recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jörgen Brink** (født i Delsbo 10. mars 1974) er en svensk langrennsløper og skiskytter.

I VM 2003 i Val di Fiemme fikk Brink tre bronsemedaljer, på duatlon (10 km klassisk + 10 km fri), på 50 km og på 4 × 10 km stafett. Best huskes Brink for sin kollaps på stafetten.[] Han gikk ut på siste etappe med en relativt klar ledelse, men stivnet helt og ble forbigått av Thomas Alsgaard og av Axel Teichmann. «Å gå på en Brink» har i senere tid blitt et uttrykk for å kollapse fullstendig. Senere har det vist seg at han stivnet grunnet hjerteflimmer.

Brink deltok i OL 2002 i Salt Lake City og i OL 2006 i Torino. Hans beste resultat i OL er en 24.-plass på sprinten i Salt Lake City.

Brink har én individuell verdenscupseier, på 30 km i Otepää 12. januar 2003. Han var også på det svenske verdenscuplaget som vant 4 × 10 km stafett i Falun 23. mars 2003. Jörgen Brink kom på tredjeplass i verdenscupen totalt sesongen 2002–2003. Han konverterte til skiskyting uten at han ble tatt ut på det svenske laget til OL 2010. Han gikk etter dette over til langrenn igjen og vant Vasaloppet i 2010, 2011 og 2012. I 2012 satte han rekord som stod til den ble slått av Tord Asle Gjerdalen i 2021.

Referanser
----------

1. ↑  Video av stafetten fra 2003
2. 1 2  Brink fikk hjerteflimmer under VM-stafetten, VG, 20.03.2013
3. ↑  «Tord Asle Gjerdalen vann Vasaloppet på rekordtid» **(svenska)**. SVT Sport. 7. mars 2021. Besøkt 8. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jörgen Brink – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jörgen Brink – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Jörgen Brink – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Jörgen Brink – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Jörgen Brink – IBU Rediger på Wikidata
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jörgen Brink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Feilaitempelet i Qingyuan
Qingyuan i Guangdong
*Qingyuan har også andre betydninger.*
**Qingyuan** (kinesisk: 清远; pinyin: *Qīngyuǎn*) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina, med en total befolkning på 1 626 000 innbyggere (2006). Den dekker et område på 19 000 km² og der dermed den største administrative enheten i Guangdong. Selve Qingyuan by er ved elven Beijiang. Det løper motorvei til provinshovedstaden Guangzhou. Qingyuan er omgitt av fjellområder. Det tales for det meste kantonesisk.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Qingyuan har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), 2 byfylker (市 *shì*), 3 fylker (县 *xiàn*) og 2 autonome fylker (自治县 *zìzhìxiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning(2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet(/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Qingcheng | 清城区 | Qīngchéng Qū | 540 000 | 927 | 583 |
| **Byfylker** |
| 2 | Yingde | 英德市 | Yīngdé Shì | 1 050 000 | 5 679 | 185 |
| 3 | Lianzhou | 连州市 | Liánzhōu Shì | 500 000 | 2 861 | 175 |
| **Fylker** |
| 4 | Fogang | 佛冈县 | Fógāng Xiàn | 310 000 | 1 302 | 238 |
| 5 | Yangshan | 阳山县 | Yángshān Xiàn | 530 000 | 3 372 | 157 |
| 6 | Qingxin | 清新县 | Qīngxīn Xiàn | 700 000 | 2 579 | 271 |
| **Autonome fylker** |
| 7 | Lianshan(For zhuangene og yaoene) | 连山壮族瑶族自治县 | Liánshān ZhuàngzúYáozú Zìzhìxiàn | 110 000 | 1 264 | 87 |
| 8 | Liannan(For yaoene) | 连南瑶族自治县 | Liánnán YáozúZìzhìxiàn | 160 000 | 1 231 | 130 |

Samferdsel
----------

### Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

### Vei

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Attraksjoner
------------

Attraksjoner i Qingyuan er Feilaitempelet, Feixiaområdet, Baojingpalasset i Yingde, den gamle grotten Taihe i Qingxin, Sankengs varme kilder i Qingxin fylke, Huanghuasjøen i Fogang, Lille Biejiang i Lianyang, Fjellet Shikengkong i Yangshan fylke, undergrunnselven i Lianzhou, de tre kløfter i Huangchuan, Yinzhans varme kilder, minoritetene i Liannan og Lianshan.

Eksterne lenker
---------------

* (Qingyuan Foreign Trade and Economic Cooperation Bureau)
* (Qianyuan City Customs Authority)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Tillväxtverket** er en svensk statlig etat som ble etablert 1. april 2009. Etaten har til oppgave å utvikle og gjennomføre tiltak som fremmer entreprenørskap (gründervirksomhet), økt konkurransekraft og vekst i foretak, samt utviklingskraft i alle deler av Sverige, med sterk nasjonal, regional og lokal konkurransekraft. Etaten sorterer under Næringsdepartementet.

Tillväxtverket tok hovedsakelig over oppgavene til Nutek og Glesbygdsverket som ble avviklet 31. mars 2009. I tillegg ble oppgaver knyttet til kommersiell og offentlig service på landsbygden overført fra Konsumentverket.

Tillväxtverket har elleve kontorer på ni ulike steder i Sverige. Åtte av disse kontorene er programkontorer for de regionale strukturfondsprogrammene for hvilke Nutek tidligere var forvaltende og attesterende myndighet. Etatens hovedkontor ligger i Stockholm.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** ISNI **·** EU mva-nr.
 |
**Jörg-Wolfgang Jahn** (født 1936 i Saalfeld) er en tysk musiker, komponist og musikkviter, kjent som etablerer og leder av Bartholdy-kvartetten (1968–) og musikkseminarene i Melbu (1980–).

Jahn studerte fiolin under Max Rostal ved *Staatlichen Hochschule für Musik* i Köln og var professor i fiolin og kammermusikk ved *Staatlichen Hochschule für Musik* i Karlsruhe (1972-2001). Han har siden 1980 ledet en seminarserie avholdt på Melbu for Lofoten og Vesterålen Orkesterforening, og fikk for dette Petter Dass-medaljen (1987). Serien har gjort at Jahn, såvel som den amerikanske pianisten Pat Manwaring og den tyske filosofen Karl-Otto Apel, har bosatt seg i kommunen. Jahn er styremedlem av Nordland Akademi for Kunst og Vitenskap (2006-). Han er tilknyttet Helgeland Sinfonietta og har bidrat til Toppenkurset. Jahn medvirket i kortfilmen *Et fergeleie for kommunikasjon* av Karl Rikardsen (1987).

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 135003458, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  omtale fra podium-wendel.de
3. ↑  «Kunst- og kulturmøter i Nord» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 26. september 2007. Besøkt 4. juli 2007.
4. ↑  Styrevalg 2006 Arkivert 11. oktober 2007 hos Wayback Machine.
5. ↑  filmomtale Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine. fra Nordnorsk Filmsenter

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Qingzhous museum, 2007
Qinzhous katolske kirke
**Qingzhou** (kinesisk: 青州市, pinyin: *Qīngzhōu*) er et byfylke med rundt 899 000 innbyggere (2003)[] og et areal på 1 569 km² i provinsen Shandong øst i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Weifang.

Historie
--------

Qingzhou har sitt navn etter *Qing*, etter en av de ni provinser som man leser om i geografikapittelet *Yu Gong* i det kinesiske klassiske skrift *Shujing*, fra de stridende rikers tid i kinesisk historie (403－221 f.Kr.) Byens historie kan spores tilbake minst 200 år før Kristus, da den var del av Dongyis kulturområde.

Tidligere var byen, som i århundrer het **Yidu**, provinshovedstad for Shandong. 

Navnet Qingzhou ble tatt i bruk igjen den 30. mars 1986 da det kinesiske statsråd den 11. mars samme år hadde oppløst fylket Yidu 益都县 for å opprette et byfylke i dets sted.[] Qingzhou har nøyaktig samme grenser som det gamle fylket.[]

Kulturminner
------------

I 1996 fant arkeologer 200 nedgravde buddhistiske statuer ved Qingzhou. Statuene antas å ha blitt gravd ned som en følge av Song-dynastiets keiser Huizongs kamp mot buddhismen – han foretrakk taoismen.

Administrative enheter
----------------------

Etter kommunalreformen i 2007 består Qingzhou av tre subdistrikter og ni storkommuner:

* Subdistriktet Wangfu (王府街道), sentrum;
* Subdistriktet Yidu (益都街道);
* Subdistriktet Yunmenshan (云门山街道);
* Storkommunen Mihe (弥河镇);
* Storkommunen Wangfen (王坟镇);
* Storkommunen Miaozi (庙子镇);
* Storkommunen Shaozhuang (邵庄镇);
* Storkommunen Gaoliu (高柳镇);
* Storkommunen Heguan (何官镇);
* Storkommunen Dongxia (东夏镇);
* Storkommunen Tanfang (谭坊镇);
* Storkommunen Huanglou (黄楼镇).

Samferdsel
----------

Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.

Referanser
----------

1. ↑   James Legge: *The Chinese Classics, Vol. III : The Shoo King or The Book of Historical Documents*, Taipei: reprinted by SMC Publishing Inc. 1994, ISBN 957-638-040-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Luigi Capello** (født 14. april 1859 i provinsen Verbano Cusio Ossola, død 25. juni 1941 i Roma) var en italiensk general.

Han deltok i Den italiensk-tyrkiske krig (1911–12), hvor han utmerket seg. Under Første verdenskrig hadde han kommandoen av flere armekorps, hvor han fra juni 1917 hadde kommandoen over den italienske andre armé og ledet de italiensk styrkene som inntok Gorizia og Banjšiceplatået. Etter det italienske nederlaget ved Caporetto-offensiven i oktober/november 1917 ble han fjernet fra kommandoen.

Etter krigen gikk han inn i Partito Nazionale Fascista, men ble ekskludert i 1923 da han var frimurer. I 1925 deltok han i planer om å likvidere Benito Mussolini, og han ble dømt til fengsel i 1927. Han ble løslatt i 1936, etter å ha sonet elleve år.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12530976n[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Dizionario Biografico degli Italiani, oppført som Luigi Attilio Capello, Dizionario biografico degli italiani luigi-attilio-capello, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w66t4wm9, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Luigi Capello på First World War.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ICCU
 |

Portal: Første verdenskrig
Illustrasjon av havrettens maritime grenser
**Tilstøtende sone** er i havretten et havområde fra et lands territorialgrense ved 12 nautiske mil og ut til 24 nautiske mil beregnet fra grunnlinjen. Den økonomiske sonen strekker seg videre ut til 200 nautiske mil. Kyststatenes rett til å definere en tilstøtende sone er nedfelt i FNs havrettskonvensjon av 10. desember 1982. Konvensjonens artikkel 33 gir kyststater rett til å håndheve lovregler knyttet til toll, skatt, innvandring og helse i sine tilstøtende soner. Kyststater har altså delvis jurisdiksjon for visse formål i den tilstøtende sonen, men mindre myndighet enn i sjøterritoriet.

Norge opprettet en tilstøtende sone ved Lov om Norges territorialfarvann og tilstøtende sone, som trådte i kraft 1. januar 2004.

Referanser
----------

1. ↑  *De forente nasjoners havrettskonvensjon*, Lovdata. Lest 27. august 2017.
2. ↑  Fleischer, Carl August: *Folkerett*, 7. utgave, Oslo: Universitetsforlaget, 2000, s. 93–94, 116–117.
3. ↑  Territorialfarvannet og den tilstøtende sone, Nærings- og fiskeridepartementet. Lest 27. august 2017.
4. ↑  *Lov om Norges territorialfarvann og tilstøtende sone*, Lovdata. Lest 27. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* *Terminologi. Norges maritime grenser* Arkivert 27. august 2017 hos Wayback Machine. Kartverket

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Det Jyske Musikkonservatorium** (utenfor Danmark: *Royal academy of music*) er en statlig dansk undervisningsinstitusjon med lokaler i Aarhus og Aalborg.

Institusjonen driver kunstnerisk og pedagogisk utviklingsarbeid og forskning med det formål å utdanne utøvende musikere og musikkpedagoger på høyeste nivå, samt å fremme dansk musikkultur. Det gis utdannelse blant annen innen klassisk, rytmisk og elektronisk musikk, og konservatoriet er sjangermessig det mest allsidige i Danmark. Med over 350 studenter er det landets nest største konservatorium.

*Danish Institute of Electronic Music* (DIEM), som er en del av Det Jyske Musikkonservatorium, produserer, underviser, utforsker og framfører elektronisk musikk og har to moderne studioer som er innredet for å tjene dette formålet.

Konservatoriet ble grunnlagt av fiolinisten Johan Nilsson i Aarhus 1927. Han drev det på privat basis fram til 1932, deretter ble skolen drevet av lærerstaben til det i 1944 ble en selveiende institusjon ledet av et styre. 

Konservatoriet er underlagt det danske Kulturministeriet og står under beskyttelse av kronprins Frederik.

Referanser
----------

1. ↑  *Faciliteter*, musikkons.dk
2. ↑  Om Det Jyske Musikkonservatorium Arkivert 26. juli 2014 hos Wayback Machine. musikkons.dk
3. ↑  DIEMs websider Arkivert 12. september 2014 hos Wayback Machine. musikkons.dk/

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Det Jyske Musikkonservatorium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Qingyang i provinsen Gansu
**Qingyang** (kinesisk: 庆阳市; pinyin: *Qìngyáng Shì*) er et byprefektur i den kinesiske provins Gansu.

Administrative enheter
----------------------

Byprefekturet Qingyang har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 7 fylker (县 *xiàn*).

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet( /km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Xifeng | 西峰区 | Xīfēng Qū | 330 000 | 996 | 331 |
| **Fylker** |
| 2 | Qingcheng | 庆城县 | Qìngchéng Xiàn | 320 000 | 2 673 | 120 |
| 3 | Huan | 环县 | Huán Xiàn | 340 000 | 9 236 | 37 |
| 4 | Huachi | 华池县 | Huáchí Xiàn | 130 000 | 3 776 | 34 |
| 5 | Heshui | 合水县 | Héshuǐ Xiàn | 170 000 | 2 976 | 57 |
| 6 | Zhengning | 正宁县 | Zhèngníng Xiàn | 230 000 | 1 329 | 173 |
| 7 | Ning | 宁县 | Níng Xiàn | 520 000 | 2 633 | 197 |
| 8 | Zhenyuan | 镇原县 | Zhènyuán Xiàn | 510 000 | 3 500 | 146 |

Historie
--------

Qingyang var del av det området der de eldste kulturer langs Gulelven utviklet seg, og det ble del av det opprinnelige kjerneområdet fort staten Qin som etterhvert skulle samle Kina (Qin-dynastiet).

Prefekturet var også av betydning under den kommunistiske revolusjon i 1930- og 1940-årene.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 211 løper gjennom området. Den fører fra Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui til Xi'an i provinsen Shaanxi.

Referanser
----------

1. ↑  GeoHive - China, Gansu Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** GeoNames
 |
**Det Konservative Folkepartis Kvindeudvalg** (DKFK) er en konservativ, politisk kvinneorganisasjon i Danmark. Den er en selvstendig sideorganisasjon av Det Konservative Folkeparti på lik linje med Konservativ Ungdom og Konservative Studerende, og har også representasjon på de ulike nivåene i moderpartiet.

At kvinner fikk stemmerett ved riksdagsvalget 1915 ble foranledningen til at Danske Kvinders Konservative Forening (DKKF) ble opprettet i København i 1914 med Anna Johanne Frydensberg som formann. Blant grunnleggerne var Mathilde Malling Hauschultz. Dette var Danmarks første partipolitiske kvinneorganisasjon og var tenkt å være en landsdekkende organisasjon, men allerede i 1915 ble den en avdeling av Den Konservative Vælgerforening for København og Frederiksberg.

I 1936 ble Det Konservative Folkepartis Kvindeudvalg opprettet som landsdekkende organisasjon. Lisbet Hindsgaul var DKFKs første formann 1936–1961 og bygde ut organisasjonen til å bli den relativt største og mest stabile partipolitiske kvinneorganisasjonen i landet. I 1960-årene ble de andre partienes kvinneorganisasjoner nedlagt i tur og orden, men DKFK har bestått frem til i dag. I dag foregår dog kvinners politiske aktivitet i all hovedsak direkte i moderpartiet.

DKFK er medlem av det tverrpolitiske Kvinderådet.

Referanser
----------

1. ↑  «Vedtægter» **(dansk)**. Det Konservative Folkeparti. Arkivert fra originalen 4. mai 2009. Besøkt 29. januar 2011.
2. ↑  «Lisbet Hindsgaul» **(dansk)**. Dansk kvindebiografisk leksikon.
3. ↑  «Politiske kvindeorganisationer» **(dansk)**. Den Store Danske Encyklopædi.
4. ↑  «Medlemsorganisationer» **(dansk)**. Kvinderådet. Arkivert fra originalen 6. juni 2011.

Portaler: Konservatisme | Danmark
**Luigi Maiocco** (født 11. oktober 1892 i Torino i Italia, død 11. desember 1965 samme sted) var en italiensk sportsutøver som deltok i flere olympiske leker, 1912 i Stockholm, 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Maiocco ble olympisk mester i turn under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp foran Ungarn. Det var fem lag fra fem nasjoner som var med i konkurransen som ble avholdt på Stockholms stadion. Det var mellom 16 og 40 deltakere på hvert lag. Åtte år senere, under OL 1920 i Antwerpen vant han sin andre olympiske gullmedalje, også denne gangen i mangekamp for lag. Sin tredje og siste olympiske tittel vant han i mangekamp for lag i 1924 i Paris.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i turn, mangekamp lagkonkurranse (Italia)
* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Gull **Gull** i turn, mangekamp lagkonkurranse (Italia)
* 1924 Frankrikes flagg Paris - Gull **Gull** i turn, mangekamp lagkonkurranse (Italia)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Luigi Maiocco – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Maiocco – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Luigi Maiocco – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (it) Luigi Maiocco – Italias olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Dette er en liste over alle ***Code Lyoko-episoder*** fra sesong 1 til 3 samt enkelte fra sesong 4.

Sesong 1 (26 Episoder)
----------------------

1 Teddygozilla  

2 Seeing is beliving  

3 Holiday in the Fog  

4 Log Book  

5 Big Bug  

6 Cruel Dilemma  

7 Image Problem  

8 End of Take  

9 Satellite  

10 The girl of my dreams  

11 Plauged  

12 Swarming Attack  

13 Just in Time  

14 The Trap  

15 Laughing Fit  

16 Claustrophobia  

17 Amnesia  

18 Killer Music  

19 Frontier  

20 The Robots  

21 Zero Gravety Zone  

22 Routine  

23 Rock Bottom  

24 Ghost Channel  

25 Code: Earth  

26 False Start

Sesong 2 (26 Episoder)
----------------------

27 New Order  

28 Unchartered Territory  

29 Exploration  

30 A great day  

31 Mister Puck  

32 Saint Valentins Day  

33 Final Mix  

34 Missing Link  

35 The Chips are Down  

36 Marabounta  

37 Common Interest  

38 Temptation  

39 A bad turn  

40 Attack of the zombies  

41 Ultimatum  

42 A fine mess  

43 X.A.N.A.'s kiss  

44 Vertigo  

45 Cold War  

46 Deja Vu  

47 Tip-Top Shape  

48 Is Anybody Out There  

49 Franz Hopper  

50 Contact  

51 The Relevation  

52 The Key

Sesong 3 (12 Episoder)
----------------------

53 Straight to Heart  

54 Lyoko Minus One  

55 Tidal Wave  

56 False Lead  

57 Aelita  

58 The Pretender  

59 The Secret  

60 Teporary Insanity  

61 Sabotage  

62 Nobody in Particular  

63 Triple Trouble  

64 Double Trouble  

65 Final Round

Sesong 4 (30 Episoder)
----------------------

66 William Returns  

67 Double Take  

68 Opening Act  

69 Wreck Room  

70 Skidbladnir  

71 Maiden Voyage  

72 Crash Course  

73 Replika  

74 I'd Rather Not Talk About It  

75 Hot Shower  

76 The Lake  

77 Lost At Sea  

78 Laboratory Mouse  

79 Bragging Rights  

80 Dog Day Afternoon  

81 A lack of Goodwill  

82 Distant memory   

83 Hard luck   

84 Guided missle   

85 Kadic Bombshell   

86 Canine conundrum   

87 A space oddity   

88 Cousins once Removed   

89 Music to soothe the savage beast   

90 Wrong exposure   

91 Bad connection   

92 Cold sweat   

93 Daw to eatrth   

94 Fight to the finish   

95 echoes
**Verdensmesterskapet i strandhåndball 2010** ble arrangert fra 23. til 27. juni 2010 i Antalya i Tyrkia. 

VM var felles for kvinner og menn, og 12 lag deltok i hver klasse.

Sluttstilling
-------------

### Kvinner

| Plass | Lag |
| --- | --- |
| 01 1 | Norge Norge |
| 02 2 | Danmark Danmark |
| 03 3 | Brasil Brasil |
| 4 | Ukraina Ukraina |
| 5 | Tyrkia Tyrkia |
| 6 | Kroatia Kroatia |
| 7 | Ungarn Ungarn |
| 8 | Italia Italia |
| 9 | Spania Spania |
| 10 | Japan Japan |
| 11 | Kina Kina |
| 12 | New Zealand New Zealand |
|

Norges tropp bestod av Ingrid Ødegård, Alma Hasanic, Gina Lorentsen, Oda Brødholt, Iselin Klev, Anette Galåen, Trine Bråthen, Rannveig Haugen, Ane Brustuen, Betina Riegelhuth, Arnhild Holmlimo og Sissel Nygård Pedersen og Kathrine Hjelmeland

### Menn

| Plass | Lag |
| --- | --- |
| 01 1 | Brasil Brasil |
| 02 2 | Ungarn Ungarn |
| 03 3 | Tyrkia Tyrkia |
| 4 | Egypt Egypt |
| 5 | Danmark Danmark |
| 6 | Russland Russland |
| 7 | Kroatia Kroatia |
| 8 | Spania Spania |
| 9 | Oman Oman |
| 10 | Qatar Qatar |
| 11 | Libya Libya |
| 12 | Australia Australia |
|

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* IHF - resultater

| * v
* d
* r
Verdensmesterskapet i strandhåndball |
| --- |
|  | 
* Egypt 2004
* Brasil 2006
* Spania 2008
* Tyrkia 2010
* Oman 2012
* Brasil 2014
* Ungarn 2016
* Russland 2018
* Italia 2020

 |  |
*For sønnen med samme navn, også olympisk vannpolospiller, se István Szivós jr.*

**István Szivós** (født 20. august 1920 i Szeged, død 22. juni 1992 i Budapest) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker; 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Szivós ble olympisk mester i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Ungarns resultat i finalerunden: 2-2 mot Jugoslavia, 7-2 over Italia og 4-0 over USA. Ungarn og Jugoslavia fikk begge 5 poeng men Ungarn vant på bedre målforskjell, 13-4 mot Jugoslavias 9-5. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Szivós spilte seks kamper og scoret seksten mål.

Fire år senere, under OL 1956 i Melbourne, vant han sin andre olympiske gullmedalje i vannpolo. Det ungarske laget vant alle fem kampene i finalerunden som besto av seks lag. Ungarn fikk ti poeng og sølvvinnerne Jugoslavia sju. Szivós spilte en kamp i OL-turneringen.

Szivós var også med under sommer-OL 1948 i London og vant en sølvmedalje med det ungarske vannpololaget. Han spilte sju kamper og scoret tolv mål.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1956 Australias flagg Melbourne - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1948 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn

Referanser
----------

1. ↑   Petőfi Literary Museum, PIM authority ID PIM71966, resolver.pim.hu, besøkt 4. juni 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) István Szivós – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) István Szivós – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) István Szivós – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) István Szivós – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) István Szivós – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) István Szivós – Swimming Hall of Fame Rediger på Wikidata
**István Vad** (født 30. mai 1979 i Budapest) er en ungarsk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Nemzeti Bajnokság I. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA. Hans var ved samme navn var også fotballspiller og senere fotballdommer på høyeste nivå både i Ungarn og internasjonalt.

Vad begynte sin profesjonelle dommerkarriere i 2004 da han fikk tildelt sine første kamper i Nemzeti Bajnokság I. Hans første europacupkamp kom den 18. juli 2007, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Champions League mellom FC Sheriff Tiraspol og FC Rànger's (2–0). Han debuterte like etter i UEFA Europa League i andre kvalifiseringsrunde mellom Vålerenga Fotball og FK Ekranas (6–0) den 30. august 2007.

Han har dømt flere landskamper på U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til europamesterskap for EM U-19 og U-21. Vad debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 17. november 2009, da han dømte en VM-kvalifiseringskamp mellom Kroatia og Andorra (4–0).

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – Hungary, Football Officials - Referees (Besøkt 7. september 2019)
2. ↑  Worldfootball.net – Champions League Qual. 2007/2008, FC Sheriff-FC Rànger's 2:0 (Besøkt 7. september 2019)
3. ↑  Worldfootball.net – Europa League Qual. 2007/2008, Vålerenga IF-FK Ekranas 6:0 (Besøkt 7. september 2019)
4. ↑  Worldfootball.net – WC Qualifiers Europe 2008/2009, Croatia-Andorra 4:0 (Besøkt 7. september 2019)

Eksterne lenker
---------------

* (en) István Vad – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) István Vad – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) István Vad – WorldFootball.net (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) István Vad – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) István Vad – EU-Football.info (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) István Vad – PlaymakerStats.com (dommer) Rediger på Wikidata
* Dommerprofil hos Worldreferee.com Arkivert 30. juli 2016 hos Wayback Machine.
* Dommerprofil hos Soccerway.com
* Dommerprofil hos Transfermarkt.com
**Emily Perl Kingsley** (født 28. februar 1940 i New York) er en amerikansk forfatter og tekstforfatter som sluttet seg til Sesame Street teamet i 1970, og som har skrevet for showet siden den gang.

Hennes sønn, Jason Kingsley, ble født med Downs syndrom i 1974. Hennes erfaringer med Jason inspirerte henne til å inkludere personer med nedsatt funksjonsevne i Sesame Street, inkludert en skuespiller som bruker rullestol, Tarah Schaeffer, og Jason selv. Jasons historie var tema for en times lang NBC TV-spesial i 1977, med tittelen "This Is My Son», og sammen med medforfatter Mitchell Levitz, skrev Jason boken «Tell us in:. Growing Up With Downs syndrom"

I 1987 skrev Kingsley «Velkommen til Nederland», et bredt publisert og oversatt stykke som sammenligner opplevelsen av å oppdra et barn med spesielle behov, med reiser til Holland. Samme år skrev hun TV-filmen "Kids Like These" for CBS-TV. Filmen, som handler om et middelaldrende par som har en sønn med Downs syndrom, har vunnet en rekke priser.

Kingsley har skrevet over 20 barnebøker og to Sesame Street home video utgivelser (Elmo lærer å dele og Elmo Says BOO!). Hun skriver for andre selskaper også, og har nylig bidratt til to Disney Interactive CD-ROM.

Hun har vunnet 12 Daytime Emmy-priser og ni nominasjoner gjennom sitt arbeid med Sesame Street, tre Edis og en Grand EDI fra Easter Seals, og en pris fra National Theatre of the Deaf.

Se også
-------

- Sesame Street: Forfatter (1970-nåtid)

- Elmo Learns to Del: Forfatter

- Elmo Says Boo: Forfatter

Emily har vunnet 17 Emmy Awards og 14 Emmy-nominasjoner for sitt arbeid som forfatter av Sesame Street.

I oktober 2008 mottok Emily en spesiell pris fra US Government Department of Health and Human Services, som en anerkjennelse av hennes banebrytende arbeid med å inkludere personer med nedsatt funksjonsevne i Sesame Street i 38 år.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emily Perl Kingsley på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Emily Perl Kingsley hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Muppet Wiki: Emily Kingsley
* (no) Velkommen til Nederland
* (en) Creative Parents interview

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNE
 |
**Emily Langberg** (født 8. april 1851 i Christiania, død 22. august 1935 i Oslo) var en norsk maler, kjent for sine landskapsmalerier utført i akvarell og olje.

Utdannelse
----------

Emily Langberg var to måneder i 1877 elev av Hans Gude i Karlsruhe, og hos Carl Oesterley i Hamburg i 1889. Hun studerte ved Den kgl. Tegneskole under Erik Werenskiold og Eilif Peterssen i 1890, og hos Harriet Backer i Kristiania i 1901-02. Vintrene 1893 og 1895 var hun ved Académie Delécluse i Paris.

Kunstnerliv
-----------

Langberg var spesielt preget av inspirasjonen fra Harriet Backer, både i formspråk og fargeholdning, og motivkretsen hentet hun fra sine mange reiser, noen av dem gjennomført sammen med den tyske malervenninnen Marie Woermann. Frem til århundreskiftet utførte Langberg i hovedsak akvareller, men fra 1901 arbeidet hun også med oljemalerier. Foruten hennes mange landskapsskildringer malte hun også interiører og stilleben.

Langberg stilte en rekke ganger ut på Høstutstillingen, første gang i 1892. Samme år holdt hun sin første separatutstilling i Drammen kunstforening. Hun holdt senere flere separatutstillinger i Drammen og Kristiania. I 1914 stilte hun ut en samling landskapsakvareller fra Madeira i Kristiania kunstforening.

Familie
-------

Emily Langberg var datter av fysiker og professor Lorentz Christian Langberg og hans hustru Andrea Margrethe Heyerdahl. Hun var søster av maleren Juliane Fredrikke Langberg.

Stipender, reiser og utenlandsopphold
-------------------------------------

* Bosatt i Hamburg 1868–90 med flere opphold senere
* Opphold i Paris vintrene 1893 og -95
* Reiser til Nederland, Tyskland, Egypt, Syria, Hellas og Madeira.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Emily\_Langberg, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 2f123c1c-0e04-4fa0-b591-a57be6e6e041, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Aftenposten (Oslo)*: 3. 4. desember 1914.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Kilder
------

* «Emily Langberg». Norsk kunstnerleksikon. Besøkt 22. november 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**Aleksandr Akimovitsj Isjkov** (russisk: Александр Акимович Ишков; født 16. august 1905, død 1. juni 1988) i Stavropol var fiskeriminister i Sovjetunionen. Han er i Norge mest kjent som leder av delegasjonen som forhandlet med havrettsminister Jens Evensen om fiskeriavtaler og maritime økonomiske soner i nordområdene. Delelinjeproblemene i Barentshavet (Gråsonen) og den norske fiskevernsone rundt Svalbard var aktuelle forhandlingsspørsmål i hans tid som fiskeriminister. 

Isjkov begynte å jobbe i 1919 som hjelpegutt i en elektromekanisk butikk. Siden ble fikk han jobb i fiskeindustrien og fra 1930 hadde han lederoppgaver. Fra 1940 til 1945 var han politisk kommissær. Deretter ble han regional minister for fiskeindustrien i vestlige deler av Sovjetunionen, og fra 1948 var han fiskeriminister til 1950. Fra 1954 ble han viseminister for matproduksjonsindustrien og fra 1957 medlem av Sovjetunionens plankomite. fra 1962 var han leder av komiteen for fiskeindustrien. Han ble valgt til medlem av Sentralkomiteen fra 21. til 24. partikongress og utsending til Det høyeste Sovjet flere ganger. Han er tildelt Leninordenen fire ganger, to andre ordener og flere medaljer.

Kilder
------

* The Great Soviet Encyclopedia, 3rd Edition (1970-1979)
* Hvem Hva Hvor 1979 side 116

Eksterne lenker
---------------

* Ishkov, Aleksandr Akimovich i The Free Dictionary
***Psilogramma increta*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store svermeren lever over mye av Asia. De østligste bestandene er vanskelig å skille fra den beslektede arten *Psilogramma menephron.*

 Et par av *Psilogramma increta* fotografert i Thane, India.

Utseende
--------

En stor (vingespenn 90 – 127 mm), gråbrun svermer, nokså variabel i fargen. **Hodet** er stort og bredt, antennene ganske korte med en markert krok ytterst. **Brystet** har svarte sider, bakkroppen har en smal, mørkebrun midtstripe. **Forvingen** er brun med to korte, svarte tverrbånd ved fremkanten og to utydelige, hvite tverrbånd som går over hele vingen. Det er to korte, svarte lengdestreker nær midten av vingen og en litt lengre strek i vingespissen. Noen eksemplarer har et bredt, mørkt tverrbånd midt på vingen. **Bakvingen** er kastanjebrun med en svartkantet, lys flekk ved bakhjørnet. Den slanke larven er sterkt variabel i fargen, men har alltid tydelige skråstriper på sidene. Huden er glatt og hornet på bakkroppen stort og kraftig. Puppen har en nokså rett, fri sugesnabel-slire som går parallelt med kroppen.

* Psilogramma increta  ♂*Psilogramma increta* ♂
* Psilogramma increta  ♂ △ *Psilogramma increta* ♂ △
* Psilogramma increta  ♀*Psilogramma increta* ♀
* Psilogramma increta   ♀ △*Psilogramma increta* ♀ △

Levevis
-------

Larven kan leve på en lang rekke busker og løvtrær, for det meste i oljetrefamilien (Oleaceae), maskeblomstfamilien (Scrophulariaceae) og jernurtfamilien (Verbenaceae). Eksempler på vertsplanter er trompettre (*Catalpa*), *Campsis*, *Dimocarpus*, ask (*Fraxinus*), liguster (*Ligustrum*), *Melia*, *Olea*, *Osmanthus*, *Paulownia*, sesam (*Sesamum indicum*) og syrin (*Syringa*).

Utbredelse
----------

Denne svermeren finnes fra Kashmir i vest østover til Indonesia, nordover til Nord-Japan, Korea og det nordøstlige Kina. Det er uvisst hvor langt øst den går, fordi de østligste bestandene er meget vanskelige å skille fra den nærtbeslektede arten *Psilogramma menephron.* Den har dessuten blitt innført til Hawaii nylig.

Kilder
------

* Pittaway, A.R. (2007) Sphingidae of the Eastern Palearctic

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Psilogramma increta* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Psilogramma increta* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Psilogramma increta* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Psilogramma increta* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Psilogramma increta* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Psilogramma increta* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**QinetiQ** er et delvis statseiet britisk forsvarsindustriselskap, grunnlagt i juli 2002 da forsvarets forskningsetat, Defence Evaluation and Research Agency (DERA), ble delt i et kommersielt selskap, QinetiQ, og et militært forskningslaboratorium, Defence Science and Technology Laboratory. Selskapet har omkring 10 000 ansatte (2005) og årlige inntekter på cirka 1,45 milliarder dollar (2004).[] Da selskapet ble opprettet la regjeringen til grunn at QinetiQ skulle fortsette å være et britisk konsern, med hovedkontor i Storbritannia, og at Forsvarsdepartementet skulle beholde en «spesiell andel» i selskapet.[] I februar 2003 ervervet det amerikanske *private equity*-firmaet Carlyle Group en 33,8% andel i selskapet for 42 millioner pund.[] Eierskapet er idag delt mellom Forsvarsdepartementet (56%), Carlyle Group (31%) og ansatte (13%).[]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Qinetiq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |



1. ↑  .
**Momodou «Miki» N'Doye** (født 12. mars 1944 i Bathurst, Gambia) er en gambisk-norsk perkusjonist, kjent fra en rekke innspillinger.

I hjemlandet spilte han i gruppe med Helge Linaae, og etter flytting til Norge (1976) fortsatte
samarbeidet i gruppen E'olen med Jon Balke piano, Erik Balke saksofon, Finn Sletten trommer og Sveinung Hovensjø bass (1977–80).
Deretter startet han gruppen Tamma uten Jon Balke og Linaae, men med tillegg av Per Jørgensen (1980). Etter Tamma kom trioen Sabba med Linaae og landsmannen Demba Jobathe. Senere ga han ut plater med storbandene
The Gambian/Norwegian Friendship Orchestra og Winds Hot & Cool,
Oslo 13. Talisman Group og den senere tid i Batagraf ledet av Jon Balke.
Han har også egne utgivelser.

Utgivelser
----------

* *Joko* (ACT (plateselskap), 2001). Med Paolo Vinaccia, Sveinung Hovensjø, Torbjørn Sunde, Jens Petter Antonsen, Bugge Wesseltoft, Solo Cissokho, Alhagi N'Jing og Jon Balke.
* *Tuki* (ECM, 2006)

Referanser
----------

1. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 27. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  biografi og bilde fra Norsk Musikkinformasjon

Eksterne lenker
---------------

* Biografi fra Jazzbasen.
* Diskografi fra Jazzbasen.

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**"You Ain't Goin' Nowhere"** er en sang av Bob Dylan og The Band, offisielt utgitt i 1975 på albumet *The Basement Tapes*.

Med start i sent 1967, var Bob Dylans legendariske *Basement Tapes* en undergrunnskilde for mange nye sanger for sultne fans og artistkolleger. Columbia Records som eier alle Dylans innspillinger, sendte The Byrds (også på Columbia) noen demoer fra innspillingene, blant annet denne sangen og "Nothing Was Delivered". De spilte inn begge i Nashville, Tennessee i mars 1968 for deres album *Sweetheart of the Rodeo*, gitt ut sent i august. 

Dylan spilte inn sangen på nytt i 1971 og ble med på hans samlealbum *Greatest Hits Vol. II*, med en tekst som varierte betydelig fra den på *Basement Tapes*. Han spilte også en misforstått tekstlinje fra Byrds-versjonen. Dylans originale Basement Tapes demo hadde teksten "Pick up your money, pack up your tent", som ble misforstått av the Byrds til "pack up your money / pick up your tent". Dylan modifiserer feilen på 1971 versjonen, hvor han synger "Pack up your money, put up your tent, McGuinn," en referanse til The Byrds' vokalist og gitarist Roger McGuinn, som tilsynelatende var ansvarlig for denne tekstglippen. McGuinn svarte tilbake på utgivelsen Nitty Gritty Dirt Bands *Will the Circle Be Unbroken: Volume Two* fra 1989, hvor han legger til "Dylan" etter den samme "pack up your money / pick up your tent". McGuinns versjon, som var sammen med Chris Hillman,ble også gitt ut som singel, og ble nummer #6 på Hot Country Singles i 1989.

Andre cover
-----------

* Glen Hansard og Markéta Irglová spilte inn denne sangen til soundtracket til Todd Haynes' impresjonistiske Dylan biografi, *I'm Not There* (2007), de bruker teksten fra Dylans 1971 versjon, inkludert referansen til Roger McGuinn.
* Maria Muldaur spilte inn sangen med litt forskjellig tekst på albumet "Heart of Mine: Maria Muldaur Sings Love Songs of Bob Dylan" (2006) (Telarc).
* Marty Raybon, tidligere vokalist i Shenandoah covret sangen på hans album *When the Sand Runs Out* fra 2006.
Qilian Shan
**Qilian Shan** (kinesisk: 祁连山, **Qilianfjellene**, eller **Tsilienfjellene** tidligere **Nan shan** (南山, som betyr «sørfjellene») er en fjellkjede ved grensen mellom Qinghai og Gansu i Kina. De rager omkring 4 500 meter over oasene i nord og har en absolutt høyde på omkring 6 000 moh. Fjellene var også en gang kjente som **Richthofenfjellene** etter geologen Ferdinand von Richthofen. 

Fjellkjeden begynner ved østre ende av Altyn-Tagh omtrent under 96° østlig lengde og strekker seg, med i allmenhet sørøstlig retning, til traktene rundt Lanzhou ved Gulelven. Slutningen mot nord er imponerende, mot sør ikke særlig markant, ettersom Nanshans daler har høyder av 3000-4000 m. Fjellene består av flere langstrakte kjeder, som dannes av tette flikninger av paleozoiske lager.

Referanser
----------

1. ↑  Association for Asian Studies, Far Eastern Association (U.S.) (2003). *The Journal of Asian studies, Volume 62, Issue 1*. Association for Asian Studies. s. 262. ISBN 0-691-09676-7. Besøkt 28. juni 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Santa Cruz-øyene** er ei øygruppe i Temotu-provinsen i Salomonøyene. Betegnelsen brukes tidvis om heile provinsen, det vil i tillegg si øyene Anuta, Fatutaka, Taumako, Reef-øyene, Tikopia og Tinakula.

Øyene ligger ca. 40 mil sørøst for de øvrige øyene Salomonøyene, og de er dermed den mest avsidesliggende delen av landet. De ligger atskillig nærmerer Vanuatu og tilhører økologisk den vanuatiske regnskogen. 

**Nendö** er den største øya i øygruppa. Den har også vært kjent under navna Santa Cruz, Ndeni, Nitendi og Ndende. Øya er om lag 40 km lang og 22 km brei. Flateinnholdet er 505,5 km², folketallet noe over 5000. Nendö har to mindre naboøyer, Malo and Nibanga (også kalt Tömotu Neo and Tömotu Noi).

**Lata** ligger på nordvestsida av Nendö og er den største byen og provinshovedstad i Temotu. Her er det flyforbindelse blant annet til hovedstaden Honiara. 

Nest største øy er Vanikoro (173 km², folketall 800), som egentlig er to øyer, Banie og Tevai. Det høyeste punktet på Santa Cruz-øyene ligger på Vanikoro og er 924 meter over havet. Tredje største øy er Utupua (69 km², folketall 300).

Santa Cruz-øyene er geologisk relativt unge, mindre enn fem millioner år. De består hovedsakelig av kalkstein og vulkansk aske. 

Øyene blei besøkt av den andre stillehavsekspedisjonen til Álvaro de Mendaña de Neira i 1595. Mendaña døde på Nendö i 1596 etter et mislykka forsøk på å etablere en koloni på øya.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Lyse Doucet** (født 24. desember 1958 i Bathurst i New Brunswick i Canada) er en kanadisk journalist, programleder og utenrikskorrespondent for BBC. Hun arbeider for radiokanalen BBC World Service og TV-kanalen BBC World News.

Hun har mastergrad i internasjonale studier fra University of Toronto og en juridisk doktorgrad *honoris causa* fra University of King's College i Halifax. Hun begynte i BBC på begynnelsen av 1980-tallet, og arbeidet først i Vest-Afrika, senere som Midtøstenkorrespondent med base i Jerusalem, og som korrespondent i Afghanistan med base i Kabul.

Doucet har mer nylig dekket begivenheter som tsunamien i 2004 og invasjonen av Irak. I 2002 var hun den eneste journalisten som ledsaget Afghanistans president Hamid Karzai da han ble forsøkt likvidert. Hun ble senere nominert til Royal Television Society Award for sin dekning av hendelsen.

Doucet er også programleder i programmet *Have Your Say*.

I 2003 mottok hun «Silver Sony Award for News Broadcaster of the Year» for sitt intervju med Yasir Arafat i Ramallah.

I 2007 ble hun utpekt til *International television personality of the year* av Association for International Broadcasting.[]

Doucet taler engelsk, fransk og persisk.[]

Doucet ble i 2014 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire. I 2018 ble hun utnevnt til medlem av Order of Canada.

Referanser
----------

1. ↑   Companies House, person-ID på Companies House KFeCxy4GeoOFE6cUntCVQmwlxPA, besøkt 12. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Stephen Sutton, Daniel Day-Lewis and Angelina Jolie on Birthday Honours list», *BBC News*, 14. juni 2014.
3. ↑  «Governor General Announces 103 New Appointments to the Order of Canada». *Office of the Secretary to the Governor General of Canada*. 21. desember 2018. Arkivert fra originalen 27. desember 2018. Besøkt 31. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Olaus Jensen Breda** (født 29. april 1853 i Horten, død 27. desember 1916 i Kristiania) var en norskamerikansk prest og filolog.

Han var sønn av Helle Kristine Breda og Jens Johansen som var snekker i Horten. Etter examen artium fra Gjertsens skole i 1870 og ett års lærergjerning i Smålenene, utvandret han til USA i 1872, og ble cand.theol. ved Concordia Seminary i St. Louis i 1875. Han studerte senere filologi og var lærer i norsk og latin ved Luther College i Iowa fra 1879 til 1882.

I 1884 ble han den første professor i nordiske språk og nordisk litteratur ved University of Minnesota i Minneapolis. Med sin nye kone Emilie Braarud (1851–1918) var han der frem til 1899, bort sett fra vinteren 1892 da han gjestet Uppsala universitet og Universitetet i København. Han hadde per 1895 foretatt over tyve overfarter mellom Norge og USA.

I 1899 vendte han tilbake til Norge og underviste i norsk og engelsk på gymnasiet og ved Krigsskolen.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Olaus Jensen Breda, Norsk biografisk leksikon ID Olaus\_Breda, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  Olaus Jensen Breda i Store norske leksikon
3. 1 2  *Studenterne fra 1870: udgivet i anledning af deres 25 aars studenterjubilæum*. Christiania. 1895.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF
 |
Kart over territoriet Nunavut med Qikiqtaq markert.
**Qikiqtaq** (engelsk: **King William Island**) er ei øy i kanadisk Arktis, i Kitikmeot-regionen i Nunavut. Den dekker et område på mellom 12 516 km² og 13 111 km², og er dermed Canadas 15. største øy. Folketallet er 1064, ifølge 2006-folketellingen. Alle innbyggere holder til i Gjoa Haven.

Geografi
--------

Mot øst er Qikiqtaq skilt fra halvøya Boothia av James Ross-sundet og Rae-sundet. I vest går Viktoriasundet og bortenfor det ligger Kitlineq. I Simpsonsundet ligger Toddøya, videre mot sør ligger Adelaidehalvøya, mens Maudgolfen ligger i sørvest.

På nordkysten av øya ligger Victory Point. Gore Point, Point Le Vesconte, Erebus Bay og Terror Bay er alle på vestkysten. Douglas Bay, Booth Point og Gjoa Haven ligger alle på sørkysten.

Landskapet er småkupert, høyeste punkt på øya er 137 moh. Mange små vann finnes på øya, disse er knapt synlige om vinteren.

Historie
--------

Inuiter har hatt tilhold på øya siden uminnelige tider.

Flere polarforskere har, under søk etter Nordvestpassasjen, ligget i vinteropplag på Qikiqtaq. John Franklins ekspedisjon lå innefrosset i drivisen nordvest for øya. Etter at de hadde forlatt skipene, døde størsteparten av mannskapet gradvis av utmatting og sult da de prøvde å gå sørover til vestkysten. To av Franklins menn er gravlagt ved Hall Point på øyas sørkyst.

I 1903 seilte oppdageren Roald Amundsen, på leting etter Nordvestpassasjen, gjennom James Ross-sundet og stoppet i et naturlig havn på øyas sørkyst. Der, ute av stand til å holde frem grunnet isforholdene, lå han i vintrene 1903/4 og 1904/5. Under dette oppholdet lærte han polart levevis av netsilikinuitene, noe som han senere hadde avgjørende nytte av på sin ekspedisjon til Sørpolen. Han brukte skipet sitt, «Gjøa», som base for oppdagelsesturer sommeren 1904. En sledetur gikk til halvøya Boothia og en reise til den magnetiske nordpol. Amundsen dro videre vestover i august 1905, etter 22 måneder på Qikiqtaq. Havnen der de bodde, huser i dag øyas eneste settlement, Gjoa Haven.

Øya er kjent for de store flokkene med karibu som har sommerbeite der, før de om høsten drar mot sør over sjøisen.

Referanser
----------

1. ↑  The Canadian Encyclopedia Arkivert 30. juni 2016 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Lysakermoa naturreservat** dekker 160 ha, og ligger helt sørvest i Eidsberg i Indre Østfold kommune, like sør for Eidsberg kirke, fra Buskelsrud i nord til like nord for Skjørshammer brygge, og ut mot vest til kommunedelet mot Skiptvet midt i Glomma.

Glomma flyter her ganske sakte, det har lagt seg opp store leirbanker som i dag gir et gruntvannsområde. Dette er gode beiteområder for ande- og vadefugler på grunnene. Vanligvis fryser ikke elva til her, noe som gjør området meget viktig som overvintring for flere fuglearter. Pr. 1986 var det registrert 69 fuglearter innenfor området, derav 16 andefugler og 25 vadefugler.

På land domineres området av ravinelandskap med mye oreskog. En del er lagt ut til beitemark. Det er satt opp tårn for fugleobservasjon ved Lysaker.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Lysakermoa naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  «Observasjonstårnet i Lysakermoa naturreservat». 17. mars 2013. Arkivert fra originalen 29. oktober 2016. Besøkt 29. oktober 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |