recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gesso** er det italienske ordet for «kritt» (fra latin *gypsum* fra gresk *γύψος*), og er mineralet kalsiumkarbonat i pulverform som blir benyttet innen kunsten. Gesso er også betegnelsen når krittet er blandet med limvann og iblant også andre stoffer og benyttes som grunning når det påføres en panneau (treplate) eller et lerret. Gesso gir en slett, lite absorberende, hvit grunning for maleri, vanligvis med tempera eller olje. Gesso kan også modelleres i relief. 

Hensikten med gesso er først og fremst å hindre at stoffer i malingen kan korrodere i stykker underlaget. Samtidig vil limet fungere som en sperre for at stoffer i tre eller lerret kan bryte ned eller absorbere oljene i malingen og på den måten framskynde aldringsprosessen innenfra.

I dag benytter de fleste akrylbasert grunning og kaller den gesso.

Ordet gesso brukes iblant om gips, det hvite mineralpulveret som blandes med vann til en masse, som stivner til fast form og benyttes av skulptører for former og avstøpninger.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gesso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Brynjulf Fosse** (født 2. desember 1930 i Sandviken i Bergen, død 28. mars 2006 i Bergen) var en norsk bokbinder, arkivkonservator og statsstipendiat.

Fosse tok svennebrev som protokollbokbinder i 1953, og arbeidet som bokbinder ved Statsarkivet i Bergen fra 1958 til 1993. Han deltok i 1969 i det internasjonale redningsarbeidet etter 1966-flommen i Firenze, og ble etterhvert en anerkjent kapasitet på området.

Fra 1973 utviklet han et økende samarbeid med professor Knut Kleve, hvor han etterhvert kom fram til sin egen metode for å rulle ut, og gjøre gamle og forkullede papyrusruller leselige. Kleve og Fosse arbeidet med papyrer fra en villa som hadde tilhørt Cæsars svigerfar, og var blitt begravet av
aske fra Pompeii i år 79. Fosse gikk av som arkivkonservator ved Statsarkivet i Bergen i 1993, og ble utnevnt til statsstipendiat for fullt ut å kunne konsentrere seg om arbeidet med papyrusrullene i Herculaneum.

Litteratur
----------

* Brynjulf Fosse. «Arkiv og bibliotek : kan papiret reddes?» I: *Fortidsvern*, nr 3 (1989)
* Fredrik Strørmer, Knut Kleve, Brynjulf Fosse. «What happened to the papyri during the eruption of Vesuvius». I: *Cronache Ercolanesi* 16, 1986, pp. 7-9

* Tom Myrvold. «Brynjulf Fosse. Minneord». I: *Bergensposten*, nr 1, 2006. pdf

Eksterne lenker
---------------

* nfi.no[*død lenke*] om forskningsprosjekt hvor Fosse deltok
**Mikhail Vladimirovitsj Rodzianko** (russisk: Михаи́л Влади́мирович Родзя́нко, født 21. februar 1859 i Popasnoje i guvernementet Jekaterinoslav, død 24. januar 1924 i Beodra i Kongeriket Jugoslavia) var en russisk politiker.

Rodzianko ble utdannet ved Pasjekorpset. Han var fra 1907 medlem av den russiske dumaen, der han tilhørte oktobristene - han var en av grunnleggerne av dette partiet.[] I egenskap av dumaens ordfører 1911-17 nøt han stor autoritet.[] Han var utmerket ved sin måte å lede forhandlingene på og på å markere dumaens rettigheter.[] Ved begynnelsen av februarrevolusjonen kom han å stå i spissen for dumaens provisoriske komité. Etter oktoberrevolusjonen deltok han i den antibolsjevikiske bevegelsen.[]

Han utvandret til Jugoslavia i 1920. Brorsønnen Aleksandr Rodzianko var en av lederne innen den hvite armé under den russiske borgerkrig.

Bibliografi
-----------

* *Le règne de Raspoutine* (1927)

Referanser
----------

1. ↑   Store sovjetiske encyklopedi (1969–1978), avsnitt, vers eller paragraf Родзянко Михаил Владимирович, besøkt 28. september 2015[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
***Ulvenes dal: Palestina*** (originaltittel: *Kurtlar Vadisi Filistin*) er en tyrkisk krigs- og actionfilm fra 2011 regissert av Zübeyr Şaşmaz. Filmen handler om en tyrkisk spesialteam som vil hevne seg på hjernen bak en brutal israelsk bording av sivile skip som var i ferd med å bringe humanitær hjelp til Gaza. Handlingen tar utgangspunkt i den israelske bordingen av Gaza-konvoien som skjedde året i forveien. 

Den er en oppfølger til *Ulvenes dal: Irak* (2006) og *Valley of the Wolves: Gladio* (2008).

Handling
--------

Når en konvoi forsøker å bryte den israelske blokaden av Gazastripen, for å bringe humanitær bistand og byggemateriale til området, blir skipene bordet av det israelske militæret. Noen aktivister om bord på konvoien forsøker å hindre angrepet, og blir myrdet av de israelske soldatene. 

En gruppe tyrkiske soldater ledet av Polat Alemdar (spilt av Necati Şaşmaz) reiser til Vestbredden, hvor de setter i gang en kampanje mot israelsk militærpersonell i et forsøk på å spore opp og eliminere en israelsk general, Moşe Ben Eliyezer, som var ansvarlig for angrepet mot den humanitære konvoien.

Skuespillere
------------

* Necati Şaşmaz … Polat Alemdar
* Erdal Beşikçioğlu … Moşe Ben Eliyezer
* Nur Aysan … Simone
* Gürkan Uygun … Memati Baş
* Kenan Çoban … Abdülhey Çoban
* Erkan Sever
* Zafer Diper
* Umut Karadağ
* Mustafa Yaşar

Se også
-------

* *Ulvenes dal*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ulvenes dal: Palestina* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Ulvenes dal: Palestina* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (fr) *Ulvenes dal: Palestina* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ulvenes dal: Palestina* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Ulvenes dal: Palestina* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* NRK: Tyrkisk helt tar hevn i Gaza-film
**PKO BPs sete i Łódź** (polsk *Siedziba PKO BP w Łodzi*) ligger på hjørnet av Tadeusz Kościuszkos allé 9 og 6. august-gaten. 

Bygningen huset opprinnelig Łódzki Bank Handlowy («Handelsbanken i Łódź») og ble bygd i årene 1911–1913 etter tegninger av det berlinske firmaet «Bielenberg und Moser», godkjent av byarkitekten Franciszek Chełmiński. Bygningen fikk imidlertid en noe annen form enn opprinnelig planlagt. 

Etter at banken gikk konkurs i 1935 ble bygningen kjøpt av Pocztowa Kasa Oszczędności («Postsparekassen»), som hadde en av sine avdelinger her frem til 1950. Under andre verdenskrig ble den omgjort til postbygning av den tyske okkupasjonsmakten. I dag huser bygningen banken PKO BPs avdeling nummer 1 i byen.

Bygningen preges av modernistisk arkitektur med innslag av tunge neobarokke former (den såkalte «Wilhelm-stilen»), og har en tilnærmet rektangulær grunnplan med to høye fløyer. Elevasjonen har store rektangulære vinduer og er dekorert med allegoriske skulpturer av ugler, hamster, løver og ørner. En portikus fører til hovedinngangen. Bankens indre var i sin tid et av verdens mest moderne.
**Brynjulf «Bryn» Skaugen** (født 9. desember 1951) er en norsk skipsreder og forretningsmann.

Bryn Skaugen har vært eier og styreformann i B. Skaugen Shipping AS og investeringsfirmaet Skaufoss AS. I 2008 var Skaugen daglig leder i investeringsfirmaet Bras Kapital AS.

Fram til 2002 var Skaugen stor aksjonær i Tusenfryd. Skaugen var i 2002 også aksjonær i cruiseskipet «The World». Fram til 2005 var han aksjonær i Bankia Bank.

Privatliv
---------

Brynjulf Skaugen er sønn av skipsreder Brynjulf Skaugen senior og Anette Skaugen, født Cappelen fra Ulefoss. Han er barnebarn av bondegutten Isak Martinius Skaugen fra Skaugen i Gjerpen, som startet som dekksgutt og jobbet seg opp til skipper. Han er fetter til skipsreder Morits Skaugen. Han er gift med Nina Skaugen og de er foreldre til bl.a. forretningsmannen Martinius Skaugen.

Referanser
----------

1. ↑  e24.no, 2. januar 2003: Redere trakk seg ut av Finance[*død lenke*]
2. ↑  dn.no, 10. januar 2002: Tar full kontroll i Tusenfryd
3. ↑  maritimt.com, 2002: The World
4. ↑  dn.no, 15. mars 2005: Storinvestorene selger Bankia Bank
5. ↑  dn.no, 8. oktober 2002: På dypt vann med "The World"
6. ↑  e24.no, 15. juli 2005: Blink for Bryn. Arkivert 30. juni 2008 hos Wayback Machine.
**Willy Arvid Kirkeby** (født 21. juli 1927 i Oslo, død 27. november 2003 i Dar-es-Salaam, Tanzania) var en norsk filolog og ordbokforfatter.

Han tok examen artium på engelsklinjen i 1947, og året etter gjorde han militærtjeneste i Tysklandsbrigaden i Braunschweig. I 1954 avla han bifagseksamen i tysk, og i 1956 fulgte førsteavdeling engelsk hovedfag.

I 1957 ble han ansatt ved Norges allmennvitenskapelige forskningsråd (NAVF) som forskningsstipendiat for å arbeide med et manuskript til en stor norsk-engelsk ordbok. I 1958 reiste han til Frankrike med lønnet permisjon fra NAVF og studerte i tre måneder ved Universitetet i Besançon. Han ble lektor ved Lillestrøm gymnas i 1960 og arbeidet videre med ordboka på deltid. I 1965 underviste han som lektor ved Friedrich List-Schule i Ulm, Vest-Tyskland. Ved siden av lektorstillingen arbeidet han med en norsk-engelsk ordbok etter oppdrag fra Gyldendal Norsk Forlag. Året etter var han tilbake ved Lillestrøm gymnas. I 1969 reiste han til Tanzania som bistandsarbeider, og her arbeidet han som lærer i Iringa, ved Mkwawa High School.

I 1970 ble *Norsk-engelsk ordbok* utgitt på Gyldendal Norsk Forlag. Kirkeby reiste tilbake til Norge i 1972 og fortsatte i sin gamle stilling ved Lillestrøm gymnas. I 1975 reiste han til London med kontrakt fra Gyldendal på *Stor norsk-engelsk ordbok*, og i 1979 ble denne utgitt. Samme år ble også *Bil- og trafikkteknisk ordbok, norsk-engelsk/engelsk-norsk* utgitt på Universitetsforlaget.*Stor engelsk-norsk ordbok* ble utgitt på Kunnskapsforlaget i 1991. Året etter fulgte *Norsk-engelsk ordbok for handel og næringsliv* på Grøndahl og Dreyers Forlag. I perioden 1995-97 var Kirkeby i en juridisk tvist med Kunnskapsforlaget, som ønsket å overta ordbokbasen. Han fikk juridisk bistand fra Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFF), og Kirkeby ble omsider fristilt fra Kunnskapsforlaget. Kirkeby Forlag ble etablert i 1998. Sønnen, Per-Erik Kirkeby, var daglig leder.

I 1998 ble *Ordbok grunnskole, norsk-engelsk/engelsk-norsk* utgitt på Kirkeby Forlag. Medforfatter var Per-Erik Kirkeby. Året etter ble *Ordbok videregående, norsk-engelsk/engelsk-norsk* utgitt på Kirkeby Forlag. Arbeidet med en revisjon av *Stor norsk-engelsk/engelsk-norsk ordbok* ble påbegynt i 1997. Revisjonen ble foretatt i samarbeid med Per-Erik Kirkeby, og i 2003 ble denne utgitt på Kirkeby Forlag i revidert og i utvidet versjon. I 2000 ble *English-Swahili Dictionary* utgitt på Kirkeby Forlag. Utarbeidelsen ble støttet av Norad. Boken ble godkjent av BAKITA, det nasjonale språkrådet for swahili i Tanzania. I 2003 søkte Kirkebys tanzanianske samarbeidspartnere Norad om støtte til utarbeidelsen av en *Swahili-English Dictionary*. Søknaden ble innvilget, men Willy Arvid Kirkeby døde den 27. november 2003 i Dar-es-Salaam, Tanzania, 76 år gammel. Han fikk Fritt Ords Honnør posthumt for sitt bidrag til norsk og internasjonal ordbokslitteratur.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ICCU **·** CiNii
 |
**Johan Vilhelm «Willy» Midelfart Bjørneby** (født 7. september 1906 i Fredrikstad, død 19. september 2002) var en norsk forfatter som ble født inn i brukseier Ole Bjørneby og konen Alfhilds familie. Han er mest kjent for boken *Jeg flyktet fra England* som ble utgitt på Kamban forlag i Oslo i 1941 der han beskriver sin handling som overløper fra å være britisk sersjant til å bli propagandist for tyskerne i Norge under annen verdenskrig. 

Bjørneby ble født i Fredrikstad, og familien flyttet senere til Lillehammer der han tok middelsskoleeksamen i 1922-23. Før han dro til England i 1938 drev han antikvitetshandel i Lillehammer og Oslo, og studerte også gymnastikk i Oslo. I 1939 ble han gymnastikkinstruktør i den engelske hæren etter å ha meldt seg som frivillig. Etter en uenighet med en annen instruktør, og uten å ha fått gehør for sin klage til War Office, flyktet han i en gummibåt fra området ved Folkestown 26. juni 1941. Han ble plukket opp av en tysk torpedobåt etter 18 timers padling. Bjørneby kom til Norge rundt 20. juli etter å ha vært fengslet i Lille i Frankrike og forhørt i Berlin. På høsten 1941 ble han NS-medlem og fra mai 1942 var han ansatt i Nordische Gesellschaft i Lübeck. Bjørneby reiste da rundt i Tyskland og foreleste blant annet om de etter hans mening elendige sosiale forholdene i England. Etter hvert returnerte han til Norge og Lillehammer der han ble ansatt av Edmund Sala. Blant oppgavene hans var forberedelse av Salas flukt etter krigen og deltagelse i husransaking blant annet hos sin egen bror.

Bjørnebye ble under landssvikoppgjøret i 1946 dømt til 20 års straffarbeid og begrenset rettighetstap i 10 år. Dommen ble stadfestet av Høyesterett i 1947.

I 1998 forsøkte han saksøke avisen *Gudbrandsdølen* for uønsket oppmerksomhet.

Bibliografi
-----------

* *Jeg flyktet fra England : 16 måneder som engelsk sersjant* (1941)
* *Nå skal sannheten frem : hvitbok* (1985)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑   Bjørneby, Willy (1941). *Jeg flyktet fra England: 16 måneder som engelsk sersjant*. Oslo: Kamban.
4. ↑  Pryser, Tore (1994). *Fra varm til kald krig: etterretningskuppet på Lillehammer i frigjøringsdagene 1945 og et mulig mord*. Oslo: Universitetsforl. s. 26-29. ISBN 8200219429.
5. ↑
6. ↑  «Oppland Arbeiderblad 1946.06.08». Norge;Innlandet;;Gjøvik;;;;. s. 1.
7. ↑  «Arbeiderbladet 1947.02.07». Norge;Oslo;;Oslo;;;;. s. 9.
8. ↑  Henriksbø, Per Ivar (18. april 2011). «Påskekrim fra krigen». *Gudbrandsdølen Dagningen* **(norsk)**. Besøkt 5. mai 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
***Teaterbåten*** (originaltittel: *Show Boat*, er et amerikansk film fra 1929 regissert av Harry A. Pollard, med romanen av samme tittel av Edna Ferber som forelegg. Selv om filmen har musikknummer er den ikke basert på Kern-Hammerstein sin scenemusikal.

Handling
--------

Den atten år gamle Magnolia møter, forelsker seg i og stikker av, sammen med elvebåt-spilleren Gaylord Ravenal. Etter at faren hennes, kaptein Andy, dør, forlater Magnolia, Ravenal og datteren deres Kim båten og flytter til Chicago, hvor de lever av Ravenals pengespill-inntekter. På grunn av dette er de vekselvis fattige og velstående. 

Magnolia finner seg etter hvert jobb ved å synge på en lokal klubb. Flere år senere dør Parthy, og Magnolia - som lenge hadde vært fremmedgjort fra henne på grunn av sin holdning til Ravenal - vender tilbake til elvebåten.

Medvirkende
-----------

* Laura La Plante som Magnolia
* Joseph Schildkraut som Gaylord Ravenal
* Emily Fitzroy som Parthenia Ann Hawks
* Otis Harlan som kaptein Andy Hawks
* Alma Rubens som Julie Dozier
* Jack McDonald som Windy
* Jane La Verne som Magnolia som barn / Kim
* Neely Edwards som Schultzy
* Elise Bartlett som Elly
* Stepin Fetchit som Joe

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Teaterbåten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Teaterbåten* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Teaterbåten* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Teaterbåten* på Silent Era Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Jens Eikaas** (født 21. oktober 1952) er en norsk diplomat. Han er Norges ambassadør i Praha.

Eikaas er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo. Etter endt utdannelse begynte han i Utenriksdepartementet. Han hadde sin første utenlandsstasjonering i Indonesia (1984–1987) og var deretter ved Norges ambassade i Washington, DC (1987–1990). Deretter arbeidet Eikaas i Utenriksdepartementet i Oslo inntil han i 1999 ble utnevnt til ministerråd ved Norges ambassade i USA. Eikaas ble i 2009 utnevnt til ambassadør i Tsjekkia.

Kongen utnevnte i 2010 Eikaas til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for embetsfortjeneste».

Referanser
----------

1. ↑  Offisielt fra statsråd, regjeringen.no, 11. juni 1999.
2. ↑  Offisielt frå statsrådet 29. mai 2009, regjeringen.no.
3. ↑  Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet, kongehuset.no.

Eksterne lenker
---------------

* Norwegian Ambassador to the Czech Republic, Norges ambassade i Praha

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** NKC
 |
**Fosnstraumen** er et sund mellom Radøy og Fosnøyna i Nordhordland. På innsiden ligger et lukket fjordsystem med Lurefjorden i sentrum. Store vannmasser følger tidevannet ut og inn gjennom Fosnstraumen. I dag er stedet mye brukt av sportsfiskere. Fosnstraumbrua krysser sundet, og da brua skulle bygges ble det foretatt en rekke registreringer og utgravinger av arkeologiske kulturminner like ved brua; de rikeste funnene ble gjort på Radøy, men en rekke funn ble også gjort på Fosnøyna. Det er tilrettelagt en steinaldersti gjennom funnområdet.

Arkeologiske undersøkelser
--------------------------

Det ble avdekket i alt 63 funnsteder fra steinalderen. Noen har vært det arkeologene kaller basisboplasser, andre har tjent til korttidsopphold, andre har ikke vært boplasser, men til annet bruk. Trolig var det rike fiskeforekomster i farvannene som trakk folk til stedet. Bruken av disse funnstedene strekker seg over minst 5000 år, fra 10000 år tilbake og framover gjennom hele steinalderen. Det er funnet store mengder flintavslag, og bein fra dyr, fugl og fisk. Matrestene tyder på at de fanget småsei, torsk, lyr og laks, og noen ganger lange, uer og brosme. Det er også funnet rester av fiskekroker, men de hadde trolig også andre redskaper og båter. Landskapet var den gang bevokst med skog, og beinrestene som er funnet forteller bl.a. om jakt på hjort, elg, bjørn, gaupe, hare og villsvin.

Referanser
----------

1. ↑  Svein Indrelid: Strilesoga. Band I.s. 47 – 50. ISBN 82-514-0480-0

Eksterne lenker
---------------

* «Fosnstraumen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. Straume Rappeneset 22
* «Fosnstraumen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. Straume Rappeneset 15
* «Fosnstraumen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. Straume Rappeneset 18
* «Fosnstraumen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. Straume Rappeneset 38
* «Fosnstraumen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. Hopland - Snekkevik 15, Tangane

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Koloskopi** (også feilaktig kalt **kolonoskopi**) er en metode for å undersøke tykktarmen (lat. colon) med et koloskop, som er en bøyelig fiberoptisk slange som føres inn i tarmen. Man kan da inspisere tarmens innside, og overføre bilder fra kroppens indre til en TV-skjerm.

De vanligste grunnene for en koloskopi-undersøkelse er mistanke om kreft, polypper og betennelsestilstander (inflammatorisk tarmsykdom). Undersøkelsen krever at tarmen er godt tømt før undersøkelsen. I noen tilfeller føres koloskopet (spesialvideokameraet) også noen centimeter opp i siste del av tynntarmen (terminale ileum). Vurderingen av tarmen skjer ut fra videobildet og fra vevsprøver (biopsier) som tas på ulike steder i tarmen. 

Undersøkelsen utføres (i Norge) som oftest uten bruk av avslappende eller smertestillende medikament. Undersøkelsen gjøres daglig ved de aller fleste norske sykehus og også noen private laboratorier.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
«Nebukadnesars drøm» viser den babylonske kongen i Daniels bok, kolossalstatuen med hode av gull og føtter av leire, steinen som ødelegger leirføttene, og fjellet som vokser opp. Ifølge profeten Daniel varsla drømmen om jordiske riker som skal smuldre bort som en kjempe på utrygt grunnlag, mens Guds rike varer evig som et fjell. Illustrasjon: Fra et tysk illuminert manuskript fra 900-tallet i statsbiblioteket i Bamberg 
**Koloss på leirføtter** er et uttrykk for noe eller noen som virker mektig, men som hviler på et usikkert grunnlag. Metaforen er lånt fra profeten Daniel i Det gamle testamentet (som tilsvarer Tanakh, den hebraiske bibelen).

Vers 31–45 i Daniels boks kapittel 2 beretter om den babylonske kongen Nebukadnesar som hadde en urolig drøm om en kolossal statue. Daniel, som angivelig var en jøde i fangenskap ved hoffet i Babylon, er i fortellingen den eneste som kan tyde drømmen. Kongen forteller at «Hodet på statuen var av fint gull, brystet og armene av sølv, magen og hoftene av bronse. Beina var av jern og føttene dels av jern, dels av leire.» I drømmen ble en stein, «uten at noen hånd rørte ved den», kasta mot føttene på statuen. Da raste kolossen sammen og blåste bort, mens steinen vokste til et fjell. Daniel tolka de ulike delene på statuen i drømmen som symbol på framtidige riker som går til grunne, mens steinen og fjellet representerer Guds rike som «skal knuse og gjøre ende på alle de andre rikene, men selv [...] bestå til evig tid.»

Referanser
----------

1. 1 2  «Daniels bok, kapittel 2». *Nettbibelen*. Bibelselskapet. Besøkt 7. januar 2021.
2. ↑  «Oppslagsord : leirføtter». *Det Norske Akademis ordbok - naob.no*. Besøkt 7. januar 2021.
3. ↑  «koloss på leirføtter». *Store norske leksikon*. 20. juni 2019. Besøkt 7. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dream of Nebuchadnezzar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Vestgorilla** (*Gorilla gorilla*) er én av to arter i slekten gorillaer (*Gorilla*), som tilhører familien store aper. Arten er den fysisk største av gorillaene.

Biologi
-------

Vestgorillaer er utbredt i det nordvestre Sentral-Afrika og er utrydningstruet på grunn av ulovlig handel, krypskytteri og overbefolkning. Den lever i små, stabile flokker på 3–20 individer. Det er sterke bånd mellom sølvryggen (den dominante hannen), hunnene og ungene deres. Vestgorillaen kommuniserer med et vidt spekter av ansiktsuttrykk, kroppsbevegelser og lyder, som klynking, grynting, fornøyd brumming og varselbjeffing. Hjemområdet deres er 800–1 800 ha og overlapper med naboflokkenes. Den forsvares ikke aktivt. Hunnen føder èn unge etter 8,½ måneder. Den klamrer seg til morens buk i 4–6 måneder og rir deretter på ryggen eller skuldrene hennes. Ungen eter plantekost etter 4 måneder og blir avvent etter 3 år.

Vestgorillaene er dagaktive og lever i skog, der de eter frukt, blader, stilker og frø så vel som enkelte termitter og andre smådyr. Om natta bøyer de kvister og greiner til et reir der de sover.

### Fakta

 Hodeskal av gorilla
 Zairegorilla
* *Lengde: 1,3–1,9 m*
* *Vekt: 68–200 kg*

### Artsinndeling

**Treliste**
* *Gorilla*, gorillaer
	+ *G. gorilla*, vestgorilla
		- *G. g. gorilla* (nominatformen), vestlig lavlandsgorilla
		- *G. g. diehli*, cross-river gorilla
	+ *G. beringei*, østgorilla
		- *G. b. beringei*, fjellgorilla
		- *G. b. graueri*, østlig lavlandsgorilla

Vern
----

Den største trusselen mot zairegorillaen og generelt alle arter i familien er svedjebruk og krypskytteri. Den jages for kjøttet og til trofeer og suvenirer. Nesten alle gorillaer i dyrehager er zairegorillaer. Det blir sjeldent gjort forsøk på å gjeninnføre individer som er oppfostret i fangenskap til naturen. Delvis på grunn av gorillaens komplekse, fast sammenknyttede liv. I stedet prioteres vern av biotoper.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vestgorilla* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vestgorilla* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *vestgorilla* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *vestgorilla* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *vestgorilla* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gorilla gorilla* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Gorilla gorilla* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Gorilla gorilla* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* hos ARKive

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** NKC
 |
**Patterson** er en by i Woodruff County i den amerikanske delstaten Arkansas. Befolkningen var 452 pr. folketellingen i USA 2010.

Geografi
--------

Patterson ligger på koordinatene 35°15′28″N 91°14′03″V.

I henhold til United States Census Bureau har byen et totalt areale på 2,8 km² (1,1 mi²), alt land.

Demografi
---------

Historisk befolkning| Folketelling | Befolk. |  | %± |
| --- | --- | --- | --- |
| **1920** | 261 |  | — |
| **1930** | 276 |  | 5,7% |
| **1940** | 284 |  | 2,9% |
| **1950** | 357 |  | 25,7% |
| **1960** | 324 |  | −9,2% |
| **1970** | 417 |  | 28,7% |
| **1980** | 567 |  | 36,0% |
| **1990** | 445 |  | −21,5% |
| **2000** | 467 |  | 4,9% |
| **2010** | 452 |  | −3,2% |
| **Est. 2016** | 408 |  | −9,7% |
| U.S. Decennial Census |

I følge folketellingen i 2000, var det 467 personer, 195 husstander og 127 familier som bodde i byen. Befolkningstettheten var på 163,9 per kvadratkilometer. Det var 237 boligerenheter på en gjennomsnittlig tetthet av 83,2 per kvadratkilometer. Den etniske sammensetningen i byen var 2,23% hvite, 90,34% svarte eller afrikansk-amerikansk, 1,28% indiansk, 0,21% Pacific Islander, 1,71% fra andre raser og 0,21% fra to eller flere raser. 1,71% av befolkningen var Hispanic eller Latino av hvilken som helst rase.

Det var 195 husstander hvorav 21,5% hadde barn under 18 år som lever med dem, 48,7% var gifte par som bor sammen, 12,8% hadde kvinnelig familieoverhode uten noen mann til stede og 34,4% var ikke-familier. 33,3% av alle husholdninger bestod av enkeltpersoner og 14,9% hadde noen som bor alene som var 65 år eller eldre. Gjennomsnittlig husholdningsstørrelse var 2,39, og den gjennomsnittlige familiestørrelsen var på 3,02.

I byen var befolkningen fordelt på 22,9% under 18 år, 8,1% fra 18 til 24, 24,2% fra 25 til 44, 25,1% fra 45 til 64 og 19,7% som var 65 år eller eldre. Gjennomsnittsalder var 41 år. For hver 100 kvinner var det 100,4 menn. For hver 100 kvinner alder 18 år og over, var det 95,7 menn.

Gjennomsnittsinntekten for en husholdning i byen var USD 17 308, og gjennomsnittsinntekten for en familie var USD 21 250. Menn hadde en gjennomsnittsinntekt på USD 25 313 mot USD 17 750 for kvinner. Inntekten per innbygger var for byen USD 12 532. Omtrent 24,7% av familier og 31,0% av befolkningen under fattigdomsgrensen, inkludert 39,4% av de under 18 år og 30,3% av de som er 65 år eller over.

Referanser
----------

1. ↑  «2016 U.S. Gazetteer Files». United States Census Bureau. Besøkt 18. juli 2017.
2. ↑   *Local.Arkansas.gov - Patterson*, besøkt September 3, 2012
3. ↑  «US Gazetteer files: 2010, 2000, and 1990». United States Census Bureau. Besøkt 23. april 2011.
4. ↑  «Population and Housing Unit Estimates». Besøkt 9. juni 2017.
5. ↑  «Census of Population and Housing». Census.gov. Besøkt 4. juni 2015.
6. ↑  «American FactFinder». United States Census Bureau. Besøkt 31. januar 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Zina Lynna Garrison** (født 16. november 1963 i Houston, Texas, USA) er en tidligere profesjonell tennisspiller

I løpet av sin tenniskarriere vant hun 14 single- og 20 doubleturneringer, hvorav tre Grand Slam-mixeddouble. Hun nådde en fjerdeplass som høyest på rankinglisten over verdens beste kvinnelige tennisspillere i slutten av 1989. 

Garrison ble profesjonell tennisspillere i 1982 og hennes første turnering som proffs var French Open samme år, der hun kom til kvartfinale. Året etter nådde hun semifinalen i Australian Open og i 1984 gikk hun helt til topps i Zürich. Hun vant sin første doubleturnering i 1986 da hun i par med Gabriela Sabatini vant Canada Open. I Australian Open i 1987 vant hun mixeddouble-tittelen sammen med Sherwood Stewart og året etter vant de motsvarende turnering i Wimbledon. Garrisons eneste Grand Slam-finale var i Wimbledon i 1990, hun hadde på vei til finalen beseiret Monica Seles i kvartfinalen og Steffi Graf i semifinalen. I finalen tapte hun med 4-6, 1-6 mot Martina Navrátilová. Men i samme turnering vant hun sin tredje Grand Slam-tittel da hun sammen med Lori McNeil vant mixeddouble. Hun spilte sin siste Grand Slam-finale i 1992; doublefinalen i Australian Open sammen med Mary Joe Fernandez. 

Under Sommer-OL 1988 l Seoul vant hun to medaljer; gull i damedouble sammen med Pam Shriver og i singleturneringen fikk hun en bronsemedalje. 

Zina Garrison deltok også på det amerikanske Fed Cup-laget, hun spilte 27 Fed Cup-kamper mellom 1984–94 hvorav hun vant 22.

OL-medaljer
-----------

* OL 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - **gull** i tennis (double damer, sammen med Pam Shriver).
* OL 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - bronse i tennis (single damer).

Grand Slam-titler
-----------------

* Australias flagg **Australian Open:**
	+ Mixed double: 1987 (sammen med Sherwood Stewart)
* Storbritannias flagg **Wimbledon:**
	+ Mixed double: 1988 (sammen med Sherwood Stewart)
	+ Mixed double: 1990 (sammen med Rick Leach)

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w67w7bvz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.), side(r) 689[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   articles.latimes.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.historyorb.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   espn.go.com[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   twu.edu[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Zina Garrison – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Zina Garrison – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Zina Garrison – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Zina Garrison – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Zina Garrison – WTA Tennis Rediger på Wikidata

* (en) Zina Garrison – ITF Tennis Rediger på Wikidata

* (en) Zina Garrison – FedCup Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (sport)
 |
Moss Kurbad omkring åpningen. Litografi av Peter Frederik Wergmann. Tilhører Nasjonalbiblioteket.
**Moss Kurbad** var en behandlingsanstalt som ble opprettet i 1835 og nedlagt i 1958.

Badet lå innerst i Værlebukten, på sørsiden av Strandgata på Jeløya.

Historie
--------

### Moss Søbadindretning

Institusjonen ble åpnet den 17. juni 1835 som «Moss Søbadindretning», etter initiativ fra David Vogt, Hans Chrystie, Mathias Gude, P. C. Peterson og Wankel.

Sammen med Sandefjord kurbad (opprettet 1837) ble badeanstalten i Moss omtalt i kongebiografien *Kong Carl Johans Levnet*, som ble utgitt så tidlig som i 1838:

> Om de medicinske Videnskabers Fremskridt i begge Riger fortjener blot at anmærkes, at det hidtil i denne saavelsom i andre Henseender meget forsømte Norge erholdt et Rigshospital og en hensigtsmæssig medicinsk Organisation, som lededes af sagkyndige Mænd, hvorhos der lagdes stadig Mærke til alle Forbedringer i Udlandet. Dog vidste Homeopathien ikke at forskaffe sig Indpas; heller ikke frembragte den en Tidlang saa yndede dyriske Magnetisme noget mærkeligt Syn hos Nordboerne, hvis Nervesystem formedelst Klima og Levemaade maaske er mindre svækket og derfor ogsaa mindre modtageligt end de blødagtigere Sydboeres. I dets Sted erholdt Norge Badeindretninger, især i Moss og Sandefjord.
> 
> 

### Moss Kurbad

I 1920 overtok Moss kommune institusjonen, som ble omdøpt til Moss Kurbad. Kurbadet ble nedlagt i 1958. I 1968 brant badets hovedbygning, som deretter ble revet.

Referanser
----------

1. ↑  Karin Behn Skjævestad (20. januar 2014). «Kurbadet». *www.mosshistorielag.no*. Moss Historielag. Besøkt 23. februar 2017.
2. ↑  Hanson, Peter Treschow (1783-1843); Touchard-Lafosse, G.; Hviid, Rasmus (1784-1862) (1838). *Kong Carl Johans Levnet*. Christiania: Trykt R. Hviids Enkes Bogtrykkerie og paa hendes Forlag af G. Hansen. s. 318.
3. ↑  Karin Behn Skjævestad (20. januar 2014). «Kurbadet». *www.mosshistorielag.no*. Moss Historielag. Besøkt 23. februar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Kurbadet – Karin Behn Skjævestad, Moss Historielag (2014). Besøkt 23. februar 2017.
**Odd Steinar Bjerkeset** (1946–2021) var en norsk lokalpolitiker fra Kristelig folkeparti. Han var ordfører i Gjemnes kommune i Møre og Romsdal fra 2011 til 2015.

Bjerkeset ble første gang valgt inn i kommunestyret i 1983. Han har også tidligere vært ordfører i 8 år, fra 1999 til 2007. Han ble begge gangene valgt ved direkte ordførervalg. Fra 2007 til 2011 var han kommunestyrerepresentant. Bjerkeset har hatt en 4 års periode som varaordfører, og har også vært leder i undervisningsstyret.

Han drev firmaet *Bjerkeset Møbler og begravelsesbyrå* sammen med sin ektefelle, på Bjerkeset i Gjemnes, hvor de produserte kister og drev begravelsesbyrå. Begravelsesbyrået drives fremdeles av hans ektefelle. Firmaet har en historie som går tilbake til 1920-årene.

Referanser
----------

1. ↑   www.nrk.no, besøkt 3. oktober 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK (3. august 2021). «Bjerkeset er død». *NRK*. Besøkt 3. oktober 2021.
3. ↑  Bjerkeseter ny ordfører Arkivert 6. oktober 2011 hos Wayback Machine. - Romsdals Budstikke rbnett.no 27.09.2011, besøkt 27.09.2016
4. ↑  Bjerkeseter Møbler og begravelsesbyrå - www.kommunenvår.no - besøkt 27.09.2016

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger: | **Ordfører i Gjemnes**(1999–2007) | Etterfølger:**Knut Sjømæling** |
| Forgjenger:**Knut Sjømæling** | **Ordfører i Gjemnes**(2011–2015) | Etterfølger:**Knut Sjømæling** |
**Odd Solumsmoen** (født 16. juni 1917 i Hamar, død 30. april 1986 i Hamar) var forfatter, litteraturkritiker, og i sitt sivile liv ligningsfunksjonær.

Han tok artium i 1939, arbeidet først som bankbud, og var fra 1946 ansatt ved *Hamar ligningskontor*, en stilling han hadde til han ble pensjonist. Ved siden av jobben var han fast litteraturkritiker i Arbeiderbladet fra 1950- til 1980-årene. Hans litteraturkritiske virksomhet omfatter også bøker om Cora Sandel (1957) og Kristofer Uppdal (1959), samt essaysamlingen *Bokormens forsvarstale* (1977).

Han debuterte som skjønnlitterær forfatter med novellesamlingen *Barn i søndagsskolen* i 1943, og skrev siden én roman, to novellesamlinger, én diktsamling og et skuespill.

Solumsmoen ble statsstipendiat i 1982 for å arbeide med Emil Boysons forfatterskap. Han var i flere år medlem av Den norske Forfatterforenings *litterære råd*.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Odd Solumsmoen i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Alf Leonard Dominicus Pedersen Schrøder** (født 20. august 1880 i Vefsn, død 28. januar 1951 i Trondheim), oftest **Alf Schrøder**, var en norsk fotograf. Schrøder er mest kjent som pressefotograf for aviser over hele Norge. Hans firma Schrøder Foto i Trondheim, med atelier og egen avdeling for salg av fotografiske artikler, var en periode blant de største i Norden med butikker bl.a. i Trondheim, Stjørdal, Steinkjer og Sortland. I 2013 ble alle butikkene utenom den i Nordre gate i Trondheim nedlagt, og i 2015 ble også den nedlagt.

Han var sønn av gråsteinsmurer Petter Kristian Pedersen og Lovise Larsdatter. Han var apotekerlærling i Mosjøen, men reiste til Trondheim for å bli fotograf allerede som 16-åring. I lære hos Ludvig M.A. Bachs atelier fra 1898, hvor han var assistent frem til 1907, da han overtok hele firmaet. Forretningen fortsatte på samme adresse under navnet Foto Schrøder. Omkring 1930 hadde Schrøder rundt 20 ansatte, og omkring 1940 var det totalt 55. Schrøder fortsatte sitt virke som fotograf, selv etter at firmaet hadde blitt stort. Han var dessuten Nidarosdomens faste fotograf, sannsynligvis fra 1920.

Schrøder var oldermann i Nordenfjeldske Fotografers Forening og formann i Prøvenevnden. Styremedlem i Trondhjems Huseierforening en periode fra 1930. Han var representant for Høyre i Trondheim bystyre fra 1940.

Fotograf Scrøders fotoarkiv inngår i fotosamlingen på Trøndelag Folkemuseum på Sverresborg.

Galleri
-------

* Grunnlovsjubileets historiske opptog i Trondheim i 1914Grunnlovsjubileets historiske opptog i Trondheim i 1914
* Nidareidulykken i 1921Nidareidulykken i 1921
* Ørens Mekaniske Værksted ved NidelvaØrens Mekaniske Værksted ved Nidelva
* Fra åpningen av Trøndelagsutstillingen i 1930.Fra åpningen av Trøndelagsutstillingen i 1930.
* Ilsvika gård Trondheim.Ilsvika gård Trondheim.

Referanser
----------

1. ↑  Foto Schrøder stenger trolig dørene for godt.*Næringslivsavisa*. Besøkt 21. oktober 2021.
2. ↑  «Schrødersamlingen». Besøkt 21. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* «DigitaltMuseum: Søk: 'Schrøder'».
* Alf Schrøder i Norsk biografisk leksikon
* (no) Alf Schrøder i Fotografregisteret.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** KulturNav
 |
**Ren Rong**, opprinnelig **Ren Wuyun** (kinesisk: 任武云, født i september 1917 i fylket Cangxi i byprefekturet Guangyuan i Sichuan i Kina, død 16. juni 2017 i Wuhan), var en kinesisk kommunistisk generalmajor og politiker.

Liv og virke
------------

### Tidlig virke

Han ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1934 og besatte en rekke viktige militære poster i Folkets frigjøringshær under den kinesiske borgerkrig og annen sino-japanske krig. Under Koreakrigen var han kinesisk representant i kommisjonen som forhandlet fram en våpenhvile i konflikten.

### Ren Rong i Tibet

Fra og med begynnelsen av 1960-årene innehadde Ren en rekke viktige militære poster i Tibet og i 1964 ble han stedfortredende politisk kommissær i regionen.

Under kulturrevolusjonen ble han dratt inn i harde fraksjonsstrider i Tibet og han ble en av «Nyamdrel»-fraksjonens fremste representanter, noe som gav ham anledning til å bygge opp en sterk maktstilling i regionen. Etter avsettelsen av rivalen Zeng Yongya ble Ren utnevnt til ordfører for den autonome region Tibet i 1970 og året etter også til partisekretær i samme region.

Dermed ble han Tibets virkelige makthaver.

Ren Rong fortsatte da med den radikale kollektivisering og etablering av folkekommuner i Tibet, i en slik grad at de var utbredt til 90 prosent av alle kommunene der i 1974 (mot 34 % i 1964). Hans kritikere mente at når han dessuten kraftig overrapporterte produksjon og annen fremgang, var det for å sikre sin egen maktposisjon. I virkeligheten var forholdene tvert i mot blitt så forverret ved utgangen av 1970 at myndighetene så grunn til å frykte opprør.

Det ble innført enkelte lettelser, og det ble også gitt subsidier fra sentralregjeringen - noe som strengt tatt ikke ville ha vært nødvendig dersom rapportene fra Ren Rong hadde vært korrekte. Økonomiske subsidier fortsatte i lang tid for å legge en demper på tibetanernes misnøye.

Etter Mao Zedongs død og arrestasjonen av Firerbanden i 1976 beholdt Ren sin stilling i Tibet. Ikke før i 1980 ble han erstattet av den mer reformvennlige Yin Fatang.

Litteratur
----------

* Tsering Shakya (1999). *The dragon in the land of snows: a history of modern Tibet since 1947* **(eng)**. London: Pimlico. ISBN 0-14-019615-3.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 15. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   NetEase, «"开国将军"任荣今日凌晨辞世，享年一百岁», verkets språk forenklet kinesisk, utgitt 16. juni 2017, besøkt 16. juni 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑
4. 1 2  Worren W. Smith: «The Nationalities Policy of the Chinese Communist Party and the Socialist Transformation in Tibet», s. 69, i Robert Barnet & Shirin Akiner (red.). *Resistance and Reform in Tibet*, C. Hurst & Co. Ltd. 1994. ISBN 81-208-1371-5.
En soldat fra Telemark bataljon i øvingsfeltet ved Rena leir
**Rena leir** ligger i Åmot kommune i Innlandet og ble opprettet som en kavalerileir for Søndenfjeldske dragonregiment i 1997. Rena leir er den nyeste leiren i Norge og en av de største leirene i Norden med om lag 2 000 soldater. Leiren er en del av Østerdal Garnison, sammen med Terningmoen i Elverum. De fleste HRS-avdelingene (hurtig reaksjonsstyrke) i Hæren holder til her.

Avdelinger
----------

* Hærens våpenskole
* FLO Base Østerdalen (Hovedkontor)
* Operasjonsstøtteavdelingen for Østerdal Garnison.
* Forsvarets spesialkommando (FSK)
* Telemark bataljon (TMBN)
* Stående kompanier (HRS) fra:
	+ Ingeniørbataljonen
	+ Artilleribataljonen
	+ Sanitetsbataljonen
	+ Stridstrenbataljonen.

Det er en moderne leir, med blant annet store øvingsområder (Regionfelt Østlandet og Rødsmoen skytefelt) og kampsimulatorer.

Arkitektur
----------

Rena leir er bygget på bakgrunn av en arkitektkonkurranse i 1994. Leiren består av om lag 200 000 kvm bygninger med enormt bruksareal.

Leiren er bygget i betong, stål og treverk. Ubehandlet furu fra Østerdalen er brukt i de fleste fasadene i leiren, med rot i Østerdalens byggeskikk. Leiren er delt i to deler med boliger, forlegninger, velferd, messe og idrettsavdeling i en «garnisonsby» og treningssentre, skytebaner og øvingsfelt i ett festningsanlegg.

Arkitekt for anlegget var LPO arkitekter. Arkitektbyrået og leiren ble tildelt Betongtavlen i 1998.

Kuriosa
-------

* Rena leir har en av verdens beste hinderløyper til bruk i militær femkamp og har en stor idrettshall med tilhørende basseng.
* Vanntårnet som ruver vel 60 meter over bakken leverer vann til hele leiren og Åmot kommune.
* Under de arkeologiske undersøkelsene i forbindelse med byggingen av Rena leir ble det gravd ut en spesiell kulturminnetype som ikke var spesielt kjent på forhånd: groptufter - rester etter vinterboliger fra steinalderen.

Litteratur
----------

* Anne Marie Stenmark m.fl. red. (1997). *Rena leir*. Hamar.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Wenche Kjølås** (født 20. desember 1962) er en norsk forretningskvinne.

Kjølås ble født på Stranda i Møre og Romsdal. Hun gikk på Stranda videregående skole, før hun begynte på Norges Handelshøyskole i 1982. Hun var ferdig med sin siviløkonomgrad i 1986.

Fra 1986 til 1992 arbeidet hun i Touche Ross. Hun ble deretter finansdirektør i Hakon Gruppen fra 1993 til 1995 og finansdirektør i Kavli Holding fra 1995. Hun var også administrerende direktør i Kavli AS, Norge fra 1997 til 1999. Fra 2000 til 2005 var Kjølås konserndirektør i Kavli Holdning AS. I 2006 ble hun finansdirektør i Grieg Logistics, og i 2009 ble hun administrerende direktør i Grieg Maturitas AS.

Kjølås er styreleder i Keolis Norge, styremedlem i DOF ASA, Grieg Group Resources og Grieg Seafood ASA, og har vært styremedlem i Petroleum Geo-Services, Cermaq, Kavli og Q-Meieriene.

Referanser
----------

1. ↑  «Wenche Kjølås – 19 roller i norsk næringsliv». *www.proff.no*. Besøkt 8. oktober 2018.
2. ↑  «Wenche Kjølås blir ny styreleder i Keolis - Keolis». *Keolis*. 6. september 2017. Arkivert fra originalen 14. mars 2018. Besøkt 13. mars 2018.
**Wenche Klouman Kerr** (født 11. mai 1918 i Kristiania, nåværende Oslo, død 8. februar 2009) var en norsk skuespiller.

Skuespillerkarriere
-------------------

Hun debuterte ved Det Nye Teater i 1937 og var senere tilknyttet Den Nationale Scene og i særlig grad Centralteatret. Blant Kloumans sceneoppgaver var tidstypiske lystspillroller i stykker som *Kjære Ruth*, *Tre må man være* og *Det kunne vært deg*, videre Eliza Doolittle i *Pygmalion*, operetteroller i *Min søster og jeg* og *Czardasfyrstinnen* og en stor, kompleks karakterrolle i den psykologiske thrilleren *Mona Lisa-smilet* av Aldous Huxley, der hun leverte et oppsiktsvekkende spill. Klouman trakk seg tilbake fra scenen tidlig på 1950-tallet, men medvirket senere i et par husmorfilmer – *Slik kan det gjøres* fra 1954, og *Hjemme hos oss* fra 1957.

Familie
-------

Hun var datter av skuespiller og tegner Thoralf Klouman og skuespiller Borghild (Johannessen) Klouman, og søster av musikeren Carsten Klouman. Hennes bestefar, Bernt Johannessen, den store skuespilleren ved Den Nationale Scene i annen halvdel av 1800-tallet, var også bestefar til blant andre Per Aabel, hvis mor Svanhild, gift med Hauk Aabel, var søster av Borghild Johannessen.

Filmografi
----------

* 1939 – *Familien på Borgan*
* 1941 – *Den forsvundne pølsemaker*
* 1946 – *To liv (1946)*
* 1948 – *Trollfossen (film)*
* 1949 – *Det gjelder oss alle* (dansk)
* 1949 – *Leilighet til leie* (dansk)
* 1954 – *Slik kan det gjøres (1954)*
* 1957 – *Hjemme hos oss. Husmorfilmen 1957*

Referanser
----------

1. 1 2   www.behindthevoiceactors.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nb.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Wenche Klouman i Scenewebarkivet
* (en) Wenche Klouman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Wenche Klouman hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Wenche Klouman hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Wenche Klouman hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Discogs
 |
**Wenche Jacobine von der Lippe Irgens** (født 8. februar 1795 i Bergen, død 7. mai 1852 i Bergen) var en norsk kunstmaler.

Liv og virke
------------

Wenche Irgens var omkring 1830 elev av Jacob Calmeyer i sin fødeby Bergen, hvor hun fikk undervisning i tegning og akvarell. Hun var eneste kvinne som var representert ved Bergen Kunstforenings første utstilling i 1839. Det hadde hun tre blomsterbilder til utlodning. Som mange kvinnelige kunstnere på denne tiden, utførte hun stilleben og blomsterbilder i akvarell, og dessuten enkelte landskapsbilder i samme teknikk. Hun arbeidet også med maleri på fløyel og silke. Hun malte også noen få oljemalerier.

Sammen med fire søstre opprettet hun et «Pigeinstitut» i Bergen. Der ga hun undervisning i tegning og maling.

Etter hennes død ble noen av hennes bilder stilt ut i Bergen Kunstforening i 1855 («En Kurv med Grøntsager») og i 1859 («En Frugtvase»).

Familie
-------

Wenche Irgens var datter av sogneprest og stiftsprost Marcus Fredrik Irgens av slekten Irgens og Sophia de Chezaulx. Hun forble ugift.

Referanser
----------

1. 1 2   nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID cf5bbeed-b5c4-4971-8ffd-989fa17a1fd6[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Wichstrøm, Anne (1997). *Kvinneliv, kunstnerliv*. Gyldendal. s. 211. ISBN 8205193622.
4. 1 2 3  Bøgh, Johan (1888). *Bergens Kunstforening i femti Aar*. I kommission hos Ed. B. Giertsen. s. 106.

Kilder
------

* *Norsk kunstnerleksikon : bildende kunstnere, arkitekter, kunsthåndverkere. B. 2 : H-M*. Universitetsforl. 1983. s. 340. ISBN 8200065359.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** KulturNav
 |

Portal: Kunst