmarkt-Zauchensee. Han trenes av Michael Bonfert og Andreas Zelzer.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2019/20

Han representerte Østerrike under Vinter-OL for ungdom 2020. I kombinert deltok han på Østerrikes mikslag som fikk sølv på 4 × 3,3 km normalbakke, der han gikk den ene langrennssdelen. Han deltok også i langrenn individuelt, der han kom på 51.-plass på 10 km klassisk. På sprinten fikk han 34. beste tid i kvalifiseringen, og i langrennscross fikk han 53. beste tid.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erik Engel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Erik Engel – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 1. mars 2020 hos Wayback Machine.
**Brask & Bram** var et norsk danseband fra Trøndelag. 

Bandet var først og fremst aktivt på 70-tallet, og utga to LP-plater med Jan Paulsen som produsent. Repertoaret besto hovedsakelig av kjente utenlandske slagere med norske tekster. Før plate nummer to sluttet Finn Henry Solbakken og ble erstattet av engelskmannen Ricky French på gitar og vokal. I tillegg ble rytmeseksjonen forsterket med en ekstra trommeslager, (Henning Westeng). I 1978 kom oppfølgeren *Brask & Bram gir seg ikke!* som inneholdt *«E6/V6»*, en norsk versjon av Tom Robinson Bands *«2-4-6-8 Motorway»*, og i alt var mer rockete enn forgjengeren. Ettervert ble gruppa oppløst.

Medlemmer
---------

Siste besetning
* Geir Johansen – gitar, vokal
* Henning Westeng – trommer
* Jan Moe – bass, synth, vokal
* Knut Bratlie – trommer, vokal
* Øivind Kristensen – keyboard, vokal
* Ricky French – gitar, vokal

Tidligere medlemmer
* Finn Henry Solbakken – gitar

Diskografi
----------

* *I fyr og flamme* (1977)
* *Brask & Bram gir seg ikke!* (1978)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brask & Bram på Discogs Rediger på Wikidata

* (no) Brask & Bram på Rockipedia Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** Discogs
 |