recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Varden skole** var en kristen friskole som ble opprettet i 1990 av en gruppe foreldre med tilhørighet i Den luthersk-læstadianske menighet (Lyngenretningen). Skolen var den første av fire grunnskoler som ble opprettet av mennesker med bakgrunn i læstadianske menigheter i Nord-Troms og Finnmark.

De første årene holdt skolen til i en enebolig i Jøkelfjord i Kvænangen kommune, men flyttet ved årsskiftet 1997/98 inn i nytt skolebygg på Alteidet, halvannen mil unna.

Skolen var en fådelt barne- og ungdomsskole, og elevtallet lå i mange år ganske stabilt på mellom 15 og 25 elever. De siste årene gikk derimot elevtallet betydelig ned. På slutten var skolen udelt.

Elevene kom i all hovedsak fra lokale familier, men i oppstartsfasen flyttet det 3-4 familier til området på grunn av etableringen. Sporadisk kom det også elever som gikk på skolen for kortere eller lengre tid, for eksempel når en av foreldrene tok lærerstilling der. I flere år hadde skolen også to russiske gjesteelever som gikk på skolen 2-3 høstmåneder mens faren hadde sesongarbeid i Norge.

Skoledriften ble i 2011 avviklet grunnet elevmangel.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Foto: Bundesarchiv, Bild 101I-110-1673-08 / Faßhauer / CC-BY-SA 
 Foto: Bundesarchiv, Bild 101I-110-1673-09 / Faßhauer / CC-BY-SA 
 Foto: Bundesarchiv, Bild 101I-110-1673-12 / Faßhauer / CC-BY-SA 
**MAB 3./513 Kiberg** var et tysk marinekystfort oppført på Kibergsneset i Vardø kommune, sommeren/høsten 1942. Fortet var bestykket med 3 stk 28 cm SKL/45 kanoner med en rekkevidde på rundt 34 000 meter. Fortet ble sprengt av sin egen besetning i oktober 1944 i forbindelse med evakueringen fra Finnmark pga. den sovjetiske hærens fremrykning.

Det er fremdeles i dag mange gjenværende bygninger, bunkere, kanonstillinger mm på området. Bl.a. kommandobunkeren, en Regelbau M 178, står i det vesentligste i dag slik som den sto da den ble forlatt av sin besetning i 1944.

Eksterne lenker
---------------

* (en) MAB 3./513 Kiberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Flyfoto over området
* Bilder mm. fra Kiberg på kystfort.com

Portal: Andre verdenskrig

| * v
* d
* r
Artillerigruppe Underavsnitt Vardø-Kiberg MAA 513 |
| --- |
| 
* HKB 2./448 Vardö-Renösund
* HKB 2./448 Vardö-Bussesund
* MAB 3./513 Kiberg
* MAB 4./513 Vardö

 |
**Tirpitz Museum** er et krigsmuseum som ligger utenfor Alta i Troms og Finnmark med hovedfokus på «Tirpitz», et av de største slagskipene i den tyske krigsmarinen under andre verdenskrig som fra 1942 var stasjonert i Norge og ble senket av allierte bombefly ved Tromsø i 1944.

Museet ligger i Kåfjord i Alta og har en av verdens største samlinger av fotos og gjenstander fra slagskipet «Tirpitz». Slagskipet «Tirpitz» var tyskernes stolthet og et av deres viktigste våpen mot konvoiene som gikk til Murmansk under andre verdenskrig.

Minnebautaen ved Tirpitz-museet er laget av altaskifer og står på en sokkel av en 12,5 cm tykk panserplate fra «Tirpitz». Panserplaten måler 120x130 cm og veier ca. 1400 kg.

Altafjorden var i krigsårene sentrum for en av de største hendelsene under den andre verdenskrig. Her var Tysklands største flåtebase under krigen. «Tirpitz» som var et av verdens største og mektigste slagskip, lå ankret opp i nærmere to år i Kåfjord. Også en rekke andre tyske krigsskip hadde Altafjorden som base, deriblant slagskipet «Scharnhorst» og slagkrysseren «Lützow» samt et titalls tyske destroyere og forsyningsskip.
Årsaken til baseetableringen var at Tyskland ønsket å ramme konvoiene fra vest med forsyninger til Sovjetunionen. Disse forsyningene var trolig avgjørende for utfallet av krigen på østfronten.

Tømmerhuset som museet ligger i er fra ca. 1880 og ble opprinnelig bygget på Lillehammer. Det ble tatt ned og sendt til Alta i 1946 som en del av krigshjelpen til den utbrente landsdelen. Det ble satt opp i Kåfjord og ble da det første alders- og sykehjemmet i Finnmark etter den andre verdenskrig. Det var i bruk helt frem til det nye sykehjemmet i Kåfjord ble bygget i 1961.

Grunnlegger av museet Even Blomkvist fikk i 2005 Alta kommunes kulturpris for sin innsats gjennom 25 år å ha samlet viktig kulturhistorisk materiale for Alta og Finnmark.

Se også
-------

* «Tirpitz» i Åsenfjorden
* Okkupasjonshistoriske samlinger i Norge, andre hjemmefrontmuseer som formidler krigshistorien

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tirpitz Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tirpitz Museum hjemmeside Arkivert 19. februar 2019 hos Wayback Machine.
* Historien om IDA gruppen og spionasjen på Tirpitz
* Tirpitz Historie og tekniske data
Varanger museum er et interkommunalt selskap som eies av kommunene Sør-Varanger, Vadsø og Vardø. Museet består av avdelingene Vardø museum, Sør-Varanger museum og Vadsø museum og omfatter 60 kulturhistoriske eiendommer.
**Varanger museum** er et konsolidert museum i kommunene Vardø, Sør-Varanger og Vadsø. Museet har besøkssteder og utstillinger fra Pasvik i sør til Vardø i nord, og består bl. a. av Pomormuseet i Vardø, Tuormainengården, Esbensengården og Kjeldsenbruket i Vadsø, samt Grenselandmuseet, Labahågården og Strand skoleinternat i Sør-Varanger. 

Til sammen disponerer museet et femtitalls bygninger fordelt på nærmere 20 anlegg med stor geografisk spredning rundt Varangerfjorden. Så å si hele bygningsmassen er eldre enn 2. verdenskrig, og består bl.a. av flere anlegg som er fredet etter lov om kulturminner. Både norske og kvenske/norskfinske anlegg er representert, og dekker et vidt spekter fra skolebygninger via fiskebruk og norske og kvenske/norskfinske nyreisingsbruk til handelsgårder.

Samlingene forøvrig inneholder ca. 30 000 gjenstander og nærmere 55 000 fotografier. Fotosamlingen omfatter bl.a. en meget stor samling fotografier etter Ellisif Wessel. Museet forvalter også en rekke privatarkiver, deriblant det omfattende arkivet etter handelshuset A. Brodtkorb i Vardø og etter A/S Sydvaranger i Kirkenes.

Varanger museum ble etablert 1. januar 2006 som et ledd i museumsreformen, men har røtter helt tilbake til 1894. Fra starten var Vardø museum og Vadsø museum – Ruija kvenmuseum med, mens Sør-Varanger museum kom med fra 1. september 2009. Museet har et særlig ansvar for pomorhistorie, kvensk/norskfinsk historie, grensehistorien nordøst i landet og partisanvirksomheten. 

Museet sysselsetter i overkant av 20 årsverk. 

* Fra den krigshistoriske utstillingen på GrenselandmuseetFra den krigshistoriske utstillingen på Grenselandmuseet
* Pomormuseet i VardøPomormuseet i Vardø
* Interiør fra Bietilægården i VadsøInteriør fra Bietilægården i Vadsø
* Strand skoleinternat i PasvikStrand skoleinternat i Pasvik
* Fra den permanente utstillingen i PomormuseetFra den permanente utstillingen i Pomormuseet

Eksterne lenker
---------------

* Varanger museum
* Vardø Restored

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Polarmuseet** er et museum i Tromsø som tar vare på og formidler historier knyttet til norsk fangst, arktisk vitenskap og polarekspedisjoner. 

Museet ble åpnet den 18. juni 1978, nøyaktig 50 år etter at Roald Amundsen dro ut på sin siste og skjebnesvangre ferd med flybåten Latham. Museet ligger i et av Tromsøs eldste hus fra tidlig 1800-tall, trebygningene som tidligere huset tollvesenets pakkhus og tollboder nær Skansen i Søndre Tollbodgate 11 Tromsø. Bygningene fra 1840-tallet er fredet av Riksantikvaren. 

Tromsø etablerte seg som porten til ishavet og Arktis fra ca 1850. Byen ble raskt en sentral base for polarekspedisjoner innen fangst, vitenskap og eventyr/turisme. Polarmuseet formidler historier knyttet til denne delen av Tromsø bys- og Arktis historie.

I 2013 satte CNN opp en liste over verdens 10 beste byer for en vinterferie, der Tromsø var med. CNN skrev: "Det er flere fascinerende museer, bl.a. Polarmuseet som gir et innblikk i tidligere arktiske ekspedisjoner.

Permanente utstillinger
-----------------------

* **Nederlandsk fangst**, kulturminner og fangsthistorie fra de nederlandske fangstfolkene som ble lokket til å drive hvalfangst på Spitsbergen etter Willem Barentsz sin ferd i 1596.
* **Arktisk overvintringsfangst** viser overvintringsfangst etter isbjørn og polarrev. Museet stiller ut en fangsthytte fra Svalbard, opprinnelig oppført på Krosspynten i Wijdefjorden i 1910.
* **Plukkfangst**, Tromsø var i årtier et senter for selfangst i polarisområdene.
* **Roald Amundsen**, fotos og klenodier fra Amundsens ekspedisjoner.
* **Fritjof Nansen**, ekspedisjon mot Nordpolen med «Fram» i 1893 - 1896 er dokumentert gjennom bilder.

Referanser
----------

1. ↑  «10 best cities for a winter holiday». *CNN Travel* **(engelsk)**. 26. november 2013. Besøkt 31. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Polarmussets nettsider
* Tromsø Museum - Universitetsmuseets hjemmeside

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Elina – som om jeg ikke fantes*** (originaltittel: *Näkymätön Elina*.) er en finsk/svensk dramafilm fra år 2002, regissert av Klaus Härö.

Plot
----

Handlingen utspiller seg på 50-tallet og følger den ni år gamle jenta Elina, som bor i en bygd i Tornedalen. Hun er en del av den finsktalende minioriteten i sverige, og må dermed gå på den lokale svenske skolen. Hun bor sammen med sin mor og to søsken under fattigslige kår, og har lenge slitt med tuberkulose. Faren døde av sykdommen ett par år tidligere, så husets eneste forsørger er hennes mor. Dette har gjort at hun måttet hoppe over ett år med skolegang, og skal begynne i en ny klasse med lillesøsteren sin.

Hun havner snarlig i konflikt med sin nye lærer, fru Tora Holm. Elina gjør opprør mot sin strikte lærer, som er besatt på å konvertere barna til pliktoppfyllende små borgere. Noe som innebærer å prate perfekt svensk, ikke ytre ett ord finsk, og viktigst av alt respektere sine eldre. Ett friskt pust i dette lukkede samfunnet er ankomsten av den mannlige nye læreren ved skolen.

Kampen mellom Tora og Elina eskalerer videre, fram en til den dagen Elina ender opp med å dra sin vei fra skolen, og ut i den lokale myra. Elina har ikke klart å komme seg over sin fars død, og går ofte ut på denne myra for å prate med sin avdøde far.

Om filmen
---------

Filmen følger klassisk Hollywood-narrativ, med fokus på årsak/virkning og temporal kontinuitet. Klaus Häro lar ofte bildene tale for seg, og lar kamera dvele på den svenske naturen. Dette er en lite typisk finsk film, den er rettet mot ett internasjonalt publikum.

Filmen vant den svenske filmprisen Guldbagge for beste kvinnelige birolle (Bibi Andersson) i 2004.

Rolleliste
----------

* Natalie Minnevik – Elina
* Bibi Andersson – Tora Holm
* Marjaana Maijala – Marta
* Henrik Rafaelsen – Einar Björk
* Tind Soneby – Irma
* Björn Granath – Lege
* Jarl Lindblad – Veikko Niemi
* Sara Arnia – Sara
* Peter Rogers – Anton
* Carolina Berggren -Anna
* Amanda Andersson – Kerttu
* Zorro Svärdendahl – Isak

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Elina – som om jeg ikke fantes* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Elina – som om jeg ikke fantes* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Elina – som om jeg ikke fantes* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Elina – som om jeg ikke fantes* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Elina – som om jeg ikke fantes* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Elina – som om jeg ikke fantes* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Elina – som om jeg ikke fantes* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Elina – som om jeg ikke fantes* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* (no) *Elina – som om jeg ikke fantes* hos Filmweb
***Flubber*** er en amerikansk filmkomedie fra 1997 produsert av Disney med Robin Williams og Marcia Gay Harden i hovedrollene. Disney har laget filmen en gang tidligere, i 1961, men da under navnet *The Absent-Minded Professor*.

Filmens offisielle premiere fant sted i USA 26. november 1997, og ble lansert på kino i Norge 13. mars 1998.

Handling
--------

Professor Philip Brainard, fra Medfield College, er en sprø forsker som utvikler en ny energikilde i forsøk på å skaffe nok penger til å redde skolen fra nedleggelse. Hans opptatthet med forskningen distraherer ham fra hans forlovede Sara Jean Reynolds. Han har allerede gått glipp av to av deres planlagte bryllup som et resultat av dette, til enorm irritasjon fra Sara. På dagen for deres tredje forsøk på bryllup, kontaktes Brainard av en tidligere partner Wilson Croft - som har tjent stort på ideer stjålet fra kjemikeren. Nå ønsker han å stjele Sara fra Brainard, og gjøre henne til sin kone. En intensjon som han erklærer direkte til Brainard, som tar dette som en spøk.

Før Brainard rekker sitt neste bryllup, viser hans siste eksperiment rask fremgang, og tvinger ham nok en gang til å gå glipp av hans eget bryllup. Det resulterende stoffet fra eksperimentet, er et levende grønt stoff med stor elastisitet og kinetisk energi. Stoffet øker i hastighet, spretter rundt, og viser seg veldig vanskelig å kontrollere. Dette fører til kaos i nabolaget før professoren endelig klarer å stoppe den. Weebo, Brainards svevende robot-assistent, klassifiserer stoffet som "flygende gummi" noe som får Brainard til å døpe det som "Flubber"

Skuespillere
------------

Robin Williams
* Robin Williams som Professor Philip Brainard
* Marcia Gay Harden asom Dr. Sara Jean Reynolds
* Christopher McDonald som Wilson Croft
* Jodi Benson som Weebo
* Leslie Stefanson som Weebo's holografi, Sylvia
* Raymond J. Barry som Chester Hoenicker
* Clancy Brown som Smith
* Ted Levine som Wesson
* Wil Wheaton som Bennett Hoenicker

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flubber* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Flubber* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) *Flubber* på NRK TV Rediger på Wikidata

* (sv) *Flubber* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Flubber* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Flubber* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Flubber* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Flubber* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Flubber* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Flubber* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***To brødre*** (orig: *Deux Frères*, Engelsk tittel: *Two Brothers*) er en britisk-fransk eventyr- og familiefilm fra 2004 regissert av Jean-Jacques Annaud. Filmen handler om to tigerunger som blir adskilt og som gjenforenes i voksen alder.

Rundt 30 Tigre ble brukt til filmen, de fleste fra franske dyreparker og fra Thailand.

Handling
--------

På 1920-tallet i Kambodsja, den gang en del av Fransk Indokina, møter to indokinesiske tigre, en hann og en hunn, hverandre og parrer seg. Måneder senere har paret født to tigerunge-brødre. Senere blir faren deres skutt av en jeger ved navn Aidan McRory. McRory er en skruppelløs utforsker, storvilt-jeger, forfatter og skattejeger. McRory blir senere arrestert for å ha stjålet hellige statuer fra et gammelt tempel. Tigeren blir deretter solgt til et sirkus eid av en grusom sirkus-eier ved navn Zerbino og hans kone. Han blir trent opp av Zerbino til å gjøre triks, som for eksempel å hoppe gjennom en flammende bøyle.

McRory blir snart løslatt fra fengsel av den franske administratoren, Eugene Normandin. Men han har ikke lov til å forlate landet før alle formaliteter er fullført. Likevel får McRory lov til å bo hjemme hos Eugene, og blir introdusert for Eugene's kone, Mathilda, som beundrer McRory og leser alle bøkene hans for deres unge sønn, Raoul. I mellomtiden bor tigerungene i en jungel sammen med moren deres, men begge blir snart fanget av McRory etter ordre fra en forfengelig Khmer-prins som ønsker å jakte på ville dyr.

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller | Norske stemmer |
| --- | --- | --- |
| Aidan McRory | Guy Pearce |  |
| Raoul Normandin | Freddie Highmore |  |
| Administratoren Eugene Normandin | Jean-Claude Dreyfus |  |
| Ms Normandin | Philippine Leroy-Beaulieu |  |
| Kumal | seg selv | ingen |
| Sangha | seg selv | ingen |
| Mamma Tiger | hennes selv | ingen |
| Pappa Tiger | seg selv | ingen |

Referanser
----------

1. ↑  BoxofficeMojo

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Two Brothers (2004 film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *To brødre* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *To brødre* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *To brødre* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *To brødre* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *To brødre* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *To brødre* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *To brødre* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *To brødre* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *To brødre* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *To brødre* på Metacritic Rediger på Wikidata
Et handelsområde med scene på messa Midori Kosu Con 2023 i Malaysia.
Ei **messe** (også uformelt kalt et ***con*** fra engelsk (*fan*) *convention*) er et arrangement der tilhengere med felles interesser møtes for å delta på aktiviteter og møte eksperter, kjendiser og hverandre. På noen messer er det også plass til handel med enkeltpersoner og større bedrifter, med produkter som ofte er relatert til emnene messa dekker. Messer er ofte arrangert av tilhengerne, men det forekommer også messer som er rettet mot tilhengere av større bedrifter.

Messer dekker forskjellige emner som ofte er relatert til populærkultur. Vanlige, generelle temaer for messer er tegneserier, japansk kultur (ofte anime og manga), videospill, science fiction og fantasy, mens noen messer fokuserer på spesifikke verk og subkulturer.

Panel ved San Diego Comic-Con i 1982.
På mange messer er det flere aktiviteter besøkende kan delta på, blant annet å lytte til og stille spørsmål ved paneler, oppleve nytt innhold innenfor emnet og samhandle med inviterte, kjente gjester. Noen messer har også egne konkurranser og turneringer innenfor blant annet cosplay, video- og brettspill, opptredener og kunst.

Deltagere i en cosplay-konkurranse ved Comic Con Brussels 2016.
En vanlig forekomst ved messer er å la forhåndsgodkjente besøkende selge egenproduserte varer i en egen bod (ofte kalt *artist's alley* på engelsk). Ved slike anledninger kan tilhengere selge fankunst og originale verk i form av trykk, tekstilvarer, mobiltilbehør og lignende, samt promotere seg selv og sine nettsider.

Utvalgte eksempler på messer
----------------------------

* Arcon, ei norsk messe for brettspill, kortspill, miniatyrspill og samlekortspill.
* BlizzCon, ei amerikansk messe for videospill og annet innhold fra Blizzard Entertainment.
* Desucon, ei norsk messe for japansk kultur, science fiction og fantasy.
* Eurofurence, ei europeisk messe for subkulturen furry.
* San Diego Comic-Con, ei amerikansk messe for tegneserier og øvrig populærkultur.

Se også
-------

* Datatreff
* Varemesse

Referanser
----------

1. 1 2  Sagbakken, Borgar (22. august 2015). «Her samles nerdene». *NRK*. Besøkt 11. oktober 2023.
2. ↑  Pettersen, Hogne Bø (22. juli 2017). «– Det er som å være kjendis». *smp.no* **(norsk)**. Besøkt 11. oktober 2023. «På cosplay-messer (cons) er det egne konkurranser for dem som lager alt fra bunnen av, men i miljøet er folk mest opptatt av at man blir karakteren man cosplayer.»

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
1939-1945 Star
**1939–1945 Star** er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste utenlands under andre verdenskrig. Den er også omtalt som «Victory medal».

Utforming
---------

1939–1945 Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse. Høyden er 44 mm, bredden 38 mm. Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE 1939–1945 STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert. 

Medaljen er opphengt i et bånd i fargene mørk blått, rødt og lyst blått. Disse fargene representerer de tre britiske våpengrenene, flåten, hæren og luftvåpenet, men den mørk blå fargen skal også representere handelsflåten.

Personell i luftvåpenet, som mellom 10. juli og 31. oktober 1940 deltok i Battle of Britain, ble tildelt en båndspenne med slagets navn. På båndstripen ble dette markert med en rosett. Personell i Bomber Command kan fra og med 2013 bli tildelt båndspenne med påskrift *Bomber Command*.

Tildeling
---------

1939–1945 Star ble tildelt for tjeneste i krigsoperasjoner utenlands. Medaljen ble tildelt dem som hadde tjenestegjort i den britiske marinen, hæren eller handelsflåten i minst 180 dager i tiden mellom 3. september 1939 og 8. mai 1945 i Europa eller 2. september 1945 i Det fjerne østen. For personell i luftvåpenet var tjenestetiden 60 dager for besetningsmedlemmer, 180 dager for andre. 1939–1945 Star ble også tildelt de som seilte i handelsflåten. I særlige tilfeller kunne kravet om minimums tjenestetid fravikes. Medaljen ble automatisk tildelt den som oppnådde Mention in Despatches, falt i strid eller fikk tjenesten avbrutt ved stridsskade.

1939-1945 Star ble også tildelt nordmenn som tjenestegjorde i det norske forsvaret i Storbriannia samt handelsflåten og SOE.

| Båndstriper for 1939–1945 Star |
| --- |
| **1939–1945 Star**  | **1939–1945 Star** med spenne ***Battle of Britain*** | **1939–1945 Star** med spenne ***Bomber Command*** |
|

Nordmenn tildelt 1939-1945 Star
-------------------------------

* Mottakere av 1939-1945 Star på Wikipedia

Se også
-------

* Air Crew Europe Star
* Africa Star
* Arctic Star
* Atlantic Star
* Burma Star
* France and Germany Star
* Italy Star
* Pacific Star

Referanser
----------

1. 1 2 3  «1939 to 1945 Star», Ministry of Defence, gov.uk. Lest 22. oktober 2013.
2. 1 2  John W. Mussell: *The Medal Yearbook 2014*, Honiton: Token Publishing, 2013, s. 183
3. ↑  «Arctic Star and Bomber Command Clasp», *veterans-uk.info*, besøkt 8. juli 2013.
4. ↑  Peter Duckers: *British Military Medals: A Guide for the Collector and Family Historian*, Barnsley: Pen and Sword, 2009, s. 109.

Litteratur
----------

* Peter Duckers: *British Military Medals: A Guide for the Collector and Family Historian*, Barnsley: Pen and Sword, 2009, s. 109
* John W. Mussell: *The Medal Yearbook 2014*, Honiton: Token Publishing, 2013, s. 183

Eksterne lenker
---------------

* 1939–1945 Star, Ministry of Defence, Storbritannia
***Aegus (Gnaphaegus) notarii*** er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske liten til middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, matt brun hjortebille. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med lyst brunlige, matte skjell. Hannens kjever er forstørrede, påfallende asymmetriske, den ene med en kraftig, butt tann på innersiden, den andre uten. Hodet er litt rundet utvidet både foran og bak fasettøynene. Pronotum er nesten rektangulært, kraftig innsnevret ved roten. Langs kanten har pronotum er brem av fløyelsaktige, brune hår. Dekkvingene har brede, mangepunktede punktstriper. Hele kroppen er tett kledt med ganske korte, oppstående hår. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede og hårkledningen er mindre påfallende.

Levevis
-------

Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Sulawesi, Timor, Flores og Lombok.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
						* Slekten *Aegus* MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
							+ Underslekten *Gnaphaegus* Maes, 1992 - har ofte vært plassert i slekten *Gnaphaloryx*
								- ***Aegus (Gnaphaegus) notarii*** (Lacroix, 1986)
									* ***Aegus (Gnaphaegus) notarii gracilis*** (Nagai, 1994)
									* ***Aegus (Gnaphaegus) notarii keijiroi*** Fujita, 2010
									* ***Aegus (Gnaphaegus) notarii notarii*** (Lacroix, 1986)

Eksterne lenker
---------------

* Oversikt over artene
* Bilder av arten
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
Ottar Ringstad, norsk motstandsmann og medlem av Osvald-gruppen.Ottar Ringstad, norsk motstandsmann og medlem av Osvald-gruppen.
En hilsen til Ottar Ringstad fra Asbjørn Sunde (Osvald).En hilsen til Ottar Ringstad fra Asbjørn Sunde (Osvald).
Ottar Ringstad (født 5. april 1917, død 9. september 1998) var fabrikkarbeider ved Raufoss Ammunisjonsfabrikker og norsk motstandsmann mot det nasjonalsosialistiske Tyskland. Ringstad var medlem av Osvald-gruppen fra 1942 og gikk under dekknavnet «Per Meidel». Etter at Gestapo arresterte Kristian Andresen i 1944 (henrettet ved skyting 5. september 1944 ved Trandumskogen) måtte han gå i skjul og kom seg i siste liten unna før gestapistene skjøt opp døren hjemme hos familien. Ringstad lå så i dekning i Oslo og kom seg etter flere forsøk over til Sverige med båt via Kragerø. Etter flukten til Sverige ble han med i de norske polititroppene i Sverige og var med i med frigjøringen av Finnmark, hvor 1 300 politisoldater fra Sverige fikk en strabasiøs tur gjennom Finland til Finnmark, senvinteren 1945. Han kom hjem i juli 1945.

Kilder
------

* Asbjørn Sunde: *Menn i mørket*. Dreyer (1947)
* Lars Borgersrud: *Nødvendig innsats,* Universitetsforlaget, Oslo (1997) ISBN 82-00-22529-1
* Morten Conradi & Alf Skjeseth: *OSVALD Storsabotøren Asbjørn Sunde,* Spartacus Forlag, Oslo (2015) ISBN 978-82-430-10803-8
Komplementsystemkaskaden. Her er kun klassisk og alternativ vei vist. Lektinveien følger mye av samme vei som klassisk. Nederst vises membranangrepskomplekset MAC.
**Komplementsystemet** er en plasmaproteinkaskade som er en viktig del av det medfødte immunforsvaret.
Det bidrar i prosessen med å fjerne patogener sammen med antistoffer og fagocytter. Ettersom det er en del av det medfødte forsvaret har det ikke mulighet til å forandre seg, men den generelle forsvarsmekanismen kan settes i verk av det medfødte immunforsvaret.

Systemet består av et stort antall små plasmaproteiner dannet i leveren som til vanlig er inaktiv. Når det blir aktivert vil proteaser i systemet spalte spesifikke proteiner med nye spaltende egenskaper, samt frigjøre anafylatoksiner som er kjemotaktiske. Resultatet av kaskaden blir et stort antall proteiner som går sammen og danner membranangrepskomplekset MAC som lager hull i cellemembranen på patogenet, og som består av proteinene C5, C6, C7, C8 og C9. Det er over 25 proteiner som utgjør komplementsystemet, blant annet plasmaproteiner, slimhinneproteiner og membranproteiner. De utgjør omtrent 5 % av globulinproteinene i blodplasma.

Det er tre signalveier som kan aktivere komplementsytemet: Klassisk vei, alternativ vei og lektinveien.

En komplementbindingsreaksjon kan benyttes for å påvise et antistoff eller antigen som ellers er vanskelig å måle eller påvise. Det benyttes en indikatorreaksjon med et annet antistoff og tilsvarende antigen som ikke reagerer hvis en mengde komplement er brukt opp av antistoffet i prøven og tilsatt antigen.

Flere smittsomme sykdommer kan påvises med en prøve av pasientens serum som kan testes med komplementbindingsreaksjoner. Det kan påvises om det finnes antistoff mot sykdommen i prøven.

Referanser
----------

1. ↑  
Janeway, CA Jr (2001). «The complement system and innate immunity». *Immunobiology: The Immune System in Health and Disease*. New York: Garland Science. Besøkt 25.02.2013.
2. ↑  Abbas AK, Lichtman AH, Pillai S (2010). *Cellular and Molecular Immunology.* (6. utgave utg.). Elsevier. ISBN 978-1-4160-3123-9. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
«Christian Radich» under seilas på Skagerrak.
«Christian Radich»s skipsklokke
**SS «Christian Radich»** er en tremastet fullrigger, bygget ved Framnæs Mekaniske Værksted i Sandefjord, med levering den 17. juni 1937. Eier er *Stiftelsen Skoleskipet Christian Radich*, etablert ved en donasjon fra rittmester, trelasthandler og skipsreder Christian Radich.

«Christian Radich» ble kjent gjennom filmen *Windjammer* som hadde suksess i en rekke land. Skipet ble også benyttet i TV-serien *Onedinlinjen* fra BBC, som ble sendt på TV på 1970-tallet.

Om skipet
---------

Skipet er bygget i klinket stål, kallesignal er LJLM, hjemmehavn er Oslo og IMO-nummer er 5071729. Skipet var tidligere klasset i Det Norske Veritas (DNV) og er bygget til klassen +1A1, E0, og ble deretter klasset i DNV GL, som i 2021 byttet navn til DNV. Skipet har følgende tekniske spesifikasjoner:

* Masthøyde: 37,7 meter
* Seilføring: 27 seil
* Seilareal: 1 360 m²

Den faste besetningen er på ca. 18 personer, og skipet kan i tillegg ha med 88 kadetter/medseilere. Skipet ble opprinnelig bygget som et skoleskip for opplæring av sjøfolk til den norske handelsflåten, og ble brukt til det i mange år. Fra 1999 har driften siktet seg inn mot chartermarkedet og mot betalende medseilere. Fra 2005 til 2015 hadde Befalsskolen for Sjøforsvaret befalselever om bord i «Christian Radich».

Windjammer
----------

Skuta deltok i filmen Windjammer: The Voyage of the Christian Radich i 1958. Med Christian Radich fra Oslo, via Karibien til New York og tilbake til Oslo.

«Windjammer» er gjenbrukt som navn på Christian Radichs livsmestringsprogram for ungdom mellom 16 og 25 som står utenfor arbeid eller skole. Siden starten av Windjammerprosjektet har 107 ungdommer fordelt på 4 tokt deltatt. I forkant og etterkant av samlingene lærer ungdommene mer om seg selv, i form av gruppearbeid og øvelser og om bord er alle en del av et vaktlag, hvor alle er like viktige for at skuta skal gå fremover.

Regattaer
---------

«Christian Radich» seiler ofte i *The Tall Ships' Races*, og har vunnet der i 2005, 2007 og 2008.

Se også
-------

* SS «Statsraad Lehmkuhl»
* SS «Sørlandet»

Referanser
----------

1. ↑  Østlands-Posten fakta 23. juli 2009
2. ↑  Skuta radich.no (besøkt 27. juli 2013)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) IMO 5071729 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Christian Radich (ship) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) SS «Christian Radich» – Krigsseilerregisteret Rediger på Wikidata

* (en) SS «Christian Radich» – DNVs skipsregister Rediger på Wikidata

* (en) SS «Christian Radich» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Krigsseilerregisteret
 |
**Mikaelshulen**, også kalt **Sankt Mikaels kirke**, er en fredet hule i den bratte fjellveggen på østsiden av innsjøen Norsjø i Skien kommune i Telemark. Den ligger ved gården Gisholt ca. to kilometer nordvest for Skotfoss. Grotten ligger midt i klippeveggen, ca. 30 meter over Norsjø og er godt synlig fra vannflaten. Den er 20 meter dyp, sju meter bred og tre meter høy i åpningen.

Historie og betydning
---------------------

«S:t Michaelsfjället i Thelemarken« fra *Nordiska taflor*, utgitt av Albert Bonnier 1868 Kilde: Nasjonalbiblioteket 
«S:t Michaels kyrkhåla i fjället»  Kilde: Nasjonalbiblioteket 
Hulen skal i sin tid ha vært utstyrt som en kirke med forhall, skip, kor og alter og i katolsk tid ble den innviet til erkeengelen Mikael. Her ble det holdt messer også etter katolsk tid. Den var også et viktig valfartssted for pilegrimer.

Huleåpningen er halvsirkelformet 4–5 meter bred og omtrent like høy. Innenfor åpner rommet seg til større høyde og går 20 meter inn i fjellet. Hulen er en naturformasjon, men mennesker har nok også bearbeidet hulerommet.

Det kjennes til rundt 20 mikaelskirker i Norge. De var ofte lagt i huler eller på berg, for på slike steder skulle erkeengelen Mikael kjempe mot Satan i skikkelse av en orm eller drake. På toppen av fjellet skal det også ha vært en gravplass, det er på en måte en kirke med kirkegården på taket.

Opp gjennom tidene har hula vært mye omtalt. *Biskop Eysteins jordebok* eller Den røde bok fra omkring 1400 lister opp jordegods som lå til «Kirkja i Mikjálsbergi». En beskrivelse på latin i 1643 kaller den *Templum Mirabile*, «det forunderlige tempel». Dette henspiller på at kirken skal ha vært vigslet kirke i katolsk tid fram til 1537.

Fra reformasjonen og fram til 1843 ble hulen et siste tilholdssted for tilhengere av katolisismen. I denne perioden var det dødsstraff for munker og Fader Sylvester var den siste munk i omegnen. Han døde her og ble begravet innenfor kirkens bakvegg, hvor man antar at kirkens sakristi var.

Adkomst
-------

Mikaelshulen er et spennende turmål og er tilgjengelig med båt og til fots, men adkomsten er vanskelig. Med båt kan en fortøye rett under hulen. Det går en bratt sti opp til hulen. Stien har både trappetrinn og rekkverk. Vil man gå over land, følg skilting til Pollen fra Skotfoss sentrum, det er parkering på Omdalsvegen og blåmerket løype frem til hulen. De siste meterne frem til hulen går i bratt terreng. Ved nedbør er det glatt på stien, særlig i det bratte partiet opp til hulen.

Referanser
----------

1. ↑  Kirken.no: Legenden om Fader Sylvester og Hr. Povel. Beregnet for 10 åringer i Mikaelshula[*død lenke*] (DOC)

Litteratur
----------

* St. Mikalshulen i Thelemarken. *Ny illustreret Tidende* No. 22. Kristiania, 4de Mai 1879, s. 172 og 175.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Skien kommune: St. Mikaels kirke i fjellet[*død lenke*]
* (no) «Mikaelshulen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |

Portal: Historie
Tegnesal ved Horten tekniske skole 1954, med elever ved tegnebordene. Foto: Leif Ørnelund 
**Horten ingeniørhøgskole** var en høgskole for ingeniørutdanning. Skolen ble etablert i Horten i Vestfold i 1855 som Horten Tekniske skole. Den ble i 1991 en del av Høgskolesenteret i Vestfold, og derfra i 1994 en del av Høgskolen i Vestfold.

Skolen var fram til 1870 landets eneste tekniske skole. Den var eid og drevet av staten fram til 1964 da den ble overtatt av Vestfold fylke. I 1974 kom det en stortingsmelding om organiseringen av teknisk utdannelse som la opp til at staten skulle overta ansvaret for undervisningen på ingeniørnivå; fra 1977 overtok staten eierskapet, hvorved skolen fikk høgskolestatus og det nye navnet Horten ingeniørhøgskole.

Høgskolen ble i 1991 slått sammen med Tønsberg Maritime Høgskole til Høgskolesenteret i Vestfold.

Litteratur
----------

* Kjell Arne Bratli. *Drivende Krefter – teknisk utdanning i Horten 1855-2005. Horten 2005.*
* Rolf Baggethun. *Horten ingeniørhøgskole – Horten tekniske skole : en beretning om landets eldste tekniske skole gjennom 125 år*. Horten, 1980
* *100 års biografisk jubileumsfestskrift : Horten tekniske skole : 1855-1955*. 1955.

Eksterne lenker
---------------

* hive.no: *Historikk: Horten Ingeniørhøgskole*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Forvaltningsdatabasen
 |
**Jim Bogen** (født 11. mai 1947) er en fagbokforfatter, foredragsholder og forsker ved NVE. Han har gitt ut en rekke fagbøker innen emnene erosjon og sedimenttransport. Jim Bogen har vært sentral i utarbeidelsen av en metode for å måle konsentrasjoner av mineraler i vassdrag. Denne metoden ble benyttet i arbeidet ved å lage Geokjemisk Atlas for Norge som han er medforfatter av. Han har også vært bidragsyter i Geokjemisk Atlas for Svalbard, som er del 2 av serien. Jim Bogen er tidligere president av ICCE, den internasjonale kommisjonen for kontinental erosjon.

Referanser
----------

1. ↑  Geokjemisk atlas for Norge, del 1 Arkivert 19. mai 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Geokjemisk atlas, del 2 Arkivert 18. mai 2012 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Officers, ICCE.». Arkivert fra originalen 2. juni 2013. Besøkt 29. september 2011.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Jim Bogen i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
***If These Walls Could Talk*** er en amerikansk TV-film fra 1996, regissert av skuespilleren og artisten Cher. Cher spilte også selv en av rollene i denne filmen, og hun ble nominert til en Golden Globe for sin rolletolkning. En oppfølger, If These Walls Could Talk 2, ble publisert i 2000.

Handling
--------

Filmen er en trilogi av historier fra det samme huset, men med forskjellige beboere og spredt over en periode på 40 år. Filmen tar for seg tre forskjellige kvinner, som opplever en moralsk krise når de uventet blir gravide. De må ta valg i forhold til graviditet og abort. Den første historien er fra 1952, da abort var ulovlig. En sykepleier må takle sin uventede graviditet, og hun må gå til drastiske skritt for å få abort. Hun spør oversykepleieren ved sykehuset hvor hun jobber, om hun kjenner noen som kan hjelpe henne. Men oversykepleieren nekter først noe svare, og ber henne aldri spørre igjen. Men senere gir hun et telefonnummer til sykepleieren som hun kan forsøke. Hun blir først anbefalt en lege som bor i en annen by, men behandlingen vil koste 1 000 dollar. Hun sier at hun ikke har råd.

Dermed blir hun anbefalt en annen person, som bor i samme by som henne, og som bare koster 400 dollar. Mannen gjennomfører prosedyren på et kjøkkenbord, men uten å vaske hendene sine på forhånd. Det oppstår snart alvorlige helse-komplikasjoner. I 1974 har husmoren Barbara Barrows (spilt av Sissy Spacek) fire barn fra før, og oppdager at hun er gravid igjen. Hun bestemmer seg for at hun ikke takler enda et barn. Tenåringsdatteren hennes ønsker heller ikke enda flere søsken, fordi hun frykter at dette vil gjøre at hun ikke vil få muligheten til å gå på college. I 1996 bestemmer den gravide college-studenten Christine Cullen (spilt av Anne Heche) seg for abort, etter å ha blitt gravid etter et forhold med en professor. Hun henvender seg til legen Beth Thompson, men praksisen hennes er beleiret av abort-motstandere.

Rolleliste
----------

Hendelsene fra 1952:

* Demi Moore som Claire Donnelly
* Shirley Knight som Mary Donnelly
* Catherine Keener som Becky Donnelly
* Jason London som Kevin Donnelly
* C. C. H. Pounder som Jenny Ford

Hendelsene fra 1974:

* Hedy Burress som Linda Barrows
* Sissy Spacek som Barbara Barrows
* Joanna Gleason som Julia
* Xander Berkeley som John Barrows
* Janna Michaels som Sally Barrows
* Ian Bohen som Scott Barrows
* Zack Eginton som Ryan Barrows

Hendelsene i 1996:

* Anne Heche som Christine Cullen
* Cher som Dr. Beth Thompson
* Jada Pinkett som Patti
* Eileen Brennan som Tessie
* Lindsay Crouse som Frances White
* Craig T. Nelson som Jim Harris
* Matthew Lillard som Protester
* Rita Wilson som Leslie

Eksterne lenker
---------------

* (en) *If These Walls Could Talk* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *If These Walls Could Talk* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *If These Walls Could Talk* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *If These Walls Could Talk* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *If These Walls Could Talk* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Inngangen til El País' kontorer i Barcelona
***El País*** er den største avisa i Spania målt på både opplag og lesere. Avisa kommer ut i ca. 450 000 eksemplarer, men har omkring 2,1 millioner lesere (2005), og overgås dermed kun av sportsavisene. Avisa kom ut for første gang 4. mai 1976, og har hovedredaksjon i Madrid. Politisk tilhører den sentrum-venstre.

Avisa blei grunnlagt et halvt år etter Francos død, og blei et viktig ledd i landets politiske, sosiale og kulturelle overgang fra diktatur til demokrati. Grunnleggeren José Ortega Spottorno hadde den velrenommerte franske avisa *Le Monde* som forbilde. I dag er *El País* en del av mediekonglomeratet Grupo Prisa, som også driver radio og tv.

*El País* har siden 2004 hatt et ukentlig bilag med nyheter fra USA, *New York Times International Weekly*. *El País* kommer også selv ut i en engelsk utgave, som gis ut i samarbeid med *International Herald Tribune*.

*El País* har lokalredaksjoner i Barcelona, Valencia og Sevilla.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑   www.ieco.clarin.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  .
4. ↑  .
5. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) El País – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** OCLC **·** GND **·** ISSN **·** ISSN **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
**Tisch School of the Arts** (TSOA) er et av de 15 collegene som omfattes av det største private, ikke-kommersielle universitetet i USA, New York University. Campus ligger i Greenwich Village på Manhattan, og har adresse 721 Broadway - noe som er beskrivende for hva dette colleget utdanner; nemlig artister innen teater, film, dans, og drama. I 1982 donerte Laurence A. og Preston Robert Tisch midler til å renovere 721 Broadway, og som takk fikk skolen navnet Tisch School of the Arts. TSOA har etablert seg som en av de mest ledende sentre for utdanning innen dans og teater i USA, og blir regnet for å ha en av de beste filmskolene i verden .

Fakulteter
----------

Skolen har seks forskjellige fakulteter som tilbyr utdanning til gradene Bachelor of Fine Arts (B.F.A.), Bachelor of Arts (B.A.), Master of Fine Arts (M.F.A.), Master of Arts (M.A.), Master of Professional Studies (M.P.S.), and Doctor of Philosophy (Ph.D).

De seks fakultetene er:

* The Institute of Performing Arts
* The Maurice Kanbar Institute of Film & Television
* The Skirball Center for New Media
* The Clive Davis Institute of Recorded Music
* The Department of Art and Public Policy/Arts Politics
* The NYU Game Center

Filmskolen på NYU er en av de mest prisbelønte filmskolene i verden, bare forbigått av Beijing filmakademi og den statlige franske filmskolen La Fémis i Paris. The Institute of Film & Television ved Tisch School of the Arts har en lang rekke Oscar og Emmy-vinnere blant sine alumnis, som Woody Allen, Martin Scorsese, Oliver Stone, James L. Brooks, Michael Arndt, Ang Lee, Joel Coen, Vince Gilligan (Breaking Bad), Jim Jarmusch, M. Night Shyamalan, Philip Seymour Hoffman, Whoopi Goldberg, Anne Hathaway, Angelina Jolie, Alec Baldwin, Bridget Fonda, Michael C. Hall, Adam Sandler, Meg Ryan, og mange fler.

Norske studenter på Tisch School of the Arts som er omtalt på Wikipedia
-----------------------------------------------------------------------

* Vibeke Idsøe
* Håkon Noodt - B.F.A. 1990
* Håkon Øverås

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. oktober 2014. Besøkt 24. oktober 2014.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. oktober 2014. Besøkt 25. oktober 2014.
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tisch School of the Arts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Adresse-Tidende for Brevig, Stathelle, Langesund, Bamble og Eidanger*** (kalt ***Brevigs Adresse***) var en norsk avis, utgitt i Brevik i Telemark fylke fra 1849 til 1898.

Historie og profil
------------------

*Adresse-Tidende* ble startet 18. juni 1849, i Brevik; den dekket den lille byen og de omkringliggende områder.

Grunnlegger, redaktør og journalist var William Thrane, teolog, tidligere journalist i Statsborgeren, og fetter av Marcus Thrane.

Thrane hadde en konservativ tone, men hadde en ukonvensjonell stil å skrive på. Han var den første journalisten i Telemark som gikk bort fra det høytidelige avisspråket, men brukte en frisk muntlig stil. Han hadde  noen feider med Herman Bagger, redaktør av Correspondenten, selv om *Adresse-Tidende* og *Correspondenten* strengt tatt tilhørte forskjellige byer. Etter Thranes død i 1878, publiserte hans enke Anne Thrane avisen før den ble nedlagt den 3. mai 1898.

Referanser
----------

1. 1 2  Hansen, Berner (1970). *Avis må til!: en oversikt over aviser i Telemark fra 1830 til 1970*. Skien: Telemark presselag.
2. 1 2 3  Blikstad, Eivind (2010). *Norsk presses historie 1660–2010. Bind 4. Norske aviser fra a til å*. Universitetsforlaget. s. 23. ISBN 978-82-15-01604-7.
**Rushåndhevingsutvalget** er et norsk offentlig utvalg som ble nedsatt 11. mai 2023 av Jonas Gahr Støres regjering for å utrede utvalgte strafferettslige og straffeprosessuelle spørsmål på rusmiddelfeltet. Utvalget skal avgi sin utredning i form av en NOU innen tolv måneder etter oppstart av arbeidet.

Medlemmer
---------

* Hans Petter Jahre, pensjonert lagmann i Borgarting lagmannsrett
* Tonje Vang, lagmann i Borgarting lagmannsrett
* Ørnulf Øyen, professor i rettsvitenskap ved Universitetet i Bergen

Mandat
------

Utvalget skal ta utgangspunkt i at bruk og befatning med mindre mengder narkotika til egen bruk fortsatt skal være straffbart, og at dette også skal gjelde personer som anses å ha rusmiddelavhengighet. Utvalget skal imidlertid legge til grunn at personer med rusmiddelavhengighet skal få helsehjelp, og ikke møtes med følbare straffereaksjoner i saker om bruk og befatning med narkotika til egen bruk. Utvalget skal også se på hvordan politiet bedre kan forebygge bruk av narkotika.

Se også
-------

* Rusreformutvalget
* Rusreformen

Referanser
----------

1. ↑  Kolsrud, Kjetil (11. mai 2023). «Starter ny rusreformutredning – med Hans Petter Jahre som leder». *Rett24* **(norsk)**. Besøkt 11. mai 2023.
2. 1 2  «Utvalg som skal utrede utvalgte strafferettslige og straffeprosessuelle spørsmål på rusfeltet». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Justis- og beredskapsdepartementet. 11. mai 2023. Besøkt 11. mai 2023.
**Vibeke Bärbel Slyngstad** (født 29. august 1968 i Ålesund) er en norsk maler og kunstner. Hun vokste opp i Ålesund, og bor nå (2006) i Oslo. Hun har utdannelse fra Kunst- og håndverksskolen (*Meisterschule für Malerei und Bildhauerei*) i Graz, Østerrike 1988–89 og Statens kunstakademi, Oslo 1989–94. 

Hun har blant annet stilt ut i Galleri Haaken, Oslo, Bergen Kunsthall, Galleri F 15, Moss, i Aalesunds kunstforening, i *Kunsthalle Rostock*; og deltatt ved utsmykningen av Bjørknes privatgymnas og Olav Sunde a/s i Ålesund og realfagbygget ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.

Referanser
----------

1. ↑   RKDartists, oppført som Vibeke Slyngstad, RKD kunstner-ID 329172, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Gallerihaaken.com *Sea of oblivation*. Fotoutstilling 2001
* kunst.storebrand.no viser samling av 12 fotografier
* Bergen Kunsthall fra utstillingen 2003

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |