recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Æskulapsnok** (vitenskapelig navn *Zamenis longissimus*, tidligere *Elaphe longissima*) er en europeisk slangeart. Den tilhører snokene og er ikke giftig.

Den blir opptil 200 cm lang, men er som regel kortere enn 140 cm. Den er en stor og slank slange med et ganske smalt, lite markert hode og runde pupiller. Voksne individer er ensfarget gråbrune, olivenbrune eller brune. Buken er gul- eller hvitaktig. Æskulapsnoken trives på tørre steder som i åpen skog, buskmark og åkerkanter, men også i ruiner og steinmurer.

Den er dagaktiv og er svært dyktig til å klatre i trær. Føden blir ofte kvalt på kvelerslangevis og består mest av små pattedyr, men også firfisler og fugler. Den kan ta så store dyr som ekorn, men mus er viktigst. Hunnen legger 5–11 avlange egg. De plasseres i hule trær, nedgravd i jord, eller i råtnende materiale sammen med egg fra buorm. 

Æskulapsnoken er utbredt fra Frankrike og nordligste Spania i vest, østover til Ukraina og sørøstlige Polen og sørover til sentrale Italia og sørlige Hellas. Utenom Europa finnes den i nordlige Anatolia, Kaukasia og nordlige Iran. I Tyskland finnes den bare på noen få steder ved Heidelberg. I Tsjekkia finnes den i sørlige Mähren, men også noen få steder i dalen til elva Ohře nord i landet. På 1800-tallet fantes den også i Danmark på sørlige Sjælland, men regnes nå som utdødd der. En nærstående form i Sør-Italia ble tidligere regnet som en underart, men har nå status som egen art, *Zamenis lineatus*.

Arten har fått navn etter legeguden Asklepios (latin Aesculapius), og i antikken ble det lagt til rette for at denne arten skulle trives rundt templene til legeguden. En har forsøkt å forklare de isolerte, nordlige forekomstene med at de stammer fra slanger innført for religiøse formål. Det er likevel mer sannsynlig at de er relikter fra perioder med varmere klima.

Litteratur
----------

* N. Arnold (2002). *A Field Guide to the Reptiles and Amphibians of Britain and Europe*. Illustrert av D. Ovenden (2 utg.). Collins. s. 214–215. ISBN 9780002199643.
* (en) The Reptile Database - *Zamenis longissimus* Besøkt 12. desember 2015.
* «Æskulapsnog». Naturhistorisk Museum: Aarhus. Besøkt 12. desember 2015.
* Karl P. Schmidt og Robert F. Inger (1966). *Krypdyr*, bind 6 i serien *Verdens dyreliv*. Oversatt av Per Høst. Oslo: Studieforlaget. s. 221.  [originalens tittel *Living Reptiles of the World*, Hanover House, 1957]

Eksterne lenker
---------------

Æskulapsnok oppe i et tre
* (en) *Æskulapsnok* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Æskulapsnok* hos Reptile Database Rediger på Wikidata

* (en) *Æskulapsnok* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Æskulapsnok* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Zamenis longissimus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Zamenis longissimus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Zamenis longissimus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**1FM** er en lokalradiokanal som holder til i Molde, og eies av Romsdals Budstikke. Kanalen sender stort sett musikk døgnet rundt, men sender også nyheter og direkteoverføringer fra fotballkamper med Molde Fotballklubb. I oktober 2018 utvidet radiokanalen tilbudet med to nye kanaler på DAB og nett, 1FM GULL og 1FM ROCK. Og i juni 2019 ble 1FM JAZZ lansert. I 2019 var kanalen nominert til priser i Prix Radio i fem kategorier.

Ansvarlig redaktør for kanalen er Ole Bjørner Loe Welde.[]

Konsesjonskamp
--------------

Radiokanalen mistet i 2008 konsesjonen for drift av lokalradio, Molde Nærradio (Radio PS) skulle fra 1. januar 2009 være lokalradiotilbudet for Molde og omegn. I oktober 2008 gjorde medietilsynet om vedtaket og Radio 1 FM fikk konsesjon for syv nye år.

Referanser
----------

1. ↑  «OM». *1FM - Moldes hitstasjon* **(norsk)**. Besøkt 12. januar 2022.
2. ↑  Romsdals Budstikke, tirsdag 18. juni 2019
3. ↑  rbnett.no *1FM mister konsesjon* Arkivert 4. juni 2008 hos Wayback Machine. (2. juni 2008)
4. ↑  NRK.no *1FM får bli* (23. oktober 2008)

Eksterne lenker
---------------

* hjemmeside
Æresord er en forsikring gitt på ære og samvittighet om å holde et løfte. Ifølge internasjonal militærrett kan krigsfanger ikke tvinges til bindende æresløfter om å legge ned våpnene mot at de slippes fri.  Tegning: KHiO, 2014 .
**Æresord** (fransk *parole d'honneur*) er en forsikring gitt med ens ære i pant om å holde et løfte. Gjennom en forsikring på ære og samvittighet godtar man at man for alltid vil regnes som æreløs (og dermed også ute av stand til å gi nye æresord) dersom man ikke holder æresløftet og oppfyller æresforpliktelsen. Et æresord er derfor et svært alvorlig løfte.

«Hans æresord» (*His Word of Honor*), en amerikansk satirisk kommentartegning fra første verdenskrig, viser hvordan Det tyske keiserrikets krigsmakt må gå på kne, legge hånden på hjertet og gi sitt æresord overfor «sivilisasjonen» om ikke å fortsette den dødbringende krigføringen. Foto: Charles D. Gibson, 1917 / Library of Congress 
Æresord brukes spesielt innen militæret. Tradisjonelt har det vært vanlig at krigsfanger, vanligst offiserer, blir sluppet fri mot å avgi æresord om ikke igjen å gripe til våpen under den pågående krigen. Ordningen med æresord er en del av den internasjonale militærretten, som det blir forventet at begge parter holder sin del av. En krigsfange har ingen plikt til å avgi æresord og kan velge å forbli i krigsfangenskap. Ettersom kriger kan trekke ut i tid vil det likevel være gunstig for den militærmakten som har tatt krigsfanger å slippe å ha ansvaret for et stort antall tilfangetatt militærpersonell, samtidig som menneskelige hensyn tilsier at yrkesmilitært personell bør slippes fri fortest mulig når striden er over.

Under andre verdenskrig avga de fleste norske offiserer som ble tatt til fange av den tyske stridsmakten æresord og ble derfor sluppet fri; de aller fleste holdt æresordet sitt. Ved kongelig resolusjon av 10. juni 1949 («Plakaten på veggen») ble det i Norge forbudt for landets offiserer og befal å avgi æresord dersom de ble tatt som krigsfanger.

Se også
-------

* Løfte
* Ed
* Ære

Referanser
----------

1. ↑  «"FOR 1949-06-10 nr 01: Direktiver for militære befalingsmenn og militære sjefer ved vepnet angrep på Norge."». Lovdata. Besøkt 4. juni 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
*For kulturhuset med samme navn, se Latter (scene)*
To jenter som ler
**Latter** er et spontant emosjonelt utbrudd som kan forekomme når man ser noe som er komisk eller «lattervekkende», og i sosiale situasjoner hvor den leende ønsker å bli akseptert. Selve latteren fremkommer som et uttrykk for glede, forundring eller aksept, ofte med hørbar lyd. 
Den kan fremkalles av en spøk eller en vittig kommentar, kiling eller annen stimuli. Innånding av dinitrogenoksid kan også utløse latter; andre medikamenter og psykofarmaka slik som cannabis kan også utløse sterk latter. Hvis latteren blir svært sterk kan den utløse tåreflod, og også moderat hodepine og muskelsmerte på grunn av den fysiske belastningen. 

Latter er ansett for å være en del av den menneskelige oppførsel som er regulert av hjernen. Den vil ofte være et hjelpemiddel for mennesker til å klargjøre deres sosiale interaksjonsmønstre, og gir en følelsesmessig kontekst i konversasjon. Latter synes noen ganger å være smittsom, og det at en person ler medfører at andre som observerer situasjonen responderer på tilsvarende vis, med latter. Dette kan delvis forklare populariteten til komedier, og er en drivende faktor for bruk av ferdiginnspilt latter på TV-show.

Som fenomen studeres humor og latter og deres effekter på mennesker innen fagfeltet gelotologi.

Se også
-------

* Latteryoga
* Yue Minjun

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Insignier for *Æresordenen*.
**Æresordenen** (gresk: Τάγμα της Τιμής) er en gresk orden. Den ble innstiftet ved lov av 18. august 1975. Ordenen kan tildeles både grekere og utlendinger. *Æresordenen* ble opprettet som erstatning for den kongelige *Georg Is orden*, som ble avskaffet da Hellas i 1975 gikk over til republikansk statsform. Republikkens president er ordenens stormester. *Æresordenen* rangerer etter *Frelserens orden*, men foran *Føniksordenen* og *Velgjørenhetens orden* i dagens greske ordensvesen.

Inndeling
---------

*Æresordenen* er delt inn i fem klasser:

* Storkors
* Storkommandør
* Kommandør
* Gullkors
* Sølvkors

Insignier
---------

Insigniene for *Æresordenen* fant sin endelige form i 1984. Ordenstegnet består siden da av et blåemaljert kors med armer som smalner inn mot korsmidten. Midtmedaljongen bærer et portrett av gudinnen Athene i profil, i gullrelieff på blå bakgrunn. Medaljongen er omgitt av en bord i hvit emalje der innskriften «Ο ΑΓΑΘΟΣ ΜΟΝΟΣ ΤΙΜΗΤΕΟΣ» (*bare den rettferdige skal æres*) er plassert. Baksiden bærer Hellas' riksvåpen omgitt av innskriften «ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ 1975» (*Hellenske republikk 1975*). Ordensstjernen har åtte grupper av tagger og bærer hele ordenskorset. Ordensbåndet er mørk blått med mørk gule kantstriper.

Tildeling
---------

*Æresordenen* tildeles greske statsborgere som har utmerket seg med fortjenester av fedrelandet. Innsats i alle sektorer, offentlig tjeneste, handel, skipsfart, industri, vitenskap, kunst og litteratur kan hedres ved tildeling av ordenen. Republikkens statsminister utnevnes alltid til storkors av *Æresordenen*. Ordenen benyttes også til belønning av innsats i forsvaret, kystvakten, politiet og brannvesenet. Ordenen tildeles da etter mottagerens rang. *Æresordenen* kan også tildeles utlendinger som har bidratt til å heve Hellas' stilling utenlands.

Kilder
------

* Dimitris Giannogolou: «Greece» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1166–1168.
* Dimitri Romanoff: *The orders, medals and history of Greece*, Rungsted Kyst: Balkan Heritage, 1987.

Eksterne lenker
---------------

* The Order of Honour *Presidency of the Hellenic Republic*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
***Stjaalne øieblikke*** (originaltittel: *Stolen Moments*) er en amerikansk stum romantisk dramafilm fra 1920, regissert av James Vincent og med Marguerite Namara i hovedrollen og Rudolph Valentino i en sentral birolle. 

Dette var Valentinos siste skurkerolle på film. Etter dette spilte han kun helteroller og ble en verdensstjerne.

Handling
--------

Vera Blaine er en ung, foreldreløs kvinne som bor hos sin verge, advokaten Hugh Conway. Hun forelsker seg i den søramerikanske romanforfatteren José Dalmarez, og sender ham flere kjærlighetsbrev. En ettermiddag skriver hun også en kjærlighetserklæring til ham i en bok som hun gir ham. Så sier hun ja til å bli med ham når han skal reise tilbake til Sør-Amerika. Men hun oppdager at han bare leker med henne, og forlater ham.

Etter hvert sier hun ja til å gifte seg med Hugh, og de etablerer et rolig og lykkelig liv sammen. Men etter noen måneder oppdager Vera at José har kommet tilbake til USA, for å finne inspirasjon til nye romaner. Hun blir redd for at José skal bruke brevene og boken fra henne i sin nye roman, og oppsøker ham for å få dem tilbake. José vil ikke gi dem til henne; han antyder at han kan komme til å vise dem til Hugh dersom hun ikke gjør som José vil. Det blir en kamp om boken, og i selvforsvar stikker Vera en kniv i José. Så flykter hun.

Neste dag blir José funnet død, og politiet går først ut fra at han har blitt drept av en kvinne. Vera blir engstelig for at hun skal bli arrestert for drapet, men til hennes lettelse oppdager politiet etter hvert at drapet ble begått etter at Vera hadde dratt sin vei, og at drapsmannen var broren til en kvinne som José hadde sviktet.

Skuespillere
------------

* Marguerite Namara som Vera Blaine
* Rudolph Valentino som José Dalmarez
* Albert L. Barrett som Hugh Conway
* Henrietta Simpson som Hughs mor
* Arthur Earle som Carlos
* Walter Chapin som Richard Huntley
* Aileen Pringle som Inez Salles
* Alex K. Shannon som Campos Salles
* Gene Gauthier som Alvarez Salles

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, besøkt 14. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Stolen Moments : History». *catalog.afi.com*. The American Film Institute. Besøkt 18. mai 2023.
4. ↑  «Stolen Moments : Synopsis». *catalog.afi.com*. The American Film Institute. Besøkt 7. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stolen Moments (1920 film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Stjaalne øieblikke* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Stjaalne øieblikke* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Stjaalne øieblikke* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Stjaalne øieblikke* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Stjaalne øieblikke* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Schelte John «Bobby» Bus** (født 1956) en astronom ved University of Hawaiis institutt for astronomi, og bidragsyter ved NASA Infrared Telescope Facility IRTF. Han tok sin bachelor ved California Institute of Technology i 1979, og tok videre en doktorgrad ved Massachusetts Institute of Technology i 1999.

Bus har vært en aktiv astronom i en årrekke, og oppdaget blant annet den periodiske kometen 87P/Bus i 1981. I tillegg, har Bus oppdaget bidratt til oppdagelsen av over tusen asteroider, inkludert en Apollo-asteroide, 2135 Aristaeus, som vil komme innenfor 5 Gm (tilsvarende 13 ganger avstanden mellom jorden og månen) fra jorden 30. mars 2147; en Amor-asteroide; og mer enn 40 trojanske asteroider. Den første av disse var 3240 Laocoon, som han oppdaget sammen med Eleanor F. Helin. Bus var også oppdageren av asteroidene 5020 Asimov og 4923 Clarke, oppkalt etter to av de mest markante science fiction-forfatterne gjennom tidene.

Asteroiden 3254 Bus, som ble oppdaget av Edward L.G. Bowell i 1982, ble oppkalt etter ham.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Portalikon | Portal:Astronomi  |

Portal: Astronomi
**Richard Burgi** (født 30. juli 1958 i Montclair, New Jersey) er en amerikansk skuespiller på TV og film. 

Han er mest kjent for rollen som Karl Mayer på den populære TV-serien *Frustrerte fruer*. Hans familie var svært involvert i det lokale teateret. Hans bror Chuck Burgi var trommeslager for den kjente musikeren Billy Joel. Etter videregående skole reiste Burgi gjennom store deler av USA og Europa og tok mange forskjellige strøjobber. Burgi giftet seg med Lori Kahn, den 25. november 1995. De har to sønner, Jack og Samuel, sammen. Burgi begynte sin karriere som skuespiller i New York i såpeoperaer som f.eks. *One Life to Live*, *Another World* og *As The World Turns*.

Etter å ha flyttet til Los Angeles spilte han i såpeoperaen *Days of Our Lives*. Hans første større hovedrolle var i 1994 med TV-serien *One West Waikiki*. Burgi hadde senere tilbakevendende roller på TV-serier som *The District*, *24* og *Judging Amy*. Siden 2004 har Burgi jevnlig dukket opp på TV-serien *Frustrerte fruer* der han spilte karakteren Karl Mayer. I 2007 fikk Burgi en rolle i skrekkfilmen *Hostel: Part II* og i 2009, spilte han politimann i filmen *Friday the 13th*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Richard Burgi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Richard Burgi i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Richard Burgi på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Richard Burgi på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Richard Burgi på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Richard Burgi hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Richard Burgi hos TV Guide Rediger på Wikidata

* (en) Richard Burgi hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Scheveningens beliggenhet i Haag.
Scheveningens casino og kurhus
*Scheveningens pier* (landemerke)
**Scheveningen** er en av de åtte bydeler i Haag i Nederland. 

Scheveningen er beliggende ut mot Den engelske kanal, har egen havn og dessuten en sandstrand, pir og strandesplanade. 

Navnet *Sceveninghe*, som det da ble skrevet, er kjent fra 1280. De første innbyggere på stedet menes å ha vært angelsaksiske, skjønt noen historikere mener at de var skandinaver. Fiskeri var hovederverv. En voldsom storm ødela i 1470 byens kirke og en stor del av husene. 

I 1654 tørnet den engelske flåte sammen med den nederlandske i slaget ved Scheveningen, utenfor kysten her.

Igjen i 1570, 1775, 1825, 1860, 1881 og 1894 ble byen rammet av stormer, og etter den siste valgte man å oppføre en havn som ble tatt i bruk i 1904. 

I 1818 reiste Jacob Pronk en trebygning på en av sanddynene nær havet, hvorfra folk kunne bade fra fire separate rom. Dette markerer begynnelsen på Scheveningens utvikling til badested. Siden da har Scheveningen tiltrukket seg turister fra hele Europa, i særdeleshet fra Tyskland. Hotell og restaurant Kurhaus ble åpnet i 1886.

Den 23. juli 1892 ble International Skating Union etablert som Internationale Eislauf Vereinigung.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Scheveningen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Scheveningen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**BMV Industri AS**, også kjent som **Borkenes mekaniske verksted**, var en industribedrift som holdt til på Borkenes i Kvæfjord kommune, og seinere på Stangnes i Harstad kommune. Den ble slått konkurs 4. november 2011.

Bedriften ble etablert på Borkenes i 1912. Verkstedet flytta fra Borkenes og fra et tilhørende verkstedlokale i Straumen, og tok inn i nye, moderne lokaler i Harstad i 2007. I forbindelse med flyttinga ble navnet endra fra Borkenes mekaniske verksted, til BMV Industri AS.

Bedriften produserte utstyr i rustfritt stål for fiskeindustrien, blant annet totalløsninger for både land- og havbasert fiskeforedling, samt nisjeprodukter for olje- og offshorevirksomheten. BMV Industri utvikla også vanntanker og drivstofftanker for Forsvaret. Bedriften står bak produksjonen av frihetsmonumentet Trinigon 3 i Narvik.

Daglig leder Jan-Are Gudbrandsen var eneaksjonær fra 2003, da bedriften ble redda fra konkurs.

Referanser
----------

1. ↑  Brønnøysundregistrene (04.11.2011). «Kunngjøringer. Konkurs - åpning». Besøkt 29.05.2015.
2. ↑  Harstad Tidende (17.03.2010). «2,4 millioner til BMV». Arkivert fra originalen 29. mai 2015. Besøkt 29.05.2015.
3. ↑  Harstad Tidende (14.08.2007). «Borkenes mek. på sidelinja». Arkivert fra originalen 29. mai 2015.
4. ↑  Espen Gangvik. «Trinigon». [*død lenke*]
5. ↑  Fremover (11.04.2005). «Nye Trinigon på plass i september».
6. ↑  Harstad Tidende (10.01.2007). «Holdt kjeft om millionstøtte». Arkivert fra originalen 29. mai 2015. Besøkt 29.05.2015.
Et akuttmottak
Akuttmottaket ved Iashvili barnehospital i Tbilisi
Et **akuttmottak** er en avdeling i et sykehus som tar seg av akutte skader og sykdommer. I akuttmottaket finnes leger fra flere fagområder samt sykepleiere. 

I akuttmottaket mottas dels pasienter som selv henvender seg for diverse skader og sykdommer, dels pasienter som avleveres med ambulanse. Akuttmottak fungerer gjerne i samarbeid med vaktlegeordninger, slik at pasientgruppene blir ivaretatt; akutte skader og sykdommer (for eksempel sykdommer som forverres kraftig over få timer) behandles i akuttmottaket og påfølgende innleggelse, eventuelt via et nødnummer, mens sykdommer som ikke krever akutt innleggelse behandles av egen (praktiserende) lege eller fastlege. De fleste akuttmottak har åpent hele døgnet.

Referanser
----------

1. ↑  Helse Stavanger Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Helse Bergen». Arkivert fra originalen 8. desember 2015. Besøkt 30. november 2015.
3. ↑  Helse Fonna Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emergency departments – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN
 |
**Arthur George Fulton** (født 16. september 1887, død 26. januar 1972) var en britisk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Fulton vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det britisk laget som kom på andreplass i lagskyting armégevær med 1602 poeng, bak USA med som fikk 1687. De andre på laget var Henry Burr, Harcourt Ommundsen, Edward Parnell, James Reid og Edward Skilton. Det var ti lag som deltok og det var seks mann på hvert lag, konkurransen ble avviklet 29. juli 1912. Hver deltaker skjøt 15 skudd på hver av distansene 200-, 400-, 500- og 600 meter. Skilton skjøt totalt 262 poeng som var det svakeste resultatet på det britiske laget. Han kom på niendeplass i den individuelle skytingen 600 meter frigevær.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 1908 Storbritannias flagg London – Sølv i skyting, armégevær lagskyting Storbritannias flagg Storbritannia
* Sølv 1912 Sveriges flagg Stockholm – Sølv i skyting, armégevær lagskyting Storbritannias flagg Storbritannia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arthur Fulton – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Fulton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Arthur Fulton – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Stjernedanio** eller **galaxyrasbora** (*Danio margaritatus*, tidligere også kalt *Celestichthys margaritatus* og *Microrasbora* sp. «Galaxy») er en ny art karpefisker (beskrevet i 2007) som kun er funnet i Inle-sjøen i Burma på en høyde over 1000 moh. 
Habitatet er en del av Salween-vassdraget.
Den ble oppdaget i 2006 og ble snart tilgjengelig i akvariehandelen hvor dens beskjedne størrelse og sterke farger øyeblikkelig gjorde den til en salgssuksess. 

Det var tidligere den eneste arten i slekten *Celestichthys*, og dermed verken en *Microrasbora* som antydet av det midlertidige artsnavnet, eller en *Rasbora* som antydet av populærnavnene. Senere undersøkelser av artens DNA har vist at den tilhører slekten *Danio*.

Fisken lever i relativt kjølig (22-24 °C), alkalisk vann, i små, grunne dammer, sjelden dypere enn 30 cm. 
Den anbefales ofte for små akvarier.

Stjernedanio ligner mye på *Microrasbora erythromicron* i utseende.

Innen seks måneder etter at den hadde dukket opp i akvariehandelen, ble fisken så sjelden at samlere kun fikk samlet «noen få dusin fisk hver dag». Dette var imidlertid ikke forårsaket av fangst for akvariehandelen, men på grunn av lokale utbyggingsprosjekter som truet fiskenes habitat.
Noen akvarister har klart å drette opp denne arten, men nesten alle fiskene som selges i dag er viltfangede. 
Det britiske akvariebladet Practical Fishkeeping ba derfor om at bare akvarister som er forberedt på å drette opp fisken burde kjøpe fisk som de ser til salgs. Dette var for å redusere presset på ville bestander. 
Senere har flere nye, livskraftige bestander av arten blitt oppdaget nær Hopong.

Burma forbød eksport av arten i 2007, men det er uklart hvorvidt dette forbudet følges opp.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *stjernedanio* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *stjernedanio* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *stjernedanio* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *stjernedanio* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *stjernedanio* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Danio margaritatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Danio margaritatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Danio margaritatus* (Roberts, 2007) Galaxy rasbora - FishBase
* (en) *Celestichthys margaritatus* - danios.info
* (en) The next big thing: *Microrasbora sp.* Galaxy - Practical Fishkeeping
Vindgud

**Ogata Kōrin** (尾形 光琳; født ca. 1657 i Kyoto, Japan, død 2. juni 1716) var en japansk tegner og maler. Han er også kjent for intarsia- og lakkarbeider, der han utvidet den tradisjonelle kunsten ved å ta i bruk nye materialer.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han vokste opp som sønn av en rik kjøpmann som var kunstinteressert, og ifølge historien, var den som lærte ham grunntrekkene i kunsten. Korin studerte også under mesteren Soken Yamamoto, som soknet til Kanōskolen, Tsunenobu og Gukei Sumiyoshi. Han var også opptatt av sine forgjengere Hon'ami Kōetsu and Tawaraya Sōtatsu.

### Kunstner

Etter å ha blitt kunstnerisk fullbefaren, brøt han med den gjeldende tradisjonen, og utviklet sin egen karakteristiske stil både i tegningene og lakkdekorasjonene, som var den tids malerier. Hans stil beskrives som rett på-impresjonisme som uttrykkes med få streker og enkle. idealiserte former. Han overså dermed alle de gjeldende konvensjoner for hvordan ting skulle framstilles.

Lakkarbeidene har islett av hvite metaller og perlemor. Dette var radikalt, men ikke helt ukjent, siden forgjengeren Koyetsu hadde introdusert dette. 

Korin døde i en alder av 59 år. Hans fremste elever var Kagei Tatebayashi og Shiko Watanabe. 

At man i dag kjenner såpass godt til kunstneren skyldes imidlertid Sakai Hōitsu, som gjenopplivet hans stil, og utgav en kompilasjon av hundre av Kōrinss verker, *Kōrin hyakka-zu*. De gyldne bakgrunner på Gustav Klimts bilder tilskrives inpirasjon fra Ogata Kōrins verker.

Han klassifiseres som kunstner av Rinpa-skolen. Museum of Fine Arts i Boston har et skjermbrett som forestiller Matsushima, mens skjermen «Iriser» i Nezu Museum er klassifisert som japansk nasjonalklenodium.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Ogata-Korin, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 128773421, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Trove, oppført som Kōrin Ogata, Trove person-ID 886228, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Sapere.it, oppført som Kōrin Ogata, De Agostini ID Ogata,+Kōrin[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 59296, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Union List of Artist Names, ULAN 500034109, utgitt 2. mars 2019, besøkt 21. mai 2021[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Denne artikkelen inneholder materiale fra* Encyclopædia Britannica *Eleventh Edition**article "Ogata Korin", en publikasjon som nå er offentlig eiendom.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
**Arthur David-Andersen** (født 21. april 1875 i London, død 25. desember 1970) var en norsk gullsmed. 

Arthur David-Andersen var sønn av gullsmed David Andersen og ledet firmaet David-Andersen i mer enn 50 år. 

Arthur David-Andersen ble først utdannet siselør og korpusarbeider på farens verksted. I 1893 ble han uteksaminert ved Statens Haandverks- og Kunstindustriskole (SHKS). Året etter dro han på studietur til San Francisco, og til Berlin i 1895–1896. Fra 1896 til 1899 var Arthur David-Andersen i Wien. Her var han både elev ved «Kunstgewerbeschule», (dagens «Universität für angewandte Kunst Wien»), og arbeidet hos gullsmedfirmaet J.C. Klinkosh. I 1899 dro han videre til Paris for å gå på Académie Julian. Under verdensutstillingen Exposition Universelle (1900) i Paris førte han tilsyn med farens utstilling. Arthur David-Andersen ble med returen av utstillingen til Kristiania. I 1901 avla han svenneprøve bestående av en sølvkanne i art nouveau-stil. Dette svennestykket regnes som noe av det fineste norske sølvarbeid i denne stilarten. Samme året døde faren og Arthur måtte med broren Alfred overta ledelsen av firmaet. 

I 1902 giftet Arthur David-Andersen seg Helene Sofie Hirschholm Bentzen (1881–1966), av slekten Bentzen. Året etter fikk de sønnen Ivar. I 1905 forandret Arthur etternavnet Andersen til David-Andersen.

I 1946 ble sønnen Ivar David-Andersen kompanjong i firmaet. Arthur David-Andersen overlot ledelsen til sønnen i 1952. Det førte til at han i en alder av 77 år kunne begynne med skapende virksomhet igjen. I 1950- og 1960-årene skapte han en rekke gjenstander i formspråket kalt *Scandinavian design*. 91 år gammel fikk Arthur David-Andersen Norsk Designråds «Merket for god design» for en serviettring i sølv.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Arthur\_David-Andersen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Oppr. Andersen, Norsk biografisk leksikon ID Arthur\_David-Andersen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Arthur\_David-Andersen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID b4147779-615e-444d-a973-3531f0bdf8f0, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 25. juli 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Arthur David-Andersen i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Geni **·** KulturNav
 |

Portal: Kunst
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Svømming |
| Konkurrerte for Kinas flagg Kina |
|  Paralympiske leker |
| Gull | Rio 2016 | 50 m fri |
| Gull | Rio 2016 | 50 m bryst |
| Gull | Rio 2016 | 200 m fri |
| Gull | Rio 2016 | 150 m individuell medley |
| Gull | Rio 2016 | 4x50 m mix fri |
| Sølv | Rio 2016 | 50 m rygg |
| Para-VM i svømming |
| Gull | Mexico by 2017 | 200 m fri |
| Gull | Mexico by 2017 | 50 m bryst |
| Gull | Mexico by 2017 | 50 m fri |
| Gull | Mexico by 2017 | 150 m medley |
| Gull | Mexico by 2017 | 4x50 m fri |
| Bronse | Mexico by 2017 | 50 m rygg |

**Huang Wenpan** (kinesisk: 黄文攀; født 22. august 1995 i Meishan, død 16. mars 2018 i Hongya) var en kinesisk handikappet svømmer som konkurrerte i klassen S2 og S3. Han hadde cerebral parese som var medfødt.

Idrettskarriere
---------------

### 2016

Huang deltok i Paralympiske sommerleker 2016, der han vant fem gullmedaljer. Individuelt vant han 50 meter fri, 50 meter bryst, 200 meter fri og 150 meter individuell medley. Han satte her verdensrekord og paralympisk rekord på alle disse fire øvelsene; på 50 meter fri svømte han på 39,24, på 50 meter bryst 50,65, på 200 meter fri 3:09,04, og på 150 meter individuell medley 1:52,14. Han var også med og vinne 4 × 50 meter fri i mix-klassen, der Kina også satte verdensrekord og paralympisk rekord, med 2:18,03. På 50 meter rygg fikk han sølv, bak ukrainske Dmytro Vynohradets.

### 2017

Under Para-VM i svømming 2017 fikk han fem gullmedaljer. Individuelt vant han 200 meter fri, 50 meter bryst, 50 meter fri og 150 meter individuell medley, og han deltok på Kinas stafettlag som vant 4 × 50 meter fri. I tillegg fikk han bronse på 50 meter rygg.

### 2018

Huang døde i en trafikkulykke 16. mars 2018, da han kjørte alene og krasjet i lyktestolpe.

Referanser
----------

1. ↑  Rio 2016 - *Wenpan Huang* Arkivert 23. september 2016 hos Wayback Machine. besøkt 18. september 2016.
2. ↑  IPC - *Huang Wenpan*, besøkt 17. mars 2018.
3. ↑  Malaysian Digest - *Chinese Paralympic Gold Medalist Huang Wenpan Dies In Car Crash* Arkivert 16. mars 2018 hos Wayback Machine. besøkt 16. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* IPC - Huang Wenpan
* Rio 2016 - Wenpan Huang Arkivert 23. september 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Cirkusrevyen.
**Cirkusrevyen** er den største danske revy, og ligger på Dyrehavsbakken. Den ble grunnlagt i 1935 av skuespilleren Ludvig Brandstrup og hans venn Osvald Helmuth.

Den unge Aage Stentoft ble Cirkusrevyens første akkompagnatør. Han ble engasjert straks etter sin ankomst til København fra Holbæk. Han kom til å skrive melodier til en rekke av de første års viser som «Molak molak mak mak mak», «Dit hjerte er i fare Andresen», «I den mellemste køje», «Degnens vise», «Schaldemose» og «Hen te' kommoden og tebavs igen».

I Danmarks Radios program *Omkring Aage Stentoft* fra 1984 fortalte han, hvordan han ble involvert. Han søkte arbeide som pianist i revyen. Han kunne ikke noter og spilte hele livet etter gehør. Han ble ansatt på betingelse av, at han ville kjøpe part i revyen. Stentoft trodde på både ideen, navnene – og seg selv, så han slo til. Under en av de første prøver var Brandstrup irritabel, og da Aage Stentoft spilte feil et par ganger brølte Brandstrup:

- «Hvem Fanden er den bonderøv, som sidder ved klaveret?»
«Stentoft rejste sig, bukkede og sagde: 'Det er ham, der finansierer revyen!'»

Eksterne lenker
---------------

* Cirkusrevyens nettsted (dansk)

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon
 |
**Georg Wetzell** (født 5. mars 1869 i Frankfurt am Main, Hessen, død 3. januar 1947 i Augsburg, Bayern) var en tysk general og sjef for den militære overkommandoen *Truppenamt* i Weimarrepublikken. Han var avdelingsleder ved hærens overkommando under første verdenskrig og arbeider som rådgiver i Nanjing etter at han pensjonerte seg fra militæret.

Wetzell gikk inn 1. oktober 1889 som Fahnenjunker i et ingeniørregiment i Metz. Her ble han 18. november året etter utnevnt til fenrik og 22. august 1891 utnevnt til sekondløytnant. Han ble da overført til *Vereinigte Artillerie- und Ingenieurschule*.

Som major ble han 22. mars 1913 ble han overført til generalstaben ved III armekorps som assistent for øverstkommanderende, og tjenestegjorde her ved utbruddet av første verdenskrig. Fra 5. mars 1915 fungerte han som leder av korpsets generalstab, og fra 1916 ble han overført til hærens overkommando som avdelingsleder for operasjonsavdelingen. For sin innsats under planleggingen av felttoget i Italia ble han 11. desember 1916 tildelt Pour le Mérite. 1. november 1917 ble han tildelt ordenens ekeløv. Mot slutten av krigen var han generalstabssjef for Femte armé.

Han gikk inn i det nyopprettede Reichswehr etter krigen og var inspektør for Reichswehrs sambandsstyrker fra 1921 og ble 1. desember 1923 utnevnt til generalmajor. Han var sjef for *Truppenamt* 1925 til 1926 og ble 1. februar 1927 utnevnt til generalløytnant og tjenestegjorde i stabsfunksjoner til han gikk av med pensjon i oktober samme år. Han ble da utnevnt til General der Infanterie. Fra 1930 tilbrakte han fire år i Nanjing som militær rådgiver for den kinesiske regjeringen og den kinesiske hæren, innenfor den sino-tyske samarbeidsavtalen (1911–1941).

Fra oktober til desember 1942 arbeidet han som redaktør for *Militär-Wochenblatt* som var et ledende tysk militært fagtidsskrift, og på denne tiden hadde blitt et offisielt organ for Wehrmachts ledelse.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos *Akten der Reichskanzlei*, de tyske statsarkivene
* Biografi
* Biografi på www.lexikon-der-wehrmacht.de


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Otto Hasse** | **Sjef for Truppenamt**(1925–1926) | Etterfølger:**Werner von Blomberg** |

| * v
* d
* r
Tysklands generalstab 1808–1945 |
| --- |
|  | Preussen  | 
* Scharnhorst
* Hake
* Rauch
* Scharnhorst
* Gneisenau
* Grolman
* Lilienstern
* Müffling
* Krauseneck
* Reyher
* Moltke d.e

 |  |
| Det tyske keiserrike  | 
* Moltke d.e
* Waldersee
* Schlieffen
* Moltke d.y.
* Falkenhayn
* Hindenburg
* Groener
* Seeckt

 |
| Weimarrepublikken  | 
* Seeckt
* Heye
* Hasse
* Wetzell
* Blomberg
* Hammerstein-Equord
* Adam

 |
| Det tredje rike  | 
* Beck
* Halder
* Zeitzler
* Heusinger
* Guderian
* Krebs

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |

Portal: Første verdenskrig
***Live at Leeds*** er et konsertalbum med The Who som ble gitt ut i 1970. Albumet er en samling fra den konserten bandet holdt i kantinen på Leeds universitet Valentinsdagen 14. februar 1970. Albumet var gruppens første konsertalbum og ble det mest populære av gruppens livealbum. I 2003 ble det rangert på 170.-plass på bladet Rolling Stones liste over de 500 viktigste album gjennom tidene. The New York Times kalte albumet «the best live rock album ever made». Nylig plasserte *Q magazine* albumet på topp over listen over tidenes største livealbum.

Etter at gruppen hadde gitt ut rockeoperaen *Tommy* i 1969, dro The Who på en stor turne for å promotere albumet. Da de mot slutten av 1969 vendte tilbake til England ønsket de å gi ut et konsertalbum fra turneen. I stedet for å gå igjennom det materialet de hadde fra turneen, bestemte de at de i stedet skulle holde to konserter, en i Leeds og dagen etter i Hull og bruke materiale fra disse konsertene til en utgivelse. Tekniske problemer gjorde at de ikke kunne bruke noe av materialet fra konserten i Hull, da bassgitaren ikke ble tatt skikkelig opp. Slik ble det konserten i Leeds som ble materialet for livealbumet.

Albumcoveret ser ut som et enkelt piratkopi-cover fra den tiden: enkelt pappcover med teksten *The Who | Live At Leeds* trykket med enkle blokkbokstaver som om det var stemplet med blekk.

Sporliste
---------

### Originalalbumet fra 1970

1. «Young Man Blues» (Allison) 4:30
2. «Substitute» (Townshend) 2:16
3. «Summertime Blues» (Capehart/Cochran) 2:34
4. «Shakin' All Over» (Kidd) 2:51
5. «My Generation» (Townshend) 4:56
6. «Magic Bus» (Townshend) 2:07

### Utvidet utgivelse fra 1995

1. «Heaven and Hell» (Entwistle) – 4:50
2. «I Can’t Explain» (Townshend) – 2:58
3. «Fortune Teller» (Neville) – 2:34
4. «Tattoo» (Townshend) – 3:42
5. «Young Man Blues» (Moose Allison) – 5:51
6. «Substitute» (Townshend) – 2:06
7. «Happy Jack» (Townshend) – 2:13
8. «I'm a Boy» (Townshend)- 4:41
9. «A Quick One, While He's Away» (Townshend) – 8:41
10. «Amazing Journey»/«Sparks» (Townshend) – 7:54
11. «Summertime Blues» (Capeheart, Cochran) – 3:22
12. «Shakin' All Over» (Kidd) – 4:34
13. «My Generation» (Townshend) – 15:46
14. «Magic Bus» (Townshend) – 7:46

* *Deluxe*-utgivelsen inneholder dessuten den foreløpig siste live-versjonen av rockeoperaen *Tommy*.

Litteratur
----------

* Dimery, Robert m.fl. (2006). *1001 album du må høre før du dør*. Oslo: Orion Forlag AS. s. 207. ISBN 82-458-0759-1.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Kristina Nya Glaffey** (født 6. januar 1979 i Frederiksværk, Danmark) er en dansk forfatter, utdannet fra Forfatterskolen i København i 2005. Hun var medredaktør for tidsskriftet *Banana Split* før det ble lagt ned i 2010.

Forfatteren hevder selv å være inspirert av Peer Hultberg, J.P. Jacobsen, Herman Bang og Jørgen Leth.

Glaffey debuterte med kortprosaboken *Lykkejægere* i 2008. I 2012 kom *Padder og krybdyr* som handler om å få barn når familien består av to mødre. Hennes foreløpig (2016) siste bok er den romantiske komedien *Mor og Busser* som ble utgitt i 2014 og handler om en lesbisk kjernefamilie. Bildekunstneren Pernille Kløvedal Helweg har illustre­rt boka med 20 grafiske blad.

Utgivelser
----------

* *Lykkejægere*, Gyldendal, 2008 (Kortprosa), ISBN 9788702059410
* *Padder og Krybdyr*, Gyldendal, 2012, ISBN 9788702119565
* *Mor og Busser*, Gladiator, 2014, ISBN 9788793128057

Eksterne lenker
---------------

* Senturas introduksjon til forfatterskapet
* Intervju i avisen Information
* Intervju i Jyllands-Posten Arkivert 19. april 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portaler: Litteratur | Danmark
**Cirkus Modern** var et norsk rockeband som var aktivt i perioden fra 1983 til 1986.

Bandet hadde en viss suksess med sine to første album med melodiøs pop og vokalist Helge Gaarders fantasirike tekster. *Trøst* solgte 3000 eksemplarer, noe som var relativt bra for en norsk rocke-LP i 1985. Anmelderne var positive, og gruppen turnerte mye og var på TV flere ganger. Bl.a. spilte de i 1985 både på Roskildefestivalen og Kalvøyafestivalen.

Bandet antas av platesamlere å være det eneste norske band som har utgitt tre LP-plater og ingen syvtomssingler. Det kan også nevnes at versjonen av "Karianne" på maxisingelen er kortere enn albumversjonen. Cirkus Modern ble oppløst kort tid etter utgivelsen av *Pans Pauker*. Albumet var et tidlig eksperiment med programmerte trommer og fikk hard medfart av anmelderne.

Gruppen hadde høy utskiftningshastighet på bassister. Jørn Christensen og Helge Gaarder spilte (ukreditert) på førstealbumet, Bjørn E. Pettersen på *Trøst* og Jørgen Lie på Pans Pauker (1986). I tillegg spilte Ståle Hoff bass på enkelte låter, blant annet *Karianne*.

Christensen og Snortheim spilte på samme tid i Langsomt Mot Nord.

Medlemmer
---------

De faste medlemmene var:

* Helge Gaarder (vokal)
* Jørn Christensen (gitar)
* Ola Snortheim (trommer)
* Mari Wendelbo (keyboard)

Diskografi
----------

* *Cirkus Modern* (1984)
* *Little Drummer Boy* (på samle-mini-LP-en *Some People Are Ratz*, 1984)
* *Karianne* (12", 1984)
* *Trøst* (1985)
* *Frankenstein* (på samlekassetten *Norge 1985*, Nye Takter)
* *Dagen før siste påskedag* (på samle-LP *Sammen for Livet*, 1985 – låten finnes i en annen versjon på *Karianne*)
* *Pans Pauker* (1986)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cirkus Modern på Discogs Rediger på Wikidata
* (no) Omtale i *Norsk pop- og rockleksikon*

| * v
* d
* r
Cirkus Modern |
| --- |
| Faste medlemmer | Helge Gaarder **·** Jørn Christensen **·** Ola Snortheim **·** Mari Wendelbo |
| Studioalbum | *Cirkus Modern* (1984) **·** *Trøst* (1985) **·** *Pans Pauker* (1986) |
| Singler | *Karianne* (1984) |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Dronning Elisabeth II med Georg VIs familieorden og Georg Vs familieorden ved skulderen, ordenskjede for Sydkorsordenen om halsen og ordensstjernen for samme orden på brystet
**Georg Vs familieorden** (engelsk: *Royal Family Order of King George V*) er en britisk, kongelig familieorden tildelt første gang i 1911 av kong Georg V i forbindelse med hans kroning. Ordenen ble tildelt kvinnelige medlemmer av den britiske kongefamilien.

Ordenstegnet for Georg Vs familieorden har kongens portrett i en oval medaljong omgitt av diamanter og med en krone over. Kongens monogram prydet reversen.

Ordenstegnet er opphengt i en lys blå silkesløyfe.

Ordenen ble tildelt i fire størrelser. I 1. størrelse ble ordenen bare tildelt kongens mor, dronning Alexandra, og ektefelle, dronning Mary. Det ble foretatt 13 tildelinger av størrelse to, to av størrelse tre og seks av størrelse fire. Dronning Maud mottok Georg Vs familieorden i 2. størrelse.

Georg Vs familieorden avløste Edvard VIIs familieorden, som ble tildelt i kong Edvard VII. Den ble tildelt inntil Georg Vs død i 1936. Etterfølgeren kong Edvard VIII innstiftet ingen familieorden i sin korte regjeringstid.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  James Risk, Henry Pownall, David Stanley, John Tamplin og Stanley Martin: *Royal Service. Volume II*, Lingfield: Third Millennium Publishing/Victorian Publishing, 2001, s. 30–36 og 42.
2. 1 2 3  «Royal Family Orders» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 837.
3. ↑  Rafal Heydel-Mankoo: «Female Royals and the British Orders» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 831.

Eksterne lenker
---------------

* Royal Family Orders, Det britiske kongehuset.
* King George V Royal Family Order, The Royal Collection
**Liste over kaninraser** er nødvendigvis ikke komplett. I Norden eksisterer det 64 kaninraser anerkjent av Nordisk Kaninstandard per 1. oktober 2011. Disse deles inn etter størrelse. Hver av rasene kan enten bestå av en fargevariant eller flere. Det totale antallet varianter kan således overstige 2 000. Se kanin og tamkanin for ytterligere informasjon om arten.

Dvergraser
----------

Gruppen med dvergraser består av kaninraser som har en maksimalvekt på cirka 0,8-1,5kg. Det finnes 7 raser i Gruppen.

* Dverghare
* Dvergvedder
* Dvergschecke
* Hermelin
* Dverghermelin
* Løvehode dvergvedder
* Løvehodekanin

Små raser
---------

Gruppen med små raser består av kaninraser som skal veie 2,51-3,2 kg.

* Beige
* Deilenaar
* Engelsk schecke
* Gouwenar
* Hollender
* Liten chinchilla
* Liten ekorn
* Liten Havana
* Liten sølv
* Liten wiener
* Lux
* Marburger
* Oransje
* Perle ekorn
* Russer
* Sachsengold
* Schwarzgrannen
* Tan
* Zobel
* Ørestad

Mellomstore raser
-----------------

Gruppen med mellomstore raser består av kaninraser som skal veie 3,01-4,6 kg.

* Alaskakanin
* Belgisk hare
* Bourgogne
* Hvit land
* Isabella
* Japaner
* Liten tysk schecke
* Liten tysk vedder
* Rhinsk schecke
* Sallander
* Svensk pels
* Thyringer
* White

Raser med avvikende hårstruktur
-------------------------------

Gruppen med avvikende hårstruktur består av kaninraser som veier fra cirka 2 kg og oppover.

* Angorakanin
* Fuchs
* Jamora
* Liten Rex
* Rex
* Satin
* Satinangora

Store raser
-----------

Gruppen med store raser består av kaninraser som skal veie 4,01 kg eller mer.

* Beveren
* Blå wiener
* Californian
* Engelsk vedder
* Hotot
* Mecklenburger schecke
* Meissner vedder
* New Zealand red
* New Zealand white
* Stor chinchilla
* Stor ekorn
* Stor Havana
* Stor sølv
* Stor zobel
* Wiener
* Trønderkanin

Kjemperaser
-----------

Gruppen med kjemperaser består av kaninraser som skal veie 5,51 kg eller mer.

* Belgisk kjempe
* Fransk vedder
* Tysk kjempeschecke

Raser som er ikke er godkjente
------------------------------

Det finnes noen raser som ikke er godkjente i Nordisk Kaninstandard, men som er godkjente i andre anerkjennelsesorganisasjoner.

* Dverghotot
* Gabali
* Hulstlander
* Hvit Giza
* Pani
* Perlfee
* Tadla
* Thrianta
* Ungarsk kjempe
* Zemmouri
**Kristina Wayborn** (født 24. september 1950) er en svensk skuespiller har arbeidet hovedsakelig i Storbritannia og i USA.

Karriere
--------

Kristina Wayborn ble født **Britt-Inger Johansson** i Nybro, Småland, Sverige. Hun var Miss Sverige i 1970 og var en semi-finalist i Miss Universe-konkurransen som samme år. Hun ble også valgt som Miss Skandinavia.

Hennes mest kjente rolle er nok som Bond-piken Magda i James Bond-filmen *Octopussy* (1983). Kristina er kanskje mest kjent for sin kampscene i filmen. Hun dukket så opp i en rekke amerikanske TV-serier som *MacGyver*, *Dallas* og *Baywatch*.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0915468, besøkt 14. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristina Wayborn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Kristina Wayborn i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Kristina Wayborn på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Kristina Wayborn på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Kristina Wayborn på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Kristina Wayborn hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |