recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dammtorpssjön** er en innsjø i Nacka kommune i landskapet Södermanland, Sverige, og har blitt til ved en oppdemming av Nacka ström. Det er en næringsrik innsjø som er svært grunn. Dammtorpssjön har direkte forbindelse med Söderbysjön i sør, og utløp fra Dammtorpssjön går hit. Den østre bukten, som når nesten til Ältavägen, heter *Storängsviken*.

Nord for Dammtorpssjön ligger Nacka församlings eldte kirkegård, som er fra 1642, Södra kyrkogården (Nacka). Vest for innsjøen lå *Dammtorpet*, som nå er en golfbane ved innsjøen. Dammtorpet ble bygget som torp rundt 1730. Mot slutten av 1700-tallet ble det bebodd av stockholmere, som bygget et hus av herregårdskarakter her. Huset brann imidlertid ned i 1911.

Bilder
------

* Innsjøens nordlige delInnsjøens nordlige del
* Innsjøen sørlige del, sett fra broenInnsjøen sørlige del, sett fra broen
* Grunnmurer etter DammtorpetGrunnmurer etter Dammtorpet
* Broen over innsjøenBroen over innsjøen

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dammtorpssjön – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tuapse** (russisk Туапсе́, adygisk: ТIуапсэ) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger ved nordøstkysten av Svartehavet, rundt 100 km sør for Krasnodar. Innbyggertall: 63 513 (est. 2005), 64 238 (folketelling 2002), 63 081 (folketelling 1989).

Byen er et betydelig senter for folkeslaget sjapsuger, hvorav rundt 10 000 bor i Tuapse. Selve bynavnet Tuapse sies å være adygisk (tʷʼa.psə, som betyr «to vann»), men navnet er også attestert i tidlige greske kilder som *Topsida*.

Den nåværende bosetningen ble grunnlagt i 1838 som det russiske fortet *Veljaminovskoje* (russisk: Вельяминовское). Et år senere ble den okkupert og jevnet med jorden av sjapsugene, men den ble straks gjenoppbygget. Under Krimkrigen tok tyrkerne fortet og holdt det i to år (1857–59). Mellom 1875 og 1897 het landsbyen *Veljaminovskij Posad* (russisk: Вельяминовский посад). Den fikk innvilget byrettigheter i 1916. 

I Sovjet-tiden ble byen utviklet til en betydelig utskipningshavn for olje, og sluttpunkt for en oljerørledning fra Groznyj og Majkop som ble ferdigstilt i 1928. Blant byens viktigste industrier er oljeraffinerier og et skipsverk. Byen er også et viktig turiststed, og er det nordlige senter for et turistområde som strekker seg sørover til Sotsji. 

Beliggenheten ved Kaukasusfjellenes vestlige utløpere gir byen et svært mildt klima. 

Innen byområdet ligger også de to større stedene *Novomikhailovskij* (10 335 innbyggere) og *Dsjubga* (5 194 innbyggere).

Kjente personer fra Tuapse
--------------------------

* Vladimir Kramnik – sjakkspiller, verdensmester i 2000
* Natalie Glebova – Miss Universe-vinner i 2005

Referanser
----------

1. ↑  «26. Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года». Rosstat. Besøkt 23. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tuapse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Byer i Krasnodar kraj |
| --- |
| Administrativt senter: Krasnodar |
| Flagget til Krasnodar kraj | Abinsk **·** Anapa **·** Apsjeronsk **·** Armavir **·** Beloretsjensk **·** Gelendzjik **·** Gorjatsjij Kljutsj **·** Gulkevitsji **·** Jejsk **·** Khadyzjensk **·** Korenovsk **·** Kropotkin **·** Krymsk **·** Kurganinsk **·** Labinsk **·** Novokubansk **·** Novorossijsk **·** Primorsko-Akhtarsk **·** Slavjansk-na-Kubani **·** Sotsji **·** Temrjuk **·** Tikhoretsk **·** Timasjovsk **·** Tuapse **·** Ust-Labinsk | Russlands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Giovanni Aroccia** (også kjent som **Lo Ruowang**, født 1566 i Italia, død 1623 i Hangzhou i Kina) var en italiensk katolsk prest og kinamisjonær tilknyttet jesuittordenen. Han ble sendt til India i 1586, og ble utdannet i Goa og i Macao (i Kina).

I 1597 ble han sendt inn i Kina og postert i Shaozhou i provinsen Guangdong.

Etterhvert ble han flyttet til de nyopprettede misjonsstasjonene i Nanchang og så til Nanjing, der han forble i ni år. I denne perioden døpte han blant andre den fremtredende konvertitten Qu Taisu.

I 1609 ble han sendt tilbake til Nanchang. I 1616, da myndighetene bragte anklager mot jesuittene, gikk Aroccia i dekning i en konvertitts hjem i Jianchang i provinsen Jiangxi. Senere fortsatte han sin forkynnelse i Zhangzhou og Jiading.

I 1622 ble han leder for jesuittmisjonen i Kinas indre.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. ↑   bdcconline.net[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  «Aroccia, Giovanni | BDCC». *Biographical Dictionary of Chinese Christianity (bdcconline.net)*. China Group : A Collaboration of China Scholars. Besøkt 23. april 2021.
**Alexis Sanchez**, (født 26. august 1976 i Havanna, Cuba) er en Major League Baseball-spiller, som for øyeblikket spiller for Long Island Ducks i Atlantic League.

Sanchez immigrerte fra Cuba på en flåte i 1994, atten år gammel. Han og en kamerat ble plukket opp av Coast Guard etter tre dager på sjøen, de ble deretter internert på Guantánamobukta. Sanchez ble der i 16 måneder inntil han bosette seg i Miami, Florida. Han fikk innvilget amerikansk statsborgerskap i 2004. Han er gift og har to sønner.

3. april 2005, ble han den første spiller i Major League dømt for brudd på de nylig innførte dopingbestemmelsene, som er innført for å ta opp kampen mot den utbredte bruken av anabole steroider og andre prestasjonsfremmende midler i amerikansk baseball.

Referanser
----------

1. ↑   National Library of Israel Names and Subjects Authority File, National Library of Israel J9U ID 987011876373005171, besøkt 1. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Players suspended under baseball's steroids policy». espn.com. 7. juni 2006. Besøkt 20. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alex Sánchez – Baseball-Reference.com (Major League) Rediger på Wikidata
* Alex Sanchez Major and Minor League Statistics: The Baseball Cube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
Acolhuacan (rødt) i 1418
*Acolhuacan-Tetzcoco* i Codex Mendoza
Glyfen *Acolhua*
**Acolhua** (nahuatl *Ācōlhuah*) var et nahuafolk i Mexicodalen; deres rike bir kalt *Acolhuacán*. Acolhuaene inngikk etter 1482 en allianse med to andre stammer, med *mexicaene* (det vil si aztekerne) og tepanekerne, og det er dette som tradisjonalt kalles Aztekerriket.

Geografi
--------

Acualcans politiske og økonomiske sentrum var Tetzcoco (Texcoco) som er i dagens meksikanske forbundsstat México. Den var på østre bredd av den salte tidligere Texcocosjøen. Også byen Zultepec med maksimalt 5.000 innbyggere, i grenseområdet mot Tlaxcala var av betydning. Riket strakk seg også inn i det som i dag er delstaten Hidalgo i nordøst.

Historie
--------

Ifølge arbeider skrevet av Ixtlilxóchitl (på 1600-tallet) kan acolhuaenes historie følges fra 1200-tallet av. Først var *Tenayocan* (Tenayuca) hovedstaden. Herskeren Nopaltzin (regj. 1202–1236) var gift med en toltekisk prinsesse. Hans sønn *Tlotzin* (regj. 1236–1272) beskrives so en god statsmann som lot bygge mange vanningssystemer (kanaler, demninger). Hans barnebarn *Catlenihco* endret hovedstaden til Tetzcoco. Hans etterfølgere utvidet herskapsområdet, me ca 1420 hom Acolhuacán under tepanekernes dominans, skjønt endte blodig i 1428. Tapanekerne måtte underkaste seg, og sammen med aztekerne fannet Tetzcoco den aztekiske trippelalliansen.

Personer
--------

Alcolhuas mest berømte konge var Nezahualcoyotl, den såkalte «dikterkongen» av Tetzcoco, som – etter foreldrenes død (1418) – kom på tronen i ung alder, ikke klarte å holde seg ved makten for den tepanekiske overmakt, og tok tilflukt i 1428 i Tenochtitlán. Han skom sterkt tilbake, og døde i 1472. Også sønnen Nezahualpilli (regj. 1473–1515) er alment kjent.

Litteratur
----------

* Nigel Davies: *The Toltec Heritage: From the Fall of Tula to the Rise of Tenochtitlan.* Civilization of the American Indian Series 153. Norman: University of Oklahoma Press, 1980; ISBN 0-8061-1505-X
* Michael E. Smith: *The Aztlan Migrations of Nahuatl Chronicles: Myth or History? (PDF; 3,3 MB)*. Ethnohistory 31 (3), 1984, s. 153–186.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Frederick Chilton** Ph.D. er en litterær person fra romanene *Den røde drage* og *Nattsvermeren* skrevet av Thomas Harris og filmatiseringen av romanene. Han er direktør av «*Chesapeake State Hospital for the Criminally Insane*» og senere «*Baltimore Hospital for the Criminally Insane*» der han behandlet sin mest berømte pasient Hannibal Lecter. I *Manhunter* fremstilles han av Benjamin Hendrickson og i *Nattsvermeren* og *Den røde drage* fremstilles han av Anthony Heald.

Biografi
--------

*Biografien baserer seg på bøkene av Thomas Harris og ikke filmatiseringen av dem.*
Hans rolle i *Den røde drage* er en liten en. Hans personale finner en melding fra Francis Dolarhyde i Lecters toalettpapir, og Chilton tilkaller da Will Graham og FBI. I filmatiseringen av boken er hans rolle utvidet.

I *Nattsvermeren* blir han igjen kontaktet av FBI for å få intervjue Lecter i forbindelse med «Buffalo Bill»-mordene, denne gangen av Clarice Starling. Chilton blir etterhvert sjalu på forholdet mellom Lecter og Starling og plasserer opptaksutstyr i cellen til Lecter for å kunne lytte på deres samtaler. Han får sin sjanse da han hører at Starling, under ordre fra Jack Crawford tilbyr Lecter mye bedre soningsforhold hvis han gir opplysninger som ledere til arrestasjonen av «Buffalo Bill». Han undersøker dette og finner ut at det hele er en bløff, men arrangerer et møte med senator Martin for å ta all æren selv. Lecter aksepterer, men gir falsk informasjon ti Senator Martin og Paul Krendler fra Justisdepartementet, han gir dem et falskt navn på Buffalo Bill, «William Rubin» eller «Billy Rubin». (Bilirubin er et fargestoff som finnes i avføring, som har samme farge som Chiltons hår. I filmversjonen er navnet byttet til «Louis Friend», et anagram for «*iron sulfide*», også kjent som «narregull».) 

Da Lecter senere rømmer fra politiet involverer Chilton seg i jakten. Chilton mottar senere et brev fra Lecter der han forteller at han vil få sin hevn over Chilton, og når han er ferdig vil Chilton få sin mat gjennom en slange. Lecter anbefaler ham også til å tatovere instruksjonene på pannen hans. I filmatiseringen forteller Lecter Starling over telefonen at han skal ha «en gammel venn til middag». Chiltons endelige skjebne er uvisst, men det er sannsynlig at Lecter fikk sin hevn. Chilton opptrer ikke i boken *Hannibal*, men det nevnes at han forsvant for ca. syv år siden mens han var på ferie. 

| * v
* d
* r
Hannibal Lecter-tetralogien av Thomas Harris |
| --- |
| Bøkene | *Den røde drage* **·** *Nattsvermeren* **·** *Hannibal* **·** *Hannibal Rising* |
| Filmene | *Manhunter* (1986)  **·** *Nattsvermeren* (1990) **·** *Hannibal* (2001) **·** *Den røde drage* (2002) **·** *Hannibal Rising* (2007) |
| TV-seriene | *Hannibal* (2013–15) |
| Hovedpersonene | Hannibal Lecter **·** Will Graham **·** Clarice Starling |
| Bipersoner | Jame Gumb **·** Frederick Chilton **·** Jack Crawford **·** Francis Dolarhyde **·** Murasaki Shikibu Lecter **·** Mason Verger |
| Liste over mindre rollefigurer fra Hannibal Lecter-tetralogien |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | Rio 2016 | 400 m - T33/34 |
| Sølv | Rio 2016 | 800 m - T34 |
| Bronse | Rio 2016 | 100 m - T34 |
|  Para-VM i friidrett |
| Sølv | Doha 2015 | 100 m - T34 |
| Sølv | Doha 2015 | 400 m - T34 |

**Alexa Halko** (født 28. juni 2000 i Midwest City i Oklahoma) er en USA-amerikansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klasse T34, som er for utøvere med cerebral parese. Hun konkurrerer i rullestolløp, på sprint- og mellomdistanser. Hennes fremste internasjonale meritter er sølv på 400 og 800 meter ved Paralympiske sommerleker 2016 og sølv på 100 og 400 meter ved Para-VM i friidrett 2015. 

Hun kan gå, men kan ikke løpe, og konkurrerer i rullestol.

Idrettskarriere
---------------

2014
Halko debuterte internasjonalt ved IWAS World Junior Games 2014 i Stoke Mandeville i England. Der kom hun på 2.-plass på 400 meter i U23-klassen, bak finske Amanda Kotaja. Hun vant 1500 meter i klassen U18, og hun vant også 200 meter (U18) og 800 meter (U23). Hun deltok også i spydkast, der hun kom på 6.-plass, og i kulestøt og diskos der hun kom på 3.-plass. På dag 4 vant hun også 100 meter, med ny USA-rekord i klassen T34 med 18,88 sekunder.

2015
Halko deltok ved Para-VM i friidrett 2015, og kom der på 2.-plass både på 100 meter 400 meter. På 100 meter satte hun ny områderekord (nord- og sentralamerika) med 18,55 sekunder, der britiske Hannah Cockroft vant med tiden 17,73, som var ny mesterskapsrekord. På 400 meter vant også Hannah Cockroft. 

2016
Ved USAs uttakningskonkurranse til Paralympiske sommerleker 2016 (2016 US Paralympic Team Trials) vant hun 100 meter, og hun kom på 3.-plass på 800 meter og 4.-plass på 400 meter. Hun ble dermed tatt ut til å delta ved sine første paralympiske leker. 

I Paralympics fikk hun 3 medaljer. Hun fikk sølv på 800 meter i klassen T34, der Hannah Cockroft vant. Hun fikk også sølv på 400 meter i klassen T33/34, bak samme Cockroft, og hun fikk bronse på 100 meter, der Cockroft vant foran Kare Adenegan.

Referanser
----------

1. ↑  Team USA - *Alexa Halko* Arkivert 14. oktober 2016 hos Wayback Machine. besøkt 3. oktober 2016.
2. ↑  IWASF - *Results Day 1* Arkivert 5. oktober 2016 hos Wayback Machine. besøkt 3. oktober 2016.
3. ↑  IWASF - *Results Day 1* Arkivert 5. oktober 2016 hos Wayback Machine. besøkt 3. oktober 2016.
4. ↑  IWASF - *Results Day 4* Arkivert 5. oktober 2016 hos Wayback Machine. besøkt 3. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC
* Profil hos Rio 2016 Arkivert 3. oktober 2016 hos Wayback Machine.
* Team USA - Alexa Halko Arkivert 14. oktober 2016 hos Wayback Machine.
***Tuanpai*** (forenklet kinesisk: 团派, tradisjonell kinesisk: 團派, pinyin: *Tuánpài*, «ungdomsligaklikken») er et uttrykk benyttet av kjennere av kinesisk politikk om den politiske krets innen Kinas kommunistiskparti som har sin fortid i og sitt nettverk fra den kinesiske kommunistiske ungdomsliga. 

Uttrykket benyttes også mer spesifikt om kretsen rundt Hu Jintao, altså hans politiske støttespillere. 

Uttrykket *Tuanpai* ble først brukt på Hu Yaobangs tid, da Hu Yaobang ble kritisert for å gjøre seg alt for avhengig av kadre av *tuanpai*bakgrunn.

Karakteristika
--------------

Den politiske analytiker Cheng Li ved Brookings Institution inndeler (2009) Kinas kommunistpartis maktstruktur i to distinkte «koalisjoner» - én bestående av «populister» og en bestående av «elitister». Elitistene klassifiseres som slike som for det meste stammer fra Kinas rikere østlige provinser, ikke minst fra Shanghai (*Shanghaiklikken*) eller slike som av familiebakgrunn stammer fra tidligere ledende kommunistiskekadre (det vil si «prinsepartiet». På den annen side har man «populistene» - hvoriblant *tuanpai*ene er fremtredende. Dette er folk som gjerne er av en mer folkelig bakgrunn, fra «grasrota», og som har gått gradene fra bunnen av opp gjennom partisystemet. 

Mens «elitistene» anses å være mest opptatt av økonomisk vekst og markedsfunksjonalitet, er «populistene» ansett å være mer opptatt av sosial harmoni og utjevning av ulikhetene. 

«Tuanpai»ene har gjerne meghet høy utdannelse fra universiteter og lignende.

Personer som gjerne grupperes som «tuanpai»
-------------------------------------------

Li Keqiang
* Hu Jintao
* Li Keqiang
* Li Yuanchao
* Song Defu
* Hu Chunhua
* Zhou Qiang
* Zhang Baoshun
* Wang Yang
* Liu Yandong
* Ling Jihua

Referanser
----------

1. ↑  Cheng, Li (16. august 2009). «One party, two coalitions in China’s politics». Brookings Institute. Besøkt 16. november 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Tuanpai Arkivert 20. februar 2012 hos Wayback Machine.
* One party, two coalitions in China’s politics
* China’s Team of Rivals
* China's 'fifth generation' leaders come of age Arkivert 2. mai 2012 hos Wayback Machine.
* China's economic decisionmakers
**Hermann Karl August Weinkauff** (1894–1981) var en tysk jurist og dommer. Weinkauff var den første dommer i Bundesgerichtshof, en av fem føderale høyesteretter i Forbundsrepublikken Tyskland.

Han tok i 1912 abitur i Speyer og studerte fra samme år jus i München, Heidelberg, Würzburg og Paris.

Weinkauff deltok i første verdenskrig, og arbeidet fra 1922 i Bayerns justisdepartement. Han hadde ulike stillinger som statsadvokat og dommer i Bayern til han i 1932 ble hjelpedommer i Tysklands daværende øverste domstol, Reichsgericht. Fra 1937 var han dommer i Reichsgericht.

Han var under nasjonalsosialismen aldri medlem av NSDAP, men var medlem av det nasjonalsosialistiske juristforbundet, Bund Nationalsozialistischer Deutscher Juristen.

Etter andre verdenskrig ble han i 1946 president i lagmannsretten (landgericht) i Bamberg, og deretter fra 1949 president i Oberlandesgericht i Bamberg, som var Bayerns høyesterett. I denne stillingen etterfulgte han Thomas Dehler. I 1950 ble han den første president i den føderale Bundesgerichtshof, og hadde stillingen til 1960.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 5. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 19. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 1. januar 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3  «Der Bundesgerichtshof - Präsidenten : Dr. h.c Hermann Weinkauff - Dr. h.c. Hermann Weinkauff». *www.bundesgerichtshof.de*. Besøkt 27. desember 2022.
5. ↑  «Hermann Weinkauff». Munziger. Besøkt 27. desember 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
**Frederick «Fred» William Colberg** (født 13. november 1900, død 21. mars 1965) var en amerikansk bokser som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Colberg vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i weltervekt, i semifinalen tapte han til Bert Schneider fra Canada som siden ble olympisk mester gjennom å beseire Alexander Ireland i finalen. Det var 18 boksere fra ti nasjoner som stilte i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 21. til 24. august 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i boksing, weltervekt

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frederick Colberg – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Colberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Colberg – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Frederick Colberg – BoxRec Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Acneus*** er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende
--------

Små, bredt ovale, nokså flate, mørke biller, dekkvingene gjerne med gule flekker. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og fjærformede. **Hodet** er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. **Brystskjoldet** (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. **Dekkvingene** er brede og flate, ofte med dype punktstriper. **Beina** er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. **Larvene** ("water pennies") er flate, hos denne slekten ganske avlange. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.

Levevis
-------

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse
----------

Arten lever i det vestlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
				+ Underfamilien Eubriinae
					- Slekten ***Acneus*** Horn, 1880
						* *Acneus beeri* Hatch, 1961
						* *Acneus burnelli* (Fender, 1962)
						* *Acneus oregonensis* Fender, 1951
						* *Acneus quadrimaculatus* Horn, 1880

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Acneus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Acneus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acneus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acneus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**François Gayot de Pitaval** (født 1673 i Lyon, død 1743) var en fransk advokat og forfatter. Han er kjent for å ha innført beskrivelsen av virkelige kriminalsaker som litterær sjanger. Navnet «pitaval» er blitt synonym for en samling av kriminalsaker.

Liv
---

Pitaval var opprinnelig soldat, før han forlot tjenesten og ble advokat. Siden han ikke gjorde lykke som sakfører, begynte han i stedet å utgi bøker. Hans mest kjente verk er samlingen av *Causes célébres* («Berømte rettssaker»), som utkom i 20 bind og var en beskrivelse av de mest kjente kriminalsakene på begynnelsen av 1700-tallet, basert på prosessaktene.

Selv om Pitaval regnes som en middelmåtig forfatter, ble samlingen hans forbilde for en lang rekke lignende samlinger av kriminalsaker. I noen land, for eksempel Tyskland, kaller man en slik samling simpelthen en «pitaval».

I Danmark-Norge utga juristen Frederik Vilhelm Wivet en samling etter Pitavals mønster, *Forsøg til Fortælning om mærkværdige danske og norske Sager udførte i Højesteret* (1774–1776).

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 3. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 15. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* «Gayot de Pitaval (Français)», i *Biographie universelle*, bind IV. Paris, 1848

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** KulturNav
 |
**Josjkar-Ola** (marisk og russisk: Йошка́р-Ола́) er største by og hovedstad i Republikken Mari El i Russland. Den ligger ved elva Malaja Koksjaga, rundt 650 km øst for Moskva. Innbyggertall: 281 165 (folketelling 2002). 

Nasjonalteateret i Mari El
Josjkar-Ola betyr *rød by* på marisk. Det nåværende navnet er byens tredje. Byen het Tsarjovokoksjajsk (russisk: Царёвококшайск) før 1919 og Krasnokoksjajsk (russisk: Краснококшайск) fra 1919 til 1927. Disse navnene var avledet av elva som renner gjennom byen.

I sovjettiden, spesielt etter andre verdenskrig, var byen et regionalt industri- og transportsenter og vokste til sin nåværende størrelse. Sovjetunionens sammenbrudd fjernet kunstig støtte for ineffektive statlige virksomheter, og førte til at mesteparten av industriproduksjonen i området ble nedlagt. Den brå nedgangen i levestandard førte til at den best kvalifiserte arbeidskraften flyttet til andre byer i Russland. 

Det ligger en strategisk rakettbase nær byen.

Transport
---------

Josjkar-Ola er knyttet til andre byer og regioner i Russland via jernbane og bussruter. Josjkar-Ola lufthavn ligger 9 km nord for byen. 

For transport innen byen finnes et nettverk av kollektivtrafikk, bestående av busser, trolleybusser og rutetaxier (*marsjrutki* (russisk: маршрутки).

Utdanning
---------

I Josjkar-Ola ligger flere høyere utdanningsinstitusjoner, blant annet *Mari statlige universitet,* Mari statlige tekniske universitet *og* Mari statlige pedagogiske institutt*.*

Referanser
----------

1. ↑  ; arkiveringsdato: 31. juli 2017; besøksdato: 31. juli 2017; arkiv-URL: .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Yoshkar-Ola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Йошкар-Ола – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Detaljert kart over Josjkar-Ola

  


| * v
* d
* r
Byer i Mari El |
| --- |
| Hovedstad: Josjkar-Ola |
| Flagget til Mari El | Kozmodemjansk **·** Volzjsk **·** Zvenigovo | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Acmenychus*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Små til middelsstore (5 - 6 millimeter), avlange, svarte bladbiller. Gruppen er lett å kjenne på at oversiden er dekket av skarpe pigger, artene kan minne om bittesmå piggsvin. Dekkvingene har korte pigger langs sidekanten og flere pigger oppe på ryggen, pronotum har fire lange pigger på hver side. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, rundt halve kroppslengden. Dekkvingene er jevnbrede med åtte punktrader.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på gress, i alle fall på takrør.

Utbredelse
----------

Slekten er vidt utbredt i Afrika og Asia, mot sør til Zambia, mot øst til Kina og mot nord til Russland.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
				+ underfamilien **Hispinae**, Gyllenhal, 1813 – ikke i Norge, én art i Norden
					- stamme **Hispini** Gyllenhal, 1813
						* slekten ***Acmenychus*** Weise, 1905
							+ *Acmenychus caucasicus* (Heyden, 1878)
							+ *Acmenychus discernenda* (Uhmann, 1949)
							+ *Acmenychus inermis* (Zubkoff, 1833)
							+ *Acmenychus monochiri* (Uhmann, 1936)
							+ *Acmenychus planus* Maulik, 1919

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* [dtools.org/id/beetles/hispines/factsheet.php?name=*Acemenychus<%2Fem>+Weise+1905f%3A+318 Hispines of the World- *Acmenychus*]*
** *Acmenychus* på ITIS

* (en) *Acmenychus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Acmenychus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Acmenychus* hos ITIS Rediger på Wikidata*
***Hyrdene i Helmand*** *engelsk:* ***Shepherds of Helmand*** er en krigsfilm regissert av Gary Mortensen. Den ble utgitt på DVD i USA den 10. oktober 2010 av *Lucky Forward Films*. Dokumentaren følger 17 menn fra nasjonalgarden i Oregon som meldte seg frivillig til å trene en kandak (afghansk bataljon) med soldater fra den afghanske hæren. Dokumentaren vant prisen for «Beste Dokumentar» på Queen's World Film Festival, den vant "det Gylne Ace Award" på Las Vegas Film Festival, og vinner av "Militære Kanal Award" i 2011 GI Film Festival.

Filmens innhold
---------------

Filmen handler om sytten frivillige fra Oregon National Guard som i 2008 meldte seg frivillig til å reise til Afghanistan for å trene soldater fra den afghanske Nasjonale Hæren for å støtte Operasjon Enduring Freedom. Det var et lag av militære rådgivere eller Embedded training Team (ETT)), og ble stasjonert i Camp Phoenix i Kabul. Det afghanske kandak var et lett infanteri enhet om lag 200 mann sterkt og de var primært utstyrt med AK-47 geværer, PK maskingevær, og Ford Ranger lastebiler for transport. Amerikanerne trente Afghanerne til å bli en innsatsstyrke mot narkotika omsetning og de ble stasjonert i Helmand-provinsen for å stoppe ulovlig produksjon og omsetning av opium, noe som skaffet Taliban penger. Den amerikanske regjeringen ga i stedet de afghanske bønder korn for å dyrke mais. De høye kornåkre viste seg derimot å bli et ideelt gjemmested for bakholdsangrep for Taliban-krigerne. Dessverre begynte den lokale "anti-narkotika" enheten å røyke den beslaglagte marihuana og de amerikanske troppene var ute av stand til å stoppe dette. Etter mye kamp sammen med soldater fra Royal Irish Regiment og den Kongelige danske hæren, begynte ETT teamet å forlate Helmand-området for å gå tilbake til Kabul. En hjemmelaget bombe ødela et pansret kjøretøy og drepte Bruno de Solenni fra Crescent City, California. Soldatene kom hjem til Oregon, og alle forsøker å tilpasse seg det sivile liv, hver på sin egen måte. Deres prestasjoner i Afghanistan var bemerkelsesverdig og kaptein Paul Dyer forteller om den første kampen mot Taliban, hvor mange av de afghanske soldater flyktet eller ikke slo tilbake, men amerikanerne var klare til å sloss. Afghanere som hadde kommet tilbake klarte å forsvare byen Lashkar Gah (Bost) mot Taliban med minimal amerikansk støtte. Disse frivillige ble noen av de mest dekorerte enheter i Nasjonalgardens historie.

Referanser
----------

1. 1 2  «Shepherds of Helmand». Shepherds of Helmand. Arkivert fra originalen 16. april 2016. Besøkt 16. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hyrdene i Helmand* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Kistere** (georgisk: ქისტები – *kistegi*, russisk: Кистинцы – *kistintsy*) er et tsjetsjensk-talende folkeslag i den østlige delen av Georgia. De bor for det meste i Pankisidalen i provinsen Kakheti, og i 2002 omfattet de en befolkning på 7 110 personer. Kisterne er hovedsakelig sunni-muslimer.

Historie
--------

Kisterne har sitt opphav fra tsjetsjenske og ingusjiske stammer som fra 1830 til rundt 1870 innvandret til den da ubebodde Pankisidalen samt enkelte andre nærliggende områder i provinsene Kakheti og Tusheti. Bosetterne fra nord kom delvis som følge av økonomisk nød, delvis for å unnslippe blodhevn og delvis som religionsflyktninger fra en bølge av islamisering som skylte fra Dagestan mot Tsjetsjenia. Den første kistiske bosetningen var landsbyen Khorbalo. I 1873 var det 865 kistere i Pankisidalen, i 1901 var det 1 352, og i 1979 rundt 6 000.

Språk og kultur
---------------

Kisterne snakker fremdeles en tsjetsjensk dialekt, som også er utbredt i Tsjetsjenia, men språket brukes bare i tale, ettersom det ikke gis undervisning i tsjetsjensk på de lokale skolene.

Innvandrerne fikk navnet «kistere» på georgisk, og selv om de fremdeles er nært beslektet både kulturelt, språklig og etnisk til de andre nakh-talende folkeslagene som ingusjere og tsjetsjenere, så har deres skikker og tradisjoner også mange likhetstrekk med andre øst-georgiske fjellfolk. 

Omtrent det samme området i Georgia er også hjemsted for batsere, et beslektet, men separat nakhisktalende folkeslag av nord-kaukasisk opprinnelse.

Religion
--------

Da kisterne begynte sin innvandring til Georgia ble overgang til kristendommen satt som en betingelse for tillatelse til å bosette seg i området. Først i andre halvdel av det 20. århundre skiftet flertallet av kisterne over til islam igjen. Majoriteten av kistere er i dag sunni-muslimer, men det finnes fremdeles mindre områder med kristne kistere i Pankisi, Tusheti og Kakheti.

Eksterne lenker
---------------

* Nikolaus von Twickel: «Die Kisten von Pankissi – georgische Patrioten tschetschenischer Abstammung» (tysk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Kistebord fra gården Heggtveit i Brunkeberg, Kviteseid i Telemark. Ved en radiologisk datering er bordet anslått å være laget mellom 1305 og 1395. Lengde 296,5 cm. Foto Norsk Folkemuseum, NF.1955-0611.
Kistebord fra Høydalsmo, Tokke i Telemark. Ved en radiologisk datering er bordet anslått å være laget en gang mellom 1435 og 1455. Lengde 228 cm. Foto Norsk Folkemuseum, NF.1906-1056.
**Kistebord** er et kombinasjonsmøbel med dype sarger på begge langsider, lukkede kortsider og bunn slik at det dannes en kiste under bordplaten. Kistebord har dør til oppbevaringsrommet i siden, og kortsidene er forlenget slik at de utgjør bordets føtter. Oppbevaringsrommet har trolig vært brukt til mat eller kar som er bruk i husholdningen. Typen har røtter tilbake til middelalderen og i et diplom fra 1413 finner vi omtale av *bordkistor*.

Litteratur
----------

* Christie, Inger-Lise (2011): «Kulturhistoriske gjenstander og naturvitenskapelige metoder. Radiologisk tidfesting av et utvalg gjenstander fra Norsk Folkemuseums samlinger.» I: *By og bygd 44* side 95-126. Oslo. ISBN 978-82-90036-84-1
* Gjerdi, Trond (1976): *Møbler i Norge*, Oslo. ISBN 82-03-08610-1

Referanser
----------

1. ↑  Christie (2011)s. 106.
2. ↑  Christie (2011)s. 108.
3. ↑  Christie (2011) s. 105 f.

Eksterne lenker
---------------

* Se kistebord i DigitaltMuseum
***The Vicar of Wakefield*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

En pastor i Wakefield er en fattig mann. Til tross for at han har arvet en større formue, mister han alle pengene sine på grunn av andres løgner og uærlighet. I en alder av femti år bor pastoren i en liten hytte, og kjemper desperat for å forsørge seg selv og sin store familie. På dette tidspunktet presenterer to fremmede seg for presten. Den ene er den unge gods-eieren som eier området hvor passtorens hytte ligger.

Den andre mannen, sir Witham, er gods-eierens onkel. Sir Witham avslører imidlertid ikke sin egen høye rang, men poserer i stedet som en enkel gentleman fra landsbygda. Gods-eieren blir raskt forelsket i prestens eldste datter, Olivia, og til tross for farens advarsler blir hun snart overbevist til å stikke av sammen med ham. Men senere oppdager Olivia hvordan hun har blitt narret, og hun forlater ham. Men gods-eieren lar sitt vrede gå utover hele over hele familien deres, ved å få soknepresten arrestert og fengslet på grunn av gjeld.

Skuespillere
------------

* Martin Faust som pastoren i Wakefield
* Frank Hall Crane
* Anna Rosemond
* William Garwood
* Marie Eline
* Bertha Blanchard
* Lucille Young
* William Russell

Referanser
----------

1. ↑  THE VICAR OF WAKEFIELD

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Vicar of Wakefield* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Vicar of Wakefield* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Andreas Bye** (født 1975) er en norsk jazzmusiker (slagverk) fra Skoppum i Vestfold, kjent fra en rekke innspillinger med norske jazzband han er medlem av. 

Bye gikk musikklinja på Sandefjord Gymnas fra 1991-1994 før han begynte på Norges musikkhøgskole i Oslo.

Bye er med i Frode Berg kvartett (*Dig it*, 2003), 
i Bugge Wesseltofts serie New Conception of Jazz (2004), 
i Sigurd Køhn kvartett (*This place*, 2004),
i Elvira Nikolaisens orkester (2005),
i Anders Aarum trio (*First communion*, 2006),
i Jazzmob (*Infernal machine*, 2006),
i Nils Olav Johansen band (*My deal*, 2007) og
i Roy Powell trio (*Live at Ronnie Scott*, 2007).
Videre har han deltatt i Sharp 9, samt spiller med Jon Eberson i «New High Quartet», i «Montée» i Michael Bloch trio, i Ketil Gutvik F E M, i gruppa Moment med Jens Fossum, Tore Brunborg og Jørn Øien, Barth & Johnsen Trio med Frode Barth og Harald Johnsen, Christian Reim samt medvirket på Lars Martin Myhre (*Stengetid?*, 2006). Med Astor Andersen har han også utgitt (*Nå synger vi om dyra våre* 1997; *Lilleby brannstasjon* 2006).

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 781725, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  .
3. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Wikidata Q99181182
4. ↑   *Montreux Jazz Festival Database*, Montreux Jazz Festival konsert ID 4971, Wikidata Q99181182
5. ↑  artistside Arkivert 13. august 2007 hos Wayback Machine. på groove.no
6. ↑  medvirkninger Arkivert 26. september 2007 hos Wayback Machine. fra diskografi.no

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***The Vaquero's Vow*** er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Manuella, en vakker meksikansk ung kvinne, har vekket interessen til Renaldo. Men hun er mer interessert i den sprudlende unge musikeren Gonzales. Men det hun ikke vet er at oppmerksomheten han viser henne, er bare fordi faren hennes er meget velstående. Hun avviser Renaldo, og gifter seg snart med Gonzales. Renaldo kommer til bryllupet deres som en ubudt gjest.

Han advarer Gonzales om å være trofast mot den nye bruden sin, ellers må han passe seg. Men Gonzales bruker snart konas penger på alkohol. Dette nekter hun, men hun blir slått og kvalt før han tar verdisakene hennes for å selge. Renaldo får vite om dette, går til tavernaen for å minne Gonzales om advarselen hans. Men en forferdelig konfrontasjon oppstår.

Medvirkende
-----------

* Charles Inslee som Renaldo
* Harry Solter som Gonzales
* Linda Arvidson
* Gladys Egan som liten jente
* Frank Evans
* George Gebhardt som bryllupsfest / bartender
* Arthur V. Johnson som bryllupsfest / i baren
* Florence Lawrence som bryllupsfest / i baren
* Wilfred Lucas
* Jeanie Macpherson
* Mack Sennett som bryllupsfest / i baren

Referanser
----------

1. ↑  «The Vaquero's Vow». *Silent Era* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

(en) *The Vaquero's Vow* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Vaquero's Vow* på American Film Institute Rediger på Wikidata
* (en) *The Vaquero's Vow* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Hypsometrisk ligning** er en ligning som gir forholdet mellom lufttrykket og tykkelsen av et atomsfærelag så lenge man har konstant temperatur og gravitasjon. Ligningen utledes av den hydrostatiske ligningen og den ideelle gassloven. 

{\displaystyle \ h=z\_{2}-z\_{1}={\frac {R\cdot T}{g}}\cdot ln\left[{\frac {P\_{1}}{P\_{2}}}\right]}
der:

{\displaystyle \ h} = Tykkelsen på laget i meter
{\displaystyle \ z} = Geopotensiell høyde i meter
{\displaystyle \ R} = Gasskonstant for tørr luft
{\displaystyle \ T} = Temperatur i kelvin
{\displaystyle \ g} = Tyngdeakselerasjon
{\displaystyle \ P} = Trykk
I meteorologi er {\displaystyle P\_{1}} og {\displaystyle P\_{2}} isobarflater og *T* er middeltemperaturen i laget mellom dem. I høydemåling med Internasjonal Standard Atmosfære blir den hypsometriske ligningen brukt til å regne ut en gitt geopotensiell høyde i isoterme lag i den øvre og lavere stratosfæren.

Utledning
---------

Hydrostatisk likning:

{\displaystyle \ P=\rho gz}
der {\displaystyle \ \rho } er tetthet, blir brukt som ligning for hydrostatisk ligning, skrevet på differensialform:

{\displaystyle dP=-\rho \cdot g\cdot dz}
som kombinert med den ideelle gassloven 

{\displaystyle \ P=\rho RT}
for å eliminere {\displaystyle \ \rho } blir:

{\displaystyle {\frac {\mathrm {d} P}{P}}=-{\frac {g}{RT}}\,\mathrm {d} z}
Denne blir integrert fra {\displaystyle \ z\_{1}} til {\displaystyle \ z\_{2}}:

{\displaystyle \ \int \_{p(z\_{1})}^{p(z\_{2})}{\frac {\mathrm {d} P}{P}}=-\int \_{z\_{1}}^{z\_{2}}{\frac {g}{RT}}\,\mathrm {d} z}.
Ved å integrere venstresiden får vi: {\displaystyle \ln \left({\frac {P(z\_{2})}{P(z\_{1})}}\right)}.
**Christiane Weber-Bellmann** (født 13. februar 1962), tysk fekter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona.

Weber ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det Vest-Tyskland laget som vant lagkonkurransen i florett for damer foran Romania og Frankrike. De andre på laget var Ute Wessel, Zita Funkenhauser, Cornelia Hanisch og Sabine Bischoff.

Fire år senere, under sommer-OL 1988 i Seoul vant hun en ny gullmedalje i lagkonkurransen i florett. De andre på laget var Anja Fichtel, Sabine Bau, Annette Klug og Zita Funkenhauser.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i fekting, florett lag damer Tysklands flagg Vest-Tyskland
* Gull 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - **Gull** i fekting, florett lag damer Tysklands flagg Vest-Tyskland

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Christiane Weber – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Christiane Weber – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Christiane Weber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Christiane Weber – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Nationella insatsstyrkan** er en taktisk politienhet i den svenske Polismyndigheten som er spesialtrent for å håndtere spesielt vanskelige og farlige situasjoner der menneskeliv står i fare, blant annet terrorisme, gisselsituasjoner, kidnapping, grove våpenovertredelser o.l. Styrken skal også kunne håndtere andre farlige situasjoner, for eksempel der mennesker sitter fast i tunneler, sjakter, og lignende.

Nationella insatsstyrkan ble opprettet i 1991 og består (per 2004) av 53 polititjenestemenn og to sivilt ansatte. Styrken er underlagt *Rikspolisstyrelsen* og sorterer under *Rikskriminalpolisen*. Den trener ofte sammen med det svenske forsvaret og har hatt et aktivt samarbeid med de svenske amfibieregimentene. Styrken er organisert med en sjef med stab, og åtte operative grupper:

* Alfa
* Bravo
* Charlie
* Delta
* Echo
* Fox (skarpskyting)
* Golf (skarpskyting)
* Hotel (dykking)

Se også
-------

* Nationella bordningsgruppen

Referanser
----------

1. ↑  «Nationella insatsstyrkan - polisens arbete | Polismyndigheten». *polisen.se* **(svensk)**. Besøkt 2. desember 2018.
2. ↑  Kustbevakningen. «Nationella insatsstyrkan - Kustbevakningen». *www.kustbevakningen.se* **(svensk)**. Arkivert fra originalen 19. oktober 2018. Besøkt 2. desember 2018.
***The Velvet Hand*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Douglas Gerrard.

Handling
--------

På en strand i det sørlige Italia øver Gianna Russelli på en dans sammen med sin hengivne bror Russino, og ser frem til dagen da hun skal begynne på formelle danse-studier. En dag kommer den vakre grevinnen Michetti til landsbyen deres, og engasjerer seg snart i en flørt med Russino. Men når hennes tidligere kjæreste, prins Viscomte, også ankommer med sin nærmeste venn: grev Paul Trovelli, gjenopptar grevinnen sin tidligere affære med prinsen.

Russino oppdager de to sammen, og angriper prinsen. Han knivstikker Viscome og flykter, akkurat i det greven kommer inn i rommet. Gianna får deretter øye på Trovelli som står over brorens kropp, og hun avlegger et løfte om å ødelegge - og deretter ta livet av - greven. Som en berømt danserinne i Milano sjarmerer hun senere greven til å bli forelsket i henne. Men hun bruker snart opp alle pengene hans. Men rett før hun planlegger å drepe ham, innser Gianna at hun faktisk er forelsket i ham.

Skuespillere
------------

* Fritzi Brunette som Gianna Russelli
* William Conklin som grev Paul Trovelli
* Gino Corrado som Russino Russelli
* F.A. Turner som Russo Russelli
* Wedgwood Nowell som Prins Visconte
* Carmen Phillips som grevinne Michhetti
* Nicholas Dunaew som en sekretær

Referanser
----------

1. ↑  THE VELVET HAND

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Velvet Hand* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Velvet Hand* på Silent Era Rediger på Wikidata
To golfballer.
En **golfball** er en ball som er spesiallaget til å spille golf med. Dagens golfballer kjennetegnes ved mange små groper på utsiden for å bedre flyveevnen. Ballene er vanligvis hvite, men de finnes også i andre farger.

Ifølge golfens regler, *Rules of Golf*, skal golfballer ikke veie mer enn 45,93 gram, ha en diameter ikke mindre enn 42,67 mm, eller skille seg i særlig grad fra en symmetrisk kule.

Historie
--------

De første golfballene var lagd av tre. Tidlig på 1600-tallet begynte man å ta i bruk en ball av kuskinn, stoppet med gåsefjær, med et lag maling utenpå. Denne ballen fløy så godt at den ble standardutstyr i over to århundrer.

Oppskåret ball sammen med en mynt.
I 1848 fant presten Robert Adams opp en ball av guttaperka. I tillegg til at denne golfballen var billigere i produksjon, kunne man også bearbeide overflaten for å oppnå bedre aerodynamikk. I løpet av få år hadde denne ballen tatt over markedet helt.

På 1900-tallet begynte man å lage baller av flere lag, først med en massiv eller væskefylt kjerne, deretter et lag gummi og et tynt, hardt ytterskall. I dag lager man baller med to, tre, fire eller fem lag med ulike syntetiske materialer.

| * v
* d
* r
Golfterminologi |
| --- |
| Golfscore | 
* Hole in one
* Kondor (-4)
* Albatross (-3)
* Eagle (-2)
* Birdie (-1)
* Par (0)
* Bogey (+1)

 |
| Golfslag | 
* Backspin
* Chip
* Draw
* Duff
* Fade
* Hook
* Mulligan
* Pitch
* Putt
* Shank
* Slice

 |
| Banen | 
* Bunker
* Divot
* Dogleg
* Fairway
* Green
* GUR
* Links
* Out of bounds
* Rough
* Tee
* Vannhinder

 |
| Golfutstyr | 
* Driver
* Peg
* Spoon
* Stimpmeter
* Wedge
* Wood
* Jern
* Golfball

 |
| Annet | 
* Caddie
* Cut
* Dormie
* Dropp
* Fore
* Fourball
* Foursome
* Greens in regulation
* Greenfee
* Greenkeeper
* Handikap
* Loft
* Major
* Matchspill
* Pengeliste
* Playoff
* Scramble
* Scrambling
* Slagspill
* Slope
* Straffeslag
* Tour

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Christiania Film Co. A/S**, grunnlagt 1916, var det første spillefilmproduksjonsselskap i Norge. Selskapet ble grunnlagt av forfatteren Peter Lykke-Seest, som blant annet hadde arbeidet som manusforfatter for den store svenske stumfilmregissøren Victor Sjøstrøm i Sverige. Ifølge Sigurd Evensmos "Det store tivoli" hadde firmaet en aksjekapital på 170 000 kr i 1916, mens Leslie Wood skriver i "Eventyret om filmen" (1937) at startkapitalen var 250 000 kr. 

Christiania Film Co. A/S bygde sitt atelier på anlegget til det da nedlagte "Fredriksborg tivoli" ved Langvikbukten på Bygdøy. Ottar Gladtvet beskriver atelieret i sin selvbiografi: 
"Teatersalen var lagt slik i terrenget at taket var en stor terrasse med friluftscene. Rundt terrassen var det satt opp ca to meter høye glassvegger for å hindre trekk. Disse glassveggene ble tatt ned og benyttet til å bygge det første norske filmatelier med."

Selskapet hadde til å begynne med ikke sitt eget laboratorium og sendte filmene til Sverige for fremkalling. Til slutt skaffet det seg et laboratorium i et kjellerlokale i en nyoppført gård på Sagene. Laboratoriesjefen 1917-18 het Carl-Axel Söderström. 

Det var 8-10 ansatte i selskapet, foruten Peter Lykke-Seest selv, blant annet snekkermester Lønvik, kunstmaleren Th. Fosnes, rekvisitøren Peter Reimers Gill og Ottar Gladtvet og Carl Wieghorst som filmfotografer. 

Selskapet brukte mange amatører som skuespillere, men av de som fikk ansettelse var den profesjonelle skuespilleren, Robert Sperati. Han var også regiassistent.

Christiania Film Co. A/S var Norges forsøk på å bygge et filmstudio på linje med Sverige og Danmark, som i stumfilmtiden var filmstormakter. I 1920 måtte imidlertid Peter Lykke-Seest gi opp, og selskapet ble oppløst.

Referanser
----------

1. ↑  "Filmeventyret begynner: av og om filmpioneren Ottar Gladtvet" Norsk filminstitutts skriftserie nr 10 1999 side 45