Illustrasjonsfoto: melking av reinsimler.  Foto: Nils Thomasson, til en utgave av *Nils Holgersson*. 
**Tilleggslappeloven**, egentlig **Lov indeholdende Tillægsbestemmelser angaaende Lapperne og Rensdyrdriften inden de søndenfor Finmarkens Amt liggende Landsdele**, av 25. juli 1897 var en norsk lov som regulerte samisk reindrift i det meste av landet. Loven videreførte og forsterket bestemmelser i Felleslappeloven av 1883, som gjaldt både for Sverige og Norge.

Loven slo fast at reindrift utenfor reinbeitedistrikt bare var tillatt dersom grunneierne ga tillatelse, og den ga hjemmel for å innføre generelt forbud mot reindrift uten at reindriftssamene hadde noe krav på erstatning for de beiteområdene de dermed ble hindret i å bruke. Bakgrunnen for dette var at myndighetene anså hensynet til jordbruket som så viktig at man kunne legge til rette for det på bekostning av samenes reindrift. Denne prioriteringen av landbruk framfor samisk reindrift har blitt karakterisert som sosialdarwinisme.

«Bestemmelsene i Felleslappeloven om at reindriftssamene skulle tilvises nye beiteområder dersom reindriften i et område ble forbudt av hensyn til jordbruket, ble fjernet. I stedet kunne nå enkeltkommuner forby all reindrift innenfor kommunens grenser. 33 kommuner i Sør-Norge ble stengt for reindrift ved kongelig resolusjon mellom 1899 og 1915.» Konsekvensene ble at reindriften i Trollheimen og på Gauldalsvidda opphørte, og at ekspansjon sørover i Østerdalen ble stoppet.

Reindriftslovenes historie
--------------------------

Lovreguleringen av reindriften i Norge skjer i flere faser:

* Felleslappeloven av 1883 etablerer reinbeitedistrikt i Troms
* *Lov om forskjellige Forhold vedkommende Fjeldfinnerne i Finmarkens Amt* av 1888 regulerte interne forhold i reindriften i Finnmark
* Lappekommisjonen av 1889 kom med forslag til inndeling av reinbeitedistrikt i Hedmark, Sør-Trøndelag og Nord-Trøndelag
* Lappekommisjonen av 1892 kom med forslag til inndeling av reinbeitedistrikt i Nordland
* Tilleggslappeloven regulerte forholdet mellom de fastboende og flyttsamene, og hadde til dels strengere regler enn Felleslappeloven.
* Lov om reindriften av 1933 var den første loven som gjaldt for hele landet
* Lov om reindriften av 1978 etablerte Statens reindriftsforvaltning

I tillegg til disse lovene finnes reinbeitekonvensjoner mellom Norge og Sverige og mellom Norge og Finland, og enkelte mindre lover som regulerte detaljer og avgrensede områder.

Referanser
----------

1. ↑  Anna Severinsen (1979). «Opprettelse av reinbeitedistrikt i Sør-Norge : overgrep eller tilrettelegging?». *Ottar nr 116–117*: 38–54.
2. ↑  Statens fornorskningsgrep, minstemme.no
3. ↑  Kirsti Strøm Bull (1997). *Studier i reindriftsrett*. Oslo: Tano Aschehoug. s. 63. ISBN 8251835437.
4. ↑  Marit Fjellheim (1995). «Samer og reindrift i Røros-traktene». *Fragment av samisk historie: foredrag Saemien våhkoe, Røros 1994*. Røros: Sør-Trøndelag og Hedmark reinsamelag. ISBN 82-993684-0-5.
5. ↑  Bård A. Berg (1994). *Fra veidekultur til reindriftsavtale: om tamreindriftens historie i Norge*. Bodø: Bodø lærerhøgskole. s. 36.
6. 1 2  Regulering gjennom lov og reindriftsavtale; Kapittel 4.3 i *NOU 2001:35. Forslag til endringer i reindriftsloven*
7. ↑  Bård A. Berg (1994). *Reindriftsloven av 1933: om den første reindriftsloven som omfattet hele Norge : bakgrunn, forhistorie og innhold*. Guovdageaidnu: Sàmi Instituhtta.