**Pierre Drieu la Rochelle** (født 3. januar 1893, død 15. mars 1945) var en fransk forfatter som skrev romaner, noveller og politiske artikler. Politisk sto han på den ytterliggående høyresiden, kjempet for fransk fascisme i 1930-årene, og under den andre verdenskrig var en velkjent kollaboratør under Vichy-regimet.

Etter frigjøring av Paris i 1944, gikk Rochelle i dekning og begikk selvmord i 1945.

Unge år
-------

Drieu ble født inn i en småborgerlig og nasjonalistisk middelklassefamilie fra Normandie, som hadde etablert seg i Paris. Faren var en fallert forretningsmann og kvinnebedårer, som giftet seg med moren for medgiften. Selv om Pierre var en fremragende student, strøk han til avslutningseksamenen på *École Libre des Sciences Politiques*. Under første verdenskrig ble han såret 3 ganger, dette var en opplevelse som merket ham for resten av livet.

I 1917 giftet Drieu seg med Colette Jéramec, søsteren til en jødisk venn. Ekteskapet var mislykket og endte i skilsmisse i 1921. Selv om han hadde sans for dadaismen, surrealismen og det franske kommunistparti, og var en nær venn av Louis Aragon på 1920-tallet, var han også interessert i det reaksjonære og rojalistiske *Action Française*, men nektet å binde seg til noen av de politiske strømningene. Han skrev *Mesure de la France* (*Vurdering av Frankrike*) i 1922, som ga ham en viss berømmelse, og redigerte flere romaner. På begynnelsen av 1930-tallet omfavnet han fascismen og antisemittismen.

I sine politiske skrifter hevdet han at det parlamentariske systemet under den tredje republikk var ansvarlig for dekadansen i Frankrike (økonomisk krise, fallende fødselstall etc.). I *Le Jeune Européen* (*Europas ungdom*) 1927 og *Genève ou Moscou* (*Genève eller Moskva*) 1928 gikk Drieu inn for et sterkt Europa, og avsverger *demokratiets dekadente materialisme*. Han trodde at et forenet Europa kunne danne en sterk økonomiske og politisk union, isolert fra de imperialistiske russiske og amerikanske. I 1939 ble han overbevist om at bare det nazistiske Tyskland kunne ta på seg en slik oppgave.

Fascisme og samarbeide
----------------------

Så sent som i 1931, i *L'Europe contre les patries* (*Europa mot nasjonene*), skrev Drieu som en motstander av Hitler. Men fra 1934, særlig etter den høyreekstreme oppstanden i Paris 6. februar 1934 og etter et besøk han gjorde i Tyskland 1935 (der han bivånet nazistenes partidag i Nürnberg), omfavnet han nazismen som en motvekt til det «middelmådige» liberale demokratiet. Typisk var tittelen på en bok han utga i oktober 1934 *Socialisme fasciste* (*Fascistisk sosialisme*), der han beskrev marxismen som et svar på Frankrikes problemer, og fant inspirasjon hos George Sorel og Fernand Pelloutier, samt hos de tidlige franske sosialistene Saint-Simon, Charles Fourier, og Proudhon.

Drieu La Rochelle gikk inn i Jacques Doriots fascistiske *Parti Populaire Français* (PPF) i 1936, og ble redaktør for deres tidsskrift *L'Emancipation Nationale* (*Nasjonal frigjøring*), inntil han brøt med partiet i 1939. I 1937 argumenterte han i *Avec Doriot* (*Med Doriot*) for en spesiell fransk fascisme. Samtidig fortsatte han å skrive på sin mest kjente roman, *Gilles*.

Han støttet samarbeide med tyskerne etter at de hadde invadert Frankrike i 1940. Etter at tyskerne hadde tatt Paris, overtok han som redaktør for *Nouvelle Revue Française* etter Jean Paulhan (som han 2 ganger hadde reddet unna Gestapo). Dermed ble han en ledende figur i det kulturelle samarbeidet med nazistene. Fra 1943 av ble han desillusjonert med det nye styret, og begynte å studere orientalske religioner. Som en siste provokasjon sluttet han seg enda en gang til Jacques Doriots PPF, samtidig som han i sine hemmelige dagbøker uttrykte beundring for stalinismen.

Ved frigjøringen av Paris i 1944 måtte Drieu gå under jorden. Selv om han ble forsvart av André Malraux, begikk han selvmord 15. mars 1945 (han hadde prøvd det allerede i juli 1944). Selvmord hadde vært en konstant fristelse gjennom hele hans voksne liv.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Interrogation* (1917), dikt
* *Etat civil* (1921)
* *Mesure de la France* (1922), essay
* *L'homme couvert de femmes* (1925), roman
* *Le Jeune Européen* (1927), essay
* *Genève ou Moscou* (1928), essay
* *Une femme à sa fenêtre* (1929), roman
* *L'Europe contre les patries* (1931), essay
* *Le Feu Follet* (1931). Denne novellen beskriver de siste dagene til en rusmisbruker som begår selvmord. Den var inspirert av døden til Drieus venn, poeten Jacques Rigaut. Louis Malle laget en filmversjon av den i 1963. Den norske filmen Oslo, 31. august er også basert på boken.
* *Drôle de voyage* (1933), roman
* *La comédie de Charleroi* (1934). En samling noveller der Drieu prøver å håndtere traumene sine fra krigen.
* *Socialisme fasciste* (1934), essay
* *Beloukia* (1936), roman
* *Rêveuse bourgeoisie* (1937). I denne romanen forteller Drieu om det mislykkede ekteskapet til foreldrene.
* *Avec Doriot* (1937), politisk pamflett.
* *Gilles* (1939) er Drieus hovedverk. Det er en selvbiografisk roman og et bittert angrep på Frankrike i mellomkrigstiden.
* *Ne plus attendre* (1941), essay
* *Notes pour comprendre le siècle* (1941), essay
* *Chronique politique* (1943), essay
* *L'homme à cheval* (1943), roman
* *Les chiens de paille* (1944), roman
* *Le Français d'Europe* (1944), essay
* *Histoires déplaisantes* (1963 – utgitt etter hans død), noveller
* *Mémoires de Dirk Raspe* (1966 – utgitt etter hans død), roman
* *Journal d'un homme trompé* (1978 – utgitt etter hans død), noveller
* *Journal de guerre* (1992 – utgitt etter hans død), krigsdagbok

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Pierre Drieu La Rochelle, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Pierre-Drieu-La-Rochelle, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Base biographique, oppført som Pierre Drieu La Rochelle, BIU Santé person ID 5650[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 18504[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Roglo, Roglo person ID p=pierre;n=drieu+la+rochelle, oppført som Pierre Drieu La Rochelle[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Pierre Drieu La Rochelle, SNAC Ark-ID w6t43rct, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   agorha.inha.fr[Hentet fra Wikidata]
8. ↑   Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, BVMC person ID 6397, besøkt 13. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
9. ↑  ; *Autorités BnF*; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 119006177.
10. ↑   *CONOR.SI*, CONOR.SI-ID 43423075, Wikidata Q16744133

Litteratur
----------

* Andreu, Pierre & Grover, Frederic (1979): *Drieu la Rochelle*, Paris, Hachette.
* Carrol, David (1998): *French literary fascism*, Princeton University Press.
* Dambre, Marc, red. (1995): *Drieu la Rochelle écrivain et intellectuel*, Paris, Presses de la Sorbonne Nouvelle.
* Hervier, Julien (1978): *Deux individus contre l’Histoire : Pierre Drieu la Rochelle et Ernst Jünger*, Paris, Klincksieck.
* Lecarme, Jacques (2001): *Drieu la Rochelle ou la bal des maudits*, Paris, Presses Universitaires Françaises.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |

Portal: Litteratur