recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Veståsvegen går gjennom bygda. Foto: Jan-Tore Egge 

**Åslibygda** (også kalt **Åsligrenda** og **Vasslibygda**) er en grend i Nordre Land kommune i Innlandet. Grenda ligger isolert til og eneste adkomst er via en smal bygdevei med stor stigning og krappe svinger.

Bygda ligger på Nordre Lands «Vestås», med veidele mot fylkesvei 33 som går vestover mot Aurdal og østover mot Dokka.

Tidligere hadde Valdresbanen stopp nedenfor bygda ved Nordsinni stasjon.

Historie
--------

Grenda hadde tidligere 8-10 gårder, over hundre fastboende og egen skole. I dag står det gravkapell på gravplassen. Det er fastboende på to av stedene, hvorav gården *Nøssvolden* er i fortsatt drift.

En eldre gravd vei går fra nabobygda Leirskogen, over seterlaget *Gravsetrene*, via *Bjerkelistølene* og mot grenda.

Geografi
--------

Store deler av grenda ligger i skogkledt og småkupert myrlende med små tjern. I sør ligger innsjøen Akksjøen, hvor bruket *Akksjøsvea* ligger i vestre enden.

Litteratur
----------

* Svein-Erik Ødegaard (1997). *Nordsinni: Grend, bosted, familie*. Camemrmeyer. ISBN 8291525013.
* Kåre Kompelien (2003). *Boka om Land XII: Skihistorien i Nordre Land*. Oslo: Nordre Land kommune. s. 230, 249. ISBN 82-91525-09-9.

Eksterne lenker
---------------

* Statens kartverk om Åslibygda
* NRK.no: Der ingen kunne tru at nokon kunne bu
* Katedralen på Åsli Arkivert 20. september 2016 hos Wayback Machine. (Land-magasinet nr. 2/2016, s. 47, om kirkegården)
* Svend Åge Sæther og Øystein Antonsen (2000). *Kart- og veibok over Norge*. Orkanger: Sæther & Antonsen. ISBN 82-91415-04-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Molokkspringapearten** (*Cellicebus moloch*) er utbredt i det nordlige Brasil.

Alle de minst 20 springapeartene har tett, myk pels, liten, tettbygd kropp, korte bein og armer, og – noe som er karakteristisk for vestaper av denne størrelsen – ører som nesten er skjult i pelsen. De eter hovedsakelig frukt, blader, frø og larver. Pelsen på ryggen er brunspettet og buken er vanligvis oransje. Den uanselige pelsfargen og de trege bevegelsene kamuflerer dem i trærne rundt sumper og tjern. Hunn og hann danner tette parforholdog forsvarer et territorium på 6–12 hektar. De tvinner halene sine sammen og synger duett like etter daggry for å opprettholde familie- og parbåndene, og for å hevde reviret.

Denne arten lever bare i Brasil.

Utseende
--------

* Lengde: 27–43 cm
* Vekt: 0,7–1 kg
* Hale: 35–55 cm
* Sosial enhet: Par

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Plecturocebus moloch* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Plecturocebus moloch* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Plecturocebus moloch* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Plecturocebus moloch* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Plecturocebus moloch* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Plecturocebus moloch* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Plecturocebus moloch* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Molokkspringape hos ARKive
**Rødfjesuakari** (*Cacajo calvus*) er en ape i slekten uakarier (*Cacajao*) eller wakarier. Den lever i Syd-Amerika.

Utbredelse
----------

Rødfjesuakari lever i Brasil og Peru. Den foretrekker skoger som delvis står under vann langs små elver, innsjøer og sumper, framfor skoger som ligger ved store elver.

Arten er et flokkdyr. Om dagen drar store flokker av begge kjønn, vanligvis på 10-20 individer, men noen ganger opptil 100, for å lete etter frø, frukt, blomster eller små dyr. Flokken blander seg noen ganger med liknende primater, som ekornaper for å finne mat.

Utseende
--------

* *Lengde: 38-57 cm*
* *Hale: 14-18,5 cm*
* *Vekt: 3-3,5 kg*

Hudfargen varierer fra ros til dyprød. Og den har meget kort hale i forhold til kroppen. 

Underartene av den skallete uakarien har ulik farge på pelsen som har gitt dem navn: hvituakari på grensen mellom Nordvest-Brasil, gulluakari på grensen mellom Brasil og Peru, røduakari på grensen mellom Colombia og Brasil og lysrygget røduakari lenger øst.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rødfjesuakari* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rødfjesuakari* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Rødfjesuakari* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Rødfjesuakari* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rødfjesuakari* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cacajao calvus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cacajao calvus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cacajao calvus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* ARKive

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Khloé Kardashian** (født **Khloé Alexandra Kardashian**, den 27. juni 1984 i Los Angeles i California) er en amerikansk modell, forretningskvinne, TV-personlighet og designer. Hun er mest kjent fra realityserien *Keeping up with the Kardashians* som gjorde henne verdenskjent i 2007.

Hun er av armensk opphav og er datteren til den avdøde advokaten Robert Kardashian og Kris Jenner. Hun har 5 søsken; Kourtney Kardashian, Kim Kardashian, Rob Kardashian, Kendall Jenner og Kylie Jenner.

I 2006 åpnet hun, Kim og Kourtney en klesbutikk kalt D-A-S-H. Merket gjorde stor suksess og har butikker i Los Angeles, New York og Miami.

3. november 2015 ga hun ut boken *Strong Looks Better Naked*, der hun deler alt fra livsstilsråd til hennes kamp mot overvekt, selvbilde og personlige problemer. I februar 2017 ga hun ut enda en bok, *Untitled Khloé Kardashian*.

I oktober 2016 lanserte hun sitt eget merke *Good American* der hun fokuserer på gode kvalitetsjeans til alle former og fasonger. I januar 2017 lanserte hun også sitt nye TV-show *Revenge Body*, et program der hun hjelper overvektige mennesker med å komme i form.

Den 27. september 2009 giftet Kardashian seg med basketballstjernen Lamar Odom. Paret var gift i 7 år før de offisielt ble skilt i desember 2016, men de var separert i flere år før skilsmissen ble gjennomført. Khloé tok ut skilsmisse første gang i 2013, men valgte å midlertidig trekke den tilbake da Lamar nesten døde etter å ha blitt funnet bevisstløs på et motellrom i Las Vegas i 2015.[]

12. april 2018 fikk hun og basketballspilleren Tristan Thompson en datter. Datteren deres heter True Thompson.

Referanser
----------

1. ↑   Roglo, Roglo person ID p=khloe;n=kardashian[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID khloealexandrakardak[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Internet Movie Database, IMDb-ID nm2835957, besøkt 23. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Khloé Kardashian (33) har blitt mamma». *TV 2* **(norsk)**. Besøkt 13. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Khloe Kardashian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Khloe Kardashian Bio, Pics and News from E!
* (en) Khloé Kardashian på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Khloé Kardashian på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Khloé Kardashian på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Khloé Kardashian hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Khloé Kardashian hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** WikiTree **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BBC Things
 |
**Slanklorien** (*Loris tardigradus*) er en halvape av arten lorier som er utbredt i Sri-Lanka.

Denne lille, slanke primaten beveger seg sindig og griper om greinene med alle fire beina - inntil den plutselig lukter og ser et lite byttedyr, som et insekt eller en øgle, og snapper det med forbeina. Den eter også myke blader og knopper, frukt og fugleegg. Om dagen krøller den seg sammen i et hult tre, et bol laget av blader eller et liknende trygt sted.

Utseende
--------

Slanklorien blir opptil ca 17,5–26 cm lang og rundt 85-350g i vekt. Den har ingen hale.
Fargen på ryggpelsen varierer fra gulgrå til mørkebrunn, og buken er sølvgrå.

Fødsel
------

Slanklorihunnen blir seksuelt moden når hun er 10 måneder gammel og er klar til å pare seg to ganger i året etter det. Etter en drekhetstid på 166-169 dager føder hun 1-2 unger, som dier moren i 7-8 måneder.

Trussel
-------

Den største trusselen mot slanklorien er ødeleggelse av leveområdene og jakt. De blir jaktet på og drept grunnet til antatte midler for medisinsk bruk for øyesykdommer og mange blir i tillegg drept av slanger, hunder og andre dyr.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Slanklori* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Slanklori* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Slanklori* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Slanklori* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Slanklori* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Loris tardigradus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Loris tardigradus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Loris tardigradus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Nettstedet ARKive: *Loris tardigradus* (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den.

**Holmestrand offentlige skole for døve** ble startet i 1881 av Hedevig Sophie Rosing. Den gang het skolen **Fru Rosings Taleskole for Døvstumme** og holdt til på Briskeby i Oslo. Hedevig Sophie Rosing var født i Danmark og var ferdig utdannet lærer i 1860.

Historie
--------

Hedevig Rosing var den første kvinnen som fikk sitte i en offentlig kommisjon av noe slag. Hun ble medlem av folkeskolekommisjonen i 1884. I denne kommisjonen protesterte hun mot at de kvinnelige og de mannlige lærerne ikke hadde lik lønn.

Da Hedevig Sophie Rosing begynte å planlegge døveskolen sin, mente hun at skolen skulle ha mellom 20 og 30 elever. På skolen skulle barna være omgitt av kjærlige og snille voksne som snakket med barna fra morgen til kveld helt til barna lærte å snakke på egen hånd. 

Da skolen ble startet tok det et halvt år før den aller første eleven kom. Det neste skoleåret var det 7 elever på skolen. Men deretter steg antall elever fort. Det tredje året var det 30 døve elever på skolen. Da begynte skolen å bli for liten, og de måtte flytte til et hus på St. Hanshaugen.

Skolen ble overtatt av staten i 1895. Da trakk Hedevig Rosing seg som bestyrer for skolen. Skolen holdt til i Oslo helt til 1899. I 1899 ble skolen flyttet til Holmestrand fordi de trengte enda større plass for de stadig flere elevene som begynte der.[]

Da Hedvig Rosing sluttet, begynte Ernst Ziesler som bestyrer av skolen. Han hadde vært lærer ved døveskoler både i Bergen og i Kristiansand. Ernst Ziesler var bestyrer i få år fordi han brått ble svært syk, og måtte trekke seg. 

Etter Ernst Ziesler var det Hans Bjørset som ble utnevnt som bestyrer. Han hadde jobbet ved skolen i 5 år og satt som bestyrer i 30 år. Han gikk av som bestyrer i 1928. Da var han blitt 70 år gammel. Neste bestyrer var Johannes Berge som styrte skolen frem til den andre verdenskrig. En av de siste oppgavene han fikk, var å overlate skolen til tyskerne da de okkuperte Norge.

I skoleåret 1940-1941 og 1944-1945 hadde tyskerne overtatt skolen og brukte den som base. Årene i mellom var elevene på skolen som vanlig. Fordi det var så lite mat under krigen, begynte skolen å dyrke grønnsaker som potet. Etterhvert begynte de også med gris.

Mellom 1945 og 1950 steg antall elever fra 40 til 70. På 1960-tallet sank elevtallet til 30 elever. Dessuten var det flere elever som hadde tilleggshandikap og lærevansker i tillegg til at de var døve. I 1992 gikk skolen over til å bli et eget kompetansesenter for både Buskerud, Vestfold, Telemark, og Øst- og Vest-Agder.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Sander, Thorbjørn Johan (29. juni 2022). «Hedevig Rosing». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 23. januar 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Brage Sandmoen** (født 22. mars 1967) er en norsk lærer og tidligere fotballdommer. Han debuterte som dommer i Tippeligaen i 2001 og representerte Kjelsås Idrettslag.

Sandmoen dømte cupfinalen mellom Molde og Lillestrøm i 2005. Han dømte 194 kamper i Tippeligaen fra 2001 til 2015. Brage Sandmoen var FIFA-dommer fra 2003 til 2010.

Sandmoen arbeidet som assisterende rektor ved Bredtvet videregående skole i Oslo, til skolen ble nedlagt i 2008. Da startet han i jobben som historie- og samfunnsfagslærer ved Stabekk videregående skole. Høsten 2009 skiftet han skole til Valler videregående skole, som studieinspektør og lærer. I 2015 ble han ansatt som assisterende rektor ved Valler videregående skole. Etter 8 år som assisterende rektor ved Valler videregående skole tok han over som rektor på skolen juni 2023. 

Hans sønn Brede Sandmoen (f. 2000) er fotballspiller.

Referanser
----------

1. ↑  «Sandmoen gir seg som toppdommer». *Toppdommerforeningen*. 16. juni 2015. Arkivert fra originalen 24. mai 2022. Besøkt 27. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brage Sandmoen – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata

* (no) Brage Sandmoen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Dommere i Tippeligaen 2014 |
| --- |
|  | Espen Berntsen **·** Trond Ivar Døvle **·** Svein-Erik Edvartsen **·** Dag Vidar Hafsås **·** Tom Harald Hagen **·** Tore Hansen **·** Kristoffer Helgerud **·** Anders Johansen **·** Ken Henry Johnsen **·** Trygve Kjensli **·** Svein Oddvar Moen **·** Ola Hobber Nilsen **·** Omar Rafiq  **·** Brage Sandmoen **·** Tommy Skjerven **·** Per Ivar Staberg **·** | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Isabell Rustad** er født på Gjøvik 10. juli 2005, hun er en norsk racerkjører som kjører for NMK Hadeland.

Hun kommer fra en motorsports familie og startet å kjøre gokart 10 år gammel. Fra 2021 kjørte hun en Peugeot 206 som hun fikk låne av onkelen, rallycrossføreren Per Jørgensveen. Allerede i 2023, 17 år gammel, kjørte hun i prestisjefylte skandinaviske Porsche-mesterskapet, og tok en tredjeplass. Bilen hun kjørte med, var en Porsche 911 GT3 Cup (991 II) med 485 hestekrefter.

Isabell Rustad mottok i 2023 Norges idrettsforbunds vandrepokal.

Moren Lisbeth Jørgensveen Rustad er en tidligere norsk bilcrosskjører som vant Landsfinalen for damer i 1991 og som mottok Norges idrettsforbunds vandrepokal i 1993, 30 år føre datteren. Faren Tommy Rustad er en norsk bilsportsutøver med stor suksess i internasjonal racing og rallycross.

Referanser
----------

1. ↑  «Isabell (17) tar opp kampen med gutta». *www.vg.no*. 6. mai 2023. Besøkt 25. januar 2024.
2. ↑  PR.Cannonball.no (8. november 2023). «Vandrepokal til Isabell Rustad». *Htb Racing*. Besøkt 25. januar 2024.
**Mølje** er en matrett som har lange tradisjoner i Norge. Navnet brukes både om kjøttmølje og fiskemølje, men det er stor forskjell på de to rettene. Mens kjøttmølje er basert på kjøttkraft (som oftest av svin) og flatbrød, består fiskemølje av kokt torsk med lever og rogn. Her finnes det utallige variasjoner på både kjøttmølje og fiskemølje. Langs kysten i Troms er fiskemølje «nasjonalretten», og i innlandsområdene spiser man kjøttmølje. Møljetradisjonen står i dag fremdeles sterkt i Buskerud.

Kjøttmølje
----------

### Tradisjoner

Mange steder i landet har mølje vært en tradisjonsrett som ble servert om formiddagen på julaften. I indre Østfold og flere andre steder har det vært tradisjon å servere mølja klokken 12, gjerne til storfamilien, som ofte dro hver til sitt for resten av kvelden.

Mange serverer også kjøttmølje som tilbehør til lutefisk.

### Varianter

En variant som det før i tiden var tradisjon å servere enkelte steder i Finnmark, var mølje av flådde, rensa sauehoder med avhogd snute. Hodene ble lagt i saltlake i 10 – 14 dager og siden kokt med tunger og hjerter. Retten ble kalt kjøttmølje og servert til middag på julaften.

Fiskemølje
----------

### Tradisjoner

Fiskemølje med torsk spises mest om vinteren mens møljen av sei er mer noe man spiser om sommeren. I fiskmøljen av sei bruker man bare lever, mens den av torsk har man også med rogn. Det er en gammel tradisjon at man fisket juletorsken og lagde mølje til julemiddag i Nordland, men også andre steder var og er dette fremdeles tradisjon.

Referanser
----------

1. ↑  Høberg, Eva Narten (8. desember 2017). «mølje». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 28. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Mølje fra Nordland (Fiskemølje)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Mat og drikke
**Dagny Sveaas** (født 25. juni 1911 i Trondheim, død 23. juli 2002 i Drammen) var en norsk lege, industrieier, høyrepolitiker, kvinnesaksforkjemper, humanitær leder og nærradio-pionér.

Bakgrunn
--------

Hun var datter av borgermester i Trondheim Ørnulf Lindboe og Kirsten Louise Sveaas, og barnebarn av konsul og trelasthandler i Drammen Anders Sveaas; hennes familie eide Kistefos Træsliberi. I 1939 ble hun gift i Nidarosdomen med konsul og disponent ved Kistefos Træsliberi Johannes Sveaas (1884–1960), som var 27 år eldre og en fjern slektning. Hun var kusine til Christen Sveaas (f. 1956); deres felles farfar hadde på slutten av livet giftet seg med en over femti år yngre sykepleier, noe som forklarer aldersforskjellen. Hun var selv storaksjonær og styremedlem i Kistefos, og i 1986 var hun Drammens største skatteyter. Hun og resten av familien solgte Kistefos i 1985 etter å ha avvist å selge til fetteren Christen, men han kjøpte senere tilbake aksjemajoriteten.

Virke
-----

Hun ble utdannet jordmor i 1934 og cand.med. i Oslo i 1942. Hun var allmenpraktiserende lege i Drammen fra 1942. Hun var en foregangskvinne i forebyggende helsearbeid i Buskerud.

Hun var politiker for Høyre og var medlem av Drammen bystyre 1952–1975 og medlem av formannskapet i Drammen 1960–1975. Hun var også medlem av sosialstyret i Drammen 1968–1976, medlem av fylkestinget i Buskerud 1972–1979, medlem av Drammen helseråd 1976–1983 og medlem av forstanderskapet i Drammen Sparebank.

Hun var leder («formann») i Drammen Kvinnesaksforening fra 1959 og 2. nestleder i Norsk Kvinnesaksforening (NKF) på nasjonalt nivå fra 1960 til 1966; i ledertrioen satt også Eva Kolstad og Norges første kvinnelige høyesterettsdommer Lilly Bølviken. Fra 1966 til 1968 var hun 1. nestleder i NKF.

Hun hadde en lang rekke andre verv, bl.a. som nestleder i styret for Drammen Røde Kors og var med å etablere Barnehjelpen i Drammen.

Også som pensjonist var hun svært aktiv; hun var en av de første som startet nærradio i Norge, Kanal Blå i 1984, der hun hadde regelmessige sendinger frem til 1993. Hun var også den første formannen i Høyres Pensjonistforening i Drammen fra 1983 og var nestleder i Høyrepensjonistenes Landsforbund.

Referanser
----------

1. 1 2   Historisk befolkningsregister, Historisk befolkningsregister ID pc00000002856999, besøkt 14. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Nationen 1965.07.02*. 2. juli 1965.
3. ↑  *Drammens Tidende og Buskeruds blad 1986.10.15*. 15. oktober 1986.
4. ↑  *Viljen*. Kagge. 2014. ISBN 9788248913337.
5. ↑  *Norges leger*. Oslo: Den norske lægeforening. 1996. ISBN 8290921454.
6. ↑  *Aftenposten*. 1960-09-26.
7. ↑  *Norges Kvinder*. 1962-06-01.
8. ↑  *Drammen røde kors 50 år*. [Foreningen]. 1967. s. 32.
9. ↑  *Drammen røde kors (stiftet 23. mars 1917)*. Røde Kors. 1992. s. 41. ISBN 8299259304.
10. ↑  *Adresseavisen*. 8. august 2002. s. 9.
11. ↑  *Drammens tidende*. 26. juli 2002.
12. ↑  Ruud, Arnt (1983). *Drammen Høyre gjennom hundre år*. [Drammen Høyre].
13. ↑  *Høyres landsmøte 1991 Trondheim, 18. - 20. april*. [Oslo]: Høyre. 1991.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Wilhelm Blakstad** (født 2. februar 1863 i Asker, død 4. januar 1936 i Fredrikstad) var en norsk næringslivsleder og politiker for Høyre.

Blakstad var fra storgården med samme navn i Asker. I 1879–82 gikk han på Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Etter dette var han først bestyrer av Baklandets Teglverk og Dampsmie, så landmåler i noen år, før han deltok i gjenoppbygging av Christiania Tændstikfabrik. Han tok så mer utdanning – nå ved Norges Landbrukshøgskole på Ås 1885–86. Fra 1886 til 1892 arbeidde han som landbruksingeniør nordpå. Han var så fløtingsinspektør i Skiensvassdraget fra 1892 til 1898, deretter fabrikkbestyrer, og fra 1902 til sin død var han fløtingsdirektør i Fredrikstad Tømmerdireksjon (Nedre Glommen skogeierforening).

Fra 1910 til 1918 var Blakstad medlem av Fredrikstad bystyre, og ordfører 1911–18. Han var ellers medlem i Tilsynskomiteen for Smålensbanen og i Mellomriksbanekommisjonen av 1921. Han var med å stifte den tekniske forening i Fredrikstad og medlem av styret i Den Norske Ingeniørforening 1918–20.

Etter å ha vært vararepresentant til Stortinget for Fredrikstad valgkrets fra 1916 til 1918, hadde han fast plass for denne kretsen 1919–21 og deretter for kjøpstedene i Østfold og Akershus i de fire påfølgende valgperiodene (fram til 1933). Han var medlem i skog- og vassdragskomiteen, finanskomiteen, tollkomiteen, og endelig formann i finans- og tollkomiteen.

Blakstad satt i flere offentlige utvalg og var formann i to: Komiteen om regulering av Øyeren av 1914 og komiteen om arbeidstidsbestemmelser i landbruksnæringa av 1927.

Han blei utnevnt til ridder av St. Olavs Orden og mottk Sam Eydes pris for fremragende bygningsingeniørarbeid. Ei byste av ham, lagd av Waldemar S. Dahl, står utenfor det tidligere hovedkontoret til Fredrikstad Tømmerdireksjon, og han har også fått ei gate oppkalt etter seg, W. Blakstads gate i Fredrikstad.

Han var far til arkitekten Gudolf Blakstad og bror til Finn Blakstad, som satt på Stortinget i flere omganger mellom 1906 og 1933.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 133[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 133–134.
3. ↑  Bilde av bysta hos Digitalt museum / Fredrikstad museum, besøkt 18. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
Norsk kompemiddag med saltkjøtt, vossakorv og kålrotstappe.
Litauisk potetball.
**Kompe** (**klubb, raspekake**, **komle**, **kløbb**, **kumle, raspeball,** (mindre kompe; **kompett**), **kump(e)**, **potetball**, **klot**, **ball**) er en tradisjonell matrett. Den er en bolle (*ball*) laget av potet, mel, salt og vann, av og til fylt med fleskebiter. Raspeballen kan serveres sammen med saltkjøtt, stekt flesk, kålrotbiter, kålrotstappe og annet tilbehør som sukker, margarin, smør, tyttebærsyltetøy, duppe, eller sirup – alt etter lokale eller familiære tradisjoner. (I Hordaland kan retten bli servert med poteter, kålrotstappe, saltkjøtt av får, flesk og Vossakorv.) Retten er meget populær i Norge, Sverige, Litauen (der den er nasjonalrett), Latvia, Ukraina og Polen, og ellers i store deler av Sentral-Europa som tilbehør.

Hovedingrediensen er skrelte poteter, som raspes eller males opp og blandes med mel for å få ballene til å henge sammen. Alt etter mengdeforholdet av potetmasse og forskjellige meltyper, vil produktet få forskjellig smak og konsistens.

Enkelte steder i landet tilberedes massen ganske løs, og fingertykke terninger av kjøtt og flesk legges inn i midten av ballen før den legges i gryta for koking (*kumpe/kumle med dott*). Noen steder blir den også kokt i en pølseformet pose.

Andre steder lages deigen hardere og tilbehøret kokes for seg. (eksempelvis *vestlandsk raspeball*)

Navnevariasjonene vil ofte gi antydning om hvilke ingredienser som er brukt og hvilket distrikt oppskriften kommer fra.

Varianten blodklubb lages av blod, mel, salt og flesk.

Se også
-------

* Blandaball
* Chapalele

Litteratur
----------

* Kurt Eriksson; *Den grå juvel: Av jord er den kommet*, Kompe Forlaget, 2005
* Kjartan Brügger Bjånesøy; *Komlelandet - ei reise i raspeballen sitt kokevatn*, Kagge forlag, 2013

Eksterne lenker
---------------

* NRK: Kumperdøser, kompadøs og annan rognmat

Portal: Mat og drikke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Mollestadeika, april 2021.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
Informasjonstavle ved Mollestadeika.
**Mollestadeika** eller **Vetteeika** er kåret til Norges nest største tre (omkrets, 1,3 m over bakken), etter «Brureika» ved Lothe i Ullensvang. Treet står på gården Vestre Mollestad i Birkenes kommune i Agder. Det er ca. 1 000 år gammelt og har seks store grener. Største gren har en tykkelse (omkrets) på 2,59 m. Treet er fremdeles i live, selv om det er innhult (diameter på hulrom = 1,3 m), etter angrep av svovelkjuke (*Laetiporus sulphureus*).

Det går mange sagn om eika, og det er utgitt et hefte som inneholder åtte slike sagn.

Hule eiker er særlig viktige biotoper for artsmangfold. Opptil 1500 ulike arter kan ha tilhold i en gammel hul eik. Dette er grunnen til at hule eiker er kategorisert som en utvalgt naturtype med særlig beskyttelse. 

NRK-TV sendte i 2006 et program i serien *Ut i naturen* som i sin helhet var viet *«Livet i Mollestadeika»*.

Data:

* Alder: ca.1 000 – 1 100 år.
* Omkrets (1,3 m over bakken): 10,3m – (0,5 m over bakken: 10,5 m.)
* Høyde: 15 m.
* Trekronens størrelse: ca. 200 m².

* Mollestadeika 2013  Foto: Karl Ragnar GjertsenMollestadeika 2013  Foto: Karl Ragnar Gjertsen
* Foto: Karl Ragnar Gjertsen  Foto: Karl Ragnar Gjertsen
* Mollestadeika, juli 2009.Mollestadeika, juli 2009.
* Foto: Karl Ragnar Gjertsen  Foto: Karl Ragnar Gjertsen

Referanser
----------

1. ↑  Opplysninger fra fylkesmannen på infotavle ved Mollestadeika

Eksterne lenker
---------------

* www.hule-eiker.no
* (no) «Mollestadeika». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* (no) Mollestadeika i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Livet i Mollestadeika – Filmklipp fra NRK "Ut i naturen"
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
Bai Hao Yinzhen-te fra Fuding i Fujian som regnes som den beste kvaliteten av hvit te
Bai Mu Dan-te som regnes som nest beste kvalitet
**Hvit te** (kinesisk, hvit te) lages av nygrodde knopper og unge blader fra tebusken (*Camellia sinensis*). Råvaren dampes eller stekes nesten umiddelbart for å aktivere polyfenoloksidasjon.[] Den blir deretter tørket. Hvit te bevarer derfor de høye konsentrasjonene av katekiner som finnes i friske teblader.[] Knoppene blir gjerne også skjermet fra sollys i vekstperioden for å begrense klorofylldannelsen. Hvit te er en spesialitet fra provinsen Fujian.

Selv om grønn te også er rik på katekiner, kan den ha annerledes katekinprofil enn hvit te.[] Bladene er mer modne når de plukkes og i enkelte kvaliteter visner de før damping/oppvarming av bladene.

Det er de hvite dunhårene som dekker knoppene som har gitt navnet til hvit te. Råvaren kommer fra en rekke forskjellige teplanter. De mest populære er Da Bai (stor hvit), Xiao Bai (liten hvit), Narcissus- og Chaicha-buskene.[] Hvit te inndeles i forskjellige kvalitetsklasser etter hvordan og når de plukkes og hva som tas med i produksjonen.

Hvit te dampes og tørkes nesten umiddelbart etter plukking (noen steder før de forlater plantasjen).

Kvaliteter (sortering/grades)
-----------------------------

### Bai Hao Yinzhen (Sølvnål)

Den beste kvaliteten av Bai Hao Yinzhen skal være frisk og lys på fargen og dekket med små, hvite dunhår.[] Knoppene skal være like i formen uten stilker eller løv. Den absolutt beste Yinzhen plukkes mellom 15. mars og 10. april når det ikke er regn.[] Man bruker bare uskadde og uåpnede knopper. Denne kvaliteten kommer fra Fuijanprovinsen. 

### Bai Mu Dan (Hvit pion)

Kvaliteten under Bai Hao Yinzhen har med både knopp og to blader som skal være dekket med fine, sølvhvite dunhår.[] Kommer fra Fuijanprovinsen.

### Gong Mei (Tribute Eyebrow)

Tredje kvalitetsnivå benytter seg av blader fra Xiao Bai- eller Small White-tebusker.

### Shou Mei (Noble, Long Life Eyebrow)

En fruktig, sterk hvit te med en kaotisk blanding av tupper og bladtopper.[] Den har sterkere smak enn andre hvite teer, lik oolong.[] Den fjerde kvaliteten plukkes senere enn Bai Mu Dan siden det er akseptert en mørkere farge.[] Fra Fujian og Guangxiprovinsene. 

Det leveres også ceylon hvit te (Sri Lanka) og darjeeling hvit (India).

Litteratur
----------

* Hui, Y. H.; Meunier-Goddik, Lisbeth; Slovejg Hansen, Ase (2004). *Handbook of Food and Beverage Fermentation Technology*. CRC Press. s. 1000. ISBN 0-203-91355-8.
* Pettigrew, Jane (2004). *The Tea Companion: A Connoisseur's Guide*. Running Press Book Publishers. s. 129. ISBN 0-7624-2150-9.
* Ho, Chi-Tang (2008). *Tea and Tea Products: Chemistry and Health-Promoting Properties*. CRC Press. s. 305. ISBN 978-0-8493-8082-2.
* Hanson, Reginald (1878). *A Short Account of Tea and the Tea Trade*. Whitehead, Morris and Lowe. s. 127. ISBN 1-4021-5748-7.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:White tea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** GND
 |
**Billy Jacobsen** (født 27. oktober 1954 i Harstad) er en norsk journalist og forfatter med bakgrunn fra blant annet NRK og dagspressen.

Han var flere perioder ansatt i *Lofotposten*, og var redaktør i avisen perioden 1990-95. 

Jacobsen var ansatt i NRK Nordland første gang i 1985-88; og var senere engasjert som utvikler og hovedforfatter av NRK Nordland Fylkesleksikon (overtatt av Arkiv i Nordland i 2016). Han har i en årrekke også vært frilanser for NRK; særlig da aktiv som radioreporter. 

Jacobsen var i 1998-2016 informasjonsrådgiver for Dualog AS og redaktør for selskapets Newsletter, som førte til en rekke reportasjeoppdrag i Europa og Asia. 

Jacobsen er forfatter av bøkene *Born@sea - historien om Dualog* (Relation97 – 2003), *Den lille boken om Lofoten* (essays – JaKo 2004), *JACK. Et liv i søkk og kav* (Utenfor Allfarvei Forlag 2019). Han har i tillegg redigert og formgitt flere bøker med nordnorske temaer.

Jacobsen er medlem av Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFFO) og Nordnorsk forfatterlag (NNF).

Referanser
----------

1. ↑   authority.bibsys.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Billy Jacobsen - fylkesleksikon». *www.nfk.no*. Arkivert fra originalen 30. august 2019. Besøkt 6. februar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**Septik** er et begrep på avløpsvann, som kan deles opp i tre kategorier: spillvann, overvann og septik. 

Septik er fellesbegrepet for spill- og overvann blandet sammen, som har blitt gammelt eller har en så stor «gjæring» at det danner seg en hinne på topplaget. Denne hinnen består av toalettpapir og såperester, mens vannet under har mindre partikler.

Utenfor bystrøk er det vanlig med oppsamlingstank for avløp fra boliger. Disse oppsamlingstankene kalles på fagspråket for septiktank.

Disse må tømmes med jevne mellomrom og for å bevare miljøet har Stortinget utarbeidet et lovverk for tømming, som kommunene forplikter seg til å følge. Tømmingen utføres av septikbil, slamsuger eller sugebil.

Kildeseparering av avløpsvann er en metode med splittet avløp med mål om å bidra til reduksjon og gjenbruk av vann, mens toalettavfall (septik), sammen med organisk avfall fra privathusholdning og industri blir omgjort til og gjenbrukt som organisk gjødsel (fosfor, nitrogen og kalium) og biogass. Septik blir i denne sammenheng omgjort fra å være et stort samfunnsproblem til et verdifullt råstoff.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Et **konsistorium** er et formelt møte for kardinalskollegiet i Den katolske kirke. De holdes normalt i Vatikanet når det er nødvendig for paven å sammenkalle kardinalene for å rådføre seg om viktige saker.

Kreering av kardinaler
----------------------

Ettersom kreering av nye kardinaler skal skje i kollegiets nærvær, skjer dette ved konsistorier. Navnene på de nye kardinalene blir normalt publisert på forhånd, og den enkelte får da status som *kardinalelekt*. Først ved konsistoriet blir de kardinaler, og dersom en pave dør mellom annonseringen av navnene og konsistoriet er ikke utnevnelsen bindende. 

Den nye kardinalen skal helst være til stede ved konsistoriet, men dersom dette ikke er praktisk mulig er det ikke nødvendig for innsettelsens gyldighet. De som er til stede får overrakt ring, rød kalott og biretta (firkantet hatt). Tidligere fikk de også en bredbremmet, rød hatt med dusker, den såkalte *galerum rubru*, men denne ble avskaffet som formelt tegn på kardinalsverdigheten av Paul VI i 1967. De som ønsker en slik hatt må nå selv gå til anskaffelse av den. 

Ved konsistoriet blir de nye kardinalenes titularkirker og deres rang innen kardinalskollegiet annonsert. De tar så disse kirkene i besittelse, noe som er en rent seremoniell handling, på et senere tidspunkt.

Annen betydning
---------------

Ordet ble tidligere brukt også av enkelte lutherske kirker om et domkapittel.

Se også
-------

* Liste over konsistorier

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Abraham Emil Larsen** (1880–1960) var en norsk forretningsmann og konsul. Han var en av pionerene i den sørafrikanske hvalfangsten som ble etablert under industrialiseringen av hvalfangsten på begynnelsen av 1900-tallet. 

Larsen var født i Spind i Vest-Agder, og var sønn av Abraham Larsen Bjørnevaag (1846–1931) og Johanne Emelie (1849–1927, født Berntsen). Han emigrerte til Sør-Afrika som sekstenåring, der han etablerte han seg som byggmester og entreprenør. 

Sammen med fetteren Jacob J. Egeland grunnla han i 1909 selskapet Union Whaling and Fishing Company Ltd. Selskapet startet fangsten i 1910 fra en landstasjon ved Bluff, nær Durban. Union Whaling var i virksomhet helt fram til 1975. Fra 1936 til 1957 deltok selskapet i den pelagiske fangsten i Sørishavet, blant annet med de flytende hvalkokeriene «Uniwaleco» og «Abraham Larsen».

I 1930 ble Larsen konsul for Finland, og i 1946 norsk konsul i Durban. Han var sentral i det norske miljøet i Sør-Afrika, og var i mange år formann i den norske kirke i Durban. Han stod også for byggingen av en ny misjonskirke i Umbonambi, der svigerfaren Sven Eriksen i mange år var misjonspreset. Larsen fikk også bygget nytt bedehus på hjemplassen Spind.

Abraham Larsen ble en svært velstående mann og investerte sin formue i blant annet i sukker- og trelastindustrien. Han ble i 1930 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden og i 1950 forfremmet til kommandør.

* Norske immigranter Thoralf Skolmen og hans kone Henninge Hillestad poserer foran A.E.Larsens handelsvarebutikk i Empangeni, Zululand ca 1927. Thoralf ble ansatt av Abraham Larsen som butikksjef.Norske immigranter Thoralf Skolmen og hans kone Henninge Hillestad poserer foran A.E.Larsens handelsvarebutikk i Empangeni, Zululand ca 1927. Thoralf ble ansatt av Abraham Larsen som butikksjef.
* Hvalkokeriene Norhval og Abraham Larsen i Sandefjord 1956Hvalkokeriene Norhval og Abraham Larsen i Sandefjord 1956

Referanser
----------

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1891, www.digitalarkivet.no, oppført som Abraham Emil Larssen[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Ministerialbok for Den Norske Sjømannsmisjon i Durban 1949-1986, www.digitalarkivet.no, oppført som Abraham Emil Larsen[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Dødsfall: En av den mest fremstående nordmenn i Sør-Afrika, konsul Abraham E. Larsen i Durban, er død, 80 år gammel». *Aftenposten*, 14. september 1960.
4. ↑  «Abraham Larsen død». *Sandefjords Blad*, 13. september 1960.

Eksterne lenker
---------------

* Dag Ingemar Børresen: *Norsk Hvalfangst i Afrika*[*død lenke*]
* lardex.net: «Den siste hvalfangeren» Arkivert 19. november 2008 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Dag Kaare Kristoffersen** (født 28. juni 1904 i Asker, død 7. august 1986 i Oslo) var en norsk pianist, kordirigent og pedagog. Han skrev sangen «Solhverv» som vant Melodi Grand Prix 1963 og som var Norges bidrag til Eurovision Song Contest samme år. Sangen kom sist i konkurransen uten poeng. 

Kristoffersen debuterte musikalsk i 1929, men ble to år tidligere lærer ved Barratt Due musikkinstitutt. Han gjorde seg bemerket som dirigent for en rekke kor i Oslo, blant dem Oslo håndverkersangforening og Det norske sjømannskor. Sistnevnte deltok også i Erik Byes sjømannsprogrammer på radio og fjernsyn på 1960-tallet.

I løpet av sitt virke skrev Kristoffersen en rekke korsanger og ga ut flere korarrangementer. Han vant Melodi Grand Prix 1963 som komponist for «Solhverv». Dette var hans første slager-komposisjon, og seieren overrasket ham: «Jeg har aldri komponert en slager før, skrevet noen småting til kor har jeg jo, men aldri følt meg kallet som slagerkomponist.» uttalte han til *VG* dagen etter finalen.

Mens «Solhverv» ikke ble noen særlig suksess, hadde Kristoffersen større suksess med sitt andre og siste Melodi Grand Prix-bidag – «Sangen om den flygende Hollender». Gunnar Kaspersen skrev teksten, mens Per Müller sangen den i den norske finalen i 1969. Sangen kom på fjerdeplass i den norske finalen, men ble en radiohit og blant annet oversatt til tysk.

Referanser
----------

1. ↑  «Norske Gravminner – Dag Kaare Kristoffersen». Norske Gravminner. Besøkt 20. januar 2017.
2. ↑  «Dag Kristoffersen i Store norske leksikon». Store norske leksikon. 2. september 2015. Besøkt 20. januar 2017.
3. ↑  «– Første gang i mitt liv at jeg har skrevet en slager». *Verdens Gang*. 11. februar 1963. s. 22.
4. ↑  «Gunnar Kaspersen». Rockipedia. Arkivert fra originalen 1. februar 2017. Besøkt 20. januar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Peter Fleming** (født 21. januar 1955 i Chatham i New Jersey) er en tidligere profesjonell amerikansk tennisspiller.

I løpet av sin tenniskarriere vant han 3 single- og 60 doubleturneringer. Han var en av verdens beste double-spiller på 1980-tallet, og var nummer 1 på rankingen i 1984. Sammen med sin landsmann John McEnroe vant han sju Grand Slam-titler i double, fire i Wimbledon og tre i US Open i årene 1979–84. 

Fleming deltok også på det amerikanske Davis Cup-laget 1979–84, han spilte 15 Davis Cup-kamper, alle i double sammen med McEnroe, hvorav de vant 14, hvilket er amerikansk rekord for et doublepar. USA vant Davis Cup 1979–82 og Flemmings eneste tap kom i 1984, da det svenske paret Stefan Edberg/Anders Järryd vant med 7-5, 5-7, 6-2, 7-5 og Sverige vant Davis Cup-finalen med 4-1.

Grand Slam-titler
-----------------

* Storbritannias flagg **Wimbledon:**
	+ Double herrer – 1979 (sammen med John McEnroe)
	+ Double herrer – 1981 (sammen med John McEnroe)
	+ Double herrer – 1983 (sammen med John McEnroe)
	+ Double herrer – 1984 (sammen med John McEnroe)
* USAs flagg **US Open:**
	+ Double herrer – 1979 (sammen med John McEnroe)
	+ Double herrer – 1981 (sammen med John McEnroe)
	+ Double herrer – 1983 (sammen med John McEnroe)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Cueling: |
| Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | Innsbruck 2012 |  Mix double |
| Friidrett Junior-VM i curling |
| Bronse | Flims 2014 |  Menn |

**Martin Sesaker** (født 9. mai 1994 på Oppdal) er en norsk curlingspiller, som representerer Trondheim Curlingklubb. En av hans fremste meritter er sølv i mix double under Vinter-OL for ungdom 2012.

Idrettskarriere
---------------

Sesaker deltok i Curling under Vinter-OL for ungdom 2012, der han fikk sølv i mix double sammen med Kim Eun-bi fra Sør-Korea. De tapte finalen 2-13 for Michael Brunner og Nicole Muskatewitz. Han deltok også på Norges mix-lag, men disse ble slått ut i kvartfinalen, etter tap 0-8 for Sverige. Året etter deltok han i Junior-VM i curling 2013, men Norge kom der på femteplass i Round Robin, og gikk ikke videre til sluttspillet. 

I Junior-VM i curling 2014 deltok han på Norges lag som kom på tredjeplass. Han deltok også i Junior-VM i curling 2015, men Norge kom på sjetteplass i Round Robin, med fire seire og fem tap, og gikk dermed ikke til sluttspillet. 

Han deltar i Curling-VM 2017 for mikslag, sammen med Wilhelm Næss, Ingvild Skaga og Eirin Mesloe Hæverstøl.

Referanser
----------

1. ↑   CurlingZone player ID 26930, besøkt 8. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Innsbruck 2012 - *Results - Gold Medal GER/SUI v KOR/NOR*, besøkt 6. oktober 2017.
3. ↑  OPP - *Her tar Norge bronsen* Arkivert 6. oktober 2017 hos Wayback Machine. besøkt 6. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Sesaker – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Martin Sesaker – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Martin Sesaker – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Martin Sesaker – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Martin Sesaker – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Ompakara** er et norsk rockeband som ble dannet i Elverum i 1990 av Helge Aarstad, Helge Hellebust og Kent Maurstad. Det fikk raskt følgende medlemmer:

* Helge Aarstad – mandolin, banjo, komponist, tekst
* Kent Maurstad – gitar (tidligere Appelzin Juice Studentz)
* Ole Jørgen Kjernet – bass, kontrabass
* Helge Hellebust – vokal, tekst (tidligere Kent Krutt&Rekruttene, Boxbury Beat)
* Stein Erik Evenstad – trommer
* Iver Erling Årva – fiolin (tidligere Appelzin Juice Studentz)

Bandet spilte egenkomponert musikk inspirert av folkemusikk fra hele verden. Særlig hadde bandet suksess med sin irsk-inspirerte musikk som ble fremført med mye intensitet og ofte i svært høyt tempo. I senere tid har bandet blitt kjent for sin såkalte gangsterpolka-musikk.

I 1990 ga Ompakara ut plata «Vi har på tur» (Ompaplater) som gjorde bra suksess og som bante veien for platekontrakt med Grappa og mange morsomme live-jobber. De mest legendariske var nok plateslippfestene på Slurpen og et par større konserter på Rockefeller i Oslo, men senere også mange andre spillejobber over hele landet.

I 1991 kom bandets andre plate «Såpe tel kvelds» ut (Grappa).  
  

I 1991 ble dessverre bandet oppløst på grunn av noen interne uenigheter, men mye av materialet ble holdt varmt i årene som kom av band som Gravøl hvor to av de opprinnelige medlemmene (H. Aarstad/I. E. Årva) var med.

I 2004 kom de opprinnelige medlemmene sammen, enige om at fortid var fortid og at det var på tide å spille sammen igjen. Etter en stund trakk S. E. Evenstad og H. Hellebust seg og bandet fikk isteden inn 

* Yngve Hareide som sologitarist,
* Sverre Gjørvad på trommer og
* Ivar Nergaard som ny vokalist.

I 2006 begynte bandet å ta nye spillejobber.
Yngve Hareide og Sverre Gjørvad går ut av bandet og Helge Hellebust kommer tilbake på cajon og vokal. 

I 2008 kom Ompakaras tredje plate med tittelen *Gangsterpolka*.

Diskografi
----------

* *Vi har på tur* (1990)
* *Såpe tel kvelds* (1991)
* *Gangsterpolka* (2008)

Gangsterpolka
-------------

**Gangsterpolka** er en musikksjanger innen populærmusikken som er inspirert av baltisk folkemusikk. Sjangeren er etablert av Ompakara. Kravet til musikk som defineres som Gangsterpolka er bl.a. total lengde på maksimum 3 min og 17 sekunder. Blant instrumentene som blir benyttet skal det være minst et trekkspill, en fele eller en banjo. 
Ompakara har søkt patent på begrepet Gangsterpolka hos patentstyret, for derved kunne ha noen føringer i forbindelse med sjangeren.

Eksterne lenker
---------------

* Ompakara[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
Årets unge bonde er en pris som utdeles årlig i regi av Felleskjøpet, McDonald’s i Norge og Norges Bygdeungdomslag. Målet med konkurransen er å trekke frem og hylle unge, initiativrike bønder, og gjennom dette inspirere andre som enten driver med landbruk eller drømmer om å drive med det. Norge trenger flere matprodusenter, og om målet om tilstrekkelig selvforsyningsgrad skal nås, er Norge avhengig av flere nytenkende, unge bønder. 

Prisen for Årets unge bonde ble første gang lansert i 2010 som en del av Grønn utdanning-kampanjen, men står nå på egne ben.

**Vinnere av tittelen Årets unge bonde:**

* 2010: Roar L. Grødeland (28) fra Jæren i Rogaland.
* 2011: Elisabeth Holand (31) fra Vestvågøy i Nordland.
* 2012: Per Magnus Værdal (29) fra Inderøy i Nord-Trøndelag.
* 2013: Terje Uv (34) fra Rennebu i Sør-Trøndelag.
* 2014: Tor Jacob (32) fra Skiptvedt i Østfold.
* 2015: Mats Hegg Jacobsen (30) fra Tromsø.
* 2016: Yngve Berntsen (30) fra Hå på Jæren.
* 2017: Cecilie Nilsen (31) fra Lista i Vest-Agder.
* 2018: Olav Høyheim Einan (29) fra Luster i Sogn og Fjordane.
* 2019: Øistein Aasen (32) fra Vingelen i Tolga.
* 2020: Dina Fonn Sætre (29) og Henning Andreas Holand (35) fra Steigen.
* 2021: Sofie Høybakk (29) fra Vigra.
* 2022: Trine Pedersen (26) og Ole Otto Grønning (26) fra Stadsbygd.
* 2023: Marthe Bogstad (33) fra Kløfta.

Kåringen av «Årets unge bonde» er en årlig begivenhet og finner sted på høsten. Det har blitt en tradisjon at landbruksministeren sitter som juryleder sammen med representanter fra de tre initiativtagerne, McDonald's i Norge, Felleskjøpet og Norges Bygdeungdomslag. 

Våren 2011 lanserte Årets unge bonde side på Facebook. Gjennom denne nettsiden ønsker NBU, McDonald's og Felleskjøpet Agri å nå ut til unge bønder, samt folk som kjenner bønder som kan nomineres til prisen. 

Våren 2017 lanserte Årets unge bonde en egen nettside  .
Frigstadgården i Holbergs gate 11, på hjørnet av Tollbodgata.  Foto: Siri Johannessen 
Holbergs gate 17.  Foto: Bjoertvedt 
**Holbergs gate** (1-63, 2A-66) er en gate i Kvadraturen i Kristiansand som ligger i bydelen Kvadraturen/Eg.

Gaten har sitt løp fra Strandpromenaden til Tordenskjolds gate. I kvartalet mellom Kongens og Dronningens gate mellom Kongensgate skole og Kongens senter er det anlagt et torg som bryter det opprinnelige gateløpet og bare fotgjengere kan passere. Torget har fått navnet *Olav den Vs plass* og er utsmykket med en skulpturgruppe/fontene kalt «Otra» som ble avduket av Kong Olav V i 1984. Den er en gave fra kunstneren Arne Nikolai Vigeland.

At Ludvig Holberg har fått en gate oppkalt etter seg i Kristiansand har sin bakgrunn i at han hadde et kort opphold i byen hvor han underviste i fransk vinteren 1704–1705. Gata hadde opprinnelig navnet Kongens tverrgate, senere Dronningens tverrgate.

Holbergs gate 17 består av flere bygninger, en hvitmalt hjørnebygning på hjørnet mot Rådhusgata og en okergul sidebygning og er i statlig eie. Holbergs gate 17 ble oppført i 1797. Hjørnebygningen er senere ombygget og utvidet. Eiendommen er fredet av Riksantikvaren.

Langs Holbergsgate sør for Tollbodgata er bebyggelsen oppført etter bybrann og murtvang, mens en del av den gamle trehusbebyggelsen er bevart videre langs gata. Øverst i gata ligger Ekserserhuset oppført i 1807–1808 med gymnastikksal for byens garnison, senere også brukt av Kristiansand katedralskole.

Eksterne lenker
---------------

* Panoramabilder fra krysset Holbergs gate/Skippergata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |