recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rotterdams metro** (**Rotterdamn Metro**) er en undergrunnsbane i Rotterdam i Nederland. Pr. juli 2010 består systemet av 5 linjer med 48 stasjoner fordelt på 53,3 km med spor.

Den var den første undergrunnsbanen i Nederland da Nord-Sørlinjen (*Noord-Zuidlijn*) åpnet i 1968. Ved åpningen var den også den korteste undergrunnsbanenettverket i verden med kun 5,9 km med spor. I 1982 ble nettverket utvidet med Øst-Vestlinjen (*Oost-Westlijn*). Sent på 1990-tallet ble linjene omdøpt etter to kjente personer fra Rotterdam (Erasmus av Rotterdam og Pieter Caland). På 2000-tallet ble navnet droppet og linjene fikk enkeltbokstavnavn og fargekoder.

Nettverk
--------

Linjekart

| Linje | Stasjoner | Lengde(km) | Endestasjoner |
| --- | --- | --- | --- |
| **A** Linje A | 20 | 17 | Schiedam Centrum | Binnenhof |
| **B** Linje B | 23 | 20 | Schiedam Centrum | Nesselande |
| **C** Linje C | 26 | 30 | De Akkers | De Terp |
| **D** Linje D | 17 | 21 | De Akkers | Rotterdam Centraal |
| **E** Linje E | 15 | 23 | Rotterdam Centraal | Den Haag Centraal |

### Utvidelser

Det er planlagt en utvidelse til Hoek van Holland over en jernbanelinje som tidligere var brukt av Nederlandse Spoorwegen som skal stå ferdig i 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rotterdam metro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Metro Rotterdam – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Innichen** (tysk; uttale «inikjn») eller **San Candido** (italiensk; uttale «sankan-di:då») er en italiensk kommune ved elven Drau i den sydtirolske dalen Pustertal. Den grenser til det østerrikske landskapet Øst-Tirol i nord og til de sydtirolske kommunene Toblach og Sexten i vest resp. øst. Av kommunens 3100 innbyggere er 85 % tyskspråklige. Resten taler italiensk.

Den største severdigheten er stiftskirken, som er en av de mest betydningsfulle romanske kirkebygningene i Alpene. Benediktinerklosteret ble grunnlagt av hertug Tassilo III av Bayern i 769 som et ledd i Pustertals kristianisering. Klosterets første abbed var Atto, som rundt 784 også ble fyrstbiskop av Freising. Innichen var derfor en del av høystiftet Freising. Kommunen forble en freisingsk eksklave frem til opphevelsen av høystiftet i 1803. Klosteret i Innichen hadde allerede blitt opphevet tjue år tidligere.

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Innichen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Innichen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Ettore Caffaratti** (født 12. mai 1886, død 9. januar 1969) var en italiensk rytter som deltok i de olympiske leker OL 1920 i Antwerpen.

Caffaratti vant en olympisk sølvmedalje i OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt med 4735,0 poeng bak Sverige med 5057,5. Det italienske laget besto av Caffaratti på hesten «Caniche», Garibaldi Spighi på «Otello», Giulio Cacciandra på «Facetto» og Carlo Asinari på hesten «Savari». Caffaratti kom på tredjeplass i den individuelle konkurransen i feltritt bak Helmer Mörner og Åge Lundström fra Sverige. Han og hesten «Tradittore» var med på det italienske laget som kom på tredjeplass i sprangridning bak Sverige og Belgia.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i hestesport, feltritt lag Italias flagg Italia
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse Bronse i hestesport, feltritt Italias flagg Italia
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Bronse Bronse i hestesport, sprangridning lag Italias flagg Italia

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ettore Caffaratti – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ettore Caffaratti – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Ettore Caffaratti – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ettore Caffaratti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ettore Caffaratti – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Ettore Caffaratti – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata
**Bredas kapitulasjon** (spansk: **Las lanzas o La rendición de Breda**) er et maleri fra 1634–35 av den spanske maleren Diego Velázquez.

Motiv
-----

Bildet fremstiller det øyeblikk da hollenderne under Justinus av Nassau den 5. juni 1625 overgir nøklene til grensefestningen Breda til den spanske beleiringshær under marki Ambrosio Spínola. Personene omkring Spínola og Nassau virker tilfeldig oppstillet som i et øyeblikksbilde. En hollandsk offiser på den venstre side samt flere offiserer på den spanske side kikker ut av bildet. I bakgrunnen ses brennende bygninger og oversvømte jorder.

På grunn av sin strategiske beliggenhet ble Breda en av de mest omstridte byene i åttiårskrigen mellom det spanske monarkiet og Nederlandene. Etter en lang beleiring ble den endelige erobring av Breda derfor ansett som en stor, militær bragd som ble dyrket i samtidens tekst- og billedfremstillinger.

Proveniens
----------

Bredas kapitulasjon var opprinnelig et av maleriene som hang i Buen Retiro i Madrid, hvis Keisersal Velázquez hadde fått i oppgave å dekorere av byggherren Philip IV. Bildene ble utført av forskjellige kunstnere med spanske militære seire som motiv overvåket av kongefamilien selv, og Velázquez bidrag om Bredas kapitulasjon regnes som et av de beste av disse. Bredas kapitulasjon, som i dag henger i Madrids Pradomuseum, regnes også som et av Velásquez beste.

Referanser
----------

1. 1 2  *Diego Velazquez*, oil-painting-techniques.com. Besøkt 27. juni 2016
2. ↑  *The Surrender of Breda*, museodelprado.es. Besøkt 27. juni 2016
3. ↑  *Bredas kapitulasjon*, Store norske leksikon. Besøkt 27. juni 2016

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Gabriel González Videla** (født 22. november 1898 i La Serena, Chile, død 22. august 1980 i Santiago de Chile) var en chilensk politiker og landets president fra 1946 til 1952, valgt for Partido Radical.

Liv og virke
------------

Videla tok eksamen i juss fra Universidad de Chile i 1922. Han var allerede i studieårene politisk aktiv, og ble i 1930 valgt til kongressen. Etter å ha vært Chiles ambassadør i Frankrike, Brasil og Portugal 1939–1942, forsøkte han i 1942 å bli presidentkandidat for en allianse av sentrum-venstre-partier. Det lyktes ikke, og det lyktes heller ikke å holde alliansen samlet ved det neste presidentvalget i 1946.[] Han vant valget takket være støtte fra Partido Comunista de Chile, som også fikk ministerposter i hans første regjering.[]

Den kalde krigen såvel som Chiles interne problemer tvang imidlertid raskt Videla til å samarbeide med høyresiden i stedet.[] Kommunistpartiet og lignende partier ble i 1948 forbudt, og relasjonene til Sovjetunionen og Warszawapakt-landene ble brutt. I 1948 fikk han kjennskap til at militæret hadde planer om å gjennomføre et statskupp og innsette Carlos Ibáñez som president.[] Videla krevde omgående en undersøkelse av planene og de hovedansvarlige ble fengslet. Ibáñez slapp tiltale. Videlas regjering ble i det etterfølgende støttet av de konservative og de liberale, som bakket opp om hans antikommunistiske linje.[]

I Videlas embetsperiode steg befolkningstallet fra 5 millioner i 1940 til 6,35 millioner i 1952, samtidig som produksjonen i landet økte med nesten samme takt.[] Den sosiale ulikheten i landet ble imidlertid ikke redusert.[]

Ved valget i 1949 brast alliansen av partier bak presidenten, da Partido Radical var utilfredse med den økonomiske politikken.[] Da de offentlig ansatte i 1950 iverksatte en rekke protester, støttet Partido Radical opp om kravene, hvilket betød at høyrefløypartiene trakk seg ut av regjeringen.[] González mistet dermed flertallet i kongressen og kunne ikke gjennomføre mye av sin politikk deretter. Det lyktes ham dog å få gjennomført betydelige forbedringer av kvinners rettigheter.[]

I løpet av sin presidentperiode ble han det første statsoverhodet som besøkte det antarktiske kontinentet.[] Den chilenske forskningsstasjonen González Videla i Paradise Bay er oppkalt etter ham.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6tb3wvt, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, oppført som Gabriel Gonzalez Videla, Munzinger IBA 00000001592, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 12822535r[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Find a Grave, oppført som Gabriel Enrique González Videla, Find a Grave 174971916, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |
En innholdsfortegnelse
En **innholdsfortegnelse,** vanligvis kalt ganske enkelt **Innhold** er en liste, vanligvis funnet på en side før starten på et skrevet verk, over verkets kapitler eller seksjonstitler eller korte beskrivelser sammen med hvert kapittels sidenummer.

Tidligste bruk
--------------

Plinius den eldre oppgir Quintus Valerius Soranus (død 82 f.Kr.) som den første forfatter til å gi en innholdsfortegnelse for å hjelpe lesere til å navigere i et langt verk. Plinius' egen innholdsfortegnelse for hans encyklopediske *Historia naturalis* ("Naturhistorie") kan sees online på latin og på engelsk (følgende dedikasjon).

Form
----

En innholdsfortegnelse inkluderer vanligvis titlene eller beskrivelsene av førstenivåoverskrifter (*kapitler* i lengre verk), og inkluderer ofte også andrenivåoverskrifter (*seksjoner*) innen kapitlene, og av og til tredjenivåoverskrifter (*underseksjoner*) innen seksjonene. Detaljdybden i innholdsfortegnelser avhenger av verkets lengde, der lengre verk har mindre dybde. Formelle rapporter (ti eller flere sider og som er for lange til å puttes i et memo eller brev) har også innholdsfortegnelse. Innen en engelskspråklig bok finnes innholdsfortegnelsen vanligvis etter tittelsiden, copyrightnotiser og, i tekniske journaler, abstraktet, og før lister over tabeller eller figurer, forordet og innledningen.

Trykte innholdsfortegnelser indikerer sidenummeret der hver del starter, mens digitale gir lenker for å gå til hver del. Formatet og plasseringen av dem avhenger av utgiverens stil.

Eksempler
---------

Eksempel med fylltegn:

```
Kapittel 1: Komme i gang. .. .. .. .. .. .. 1
   Introduksjon . .. .. .. .. .. .. .. .. 2
   Neste trinn  . .. .. .. .. .. .. .. .. 3
```

Eksempel uten fylltegn:

```
Kapittel 1: Komme i gang   1
   Introduksjon  2
   Neste trinn   3
```

Eksempel med forfattere:

```
1. Introduksjon til biologi  *Arthur C. Smith*   1
2. Mikrobiologi  *Susan Jones*   10
3. Framskritt i bioteknologi  *T.C. Chang*   24
```

Eksempel med beskrivende tekst:

```
Kapittel 1                                           3
   Der vi først møter vår helt og heltinne,
    og begynner en uventet reise.

Kapittel 2                                          12
   Reisen gjør en uvanlig vending, og nye banditter
    blir oppdaget.
```

Referanser
----------

### Sitater

1. ↑  Pliny the Elder, preface 33, *Historia naturalis*; John Henderson, "Knowing Someone Through Their Books: Pliny on Uncle Pliny (*Epistles* 3.5)," *Classical Philology* 97 (2002), p. 275.

### Kilder

* The Chicago Manual of Style (15th Edition)
* *Handbook of Technical Writing*. 2003. ISBN 0-312-30923-6.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
***Blind Date*** er en amerikansk grøsser-thriller-film fra 1984 regissert av Nico Mastorakis. Hovedrollene spilles av Kirstie Alley og Joseph Bottoms.

Er også kjent i Norge under tittelen *Frykten by – Athen*

Handling
--------

En blind etterforsker utstyres med en avansert datamaskin som gir han et slags synsbilde og setter ham i stand til å avsløre en psykopatisk massemorder.

Ratcliff (Joseph Bottoms) overvåker produksjonen av en reklamefilm og tror at en av modellene, Rachel, er hans gamle flamme. Han blir besatt av trangen til å finne ut om det virkelig er henne, og begynner å spionere på henne. I den forbindelse blir han utsatt for en ulykke som gjør han blind. Han treffer Dr. Steiger som nettopp har oppfunnet en datamaskin som overfører visuelle signale til synsnerven, som igjen gjør at Ratcliff kan se via et elektronisk bilde.  
Samtidig er en psykopatisk morder er løs og på jakt etter unge pene jenter. Ratcliff blir vitne til ett av mordene og tenker at neste gang kan det kanskje være Rachel som blir offeret. Med datamaskinen koplet til hjernen prøver Ratcliff å verge seg mot morderen.

Rolleliste
----------

(utvalg)

* Joseph Bottoms .... Jonathon Ratcliff
* Kirstie Alley .... Claire Simpson
* James Daughton .... Dave
* Lana Clarkson .... Rachel
* Keir Dullea .... Dr. Steiger
* Charles Nicklin .... Robert

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blind Date* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Blind Date* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Blind Date* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Blind Date* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Blind Date* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Innherred sykepleierhøgskole** var en høgskole for sykepleierutdanning, etablert i Levanger i 1940 under navnet *Innherred sykehus’ sykepleieskole*. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Nord-Trøndelag.

Skolen var tilknyttet Innherred sykehus. Innherred Sykehus utdannet sykepleiere også før 1940. Det ble tatt inn 1 elev av gangen, for ettårig utdanning til distriktssykepleie. Det er usikkert når første elev startet, men etter hvert ble flere elever tatt opp samtidig, og i 1934 ble utdanningen forlenget til 1 ½ år. I 1940 ble utdanningen utskilt som en egen enhet ved skolen, den ble 3-årig og fikk eget navn: Innherred sykehus’ sykepleieskole. I 1963 ble det ved lov bestemt at alle sykepleieskoler skulle være selvstendige institusjoner, og skolen ble nå egen fylkeskommunal institusjon med egen ledelse: *Innherred sykepleieskole*. 

Fra 1982 fikk sykepleierskolene høgskolestatus og fikk nytt navn *Innherred sykepleierhøgskole*. Den ble statlig høgskole fra 1986, sammen med de fleste andre helsefaghøgskoler.

Litteratur
----------

* *Innherred sykepleierhøgskole 50 år : 1940-1990*. Levanger: Skolen , 1990. 62 s.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Mitragliatrice Breda Modello 37** er et tungt maskingevær fra Italia.

Det ble approbert av den italienske hær i 1937 og var standard maskingevær under andre verdenskrig. Den var ment til å erstatte den problemfulle Breda modello 30, og viste seg å være mye mer effektiv i kamp, selv om den hadde noen av de samme problemene som sin forgjenger. Den ble produsert av Breda Meccanica Bresciana fra 1937 til 1943.

M37 er gassoperert og luftkjølt. Den bruker større ammunisjon enn sine rivaler, 8x59RB Breda. Våpenet mangler mekanisme for uttrekking av brukte tomhylser, noe som gjør at den krever å få oljet hver enkelt patron før den blir matet inn i kammeret. Dette gjør at den tiltrekker og samler støv og uønskede partikler, spesielt ved bruk i ørkenområder som kampanjene i Libya under andre verdenskrig. En annen ulempe var at den ble matet med strips med kun 20 patroner i hver, noe som gjorde at man var avhengig av en ekstra person til å mate ammunisjon ved kontinuerlig ild. Hylsene ble satt tilbake i stripsen etter bruk, noe som gjør at det ofte blir funksjonsfeil hvis en hylse kommer litt skjevt ut, samt at det bruker en del energi som gjør at skuddtakten blir lavere.

Se også
-------

* Liste over maskingeværer

| * v
* d
* r
Italienske infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | Beretta 1934 · Beretta 1935 · Glisenti M1910 |
| Rifler | Carcano M91 |
| Maskinpistoler | MAB 38 · FNAB-43 |
| Maskingevær og større | Breda modello 30 · Breda modello 37 |
| Patroner | .32 ACP · .380 ACP · 6,5 x 52 mm Carcano · 7,92 x 57 mm Mauser · 9 x 19 mm Luger |

Portal: Andre verdenskrig
Stig Herbern var adm.direktør i Bredbåndsalliansen.
**Bredbåndsalliansen** var et selskap som bestod av flere regionale bredbåndssatsinger som har bygget ut egen infrastruktur, som blant annet inkluderer fiberoptikken langs det norske jernbanenettet, som eies av Ventelo Networks (tidligere BaneTele).

Eierne av Bredbåndsalliansen er Lyse Energi, Agder Energi, Troms Kraft, Bergenshalvøens Kommunale Kraftselskap, Eidsiva bredbånd og Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk.

Administrerende direktør 2005-2012 var Stig Herbern.

Oppkjøp
-------

I 2006 kjøpte Bredbåndsalliansen, gjennom en svært omstridt prosess, halvparten av aksjene i det statlige aksjeselskapet BaneTele AS (nå Ventelo Networks). I den interne undersøkeslesgruppen som evaluerte de tre oppkjøpskandidatene, var Bredbåndsalliansen industrielt sett rangert lavest av de tre mest aktuelle kjøperne. Likevel valgte næringsminister Odd Eriksen å selge til nettopp Bredbåndsalliansen. 

20. desember 2007 kjøpte Bredbåndsalliansen Ventelos norske virksomhet for 2,33 milliarder kroner. Ventelo Norge vil bli slått sammen med BaneTele. Samtidig fikk bredbåndsalliansen kontroll på 34 % av aksjene i mobilselskapet Network Norway, som igjen eier 45 % av mobiloperatøren Mobile Norway.

Alle kjøp er gjort kontant ved hjelp av fri egenkapital fra kraftselskapene som eier Bredbåndsalliansen. Oppkjøpene er strategiske.

Bredbåndsalliansens eierposter er etter dette:

* 100 % av Broadnet Norge
* 100 % av Ventelo Norge
* 100 % av Ventelo Networks (tidl. BaneTele)
* 34 % av Network Norway

Referanser
----------

1. ↑  Øistein Sørensen (21. april 2005). «Stig Herbern leder i Bredbåndsalliansen». *Insidetelecom.no* **(norsk)**. Besøkt 6. august 2019.
2. ↑  Rossen, Eirik (21. februar 2012). «Anders Igel ny toppsjef i Ventelo». *Digi.no* **(norsk)**. Besøkt 6. august 2019.
3. ↑  «Dagens IT - Ventelo-mobil til Network Norway.». Arkivert fra originalen 20. februar 2008. Besøkt 2. juli 2008.
4. ↑  Pressemelding fra Troms Kraft, 2007.[*død lenke*]
5. ↑  Teleavisen - Kraft mot telenor. Arkivert 1. juni 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Bredbåndsalliansen
***Blind Love*** er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

I en liten landsby bodde det to familier, som nesten var livslange naboer og venner. I den ene familien ble det født en gutt, i den andre familien ble det født en jente. Denne gutten og jenta hadde vært gode venner og deretter kjærester helt siden barndommen, og de fant lykke i den andres selskap. Men gutten Dave, gutten, møter kusinen til presten. Hans enkle manerer og klær gjør inntrykk på den usofistikerte unge kvinnen. Med lett overtalelse samtykker hun til å stikke av sammen med ham, allerede den samme kvelden.

Men resultatet blir snart uunngåelig, for mannen viser seg snart å ikke være så fantastisk som kvinnen først trodde. I mellomtiden later jenta, av stolthet, i brevene hun skriver hjem som om hun har det veldig bra. Dave har imidlertid sine egne bekymringer, og bestemmer seg for å besøke familien. Resultatet av dette besøket er en oppsiktsvekkende åpenbaring.

Skuespillere
------------

* Blanche Sweet
* Harry Hyde
* Edward Dillon
* Hector Sarno
* W. Chrystie Miller

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt0002066, Wikidata Q37312,
2. ↑  Blind Love
3. ↑  Blind Love

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blind Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Blind Love* på Silent Era Rediger på Wikidata
Innisfail.
**Innisfail** er en by i nordlige delen av Queensland i Australia. Det er det største tettstedet langs Cassowary Coast og er kjent for sukker- og banandyrking i tillegg til å være Australias våteste sted. I mars 2006 ble Innisfail kjent som stedet Syklonen Larry traff land.

Historie
--------

Før europeisk kolonisering var området bosatt av Mamu-folket.

Den første europeiske innblandingen i området var i 1872 i form av skipbrudne fra skipet «Maria». Det ble organisert et søk etter gjenlevende skipbrudne og for å straffe de lokale aboriginene. I 1879 kom de første sukkerplantasjene, grunnlagt av en ire, som oppkalte stedet etter et alternativ navn for Irland, *Innisfallen*.

Referanser
----------

1. ↑  «Innisfail – town in Cassowary Coast Region (entry 40993)». *Queensland Place Names*. Queensland Government. Besøkt 24. oktober 2022.
2. ↑  «Innisfail – locality in Cassowary Coast Region (entry 45710)». *Queensland Place Names*. Queensland Government. Besøkt 24. oktober 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Oscar Reynert Olsen** (født 23. mai 1925 i Stavanger) er en norsk tegner, maler og grafiker. 

Han tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1947.Oscar Reynert Olsen er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS) fra 1950 til 1954 og Statens kunstakademi fra 1954 til 1957. Han arbeidet som tegner i Sørøst-Asia fra 1958 til 1960 og i Kenya fra 1966 til 1971. Oscar Reynert Olsen har hatt flere utsmykningsoppdrag og er innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet, Museet for Samtidskunst og Kunstmuseet i Rogaland. Han har også laget flere bokillustrasjoner. Oscar Reynert Olsen har ellers undervist ved grafisk linje ved SHKS fra 1976 til 1995, samt ved den private Mosebekkskolen i Oslo, og vært ansvarlig redaktør for Tegnerforbundets tidsskrift *Numer*. 

Sommeren 2014 stilte Oscar Reynert Olsen ut på Galleri Oscarsborg med en retrospektiv separatutstilling, og i 2015 har han "Jubileumsutstilling" i Avistegnernes Hus, i Drøbak. 

Oscar Reynert Olsens arbeider er ofte kjennetegnet av friske farger og en fri strek, stiliserte former og slående komposisjoner. På sitt 95. år er Oscar Reynert Olsen fortsatt å finne foran sitt staffeli på Grefsen.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Oscar\_Reynert\_Olsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID b40a4972-fb0c-4144-bb70-78a1e114c8ed, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Stavanger Aftenblad: "Grønt knappenålshode for ekspert", 17. april 1971 s.8.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside med CV 2015, Avistegnernes Hus
* Oscar Reynert Olsen kuratorkontakt

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
*Se også Innhavet (fjord) og begrepet innhav.*

**Innhavet** (lulesamisk: *Strávnjunnje*) er et sted i Hamarøy kommune i Nordland. Stedet ligger ved Straumsnesvika i Sagfjorden, og har blant annet barne- og ungdomsskole, barnehage, dagligvareforretning, hotell og frisør.

Innhavet ligger langs europavei 6, mellom Fauske og Bognes. Fylkesvei 662 går fra Innhavet til Finnøya. Bussene mellom Fauske og Narvik, Harstad og Sortland tar gjerne en kort pause på Innhavet.

Polarbanen, som tyskerne planla og startet byggingen av under 2. verdenskrig, var planlagt å ha stasjon på Innhavet. Hamarøy Krigsminnemuseum ligger på Innhavet, og har blant annet jernbanebyggingen med sovjetiske krigsfanger som tema. Flere steder i området ved Innhavet og Tømmerneset lengre sør finnes rester etter jernbanebyggingen og fangeleirer i tilknytning til den.

Sagfjord IL driver lysløype og skitrekk ved Innhavet, og har også planer om å bygge ut skitrekket til et større alpinanlegg. Idrettslaget har også aktivitet innen fotball og andre ballidretter, barneidrett, ski og fjelltrim.

Referanser
----------

1. ↑  Nordland Fylkes Jernbanekomité og Troms Jernbanekomité: *Stambanen gjennom Nord-Norge.* Bodø Boktrykkeri 1949.  
Kapittel *Nordlandsbanen Fauske – Korsnes*, av overingeniør H. Øverland, s. 246-258

Eksterne lenker
---------------

* Innhavet.no (Sagfjord Lokalutvalg)
* Fylkesmannen.no: Lokale instanser Kaldvågfjorden og Innhavet[*død lenke*]
* Hamarøy kommune: Skolehusene i Hamarøy

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Oscar Torp – en politisk biografi*** er en biografi over statsministeren Oscar Torp fra Arbeiderpartiet. Boken er debutboken til historikeren og forfatteren Hans Olav Lahlum. 

Boken har 560 sider, hvorav 395 sider tekst og 165 sider noter, litteraturliste, appendiks o.l. Forfatteren har skrevet etter det han selv kaller "totempo-metoden," der han legger vekt på å gjøre hovedteksten enklest mulig å lese for allmennlesere, mens hensynet til ekspertlesere er ivaretatt gjennom utfyllende detaljer og drøftinger i utvidede sluttnoter.

Fullprisutgaven kom i to opplag på til sammen 2500, mens en pocketversjon ble utgitt våren 2008. Etter å ha lest boken valgte tidligere partisekretær Haakon Lie Lahlum som sin biograf sommeren 2007 – selv om han åpent kritiserte Lahlums positive omtale av Høyre-formann C.J. Hambros krigsinnsats. En annen partiveteran, tidligere partiformann Reiulf Steen, ga senere boken en overstrømmende anmeldelse i fagtidsskriftet Prosa.

Eksterne lenker
---------------

* Samleside for avisanmeldelser av boken
En padde utstilt på Booth Museum i Brighton
**Innkapslede dyr** er levende dyr (ofte padder) som visstnok har blitt funnet innkaplset i steinblokker, trær eller lignende. Det første tilfellet som kjennes til ble omtalt i *Scientific American* i 1890. Da skulle visstnok arbeidere i Varley & Everills kalksteinsbrudd ha delt opp en diger steinblokk. Mens dette arbeidet pågikk skal en frosk ha hoppet ut av en lomme i blokken. Frosken skal ha vært mindre enn vanlige frosker og helt hvit. Den hadde store, klare øyne, og var åpenbart blind. Frosken døde dagen etter, men ble tatt hånd om på det lokale museet og oppbevart i alkohol.

Senere, i 1943, ble en hendelse omtalt i *The Unexplained*, da en padde ble oppdaget i Algerie. Det fortaltes om en stor padde som satt inne i en lomme av blokken, ved siden av en firfisle på ca. 20 centimeter. Hulrommet de befant seg i var over 66 meter under jordoverflaten.

Det har også blitt funnet padder innkapslet i trær, hvorav et typisk tilfelle ble omtalt i *Annual Register* i 1791, da en fransk forsker hadde hogd ned et stort eiketre. De fant da en padde på størrelse med et hønseegg som hadde oppholdt seg i en uthulning cirka ti centimeter inn i treet, omtrent 40 centimeter over bakken. Det ble ikke funnet noen sprekker eller innganger til hulrommet.

Disse funnene førte i sin tid til flere eksperimenter hvor man lukket frosker og padder inn i hermetisk lukkede bokser, men uten gode resultater.

Teorier
-------

En av de første som omtalte fenomenet var William fra Newburgh, som mente dette var djevelens verk. Dette var på 1100-tallet, og derfor i samsvar med datidens tenkemåte. Det ble senere, på 1700- og 1800-tallet (etter opplysningstiden) diskutert mer rasjonelle teorier.

1. Et ekte fenomen, altså at froskene eller paddene på en eller annen måte har blitt fanget i en stein eller et tre i omdanning. Da et liv med lite bevegelse krever lite energi, hadde paddene et lavt kalori- og oksygenforbruk. Denne teorien møtte sterk motstand fra naturviteren Philip Gosse, som kalte det «overdreven godtroenhet».
2. Froskene eller paddene lever hele livet innkapslet etter å ha blitt skapt av en uspesifisert fuktig substans. Denne vide og vage teorien fremkom av en fransk forsker på 1500-tallet.
3. Fortellingene skyldes feiltolkninger. I 1910 ble fenomenet omtalt i spottende ordlag i *Nature*, hvor de mente en frosk eller padde hadde hoppet rundt i området rundt hendelsen, og at folk fort hadde trodd de kom innenfra en stein eller et tre.
4. Etter å ha brukt et hulrom som bosted, har amfibiene vokst seg for store før de kom seg ut samme vei som de kom inn. En av paddene utstilt på Booth Museum i Brighton, England kan ha lidd denne skjebnen.
5. De innrapporterte tilfellene er bare oppspinn. Bob Skinner, redaktør for en av de siste avhandlingene om fenomenet, mener det finnes bevis på at flere av de rapporterte tilfellene er bedrageri med det formål å lure penger fra interesserte forskere.

Kilder
------

* *Illustrert Vitenskaps store bok om mystikk*, Arthur C. Clarke, Illustrert Vitenskap
***Blinddøra*** er en novellesamling av den norske forfatteren Hans Herbjørnsrud, utgitt i 1997.

Samlingen inneholder tre noveller: Tittelnovellen *Blinddøra* forteller om mørke familiehemmeligheter skjult bak en låst dør på en slektsgård i Telemark. *Avtrykk* er på ett plan en novelle om skilsmisse og nye forhold, og på en annet plan en historie om gårdens/bygdas tyngde sett i kontrast til elskerinnens hus utformet i glass. *Kai Sandemo* er skrevet i brevform, og er i intertekstuell dialog med Aksel Sandemoses forfatterskap.

Litteraturkritikeren Ivar Bakke skriver i Dag og Tid at «*Tematisk er det egentlig ikke så originalt det Herbjørnsrud har drevet med. Han har beskrevet undergangskrefter, mennesker som ikke er herrer i eget hus, som blir overrumplet og overmannet av pasjoner de ikke forstår eller mestrer. Som kretser rundt forbrytelse og galskap. Jeg forsøker å se hvor dette forfatterskapet skiller lag med den ustyrtelige mengde av små sammenbruddsromaner; alle de "passe gale" romanfigurene som egentlig er sånn som oss. Når historien når sin slutt har vi muligens blitt litt dypere, vi vet enda litt mer om oss selv og vi synes vi kjenner forfatterens personer. Men det er ikke noe terapeutisk forklarende ved Herbjørnsruds noveller, de går ikke opp. Det er en vill intensitet der, en gåtefull uhygge som varer ved.*»

Boken fikk Kritikerprisen, ble nominert til Brageprisen og Nordisk råds litteraturpris og ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene og novellesamlingene fra de siste 25 år.

Referanser
----------

1. ↑  Hans Herbjørnsrud: "Blinddøra"; gjenpublisert på Bakkes blogg *Ivar Bakke - man of letters*
2. ↑  Arkiv 1997 Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine.; dagogtid.no
3. ↑  Hans Herbjørnsrud er nummer 12
**Oscar Verbeeck** (født 6. juni 1891 død 1971) var en belgisk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene 1920 i Antwerpen.

Verbeeck var med på det belgiske fotballaget som ble olympiske mestere under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. De hadde en ledelse med 2-0 i slutten av første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball for første gang.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Belgia - Gull **Gull** i fotball (Belgia)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oscar Verbeeck – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Verbeeck – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Verbeeck – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Verbeeck – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Verbeeck – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Verbeeck – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Oscar Verbeeck – Belgias fotballforbund Rediger på Wikidata
**Asbjørn Helgeland** (født 4. februar 1966) er en fotballspiller som begynte i Haugesundsklubben Djerv 1919 i 1980. Han spilte sin første sesong i norsk fotballs toppdivisjon for Vålerenga i 1987. Da Djerv 1919 endte samme sesong med opprykk til øverste divisjon, vendte Helgeland tilbake til gamleklubben. Med Djerv 1919 endte 1988-sesongen med nedrykk. Helgeland forble i Djerv 1919 ytterligere én sesong, før han gikk til den nyopprykkede Bergensklubben Fyllingen. Med syv scorede seriemål i 1990-sesongen bidro Helgeland sterkt til klubbens plassering midt på tabellen, og at laget kjempet seg hele veien til cupfinalen hvor det ble tap for seriemesterne Rosenborg. Da Fyllingen rykket ned fra toppdivisjonen i 1993, vendte Helgeland tilbake til hjemtraktene hvor han ble den første signeringen til den nyopprettede sammenslåingsklubben FK Haugesund. Som lagets kaptein hjalp han FK Haugesund heve seg fra oppstart i 2. divisjon i 1994 til klubbens første Tippeliga-sesong i 1997. Etter 1998-sesongen forlot han FK Haugesund for å prøve lykken i utlandet. Etter prøvespill for engelske Hartlepool og i Kina, signerte han for svenske Örebro. Han spilte halvannen sesong i Allsvenskan for Örebro, før han returnerte til FK Haugesund midtveis i 2000 etter bare seks innhopp i serien for Örebro den sesongen.

Asbjørn Helgeland regnes som en svært målfarlig spiss. Han spilte sist for Djerv 1919 for andre gang, der han har målrekorden i klubben som er på 204 mål. Asbjørn Helgeland var en av nøkkelspillerne som hjalp Djerv 1919 å rykke opp til 3. divisjon (2006).

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 2e1c2144[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, oppført som Asbjörn Helgeland, Transfermarkt spiller-ID 245926, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Asbjørn Helgeland – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Asbjørn Helgeland – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Asbjørn Helgeland – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Nordisk Studentsangerstevne (NSSS)**, er en korfestival som finner sted hvert tredje år i de nordiske og baltiske landene.

Historie
--------

Siden 1987 har nordiske og baltiske akademiske kor samles hvert tredje år til en korfestival. Det første møtet i moderne tid fant sted i 1987 under navnet "Nordiskt studentsångarmöte" og var arrangert av de akademiske korene i Linköping, Sverige. De tok opp en gammel 1800-talls tradisjon der skandinaviske kor reist gjennom Skandinavia med tog og båt for å møte hverandre.

Det første møtet fokuserte hovedsakelig på pedagogiske og sosiale arrangementer. Fra 1996, da 1 400 sangere, sang Carl Orffs Carmina Burana i København og i Tallinn Beethovens Symfoni nr. 9, ble møtene mer offentlige tilstelninger. I Villmanstrand i Finland ble urframført to stykker: Leif Segerstams symfoni nr.111 og Marcus Fagerudds "Das Lied des Wassers" under Leif Segerstams ledelse.

Formål
------

Formålet for kommende NSSS er "å samle nordiske og baltiske akademiske kor i en vennlig og behagelig form for høyt musikalsk og sosial kvalitet. NSSS avholdes hvert tredje år av lokale arrangører."

NSSS 1987-2020
--------------

* 2020 NSSS XI, Trondheim, Norge
* 2017 NSSS X, Uleåborg, Finland
* 2014 NSSS IX, Tartu, Estland
* 2011 NSSS VIII, Linköping, Sverige
* 2008 NSSS VII, Stavanger, Norge
* 2005 NSSS VI, Villmanstrand, Finland
* 2002 NSSS -
* 1999 NSSS V, Tallinn, Estland
* 1996 NSSS IV, København, Danmark
* 1993 NSSS III, Trondheim, Norge
* 1990 NSSS II, Åbo, Finland
* 1987 NSSS I, Linköping, Sverige

Referanser
----------

1. ↑  Schjetne, Erling; Vigen, Jens (2019). *Nordisk studentersangerstevne, Trondheim, 2.-4. april 1993 : beretningen* **(norsk and finsk)**. Trondheim: Trondhjems studentersangforenings forlag. ISBN 82-91307-01-6.

Eksterne lenker
---------------

* NSSS – Nordisk studentsångarstämma
* 2017 NSSS X Arkivert 22. oktober 2020 hos Wayback Machine. Uleåborg
* 2020 NSSS XI Arkivert 24. februar 2020 hos Wayback Machine. Trondheim
**Toftir** (foreldet dansk skrivemåte: *Tofte*) er en bygd på Færøyene. Den ligger ved innløpet til Skálafjørður på Eysturoy. Toftir ligger i Nes kommuna og danner en sammenhengende bebyggelse med nabobygda Nes i sør. Den 1. januar 2021 hadde Toftir 942 innbyggere.

Toftir er en viktig fiskerihavn, ikke minst fordi Færøyenes ferskfiskauksjon holder til her. Toftir har fiskemottak som tilvirker klippfisk, så vel som pakkeri og eksportforretning.

Toftir har vært bebygd i hvert fall siden middelalderen. Stedet er første gang nevnt i lensregnskapene for Bergenhus len fra 1566/1567. Stedsnavnet har samme rot som «hustufter», men kan ha hatt en bredere betydning om et bosted i eldre færøysk, og ikke nødvendigvis vise til ødegårder.

Toftir har et flerbruksstadion oppe i fjellsiden i Svangaskarð, som stod ferdig i 1980. Stadionet er hjemmebane for fotballaget B68 Toftir. Færøyenes herrelandslag i fotball spilte også sine hjemmekamper i Svangaskarð frem til Tórsvøllur i Tórshavn stod ferdig i 2000.

Den raskeste veiforbindelsen til Tórshavn er via en undersjøisk tunnel, som åpnet i 2020.

Referanser
----------

1. ↑  «IB01031 Fólkið skift á kyn, aldur og bygd» **(færøysk)**. Hagstova Føroya. Besøkt 21. februar 2022.
2. ↑  Jacobsen, Vilmund (3. februar 2009). «Nýggir vinnubygningar reistir á Toftum». *Sosialurin* **(færøysk)**. in.fo. Besøkt 21. februar 2022.
3. ↑  «English information» **(engelsk)**. Fiskamarknaður Føroya. Besøkt 21. februar 2022.
4. ↑  Weyhe, Eivind (2016). «Runavík, Heiðarnar, Saltangará og onnur bygdarnøvn har á leið». *Fróðskaparrit* **(færøysk)**. 63: 36. doi:10.18602/fsj.v63i0.57.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Toftir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Toftir – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*Chikungunya*utslag, Filippinene, 2012
**Chikungunya** er en tropisk sykdom som skyldes et virus som utelukkende spres av blodsugende Aedes-mygg. Sykdommen arter seg som feber og smerter i leddene. Symptomene opptrer vanligvis to til tolv dager etter at man er smittet. Den smittebærende myggene er normalt aktive utensdørs om morgenen og i skumringen. Myggen overfører normalt ikke viruset fra menneske til menneske, men får ofte i seg viruset fra andre verter. Både pattedyr og fugler kan være værter for viruset. Sykdommen forekommer blant annet i Afrika, Sørasia og på Filippinene.

Inkubasjonstiden er på om lag en uke. Sykdommen yttrer seg med høy feber, muskelverk, hodeverk og sterk verking i de små leddene. Det finnes intet motmiddel mot viruset, men mot selve myggen kan man beskytte seg på samme vis som mot andre mygg. Mot infeksjonsbesværet kan man ta lindrende middel og sykdommen går over av seg selv etter en tid.

Den er ikke blitt ansett som dødelig, men i 2005 og 2006 er dødsfall på øya Réunion blitt koblet opp mot sykdommen.

Siden 2014 er sykdommen også blitt bekreftet i Haiti, USA og El Salvador.

Referanser
----------

1. 1 2  «Chikungunya Fact sheet». *WHO*. April 2016. Arkivert fra originalen 27. september 2016. Besøkt 26. september 2016.
2. ↑  «Chikungunya Virus Symptoms, Diagnosis, & Treatment». *CDC*. 6. april 2016. Arkivert fra originalen 21. september 2016. Besøkt 26. september 2016.
3. ↑  «El Salvador: Chikungunya and Dengue Outbreak - Jul 2014». Reliefweb. Besøkt 15. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Folkhalsomyndigheten.se - chikungunyavirus-infektion Arkivert 16. august 2014 hos Wayback Machine.
* Informasjon fra CDC, Center for Disease Control and Prevention

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Ana Beatriz Barros** (født 29. mai 1982 i Itabira) er en brasiliansk modell som er kjent for sine opptredener med Guess?, Bebe, Victoria's Secret, Chanel kosmetikk og Jennifer Lopez JLo fashion produkter.

Biografi
--------

Barros ble født i en liten by av Itabira, Minas Gerais, Brasil, foreldrene var husmor og maskiningeniør. Senere flyttet familien til Rio de Janeiro, der hun tilbrakte sin barndom. Barros er av portugisisk og spansk avstamning, og er den yngste av tre søstre.

Karriere
--------

Da hun var 14 var Barros og hennes eldre søster Patricia, som også er en velkjent modell, på ferie i Rio de Janeiro da de ble oppdaget av en representant fra Elite Model Management.

Barros har gjort reklame for blant andre Christian Dior, Giorgio Armani, Victoria's Secret og Chanel. Hun har også vært modell for Gucci, Christian Dior, Versace, Emporio Armani, Jean-Paul Gaultier, Dolce & Gabbana og mange flere prestisjefylte motehusene.

Hun har vært forsiden av magasiner som *Glamour*, *Vogue* og *Marie Claire*.

Referanser
----------

1. 1 2  «Elite+ Profile». Arkivert fra originalen 15. oktober 2008. Besøkt 13. september 2008.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 15. oktober 2008. Besøkt 8. desember 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ana Beatriz Barros – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ana Beatriz Barros på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Ana Beatriz Barros hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Ana Beatriz Barros i Fashion Model Directory
**Jacques Renard** opprinnelig **Jacob Kramer** (født 21. juli 1902 i Magdeburg i Tyskland, død 19. mars 1980 i Nice) var en fransk offiser. Under andre verdenskrig utmerket han seg i slaget om Narvik og ble tildelt det norske Krigskorset for sin innsats.

Liv og virke
------------

Renard var født i Tyskland, men gikk i 1920 inn i Fremmedlegionen og ble i 1931 fransk statsborger. Han tjenestegjorde med Fremmedlegionen i Marokko og Algerie og steg i gradene til han i 1938 ble sekondløytnant.

Etter at Tyskland angrep Norge 9. april 1940 ble Renards avdeling sendt nordover med det franske ekspedisjonskorpset. I slaget om Narvik utmerket han seg: «Pelotonchef helt å stole på med usedvanlig koldblodighet og mot. Den 13. mai 1940 under landsetning under kamp ved Bjerkvik førte han sin peloton til angrep under en særlig heftig ild. Nåde sine successive mål uten tap og på et minimum av tid. Var hele dagen et storartet eksempel for sine folk. Tok deretter kommandoen over 13de halvbrigades forbindelsessystem, og opnådde straks ved sin viljekraft og tekniske dyktighet en usedvanlig effektivitet.» På grunnlag av denne innstillingen ble han i norsk statsråd 20. mars 1942 tildelt Krigskorset.

Etter at de allierte styrkene i juni 1940 ble evakuert fra Norge sluttet Renard seg til De frie franske styrker under general Charles de Gaulles ledelse. Han ble der først sjef for de frie franskes 1. signalkompani. I september 1940 ble han sendt til Vest-Afrika der han deltok i slaget om Dakar. Deretter kom han til Gabon. I februar til mars 1941 kjempet han mot italienerne i Eritrea, for senere samme år å tjenestegjøre i Palestina og Syria. Våren 1942 kjempet han i Libya. Under kampene ved Bir Hakeim i mai-juni 1942 ble han skadet i foten og i ansiktet. Foten måtte amputeres og han gikk i februar 1943 ut av stridstjeneste. I 1944 ble han overført til etterretningen. Etter frigjøringen av Korsika ble han etterretningssjef der.

I mars 1945 ble han bataljonssjef og sendt til Tyskland der han tjenestegjorde til 1950.

Renard ble i 1952 oberstløytnant og avsluttet sin karriere i juli 1958.

Utmerkelser
-----------

Renard var høyt dekorert. Han var medlem av Frigjøringsordenen, storoffiser av Æreslegionen og kommandør av den marokkanske Alaouite-ordenen. Renard mottok Médaille militaire, Croix de guerre 1939–1945, Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures, samt en rekke andre medaljer.

Referanser
----------

1. 1 2   Compagnon de la Libération ID 817[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6  «Jacques Renard», Musée de l'ordre de la Libération. Lest 6. desember 2015.
3. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, s. 47.

Kilder
------

* Biografi fra Frigjøringsordenens nettsted

Portal: Andre verdenskrig
**Bueno Nacho** (parodi på Taco Bell, Taco Bueno og Del Taco, inspirert av den spanske setningen «buenas noches», hvilket betyr «god kveld»/«god natt») er den fiktive fast-foodkjeden der Kim og Ron fra Disneys TV-serie Kim Possible ofte møtes etter skolen for å ta en matbit. Forretningen er best kjent for Naco og Chimurito.

Naco
----

En Naco er en kombinasjon av nachos og taco som serveres sammen med tortillachips for ekstra knasing. Ron oppfant Nacoen. På grunn av Nacoens enorme popularitet, mottok Ron en royalty-sjekk på 99 millioner dollar et år etter at han fant den opp; «10 cent per solgte Naco». Noe som tilsier et salg på 1,980,000,000 Nacoer første året. Det er ukjent om Ron fremdeles fikk slike sjekker senere.

I episoden Go Team Go viser det seg at den nye og utbedrede Bueno Nacho-forretningen i Go City hadde sluttet å servere Naco, etter markedsundersøkelser, noe Ron mislikte sterkt.

Chimurito
---------

En Chimurito er en fiktiv kombinasjon av en chimichanga og en burrito. Ron bestiller vanligvis grande size med Diablosaus.

Ansatte
-------

### Dr. Drakken

Doktor Drakken ble sjef for Bueno Nacho i filmen Så Dramatisk, og lager Diabloene, en mini-diablo robot (som kan forandres til gigantiske, væpnede roboter) vha et system skapt av James Possible. I slutten av filmen mister Drakken jobben.

### Ned

Jobber på Bueno Nacho i Middleton som skiftleder. Han har svært lite dialog, bortsett fra episoden Bueno Nacho og Så Dramatisk

Trivia
------

* Navnet på restauranten (og dermed også episoden) skrevet i korrekt spansk, blir **buen nacho**
* Ordet «naco» betyr, på mexicansk slang, en usmakelig person, ikke ulikt engelsk tacky, som kan bety smakløs eller sjusket mm.

| * v
* d
* r
*Kim Possible* |
| --- |
| Team Possible | Kim Possible **·** Ron Stoppable **·** Rufus **·** Wade **·** Øvrige allierte i Kim Possible |
| Skurker | Dr. Drakken **·** Shego **·** Monkey Fist **·** Duff Killigan **·** Seniorene **·** Dementor **·** DNAmy **·** Bebes **·** Gill **·** Motor Ed **·** Camille Leon **·** Øvrige skurker i Kim Possible |
| Familie | James Possible **·** Ann Possible **·** Jim og Tim **·** Stoppablefamilien **·** Andre familiemedlemmer |
| Andre | Bonnie Rockwaller **·** Steve Barkin **·** Monique **·** Bobo **·** Øvrige figurer |
| Steder | Middleton **·** Club Banana **·** Smarty Mart **·** Camp Wannaweep **·** Bueno Nacho |
| Episoder og filmer | Liste over episoder **·** *Kim Possible – I tide og utide* **·** *Kim Possible – Så dramatisk* |
**Olaf Jensen** (Psevdonym: **Fred Halden**) (født 31. januar 1926 i Idd, Halden, død 3. oktober 2016) var en norsk journalist, redaktør og populærforfatter. 

Forfatternavnet dukket opp i *Detektiv-Magasinet* nr. 740 i 1955. Denne Knut Gribb-fortellingen, «Mordet i Hong Kong Bar», var Jensens skjønnlitterære debut. En av de senere, «Knut Gribb og atomhemmeligheten» (*Detektiv-magasinet* nr. 1045 i 1961), ble dramatisert av Arild Feldborg og oppført i hans radioserie *Knut Gribb 100 år* (sendt i NRK radio 23. januar 1965). Frem til 1964 skrev han i alt 34 Knut Gribb-historier. 

Etter et langt liv som journalist ble Jensen i 1965 redaksjonssekretær i *Halden Arbeiderblad* og senere redaktør.

Han uttalte selv om det: «Ellers har jeg skrevet en del hel- og halvkriminelle noveller i *Magasinet for alle*, *Hjemmet*, *Vi Menn* og *A-magasinet*. Noen bok er det ikke blitt. Derimot har jeg oversatt et stort antall bøker. Av artikler har jeg skrevet en hel del både i aviser og ukeblader, men jeg har ikke fjerneste anelse om antallet».[]

Referanser
----------

1. ↑  «En avismann har gått bort», *Halden Arbeiderblad* 8. oktober 2016

Kilder
------

* Nils Nordberg: *Døden i kiosken*, Bladkompaniet, 2000 (s. 225)