recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Wilhelm Archipelago på kartet over AntarktishalvøyaWilhelm ArchipelagoWilhelm Archipelago på kartet over Antarktishalvøya
Booth Island sett fra sør. Lemaire Channel er så vidt synlig til høyre.
**Wilhelm Archipelago** er en øygruppe utenfor vestkysten av Antarktishalvøya. Den består av en myriade av øyer, de største er Booth Island og Hovgaard Island. Arkipelet strekker seg fra Bismarckstredet sørvestover til Southwind Passage og ligger mellom Det antarktiske arkipel og Biscoe Islands. Den vestlige delen av øygruppen ble oppdaget av John Biscoe i 1832, mens en tysk ekspedisjon i 1873/74 under ledelse av Eduard Dallmann kartla øyene og navnga den etter Wilhelm I, daværende keiser av Tyskland og konge av Preussen.

Geografi
--------

Wilhelm Archipelago består av alle øyene utenfor kysten av Graham Land som ligger sør for Bismarckstredet og nord for Southwind Passage, helt til Lumus Rock i vest. Fra sør til nord omfatter øygruppen Wauwermans Islands, Dannebrog Islands, Myriad Islands, Booth Island, Hovgaard Island, Vedel Islands, Petermann Island, Roca Islands, Cruls Islands, Anagram Islands, Argentine Islands, Jalour Islands, Betbeder Islands og flere spredte øyer.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 16044

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Nigel Bond** (født 15. november 1965) er en engelsk profesjonell snookerspiller.

Bond ble profesjonell i 1989 og hadde størst suksess på midten av 1990–tallet. Han nådde finalen i VM i 1995, men tapte 18–9 for Stephen Hendry. Som en konsekvens av finalen og klatret han opp til femteplass på verdensrankingen for sesongen 1996/1997. Denne sesongen vant han British Open etter at han slo John Higgins 9–8 i en meget dramatisk finale.

Samtlige år mellom 1993 og 1996 kom han i hvert fall til kvartfinalen i VM, men tapte hver gang for Stephen Hendry. Det var derfor knyttet stor spenning til førsterunde kampen mellom de to under VM i 2006. I det siste og avgjørende partiet var det likt etter at alle kulene var puttet. Den svarte kulen ble plassert opp igjen på sin faste plass og den første som puttet denne kulen ville vinne kampen. Denne puttet Bond og forhåndsfavoritten Hendry var utslått i første runde.

Bond har de senere år vært lenger nede på verdensrankingen og har falt inn og ut av topp 32 de siste årene.

Referanser
----------

1. ↑   www.spokeo.com[Hentet fra Wikidata]
**Wilhelm Andreas Falck** (født 1734 i Kristiania, død 28. mai 1814 i Sandefjord) var en norsk prest.

Ungdom og utdannelse
--------------------

Wilhelm Andreas Falck var sønn av Wilhelm Falck og Margreta Olsdatter. Han gikk på Kristiania latinskole, og reiste i 1754 til Københavns Universitet for å studere videre. Der tok han anneneksamen i 1755, drog hjem igjen, men fortsatte studiene etter en stund og fikk embetseksamen i 1757.

Hjemme i Holmestrand fikk han post som huslærer hos kaptein Hageman. Seinere var han pedagog i Kristiania til han ble ansatt som kapellan hos Henrik Wissing Ørsted i Hedrum i 1763.

Falck giftet seg i 1765 med Fredrika Sofia Ørsted og fikk 13 barn med henne, hvorav seks vokste opp.

Prest på Nøtterøy
-----------------

I 1773, da han var 39 år, ble han kalt til sogneprest på Nøtterøy. I denne stillingen var han en nidkjær og samvittighetsfull prest. Han opparbeidet seg et godt omdømme, og folk besøkte kirken flittig i hans 40-årige embetstid.

Wilhelm Andreas Falck søkte avskjed fra prestestillingen i 1813 og flyttet til sin datter i Sandefjord. Han døde etter kort tid, og ble begravet i Sandeherred kirke.

Referanser
----------

1. ↑  Berg, side 188
2. ↑  Berg, side 189

Litteratur
----------

* Berg, Lorens (1922). *Nøtterø - en bygdebok*. Kristiania: Carl Falck, Tønsberg.

Eksterne lenker
---------------

* Vestfold-slekt: Oversikt over prester på Nøtterø
**Nigel de Grey** (født 27. mars 1886, død 25. mai 1951 i London) var en britisk kryptoanalytiker.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av rektor for Copdock i Suffolk, og barnebarn av 5. Lord Walsingham. Nigel de Grey ble utdannet ved Eton College og lærte seg flytende fransk og tysk. I 1907 begynte han å arbeide i William Heinemanns forlag. Han giftet seg i 1910. Ettersom han var sky og fysisk liten, fikk han tilnavnet *the door mouse* av en kollega.

### Første verdenskrig

De Grey ble med i Royal Naval Volunteer Reserve og tjenestegjorde først i Belgia. Tidlig i 1915 ble han overført til *Naval Intelligence Division* (NID), Room 40 – som drev med kryptoanalyse.

Han, Dilly Knox og presten William Montgomery dechiffrerte det såkalte *Zimmermanntelegrammet* den 17. januar 1917. Dette var en meddelese fra den tyske utenriksminister Arthur Zimmermann til den tyske ambassadør Heinrich von Eckardt i Mexico, om å love meksikanerne støtte til å gjenerobre Arizona, Texas og New Mexico i tilfelle de allierte seg med Tyskland, og angrep USA dersom landet skulle oppgi sin nøytrtalkitet og støtte britene. Britene og amerikanerne offentliggjorde telegrammet, noe som bidro til å oppildne den amerikanske opinion og til å fremskynde/utløse amerikansk inntreden i første verdenskrig.

De Grey ble forfremmet, og fikk så lede NIDs middelhavsavdeling. Han ble liaison til den italienske marineetteretning og fokuserte på østerriksk chiffertrafikk.

### Annen verdenskrig

Under annen verdenskrig ble Nigel de Grey sendt til Bletchley Park hvor han konsentrerte seg om tysk kommunikasjon chiffrert ved hjelp av krypteringsmaskinen «Enigma». I september 1941 kunne han rapportere til statsminister Winston Churchill de første meldinger fra tyske myndigheter til sine politibataljoner som systematisk ødela landsbyer og fjernet deres innbyggere.

### Etterkrigstiden

Etter krigen forble han i den britiske signaletterretning, der han i GCHQ etterhvert ble assisterende direktør og ledet arbeidet med å tolke sovjetisk kommunikasjon. Han gikk av med pensjon i 1951, og fikk ikke lenge etter hjerteslag ved Oxford Street i London og døde.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage, The Peerage person ID p2102.htm#i21019, oppført som Lt.-Cdr. Nigel de Grey[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, oppført som Nigel De Grey, BNF-ID 16450883f[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   doi.org[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Who's Who[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   The Peerage person ID p2102.htm#i21019, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
7. 1 2 3 4 5   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Nigel West: «Grey, Nigel Arthur de (1886-1951)» i *Oxford Dictionary of National Biography*
* Paul Gannon: *Inside Room 40: The Codebreakers of World War I*, London, 2010

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Andre verdenskrig
***The Final Payment*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Frank Powell.

Handling
--------

De to fiskerne Neccola og Cesare er bestevenner, frem til de blir forelsket i Nina - som favoriserer Cesare. Rivaliseringen deres blir større problem når Neccola i et beruset vanvidd en natt truer med å informere myndighetene om at Alfredo, eieren av fiske-flåten deres, tar i bruk dynamitt for å sikre ytterligere fangst. Alfredo dreper Neccola, men når Cesare kommer til stedet blir han umiddelbart anklaget for drapet.

Alfredo sitter i juryen som skal dømme i rettssaken hans, og gjennom sin innflytelse blir Cesare raskt funnet skyldig og henrettet ved hengning. Den eneste personen som vet om Alfredos forbrytelse er Marie, som går med på å tie til gjengjeld for Alfredos løfter om ekteskap. Alfredo ønsker imidlertid å gifte seg med Ninas yngre søster Rose, og lokker den unge kvinnen til båten hans. Men Nina får vite om sviket hans, og i den påfølgende konfrontasjonen blir en lampe veltet og Alfredo omkommer i flammehavet.

Skuespillere
------------

* Nance O'Neil som Nina.
* Jane Miller som søsteren hennes Rose.
* Clifford Bruce som Cesare.
* Leslie Austin som Neccola.
* Alfred Hickman som Alfredo.
* Dorothy Bernard som Marie.

Referanser
----------

1. ↑  THE FINAL PAYMENT

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Final Payment* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Final Payment* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Gondoler i Venezia
En **gondol** er en tradisjonell robåt fra Venezia. Gondoler har i århundrer vært det viktigste transportmiddel i Venezia. Den dag i dag er gondoler i bruk som ferger (*traghetti*) over større kanaler. Dette er store gondoler, og manøvreres av to gondolieri.

Gondolen drives fremover av gondolieren som står bakerst, ser fremover og skyver den ene åren. Gondolieren bruker åren som åre, ikke som stake, selv om den holdes nesten loddrett. Vannet i kanalene i Venezia er for dypt til at staking er mulig. Gondolene skal være svartmalt, men helt frem til 1562 fantes de i flere farger. Dette året ble det forbudt, fordi man anså det ostentativt og overdådig. Forøvrig, under Regata Storica, den årlige konkurransen mellom bydelene, da kan man se gondoler i farger. Flere av disse gondolene er ekstremt lange, med fra 11 og opp til over tyve roere (!)

Det er estimert at det var flere tusen gondoler i det 18. århundre. Idag finnes det noen hundre. De fleste brukes til turisttrafikk. Det er fortsatt noen som brukes som ferge, men ingen er lenger i privat bruk. Den siste privateide gondolen i byen tilhørte Peggy Guggenheim; hun døde 23.desember 1979. 

Utformingen av gondolene utviklet seg frem til slutten av det 19. århundre. På det tidspunktet overtok motorbåter trafikken. 

Gondolene er lange og slanke. De er asymmetriske for å gjøre det enklere å drive den fremover med bare en åre. En gondol består av 200 deler og åtte forskjellige treslag. I 2002 kostet det 41.000 € å bygge en gondol.

Gondol
Gondol passerer under bro

Eksterne lenker
---------------

* Gondolens historie (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** KulturNav
 |
***The Final Close-Up*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Walter Edwards.

Handling
--------

Når den fattige kontoristen Nora Nolan, besvimer av varmen, får hun beskjed om å ta en ferie. Reporter Jimmie Norton, sønn av en millionær, er vitne til hendelsen og sender henne en anonym sjekk på 200 dollar. Nora bor ved et fasjonabelt hotell langs kysten, hvor Jimmie tilfeldigvis arbeider for hotellets baseball-lag etter at han hadde fått sparken fra avisen.

Men Jimmie blir kalt hjem akkurat i det Nora blir anklaget for å ha stjålet fra badehusene. Etter oppdager Emily Westervelt-Moore, som også begjærer Jimmie, som planter bevis på rommet hennes. Men Noras penger blir også stjålet, og hun blir tvunget til å vaske opp ved hotellet for å betale regningen sin. Når hun overhører en plan om å rane et stort pengeskap ved hotellet, fanger Nora den virkelige tyven: Lloyd Gregory.

Skuespillere
------------

* Shirley Mason som Nora Nolan
* Francis McDonald som Jimmie Norton
* James Gordon som Patrick Norton
* Betty Bouton som Emily Westervelt-Moore
* Eugene Burr som Lloyd Gregory
* Mary Warren som Maisie Smith

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 9. april 2016.
2. ↑  The Final Close-Up
3. ↑  THE FINAL CLOSE-UP

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Final Close-Up* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Final Close-Up* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Final Close-Up* på Silent Era Rediger på Wikidata
Portal: Tyskland

Plakat fra DWB's utstilling i 1914, utført av Peter Behrens.
Fra utstillingen i Stuttgart i 1927, husrekke i Weissenhofsiedlung tegnet av Jacobus Johannes Pieter Oud.
**Deutscher Werkbund (DWB)** er en tysk samarbeidsorganisasjon for kultur og næringsliv, grunnlagt i 1907. Formålet med DWB var å heve kvaliteten på tyske industriprodukter, for på denne måten å gjøre dem til ledende på verdensmarkedet. Deutscher Werkbund ble nedlagt av nasjonalsosialistene i 1934, men gjenopprettet i 1947. Organisasjonen ble grunnlagt i München, og har per 2018 hovedsete i Darmstadt. 

Før første verdenskrig sto DWB midt i overgangen mellom påvirkninger fra den britiske Arts and Crafts-bevegelsen, Jugend-stilen og kravene til en moderne design for tysk industri. Sentralt her sto Hermann Muthesius, som gikk inn for å sikre designkvalitet gjennom standardiserte industriprodukter og Henry van de Velde, som fryktet at industriens krav skulle gå ut over den kunstneriske friheten. Andre sentral personer i DWD var arkitekten Peter Behrens, som gjennom sitt designprogram for AEG, ble en foregangsmann for corporate identity, og Walter Gropius, den første direktøren ved kunst- og designskolen Bauhaus.

Oversikt
--------

* 1907 – Stiftes i München
* 1914 – Utstilling i Köln
* 1924 – Utstillingen «Industrielle Formgebung» i Berlin
* 1925 – Tidsskriftet «Die Form» (opphør 1934)
* 1927 – Utstilling «Die Wohnung» (*Boligen*) Industriell formgivning i Stuttgart (Weißenhofsiedlung)
* 1929 – Utstilling «Industriell formgivning» i «Breslau» (WUWA)
* 1929 – «Film und Foto» – Utstilling i Stuttgart («Avantgardistischen Fotografie der zwanziger Jahre»).
* 1932 – Utstilling i Wien
* 1934 – DWB blir oppløst av nazistene
* 1947 – Gjenopprettet, nå som føderal og landsdekkende organisasjon, med åtte delstatsforbund*.*
* 1952 – Tidsskriftet «Werk und Zeit»
* 1972 – Museum for hverdagskultur i det tyvende århundret, blir grunnlagt i Martin-Gropius-Bau in Berlin

Referanser
----------

1. ↑  «Werkbund-Geschichte». *Werkbund* **(tysk)**. Besøkt 20. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Deutscher Werkbund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 2
(3 pallplasseringer) |
| Verdensmesterskap |
| Sølv | 2010 Norges flagg Trondheim |  Stafett |
| Junior-VM |
| Sølv | 2003 Estlands flagg Põlva |  Stafett |

**Audun Hultgreen Weltzien** (født 3. september 1983) er en norsk orienteringsløper. 

Han studerte til sivilingeniør ved NTNU, og jobbet per 2015 for EMAS AMC i Oslo. Han har tidligere vært bosatt i Trondheim, Zürich og Göteborg.

Idrettskarriere
---------------

Weltzien representerer Heming Orientering, men har tidligere løpt for IL Tyrving. Han har vunnet seks NM-gull, hvorav tre i 2008. Han vant et verdenscupløp i 2007 og vant Nordic Tour sammenlagt i 2010.

Weltzien løp på stafettlaget som tok VM-sølv i Trondheim i 2010. Da løp han på lag med de to nordmennene som ble verdensmestre i mesterskapet, Carl Waaler Kaas og Olav Lundanes.

Familie
-------

Han er sønn av idrettsutøveren Eystein Weltzien og Wenche Hultgreen og bror av idrettsutøveren Ingunn Weltzien.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Audun Hultgreen Weltzien – World of O Rediger på Wikidata
* Audun Weltziens hjemmeside
**Æðey** (Ærøy på norsk) er den største øyen i Ísafjarðardjúp på Island, like nedenfor fjellet Snæfjallaströnd. Øyen har fått navn etter ærfuglene(æðarvarp på islandsk) som er å finne her. I tillegg er det store lundefuglkolonier på øyen og også mange andre fuglearter.

Æðey er 2,2 km lang og 0,8 km bred. Med et flateinnhold på 1,26 km² er den største øyen i fjorden. Øyen er forholdsvis lav og er bare 34 meter over havet på det høyeste. Den er frodig og dekket av gras. Øyen har vært bebodd siden middelalderen, og selv i dag er det en gård på den. Dun fra ærfugl er en viktig inntektskilde.

Siden 1946 har det vært en værstasjon her. 

Om sommeren er det en regelmessig skipsforbindelse med Ísafjörður.

Referanser
----------

1. 1 2  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. mai 2011. Besøkt 23. oktober 2010.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 23. oktober 2010.

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
***The Fighting Grin*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Joseph De Grasse.

Handling
--------

Billy Kennedy har inngått et veddemål mot faren sin, Otis Kennedy, på 10.000 dollar på at han skal gifte seg med kjæresten sin - Margie Meredith - i løpet av neste uke, selv om begge fedrene deres er sterkt imot denne foreningen. Etter at deres første møte blir avbrutt av fedrenes krangler, bestemmer paret seg for å ta et tog vestover og gifte seg i all hemmelighet på en ranch i nærheten av Silverspur i Arizona. Men foreldrene deres oppdager hva som foregår, og låser Billy inn i en godsvogn.

Etter å ha blitt tvunget til å bytte ut klærne sine med en kjeltring og landstryker, oppdager Billy at Margie allerede har blitt tvangsgiftet med en mann som faren hennes hadde valgt ut på hennes valg: Harold De Vanderveer. Men ettersom «presten» som gjennomførte denen falske seremonien egentlig var den samme kjeltringen som tidligere hadde stjålet klærne hans, reiser Billy og Margie til en virkelig pastor for å bli gift. Billy vinner dermed veddemålet sitt mot faren sin, og de to fedrene til slutt må løse forskjellene deres.

Skuespillere
------------

* Franklyn Farnum som Billy Kennedy
* Edith Johnson som Margie Meredith
* J. Morris Foster som Harold De Vanderveer
* Charles Hill Mailes som Otis Kennedy
* Fred Montague som Amos Meredith

Referanser
----------

1. ↑  THE FIGHTING GRIN

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Fighting Grin* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Fighting Grin* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Fighting Grin* på Silent Era Rediger på Wikidata
En **platekontrakt** er en juridisk bindende avtale mellom en opphavsmann (den som har komponert materialet) og et plateselskap. Formålet med slike avtaler er at artisten får bistand fra en profesjonell aktør til å utgi sitt kunstneriske produkt, for eksempel et album eller en singel. Som betaling for tjenester som produksjon, distribusjon og promotering får plateselskapet gjerne en andel av inntektene fra salget. 

Det finnes ulike former for platekontrakter på det internasjonale marked, men i norsk sammenheng opereres det i hovedsak med variantene *innspillingsavtale* og *lisensavtale*. Ved innspillingsavtaler dekker plateselskapet kostnadene ved innspillingen og de stiller vanligvis med produksjonsutstyr som studio, trykking av platen og så videre. Lisensavtaler innebærer på en annen side at artisten jobber frem et ferdig produkt på egen hånd og deretter gir plateselskapet en rett til å selge musikken for en begrenset periode .

I dagens marked finner en også andre kontraktsformer, som skiller seg fra den tradisjonelle platekontrakten ved at de regulerer artisten som merkevare, og ikke bare fordeling av inntekter fra platesalg. Eksempler på slike kontrakter er de såkalte 360-avtaler.

Referanser
----------

1. 1 2  Om platekontrakter Arkivert 26. november 2015 hos Wayback Machine. Artikkel fra Musikernes fellesorganisasjon.
**Bygdø Fekteklubb** (stiftet i 1964) er en fekteklubb i Oslo. Klubbens lokaler har siden 2004 vært i nye Bygdøhus. Rundt 130 aktive utøvere er med i klubben.

Historie
--------

Bygdø Fekteklubb fikk lokaler i Bygdøhus, med egen fektesal i 2. etasje. Det tok fem år fra etablering til klubben vant det første norske mesterskapet for seniorer. I 1969 vant Ole Mørch florett.

Blant klubbens mest meritterte utøvere er Jeppe Normann var en fekter i særklasse. Han var OL-deltager 1972, 1976 og 1984. Han nådde semifinalen i VM i både 1970 og 1974. Han ble nordisk mester i 1971 og 1972, hele 12 NM-gull.

På damesiden er Anne Cathrine Mørch blant tidenes beste norske florettfektere med sine 10 norgesmesterskap. 11 år gammel tok hun bronse under senior-NM, og er tidenes yngste medaljevinner. Hun ble også første kvinnelige fekter tildelt kongepokalen.

Klubben forsterket sin satsing ved bruk av mer profesjonelle instruktører. Claus Severin Mørch og Stig Herbern satset på sin idrett, og høsten 1988 ble den polske instruktøren Mariusz Piasecki ansatt. Han hadde bakgrunn som polsk landslagsfekter og utdannelse fra idrettshøgskole. Claus Severin Mørch kom lengst av disse og ble 11 ganger norgesmester.

Silvia Lesoil ble nr. 9 i senior EM i 1997 og under 2000 deltok hun sammen med Margrete Mørch og Ragnhild Andenæs. De ble nummer 8.

Under OL i 2012 i London fikk trenerens sønn, Bartosz Piasecki Norges første OL-medalje i fekting med sølv.

Eksterne lenker
---------------

* Bygdø Fekteklubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Audun Dybdahl** (født 10. september 1944 i Rissa, død 22. juni 2021) var en norsk historiker og professor ved NTNU.

Audun Dybdahl studerte ved universitetene i Oslo og Trondheim og ble *cand. philol.* i 1968. Han ble *dr. philos.* i 1980 med en avhandling om «Jordeiendomsforhold og godseiere i Trøndelag».

Dybdahls forskningsfelt var Norges middelalder. Han deltok i Det nordiske ødegårdsprosjekt. Han bidro til *Rissa bygdebok*, *Fosens historie* og *Trøndelags historie*. I 2016 ga han ut boka *Klima, uår og kriser i Norge gjennom de siste 1000 år* på Cappelen Damm Akademisk.

Utmerkelser
-----------

Dybdahl var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. I 2011 fikk han Universitetsforlagets pris «Årets tidsskriftartikkel» for en artikkel om klima og demografiske kriser i Norge.

Referanser
----------

1. ↑   Khrono, «Historieprofessor Audun Dybdahl er død», besøkt 25. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Audun Dybdahl i BIBSYS
* Hjemmeside ved NTNU
* «Audun Dybdahl skrev Årets tidsskriftartikkel», i *Universitetsavisa* 8. juni 2011

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Platja de Sant Sebastià
**Platja de Sant Sebastià** er en strand i Barcelona i Catalonia. Den er den sørligste av strendene som ligger i selve Barcelona, og er sammen med Platja de la Barceloneta den stranda som ligger nærmest sentrum av byen. Før man starta den omfattende rengjøringa av strendene på 1980-tallet, var disse to strendene kjent for sine *chiringuitos*, som var små spiseboder med fisk og skalldyr. Spisbodene er fjerna, og strendene holdes nå rene til enhver tid. Platja de Sant Sebastià strekker seg fra havneområdet til gata Carrer Almirall Cervera.

Den er byens mest populære strand for menn (over 50 % av gjestene er menn), og er også den stranda som mest besøkt generelt sett, både blant Barcelonas faste innbyggere (nesten 70 %) og blant turister.

Platja de Sant Sebastià har en gjennomsnittlig bredde på 81 meter, og sammen med Platja de la Barceloneta en lengde på 1 100 meter.

Eksterne lenker
---------------

* Ajuntament de Barcelona: Sant Sebastià
* Ministerio de Medio Ambiente: Sant Sebastià
* Bilder av Platja de Sant Sebastià

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***The Worth of a Man*** er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av J. Farrell MacDonald.

Handling
--------

Når Arthur Severn studerte ved et universitet, ble han ofte møtt med latterliggjøring av de andre studentene på grunn av hans pukkelrygg. Men Elsie Woodward er medfølende. Men Arthur blir generelt foraktet på grunn av sin misdannelse. Men han gir aldri opp, og blir etter hvert en vellykket kirurg ved et sykehus. Når en skadet Elsie blir fraktet til det samme sykehuset, blir Arthur satt til å gjennomføre en vanskelig operasjon på henne.

Men i løpet av operasjonen oppstår det en brann ved sykehuset, og flere ansatte velger å forlate operasjonen for å søke tilflukt. Men Arthur holder hodet kjølig, til tross for flammene og røyken. Når han endelig er ferdig med operasjonen bærer han den bevisstløse unge kvinnen til et tryggere sted. Men Arthur led for sitt heltemot, og ble brent og vansiret i brannen.

Referanser
----------

1. ↑  THE WORTH OF A MAN

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Worth of a Man* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Andrej Šeban** (født 23. juni 1962 i Bratislava i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk jazz-fusion-gitarist, komponist, sanger og musikkprodusent.

Tidlig karriere
---------------

Da han var cirka åtte år, hørte han for første gang en elektrisk gitar på besøk hos onklene sine. Det første strengeinstrumentet han fikk var en klassisk gitar av sin far. Da var han tolv år gammel(rundt år 1975) fikk han sin første elektriske gitar(Jolana Tornado).
Han debuterte som gitarist slutten av 1970-tallet i popgruppa **Nervy**. 
1980 startet han sammen med vokalisten Marián Greksa Hardrock-bandet **Demikát**. Senere sammen med Pavol Habera, startet han bandet **Tristo hrmených**. 1986 har Šeban skrevet musikk til filmen **Slané cukríky**. På begynnelsen av 80-tallet spilte han med Richard Müller i popgruppa **Banket** og samtidig spilte han i bandet **Combo** med jazz-sanger Peter Lipa. Han dannet progressiv rock-band Free Faces med trommeslageren Marcel Buntaj og bassist Oskar Rózsa i 1997. Hans første soloalbum var **Bezvetrie** fra 2006. 
Šeban startet i 2012 sine egne band, **Andrej Šeban Band** (med trommeslager Michal Fedor, bassist Peter Rusňák og keyboardist Daniel Špiner). 

Andrej Šeban samarbeidete med musikere som Pavol Hammel, Pavol Habera, Gábor Presser, Dežo Ursiny, Marián Varga, Richard Müller, Peter Lipa, Marika Gombitová, Robo Grigorov, Jana Kirschner, Jiří Stivín, Gary Husband, Mark og Michael Mondesir, Korben Dallas(band).

Band og diskografi (utvalg)
---------------------------

Nervy
 1977 – 1980 (pop)
Míting
 1978 – 1979 (jazzrock)
Demikát
 1980 – 1983 (hard rock)
Müller – Šeban – Peteraj
* *Baal* 1989

Banket
* *Vpred* 1990

Marika Gombitová
* *Kam idú ludia*  1990

Dežo Ursiny
* *Ten istý tanec* 1992

Dežo Ursiny
* *Príbeh* 1994

Peter Lipa
* *Naspät na stromy* 1995

Gábor Presser
* *Csak Dalok* 1995

PPF
* *PPF* 1996

Richard Müller
* *LSD* 1996

Collegium Musicum
* '*97* 1997

Free Faces
* '*Almost True Story* 1997

Free Faces
* '*La Belle Epoque* 2000

Andrej Šeban som bandleder
* *Bezvetrie*, 2006
* *Sklony*, 2008
* *Časozber*, 2011

Referanser
----------

1. ↑   autority.snk.sk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Andrej Šeban - http://kultura.idnes.cz (tsjekkisk)
3. ↑  Andrej Šeban intervju - kultura.sme.sk (slovakisk)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Andrej Šeban på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Andrej Šeban på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Andrej Šeban på AllMusic Rediger på Wikidata
* Andrej Šeban på Facebook Rediger på Wikidata

* Andrej Šeban på Myspace Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
***The World of Lily Wong*** var en tegneserie av Larry Feign (en amerikaner bosatt i Hongkong) som ble laget i årene 1986 til 2001. Den løp i en rekke aviser, blant annet storavisene *Hongkong Standard* og *South China Morning Post* fra november 1986 til mai 1995; *The Independent* fra mars 1997 og juni 1997 (for å følge forberedelsen av *The Handover* – Storbritannias tilbakeføring av kronkolonien til Folkerepublikken Kina, og så i *HK iMail* fra mai 2000 til september 2001.

Navnet *The World of Lily Wong* er et spill på den meget populære spillefilmen The World of Suzie Wong *(Suzie Wongs verden)* fra 1960, som også utspiller seg i Hongkong. 

Tegneserien fulgte sin protagonist Lily Wong, en kantonesisk ung kvinne i Hongkong (mens byen fremdeles var styrt av britene).

Hennes foreldre, hennes rampete bror Rudy og hennes ektemann, en *gwailo*, var med i ofte satiriske kommentarer til nyhetsbildet i og rundt Hongkong og Kina, og for å sammenligne kultur og politikk i Orienten og den vestlige verden. 

Seriens kritikk av menneskerettighetsbrudd i Folkerettighetene motiverte Amnesty International til å gi Feign priser i 1996 og 1997.

Larry Feigns politiske dialog i Lily Wong-serien gjorde at de medier som stod Fastlandet nærmest etterhvert tok avstand fra serien. Han ble oppsagt av South China Morning Post. Det hjalp lite at serien også fremførte kritikk blant annet av vestlige folk i Hongkong. 

I en seks måneders lang periode ble tegneserien gjenopplivet på engelsk og kantonesisk fra 2007 til mars 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Larry Feign's *The World of Lily Wong* offisiell webside – klikk på "archive"
* Toonhound-profil
Eple
Steinnype i frukt
Delt jordbær
**Hjelpefrukt** er en diasporetype hvor det i tillegg til frukt (fruktknutevev) også inngår andre deler av blomsten. For eksempel blomsterbunnen.

Gode eksempler på planter med en slik type frukt er eple, nype og jordbær. Den gode spiselige delen av disse «fruktene» er i hovedsak blomsterbunn. En blomsterbunn er ikke en del av den ekte frukten. 

Hos eplet sitter den «ekte» frukten inne i kjernehuset. Hos jordbær er de ekte fruktene alle de små nøttene som sitter på overflaten. Hos nype er fruktene de små nøttene som sitter i hulrommet inne i nypa. Bjørnebær må også klassifiseres som en hjelpefrukt fordi blomsterbunnen følger med «bæret», i motsetning til bringebær som er en samfrukt (av steinfrukter) fordi blomsterbunnen (den hvite tappen) sitter igjen på planta. 

Eksempler på planter med hjelpefrukter
* Eple (*Malus*)
* Pære (*Pyrus*)
* Nype (*Rosa*)
* Hagtorn (*Crataegus*)
* Ekte mispel (*Mespilus*)
* Rogn (*Sorbus aucuparia*)
* Kvede (*Cydonia oblonga*)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Accessory fruit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Ferjeleiet Anda ligger mot vest på gården Hjelmeset  Foto: C. Hill, 2012 
**Hjelmeset** er en gård bestående av tre aktive og et nedlagt gårdsbruk i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Gården ligger vest for Vereide, mot nordvest i kommunen.

Fra gården kommer den 500 år gamle Hjelmeseteika, som siden er flyttet til Nordfjord Folkemuseum, og er del av samlingene der.

Området gården ligger på er halvøya Anda, med Gloppefjorden mot sør og Utfjorden som delfjord til Nordfjord, mot nord. Gården er tilholdssted for lufthavnen Sandane lufthamn, Anda, og ferjeleiet Anda – Lote som er en del av Europavei 39.

Kjente personer fra Hjelmeset
-----------------------------

* Skifamilien Hjelmeset har sitt opphav i Gloppen
* Odd-Bjørn Hjelmeset (f. 1971), langrennsløper
* Bodil Hjelmeset (f. 1978), friidrettsutøver, spydkast
* Roar Hjelmeset (f. 1977), langrennstrener
* Jakob Hjelmeset (1840–1877), lærer og skoleeier

Se også
-------

* Hjelmeset (etternavn)

Galleri
-------

Fortegnet panoramabilde av Sandane lufthamn, Anda på Hjelmeset i Gloppen.  Foto: September 2014

Referanser
----------
***The Carpet from Bagdad*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Colin Campbell.

Handling
--------

Pashaens tjener Mohamed blir betrodd til å vokte Bagdads hellige teppe. I New York, etter at bank-mannen Arthur Wadsworth tvinger broren sin Horace til å gi fra seg arven sin, slutter Horace seg til en gruppe kjeltringer og planlegger å rane Wadsworth Bank ved å lage en tunnel fra hjemmet til antikvitetshandleren George P. A. Jones. Gjengen følger etter Jones til Egypt og Bagdad, hvor Horace stjeler teppet og selger det videre til Jones.

Men Fortune Chedsoye, datteren til et gjeng-medlem, forelsker seg i Jones. Når Fortune oppdager at Mohamed planlegger å drepe Jones etter å få skaffet teppet, skjuler hun teppet sammen med morens eiendeler. Mohamed tvinger Jones, Wadsworth og Fortune inn i en ørken, men de slipper unna i løpet av en sandstorm. Wadsworth slutter seg deretter til gjengen hjemme hos Jones i New York. Når Fortune og Jones oppdager kjeltringene i tunnelen deres, gir Jones dem to timers forsprang før han informerer politiet,

Skuespillere
------------

* Kathlyn Williams som Fortuna Chedsoye
* Wheeler Oakman som George P.A. Jones
* Guy Oliver som Horace Wadsworth
* Eugenie Besserer som Mrs. Chedsoye
* Frank Clark som Major Callahan
* Charles Clary som Mohamed
* Harry Lonsdale som Arthur Wadsworth
* Fred Huntley som Wallace

Referanser
----------

1. ↑  The Carpet from Bagdad
2. ↑  THE CARPET FROM BAGDAD

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Carpet from Bagdad* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Carpet from Bagdad* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Carpet from Bagdad* på Silent Era Rediger på Wikidata
***The Yeomen av Guard; eller, Merryman and His Maid*** var en Savoy Opera, med musikk av Arthur Sullivan og libretto av W. S. Gilbert. Den hadde premiere på Savoy Theatre 3. oktober 1888, og gikk gjennom 423 forestillinger. Dette var det ellevte samarbeid av fjorten mellom Gilbert og Sullivan.

Handling
--------

Phoebe Meryll sitter ved et spinnehjul og sukker over kjærlighetens smerte. Wilfred Shadbolt – fengselssjefen og assisterende torturist ved Tower of London – ankommer, og Phoebe håner ham - i avsky over yrket hans. Wilfred, som er forelsket i Phoebe, har lagt merke til hennes interesse for en av de andre fangene som også sitter der: oberst Fairfax. Han formidler derfor nyheten om at Fairfax snart kommer til å bli halshugget, for å ha drevet med trolldom. Phoebe svarer at Fairfax bare er en vitenskapsmann og alkymist, og hun lar Wilfred lide på grunn av hans store kjærligheten til henne.

Carruthers, som også arbeider ved Tower of London, avviser protestene fra Phoebe om oberst Fairfax sin uskyld og - irritert på grunn av Phoebes kritikk av fengselet deres - skryter av området. Senere får Phoebe selskap av faren sin, sersjant Meryll, som forteller at broren Leonard har blitt utnevnt til en Yeoman for sin tapperhet i kamp. Sersjant Meryll er ivrig etter å redde oberst Fairfax, fordi obersten tidligere hadde tjenestegjort sammen med ham i kamp - og to ganger reddet sersjant Merylls liv. Han legger derfor en plan for å redde Fairfax.

Men Phoebe blir mistenkt for å ha fått tak i nøkkelen til Fairfax sin celle fra den kjærlighetssyke fangevokteren Wilfred. Egentlig hadde Phoebe distrahert Wilfred, ved å forføre ham - samtidig som hun stjeler nøklene hans. Nøkkelen gir hun i det skjulte til faren sin, som frigjør Fairfax fra cellen hans. Phoebe holder Wilfred opptatt frem til faren hennes kommer tilbake med nøklene, som hun returnerer til Wilfreds belte. Hun overlater deretter den forvirrede og håpefulle fangevokteren til sine fantasier om å gifte seg med henne..

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Yeomen of the Guard* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BBC Things
 |
**The Celtic Manor Resort** er et stort hotell i Newport, Wales med golfklubb som har vært under utvikling siden 1990-tallet og skal være åsted for Ryder Cup i 2010. Det vil bli første gangen at cupen holdes i Wales.

Feriestedet er et hotell, landsted og en golfklubb i innlandet i landlige omgivelser. Stedet er utviklet rundt et viktoriansk residens som fungerte som hospital for fødende kvinner på nesten hele 1900-tallet og ble åpnet som et hotell med 17 rom i 1982. Det første golfbanen ble åpnet i 1995 og golfbanene har blitt utvidet og forbedret flere ganger siden. Hotellet ble utviklet til 400 rom, foruten å tilby konferanserom. Eieren er Terry Matthews.

Per 2005 har stedet tre golfbaner:

* Wentwood Hills (åpnet 1999)
* Roman Road (åpnet 1995)
* Coldra Woods Academy Course (åpnet 1996)

I 2021 var hotellet åsted for snookerturneringen BetVictor Welsh Open.

Referanser
----------

1. ↑  «Celtic Manor Resort To Host Snooker’s BetVictor Welsh Open». *World Snooker* **(engelsk)**. 26. januar 2021. Besøkt 23. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Celtic Manor Resort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Ole Dørje Haug** (1888–1952) var en norsk kunstmaler, best kjent som teknisk konservator og senere leder av Nasjonalgalleriets skulptur- og maleriatelier. 

Dørje Haug gikk på Kunst- og håndtverksskolen i Oslo 1915–1916, og deretter på Kunstakademiet i København. Han var senere elev av Oluf Wold-Thorne.

Tidlig i 1920-årene reiste Dørje Haug til Alte Pinakothek i München for å utdanne seg innenfor restaureringsarbeid. Da han kom hjem til Norge i 1923 ble han ansatt som Nasjonalgalleriets konservator, og han virket som dette frem til sin død i 1953.

Dørje Haug har blant annet tegnet veggdekorasjonene i Festsalen på Norsk Folkemuseums restaurant.

Referanser
----------

* Per Krogh: Ved Nasjonalgalleriets hundreårsfest, Kunst og kultur XXIII, 1937 s. 73 – 78.

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Ole Dørjehaugen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dagsavisen, urn.nb.no, side(r) 3, utgitt 20. august 1952[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Konservator Dørje Haug død». *Aftenposten*, 19. august 1952.
4. 1 2  «Maleren Ole Dørje-Haug er død». *VG*, 19. august 1952.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***The Caveman*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Theodore Marston.

Handling
--------

Madeline Mischief påstår at hun kunne velge hvilken som helst fattig mann fra gatene og gjøre ham til en leder av samfunnet i løpet av svært kort tid. Vennene hennes bare ler av henne, men hun bestemmer seg for å bevise påstandene sine. Så hun legger halvparten av en 100 dollar-seddel i en konvolutt med en melding om at en mann kan komme til rom 1798, ved Clarion Hotel for å få den andre halvdelen av den vedlagte pengeseddelen. Hanlick Smagg, en kraftig kull-graver, finner konvolutten og går etter litt nøling til det fasjonable hjemmet.

Deretter følger en rekke morsomme hendelser hvor Hanlick blir introdusert til samfunnet som en sosiolog. Men underveis forelsker Hanlick seg i Madeline, og Dolly Van Dream - hennes venninne - forelsker seg i ham. Men Hanlick velger etter hvert å forlate Madeline, og skaffer seg jobb ved et stålverk. Der gjør han en verdifull oppfinnelse, og tjener snart en formue. Senere møter han igjen Madeline, som aldri hadde klart å glemme ham.

Skuespillere
------------

* Robert Edeson som Hanlick Smagg
* Fay Wallace som Madeline Mischief
* Lillian Burns som Dolly Van Dream
* George De Beck som Brewster Bradford
* Frances Connelly som Mrs. Van Dream
* John T. Kelly som Mr. Van Dream
* Charles Eldridge som Theodore Glush
* William Sellery som Solomon Huggins
* Chick Morrison som en manager ved stål-verket

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 12. april 2016.
2. ↑   www.imdb.com, besøkt 12. april 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  The Cave Man
4. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Caveman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Caveman* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Caveman* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Caveman* på Silent Era Rediger på Wikidata
Birger Annæus Hall fotografert sammen med moren Paulina Irgens Holmboe Hall, ca. 1863–1865. Bildet tilhører Oslo Museum.
Ellen Falk Hall, gift med Birger Hall, fotografert i Cardiff i 1886. Bildet tilhører Oslo Museum.
**Den norske Broderkretsen på Havet** er en kristen organisasjon stiftet i 1885. Organisasjonen kalles også Broderkretsen på Havet eller bare Broderkretsen.

Organisasjonen ble stiftet av presten Birger Hall (født 10. desember 1858 i Vefsn, død i 1927), som i 1881 ble ansatt som «teologisk medarbeider» ved Sjømannsmisjonens kontor i London på Johann Cordt Harmens Storjohanns anbefaling. Etter to og et halvt år i London ble Hall sjømannsprest i Cardiff, og han virket som prest i Cardiff fra 1884 til 1890. Nærkontakten med norske sjøfolk i disse årene motiverte ham til å starte Broderkretsen på Havet i 1885. Han observerte hvordan blant annet Frelsesarmeen brukte sang og musikk til å nå ut til sjøfolk med det kristne budskapet, og siden han selv var meget musikalsk utarbeidet han sangboken *Sømænds Harpe* som ble utgitt i tre opplag i årene 1887–1890. Salmene var samlet inn fra ulike kilder. Stiftelsesmøtet for Den norske Broderkretsen på Havet ble holdt den 15. februar 1885 i hjemmet til sjømannspresten og hans kone. Det var syv skipsførere til stede på stiftelsesmøtet. Få uker senere hadde foreningen 32 skipsførere som medlemmer. Statuttene for foreningen innledes med å fastslå at Broderkretsen bestod av «troende skipsførere som hadde erfart velsignelsen av ordet: "Det er godt og lifligt når brødre bor tilsammen"». Birger Halls hustru Ellen hadde startet en kvinneforening i Cardiff, og dagen etter stiftelsen av Broderkretsen begynte denne kvinneforeningen å sy såkalte «dueflagg» som skulle heises i masten på skutene som ble ført av medlemmer av Broderkretsen. Skipsførerne måtte betale for flaggene, men inntektene gikk til den såkalte «hedningemisjonen».

Broderkretsen er ifølge vedtektene en selvstendig organisasjon, men den samarbeider tett med Sjømannsmisjonen, og to av de syv medlemmene i Broderkretsens fellesstyre oppnevnes av Sjømannsmisjonen. Det ble etter hvert opprettet flere kvinneforeninger og også noen barneforeninger med Broderkretsen som paraplyorganisasjon. Broderkretsen har opp gjennom årene hatt nær kontakt med tilsvarende danske og svenske organisasjoner.

Broderkretsen tok initiativet til opprettelse av to skoler for sjømenn; nåværende Risøy Folkehøyskole på Sørlandet og nåværende Hadsel Folkehøyskole i Nord-Norge.

Broderkretsen på Havet utgir bladet «Bud fra Havet».

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Helle, Kaare (1985). *Broderkretsen på havet 1885–1985: et jubileumsskrift*. Kristiansand: Broderkretsen.
2. ↑  Støylen, Kaare (1985). «"Broderkretsens far" Birger Hall». *Broderkretsen på havet 1885–1985: et jubileumsskrift*. Kristiansand: Broderkretsen. s. 7-29.

Eksterne lenker
---------------

* *Broderkretsen på havet 1885–1985 : et jubileumsskrift* (Broderkretsen, 1985) – redaktør Kaare Helle

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Bordvannveien i Lom**, eller **Bordvassvegen**, er et kanalsystem for vanning av åkrer, hovedsakelig til korndyrking. Slike systemer med kanaler og vannrenner var vanlig i Ottadalsbygdene på 17- og 1800-tallet, og var en forutsetning for gode kornavlinger. Årsnedbøren er mange steder bare 300 mm. *Gje Vårherre sol, ska oss sjølve skaffe væte*, sa folk i Ottadalen.

Vannveiene ble anlagt fra kanten av isbreene i fjellet fram til åkrene. Det kunne også bygges små demninger foran brekanten. Lengden vannet ble ført fram kunne variere. Den korteste er bare 300 m, den lengste er 20 km.

68 anlegg av denne typen er registrert i Lom.

Vannrenner, hogd ut av tømmerstokker, var det tekniske grunnlaget for de første vannveiene av denne type.

Bordvassvegen er ett av disse anleggene, og en av de som var lengst i bruk. Den skulle skaffe vann til ni gårder ved Bøvra, fra Aukrust til Andvord. Det er bevart en kontrakt med Peder Dagsgardsøygard, også kalt Vass-Per, fra 1833 som forteller om byggeplanene.

Bordvassvegen begynner høyt oppe i fjellet under Lomseggen, 1450 moh. og ender på gården Andvord, 450 moh. Bordvannveien var i bruk helt frem til 1986. I dag brukes stien langs vannveien som tursti.

Referanser
----------

1. ↑  «Bordvassvegen: fottur i Lom nasjonalparklandsby». UT.no. 2019. Besøkt 22. januar 2019.

Litteratur
----------

Elling Alsvik: Vatning i Lom og Skjåk. Magistergradsavhandling i etnologi ved Universitetet i Oslo. Oslo 1970.

Eksterne lenker
---------------

* Elling Alsvik: Vatning i Lom og Skjåk : en undersøkelse av eiendoms- og organisasjonsforhold i Bokhylla.no
Denne artikkelen omhandler den svenske kriminalserien.  For den vesttyske filmen, se Broen (film).

***Broen*** (svensk tittel: *Bron*, dansk tittel *Broen*) er en dansk-svensk kriminalserie i fire sesonger produsert i 2011, 2013, 2015 og 2017. Hovedpersonene i de to første sesongene av serien er de to etterforskerne Saga Norén, som jobber for politiet i Malmö, og Martin Rohde, som jobber for politiet i København. 

Serien har også blitt sendt på NRK.

Seerrettighetene til seriens to første sesonger er solgt til 160 land, og en del av episodene hadde mer enn 1.5 million seere i Sverige.

Handling, sesong 1
------------------

Liket av en svensk politiker blir funnet midt på Øresundsbroen, på grenselinjen mellom Sverige og Danmark. Det viser seg imidlertid å være to lik, hvor den ene halvdelen tilhører en dansk prostituert som var meldt savnet flere år forut for funnet. Saga Norén og Martin Rohde leder etterforskningen for å finne morderen.

Nyinnspillinger
---------------

I USA fikk en nyinnspilling av TV-serien tittelen *The Bridge*, og hadde premiere i juni 2013. Her ble handlingen lagt til grensen mellom USA og Mexico, og hadde blant andre Diane Kruger, Demián Bichir, Annabeth Gish, Ted Levine og Duane Whitaker på rollelista.

Det er også spilt inn en fransk-engelsk versjon av TV-serien med namnet *The Tunnel*, der et lik blir oppdaget i kanaltunnelen mellom England og Frankrike. Denne serien hadde premiere i oktober 2013, og ble spilt av engelske Stephen Dillane og franske Clémence Poésy som motstykkene til henholdsvis Kim Bodnias og Sofia Helins roller.

Spin-offs
---------

I Malmö, hvor hovedkvarteret til hovedpersonen Saga Norén ligger, har muséer separatutstillinger med rekvisitter fra TV-serien. Til Malmö kommer det også mange turister for å besøke innspillingsstedene, og Malmö Turisme arrangerer guidede turer.

Rolleliste
----------

* Sofia Helin – Saga Norén
* Kim Bodnia – Martin Rohde
* Dag Malmberg – Hans
* Christian Hillborg – Daniel Ferbé
* Ellen Hillingsø – Charlotte Söringer
* Magnus Krepper – Stefan Lindberg
* Puk Scharbau – Mette Rohde
* Emil Birk Hartman – August

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
7. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 30. oktober 2015. Besøkt 7. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Broen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Broen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Broen* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Broen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* (no) NRKs programsider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |