**Jan Eeg-Henriksen** (født 27. mai 1922, død 15. mai 1969 i USA) var en norsk etterretningsagent og forretningsmann, utdannet jurist. Han var aktiv i XU under andre verdenskrig, og i CIA-tjeneste under Vietnamkrigen. Han fikk fire barn.

Andre verdenskrig
-----------------

Eeg-Henriksen var artianer ved krigsutbruddet i 1940, og tok ex.phil. ved Universitetet i Oslo høsten 1940. Deretter begynte han å studere jus samme sted, og tok 1. avdelings eksamen i 1942. Fram til Universitetet i Oslo ble stengt høsten 1943, var han med i det intellektuelle miljøet rundt Arne Næss (som også var med i XU). Også Vilhelm Aubert, den gang jusstudent, var aktiv her, og ledet "Eksportgruppa" i XU. Eeg-Henriksen arbeidet for etterretningsorganisasjonen XU fra 1942, først som vanlig agent. Senere (i 1944) klarte han å komme seg inn i Vidkun Quislings indre sirkel og få stillingen som Finn Størens sekretær i Direktoratet for spesialorientering, som var del av Quislings kanselli, og som etter Statsakten i 1942 flyttet inn på Det kongelige slott. Han fikk da tilgang til hemmeligheter både ved Oslo slott (som Quisling hadde endret navnet til) og ved Gestapo-hovedkvarteret ved Victoria terrasse. Han arbeidet også sammen med Egil Meidell Hopp, senere Arne Bonde, om «Sperretjenesten», et illegalt nettverk med tilknytning til NTB som formidlet sensurert stoff som NTB-ansatte hadde tilgang til videre til de illegale avisene. Eeg-Henriksen beholdt den betrodde stillingen i Quisling-administrasjonen ut krigen, og skal ha sjokkert de tidligere kollegene da han møtte opp etter frigjøringen i uniform som norsk offiser.

Etterkrigstiden
---------------

Eeg-Henriksen ble raskt renvasket for anklager om landssvik, ble tildelt Deltakermedaljen og ble ansatt i Forsvarets overkommando og Forsvarsstaben der han arbeidet fram til 1949. Han tok først del i vaktholdet og avhørene av tyske offiserer ved Akershus fengsel. Høsten 1946/våren 1947 var han med kapteins grad, på oppdrag i den amerikanske sonen i det okkuperte Tyskland for å samle inn opplysninger om mulige framtidige spioner. I 1949 fullførte han juss-studiet.

1950–1965
---------

Han studerte sosiologi som Fulbrightstipendiat ved Bureau of Applied Social Research, Columbia University 1950-52, og var den som satte tidligere medstudent Erik Rinde i kontakt med Vilhelm Aubert da Institutt for samfunnsforskning skulle etableres. I 1949/1950 og senere fra 1952 til 1963 arbeidet Eeg-Henriksen i sin fars, Haakon Eeg-Henriksens firma H. Eeg-Henriksen A/S (fram til 1952 H. Eeg-Henriksen & Diderich Lund A/S). I perioden 1955-1957 arbeidet han som adminstrativ leder for bygging av oljetanker til NATOs marinehavn på Kreta. Arbeidsgiver var konsortiet Norcontractors, der fire norske entreprenørselskaper, deriblant H. Eeg-Henriksen as deltok. Det ble samarbeidet med lokal entreprenør. På begynnelsen av sekstitallet etablerte han seg som selvstendig næringsdrivende, med påfølgende konkurs i 1965. Da han døde var han ikke lenger knyttet til firmaet H. Eeg-Henriksen A/S.

Vietnamkrigen
-------------

I 1966 gikk Eeg-Henriksen i amerikansk tjeneste, der han blant annet tjenestegjorde for CIA under Vietnamkrigen. Han arbeidet da i Saigon dels under dekke av å være journalist. Han døde på sykehus i Washington DC i 1969.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Johansen, Ivar (1979). Agee, Philip; Wolf, Louis, red. *CIA i Norge*. *CiA i Europa*. Oslo: Pax. s. 69–72. ISBN 82-530-1047-8.
2. ↑  «Quislings brev til Hitler». *Dagbladet*. 21. juli 2015. s. 8.
3. ↑  «1940: Krigshverdag i rest-UD i Oslo». regjeringen.no. 7. januar 2015. Besøkt 2. oktober 2015.
4. 1 2 3  Sæter, Einar (1995). *XU: i hemmeleg teneste 1940-1945*. [Oslo]: Samlaget. s. 59-60. ISBN 8252145353.
5. ↑  Møller, Trygve Juul, red. (1965). *Studentene fra 1940*. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1940.
6. ↑  «Onklenes smarte aksjekjøp». *Dagens Næringsliv*. 2. juni 1990. s. 17.

Litteratur
----------

* *Dagbladet* «Quislings brev til Hitler» (2015), 21. juli
* Berner, Mia «Å rygge i oppoverbakke», Samtiden 2, 2003
* Dahl, Hans Fredrik et al. (1995) *Norsk krigsleksikon* side 77, J.W. Cappelens Forlag, ISBN 82-02-14138-9,
* Johansen, Ivar (1979) «CIA i Norge», avsnitt om «Norsk etterretningstjeneste som arbeidsformidler for CIA», side 69-72, i Agee, Philip og Louis Wolf, (1979) *CIA i Europa*, Pax Forlag, ISBN 82-530-1047-8
* Lindblad, Sven «Arnested for norsk samfunnsforskning, Institutt for norsk samfunnsforskning de første tretti årene», Institutt for samfunnsforskning, 2010, ISBN 978-82-7763-310-7
* Møller, Tryggve Juul (1965) *Studentene fra 1940*, Bokkomitéen for studentene fra 1940,
* Ottosen, Rune (1996) *Fra fjærpenn til internett, journalister i organisasjon og samfunn*, side 180, Aschehoug i samarbeid med Norsk Journalistlag, ISBN 82-03-26128-0,
* Pedersen, Helge (1997) *Fra Monolitten til Gardermoen, Eegen 75 år*, BA-forlaget, Oslo, ISBN 82-91414-15-7,
* Synstnes, Hans Morten (2016) Den innerste sirkel, Dreyer, ISBN 978-82-8265-169-1
* Sæter, Einar og Sæter, Svein (1995) *XU i hemmeleg teneste 1940-45, om Jan Eeg-Henriksen* side 59 og 60, Det norske samlaget, ISBN ISBN 82-521-4545-3,
* Sæter, Einar og Sæter, Svein (2007) XU i hemmeleg teneste 1940-45, om Jan Eeg-Henriksen side 225 og 232, Det norske samlaget, ISBN 978-82-521-6998-0
* Ulstein, Ragnar (1992) *Etterretningstjenesten i Norge 1940-45: Nettet strammes*. 3. Bind av *Etterretningstjenesten i Norge 1940-45*, side 228, Orion, ISBN 82-02-13822-1,

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig