recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**C. Angerer & Göschl** var et østerriksk reproduksjonsfirma som raskt slo seg opp som den største leverandør av sinketsninger for europeiske trykksaker. Storhetstiden var fra 1880-årene og videre gjennom de første par decennier av 1900-tallet.

 Annonse for firmaet C. Angerer & Göschl i 1903.
Carl Angerer (1838-1916) var en av fire brødre som alle startet hver sine firmaer innenfor reproduksjons- og fotografibransjen. Carl Angerer grunnla sitt firma alene i 1870. Adressen var Hubergasse 15 i Wien. Tre år senere, i 1870, fikk han med seg svogeren, Alexander Göschl (1848-1900), til å lede bedriften. Göschl var den som i hovedsak tok seg av de økonomiske sidene, mens Angerer håndterte det kunstneriske. I 1877 utvidet de med eget fotoatelier, slik at de kunne behandle så vel fotografering som etsning av bilder. Dermed var de i stand til å levere fullt ferdige bildetrykk fra grunnen av til såkalte autotypier.

En europeisk leverandør av billedtrykk
--------------------------------------

Carl Angerer tilegnet seg håndverket og forbedret den kjemigrafiske sinketsemetoden til et kvalitativt nivå som gjorde produktene deres svært ettertraktet. Disse gikk gjerne under navnet Wienertrykk. Med stadige forbedringer av produktene var signaturen "AG ph." snart å se på bildetrykk i de fleste ukeblader og aviser i Europa. I Norge var det fra først av særlig *Skilling-Magazin* og, da dette gikk inn, *Folkebladet* som var de hyppigste brukerne av deres tjenester. Firmaet var også flittig representert på utstillinger og messer over hele Europa, og i USA.

Firmaets velmaktsdager
----------------------

I 1880 flyttet firmaet til Ottakringerstraße 33, og i 1899 videre til Ottakringerstraße 49. I 1910 hadde de hele 250 ansatte. Ved farens død i 1916 ble selskapet overtatt av sønnen, Alexander Carl Angerer (1869–1950), som i løpet av mellomkrigstiden åpnet filialer i flere land. Sammen med Verlag Ed. Hölzel & Co. og Wiener Kunstdruck-Gesellschaft overtok de i 1920 en patent på fargeprosessen Uvachrome for både Østerrike, Ungarn, Jugoslavia og Romania.

I 1921 ble verket *Fünfzig Jahre Angerer & Göschl. 1871–1921* publisert som memorandum i anledning 50-årsjubileet. I årene 1924 til 1938 satt Alexander Angerer som president for Photographischen Gesellschaft.

Epilog
------

31. mars 1983 ble firmaet begjært konkurs, men et nystiftet selskap overtok og videreførte navnet. Dette nyetablerte selskapet driver fremdeles en helt alminnelig trykkerivirksomhet i Wiens 17. distrikt.

Litteratur
----------

* Angerer, Carl 1885: «Die Fortschritte der photographischen Reproduktionstechnik» (s. 448-455). I: Ludwig Schrank (red.): *Photographische Correspondenz*. Band 22. Verlag Photographische Correspondenz: Wien.
* Hochreiter, Otto og Timm Starl 1983: *Geschichte der Fotografie in Österreich*. 2 Bd. Bad Ischl.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
***Weather Report Girl*** お天気お姉さん (Otenki Onēsan, *お天気お姉さん*), også kjent som ***Weather Woman*** er en toepisoders OVA-anime innenfor yuri- og ero-sjangerne. Den ble først sluppet ut i Japan i august 1994 av Toho og senere i USA på VHS i september 1996 og på DVD i august 2005 av Right Stuf. Den er basert på en softcore eromanga av Tetsu Adachi.

Handlingen dreier seg rundt Keiko Nakadai, som jobber som kontordame hos ATV-TV-kanalen, som konsekvent har lavest seertall. Hun blir valgt ut til å ta over jobben til en av værdamene en dag, og Keiko tar nytte av denne muligheten ved å helt åpenbart vise frem undertøyet sitt på TV. Dette gjør at seertallene flyr oppver, og i TV-kanalens håp om å få høyere seertall, blir hun den nye værdamen til kanalen.

Referanser
----------

1. ↑  «Weather Report Girl (OAV) - Anime News Network». *www.animenewsnetwork.com* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.
2. ↑  «Weather Report Girl». *Absolute Anime* **(engelsk)**. Besøkt 15. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Weather Report Girl* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Weather Report Girl* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
* *Weather Woman* (manga) på Anime News Networks encyklopedi
* *Weather Report Girl* (anime) på Anime News Networks encyklopedi
Slottet på Wawel i Kraków
Sigismund-kapellet i Kraków
**Bartolommeo Berrecci** (født 1480 i Pontassieve, Firenze, Italia, død 1537 i Kraków), var en polsk-italiensk renessansearkitekt, som sammen med Benedikt fra Sandomierz gjenoppbygget det kongelige slottet Wawel i Kraków under Sigismund I av Polens styre, etter at slottet brant ned i 1499.

Hans lærer i Firenze var muligens Andrea Ferrucci. Han kom til Polen i 1516 etter invitasjon av biskopen Jan Łaski. I Kraków overtok han arbeidsverkstedet til Francesco Florentino, som døde i 1516. Der arbeidet han sammen med Bernardino di Gianotis, Giovanni Cini fra Siena, Mikołaj Castiglione og fem medlemmer fra Soli-familien. Han arbeidet i Kraków, Niepołomice, Poznań og Tarnów.
I Polen ble han svært velstående. Han var eieren av hus og ét teglverk. Han ble myrdet av en sjalu italiensk kunstner i Kraków og ble begravet i Bożego Ciała-kirken i Kazimierz ved Kraków.

De viktigste verkene til Berrecci er kapellet til de siste Jagellonerne, Sigismund kapell for Zygmunt I Stary ved Wawel (1517–1533) i Kraków; det er betraktet å være det mest storslagne eksempelet på italiensk renessansearkitektur utenfor Italia. Noen år senere bygget Santi Gucci sarkofagene til Zygmunt II August – Zygmunt I Starys og Anna Jagiellonkas sønn. De ble bygget inne i kapellet.

Han gjenoppbygget også Wawel, lagde en forlengelse av Niepołomice slott, lagde en baldakin for sarkofagen til Vladislav II Jagello. Han fullførte også sarkofagene til biskopene Jan Konarski (døde i 1525) og Piotr Tomicki (døde i 1535) i Wawel-katedralen. Dessuten konstruerte han sarkofagen til Barbara Tarnowska, og én sarkofag i katedralen i Tarnów.

Referanser
----------

1. 1 2   Sejm-Wielki.pl profil-ID psb.1161.1[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Polsk
* sylwetka Polsk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |
**Nebulaprisen** er en litteraturpris som deles ut av det amerikanske forfatterforbundet Science Fiction and Fantasy Writers of America (SFWA).

Prisen er delt ut hver år siden 1966. Prisen deles ut til de beste science fiction- eller fantasy-publikasjonene innen det siste nomineringsåret, utgitt innen de siste to foregående år. Prisen deles ut i seks klasser: fire ulike kategorier basert på publikasjonenes lengde, og to kategorier for manus til film, teater, radio, TV, multimedia eller lignende.

Kategorier
----------

* Best Novel (mer enn 40 000 ord)
* Best Novella (17 500 til 40 000 ord)
* Best Novelette (7 500 til 17 500 ord)
* Best Short story (mindre enn 7 500 ord)
* Best Script (for film, tv, skuespill eller radiohørespill)
* Best Dramatic Script (utdelt siden 1999)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nebula Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Svein Nordbotten** (født 31. desember 1928) er en norsk statistiker og samfunnsøkonom.

Nordbotten ble uteksaminert som økonom fra Universitetet i Oslo i 1952. Han arbeidet i 20 år ved Statistisk sentralbyrå med ansvar for informasjonsteknologi og statistiske informasjonssystemer. Sammen med blant annet Ernst S. Selmer bidro han i arbeidet med å innføre personnummersystemet i Norge.[]

Han begynte ved Universitetet i Bergen som professor i informasjonsvitenskap i 1972, der han ledet utviklingen av faget og var med på å stifte Institutt for informasjonsvitenskap.
I perioden 1979–1982 var Nordbotten leder av FNs statistiske kontor i New York.
Etter engasjementet i FN var Nordbotten president i IASC (International Association for Statistical Computing) 1983–1985. Fra 1989 til 1992 var Nordbotten dekan for det Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen.

Fra 1999 har Nordbotten vært professor emeritus ved Universitetet i Bergen.

Nordbotten ble i 2020 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for samfunnsnyttige innsats.

Referanser
----------

1. ↑  United Nations Statistics Division
2. ↑  Svein Nordbotten, President of the IASC (1983–1985) Arkivert 4. august 2007 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Utnevnelser til St. Olavs Orden». *www.kongehuset.no* **(norsk)**. Besøkt 6. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Svein Nordbotten i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Svein Nordbotten i BIBSYS
* Presentasjon på UiBs sider
* Hjemmesiden til Svein Nordbotten & Associates

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Karyes** (gresk: Καρυές, *Karyés*; før 1930: Αράχωβα, *Arachova*) er en gresk landsby og en tidlige kommune i Lakonia i periferien Peloponnes i Hellas. Siden regjeringreformen i lokalstyre av 2011 er den i dag en del av kommunen Sparta, som den er en kommunal enhet av. Landsbyen ligger omtrentlig midt mellom Sparta og Tripoli. Befolkningsantallet per 2001 utgjorde 926 innbyggere, noe hadde sunket til 729 i 2011. Landsbyen var en liten polis i antikken og kjent for sitt tempel for Artemis Karyatis.

Historie
--------

Antikken
I antikken var byen en liten polis ved navn Karyai (gammelgresk: Καρυαί) i Lakonia som lå nær grensen til Arkadia. Den var lokalisert langs veien fra Tegea til Sparta. Karyai hadde en helligdom for gudinnen Artemis Karyatis og hvor hennes hennes statue sto ute under åpen himmel. Lakedaemonske (spartanske) ugifte kvinner feiret årlig en festival for henne med kordanser. Karyatider, søyler eller pilastere som er skulptert som en kvinneskikkelse, var antagelig navngitt etter disse jomfruene fra Karyai. Før Karyatis var en epitet for Artemis var det antagelig navnet på en lokal gudinne for valnøttreet. Navnet på den antikke polis er blitt videreført til dagens landsby Karyes.

Senere historie
Dagens landsby ble opprettet av slavere som i middelalderen bosatte seg i regionen. Den ble da kalt for *Arakova* («Valnøttrærne»). Landsbyen ble herjet og ødelagt i 1826 av muslimske Ibrahim Pasha under den greske selvstendighetskrigen.

Byen tok offisielt navnet Karyes i 1930.

Den 14. og 15. mars 1944 under den andre verdenskrig brente tyske soldater ned 300 hjem og rundt tjue mennesker ble drept.

Bilder fra landsbyen
--------------------

* Klokketårnet fra ca. 1900Klokketårnet fra ca. 1900
* Det sentrale torgetDet sentrale torget
* Utsyn over landsbyen.Utsyn over landsbyen.
* Den kommunale skolen.Den kommunale skolen.

Referanser
----------

1. ↑  Folketelling av befolkning og husstander per 18. mars 2001 Arkivert 14. november 2011 hos Wayback Machine. (PDF), Den nasjonale statistikktjeneste i Hellas, 2003
2. ↑  Kallikratis-loven Arkivert 27. april 2017 hos Wayback Machine. (PDF), det greske innenriksministeriet
3. ↑   «Caryatis», *Greek Myth Index*
4. 1 2   Smith, William, red. (1854): «Caryae» i: *Dictionary of Greek and Roman Geography* **1**. London: John Murray. s. 555.
5. ↑   Pausanias: Beskrivelse av Hellas, 3.10.7
6. ↑   Ιστορία των Καρυών Arkivert 15. mai 2010 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Καρυές (Αράχωβα), offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Bro over Kalif-elven ved Karwar.
**Karwar** er en by i den indiske delstaten Karnataka, og er den viktigste byen i distriktet Uttara Kannada. Folkemengden var 63 755 innbyggere ved folketellingen i 2011, med forsteder: 77 139 innbyggere. Kwarwar ligger i den nordlige del av kystlandskapet Kanara på malabarkysten. Karwar var tidligere en av de beste havnene på den indiske vestkysten, men mistet sin betydning i forbindelse med at jernbanen ble utbygd i Syd-India.

Det indisk-norske fiskerisamarbeidet
------------------------------------

Ett av tre «satellittprosjekter» i fiskeriprosjektet i Kerala i tidsrommet 1952–1972 var i Karwar.

Referanser
----------

1. ↑  Office of The Registrar General & Census Commissioner, India; Census Digital Library, Table Series/Tabulations Plan of Census Year – 2011/Primary Census Abstract/Urban Agglomeration Läst 31 maj 2014. Arkivert 2. juli 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  (sv) Karwar i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1910)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Kominterns hymne** *(tysk: Kominternlied)* var hymnen til Den Kommunistiske Internasjonale skrevet av Franz Jahnke i 1926, og komponert av Hans Eisler i 1928. Den norske gjendiktningen, som begynner med linjene «Stopp hjul og maskiner, fremad proletarer!/Til storm nå marsjerer arbeidernes skarer» er utført av Jens Galåen.

Sangtekst
---------

**Kominternlied**

Verlasst die Maschinen! heraus, ihr Proleten!  

Marschieren, marschieren! Zum Sturm angetreten!  

Die Fahnen entrollt! Die Gewehre gefällt!  

Zum Sturmschritt! Marsch, marsch! Wir erobern die Welt!  

Wir erobern die Welt! Wir erobern die Welt!  

  

Wir haben die Besten zu Grabe getragen,  

Zerfetzt und zerschossen und blutig geschlagen.  

Von Mördern umstellt und ins Zuchthaus gesteckt,  

/: Uns hat nicht das Wüten der Weißen geschreckt! :/  

  

Die neuen Kämpfer, heran, ihr Genossen!  

Die Fäuste geballt und die Reihen geschlossen.  

Marschieren, marschieren! Zum neuen Gefecht!  

/: Wir stehen als Sturmtrupp für kommendes Recht! :/  

  

In Russland, da siegten die Arbeiterwaffen!  

Sie haben’s geschafft — und wir werden es schaffen!  

Herbei, ihr Soldaten der Revolution!  

Zum Sturm! Die Parole heißt: Sowjetunion!  

Zum Sturm! Die Parole: Welt-Sowjetunion!

Referanser
----------

1. ↑  «Гимн Коминтерна (1929) - Эрнст Буш (Ernst Busch): хроника ХХ века в песнях». *sites.google.com*. Arkivert fra originalen 25. februar 2014. Besøkt 26. juni 2022.
2. ↑  «"Kominternens hymne" - Kominternlied in Norwegian». Besøkt 26. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* «Kominternens hymne» på norsk på YouTube
«**Keep the Car Running**» er en sang av det canadiske indierockbandet Arcade Fire. I Storbritannia var det den første singelen fra bandets andre album, *Neon Bible*, mens Black Mirror var den første singelen fra albumet som ble gitt ut i USA. Sangen lå på 22.-plass på *Rolling Stone*s liste over de 100 beste sangene i 2007.

Singelen ble gitt ut på 7" vinyl den 19. mars 2007 i Storbritannia, med «Broken Window» på B-siden, via Rough Trade Records. Singelen havnet på 56.-plass på UK Singles Chart. Singelen ble gitt ut i USA den 8. mai 2007 via Merge Records, under navnet «Keep the Car Running/Broken Window». Her havnet den på 32.-plass på *Billboard*s Hot Modern Rock Tracks.

Bandet fremførte sangen på *Saturday Night Live* den 24. februar 2007.

Foo Fighters spilte en versjon av sangen den 17. og 18. august 2007 under Echoes, Silence, Patience & Grace-turneen, i The O2 i London. Bandet spilte den en gang under en konsert for Jo Whileys *Live Lounge*, og igjen under en konsert for BBC Radio 1s Six Weeks of Summer-konsert i Brighton. Dave Grohl annonserte til publikum at han hadde spilt sangen tidligere samme dag, men var misfornøyd med måten den ble fremført, og derfor såg på det som hans plikt å prøve igjen. Han sa under den første innspillingen at han hører på sangen hver morgen når han våkner. Sangen kan finnes på Foo Fighters sin Let It Die EP. Bruce Springsteen and the E Street Band spilte sangen, sammen med Win Butler og Régine Chassagne, under en konsert i Ottawa den 14. oktober 2007.

Spor
----

1. «Keep the Car Running» – 3:28
2. «Broken Window» – 6:27

Referanser
----------

1. ↑  Castina (13. desember 2007). «Rolling Stone Magazine The 100 Best Songs Of 2007» **(engelsk)**. Popcrunch. Arkivert fra originalen 26. juli 2010. Besøkt 18. mai 2010.
2. 1 2  «Radio 1 Presents... Foo Fighters (16/16)» **(engelsk)**. BBC Radio 1. 17. august 2007. Besøkt 18. mai 2010.

| * v
* d
* r
Arcade Fire |
| --- |
| 
* **Win Butler**
* **Régine Chassagne**
* **Richard Reed Parry**
* **William Butler**
* **Tim Kingsbury**
* **Sarah Neufeld**
* **Jeremy Gara**

* Marika Anthony-Shaw
* Colin Stetson
* Owen Pallett
* Kelly Pratt
* Howard Bilerman
* Brendan Reed
* Myles Broscoe
* Dane Mills

 |
| Studioalbum | 
* *Funeral*
* *Neon Bible*
* *The Suburbs*
* *Reflektor*

 |
| EPer | 
* *Arcade Fire*
* *Live EP*

 |
| Singler | 
* "Neighborhood #1 (Tunnels)"
* "Neighborhood #2 (Laïka)"
* "Neighborhood #3 (Power Out)"
* "Cold Wind"
* "Rebellion (Lies)"
* "Wake Up"
* "Black Mirror"
* "Keep the Car Running"
* "Intervention"
* "No Cars Go"

 |
| Relaterte artikler | 
* Diskografi
* Priser
* *Dark Was the Night*
* Bell Orchestre
* The Luyas
* Torngat
* Clues

 |
**Rocco Filippini** (født 7. september 1943 i Lugano i Sveits, død 13. april 2021 samme sted) var en sveitsisk cellist.

Biografi
--------

Rocco Filippini var sønn av forfatteren og maleren Felice Filippini og pianisten Dafne Salati. Pierre Fournier ledet hans musikalske utdannelse samen med professor Franz Walter fra Genève-konservatoriet, hvorfra han ble uteksaminert som 17-åring med Premier Prix de Virtuosité, en pris som ikke hadde blitt utdelt på 36 år.[] Han fortsatte å utvikle seg, da under fiolinisten Corrado Romano, og vant andreprisen (uten tildeling av den første), tjue år gammel, ved den internasjonale konkurranse i Genève, og startet sin konsertaktivitet.

Han ble cellist i verdensklasse.[] I 1968 grunnla han Trio di Milano og i 1992 Accardo-kvartetten. Filippini har opptrådt med Salvatore Accardo og Maurizio Pollini. Han ble assisterende professor i cello ved Giuseppe Verdi-konservatoriet i Milano. 

Filippini døde i 2021 av komplikasjoner utløst av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  «È morto il violoncellista luganese Rocco Filippini - Home». *Corriere del Ticino*. Arkivert fra originalen 19. oktober 2021. Besøkt 19. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rocco Filippini på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Rocco Filippini på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Rocco Filippini på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Der finnes ulike skalaer for farveintensiteten på øl. De to mest alminnelige er SRM (Standard Reference Method) og EBC (European Brewing Convention). De to skalaene tar begge utgangspunkt i spektroskopi.

Sammenhengen mellom SRM og EBC
------------------------------

SRM er den offisielle
måleenheten som brukes ved internasjonale konkurranser. Denne enheten ble oppfunnet i Amerika, og som svar på denne begynte de europeiske bryggeriene innføringen av skalaen EBC. I starten var sammenhengen mellom SRM og EBC umiddelbart vanskelig å kategorisere grunnet forskjellige bølgelengder i spektroskopien. I 1991 ble EBC-skalaen gjort om så man brukte den samme bølgelengden (430 nm) som SRM. Siden da har sammenhengen vært slik:

{\displaystyle {\mbox{EBC}}={\mbox{SRM}}\times 1.97}
{\displaystyle {\mbox{SRM}}={\mbox{EBC}}\times .508}

Fargeskalaen
------------

Fargeskalaen kan enkelt forklares slik: 

| SRM/Lovibond | Eksempel | Ølfarge | EBC |
| --- | --- | --- | --- |
| 2 | Lys lager |  | 4 |
| 3 | Tysk Pilsener |  | 6 |
| 4 | Pilsner Urquell |  | 8 |
| 6 |  |  | 12 |
| 8 | Hveteøl |  | 16 |
| 10 | Bass pale ale |  | 20 |
| 13 |  |  | 26 |
| 17 | Mørk lager |  | 33 |
| 20 | Brown Ale |  | 39 |
| 24 |  |  | 47 |
| 29 | Porter |  | 57 |
| 35 | Stout |  | 69 |
| 40 |  |  | 79 |
| 70 | Imperial stout |  | 138 |

Referanser
----------

1. ↑  «Ifølge BJCP (Beer Judge Certification Program)». Arkivert fra originalen 29. januar 2010. Besøkt 20. mars 2012.
2. ↑  skala fra BJCP.org

Eksterne lenker
---------------

* Kontroversen omkring SRM/EBC Arkivert 15. juni 2009 hos Wayback Machine. (engelsk)
* Forståelse av ølfarge (engelsk)
Universet
**Kosmogoni** (fra gresk: οσμογονία, *κόσμος*, «kosmos, verden» + *gone*, «fødsel», rotordet av γί(γ)νομαι / γέγονα, «å bli født, forandre seg, komme inn i ny tilstand av værelsen») er læren om eller fortellingen om verdens opprinnelse. Betegnelsen kosmogoni refererer både til (religiøse) skapelsesfortellinger og helst vitenskapelige teorier om universets begynnelse. I den spesielle kontekst av vitenskapen om verdensrommet og astronomi refererer begrepet til teorier om skapelsen og opprinnelsen til solsystemet.

Kosmogoni må ikke forveksles med kosmologi som betegner vitenskapen om universets struktur og opprinnelse.

Denne artikkelen behandler utelukkende vitenskapelige skapelsesteorier. For studier av kosmogoniske oppfatninger innenfor tradisjonelle kulturer, se skapelsesmyter.

Referanser
----------

1. ↑  «kosmogoni», *Bokmålsordboka*
2. ↑   «γίγνομαι - come into a new state of being», *Tufts University*.

Se også
-------

* Teogoni
* Antropogoni
* Skapelsesberetning

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
En **longitudinell studie** er et tverrsnittstudie som går over tid, hvor man følger de samme observasjonsenhetene. Målet er å undersøke utvikling og endring. For eksempel kan man undersøke observasjonsenheter som blir utsatt for en spesiell påvirkning, man får dermed et kvasieksperimentelt element ved forskningsdesignet sitt. Ved longitudinelle studier blir det enklere å få oversikt over hendelsesforløpet og man kan komme ett skritt nærmere å avklare hva som er årsak og hva som er virkning.

Det skilles mellom prospektive og retrospektive longitudinelle studier:

* *Prospektive*: studiet starter opp og følger så observasjonsenhetene over tid
* *Retrospektive*: innhenter opplysninger om noe som har skjedd forut for observasjonstidspunktet. Dette kan begrense verdien av informasjonen, f.eks. kan informanters erindringer være upålitelige.

Ulemper
-------

En svakhet med longitudinelle studier er at utvalget kan ha begrenset sammenlignbarhet om det for eksempel i utgangspunktet var forskjell mellom observasjonsenhetene som ble utsatt for en påvirkning og de som ikke ble det. I noen tilfelle kan også påvirkningen som observasjonsenheter blir utsatt for smitte over på de som ikke ble utsatt direkte for påvirkningen noe som gjør tallene mindre sammenlignbare. Noen ganger kan man også få systematisk bortfall av observasjonsenheter, for eksempel i at det skal testes et nytt produkt og mange ikke er fornøyde med det og slutter å bruker det. Man vil da miste data fra dem som ikke var fornøyde, mens de som er mer fornøyde vil bli overrepresentert blant de som fullfører studiet. Videre kan det være et problem at selve målingen kan ha en effekt på observasjonsenhetene, for eksempel kan individer føle seg mer fornøyde fordi forskere spør dem alle mulig spørsmål om hvordan de har det og dermed får økt trivsel fordi de opplever å bli sett. Dette kalles for Hawthorneeffekten.

Referanser
----------

1. ↑  Skog, Ole-Jørgen : *Å forklare sosiale fenomener - en regresjonsbasert tilnærming*, Gylendal Akademiske 2004, s. 74
2. ↑  «longitudinell metode – Store norske leksikon». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 29. januar 2017.
3. ↑  Skog, Ole-Jørgen : *Å forklare sosiale fenomener - en regresjonsbasert tilnærming*, Gylendal Akademiske 2004, s. 74-75

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Longhuatempelets pagode er 40,4 meter høy
**Longhuatempelet** (kinesisk: 龙华寺; pinyin: *Lónghúa Sì*) er et buddhistisk tempel viet til Maitreya Buddha. Det ligger i Shanghai i Folkerepublikken Kina.

De fleste bygningene er moderne rekonstruksjoner, men de er tro mot det arkitektoniske uttrykk som tempelet ble bygd etter under Songdynastiet og som var typisk innen chanbuddhismen. 

Longhuatempelet er det største, mest autentiske og fullstendige gamle tempel i Shanghai.

Bygningshistorie
----------------

Templets nye pailou; det opprinnelige inngangspartiet er noe bakenfor og nå bare markert med to søyler og det opprinnelige steinløveparet.
Tempelet ble først bygd i år 242, under de tre kongedømmers tid. Ifølge legendene hadde Sun Quan (孙权), kongen av kongedømmet Wu, fått fatt i sharirarelikter, det vil si kremerte levninger etter Buddha. For å huse disse kostelige relikvier forordnet kongen byggingen av 13 pagoder. **Longhuapagoden** (*Longhua Ta*), som inngår i Longhuatempelkomplekset, skal være en av dem. Navnet skal skyldes at en skinnende drage (kinesisk: *long*) en gang viste seg på stedet. 

Tempelet ble ødelagt av krig mot slutten av Tangdynastiet og gjenoppbygd i 977, under Songdynastiet. (Ifølge en annen versjon av historien, som er kjent fra lokalhistoriske fortellinger fra Song- og Yuan-tiden, ble tempelet først bygd av kongen av Wuyue tidlig under Song-tiden.) Senere under Song, i 1064, fikk anlegget det nye navnet *Kong Xiang-tempelet*, men det opprinnelige navnet *Longhuatempelet* ble gjeninnført under Mingdynastiet under Wanli-keiserens regjeringstid.

Det nåværende arkitektoniske design følger det opprinnelige fra Song-dynastiets tid. Det er viktige bygningsewlementer i selve pagoden som også stammer fra den tid, men ellers er det meste på tempelområdet gjenoppbygd under Tongzhi-keiseren og Guangxu-keiseren under Qing-dynastiet. En moderne restaurering av hele tempelanlegget ble utført i 1954.

Tempelet og dets kloster var til å begynne med omgitt av store haver og frukthaver. Frukttrærnes blomstring var en viktig begivenhet som tiltrakk seg besøkende fra fjern og nær i hele området. Disse havene er imidlertid senere blitt spist opp av en stor gravlund, Longhuamartyrenes gravfelt, og minner ikke lenger om de opprinnelige grøntanleggene og frukthavene.
**Kosmas fra Aitolia** (gresk: Κοσμάς Αιτωλός; født 1714, død 1779) var en kjent munk fra Hellas som var medlem av den greske ortodokse kirken, og en viktig figur i den greske opplysningstiden. 

Han ble født i den greske landsbyen Mega Dendron i regionen Aitolia. Han studerte gresk og teologi før han ble munk etter en tur til Athosfjellet, der han også besøkte det lokale teologiske akademiet. Etterpå reiste han gjennom det som senere skulle komme til å danne områdene i både Vest-Hellas og Nord-Hellas, der han oppfordret ortodokse kristne til å etablere flere kristne skoler og kirker. 

Over en periode på seksten år etablerte han mer enn 100 kristne skoler. Grunnen til at han ba kristne personer om å etablere skoler og lære datidens fellesgresk, var at de på denne måten kunne forstå de hellige skriftene bedre og generelt utdanne seg og lære mer. Etter Orlov-opprøret i 1770 på Peloponnes (som ble provosert frem av Orlov-brødrene med støtte fra Katarina II av det russiske imperiet) begynte han å forkynne kristendom i Sør-Albania, som på denne tiden var under styret til Ahmet Kurt Pasha, som var hersker over Pasjalikatet Berat.

Mistenkt for å være en russisk agent, ble han tatt til fange av osmanske myndigheter og han ble henrettet for spionasje og forræderi den 24. august 1779. I 1813, klarte Ali Pasja, den muslimske albanske herskeren av osmanske Epirus, å bygge en kirke i nærheten av stedet der Kosmas ble henrettet i Kolkondas, I 1984 ble restene av kirken overført i det arkeologiske museet i Fier. Andre relikvier av helgenen er blitt beholdt i Metropolitan Cathedral i Athen.

Kosmas ble offisielt proklamert som helgen av den ortodokse kirken i Konstantinopel den 20. april 1961. Minnet om munken Kosmas av Aitolia er hedret den 24. august, som er datoen for da han ble henrettet.

Referanser
----------

1. ↑   Ökumenisches Heiligenlexikon, oppført som Kosmas von Aitolia, Ökumenisches Heiligenlexikon ID K/Kosmas\_von\_Aitolia.html[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som ho Aitōlos, Saint Kosmas, FAST-ID 19351, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Spinnehuset** i Stavanger var en tvangsarbeidsanstalt for kvinner. Den ble opprettet i 1764 og ble nedlagt da Den kombinerte innretning ble opprettet på 1840-tallet. Den ble opprettet for at en gruppe borgere i byen skulle tjene penger på salget av produktene. Samtidig var det en måte å holde unna prostituerte og tiggere.

I 1764 anla fogden Kristoffer Garman og medinteressenter et ullspinneri. Etter amtmann Henrich Lachmanns vedtak i 1766 skulle ledige som ikke ville jobbe på spinneriet anses som løsgjengere. Amtmannen kunne så tvinge dem til å jobbe der. Det var i 1766 ti kvinner, to menn og to halvvoksne barn i byen som kunne tvinges til å jobbe der.

I 1791 tilbød Gabriel Schanche Kielland byen å gi 1000 daler til arbeidshuset, mot å få fire løkker på Eiganes. Det ble vedtatt etter en tid, og i 1799 ble Urgata 4 kjøpt inne til spinne- og arbeidshus. Bygningen sto inne i det som nå er kjøpesenteret Torgterrassen. En periode ble Urgata kalt for Spinnehusgata.

Kvinnene på spinnehuset ble kalt for *lemmer*. De fikk betalt på akkord ut fra satser fastsatt av fattigkommisjonen i byen.

På den kombinerte innretning ble en av bygningene kalt for Spinnehuset, men den sluttet da å være en selvstendig institusjon. I 1848 var bygningene i Urgata 4 revet, og tomta ble solgt til postmester Jan Kielland i Urgata 2.

Kilder
------

* Ommund Lunde: «Hospitalet på St. Peters plass», avisinnlegg, 1924.
«**En splitter ny lystig vise om kjærligheten**» er et skillingstrykk som Alf Prøysen samlet inn i 1954 til sin spalte i bladet «Magasinet for alle». Visen er av ukjent opprinnelse, og er også tatt med i Alf Prøysens visesamling «De gamle visene» som består av årgang 1954-1955 fra Magasinet for alle. Alf Prøysen mente at visen hadde sin opprinnelse fra Danmark, og han sang den også inn på plate.

Teksten
-------

**1.**Hva kjærligheten er kan ingen si, fallera  

Gud vet hva egentlig den stikker i, fallera.  

Nei kjærligheten er minsanten rar, fallera,  

men ingen dog av den kan blive klar, fallera.  

  

**2.**Nei kjærligheten er som kolera,  

man vet slett ikke, hvor den kommer fra,  

men den angriper hver en syndig sjel  

og mange tusen flår den rent ihjel.  

  

**3.**Og kjærligheten er som akkevitt  

men endog blåbåndsmenn blir den ei kvitt.  

Den dem til hodet går så dag og natt  

de farer om som om de var besatt.  

  

**4.**Selv prestene for den må bøye seg   

ja foran just de går og viser vei.  

De går just som et godt eksempel på  

hva kjærlighetens makt dog kan formå.  

  

**5.**Ja kjærligheten er minsanten rar  

om rolig som en dromedar man var,  

begynner kjærligheten kun sitt spill  

da blir man som en bukkekilling vill.  

  

**6.**En peppersvenn på over de halvfjers  

blir full av galskap, løyer og kommers,  

han kaster staven og går frank og fri  

og ta-ra-bom-ria han stemmer i.  

  

**7.**En peppermø på fem og seksti år  

av Kingo trøst og fred ei lenger får,  

en annen skaffer den hun synger glad  

på lindekvist to drosler sammen satt.  

  

**8.**Ja kjærligheten er minsanten rar  

men kjærligheten driver fritt sitt spill.  

Så mange nu for tiden styre vil  

men kjærligheten driver fritt sitt spill.
«Kosmos» har flere betydninger.

Hildegard von Bingens fremstilling av Kosmos eller Universet
**Kosmos** er i vanlig forstand et ordnet eller harmonisk system. Begrepet har sin opprinnelse fra det greske begrepet κόσμος i betydningen «ordnet verden» og er det motsatte konseptet av kaos. I dag benyttes begrepet vanligvis som et synonym til ordet universet (i betraktningen av sitt ordnete aspekt). Ordene kosmetikk og kosmetologi (det som har med skjønnhet å gjøre) har sine opprinnelse fra samme ordrot. På russisk og bulgarsk betyr ordet kosmos ganske enkelt «rom» i betydningen verdensrommet. På kinesisk (mandarin) er kosmos oversatt som *yuzhou*, noe som i tilbakeoversettelse bokstavelig betyr «rom-tid» (*yu* = rom + *zhou* = tid).

Kosmos i forståelsen som «orden» har sin bakgrunn i at stjernehimmelen og jorden var ordnet etter et system hvor stjernene kunne sees å bevege seg helt jevnt og regelmessig over himmelhvelvingen. Det samme gjaldt solen og månen, som sto opp og gikk ned til helt regelmessige tider, slik at deres bevegelser ble brukt som grunnlag for tidsregningen og kalenderen.

Filosofi
--------

Universets største omfatning så langt.
Så langt vi vet var Pytagoras den første filosofen som benyttet begrepet kosmos for universet, muligens fra anvendelse til den stjerneklare himmelhvelvingen.

Russisk kosmisme er en kosmosentrisk filosofisk og kulturell bevegelse som oppsto i Russland tidlig på 1900-tallet.

Kosmisme er en litterær filosofisk posisjon som hevder at menneskeheten er en ubetydelig aspekt av universet ved at denne i beste fall er likeglad og kanskje til og med fiendtlig. Denne filosofien, utforsket av forfattere som H.P. Lovecraft (tidvis hevdet å være den som opprinnelige fremmet kosmisme) og senere forfattere som representerte trosforestillingene i litterære bøker som *Haikerens guide til galaksen*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Longgang** (forenklet kinesisk: 龙港区; tradisjonell kinesisk: 龍港區; pinyin: *Lónggǎng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Huludao og utgjør prefekturets sentrum. Longang har et areal på 138 km², ca. 150 000 innbyggere (2001) og er i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.

Distriktet ligger på en landtunge ved Bohai vest ved Jinzhou. Om lag en tredel består av skog og grøntarealer, noer som har gitt det tilnavnet «hagebyen».

Her er også kjemiverksteder, verft og en viktig havn. Det løper et oljerør herfra til Panjin.

Historie
--------

I dette distriktets område skal keiser Qin Shi Huang Di fra Qin-dynastiet ha bygget et palass.

Administrative enheter
----------------------

**Subdistrikter:**

* Shuanglong (双龙街道), Østre distrikt (东街道), Vestre distrikt (西街道), Binhai (滨海街道), Wanghaisi (望海寺街道), Huludao (葫芦岛街道), Longwan (龙湾街道), Beigang (北港街道), Lianwan (连湾街道), Yuhuang (玉皇街道)

Referanser
----------

1. ↑  葫芦岛市-行政区划网

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**«En smule rotete»** er en sang med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 3. desember 1979 på musikkalbumet *Salmer og sanger vi gjerne hiver*. Sangen er innspilt 27.-30. august 1979 i Roger Arnhoff Studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var kompband.

Sangen er basert på «En smule ro og fred» med Carl Hjalmby, utgitt i 1979 på albumet *Med Kalle på livet*.

Prima Vera ble nektet å spille inn Hjalmbys sang med ny tekst. Derfor la de inn forskjellige akkorder både i vers og refreng og lot andrestemme være førstestemme (ergo måtte Tom Mathisen synge helt nederst på sitt stemmeregister når han la på sang). Derfor ble *«En smule rotete»* såpass ulik Hjalmbys låt at Prima Vera kunne føre seg selv opp som opphavsmenn.

Tekstmessig er det egentlig ikke mye som skiller handlingen i Hjalmbys låt med «En smule rotete». De handler begge om uteliggernes/alkoholikernes problemer og om hva nettopp de opplever som «himmelriket». Humoren går mest ut på at Tom Mathisen parodierer Hjalmbys baryton-stemme.

«En smule rotete» ble også utgitt september 2000 på *Rest of the best vol 2,5*.

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  Mail fra Herodes Falsk til en Prima Vera-fan i år 2000
**Khelone** (gresk: Χελώνη, *Khelônê*) er i henhold til gresk mytologi en nymfe eller en dødelig kvinne som ble endret til en skilpadde av gudene. Χελώνη (*khelone*) betyr skilpadde på gresk, og skilpadden var både et symbol på lyren og på stillhet i antikk tid, slik som vist i den antikke gåten *Dum vixi tacui mortua dulce cano*, «Mens jeg levde var jeg stille, som død synger jeg vakkert.» Sammenhengen er at skilpadden også opptrer i en annen myte om Hermes: det ble tenkt at han lagde den første lyre fra skallet til en skilpadde.

Hovedkilden til myten om Khelone er Servius’ kommentar på Vergils *Æneiden* hvor Khelone er en nymfe som ble forvandlet av Hermes som straff da hun nektet å delta i bryllupet til Hera og Zevs:

«For sitt bryllup til Juno (Hera), beordret Jupiter (Zevs) Merkur (Hermes) om å invitere alle gudene, mennesker og dyrene til bryllupet. Alle som ble invitert av Merkur kom, unntatt for Chelone som ikke nedlot seg til å være der, hånet bryllupet. Da Merkur merket hennes fravær, dro han tilbake til jorden, kastet han i elven huset til Chelone, som sto ved bredden av elven, sammen med Chelone, og forvandlet henne til et dyr som skulle bære hennes navn, og som deretter måtte bære huset sitt på ryggen. Chelone er sagt å være *testudo* (skilpadde) på latin.»
Den samme myten er også gjenfortalt av Æsop i hans fabler, men uten å involvere Hermes. Fabelen er legendarisk forklaring på hvorfor skilpadder i det hele tatt har skall:

«Zevs inviterte alle dyrene til sitt bryllup. Kun skilpadden kom ikke, og da Zevs ikke visste hvorfor, spurte han skilpadden (*khelone*) hvorfor hun ikke kom til festen. Skilpadden svarte: «Om enn så enkelt, ingen steder er som hjemme.» Zevs ble rasende på skilpadden og beordret at hun alltid skulle bære huset sitt med seg hvor hen hun enn gikk.»

Referanser
----------

1. ↑  *Homerisk hymne* *4 til Hermes*, 25 - 60,
2. ↑  Pausanias: *Beskrivelse av Hellas*, 8. 17. 5. «... hvor det er sagt at Hermes fant en skilpadde, tok skallet fra dyret og fra det lagd en harpe.»
3. ↑  Servius: *Om Vergils Æneiden* 1. 505
4. ↑  Æsop: *Fabler* 508, via *Theoi Project*,

Litteratur
----------

* Stoll, Heinrich Wilhelm (1886): «Chelone» i: Roscher, Wilhelm Heinrich (red.): *Ausführliches Lexikon der griechischen und römischen Mythologie*. Bind 1,1, Leipzig, s. 892 (Digitalisert).
* Hoefer, Ulrich (1899): «Chelone 2» i: *Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft* (RE). Bind III, 2, Stuttgart, s. 2229.

Eksterne lenker
---------------

* «Khelone», *Theoi Project*
***Actias philippinica*** er en sommerfugl som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

Utseende
--------

En stor (vingespenn ca. 140 mm, lengde inkludert vingestjertene opptil 20 cm), gul spinner med brunrosa tegninger. Hunnen er noe større enn hannen, med kortere vingestjerter. Hannen har fjærformede antenner, hunnen spinkle, smalt fjærformede. Den fremre delen av brystet og vingenes fremkant er rød eller brun. Alle vingene har øyeflekker. Bakvingens bakhjørner er trukket ut til stjerter som hos hannen er betydelig lengre enn resten av dyret. **Larvene** er grønne, med kjegleformede vorter på ryggen, disse har en kvast av stive hår i spissen.

Levevis
-------

Månespinnernes larver lever på ulike busker og løvtrær, noen arter kan også leve på bartrær. Som alle påfuglspinnere har de voksne sommerfuglene reduserte munndeler, de tar ikke næring til seg og lever bare noen få dager. Hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som tiltrekker de aktive hannene fra lang avstand. Når larven er utvokst, spinner den seg inn i en pæreformet kokong av grov silke, denne kan være meget stor.

Utbredelse
----------

Arten lever på Filippinene.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Gruppen Apoditrysia
									* Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
										+ Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
											- Familien påfuglspinnere, Saturniidae
												* Underfamilien Saturniinae
													+ Slektsgruppen Saturniini
														- Slekten månespinnere, *Actias* Leach, 1815 (inkludert *Argema*)
															* *Actias philippinica* Naessig & Treadaway, 1997

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Actias philippinica* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Actias philippinica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Actias philippinica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Saturniidae Web - *Actias*. Med bilder av de fleste artene
**Samuel George Hobson** (født 4. februar 1870 i Bessbrook i grevskapet Armagh i Nord-Irland, død 4. januar 1940) var en fremtredende laug-sosialistisk teoretiker.

Hobsen fikk sin utdannelse blant Vennenes samfunn i Saffron Walden i Essex, og senere i Sidcot, Somerset.

Etter å ha flyttet til Cardiff, ble han en aktiv sosialist og sluttet seg til *Fabian Society*. Den 24. januar 1893 deltok han i grunnleggelsen av det Independent Labour Party som fikk 28 seter i det britiske parlamentet under parlamentsvalget i 1895. Hobson var i 1895 partiets kandidat fra valgkretsen Bristol East. Dette partiet var tilknyttet Labour Party ved dets dannelse i 1906, og utgjorde store deler av partiets aktivister frem til 1918.

Hobson var skribent i partiets avis *Labour Leader*, og ble i 1900 valgt inn i ledelsen av *Fabian Society*. Han var også i noen år medlem av *Bristol Socialist Society*.

Under parlamentsvalget i 1906 var han registrert som kandidat for «Independent Labour» i valgkretsen Rochdale. På dette tidspunktet var han erklært motstander av den sosialdemokratenes støtte til parlamentarismen, og ønsket å skape et rent sosialistisk samfunn basert på laug-sosialisme.

I 1910 forlot Hobson *Fabian Society*, og ble skribent i Alfred Richard Orages magasin *The New Age*, hvor han forsvarte laug-sosialismens idéer. I 1914 ble hans artikler i dette magasinet samlet under navnet *National Guilds: an Inquiry into the Wage System and a Way Out* («Nasjonale laug: Et studium av lønns-systemet og veien ut av det»).

Hobson ønsket å erstatte frie fagforeninger med statlige «laug», som ovenfra-nedad dikterte ulike yrkesgruppers lønninger og arbeidsvilkår. Laug-sosialismens endelige målsetning var å erstatte parlamentarisme, politiske partier og frie fagforeninger med et totalitært sosialistisk samfunn, der «industri-laug» skulle være organiserende og regjerende organer. 

Hobson deltok i grunnleggelsen av *National Guilds League*, men på grunn av uenigheter med George Douglas Howard Cole angående strategi, kombinert med at magasinet *The New Age* begynte å støtte idéene om «sosial kreditt», opphørte hans teoretiske arbeid.

I løpet av denne perioden var Hobson involvert i ulike former for næringsvirksomhet, deriblant som leder av en bananplantasje og som redaktør av et tidsskrift som hjalp til med investeringer. Han prøvde også å organisere et bygningslaug, uten å lykkes.

Hobson utga sine memoarer under tittelen *Pilgrim to the Left – Memoirs of a Modern Revolutionist* i 1938.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w65443w5, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Samuel George Hobson (redaktør: Alfred Richard Orage): *National Guilds: An inquiry into the wage system and the way out*, G.Bell and Sons, London, 1914
* Samuel George Hobson: *Pilgrim to the Left – Memoirs of a Modern Revolutionist*, Longmans, Green & Co. London, 1938

Se også
-------

* Laug-sosialisme
* Arthur Joseph Penty

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Actinobolus radians*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, brun hornbille. Denne slekten har en noe mindre avlang kroppsform enn mange andre Phileurini. Hannen har et kort horn på hver side av hodet, forøvrig er kjønnene nokså like. Pronotum er rundet, med tett og kraftig punktering foran, glatt og blankt bak.
Dekkvingene har dype punktstriper. Beina er kraftige.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Brasil, Paraguay og Argentina.

Systematisk inndeling
---------------------

Navnet *Actinobolus radians* (publisert av Stein, 1867) har også vært brukt på en ciliat, men dette navnet er yngre og må derfor vike.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Phileurini Burmeister, 1847
						* Slekten *Actinobolus* Westwood, 1841
							+ ***Actinobolus radians*** Westwood, 1841
								- ***Actinobolus radians radians*** Westwood, 1841
								- ***Actinobolus radians riograndensis***

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Actinobolus radians*
* (en) *Actinobolus radians* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Actinobolus radians* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Actinobolus radians* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Actias maenas*** er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store og nokså sjeldne arten forekommer i lavlands-skoger fra nordøst-India i vest til Borneo i øst.

Utseende
--------

En stor spinner med forholdsvis liten kropp og lange, smale vinger, Bakvingene er trukket ut til lange stjerter. Hannen er mønstret i gult og rosa, mens hunnen er omtrent ensfarget gul. Den fremste delen av brystet og forvingens fremkant er mørkrosa. På forvingene er det en stor, halvmåneformet øyeflekk som henger sammen med den mørke forkanten, mens bakvingene har en mindre, rund og rosa flekk. Bakvingenes bakhjørner er trukket ut til stjerter som er lengre enn resten av insektet, lengst hos hannen. Disse er litt vridde og klubbeformede og «klubben» er innskåret på midten.

Levevis
-------

Larven lever på busker og trær i gaukesyrefamilien (Oxalidaceae), tebuskfamilien (Theaceae), og familiene Staphylaceae og Burseraceae. I fangenskap kan den ales opp på blader av eukalyptus og magnolia.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Actias maenas* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Actias maenas* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Actias maenas* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Actias maenas* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Actias maenas* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Samuel «Sam» Norton Gerson** (født 30. november 1895 i Det russiske keiserdømmet i nåværende Ukraina, død 30. september 1972 i Philadelphia) var en amerikansk bryter som deltok i de olympiske leker i 1920 i Antwerpen.

Gerson vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i letteste vektklassen, fjærvekt opp til 60 kg, i fristil. I finalen tapte han til sin landsmann Charles Ackerly. Det var ti brytere fra sju nasjoner i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 25. til 27. august 1927.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv i bryting, fjærvekt fristil USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 25. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Samuel Gerson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Samuel Gerson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |