***Quantum Theory and the Schism in Physics*** («Kvanteteorien og splittelsen i fysikken») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper (1902–1994). Boka kom ut i 1982 og utgjør bind 3 av Poppers «postskriptum» til hans *Logic of Scientific Discovery* (1934/1959).

Boka var ferdigskrevet i 1956, men av ulike årsaker stoppa korrekturen opp året etter. Manuskriptet ble liggende i 25 år, før Poppers tidligere student W.W. Bartley besørga utgivelsen (utvida med et nytt forord, et innledningskapittel som opprinnelig ble publisert i 1967, og noen nye fotnoter). Boka kom først (1982 og 1984) ut i parallelutgaver på forlagene Hutchinson (London) og Rowman & Littlefield (Totowa), så (1989) hos Unwin Hyman (London), og fra 1992 hos Routledge (London).

Bokas innhold
-------------

Boka handler om sannsynlighetsteoriens og indeterminismens betydning i fysikken generelt og kvantemekanikken i særdeleshet. Poppers tese er at (i) fysikere flest har godtatt den klassiske fysikken for å være deterministisk; at de av den grunn (ii) har tolka stokastiske (tilfeldige) hendelser som uttrykk for ufullstendig kunnskap fra forskernes side; og at de (iii) har overført denne tolkninga av sannsynlighet som et subjektivt kunnskapsmål til kvantemekanikken. Som et resultat av dette har flertallet av fysikerne akseptert Bohrs, Heisenbergs og Paulis subjektivistiske og instrumentalistiske tolkning av kvantemekanikken (København-tolkninga). Dermed har det oppstått et «gap» mellom den deterministiske klassiske fysikken, som oppfattes som objektiv (virkeligheten eksisterer uavhengig av om den blir målt), og den indeterministiske kvantemekanikken, som oppfattes som subjektiv (det fins ingen virkelighet utover eller mellom målingene).

Popper betviler alle disse antagelsene: (i) Determinismen er en feilaktig antagelse også i den klassiske fysikken; (ii) tilfeldigheter og sannsynligheter er uttrykk for hendelsenes natur, ikke (bare) for forskernes manglende kunnskap om disse; og (iii) dette gjelder like mye i kvantemekanikken som i den klassiske fysikken. Popper forfekter derfor (som også Einstein, Planck og Schrödinger) en objektiv og realistisk tolkning av kvantemekanikken.

Mens indeterminisme i den *klassiske* fysikken er tema for postskriptumets bind 2 (*The Open Universe*), handler bind 3 mest om kvantemekanikken. Begge bindene forutsetter Poppers tolkning av sannsynligheter som objektive *propensiteter*, som han forklarer i postskriptumets bind 1 (*Realism and the Aim of Science*).

I forordets avsnitt IX beskriver Popper oppsettet på et kvantemekanisk eksperiment. Det er ment som en kritisk test av kvantemekanikkens subjektivistiske tolkning. Hvis eksperimentet gir resultatet som han forutsier, ville dette ifølge Popper representere en falsifikasjon av København-tolkninga.

Sitat
-----

> Heisenberg [skriver]: ‘Det er et smaksspørsmål om man velger å tro at en måling av elektronets [tilbakelagte bane] har fysisk realitet eller ikke.’ Nesten alle fysikere som har lest Heisenberg, gikk for ‘ikke’. *Men det er ikke et smaks- eller trosspørsmål:* [...] det kan ikke være noen tvil om at et elektron ifølge kvanteteorien *kan ‘ha’ en nøyaktig posisjon og bevegelsesmengde*.
> 
> 
> «Introduction», avsnitt 4, tese 7, utheva i originalen, linjeskift utelatt
> 
>

Bokas mottagelse
----------------

Flere fysikere og filosofer har stilt seg tvilende til Poppers argumentasjon; noen har akseptert deler av den, men samtidig påpekt misforståelser fra Poppers side. Poppers eksperiment ble gjennomført i 1999 (fem år etter Poppers død) med det resultat at Poppers forutsigelse ble bekrefta. Det er imidlertid ikke enighet om tolkninga av eksperimentet (jf. utdypende artikkel).

Noter
-----

1. ↑  K.R. Popper (1967). «Quantum Mechanics without ‘The Observer’». I M. Bunge. *Quantum Theory and Reality*. Berlin: Springer. s. 7–44. doi:10.1007/978-3-642-88026-1\_2.
2. ↑  W. Heisenberg (1930). *The Physical Principles of the Quantum Theory*. Chicago: University of Cgicago Press.
3. ↑  J. Bub og I. Pitowsky (1985). «[Book Review of] Sir Karl R. Popper, Postscript to the Logic of Scientific Discovery». *Canadian Journal of Philosophy*. 15: 539–552.
4. ↑  H. Krips (1984). «Popper, Propensities, and Quantum Theory». *British Journal for the Philosophy of Science*. 35: 253–274.
5. ↑  N.D. Mermin (1983). «The Great Quantum Muddle». *Philosophy of Science*. 50: 651–656.
6. ↑  M. Sachs (1985). «[Book Review of] Quantum Theory and the Schism in Physics». *Philosophy of the Social Sciences*. 15: 321–331. doi:10.1177/004839318501500307.
7. ↑  Y.-H. Kim og Y. Shih (1999). «Experimental Realization of Popper's Experiment: Violation of the Uncertainty Principle?». *Foundations of Physics*. 29: 1849–1861. arXiv:quant-ph/9905039 Åpent tilgjengelig. doi:10.1023/A:1018890316979.

Eksterne lenker
---------------

* Utgaver registrert i Oria