recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Avledet anke** er et begrep innen norsk sivilrett. Tidligere kalt **aksessorisk motanke** i tvistemålsloven, men ved ikrafttredelsen av *tvisteloven av 2005* den 1. januar 2008 ble begrepet aksessorisk motanke erstattet med avledet anke, uten at det innholdsmessige er endret.

Begrepet kjæremål ble videre tatt bort ved den nye loven og erstattet med begrepet anke. Det som tidligere het **aksessorisk motkjæremål** vil derfor også være en avledet anke etter 2005-lovens terminologi.

Reglene om avledet anke følger av tvisteloven § 29-7.

At anken er avledet eller aksessorisk vil si at den er uselvstendig, og dermed at retten til å bruke den er betinget.
I saker hvor en part da ikke har selvstendig ankerett, kan han likevel reise en avledet anke dersom en motpart med selvstendig ankerett anker rettsavgjørelsen. Dette gjelder likevel ikke når motpartens anke kun er begrenset til anke over saksbehandlingen. Motsatsen til en avledet anke er en *selvstendig motanke*, der er ikke ankeretten betinget av den annen parts disposisjoner.

En part kan være uten selvstendig ankerett fordi det ikke finnes noe grunnlag for ankerett, feks. hvor en tvistegjenstand har liten verdi. Parten kan også ha mistet ankeretten ved å oversitte frister, eller han kan tidligere ha sagt fra seg (frafalt) retten etter tvl. § 29-6. Dette følger av tvl. § 29-7, 1. ledd.

En avledet anke avhenger videre av at motpartens anke blir avgjort i realiteten, altså at denne ikke blir trukket tilbake av motparten eller avvist av retten. I motsatt fall følger det av tvl. § 29-7, 4. ledd at den avledede anken også faller bort.

Rettsgebyret for en avledet anke er per 2020 på 24R, det vil si 28 128 NOK (24 ganger gebyret på 1172 kroner). Dersom den blir avvist, nektet fremmet eller hevet likevel kun 2R (2 344 kroner).

Referanser
----------

1. ↑  Mæland, Henry John (2009). *Kort prosess - En innføring i den sivile rettergang etter tvisteloven*. ISBN 9788291641034. , side 20.
2. ↑  Ot.prp. nr. 74 (2005-2006) - 3.4.6 Motsøksmål, hovedkrav/motkrav og motanke
3. ↑  NOU 2001: 32 *Rett på sak*, Lov om tvisteløsning (tvisteloven) - Utredning fra Tvistemålsutvalget. Del 3, 11 Anke til lagmannsrett «(..) formulert noe annerledes enn dagens bestemmelser, men svarer altså som påpekt innholdsmessig til disse»
4. ↑  Tvl. § 29-7, 1. ledd: «(..) rett til å anke når motpartens anke ikke er begrenset til anke over saksbehandlingen.»
5. ↑  Robberstad, Anne (2009). *Sivilprosess*. ISBN 9788245006322. , side 288.
6. ↑  domstol.no - Rettsgebyr

Litteratur
----------

* Robberstad, Anne (2009). *Sivilprosess*. ISBN 9788245006322.
* Hov, Jo (2010). *Innføring i prosess I - II*. ISBN 9788291060200.
* Mæland, Henry John (2009). *Kort prosess - En innføring i den sivile rettergang etter tvisteloven*. ISBN 9788291641034.

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata – Lov om mekling og rettergang i sivile tvister (tvisteloven)
**Ellingsrudelva** er ei elv i Lørenskog kommune i Akershus og Oslo kommune, og danner grensa mellom de to kommunene over mesteparten av sitt løp. Elva er 5,57 km lang fra Nordre Elvåga til Langvannet (17,96 km regnet fra øverste tilløp) og den har et nedbørfelt på ca 35 km².

Elva har navn etter gården Ellingsrud. Den har utspring fra innsjøen fra Nord-Elvåga og renner derfra mot nord, og dreier gradvis mot nordøst til den ved Lørenskog stasjon brått dreier mot sørøst og inn i Lørenskog, hvor den munner ut lengst nord i Langvannet. Vassdraget har sine kilder i skogsområdene langs og sør for Elvåga. De viktigste sideelvene er Munkebekken fra Nordre Puttjern i vest, og de to småbekkene Stovnerbekken og Djupdalsbekken som kommer fra nord ved Lørenskog stasjon.

Ellingsrudelva har opp gjennom tidene vært brukt som drivkraft til industriell virksomhet av mange slag. Allerede rundt 1600 nevnes flomsager i elva, men det var først mot slutten av 1700-tallet at produksjonen ved sagbruk og møller ble av større omfang. På slutten av 1800-tallet bygde kjøpmannen Even Steen teglverk og kornmølle på Rabben ved Mølleråsen. Det ligger fremdeles rester og fundamenter etter sagbruk, teglverk og møller langs elva.

Elvåga er en av Oslos drikkevannskilder, noe som har medført at vannføringen i Ellingsrudelva nå er betydelig lavere enn før. Ved Nuggerud var Ellingsrudelva frem til midten av 1950-åra oppdemt, for derved å gjøre det enklere å kontrollere vannføringen til møller, sagbruk og tømmerfløtning. Bak demningen lå et rundt én kilometer langt vann kalt Nuggeruddammen.

Se også
-------

* Liste over elver i Oslo

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑  Tidsskriftet St. Hallvard, 3-4/2010, s. 52 (utgitt av Oslo Byes Vel)
3. 1 2  Ola Alsvik og Kristian Hunskaar: *Lørenskog leksikon* (2008)

Eksterne lenker
---------------

* Om Ellingsrudelva på Oslo Elveforums nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Jirga** er et stammeråd som holdes innenfor de pashtunske stammene i Afghanistan og Pakistan, men også hos andre stammer i dette området. Rådet fatter beslutning ved konsensus. Det er de eldste i stammen som deltar i et jirga.

Funksjon
--------

Jirga kalles sammen når noen har en sak gående. De vender seg da til en person som nyter stor tillit, for eksempel en mullah, en tillitsperson eller en offentlig oppnevnt megler. Han hører saken fra begge sider og setter deretter sammen et råd av mennesker fra begge sider i konflikten. Jirgaen diskuterer saken og kommer til en konklusjon som de involverte må rette seg etter. Dette kan også innebære dødsstraff, steining eller utstøtelse av klanen. 

Før var jirga brukt som domstol, men det er nå etablert faste domstoler mange steder. Hvor man praktiserer sharia vil et system med jirga fremdeles være i bruk på små steder.

I Pakistan har jirga vært forbudt siden 2004, men det er ikke noen som bryr seg om forbudet i de områder som har brukt systemet.

Se også
-------

* Loya jirga
*Karl XII av Sverige* i *Altranstädt* *1706-1707*, av Johan David Swartz
**Altranstädt-traktaten** var en avtale mellom Karl XII av Sverige og August den sterke den 13. oktober 1706, under den store nordiske krigen. August måtte si i fra seg kravet på den polske tronen og gi opp alliansen med Russland.

Bakgrunn
--------

På vegne av Karl XII, som hadde okkupert det meste av Det polsk-litauiske samveldet under den store nordiske krigen, ble Stanisław Leszczyński kronet til konge av Polen den 4. oktober 1705. En gruppe i samveldet, organisert i Sandomierz-føderasjonen, forble lojale til den saksiske kurfyrsten August den sterke, som hadde vært polsk konge siden 1697 og alliert mot Karl XII sammen med den russiske tsaren Peter den store.

De allierte prøvde å få tilbake kontrollen i Polen-Litauen, men dette ble stanset av Karl XII i slaget ved Grodno og av Carl Gustav Rehnskiöld i slaget ved Fraustadt, begge i løpet av de første månedene av 1706. Etter Fraustadt var i realiteten det saksiske kurfyrstedømme uten forsvar og da Karl XII slo sammen styrken sin med styrken til Rehskiöld og dro gjennom Schlesien for å okkupere det, møtte han ingen motstand.

Vilkår
------

August den sterke
August den sterke sluttet fred med Det svenske imperiet..
Han sa fra seg kravet om den polske kronen, aksepterte Stanisław Leszczyński som polsk konge og måtte gratulere ham.

Alliansen hans med Russland, som var formalisert i Preobrazjenskoje-traktaten og Narva-traktaten, ble erklært ugyldig. Alle russere under August sin kommando måtte sendes til svenskene som fanger. Johann Patkul ble erklært som kriminell og ble tatt til fange av svenskene.

Avtalen ble inngått i hemmelighet.

Konsekvenser
------------

Johann Patkul ble henrettet.

Da avtalen ble kjent for Peter den store ble han skuffet. Diplomatene hans, som var klar over at det kunne oppstå en separat fredsavtale mellom Sachsen og Sverige og som prøvde å forhandle frem en separat fredsavtale for Russland siden 1703, klarte ikke å komme til enighet. I tillegg hadde ikke bare Peter regnet August som en alliert, men som en nær venn. Da August ble avsatt tilbød Peter den polske kronen, som han ikke hadde erobret ennå, til den ungarske opprørprinsen Frans II Rákóczi, til den britiske generalen John Churchill, til polakken Jakub Sobieski, til den habsburgske kommandanten Eugene av Savoy og til flere andre.

I Det polsk-litauiske samveldet, hadde avtalen styrket stillingen til Stanisław Leszczyński. IHan vant etter hvert lojaliteten til lavadlen i landet.

August den sterke ble gjeninnsatt som polsk konge og fornyet alliansen med Russland etter Thorn-traktaten i 1709, etter at Peter den store hadde seiret over Karl XII i slaget ved Poltava.

Kilder
------

* Anisimov, Evgeniĭ Viktorovich (1993). *The reforms of Peter the Great. Progress through coercion in Russia*. The New Russlandn history. M.E. Sharpe. ISBN 1563240475.
* Bromley, J. S. *Rise of Great Britain & Russia, 1688-1725*. The New Cambridge Modern History. 6. CUP Archive. ISBN 0521075246.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Avlingforsvarsteorien** er en arkeologisk teori om hva som motiverte overgangen fra jegersamfunnet til jordbruk (dyrking og husdyrhold) – eller den såkalte neolittiske revolusjonen. 

Arkeologen Frederik Zeuner (1963) mente at straks mennesket begynte å samle inn eller dyrke kornplanter og gjorde seg avhengig av dette, oppsto det et behov for å forsvare denne grøden mot beitende, ville drøvtyggere, sauer og geiter. Et naturlig svar ble å kontrollere disse dyrene gjennom domestisering.

David Rindos mener at jordbruk var en evolusjonær tilpasning av planter og mennesker. Domestiseringen begynte etter hans syn med at befolkningen beskyttet bestemte ville planter, noe som førte til spesialisering av sted og deretter temming og domestisering av både plantesorter og siden husdyr.

Referanser
----------

1. ↑  Frederik E. Zeuner, *A History of Domesticated Animals*, Hutchinson, London 1963.
2. ↑  Rindos, David (Dec 1987): *The Origins of Agriculture: An Evolutionary Perspective*. Academic Press. ISBN 978-0125892810).
**Aluminiumklorid heksahydrat** er virkestoffet i reseptfrie kosmetiske antiperspiranter/deodoranter som brukes mot uønsket svette i armhulen. Det brukes normalt 1-2 ganger i uken etter behov.

Produktet selges på norske apotek under navnet «Aluminiumklorid», men *aluminiumklorid heksahydrat* ville vært en mer presis betegnelse ettersom aluminiumklorid heksahydrat er undertypen av aluminiumklorid som brukes i dette tilfellet.

Bruk
----

Produktet påføres helt tørr armhule om kvelden, og vaskes av påfølgende morgenen. For å unngå svie ved bruk, bør man ta følgende hensyn:

* Unngå barbering minst ett døgn før bruk.
* Påfør i moderate mengder kun på områder i armhulen med hårvekst.
* Bruk t-skjorte natten man bruker preparatet.

Preparater med aluminiumklorid er etsende, og kan derfor gjøre skade på nattøy ved bruk.

Helseeffekter
-------------

Det har tidligere versert rykter om at aluminiumklorid kan fremkalle brystkreft, men dette har blitt avfeid som usant.

Se også
-------

* Aluminiumklorid
* Aluminium-zirconium tetraklorohydrat

Referanser
----------

1. ↑  «Svette». Apotek1. Besøkt 10. oktober 2009.
2. ↑  «Armhulesvette». Lommelegen.no. 21. juli 2005. Besøkt 10. oktober 2009. [*død lenke*]
3. ↑  «Usanne kreftrykter skremmer kvinner». Tidsskrift for Den norske legeforening. 16. mars 2004. Arkivert fra originalen 23. mai 2009. Besøkt 10. oktober 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Juoksengi
**Juoksengi** (finsk: *Juoksenki*) er et tettsted i Övertorneå kommune i landskapet Norrbotten i Norrbottens län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 350 innbyggere.

Den nordlige polarsirkelen, som passerer gjennom tettstedets østlige del, har gitt Juoksengi kallenavnet «polarsirkelbyen». 
På finsk side av grensen ligger tettstedet Juoksenki, bara noen hundre mener fra Juoksengi. Disse to var én by inntil 1809, da den ble delt av den nye riksgrensen. Finnene kaller begge stedene Juoksenki.

Byens fotballklubb heter *Pol/Svan (PSSF)*. Laget spiller hjemmekampene på *Polvallen* like ved *Polcirkelhuset*. 

Ved fjellet Littisvaara, i den nordlige delen av bygda, er det lysløype og skytebane. Om vinteren kjøres det ofte opp flere langrennsløyer med utgangspunkt fra Littisvaara.

Nabobygder er Svanstein i nord, Vyöni i vest, Vanhaniemi i sør og Juoksenki på finsk side av Torneälven.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 21. april 2016.

  


| * v
* d
* r
Övertorneå kommune i Norrbottens län i Sverige |
| --- |
|  | Hedenäset **·** Juoksengi **·** Svanstein **·** Övertorneå |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
En K0-meson, som består av en nedkvark og en antisærkvark.
**Kaon**, også kalt *K-meson*, tilhører familien mesoner.

Det finnes fire ulike kaoner:

* K+ er positivt ladet og består av en oppkvark og en antisærkvark
* K- er negativt ladet og består av en særkvark og en antioppkvark
* K0 er nøytral, og har to motsatte ladninger som slår hverandre ut, og består av enten en nedkvark og en antisærkvark, eller en antinedkvark og en særkvark.

Kaonene ble observert for første gang av Cecil Frank Powell i 1947.

Fakta
-----

 Henfallet av en kaon (K+) til tre pioner (2 π+ 1 π-), er en prosess som involverer svak vekselvirkning og sterk vekselvirkning.  
  
*Svak vekselsvirkning*: Anti–s–kvarken (s) i kaonen omvandles til en anti–oppkvark (u) gjennom å sende ut et W-boson (W+) som deretter henfaller til en anti–nedkvark (d) og en oppkvark (u)  
  
*Sterk vekselvirkning*: En oppkvark sender ut en gluon (g) som henfaller til et par av ned– og antinedkvarker.
Kaonen har en spinn på 0, og er den letteste av særmesonene, dvs en meson der en av kvarkene som den består av er en særkvark.

* K+ har en masse på 494 Mev/c2 og en levetid på 10−8. 1,2 sekunder.
* K- har en masse på 494 Mev/c2 og en levetid på 10−8. 1,2 sekunder.
* K0 har en masse på 498 Mev/c2 og en levetid fra 10−10 sekunder til 10−8. 5 sekunder.

Kaoner henfaller til pioner *(π-mesoner)*.

Kilder
------

* (no) Kaon i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Marjatta Levanto** (født 1944) er en finsk kunsthistoriker og sakprosaforfatter. Hun omtales som en pioner innenfor finsk museumspedagogikk, og er særlig kjent for sine bøker om Hugo Simberg og Eero Järnefelt.

Levanto var direktør for det finske instituttet i Paris i perioden 2005–2008.

Sammen med illustratøren Julia Vuori er hun nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2015 for boken *Leonardo oikealta vasemmalle* («Leonardo fra høyre mot venstre»), om kunstneren Leonardo da Vinci. For boka *Nykytaide suurin piirtein* («Om samtidskunst» 1998) ble de samme parhestene nominert til Finlandia Junior-prisen 1999.

Hun har også skrevet en liten bok om Helene Schjerfbeck og bidratt som manusforfatter til dokumentarfilmer om finske malere: Akseli Gallen-Kallela i *Jos tahtoo...* (1985) og *Albert Edelfelt Luxembourgin puistossa* (1988).

Referanser
----------

1. ↑  Marjatta Levanto Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.; kirja.fi
2. 1 2 3  Marjatta Levanto og Julia Vuori[*død lenke*]; norden.org
3. ↑  Leonardo. Oikealta vasemmalle; booksfromfinland.fi
4. ↑  Finlandia junior Arkivert 11. april 2015 hos Wayback Machine.; kirjassatio.fi
5. ↑  Se profil på Internet Movie Database

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marjatta Levanto på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Rådhuset i Hendom
Sognekirken i Hendon, dedikert jomfru Maria
**Hendon** er en forstad til London i England, om lag 11 km nordvest for Charing Cross i distriktet Barnet. Hendon var en del av det gamle sognet i grevskapet Middlesex, og har vært en del av Stor-London siden 1965. Lokalmyndigheten i Barnet har sitt base i Hendons rådhus. I henhold til folketellingen i 2011 hadde Hendon, inkludert valgkretsene Hendon, Hendon West og Colindale, en befolkning på 52 972 innbyggere.

Historie
--------

Det var en romersk bosetning i Hendon, og Edgware Road var opprinnelig en del av den romerske veien som senere ble hetende Watling Street. Stedsnavnet Hendon er angelsaksisk i betydningen «høy høyde», dokumentert ca. 1005.

Fra romersk tid og fram til 1500-tallet var Hendon dekket av skogland og sørget for hurtigbrennende tømmer til Londons bakere, bryggerier og keramikere. Ved 1500-tallet erstattet kull fra Newcastle brensel fra Hendon, men etterhvert som London vokste ble det behov for friskt høy for hestene, og Hendon ble endret gårdsbrukene som produserte høy.

Et lite antall rike familier bygde store hus i Hendon for å komme seg unna det sterke forurensningen i London. Et antall hus fra 1700-tallet står fortsatt i Hendon, inkludert Hendon Hall og Penfold House.

Hendon ble et urban distrikt med lokalstyre i 1894, og det ble til Municipal Borough of Hendon. Det ble avskaffet i 1965 og området ble en del av distriktet Barnet (London Borough of Barnet).

Hendons fremste krav på berømmelse er som pioner innen utviklingen av luftfarten, og flyplassen Hendon Aerodrome, som var et viktig senter for luftfartens utvikling fra 1908 til 1968. Det er nå et museum for Royal Air Force (RAF). Fly pioneren Claude Grahame-White er nært assosiert til stedet.

Referanser
----------

1. ↑  Services, Good Stuff IT: «Hendon - UK Census Data 2011»
2. 1 2 3  «Hendon» Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine. *Barnet London Borough*
3. ↑  «Museums in London, Tourist Attraction London, RAF Museum Hendon», *Rafmuseum.org.uk*.
4. ↑  Museum in London & RAF Museum Cosford – Royal Air Force RAF Museum Aviation History – free family fun activities»[*død lenke*], *Rafmuseum.org.uk*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hendon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Barnet Archives and Local Studies
* Hendon & District Archaeological Society (HADAS)
* Victoria County History Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. kapittelet Hendon for en mer detaljert historie av Hendon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Marjan Mesec lengst til høyre, deretter mot venstre Peter Štefančič, Zbyněk Hubač og Ludvik Zajc, 1969

**Marjan Mesec** (født 14. august 1947 i Kranj) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte for Jugoslavia. Han representerte SK Triglav Kranj.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1967-1974, med 24.-plass i 1967/68 som beste sammenlagtplassering og 12.-plass i Oberstdorf 30. desember 1972 som beste plassering i enkeltrenn. Han ble nummer 38 i normalbakke i OL i Grenoble (Autrans) i 1968 og nummer 37 i både stor- og normalbakke i Sapporo i 1972. I VM i Štrbské Pleso i 1970 ble han nummer 59 av 68 deltakere i storbakken.

Mesec deltok i VM i skiflyging i 1972 og 1973, og ble nummer 19 i Planica i 1972 og nummer 14 i Oberstdorf i 1973. Under mesterskapet i Oberstdorf satte han to ganger slovensk lengderekord i skiflyging, med 150 og 158 meter. Han vant todagersrennet Schwarzwälder Springertournee i Schönwald og Hinterzarten i 1971 og 1973.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Kilder
------

* Sports Reference: Marjan Mesec Arkivert 15. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 30. august 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Liste over slovenske skiflygingsrekorder og bakkerekorder i Planica (slovensk)
* Ski-Club Schönwald: Schwarzwälder Springertournee (besøkt 30. august 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marjan Mesec – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Marjan Mesec – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Marjan Mesec – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**LaRon Louis James** (født 18. februar 1982 i Harlem, New York i USA), mest kjent som **Juelz Santana**, er en amerikansk hiphopartist. Han er medlem av gruppen The Diplomats, sammen med blant andre Cam'ron. 

Navnet Juelz Santana tok han ettersom Juelz var kallenavnet hans og Santana var en favorittrestaurant. Han har familiebakgrunn fra Puerto Rico, Den dominikanske republikk og Jamaica. Han startet sin karriere i duoen Draft Pick og vant flere talentshow, men etter en mislykket avtale med plateselskapet Priority Records gikk duoen hver sin vei. Juelz Santana som artist og den andre som produsent. Gjennom sin fetter ble han kjent med Cam'Ron. Han begynte nå å jobbe under Cam'Ron og ble først introdusert på sangene «What Means The World To You». Deretter ble plateselskapet Diplomats Records opprettet. De har utgitt flere mikstapes som hovedsakelig solgte i New York og deler av østkysten i USA.

Gjennom sin manager Dame Dash, eier og grunnlegger av plateselskapet Roc-A-Fella Records, ble The Diplomats signert i 2001, året etter kom Cam'Ron-albumet *Come Home With Me* og Juelz Santana deltok på begge de to første singlene «Oh Boy» og «Hey Ma». I 2003 kom Diplomats debutalbum *Diplomatic Immunity vol.1* og den første singelen var «Dipset Anthem» som ble en hit og nominert til Grammy-pris. Senere samme år kom hans soloalbumet, *From Me To You* som solgte rundt 500 000 kopier. I 2005 kom neste album, *What The Games Been Missing* som solgte dobbelt så mye som det første og inneholdt singlene «Oh Yes», «Mic Check», «There It Go (Whistle Song)» og «Clockwork».

Etter at forholdet til Cam'ron og Jim Jones begynte å skrante førte det til splittelse i The Diplomats. Juelz Santanas kontrakt med Diplomats ble solgt til Def Jam for 2 millioner dollar og hans neste album, *Born 2 Lose, Built 2 Win*, ble utgitt på Def Jam i 2013.

Diskografi
----------

### Studioalbum

* *From Me to U* (2003)
* *What the Game's Been Missing!* (2005)

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Juelz Santana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Juelz Santana på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Juelz Santana på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Juelz Santana på AllMusic Rediger på Wikidata
* Juelz Santana på Twitter Rediger på Wikidata

* Juelz Santana på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Marjayoun** er en by i Sør-Libanon som ligger i guvernementet Nabatiyeh. Distriktet Marjayoun, der Marjayoun er administrasjonssenter, grenser til distriktet Jezzine i nord, distriktet Hasbaya i øst, distriktet Beintjbeil i vest og distriktet Nabatiye i vest.

Distriktet Marjayoun hadde en befolkning på 41 269[*når?*] og byen hadde et folketall på 16 130 personer[*når?*].

Marjayoun ligger majestetisk på en bakke med Hermonfjellet (arabisk: *Jabal El Sheikh*) i øst, og med den 1000 år gamle Beaufortborgen (arabisk: *Sh'ief Arnoun*) over Litanielva som ser utover Amelfjellet (arabisk: *Jabal Amel*) i vest. Fjellkjedene Rihan, Niha og Libanonfjellene ligger i nord og de fruktbare Sahil Marjayounslettene fortsetter inn i dagens Israel mellom den galileiske finger og slettene under Golanhøyden.

To kilometer mot øst ligger Ebel es-Saqi, som var norsk hovedkvarter for UNIFIL-bataljonen Norbatt. Marjayoun var også hovedkvarter for major Saad Haddads «Det frie Libanon».

Stedet har i tusener av år stått sentralt i kultur og handel mellom Libanon, Syria og Palestina. Derfor er byens historie rik og full av hendelser, og står sentralt i historien til Det hellige land.

Eksterne lenker
---------------

* Regional socio-economic development program for south Lebanon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
Politihuset i Trondheim
En **politistasjon** er en bygning som fungerer som sentral for politivirksomheten på et sted, i en bydel, by, eller annet område.

Politistasjoner innholder blant annet kontorer, garderober og treningsrom for ansatte, resepsjon for publikum, glattceller og forhørsrom.

Norge
-----

Innen hvert politidistrikt finnes politistasjoner og namsfogdkontorer.

Politistasjoner kan enten ha rene politioppgaver eller både politigjøremål og sivile rettspleie­gjøremål. Namsfogdkontorer ledes av en namsfogd og dekker et namsfogddistrikt.

Hver politistasjon ledes av en politistasjonssjef som har både operativt og administrativt ansvar for alle ansatte på sin stasjon og inngår som en del av politidistriktets ledergruppe.

Politistasjonssjefer er som regel Politiinspektør og er polititjenestemenn med enten politifaglig utdanning eller juristutdannelse. Lensmannskontorer og lensmannstittelen forsvant som benevnelse i 2021.

Galleri
-------

* Britiske politistasjoner har en blå lampe utenforBritiske politistasjoner har en blå lampe utenfor
* En «mobil politistasjon» i EnglandEn «mobil politistasjon» i England
* Politistasjon i Norrköping, SverigePolitistasjon i Norrköping, Sverige
* En politistasjon i Mapo, Sør-KoreaEn politistasjon i Mapo, Sør-Korea
* Politistasjon i Hamburg, TysklandPolitistasjon i Hamburg, Tyskland
* En liten politistasjon i Tokyo, JapanEn liten politistasjon i Tokyo, Japan
* En politistasjon i SenegalEn politistasjon i Senegal
* Politistasjon i Alaska, USAPolitistasjon i Alaska, USA

Referanser
----------

1. ↑  «Politiet i Rogaland – Politistasjonssjef». *karrierestart.no*. Besøkt 11. desember 2022.
2. ↑  Grindem, Karianne (30. september 2021). «Nå er omleggingen fra lensmann til politistasjonssjef i gang». *www.politiforum.no*. Besøkt 11. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Police stations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
«Laterna magica» har flere betydninger.
Tegningen viser bildevisning ved hjelp av laterna magica, et optisk projeksjonsapparat og en forløper for elektriske lysbildeframvisere, der gjennomskinnelige bilder blir projisert på en duk. Illustrasjonen er hentet fra boka *Ars Magna Lucis et Umbrae* fra 1671. 
En innebygd laterna magica-framviser fra 1800-tallet med flamme som lyskilde. Slike forebedrede utgaver av apparatet ble kalt *skioptikon*.
**Laterna magica**, i forbedret utgave også kalt **skioptikon**, er en gammel type projeksjonsapparat. «Magiske lanterner» eller «tryllelykter» var i bruk fra 1630-tallet til rundt 1900 og ble forløperen for lysbildeframviseren og moderne film. Instrumentet består av en optisk linse og en oljelampe som projiserer bilder malt på glassplater som lysbilder på en passende skjerm.

Historie
--------

Den eldste referansen til instrumentet er fra 1671, i boka *Ars Magna Lucis et Umbrae* av Athanasius Kircher. På 1800-tallet var det vanlig å få besøk av reisende som holdt fremvisninger med et stort utvalg av bilder. Noen av disse hadde spesielle effekter ved at et annet bilde kunne gli eller rotere over hovedplaten. En populær fremvisning var "rotteslukeren", som viste en flokk rotter som hoppa inn i munnen til en sovende mann. Under napoleonskrigene ble briter varta opp med en slagscene mellom et britisk og et fransk skip som endte med at det franske skipet gikk ned i flammer, til jubel fra forsamlingen.

Da fotografiet ble funnet opp på 1840-tallet, kunne man etterhvert lage billigere glassplater med mer naturtro motiver. Slike lysbilder blir også kalt glassdiapositiver eller glassdias. En kunne se berømte bygg og mennesker og bilder fra fremmede land på fremvisningene. Man fikk også serier av bilder som fortalte en historie, gjerne med en lykkelig eller moraliserande slutt. De magiske lanternene og bildene de viste var mye etterspurt på 1800-tallet, men falt i popularitet da man fant opp filmen med levende bilder. Fremvisningformen har likevel overlevd gjennom moderne lysbilder og kikkertforma leketøy, solgt under produktnavnet View-Master, som kan vise fram serier av bilder mot dagslys.

Se også
-------

* Camera obscura
* Lysbilder
* Projeksjonsapparat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** BNE
 |
**Judy Norton-Taylor** (født 29. januar 1958 i Santa Monica, California) er en amerikansk skuespiller og teater-regissør. 

Norton-Taylor er best kjent for sin rolle som Mary Ellen Walton i TV-serien The Waltons og i de påfølgende TV-filmene om The Waltons. Norton-Taylor poserte naken for magasinet Playboy i 1985. Norton-Taylor giftet seg for første gang i 1991 og fikk ett barn, sønnen Devin, før hun tok ut skilsmisse. Norton-Taylor giftet seg for andre gang med Robert Graves, og hun pendlet mellom USA og Canada. I USA, arbeidet Norton-Taylor som skuespiller på TV og film. I Canada eier hun og ektemannen en kjede av restauranter.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, oppført som Judy Norton, ČSFD person-ID 266671[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0003354, besøkt 10. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Judy Norton Taylor på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Judy Norton Taylor på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Judy Norton Taylor hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Detalj fra Roskilde Domkirke som viser forskjellen i størrelsen av munkesten (t.v.) og normalstørrelse mursten (t.h.) Foto: Mogens Engelund 
**Munkesten** eller **munkestein** var teglstein som ble brukt til murverk i vegger, fra middelalderen og framover. 

I Norge ble murverk med mørtel mest brukt i kirkebygg, og i begynnelsen med murstein av naturstein, tilhugd, tuktet eller i råformat fra funnsted eller steinbrudd. 

Teglstein er første gang omtalt i teglkastellet i Tønsberg i 1276. Teglbrenning og produksjon av teglstein til muring ble ikke vanlig i Oslo før omkring 1300, da kong Håkon V utvidet Mariakirken og oppførte deler av Kongsgården og de eldste delene av Akershus festning i Oslo.[]

Munkestein er betydelig større enn teglstein fra 1600-årene og fram til moderne tid, men størrelsen kan variere en del. Lengden er vanligvis omkring 30 cm, bredden fra 13 til 15 cm og tykkelsen fra 8 til 10 cm. Til sammenligning er standardformatet for norsk tegl ca. 11 x 23 x 6,5 cm, noe det har vært siden 1840.

Referanser
----------

1. ↑  Johannessen Live og Jan-Erik G. Eriksson: Faglig program for middelalderarkeologi. Byer, sakrale steder, befestninger og borger, Riksantikvaren, Oslo, 2015, side 86.
2. ↑  Munkesten Kroneborg
3. ↑  Tegl Arkivert 7. februar 2019 hos Wayback Machine. NK Bygg

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Munkegaten** (1–7, 2–4) er en 70 meter lang gate i øvre del av Arendal sentrum.

Gaten er en tverrgate fra Vestregate i vest til Østregate i øst, og har Grensen som sidevei. Gaten er mest sannsynlig oppkalt etter dansken Christen Peder Monch som flyttet til stedet på 1700-tallet og drev et herberge der.

Byen gamle skole
----------------

Utdypende artikkel: Munkehaugen kultursenter

I Munkegaten 4, på Munkehaugen, ligger «Byens gamle skole». Bygningen ble oppført som «Arendals nye almueskole» i 1872, og har hatt flere offisielle navn: Arendal almueskole, Arendal folkeskole, Arendal skole. Folkeskolen ble i 1964 flyttet til Stinta. Deretter ble bygningen brukt til realskole og handelsskole. Handelsskolen ble nedlagt i 1985, og bygget ble overført til Arendal kommune. I 1986 fikk flere organisasjoner i Arendal tilgang til bygget, og i 23. november 1987 vedtok Arendal bystyre en ny kommuneplan hvor huset blir satt av for kulturelle formål. Bygget er idag hjem for Munkehaugen kultursenter.

* Munkehaugen kultursenter i Munkegaten 4  Foto: KENMunkehaugen kultursenter i Munkegaten 4  Foto: KEN

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Polititidende*** (PT) er politiets interne meddelelsesblad. Bladet utkommer ukentlig og inneholder blant annet opplysninger om uoppklarte forbrytelser, spor, observasjoner og annen aktuell informasjon. Bladet distribueres til samtlige lensmenn og politikamre, Justisdepartementet, Fengselsvesenet, Tollvesenets grensestasjoner, med flere.

*Polititidende* ble utgitt fra 1886 av Kristiania politi, senere Oslo politikammer, fram til Kripos overtok ansvaret for utgivelsen i 1959. I 1988 ble bladets seksjon med personetterlysninger erstattet av datasystemet Elys (Etterlysningsregisteret).

Innsyn
------

Bladet er unntatt offentligheten, og de enkelte politikamre er pålagt å makulere eldre numre. Eldre årganger oppbevares av Statsarkivene og Nasjonalbiblioteket, men publikum gis kun tilgang til blader som er eldre enn 80 år. Dette er standardsperrefrist for klausulering av papirer i forbindelse med straffesaker.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Polititidende* i Oria.
* Forskrifter for *Polititidende* i NOU 2003:21.
* Faksimile Noe redigert faksimile av *Polititidende* nummer 23/1941, gjengitt i Max Manus' bok *Mitt liv*. (NBDigital.)
**Henan Airlines** (kinesisk: 河南航空, pinyin: *Hénán Hángkōng*), frem til 2009 **Kunpeng Airlines** (kinesisk: 鲲鹏航空有限公司, *Kūnpéng Hángkōng Yǒuxiàn Gōngsī*), er et kinesisk flyselskap med hovedsete i Zhengzhou i provinsen Henan. Det er en *joint venture* mellom Shenzhen Airlines og den amerikanske Mesa Air Group og det største kinesisk-utenlandske regionalflyselskap i Folkerepublikken Kina. Rutenettet dekker mange av Kinas provinser.

Selskapet ble stiftet i desember 2006, og flyvningene tok til i oktober 2007, under det opprinnelige navnet, *Kunpeng Airlines*.

Hjemmebasen ble flyttet i august 2008 til Zhengzhou, med knutepunkt på Zhengzhou Xinzheng internasjonale lufthavn.

Flyulykke
---------

Den 24. august 2010 styrtet et av deres passasjerfly med 96 personer om bord ved byen Yichun nordøst i Kina, under innflyvningen til Yichun Lindu lufthavn, ca 1,5 km før rullebanen. Flyet kom fra Harbin.

Referanser
----------

1. ↑  Sino-American regional airlines set up in China
2. ↑  Mesa samen met Shenzhen Airlines in Chinese regionale maatschappij
3. ↑  «Passenger plane crashes in Yichun city, NE China». Arkivert fra originalen 28. august 2010. Besøkt 25. august 2010.
**José de Oliveira Fernandes** (født 1. desember 1943 i Careiro i Amazonas i Brasil, død 12. oktober 2020) var en brasiliansk politiker, økonom og universitetsprofessor, som var borgermester av Manaus og medlem av det brasilianske deputertkammer, og minister for boliger og urbanisme, og arbeidsminister.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

José de Oliveira Fernandes var sønn av Benjamim Matias Fernandes og Maria de Oliveira Fernandes. Han ble økonom i 1968 fra Universidade Federal do Amazonas (UFAM) og spesialiserte seg ved ett års virke med FNs økonomiske kommisjon for Latin-Amerika og Karibia.

### Karriere

I 1970 ble han ledende professor ved Universidade Federal do Amazonas og rådgiver til departementet for hovedveier. Han ble i 1975 utnevnt til sekretær for transport av guvernør Enoque Reis. Det var han til han i 1978 ble valgt inn i Brasils deputertkammer fra Amazonas.
Ca 45 dager etter sin innsettelse bad han guvernør José Lindoso om å bli utnevnt til borgermester av Manaus, og ivaretok dette embede i tre år (hans plass i Deputertkammeret ble overtatt av Ubaldino Meireles). I 1986-valgene stilte han for Partido Democrático Trabalhista (PDT) og ble gjenvalgt for å være med på den brasilianske konstitusjonsforsamling som utarbeidet den brasilianske konstitusjon av 1988; tidlig i Collor tregjeringens periode gikk han over til Partido Social Trabalhista (PST), som han ledet i Brasils deputertkammer. Han ble ikke gjenvalgt i 1990. 

Etter å ha forlatt Brasilia arbeidet han i privat sektor i et bygningsfirma, og ble senere direktør for fjernsynsselskapet *Boas Novas*. 

I Amazonino Mendes’ andre regjering var han minister for boliger og urbanisme, og senere arbeidsminister.

Fernandes døde 12. oktober 2020 i en alder av 76 år, av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   radaramazonico.com.br, besøkt 6. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  «Câmara dos Deputados do Brasil: deputado José Fernandes». Besøkt 1. mai 2013.
3. ↑  «Banco de dados do Tribunal Superior Eleitoral (1945-1990): estado do Amazonas». Arkivert fra originalen 10. september 2013. Besøkt 1. mai 2013.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 10. september 2013. Besøkt 9. april 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
4. ↑  «Morre ex-prefeito de Manaus José Fernandes, por complicações da Covid-19». 12. oktober 2020. Besøkt 12. oktober 2020.
**Virgil Tibbs** er en fiktiv detektiv og en av hovedfigurene i John Balls roman *In the Heat of the Night*, samt protagonisten i romanens seks oppfølgere. Sidney Poitier spilte skikkelsen i filmversjonen *Natten var het* (1967), som vant Oscar for beste film. Poitier gjentok også rollen i filmens oppfølgere *De kaller meg Mr. Tibbs!* (1970) og *Organisasjonen* (1971). Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret figuren til filmhistoriens 19. beste helteskikkelse.

Opptredener
-----------

### Romaner

Romanene ble skrevet av John Ball.

* *In the Heat of the Night* (1965)
* *The Cool Cottontail* (1966)
* *Johnny Get Your Gun* (1969)
* *Five Pieces Of Jade* (1972)
* *The Eyes Of Buddha* (1976)
* *Then Came Violence* (1980)
* *Singapore* (1986)

### Noveller

* *Virgil Tibbs and the Cocktail Napkin* (1977)
* *Virgil Tibbs* (1978)

### Filmer

Sidney Poitier spiller Virgil Tibbs i filmene.

* *Natten var het* (1967)
* *De kaller meg Mr. Tibbs!* (1970)
* *Organisasjonen* (1971)

### Fjernsyn

* *In the Heat of the Night* (1988–1995)

Referanser
----------

1. ↑  «AFI'S 100 YEARS...100 HEROES & VILLAINS». Det amerikanske filminstituttet. Arkivert fra originalen 23. oktober 2007. Besøkt 10. mars 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Virgil Tibbs hos Internet Movie Database
***Gullbuddhaen*** (engelsk: *Golden Buddha*) er en bok gitt ut i 2004 av Clive Cussler og Craig Dirgo.

Handlingsreferat
----------------

Historien handler om Juan Cabrillo og hans spesialtrenede ekspertmannskaper på det høyteknologiske skipet Oregon. Oregons oppdrag er å fjerne de kinesiske styrkene fra Tibet og få landets åndelige leder Dalai Lama tilbake. For å klare det må de stjele en 180 cm høy antikk gull-statue (som ble stjålet i 1959 fra Dalai Lama) fra milliardæren Stanley Ho og politiet i Macao, og transportere statuen til Tibet uoppdaget.

Lagets suksess eller fiasko kommer til å avgjøre Tibets fremtid. For å klare dette må de ta i bruk all deres list og vidd for å gjennomføre hele planen. Samtidig planlegger de også å svindle obligasjoner fra milliardæren Marcus Friday, til en verdi av hundre millioner dollar. I løpet av denne prosessen må de spille på lag med den russiske presidenten. Alt på én uke.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
Knut Kr. Dæhli i en Armstrong Whitworth 7-seter ved Bygdin rundt år 1910. Han var en av medeierne i Valdresrutens Automobilselskap.
Beltebil som går på ruta mellom Tyin og Eidsbugarden.
**AS Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap** (**JVB**) er et norsk transportselskap med hovedkontor på Fagernes i Nord-Aurdal i Innlandet. Konsernet hadde i 2022 en omsetning på 70 millioner kroner og er det største busselskapet i Innlandet fylke med hovedkontor i samme fylke. JVB har 50 ansatte og har daglige ruter fra Valdres til Bergen, Lærdal, Årdal, Gjendesheim, Gjøvik Lillehammer og Oslo. Selskapets hovedområde er persontransport med buss.

Historie
--------

JVB ble stiftet 21. november 1919 etter at Automobil A/S «Jotunheim» og A/S Valdresrutens Automobilselskap i generalfosamling samme dag hadde oppløst seg selv. JVBs bussdrift kan derfor spores tilbake til 1909. De to opprinnelige selskapene hadde konkurranse, sommeren 1910 var hele 11 rutebiler i drift med Fagernes som utgangspunkt, ingen andre steder i Norge kunne vise til et lignende antall.
I 1944 ble MB «Bitihorn» overtatt av JVB.
I 1947 tok JVB over ruta til Ola Paulsrud i Øystre Slidre.
I 1952 tok JVBs turbussvirksomhet i gang for alvor med oppdrag for Winge Reisebureau og "Norwegian Fjord Lines"-turer mellom Oslo og Bergen.
I 1953 (15. august) kjørte JVB og Ola Westheim bussen «Vesle-Venus» som første kjøretøy i historien over Valdresflya.
I 1954 inngikk JVB og L/L Valdres Lastebilselskap avtale om at JVB overtok all persontrafikk.
I 1956 overtok JVB Anton Sørumshaugens rute mellom Fagernes og Aurdal.

Organisasjonsform
-----------------

JVB er et aksjeselskap med ca. 60 personlige (inkludert noen få privateide holdingselskaper) aksjonærer.

### Selskapets tjenester

* MB «Bitihorn» på Bygdin
* Beltebilruta fra Tyin til Eidsbugarden
* Ekspressbusser som krysser fylkesgrensene til og fra større byer som Bergen, Oslo, Lillehammer, Hønefoss
	+ Valdresekspressen (Oslo-Fagernes-Beitostølen / Tyin – Årdal)
	+ Øst-Vestekspressen (Lillehammer-Gjøvik-Fagernes-Sogn-Bergen)

### Datterselskap

* JVB Tur AS
* JVB Travel AS
* Fagernes Verkstedsenter AS

Referanser
----------

* Iversen, Ingolf, Jubileumsbok for Jotunheimen og Valdresruten bilselskap :75 år – 1994

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Enneagrammet** (eller enneagon) er en nipunkt diametrisk modell som er brukt til å indikere den dynamiske måten aspekter av ting og prosesser er forbundet og i endring.

Symbolets opphav regnes å være G. I. Gurdjieff, som brukte symbolet på en mer kompleks måte enn til personlighetstype-klassifikasjonen som symbolet ofte forbindes med.

I disse dager er Enneagream-figuren mest kjent for sitt bruk i å indikere en dynamisk modell av ni distinkte og sammenkoblede psykologiske typer. (vanligvis kalt personlighetstyper) Disse typene kan bli forstått som ubevisst utvikling fra ni spesielle arketyper i menneskepsyken.

Som en typologisk modell er den ofte navngitt «Enneagram av personlighet» (*Enneagram of personality*), men det er vanlig å kalle modellen Enneagrammet.

Det er et teoretisk skille mellom personlighet og karakter. Dagens måter å forstå og beskrive Enneagrammet på, har utviklet seg fra forskjellige tradisjoner av spirituell visdom til moderne psykologisk innikt. Fortsatt er det mange som forstår enneagrammet prinsipielt på en spirituell eller mystiske måte, andre mennesker forstår enneagrammet i psykologiske termer.

Den diametriske figur
---------------------

Begrepet enneagram kommer fra det greske ordet «ennea» som betyr «ni» og betyr derfor et «ni-diagram». Figuren er også kalt et «enneagon». Den vanligste formen av en Enneagram-figur er satt sammen av en sirkel med en likebenet trekant og irregulære heksagon. Ni punkt av trianglet og heksagon er koblet sammen rundt sirkelen.

Referanser
----------

1. ↑  Per Henrik Gullfoss (2009). «Essens, ego og enneagrammet» (PDF). *Ildsjelen, magasin for livskraft, bevissthet og åndelighet* (8): 26-31. Arkivert fra originalen (PDF) 15. mars 2012.

Portal: Kunst
***Ennearabdus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. De finnes bare i et begrenset område i Argentina. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

En liten til middelsstor (7-11 millimeter), blankt svart, kraftig skarabide. Hodet er kort og bredt, skovlformet, med to korte tenner på forkanten. Pronotum er stort, litt bredere enn dekkvingene, med fint tannet (krenulert) ytterkant og en tverr-valk bak hodet. Dekkvingene er eggformet rundete, ganske små, ved markerte punktstriper. I motsetning til andre Eucraniini har denne arten funksjonelle flygevinger. Beina er nokså lange gravebein, på midt- og bakbeina er leggene ganske slanke, og føttene har små klør, i motsetning til andre Eucraniini.

Levevis
-------

Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.

Utbredelse
----------

Slekten har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det nordvestlige Argentina.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
					- Stammen Eucraniini Brullé, 1837
						* Slekten ***Ennearabdus*** Lansberge, 1874
							+ *Ennearabdus lobocephalus* (von Harold, 1868)

Kilder
------

* Nettside om Eucraniini fra Nebraska State University
* Generic Key to New World Scarab Beetles - *Ennearabdus*
* Campo, F.C. (2010) The South American dung beetle genus *Ennearabdus* Lansberge (Coleoptera: Scarabaeidae: Scarabaeinae: Eucraniini). Journal of Insect Science 10: 93-

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ennearabdus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ennearabdus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ennearabdus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Ennearabdus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Martin Brostigen** (født 1985) er en norsk musiker og låtskriver. I årene 2001-2009 spilte han i bandet No Torso som tilsammen ga ut tre utgivelser: *Fatal Fraud* Ep (2004), *Several Brains* (2006) og *Ready already* (2008). No Torso spilte de fleste steder i Norge og i 2008 dro bandet til USA på turne. Det velrenommerte amerikanske selskapet Asian Man Records ga ut og distribuerte de to siste platene. Medlemmene i No Torso spiller fortsatt sammen i ska-ensemblet Yoga Grossist. Underveis har Brostigen deltatt i flere prosjekter og utgivelser. 

Brostigen er i dag med flere band: West Bank Robbers (punk), Knoklene (reggae), The Phantoms (ska), Yoga Grossist og i 2012 kom hans første soloprosjekt ut på den norske alternativ/kunstlabelen Marsmelons. 

Brostigen har blant annet samarbeidet[*klargjør*] med Fence, Terroristene, Norsk Råkk, Admiral P, Jabaman, Hamstern & the pepsikids, Amerikanerne, Jack The Ripoff, Brage Rognlien, Ablai med flere. 

Brostigen spilte også fotball i 3. divisjon for Fossum Idrettsforening.

Utgivelser
----------

* Wild Man Riddim - Worldwide Frequency (2017)
* The Phantoms ‎– Their Legendary 4th (2016)
* Wild Man Riddim–Wild Man Riddim (2015)
* West Bank Robbers-Alt EP (2014)
* West Bank Robbers-Egne Hjem EP (2013)
* Knoklene-Rekk dem ut! Ep (2012)
* Stegan-Basement sessions EP (2012)
* The Phantoms-Phantom physics (2011)
* No Torso-Ready Already EP (2008)
* No Torso-Several Brains (2006)
* No Torso-Fatal Fraud Ep (2004)

Referanser
----------

1. ↑  Fotball.no

Eksterne lenker
---------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Discogs
 |