recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gunnhild Tvinnereim** (født 1965 i Stryn) er en norsk sanger og artist, kjent fra Oslo Gospel Choir og som vokalist på sangen «Nocturne» som vant Eurovision Song Contest 1995.

Tvinnereim vokste opp i Blakset i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Hun gikk Firda gymnas på Sandane, og der begynte hun som sanger i korene Gloppen Jentekor og Joysing. Som 18-åring flyttet hun til Oslo i 1984 for å gå på folkehøyskole. Der fortsatte hun å synge og var blant koristene i Oslo Gospel Choir da det startet opp i 1988. Hun synger sopran og har siden vært en del av koret.

I 1995 deltok hun i Melodi Grand Prix som vokalist på Secret Gardens bidrag «Nocturne». Sangen vant den norske finalen og vant senere den internasjonale finalen i Dublin i mai 1995.

Tvinnereim er cand.mag og utdannet arkivar i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  Rockheim. «Gunnhild Tvinnereim « Rockipedia». *Rockipedia*. Arkivert fra originalen 13. juni 2018. Besøkt 13. juni 2018.
2. 1 2  Vedeld, Sigbjørn (2000). «Gospelveteranen Gunnhild». *smp.no*. Arkivert fra originalen 13. juni 2018. Besøkt 13. juni 2018.
**Song of Sølvi**, også kjent som *Sølvi!* og *Sølvi solo*, var en musikalsk revy formet som et en-manns-show med Sølvi Wang i alle rollene. Forestillingen ble første gang ble satt opp på Det norske teatret i 1970. Regien var ved Barthold Halle, og Egil Monn-Iversen ledet orkesteret med ni mann. Tekstene var forfattet av Bias Bernhoft, Barthold Halle, Alf Hartmann, Alfred Næss, Einar Schanke, Bjørn Sand og Sandro Key-Åberg.

Forestillingen ble en umiddelbar suksess både hos publikum og presse. Eksempelvis skrev Hans-Jørgen Hurum i Aftenposten at "Bedre revykunst er ikke sett i Norge", og Arne Hestenes i Dagbladet kalte forestillingen "Suverén".

> Å ha dette lille showende fnugg av en kvinne foran øynene sine, halvannen time i ett strekk! Det er som å bli gutt igjen med et akebrett under stumpen, det er som å miste en tannpine og føle at alle vonde jeksler fylles med Mozart, nei hva sier jeg? Det er tvert imot som å bade varme tær i en fjellbekk samt drikke champange foran emissærer og dessuten se 14 sommerfugler i februar. Kort sagt: Sølvi Wang byr på 14 roller
> 
> 
> Odd Eidem, VG
> 
> 

Populariteten gjorde at Wang fikk gratulasjonshilstninger fra statsminister Per Borten, og at forestillingen dro ut på turné over store deler av Norge i regi av Riksteatret. Forestillingen ble også vist på Festspillene i Bergen i 1971. Deler av forestillingen ble senere vist i en transmisjon av NRK.

Referanser
----------

1. ↑  Hans Jørgen Hurum (04.02.1971). «Song of Sølvi». Aftenposten.
2. ↑  Arne Hestenes (04.02.1971). «Gull til Sølvi på Det norske». Dagbladet.
3. ↑  Odd Eidem (04.02.1971). «Sommerfugler i februar». VG.
4. ↑  «Og blomstene var fra Borten». Aftenposten. 05.02.1971.
**Suddhipala** eller **Gege'en Khan** (mongolsk: Шидэбал Гэгээн хаан, *Shidebal Gegegen qaγan*, **Yingzong** 元英宗; født 22. februar 1302, død 4. september 1323 i Nanpodian 南坡店 som den gang het Wangdupu 望都铺 og var 15 km sørvest for daværende Shangdu / Xanadu i det nåværende Zhenglan-banneret i Xilin Gol i Indre Mongolia i Kina) var en kinesisk keiser under Yuan-dynastiets tid. 

Han ble også regnet som den niende storkhan an det mongolske rike, skjønt dette på denne tid vare var en nominell tittel ettersom riket da forlengst var blitt delt i flere deler.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var sønn av Ayurparibhadra, og regjerte mellom 1320 og til han ble myrdet i 1323. Moren var Radnashiri og slekten  Khunggirad.

### Keiser

Kong Gongmin (1330–1374) og dronning var med i gruppen som bistod ved Gege'en Khans tronfølge.
Han kom til makt godt hjulpet av som bestemor Targi og hennes gunstling, den forhatte finansminister *Temüder* (død 1322). 

Hans regjering balanserte ubesluttsomt mellom Temüder-gruppen og dens motparti, noe som ikke strakk til stilt overfor terroren ved hoffet. Som keiser lot han sitt hoff bli et arnested for konfucianske embedsmenn som stor i strid mot den mektige Temüder. Suddhipala var vel forberedt for rollen som konfuciansk hersker, ettersom han var blitt like godt utdannet i kinesisk som faren hans var blitt. Han var dypt hengiven både konfucianismen og buddhismen og kunne resitere poesi fra Tang-dynastiets tid fra hukommelsen, og var en dyktig kalligraf.

Suddhipala var altså også hengiven buddhismen. I 1321 bugde han en buddhisttempel til ære for 'Phags-pa Lama i fjellene vest for Dadu,. Da sensorene klandret ham for denslags lot han flere av dem henrette; blant dem en svært fremstående embedsmann ved navn Soyaoelhatimichi, hvisw forfrdre hadde tjent det mongolske keiserhus i alle år. 

På den annen side ble islam svært hardt diskriminert under hans styre. Det fortelles at keiseren ødelsa et muslomsk tempel (vel en moske) i Xanadu og forbød dem å kjøpe slaver fra mongolene og videreselge dem rul kineserne.

Til slutt iscenesatte Temüders adoptivsønn et statskupp, hvori medvirket seks høyere embedsmenn, fem prinser og den alanske livgarde. Suddhipala ble myrdet sammen med fin førsteminister under hjemreise i Nanpo.

Referanser
----------

1. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mongolia Society *Occasional Papers*, p.58
3. ↑  Denis Twitchett, Herbert Franke, John K. Fairbank: *The Cambridge History of China: Volume 6, Alien Regimes and Border States*, Cambridge: Cambridge University Press, 1994, p530-532.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
*For andre med samme etternavn, se Thiel*.

**Alvar Thiel** (født 23. februar 1893, død 1. oktober 1973) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 

Thiel vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den svenske båten «Sans Atout» som kom på andreplass bak den norske båten «Taifun» i 8 meter-klassen. Mannskapet på båten besto av Edmund Thormählen, Bengt Heymann, Herbert Westmark, Alvar Thiel, Emil Henriques og Nils Westermark.

Det var sju båter i 8 meter-klassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Den norske båten «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn.
«Sans Atout» og den finske båten «Lucky Girl» hadde tre poeng hver etter to seilaser. «Sans Atout» vant skilleracet som ble avholdt 22. juli.

OL-medaljer
-----------

* OL 1912 Sveriges flagg Stockholm - Sølv Sølv i seiling, 8 meter-klassen (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alvar Thiel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alvar Thiel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alvar Thiel – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Alvar Thiel – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Gustav Lorentz Gulbrandsen** (født 5. september 1871 i Fredrikstad, død 4. november 1942 i Vestre Aker) var en norsk arkitekt.

Gustav Gulbrandsen var elev ved Trondhjems tekniske læreanstalt 1888-91 og ved Königlich Technische Hochschule Berlin 1898-99. Han praktiserte som byggmester i 1891, før han hadde forskjellige kontor- og assistentstillinger frem til 1899.

Gustav Gulbrandsen etablerte eget arkitektkontor i Kristiania i 1899, og etter bybrannen i Sandefjord år 1900 etablerte han filialkontor der. Det er fra Sandefjord man kjenner hans første arbeider; Halvorsens konditori (Chr. Hvidts plass 3), Kongens gate 9 og Kongens gate 10 (alle 1900, utført i varianter av jugendstil). Gulbrandsen utførte dessuten Stod og Steinkjer Sparebank (1902, bombet 1940) og Steinkjer folke- og middelskole (1903), begge preget av jugendstil og nybarokk.

Frem mot 1908 virket Gulbrandsen mest i Kristiania, der han de første årene for det meste utførte tilbygg, før han i 1908 tegnet «villa Kjeka», Kongsveien 74, og en villa i Solveien 26. Parallelt utførte han flere oppdrag i hjembyen Fredrikstad, som Fredrikstad Privatbank, Storgaten 12 (1904, jugendstil) og Rolvsøy kirke (1908), en kalket kirke i romansk stil.

Fra omkring 1910 konsentrerte Gulbrandsen sin virksomhet i Kristiania og Aker, og var her meget produktiv. Han tegnet en villa ved «Holtet hovedgaard» (Holtveien 6, 1909) i en jugendpreget nybarokk stil, og utformet de flotte leiegårdene i Bygdøy allé 51 og 51b (1910-11) i barokkpreget «frognerjugend» - et konsept arkitekt Syver Nielsen videreutviklet i stort omfang. Preg av jugend og nyklassisisme har også leiegården i Hafrsfjordgata 7 (1911), mens Valkyriegata 17 og 19 (1912) er utført i sen jugend.

Blant Gulbrandsens mange villaer kan nevnes den staselige Villa Friedheim (Solveien 112, Florabakken 2C i dag) i 1916, nordisk nybarokk, Åsdalsveien 18 (1916), 22 og 24 (begge 1915), Nordstrandveien 60 (1918, nasjonalromantisk laftevilla), «Skogstuen» (Alvheimveien 16 II, 1923) og den klassisistiske murvillaen i Ormøybakken 2b (1923).
Ved siden av den store mengden villaer og leiegårder tegnet også Gulbrandsen Den norske næringsmiddelfabrikk (Harbitzalléen 5, 1918).

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Gustav\_Gulbrandsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 2da9b947-5dff-4448-a32b-221092e501a5, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Norsk kunstnerleksikon om Gustav Guldbrandsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Geoffrey Orme** (født 10. juni 1904 i Ilford i Essex i England, død 21. januar 1978) var en manusforfatter for film og TV.

Ormes jobbet som manusforfatter fra 1930-årene til 1960-årene og han skrev på flere av de populære *Old Mother Riley*-filmene som Arthur Lucan spilte i.

Han skrev historien *The Underwater Menace* for BBCs science fiction-serie *Doctor Who*. Den var bestilt av produsenten Innes Lloyd og ble vist på TV i 1967. Den handlet om at Atlantis var begravd under sjøen og kontrollert av den gale professoren Zaroff.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 22229, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Geoffrey Orme på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Geoffrey Orme på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Geoffrey Orme på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Geoffrey Orme på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Geoffrey Orme hos The Movie Database Rediger på Wikidata
.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz
 |
Snurrebass opphengt i slingrebøyler
Animasjon av et sett av 3 slingrebøyler.  
(Her er ytre feste fast og indre ring kan bevege seg fritt)
**Slingrebøyler** (engelsk: *gimbal*) er en innretning som gjør det mulig for et instrument eller gjenstand, å holde seg «i ro» selv om hovedplanet beveger seg. Det vanligste eksempelet er et skipskompass. Når dette er hengt opp i to slingrebøyler vil kompasset ligge horisontalt selv om skipet stamper eller slingrer. Gerolamo Cardano (1501–1576) er tilkjent æren for oppfinnelsen idet det er han som først beskrev den, men en mener at prinsippet var kjent tidligere. Etter Cardano blir slingrebøyler også omtalt som et «kardansk oppheng». Prinsippet inngår også i et universalledd.

Historie
--------

Kardansk oppheng ble anvendt av Philon von Byzanz allerede i år 230 f.Kr. til å henge opp et maleutstyr slik at innholdet holdt seg i ro. i Kina kan kardanske oppheng spores tilbake til 140 f.Kr. At prinsippet var kjent i middelalderen fremgår av en tegning av Villard de Honnecourt. Leonardo da Vinci brukte slingrebøyler til å henge opp et kompass

Oppbygning
----------

Teknisk kan en realisere et sett av slingrebøyler med en metallring, i denne er opphengt to nye ringer slik at opphengsaksene ligger 90grader fra hverandre og ringene kan fritt dreie om opphengsaksene. Instrumentet kan nå settes fast på den indre ringen.

Slingrebøyler kan anvendes der en trenger å holde noe «i ro» der underlaget er i bevegelse. Det klassiske eksempelet er skipskompass, men er også brukt i byssa for å holde stekepanna horisontal. 

Slingrebøyler brukes til oppheng i gyroskop, gyrokompass og lignende. Avhengig av hvor mange akser som inngår kan en lage gyroer med 1, 2 eller 3 frihetsgrader.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gimbals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Gustav Ludvig Goßler** (født 4. april 1879, død 4. april 1940) var en tysk roer som deltok i OL 1900 i Paris.

Goßler ble olympisk mester i roing under OL 1900 i Paris. Han vant firer med styrmann sammen med Oscar Goßler, Walther Katzenstein, Waldemar Tietgens og Carl-Alfred Goßler som styrmann. Mannskapet representerte *Germania R.C. Hamburg*.

Det ble gjennomført to finaler med firer med styrmann, og begge er av IOC erklært som olympiske finaler der utøverne i begge finalerne er oppført som medaljører. I den første finalen ble medaljene fordelt slik: Frankrike – gull og sølv, Tyskland fikk bronse. I den andre finalen: Tyskland gull og bronse, Nederland fikk sølv.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Gull **Gull** i roing, firer med styrmann Keiserriket Tysklands flagg Tyskland

Referanser
----------

1. 1 2   sports-reference.com, «Gustav Goßler», Sports-Reference.com olympisk utøver-ID go/gustav-gossler-1, besøkt 31. januar 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gustav Goßler – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gustav Goßler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gustav Goßler – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gustav Goßler – FISA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Risør slipp
Friluftsslipp
Slipp for mindre motorbåt eller robåt.
En **slipp** er et forseggjort opptrekk for båter og skip. Slippen gjør det mulig å trekke fartøyet fra flytende posisjon og opp på tørt land. Mange slipper ender i en stor verkstedshall.

Slippen består av en dramekanisme, en vogn som er utstyrt med støttestag (vogge) for å holde båten loddrett, og en skinnegang som går på skrå ned i og under vannet til det er dypt nok til at båten blir liggende riktig mens den trekkes opp.

Slippen er en del av det nødvendige utstyret for skipsverft, der en enten ville ha tilgang til bunnen av båten for rustbehandling eller andre arbeider, men også for å kunne arbeide under tak. De største fartøyene som seiler i dag, kan ikke slippsettes, men må i dokk.

Småbåter i områder med stor tidevannsforskjell løser problemet ved å legge båten over en sandbanke ved flo sjø. Når der er fjære, ligger båten flere meter over havflaten og en har flere timer på seg før båten flyter igjen.

Referanser
----------

1. ↑  Vidar Nilssen. «Risøyhamn slipp Andøya». *www.vesteraalen.info*. Besøkt 20. januar 2021. «Men større båter måtte slippsettes, og i 1929-30 bygget Aronsen to patent rulleslipper for farkoster med opptil 120 fots kjøllengde. Slippen ble flittig brukt, og man så i sin tid ofte 6 båter samtidig på slippen. Skinnegangene etter slippen kan ennå sees.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Kapp Rubin på kartet over SvalbardKapp RubinKapp RubinKapp Rubin på kartet over Svalbard
**Kapp Rubin** er en odde på østsiden av Brennevinsfjorden på Nordaustlandet, Svalbard. 

En historisk hendelse er knyttet til dette stedet, det var at luftskipet «Italia» som under ledelse av Umberto Nobile havarerte på vei tilbake til Ny-Ålesund, hvor seks omkom og 10 var strandet med gondolen på den drivende pakkisen. En av de største internasjonale redningsaksjonen i polare strøk noensinne ble iverksatt, hvor over 1500 mennesker fra syv ulike nasjoner deltok. Kapp Rubin ble brukt som base for redningsaksjonen. Kartene over Nordaustlandet var på den tiden dårlige og upresise, og de som deltok i redningsaksjonen hadde ikke kommunikasjonsutstyr, ingen riktige kart og ingen hjelp utenfra. Under redningsaksjonen omkom blant annet Roald Amundsen sammen med mannskapet i det franske Latham 47-flyet et sted utenfor Bjørnøya. Det skulle gå 48 dager før alle de overlevende fra Luftskipet «Italia» hadde blitt hentet ut fra den drivende pakkisen. 

Kapp Rubin har sitt navn etter den svenske landmåler Sven Tryggve Salomon Rubin.

Eksterne lenker
---------------

* Kapp Rubin *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Peter Syse** (født 2. april 1888 i Austre Moland, død 5. august 1965 på Nøtterøy) var en norsk tannlege, politiker (H) og kommunal tjenestemann.

Han ble medlem av Nøtterøy herredsstyre (kommunestyre) i 1923, varaordfører og medlem av formannskapet i 1929, og ordfører i Nøtterøy kommune i 1932. I januar 1941 ble Syse utnevnt til eneveldig ordfører av fylkesmann Johannes Gerckens Bassøe. Ingen av dem sympatiserte med okkupasjonsmakten eller NS, og i august samme år ble Syse erstattet av Johannes Margido Jønland. Syse ble gjeninnsatt som ordfører etter frigjøringen i mai 1945. I september 1948 fratrådte han som ordfører for å tiltre som kommunens første rådmann. Han gikk av med alderspensjon i 1958. Han var også styreformann i Nøtterøy sparebank i noen år.

I 1958 ble han tildelt Norges by- og herredsforbunds utmerkelse.

Peter Syse kom fra en lærerfamilie. Han flyttet til Nøtterøy kort tid etter sin tannlegeeksamen i 1907. Han giftet seg i 1916 med Magnhild Bjønness, datter av handelsbestyrer og kommunepolitiker Olaf Bjønness. De fikk fire barn, deriblant den senere statsminister Jan P. Syse (1930–1997).

Referanser
----------

1. 1 2   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no, oppført som Petter Syse[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Peter Syse»[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Unneberg, Sigurd H. (1971). *Nøtterøy. Gårds- og slektshistorie*. 2. Nøtterøy kommune. s. 1144.
4. ↑  Dyrhaug, Tore (2006). «Nøtterøy har lidt meget under okkupasjonen». *Njotarøy*: 56.  *Årsskrift for Nøtterøy Historielag*
5. ↑  Gard, Knut (red.) (1950). *Norske tannlæger*. Oslo: Erhvervsforlaget. s. 543.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**«Slippin' and Slidin'»** er en rock'n'roll-sang skrevet av Edwin Bocage (Eddie Bo), Albert Collins, Richard Penniman (Little Richard) og James Smith. Den ble først innspilt av Eddie Bo under tittelen «I'm Wise» i 1956, men er kjent under navnet Little Richard ga den i sin innspilling senere samme år. Låten er basert på «I Got the Blues for You» som Albert Collins hadde utgitt i 1955. Krediteringen for sangen varierer stort mellom de mange utgivelsene.

Little Richard ga ut «Slippin' and Slidin'» først som B-siden til «Long Tall Sally» i mars 1956. Året etter var den med på debutalbumet *Here's Little Richard*.

Buddy Holly spilte inn to demoer av sangen i 1959, og en av dem kom med på det posthume albumet *Reminiscing*.

Det norske bandet The Wizards ga ut en versjon av låta som ble gitt ut som single i 1965.

John Lennon spilte inn sangen i oktober 1974 og ga den ut i februar 1975 på sitt album *Rock 'N' Roll*.

Referanser
----------

1. 1 2  *Allmusic* om *Here's Little Richard* (album)
2. 1 2  Om «Slippin' and Slidin'» på *The Beatles Bible*
3. ↑  Michael Gallucci: «Top 10 Little Richard Songs» på *Ultimate Classic Rock*
4. ↑  *Allmusic* om Al Collins
5. ↑  45cat om «Long Tall Sally»
6. ↑  «All Buddy Holly's music in Recording order» på *Rockfiles*
7. ↑  *Allmusic* om *Reminiscing*
8. ↑
***Becky Sharp*** er et amerikansk drama fra 1935 regissert av Rouben Mamoulian.

Filmens litterære forelegg var romanen *Forfengelighetens marked* av William Makepeace Thackeray. Historien hadde blitt filmatisert en rekke ganger før: Fire ganger som stumfilm, og en gang i 1932 som lydfilmen Vanity Fair (1932).

Dette var den første helaftens spillefilmen som ble filmet inn i Three-strip Technicolor (prosess 4).

Handling
--------

Becky Sharp er en ambisiøs ung kvinne, som ønsker å komme seg lengst mulig oppover den sosiale rangstigen, Hun klatrer gradvis oppover den sosiale rangstigen i Storbritannia, og overvinner fattigdom og klasseskiller underveis, ofte ved hjelp av sin beste venninne Amelia Sedley.

I sine forsøk på å hele tiden fremme seg selv, klarer hun å få kontakt med en rekke velstående herrer: Deriblant Markisen av Steyne, Joseph Sedley, Rawdon Crawley, og George Osborne - ektemannen til Amelia. Men underveis fornærmer hun også en rekke innflytelsesrike kvinner, deriblant Lady Bareacres (spilt av Billie Burke)

Medvirkende
-----------

* Miriam Hopkins - Becky Sharp
* Frances Dee - Amelia Sedley
* Cedric Hardwicke - Marquis of Steyne
* Billie Burke - Lady Bareacres
* Alison Skipworth - Miss Crawley
* Nigel Bruce - Joseph Sedley
* Alan Mowbray - Rawdon Crawley

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Becky Sharp* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Becky Sharp* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Becky Sharp* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Becky Sharp* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Becky Sharp* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Becky Sharp* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Becky Sharp* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Becky Sharp* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Becky Sharp* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Becky Sharp* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Liv-Miriam Nordtømme** (født 25. juni 1984) er en norsk tidligere friidrettsutøver og langrennsløper som representerte Steinkjer FIK og Henning Skilag.

Hun vant tre NM-medaljer på 800 meter i perioden 2000–2006. Hennes søster Rachel Nordtømme er også friidrettsutøver.

Hun deltok i junior-VM på ski 2003 i Sollefteå med femteplass på sprint fristil som beste resultat. I junior-VM på ski 2004 i Stryn ble hun nummer ni på 5 km fristil, og hun gikk på det norske laget som tok fjerdeplass på stafetten. Hun deltok i to verdenscuprenn i sprint: i Trondheim i 2004 og i Drammen i 2005. Hun ble nummer seks på sprint klassisk under norgesmesterskapet på ski 2005 på Lillehammer. Der gikk hun også på Henning Skilags lag som ble nummer seks på 3 x 5 km stafett.

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Sølv | 800 meter | 2005, 2006 |
| Bronse | 800 meter | 2000 |

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 189825, oppført som Liv-Miriam Nordtomme[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  friidrett.no: NM 800 meter kvinner. Arkivert 23. april 2018 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Liv-Miriam Nordtømme – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Liv-Miriam Nordtømme – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Peter Svaar** (født 14. juli 1979) er en norsk journalist ansatt i NRK. Han har studert ved School of Oriental and African Studies i London.

Svaar har blant annet jobbet som programleder i Ukeslutt, reporter i Dagsrevyen, programleder i Forbrukerinspektørene (2003–2004) og reporter i utenriksredaksjonen (2007–2009). Han var presseansvarlig for Eurovision Song Contest 2010 i Oslo. I 2011 og 2012 dekket han 22. juli-terrorangrepene og den påfølgende rettssaken mot Anders Behring Breivik, som tilfeldigvis var hans tidligere klassekamerat ved Ris ungdomsskole.

Han har vært NRKs Asia-korrespondent fra 2014 til 2017..

Referanser
----------

1. ↑  NRK. «Min venn Anders». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 20. september 2017.
2. ↑  NRK 18. februar 2014, Her er NRKs nye korrespondenter. Besøkt 2. september 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Peter Plan (Dagbladet, 2003)
* Slo ned journalist (Dagbladet, 1999)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Anders Magnus** | **NRKs korrespondent i Asia**(2014–2017) | Etterfølger:**Kjersti Strømmen** |
**Yvette Brackman** (født 1967 i New York) er en amerikansk-dansk kunstner og kurator.

Brackman er født av russiske foreldre som emigrerte til USA i 1959. Hun utdannet seg ved Yale University i New Haven i USA 1982-87 i blant annet antropologi og fransk (BA), på Art Institute of Chicago 1984-88 med en bred kunstnerisk utdanning (MA i Studio Art) og ved University of Illinois i feminisme og kunsthistorie (MA) 1993-97.

Hun arbeider med ulike teknikker, blant annet installasjoner, performances og videokunst. Hun har ofte arbeidet med motiv fra russisk nåtidshistorie og geografi, ikke minst fra Russlands arktiske områder.

Brackman var professor ved Kunstakademiet i København 2000-2007. Hun bor og arbeider i København.

Offentlig kunst i utvalg
------------------------

* Videofilmen *Anysia sleeping*, 2009, i Diehtosiida i Kautokeino i Norge

Referanser
----------

1. ↑   rkd.nl, besøkt 22. august 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Yvette Brackmans HJEMMESIDE
* Videoverket *Anysia sleeping*
* Serierutorna *A Conversation with Yvette Brackman*, april 2007, av Michel J. Baers

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Brasils flagg Brasil |
| Friidrett |
| Friidrett Para-VM i friidrett |
| Sølv | Dubai 2019 | 200 m - T37 |
| Friidrett Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | 200 m - T37 |
| Gull | Lima 2019 | 400 m - T37 |

**Vítor Antônio de Jesus** (født 9. oktober 1995) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T37, som er en klasse for utøvere med bevegelseshemming i den ene halvdelen av kroppen, men som *ikke* bruker rullestol. Han konkurrerer hovedsakelig på sprintdistanser.

Bakgrunn
--------

De Jesus er født med cerebral parese, som særlig rammer venstre side av kroppen.

Idrettskarriere
---------------

Han deltok i Parapanamerikanske leker 2019, og vant der 200 meter og 400 meter i klassen T37. Han satte ny mesterskapsrekord på begge distansene, med henholdsvis 23,53 og 52,78 sekunder. 

Under Para-VM i friidrett 2019 fikk han sølv på 200 meter, bak Andrej Vdovin, og han kom på femteplass på 400 meter. Han satte ny amerikansk rekord på 200 meter, med 22,77 sekunder.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Dubai 2019 - Men's 200m T37 Final*, besøkt 23. desember 2019.

Kilder
------

* (en) Profil hos IPC
* (en) Lima 2019 - Vítor Antônio de Jesus Arkivert 23. desember 2019 hos Wayback Machine.
* (en) Dubai 2019 - Vitor Antonio de Jesus
**Peter Stump** (født 1525 i Bedburg i Tyskland, død 31. oktober 1589) var en tysk bonde, seriemorder og kannibal, som også var kjent som «Varulven fra Bedburg».

Peter Stump ble også kalt «Stubbe-Peter». Han startet sine grusomme handlinger i 25-årsalderen, hvor han som varulv skulle ha drept minst 16 mennesker.

I Köln hadde en like siden 1565 funnet ihjelrevne kropper, armer og bein spredd omkring. Mange av disse var Peter Stumps fiender, og det lyktes myndighetene å oppspore synderen ved hjelp av hunder.

Begredelig liv og onde gjerninger
---------------------------------

Under rettssaken erklærte han seg også skyldig i å ha revet fosteret ut av en gravid kvinne, for å begått voldtekt mot barn, og for å ha spist hjernen til den sønnen som han fikk etter et incestiøst forhold til sin egen datter. Guttens hjerne påsto han å ha spist mens hans datter og elskerinne så på. Dermed ble også disse to arrestert. 28. oktober 1589 ble de alle tre funnet skyldige og dømt til døden. Eksekusjonen fant sted ved Köln tre dager senere.

«Stubbe-Peter» ble henrettet ved bruk av grov tortur. Han ble steilet på hjul med glødende pigger, fikk kjøttet flådd av, og ble både halshugd og brent på bål mens datteren og elskerinnen måtte bivåne det hele. Etterpå ble også disse brent.

Pamflett
--------

Den mest omfattende kilde til saken mot «Stubbe-Peter» er ikke annet enn en populær pamflett på 16 sider, utgitt i London i 1590. Den har åpenbart vært en oversettelse fra tysk, men det har ikke vært mulig å oppdrive originalen. Av den engelske pamfletten eksisterer det derimot to kopier, som ble oppdaget av okkultisten Montague Summers i 1920.

Pamfletten beskriver Stubbe-Peters liv, hans angivelige forbrytelser, selve rettssaken og noen attester fra naboer og utsagn fra folk som hadde vært vitne til forbrytelsene.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   MAK, oppført som Peter Stumpp, PLWABN-ID 9810620379205606[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Catherine Orenstein, *Little Red Riding Hood Uncloaked: Sex, Morality, and the Evolution of a Fairy Tale*, s. 91, ISBN 0-465-04125-6

* Crime Library

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Liten, tysk slipestein i bruk.
Sliping av ljå på tun i Bykle i Setesdal på 1890-tallet. Bøndene er kledt i tradisjonelle setesdalsbunader. Foto: Axel Lindahl / Nasjonalbiblioteket 
En **slipestein** er et verktøy for å slipe skjære- og kutteredskaper som kniver, økser, ljåer og liknende utstyr som har skarp egg. Slipesteiner fantes på nesten hver eneste bondegård i Norge fram til 1980-tallet, og er fremdeles i bruk på mange gårder. Også industri med behov for skjærende verktøy brukte slipestein i tidligere tider, men i industrien har annet og mer moderne slipeverktøy overtatt plassen til slipesteinen.

Selve slipesteinen er ei rund skive av sandstein. Diameteren kan være 50 – 120 cm, tykkelsen 8 – 12 cm. Gjennom sentrum av skiva går det en aksel av jern som ligger an på to bjelker. Bjelkene er igjen en del av et krakklignende arrangement som holder stein og aksel oppe i passe arbeids- og sittehøyde for den som skal slipe. Bjelkene har et lagerarrangement som gjør at steinen kan rotere stående. I tidligere tider ble slipesteinen rotert vha muskelkraft, enten med en sveiv eller vha en pedal. På de enkleste slipesteinene sitter sveiva montert i senter av slipesteinen, på andre blir kraften overført vha en drivreim. Jobben med å dra slipesteinen rundt under sliping er tung, så utover på 1900-tallet ble det vanlig å utstyre slipesteinen med en liten elektromotor. Mange slipesteiner har montert et vanntrau under selve steinen. Slipingen utvikler varme, noe som ikke er bra for eggstålet. Derfor har man vann på slipesteinen. Hele arrangementet kalles for slipestein, selv om steinen ble solgt løs under samme navn.

Skjærsliper er en omreisende håndverker som sliper sakser og kniver på en liten, transportabel slipestein. I Norge var det omreisende skjærslipere til 1950-tallet. Yrket praktiseres fortsatt mange steder i verden. 

* Bryner fra Eidsborg i Telemark, som ble utskipet fra Skien i middelalderen.Bryner fra Eidsborg i Telemark, som ble utskipet fra Skien i middelalderen.
* Gammel slipestein på Rollag bygdetun i RollagGammel slipestein på Rollag bygdetun i Rollag
* Slipestein fra Gulen Fiskarbondemuseum i GulenSlipestein fra Gulen Fiskarbondemuseum i Gulen

Se også
-------

* Brynestein, håndholdt slipestein
* Skjærsliper, omreisende sakse- og knivesliper
* Møllestein

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grinding stones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND
 |
**Marilyn Carlson Nelson** (født 1939) er en forretningskvinne fra USA. Hun er styreleder for reiselivsselskapet Carlson Companies.

Nelson er utdannet ved Smith College der hun tok en grad i internasjonal økonomi. Hun har også studert statsvitenskap og økonomi ved Sorbonne i Paris og ved Institute Des Hautes Etudes Economiques Politiques i Genève. I 1998  overtok hun ledelsen av familiebedriften Carlson Companies.

Nelson har hatt en rekke sentrale styreverv. Fra 1978 til 1997 satt hun i styret for First Bank System. Nelson sitter i styrene for Exxon Mobil Corporation og US West. Hun har innehatt verv innen reiselivsbransjen i USA og internasjonalt. Magasinet *Forbes* kåret i 2005 Nelson til den 79. mektigste kvinne i USA.

Kongen utnevnte 2. desember 2008 Nelson til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av forbindelsene mellom Norge og USA.» Nelson er også innehaver av Nordstjerneordenen og av Finlands hvite roses orden.

Referanser
----------

1. ↑   www.smith.edu[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6  «Marilyn Carlson Nelson Bio» Arkivert 16. januar 2009 hos Wayback Machine. University of Minnesota.
3. 1 2  «#79 Marilyn Carlson Nelson», forbes.com
4. ↑  «Utnevnelser til Fortjenstordenen», Kongehuset, 11. desember 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
Kart som viser hvor Vík ligger på Island.
**Vík** er en landsby sør på Island, rundt 180 km fra Reykjavík og det bor rundt 300 innbyggere i landsbyen.

Stedet er et viktig service-senter for innbyggerne og turister rundt isbreen Mýrdalsjökull.

Et bemerkelsesverdig landskapstrekk er den flotte svarte stranden, med steinsøylene som blir kalt Reynisdrangar. Disse søylene består av svart basalt, og har blitt formet av havet. Et folkeeventyr beskriver at disse søylene er troll som ble overrasket ute ved daggry. Sjøen rundt dem er voldsom og stormfull, så det er ikke overraskende at det på stranden finnes et monument over sjømenn som forulykket i farvannet. Det amerikanske tidsskriftet *Islands Magazine* kåret i 1991 stranden til en av de ti vakreste strender på kloden.

Vík í Mýrdal sett fra stranden.
Det nærliggende fjellet, *Reynisfjall* er svært kjent i ornitologiske miljø. Mange fuglearter kan observeres her i løpet av sommeren, spesielt lundefugl. Disse kan også sees på halvøya Dyrhólaey noen kilometer unna.

Landsbyen har også et annet kjennetegn, som kan være til ulempe for besøkende. Risikoen for en regnværsdag her er den største på hele Island.

I nærheten av Vík ble det i 1964 og 1965 skutt opp totalt fire franske rakettsonder, av typen «Dragon», fra en flyttbar oppskytningsplattform. Disse sondene skulle studere Van Allen-beltene.

Vík er også åstedet for det oppdiktede *Hanso Foundation* sitt *Vik Institute*, fra TV-serien Lost.

Faren fra Katla
---------------

Kirken ligger på et høydedrag, og er trolig det eneste stedet i landsbyen der man er sikret mot flom dersom Katla får et utbrudd. I bakgrunnen kan man også skimte den svarte stranden og Reynisdrangar-steinsøylene.
Vík ligger nedstrøms fra Mýrdalsjökull, som selv ligger på toppen av vulkanen Katla. Vulkanen er ikke bare aktiv, men den er også godt på overtid når det gjelder utbrudd. De lokale innbyggerne frykter at et slikt utbrudd kan utløse en enorm flom fra isbreen, som kan være stor nok til å utslette hele landsbyen. Kirken i Vík, som ligger oppe på et høydedrag, er den eneste bygningen det forventes kan overleve en slik flom. Derfor øver beboerne periodisk på å evakuere til kirken, ved første tegn på utbrudd.

Eksterne lenker
---------------

* Rakettoppskytninger ved Vík í Mýrdal (en)

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Las Posadas** er en ni dager lang tradisjon med opphav i Spania, som spredte seg til og fikk sin konkrete form i Mexico, så til Guatemala, Honduras, Guatemala, El Salvador, Nicaragua, Costa Rica (alt dette del av Nueva España, og til Panama og deler av det sørvestlige USA,, og varer fra 16. til 24. desember og finner sted om kveldene (rundt klokken 20.00 eller 22.00).

Man feirer med lys, og sang.

Bakgrunn
--------

Røttene er romersk-katolske, men også protestanter feirer. Tradisjonen anses ha oppstått i 1500-tallets Mexico. Det anses å ha begynt som en blanding av spansk katolisismes adventstradisjoner og aztekenes desemberfeiring til minne av menneskeguden Huitzilopochtlis fødsel.

Det var misjonærer fra augustinerordenen som i det øyemed å bringe indianerne til omvendelse grep fatt i og omfortolket skikker som allerede fantes, og omformet dem med kristent innhold. 

Tidsrommet ble fiksert slik at det passet på den katolske liturgiske periode som er en særlig «innspurt» mot julefesten, i verdensomspennende katolisisme liturgisk markert med O-antifonene og i den tidligere spanske koloni Filippinene kommer til uttrykk i *Simbang Gabi*, og i Colombia og omliggende land markeres med deres Novena de Aguinaldos.

Kilder
------

* Fra engelskspråklig wikipedia, 23. desember 2012

Referanser
----------

1. ↑  «Southwestern Christmas - Luminarias and Farolitos». Santafedecor.com. Arkivert fra originalen 26. april 2012. Besøkt 3. november 2012.
2. ↑  «No Room in the Inn: Remembering Migrants on the U.S./Mexico Border». Peace.mennolink.org. 4. juli 2010. Arkivert fra originalen 6. juli 2012. Besøkt 3. november 2012.
3. 1 2  *Encyclopedia of Latino popular culture*. Westport, Conn: Greenwood Press. 2004. ISBN 0-313-33211-8.
4. 1 2  Guerrero-Huston, Thelma (22. desember 2010). «'Las Posadas' event celebrates the Christmas story». *Statesman Journal*. Besøkt 24. desember 2010. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Sudetlok** eller **Sudet-lok** (latin: *Cystopteris sudetica*) er art av bregner innenfor lokslekten i storburknefamilien *(Woodsiaceae)*. Den er av en av fire arter av denne slekten som vokser i Norge, og ganske sjelden hos oss.

Sudetlok er 10–35 cm høy, oppreist og med bred, trekantet bladplate uten hår eller kjertler. Bladet er lysegrønt, og står gjerne litt ut «på snei», og enten litt oppover eller vannrett. Arten har krypende jordstengler og 2-3 ganger finnede, gaffelflikete blad. Gaffelflikingen innebærer at de minste flikene har innsvinget, smalt feste i midtnerven, og svinger ut i gaffelaktige småfliker.

Den største sekundærfliken på nederste primærflik, er omtrent like stort som sjette eller sjuende primærflik. Primærflikene er bøyd litt framover, særlig øverst mot spissen av bladplaten, men de nederste primærflikene kan også stå rett ut 90° på stilken.

Når bladene blir knust eller most, lukter de blåsyre, akkurat som hos fjell-lok. Arten har slør (indusium) som er tett besatt med gule kjertler. Kromosomtallet (x) er 42.

Den trives i fuktig jord, granskog, steinurer, i moldjord, og på fuktig berg med mye kalkstein.

Fjell-lok vokser på nordlige halvkule, inklusive Øst-Europa, Nord-Asia, og Nepal. I Norden vokser den først og fremst i Nord-Norge vokser den kun i Øyer og Nord-Fron i Oppland, Norge. Den går opp il 560 moh. i Ringebu.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 25. februar 2022. Besøkt 25. februar 2022.
2. ↑  Solstad H, Elven R, Arnesen G, Eidesen PB, Gaarder G, Hegre H, Høitomt T, Mjelde M og Pedersen O (24. november 2021). «Karplanter. Vurdering av sudetlok *Cystopteris sudetica* som EN for Norge»Åpent tilgjengelig. *Norsk rødliste for arter 2021*. Artsdatabanken. Besøkt 28. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sudetlok* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Sudetlok* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Sudetlok* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Sudetlok* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Sudetlok* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Sudetlok* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cystopteris sudetica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cystopteris sudetica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Liste over Cystopteris-arter.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Las Venturas** er en oppdiktet by i spillet Grand Theft Auto.

Byen er basert på byen Las Vegas i Nevada. Den er en del av det enorme Grand Theft Auto: San Andreas komplekset. Las Venturas er øy #3 og den siste på spillet.

På Las Ventuars blir du introdusert for Mike Toreno, en statsansatt som styrer det meste som foregår i spillet. På Las Venturas blir du også introdusert for å fly for første gang, samt fallskjermhopping og helikopterflyging. Las Venturas innehar også kasinoer hvor det er mulig å vinne store summer, men også tape mye penger. Du kan spille poker, blackjack, roulette, på spilleautomater og «Wheel of Fortune».

Las Venturas innehar hele to flystriper hvorav den ene må kjøpes på oppdrag fra Mike Toreno, det er da man åpner for flyskolen. Las Venturas inneholder også en sone hvor flyging er forbudt, og en egen innsjø. Las Venturas har ganske mye ørkenlandskap, men siden det er en stor øy inneholder den også 3 mindre steder, samt gresskledde åser.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Las Venturas (3D Universe)». Besøkt 25. juni 2016.

| * v
* d
* r
*Grand Theft Auto*-serien |
| --- |
| Videospill | 

|  |  |
| --- | --- |
| Hovedserie | 
* *Grand Theft Auto*
	+ *London, 1969*
* *2*
* *III*
* *Vice City*
* *San Andreas*
* *IV*
	+ *The Lost and Damned*
	+ *The Ballad of Gay Tony*
* *V*
* *Online*

 |
| Håndholdte spill | 
* *Advance*
* *Liberty City Stories*
* *Vice City Stories*
* *Chinatown Wars*

 |
| Samlinger | 
* *The Trilogy*
* *Episodes from Liberty City*

 |

 |

Portal: Videospill
**Vítor Manuel Rodrigues Alves** (født 30. september 1935 i Mafra, Portugal, død 9. januar 2011) var en portugisisk offiser og politiker. 

Alves, en tidligere kaptein og medlem av Movimento das Forças Armadas (UD) ble regnet som en ledende skikkelse i den portugisiske politikken. I 1982, ble Avles utnevnt til rådgiver for den portugisiske presidenten Ramalho Eanes. Alves pensjonerte seg fra det portugisiske militæret i 1991. Alves døde av kreft mens han var innlagt ved sykehuset Militar i Lisboa, Portugal, den 9. januar 2011. Han var 75 år gammel da han døde. Alves hadde vært innlagt på sykehus for en periode før hans død.

Referanser
----------

1. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Vitor Rodrigues Alves, Munzinger IBA 00000014136, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   dn.sapo.pt[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.ordens.presidencia.pt[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Kong Ludvigøyane** er en mindre øygruppe beliggende ca 20 km utenfor Tjuvfjorden på sydsiden av Edgeøya, Svalbard, og regnes til øygruppen Tusenøyane. De er de nordvestligste av Tusenøyane og består av fire mindre øyer og flate holmer. Øyene totalt har anslagsvis noe over 1 km² landareal, hvorav den største er Ækongen på ca 0,7 km² (ca 1,5 ganger Hovedøya), mens største høyde er 18 moh. på samme øy.

Øyene har fått navn etter Kong Ludwig II av Bayern, uten han har noen direkte forbindelse med dem. Første landstigning av Theodor von Heuglin i 1870 under hans ekspedisjon til Svalbard og Novaja Semlja (1870-71).

Fra vest er Kong Ludvigøyane navngitt som følger:

* Russebuholmane: De tre Russeholmane og Ækongen, samt ca 9 ubenevnte holmer.
* Midtgarden: ca 12 ubenevnte holmer.
* Arendtsøya og tre holmer.
* Bruhnsøya og to holmer.
* Berentineøya

Avstanden til Kvalpynten på Edgeøya i nordvest er ca 20 km, til Bölscheøya i sydøst er 10 km, Utsira i syd 14 km og Spitsbergen i vest ca 90 km.

Eksterne lenker
---------------

* Kong Ludvigøyane *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Coca-Cola Zero** var en sukkerfri brus produsert av The Coca-Cola Company.

Den ble erstattet av Coca-Cola Zero Sugar i 2016.

Helbredsvirkninger
------------------

Coca-Cola Zero anses for å være et sunnere alternativ til den alminnelige Coca-Cola. Søtemidlet aspartam er imidlertid et svært omdiskutert produkt i medisinske kretser, og en studie utført på rotter har vist en sammenheng mellom inntak av stoffet og fremkomsten av visse kreftformer. Videre tyder forsøk på at kunstige søtestoffer kan virke stimulerende på ens sult, således at man spiser mere, når man inntar sukkerfri brus. Et annet ankepunkt i relasjon til sunnheten omkring sukkerfri brus, er at disse inneholder så store mengder fosforsyre at de gir syreskader på tennene.

Referanser
----------

1. ↑  Study Links Aspartame To Cancer, Lymphoma, Leukemia In Rats Fed Sweetener; Some Dispute Results – CBS News
2. ↑  Biggart, Alun (1. mars 2011): «Cola: Hvad sker der i din krop, indenfor en time efter du har drukket en Cola», *Alun*
3. ↑  «Food of LIFE:Leksikon:Cola Light». Arkivert fra originalen 16. februar 2021. Besøkt 1. juni 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Coca-Cola Zero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Sveavägen** er en gate i bydelene Vasastaden og Norrmalm i Stockholm. Navnet ble offisielt etter navnerevisjonen 1885.

Gata begynner ved Sergels torg og går nordover forbi Sveaplan og slutter ved Norrtull.

Historie
--------

Gata har hatt mange ulike navn, lengder og bredder. Det eldste kjente navnet *Roslagsgatan* fra midten på 1600-tallet, men det ble senere byttet ut med *Badstugatan*. Navnet ble enda mer kjent som *Stora Badstugatan*. *Lilla Badstugatan* lå vest for *Stora Badstugatan* mellom *Rådmansgatan* og *Markvardsgatan*, men den forsvant da Sveavägen ble bygd ut.

*Krutbrännargatan* er ett annet navn som av og til forekommer på 1600- og 1700-tallet.

Kong Gustav III hadde visjoner om en stor og bred gate fra Stockholms slott helt til Brunnsviken, for visuelt å slutte i Haga slott.

Fram til begynnelsen av 1900-tallet gikk Odengatan på en bro, kalt *Sveabron*, over Sveavägen. Broen finnes fremdeles under dagens kryss.

Bysten av Karl Staaf, som i dag står i parken ved spissen av Regeringsgatan/Birger Jarlsgatan, sto før i en liten allé på Sveavägen i høyde med Kammakargatan. Den ble flyttet i forbindelse med byggingen av tunnelbanen.

Lenge ville byens samferdselspolitikere forlenge Sveavägen sørover til Strömmen. Etter en lang og hard debatt ble en til slutt enige om å i stedet la Sveavägen slutte nord for Brunkebergstorg ved et helt nytt torg som ble til Sergels torg. Fortsettelsen av veien mot Strömmen kom til ved byggingen av Klaratunneln som har en gren fra Sveavägen. Sør for Hötorget er hele gata modernisert.

Langs gata finnes manga storbanker som for eksempel Nordea og SEB. Socialdemokraternas hovedkontor ligger i Sveavägen 68.

Det finnes mange restauranter langs gata, blant annet kinarestauranter og restauranter med preg fra Orienten og Mongolia.

På Sveavägen finner en også Handelshögskolan og Stockholms stadsbibliotek. Man kan også se Adolf Fredriks kyrka på Sveavägens vestre side.

Tunnelbanestasjonene Hötorget og Rådmansgatan har oppganger mot Sveavägen.

Hendelser
---------

Minnesmerket
28. februar 1986 ble den svenske statsminister Olof Palme skutt i (daværende) kryss Sveavägen/Tunnelgatan. I dag finnes et minnesmerke ved plassen der han ble skutt. Tunnelgatan vest for Sveavägen fikk nytt navn etter drapet og heter i dag Olof Palmes gata.

Eksterne lenker
---------------

* Fotogalleri med informasjon