recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bård Olav Grotle** (født 4. april 1917 i Bremanger, død 6. desember 1942 i Nordsjøen) var en norsk fisker og sjømann, som under andre verdenskrig tjenestegjorde i Kompani Linge.

Grotle forlot Norge ombord på MK «Igland» 23. desember 1940.. Han blei opptatt i Kompani Linge og tjenestegjorde i Marinens spesialavdeling. Han blei sjef på skøyta «Aksel», som opererte langs norskekysten og gjennomførte ti tokt over Nordsjøen med agenter, våpen og annet utstyr til hjemmestyrkene. Skuta forliste 6. desember 1942 på veg tilbake til Shetland etter et slikt tokt, og Grotle omkom.

Grotle blei post mortem tildelt Krigskorset med sverd og den britiske Distinguished Service Medal.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |
| --- | --- |
| Krigskorset med sverd | Distinguished Service Medal |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Ulstein, Ragnar (1920-) (1967). *Englandsfarten*. Oslo: Samlaget. s. 370.

Kilder
------

* *Våre falne 1939–1945*; utgitt av Den norske stat 1949–51

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Krigsseilerregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Peak 2 Peak Gondola** er en taubane med gondoler som går fra en fjelltopp til en annen i British Columbia.

Den går fra Roundhouse Lodge (1850 moh) på en topp nedenfor toppen av Whistler Mountain over til Rendezvous (1860 moh) på en topp nedenfor toppen av Blackcomb Mountain. For å komme til Roundhouse Lodge kan man ta Whistler Village Gondola taubanen. For å komme til Rendezvous kan man ta Wizard Express og Solar Coaster Express taubanene.

Det er den første taubanen fra en topp til en annen. Den hadde verdensrekorden for det lengste frie spennet mellom taubanetårn på 3,03 kilometer frem til 2017 da Eibsee-taubanen ble satt i drift, den er 189 meter lenger. Det er fortsatt den høyeste over bakken (i 2022) med 436 meter.

Peak 2 Peak Gondola ble tatt i bruk i 2008, og hadde en kostnad på 51 millioner USD.

Den har 28 gondoler med 22 seter og 6 ståplasser og turen tar ca. 11 minutter.

* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Blackcomb Peaks Blog». *Blackcomb Peaks Accommodations* **(engelsk)**. Besøkt 20. mars 2022.
2. 1 2  «PEAK 2 PEAK Gondola - Whistler BC». *Tourism Whistler* **(engelsk)**. Besøkt 20. mars 2022.
3. ↑  «Whistler Blackcomb - PEAK 2 PEAK Gondola - PEAK2PEAK Gondola - Construction Blog » Blog Archive » PEAK 2 PEAK GONDOLA CABLE REELS TOUCH NORTH AMERICAN SOIL». *web.archive.org*. 24. august 2009. Archived from the original on 24. august 2009. Besøkt 20. mars 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
4. ↑  «Whistler Blackcomb - PEAK 2 PEAK Gondola - Details». *web.archive.org*. 27. april 2014. Arkivert fra originalen 27. april 2014. Besøkt 20. mars 2022.
**Guvernørvalget i Oregon i 1950** fant sted 7. november 1950. Den sittende republikanske kandidaten Douglas McKay beseiret den demokratiske kandidaten Austin F. Flegel og ble gjennvalgt.

Bakgrunn
--------

McKay hadde blitt valgt ved det ekstra guvernørvalget i Oregon i 1948 som erstatter for den midlertidige guvernøren John Hubert Hall. Hall, som leder for representantene hus i Oregon, hadde etterfulgt som guvernør etter dødsfallene til guvernør Earl Snell, Oregon Secretary of State Robert S. Farrell, Jr. og president for delstatssenatet i Oregon Marshall E. Cornett i en flystyrt 30. oktober 1947.

Kampagne
--------

I hans forsøk på gjenvalg, møtte McKay ikke noe motstand ved republikanerne primærvalg. Ved det demokratiske primærvalget, hadde Portland-advokat og delstatssenator Austin F. Flegel beseiret Oregons finansråd Walter J. Pearson og tidligere delstatssenator og demokratisk kandidat ved guvernørvalgene i 1942 og 1948: Lew Wallace. Ved valget beseiret McKay utfordreren Flegel med en margin på nesten 2 til 1.

McKay gikk av mindre enn to år i sin periode for å bli innenriksminister under president Dwight Eisenhower.

Guvernørvalget i Oregon i 1950| Parti | Kandidat | Stemmer | Prosent |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Republikanerne | **Douglas McKay** | **334 160** | **66,05**% |
|  | Demokratene | Austin F. Flegel | 171 750 | 33.95% |
| Totalt | **505 910** | **100,00**% |
| Oppmøte |  |  |

Republikanerne **beholdt** guvernørposten.

Referanser
----------

1. ↑  «Flegel enters governor's race». *The Register-Guard*. 1. mars 1950. Besøkt 22. august 2011.
2. ↑  «Democratic choice for governorship still not clear». *The Register-Guard*. 21. mai 1950. Besøkt 22. august 2011.
3. ↑  «OR Governor Race - Nov 7, 1950». Our Campaigns. Besøkt 22. april 2018.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

| * v
* d
* r
Valg i Oregon |
| --- |
| Guvernør | 
* 1858
* 1862
* 1866
* 1870
* 1874
* 1878
* 1882
* 1886
* 1890
* 1894
* 1898
* 1902
* 1906
* 1910
* 1914
* 1918
* 1922
* 1926
* 1930
* 1934
* 1938
* 1942
* 1946
* 1948
* 1950
* 1954
* 1956
* 1958
* 1962
* 1966
* 1970
* 1974
* 1978
* 1982
* 1986
* 1990
* 1994
* 1998
* 2002
* 2006
* 2010
* 2014
* 2016
* *2018*

 |
**Bård Kuvaas** (født 1. november 1964 i Mo i Rana) er norsk siviløkonom fra Handelshøyskolen BI (1991), Dr. Oecon fra Norges Handelshøyskole (1998) og professor i organisasjonspsykologi ved Handelshøyskolen BI i Oslo. 

Han har vært medredaktør for flere nasjonale og internasjonale fagbøker og hans forskning er publisert i en rekke anerkjente internasjonale tidsskrifter. Han er blant de to prosent mest siterte forskerne i verden innenfor sine fagområder. Hans mest solgte bok på norsk (skrevet sammen med professor Anders Dysvik) er *Lønnsomhet gjennom menneskelige ressurser: Evidensbasert HRM*. 

I 2016 mottok han BIs pris for fremragende forskning gjennom de tre forutgående årene og i 2020 mottok han forskningsformidlingsprisen samme sted. Han mottok også NEONs pris for forskning, forskningskommunikasjon og innflytelse på praksisfeltet i 2020. Han er norsk HR-ambassadør for og har vært valgt medlem av eksekutivkomiteen til HR-divisjonen til Academy of Management.  

I tillegg til å undervise studenter på Master of Science, doktorgrad og på etterutdanning, er han fast gjestekommentator i Dagens Næringsliv og mye brukt som foredragsholder. Han er er også assisterende dekan for doktorgradsprogrammet ved Handelshøyskolen BI.

Referanser
----------

1. ↑  «Bård Kuvaas». *Handelshøyskolen BI* **(norsk)**. Besøkt 4. november 2022.
2. ↑  Index, AD Scientific. «Bard Kuvaas - AD Scientific Index 2023». *www.adscientificindex.com* **(engelsk)**. Besøkt 4. november 2022.
3. ↑  «Lønnsomhet gjennom menneskelige ressurser (Nettressurs)». *Fagbokforlaget.no*. Besøkt 4. november 2022.
4. ↑  «Academy of Management». *AOM\_CMS* **(engelsk)**. Besøkt 4. november 2022.
5. ↑  «Bård Kuvaas - Forfatterside». *www.dn.no*. Besøkt 4. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Bård Kuvaas i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Bård Kuvaas i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* bi.no: profil[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
Peanøttsmør
*Peanut Butter and Jelly Sandwich* er et dobbelt smørbrød som mange kjenner fra USA.  Foto: JefferyGoldman 
**Peanøttsmør** er et pålegg av malte, tørristede peanøtter, ofte med en tilsats av mindre mengder olje, sukker og salt.

Sørøst-Asia
-----------

I Indonesia og andre deler av Sørøst-Asia dyrkes det mye peanøtter, som inngår i svært mange retter i disse områdene. I mange tilfeller tilsettes peanøttene under matlagingen i form av peanøttsmør.

USA
---

Bruken av peanøttsmør er også utbredt i USA, der det tradisjonelt dyrkes mye peanøtter. I amerikansk matkultur brukes for eksempel peanøttsmør som pålegg, ofte i kombinasjon med syltetøy i en såkalt peanøttsmør- og syltetøyssandwich.

Sjokoladen Peanut butter cup, som er en sjokolade fylt med peanøttsmør, er populær i USA.

Referanser
----------

1. ↑  Norman, Jill (1989). *Den lille boken om søte & gode smakstilsetninger*. no#: Ex Libris. ISBN 8273842193. «Ristede peanøtter og peanøttsmør er ofte benyttet i sauser i Sørøst-Asia og Indonesia. Peanøttsmør brukes også i bakverk i Nord-Amerika. Vi kjenner peanøttsmøret som brødpålegg.»
2. ↑  «U.S. peanut production 2022». *Statista* **(engelsk)**. Besøkt 4. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peanut butter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Bård Flattun Lilleeng** (født 10. oktober 1973), fra Valen i Sunnhordland, er cand.med. fra Universitetet i Bergen i 1998. Han er spesialist i nevrokirurgi, med utdannelse fra Rikshospitalet. Han har ellers arbeidet på Nevrologisk avdeling, Haukeland Sykehus og Kirurgisk avdeling, Fylkessjukehuset på Stord.

Lilleeng har hatt en rekke verv i Den norske legeforening: Hovedtillitsvalgt for Yngre legers forening (Ylf) ved Fylkessjukehuset på Stord (2001–2003), hovedtillitsvalgt for Ylf på Rikshospitalet (2004–2005), nestleder og styremedlem i Ylf sentralt (2005–2006), sentralstyremedlem i Den norske legeforening (2005–2008), nestleder og styremedlem i Overlegeforeningen (2007–2008) og visepresident i Den norske legeforening (2007–2008). 

Lilleeng ble ansatt som medisinsk- og helsefaglig direktør i Helse Sør-Øst RHF fra januar 2009, før han mai samme år startet i stillingen som viseadministrerende direktør samme sted. Lilleeng gikk fra stillingen som viseadministrerende direktør i Helse Sør-Øst RHF til stillingen som administrerende direktør ved Helse Stavanger HF den 1. september 2010. Han avsluttet sin stilling i Helse Stavanger desember 2014.

Referanser
----------

1. ↑  *Lilleeng går av som administrerende direktør i Helse Stavanger*, Rogalands Avis, 10. desember 2014
**Lillhärdal** er et tettsted i den sørlige delen av Härjedalen kommune i Jämtlands län i landskapet Härjedalen i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 335 innbyggere og et areal på 1,15 km². 

Lillhärdal anses å være stedet hvor den første herjedalingen, *Herjulf Hornbryter*, bosatte seg.[] Det er foretatt arkeologiske utgravninger utenfor byen som man tror bekrefter dette. Herjulfs statue står midt i byen, sammen med sin fru Helga.

Byen er i dag mest kjent på grunn av Jan Guillous TV-serie *Häxornas tid*. I Lillhärdal startet de svenske hekseprosessene på 1600-tallet, gjennom Gjertrud Svensdotters anklage mot Marit Jonsdotter 1668, hvor seks kvinner mistet livet.[] På Spångmyrholmen, hvor heksene ble brent, finnes i dag et minnemonument over disse tragiske hendelser. Det finnes et historisk museum i Lillhärdal som forteller om hekseprosessene. Om sommeren kan man også foreta opplevelsesturer rundt Lillhärdals historiske steder.

Kjente personer fra Lillhärdal
------------------------------

* Anna Carin Olofsson – skiskytter, OL-gull- og sølvmedaljevinner i 2006

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Folkmängd i tätort och småort per kommun 2010». Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 26. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Lillhardal.se Nettsted for Lillhärdal
* Härjedalen kommune

  


| * v
* d
* r
Härjedalen kommune i Jämtlands län i Sverige |
| --- |
|  | Funäsdalen **·** Hede **·** Lillhärdal **·** Norr-Hede **·** Sveg **·** Ulvkälla **·** Vemdalen **·** Ytterhogdal |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Kjell Rune Flo** (født 11. april 1961) er en norsk tidligere fotballspiller. Han ble hentet til Molde Fotballklubb i 1990 og spilte i sin eneste sesong for klubben fast i Tippeligaen. Han spilte femten seriekamper fra start den sesongen og skåret tre mål, og gikk glipp av de syv andre seriekampene grunnet en kneskade han pådro seg da laget røk ut av NM mot Kongsvinger. Hans yngre bror, Jostein Flo, hadde spilt for Molde siden 1987. Kjell Rune Flo returnerte til Stryn til sesongen 1991. 

Kjell Rune Flos sønn Ulrik Flo (med ballen) fra en treningskamp mot Løv-Ham
Sønnen Ulrik Flo er også fotballspiller. De tidligere landslagsspillerne Jostein Flo, Jarle Flo og Tore André Flo er yngre brødre av Kjell Rune Flo. De har ytterligere en bror, Bjarte Flo, som også spilte fotball for Stryn fotball.[] De tidligere fotballspillerne Håvard Flo og Kjetil Flo er deres søskenbarn.

I likhet med sin bror Jostein, var Kjell Rune Flo en habil høydehopper.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 418769, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Tor K. Karlsen (24. september 1990). «Flo beholdt maska». *Dagbladet*. s. 25.
3. ↑  Tor K. Karlsen (24. september 1990). «Flo beholdt maska». *Dagbladet*. s. 25.
4. ↑  «Her tangerer han persen til Jostein Flo». NRK. Besøkt 29. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjell Rune Flo – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Profil hos Norges Fotballforbund
**Klosterbacken** (finsk: *Luostarinmäki*) er et museumsområde i den finske byen Åbo. Bydelen er bevart slik den var omkring 1800 fordi den unngikk den store bybrannen i 1827. I dag er bydelen også et håndverksmuseum, der håndverkere tilbys muligheter til å arbeide etter tradisjonelle metoder. 

Klosterbakken i Åbo er et enestående friluftsmuseum der bygningene står på sin opprinnelige plass i landskapet. Det viser hvordan byfolk i hundrevis av år har bygd boliger og uthus av tømmer, det vanligste byggematerialet i Finland. Området ble utbygd for cirka 200 år siden og består av 18 små kvartaler. Smale gater, lave hus og uregelmessige fasader gir nesten et inntrykk av middelalder. Den første tomten som ble utbygd ble målt opp i 1789 og den siste 1803. De flesta nybyggerne i området var tømmermenn og levde nesten som på landet.

Klosterbacken ble skånet da Åbo brant i 1827, men området skulle rives ifølge den nye byplanen som ble vedtatt etter brannen. Deretter satte forfallet inn. Det første initiativet til å bevare Klosterbacken tok kunstneren Axel Haartman i 1908. Det ledet til at byplanen ble endret og museet fikk overta området. I 1940 åpnet museet for publikum.

I laugstiden var Åbo en viktig for urbane håndverk i Finland. Derfor ble Klosterbacken et museum for gamle håndverk, med boligmiljøer og fungerende verksteder. Den første håndverksdagen ble arrangert i 1943. Etter krigen ble håndverksdagen en årlig tradisjon, internasjonalt kjent. Dagen er vanligvis i slutten av august. 

Arbeidet med å dokumentere gamle kunnskaper i håndverksfagene og formidle disse til nye generasjoner er blitt en viktig oppgave for museet. 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* (fi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Luostarinmäki Handicrafts Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Megasoma joergenseni*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (30-45 millimeter) og tung bille, en av de mindre artene i slekten *Megasoma*. Kroppen er brunsvart, litt blank, tett kledt med grågule hår over hele kroppen hos hannen, bare på dekkvingene hos hunnen. Hannen har et ganske kort, to-grenet horn (rettet framover) på hodet. På pronotum er det spisse forhjørner, og en spiss knøl i midten. Beina er lange og kraftige, leggene har to tenner på utsiden. Hunnen mangler horn i likhet med de fleste andre hornbiller, hannen hos denne arten utmerker seg ved å ha nokså korte horn.

Levevis
-------

Lite er kjent om biologien til denne uvanlige arten. Voksne biller er funnet i januar og februar.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Paraguay og det nordlige Argentina.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Megasoma* Kirby, 1825
						* ***Megasoma joergenseni*** Bruch, 1910

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Megasoma joergenseni* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma joergenseni* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Megasoma joergenseni* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Wikispecies: Megasoma – detaljert artsinformasjon

* Bildegalleri over artene
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Megasoma joergenseni*
**Childs Hill** er et område i Barnet i London. Det ligger omkring åtte km nordvest for Charing Cross, og deles i to av A41. Det er den sørligste av kretsene i Barnet. Til tross for dets historiske opprinnelse, begynte dens egentlige forstadsutvikling på slutten av 1800-tallet rundt 8 km nordvest for Charing Cross.

I henhold til folketelling for 2011 har Childs Hill 20 049 innbyggere, og har den høyeste befolkningstettheten i bydelen Barnet.

Historie
--------

Den eldste kjente dokumenterte bruken av stedsnavnet *Child's Hill* eller Childs Hill (bruken av apostrofen er valgfritt ) er fra 1593. Navnets opprinnelse er dog eldre, og er avledet fra Richard le Child som i 1312 hadde et hus i området.

På 1700-tallet var Childs Hill et senter for framstilling av keramisk murstein og fliser. Spisestedet The Castle Inn er fra denne perioden og første dokumenterte bruk er fra 1751.

Med en høyde på 79 meter (259 fot) over havet er Childs Hill synlig fra langt unna og fra 1789 og fram til 1847 var det en optisk telegrafstasjon her. I 1808 ble denne en av en linje med telegrafstasjoner som strakte seg fra Admiralty og til Great Yarmouth ved kysten. Det ble etablert som en del av Storbritannias nasjonalforsvar. Kun navnet, Telegraph Hill, gjenstår, og resten er dekket av ny bebyggelse.

Referanser
----------

1. ↑   «Barnet Ward population 2011» Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine.. Neighbourhood Statistics. Office for National Statistics
2. 1 2   «Hampstead: Childs Hill», British History Online

Litteratur
----------

* Gillies, Stewart; Taylor, Pamela (1993): *Hendon, Child's Hill, Golders Green and Mill Hill*, Phillimore & Co Ltd, ISBN 0850338751.
* Farmer, Alan (1996): *Hampstead Heath*, Historical Publications, ISBN 0948667400.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Bård Henrik Bosrup** (født 2. juni 1967) er en norsk cellist som debuterte med Kringkastingsorkestret i 1992 i forbindelse med sin Solistdiplomkonsert ved Norges musikkhøyskole. 

Han har vært solocellist i Magdeburgische Philharmonie og Robert Schumann Philharmonie. Bosrup har også gjestet en rekke tyske orkestre som solist og solocellist. Han turnerer regelmessig med bla. Rikskonsertene, og har en rekke soloprosjekter med Bach, Reger, cellosuiter. Også et eget Bach program med el-cello. Kammermusikk i forskjellige sammenhenger, Romantikk og Tango Program for cello og piano, Gitar/Cello duo. I 2011 kom hans første solo-CD med Romantisk musikk for cello og piano.

Hans lærere har vært blant andre Lynn Harrel, Frans Helmerson og Aage Kvalbein. Bård Bosrup er født og oppvokst i Porsgrunn, han bor i Oslo og jobber som freelancemusiker med både klassisk cello og electric cello som sine instrumenter. 
Bård Bosrup og Terje Boye Hansen er grunnleggere av orkesteret Oslofjord Kammerfilharmoni.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Megasoma vogti*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (3-4 centimeter) og tung bille, en av de mindre artene i slekten *Megasoma*. Kroppen er svart, litt blank, forholdsvis kraftig punktert. Hannen har et kort, to-grenet horn (rettet framover) på hodet. På pronotum er det en skrått fremoverrettet pigg på hver side, og et kort horn i midten. Pronotum er nokså smalt ved forkanten, mindre enn en og en halv gang så bredt som hodet. Beina er lange og kraftige, leggene har to tenner på utsiden. Hunnen mangler horn i likhet med de fleste andre hornbiller.
Hannen er sparsomt kledt med vivlende, grå-gule hår, hunnen tilsynelatende naken på oversiden.

Levevis
-------

Arten lever i tørre buskområder mellom 100-400 meter over havet. De voksne billene kommer til lys, men kan også finnes på mesquite-busker (*Prosopis*, erteblomstfamilien).

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Texas og tilstøtende områder av det nordlige Mexico.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Megasoma* Kirby, 1825
						* ***Megasoma vogti*** Cartwright, 1963

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Megasoma vogti* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma vogti* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma vogti* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Megasoma vogti* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Wikispecies: Megasoma – detaljert artsinformasjon

* Bildegalleri over artene
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Megasoma vogti*
Sennajaplassen. Maleri av Benjamin Patersen c. 1800.
**Sennajaplassen** (russisk: Сенна́я Пло́щадь, ordrett «høyplassen») er en stor plass sentralt i St. Petersburg i Russland. Plassen ligger i møtepunktet mellom Sadovajagaten og Moskovskij prospekt.

Plassen ble oppført i 1737 som ledd i en utvidelse av Sadovajagaten, og den ble raskt en viktig markedsplass for handel med blant annet høy, ved og fe. Plassen ble dessuten brukt til offentlig pisking av forbrytere. Lenge var det omkringliggende området en forslummet utkant av St. Petersburg, som blant annet dannet bakteppe for handlingen i Dostojevskijs Forbrytelse og straff. 

Frelserkirken på Sennaja plass ble oppført i 1753. Kirken ble revet under Nikita Khrusjtsjovs anti-religionsaksjoner i 1961 for å gjøre plass for en undergrunnsstasjon. I 2003 ble det oppført et lite kapell til minne om den gamle kirken.

I 1952 skiftet plassen navn til *Fredsplassen* (russisk: площадь Мира), men plassen fikk tilbake sitt opprinnelige navn den 1. juli 1992.

I anledning byens 300-årsjubileum i 2003 ble plassen pusset opp, og det ble igjen tatt i bruk som markedsplass. Dessuten ble den 17,5 meter høye skulpturen «Fredstårnet» av skulptøren Clara Halter og arkitekten Jean-Michel Wilmotte oppført. Skulpturen var en gave fra Frankrike i anledning byens jubileum. Under varmebølgen i 2010 slo imidlertid glassoverflaten sprekker, og skulpturen ble tatt ned.

Referanser
----------

1. ↑  Galina Stolyarova (3. august 2010). «Peace Tower can't take the heat, dismantled». The St. Petersburg Times.

Portal: Russland
***Megasoma anubis*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (hannen opptil 90 millimeter inkludert hornet) og tung bille, likevel ikke en av de aller største *Megasoma*-artene. Som vanlig blant hornbiller er hannene mye større enn hunnene og har lange horn på hodet og pronotum som hunnene mangler. Billen er svart, men tett kledt med et gulgrått støvlag slik at den svarte fargen knapt skinner gjennom. Kroppsformen er noe avflatet. Hannen har et middels langt og krumt horn på hodet, dette er oppoverbøyd og gaffeldelt i spissen. På pronotum er det et kort horn i midten som er kløvd i spissen og korte, spisse horn på hver side. Beina er forholdsvis lange, føttene med skarpe klør.

Levevis
-------

Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe om hunnene. De prøver å gripe motstanderen mellom hornet på hodet og det på pronotum, og vippe ham over på ryggen. Billene er svært sterke for sin størrelse.
Larvene lever i jorden og bruker 1-2 år på utviklingen. 
De voksne billene spiser gjerne råtnende frukt, de kan også gjøre noe skade på palmer ved at de gnager på blomsterstandene.

Utbredelse
----------

Arten har en ganske begrenset utbredelse i kystnære strøk i det sørlige Brasil.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Dynastini MacLeay, 1819
						* Slekten *Megasoma* Kirby, 1825 – 18 arter, Mellom- og Sør-Amerika
							+ *Megasoma anubis* Chevrolat, 1836

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Megasoma anubis*

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over artene
* (en) *Megasoma anubis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma anubis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Megasoma anubis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Megasoma anubis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Greysteelmassakren** var et terrorangrep i Greysteel i Nord-Irland den 30. oktober 1993. Tre medlemmer av Ulster Freedom Fighters drepte åtte og såret flere tilfeldige sivile i puben Rising Sun under en Halloweenfest. 

Fordi det foregikk en Halloweenfest i puben var det ingen som la merke til noe uvanlig da tre maskerte menn kom inn. De trakk frem en AK-47 og en pistol, og skjøt på måfå mot de omtrent 200 festdeltagerne. En av mennene skal ha ropt «trick or treat» da han skjøt. 

Angrepet ble ifølge UFF utført som hevn for Shankillbomben, som en uke tidligere hadde drept ti mennesker på Shankill Road i Belfast. Puben ble valgt som mål fordi den lå i et katolsk område, men to av de drepte var protestanter. Ingen av ofrene hadde noen kjent politisk rolle eller tilknytning til konflikten. Angrepet er typisk for denne perioden, med en ond sirkel av hevnaksjoner rettet mot tilfeldige mål.

Puben ble gjenåpnet etter kort tid. Utenfor står et minnesmerke, med teksten «Måtte deres offer bli vår vei til fred».

De drepte
---------

* John Burns, 54
* Moira Duddy, 59
* Joseph McDermott, 60
* James Moore, 81
* John Moyne, 50
* Steven Mullan, 20
* Karen Thompson, 19

Disse syv døde på stedet. Den 14. april 1994 døde 76 år gamle Victor Montgomery som følge av skadene han fikk under angrepet.

Gjerningsmennene
----------------

Kort tid etter massakren ble fire menn arrestert: Torrens Knight, Stephen Irwin, Jeffrey Deeney og Brian McNeill. De ble senere dømt for angrepet. Tre av dem hadde gått inn i puben; en hadde et våpen som ikke virket. Den fjerde var sjåfør for fluktbilen. Knight fikk åtte livstidsdommer, samt fire livstiddommer for mordet på fire katolske arbeidere i Castlerock syv måneder tidligere. Det gikk rykter om at han kan ha vært politiinformant. Gjerningsmennene ble løslatt som følge av Belfastavtalen.

Referanser
----------

1. ↑
Det norske bandet **Kloster** ble stiftet i 2003 i Oslo av vokalist/låtskriver Øystein Kloster, trommis Rune Solheim, gitaristene Ole Rasmus Hjelle og Roald Kaldestad, keyboardist Håvard Molland og bassist Kjetil Solheim.

I 2006 gav bandet ut sin første singel, *«Still Waiting»*, en duett med Anne Marie Almedal. 
Året etter fulgte det første albumet, *Big Fish*.

I 2008 startet samarbeidet med Toni Gundersen med singelen *«Fading Out»*. Dette fortsatte med singelen *«Aldri glømma»* (2011) og albumet *Friheim* (2012).
Siden 2009 har besetningen vært Remi Sjo (trommer), Frode Kvandal (bass), Ole Rasmus Hjelle (gitar) og Øystein Kloster (vokal).

Diskografi
----------

| År | Tittel |
| --- | --- |
| 2006 | *«Waltzing the Night Away»* (singel) |
| 2006 | *«Still Waiting»* (singel) |
| 2007 | *Big Fish* (album) |
| 2008 | *«Fading Out»* (singel) |
| 2011 | *«Aldri glømma»* (singel) |
| 2012: | *Friheim* (album) |

Eksterne lenker
---------------

* Kloster på Rockipedia.no Arkivert 6. august 2020 hos Wayback Machine.
* Video til «Aldri glømma»
* Video til «Fading Out»
* Video til «Still Waiting»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kristin Molvik Botnmark** (født 23. april 1967) er en norsk høyskolelektor og forfatter fra Svolvær i Lofoten, bosatt i Heggedal i Akershus.

I 2014 ga hun ut boka *Raushetens grenseland*, basert på egne erfaringer som mor med en datter rammet av hjerneskade. I 2017 ga hun ut *HMS-boka*, en bok fra hennes eget fagområde.

Boka *Hva skjedde med Aleksej?* kom ut i 2019 og er en dokumentar som avdekker hva som skjedde med den lille gutten som forsvant fra et russisk barnehjem i 1998.

Hun arbeider (per 2019) som høyskolelektor ved Institutt for ledelse og organisasjon, Høyskolen Kristiania.

Bibliografi
-----------

* *Raushetens grenseland – Alle skal med?*, sakprosa, Z-forlag (2014)
* *HMS-boka*, fagbok, Vigmostad & Bjørke (2017)
* *Hva skjedde med Aleksej?*, dokumentar, Vigmostad & Bjørke (2019)

Referanser
----------

1. ↑   www.forfatterkatalogen.no, besøkt 5. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Høyskolen Kristianias nettsider

Kilder
------

* Presentasjon av Kristin Molvik Botnmark i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
***Bjæsken*** var et dansk satirisk julehefte med utspring i Vendsyssel. Det ble utgitt første gang i 1971 på initiativ fra forfatterparet Kirsten og Knud Holst. Utgitt siste gang i 2011, og offisielt nedlagt i 2012. Fra 1976 overtok Mogens Bohøj ansvaret for utgivelsen i tett samarbeid med Søren Kærholm og Torben Vandsted (medredaktør).

Satireheftet *Bjæsken* ble produsert av en stab på 30-40 tekstforfattere og tegnere fra hele Vendsyssel.

Vendelbrog
----------

Tanken om Vendsyssel som fristad ble aldri helt glemt og i 1976 erklærte borgermester Poul S. Poulsen, under et redaksjonsmøte på *Bjæsken* at: «Vi må have vort eget flag!» Mogens Bohøj tegnet et utkast til flagget, som ble trykt i *Bjæsken* 1976 og Kai Gustav Hansen fant på navnet «Vendelbrog».

Årets Vendelkåbe
----------------

«Årets Vendelkåbe» er en utmerkelse som ble tildelt personer som på en eller annen måte hadde gjort seg bemerket.

* 2009: Knud Størup (borgermester Hirtshals)

Bjæskens pris
-------------

* 1986: Thorkild Kielsgaard (sivilforsvarschef)
* 2005: Hanne-Vibeke Holst (forfatter, freelance journalist, foredragsholder)
* 2006: Christian Mejdahl (Folketingets formand)
* 2007: Jakob Axel Nielsen (transport- og energiminister)
* 2008: Peter Schrøder (direktør for Vendsyssel Teater)
* 2009: Orla Hav (folketingsmedlem)
* 2010:
* 2011: Lynge Jakobsen (sportsdirektør AaB)

Referanser
----------

1. ↑  «arkiv.dk | Bjæsken I/S». *arkiv.dk*. Besøkt 20. november 2022.
2. ↑  «Bjæsken lukker og slukker». *journalisten.dk*. Dansk Journalistforbund. 7. september 2012. Besøkt 21. november 2022.
3. ↑  «Historien om Vendelbrog - NordsøPosten.dk» **(dansk)**. 16. februar 2022. Besøkt 20. november 2022.
4. ↑  «Vendelbrog - Wiki Blokhus». *wikiblokhus.dk*. Besøkt 20. november 2022.
***Megasoma nogueirai*** er en bille som hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (6-8 centimeter) og tung bille. Kroppen er svart, tett kledt med fine, korte hår slik at den virker fløyelsaktig gul. Hannen har et kraftig, to-grenet horn (rettet framover) på hodet. På pronotum er det en skrått fremoverrettet pigg på hver side. Beina er lange og kraftige, leggene har to tenner på utsiden. Ytterst ender de i kraftige og skarpe klør som gjør at disse billene kan holde veldig hardt fast i det de griper. Arten ligner sterkt på *Megasoma elephas* men er en del mindre i gjennomsnitt, og piggene på pronotum peker utover, ikke fremover. Den ligner også på *Megasoma occidentalis* men har en annen utbredelse.

Levevis
-------

Arten forekommer i tropisk og subtropisk skog mellom 300-800 meter over havet.
Larvene utvikler seg trolig inne i døde trestammer. Utviklingen tar gjerne tre år. De voksne billene er glade i råtnende frukt og spiser også utflytende sevje fra sår i trær, de kommer også til lys om natten. Hannene bruker hornene på hodet og pronotum til å kjempe med hverandre om hunnene, eller kamp om føderessurser. De voksne billene er aktive om natten i oktober, og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Mexico, i delstaten Sinaloa, på Stillehavs-siden av fjellkjeden Sierra Madre Occidental.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Slekten *Megasoma* Kirby, 1825
						* ***Megasoma nogueirai*** Morón, 2005

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Megasoma nogueirai* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Megasoma nogueirai* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Megasoma nogueirai* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Wikispecies: Megasoma – detaljert artsinformasjon

* Bildegalleri over artene
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Megasoma nogueirai*
**Halvor Floden** (født 22. juli 1884 i Trysil, død 3. desember 1956 i Hernes) var en norsk barnebokforfatter, og han var den første barnebokforfatter som fikk kunstnerlønn. 

Halvor Floden har skrevet en rekke barnebøker, og hans mest kjente bok er kanskje *Frik med Fela* (1917). Som forfattertype har han sitt utspring i heimstaddiktninga, og de fleste av bøkene hans er psykologiske utviklingsromaner fra østnorsk bygdemiljø. Floden var formann i Norsk Bokmannslag 1931–1956. Han fikk Statens kunstnerlønn fra 1950.

Han var lærerutdannet, og bodde det meste av sit liv i Hernes i Elverum. Gjennom ekteskapet med sambygdingen Anne (født Haugen) ble han svoger med barnebokforfatteren Ole Haugen-Flermoe og avisredaktøren Olav Hougen. Han var nært knyttet til heimbygda Trysil, og skrev fra innsiden av dette miljøet. Sammen med Sven Moren, Halldis Moren Vesaas og Einar Skjæraasen representerte han en litterær gullalder i skibygda. Den posthume erindringsboka *Ein fjellgard* er et viktig kulturhistorisk kildeverk til liv og skikk i siste del av 1800-tallet. 

Floden laget sammen med Rasmus Breistein manus til filmen *Trysil-Knut* basert på Rudolf Muus' roman *Knut Skaret*.

Priser
------

* Melsom-prisen 1935
* Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur 1950, for *Vi er vener* (2. pris)
* Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur 1952, for *Trond og venene hans* (3. pris)

Litteratur
----------

* *Ei bok om Halvor Floden*. Elverum: Austmannalaget. 1984. ISBN 8271041347.
* Jåstad, Bjørg. «Halvor Floden -- talsmann for dei veike?». I *Syn og segn*, 1977
* Vesaas, Halldis Moren. «Småprat om ein hundreåring». I: *Årbok for Trysil*, 1984

Referanser
----------

1. ↑  (no) Halvor Floden i Norsk biografisk leksikon
2. ↑  digitalarkivet.no[*død lenke*]

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC **·** ICCU
 |
**Grey Goo Symposium** er en årlig konferanse med nanoteknologi i fokus som årlig blir avholdt av Timini, linjeforeningen for masterstudiet i nanoteknologi ved NTNU, i samarbeid med Nano@NTNU. Navnet er hentet fra det fiktive scenarioet om "grey goo" der nanoteknologi sprer seg hurtig over hele verden. 

Konferansen ble for første gang avholdt 13. februar 2014, og fikk oppmerksomhet i mediene gjennom blant NRK Trøndelags radiosending og en artikkel i Gemini. Arrangementet går ut på at masterstudenter og bedrifter blir invitert til å fortelle om seg selv og hva de driver med, i forskningsøyesmed. Temaene som gikk igjen i det første Grey Goo Symposium var alt fra isavstøtende belegg og kretforskning til grafen, nanotråder og biosensorer. Hensikten er å skape en plattform for nanoteknologi, et meget nytt fagfelt i sterk vekst. 

Konferansen har blitt arrangert hvert år siden oppstarten .

Referanser
----------

1. ↑  Gemini, verdens minste utstilling
2. ↑  «Grey Goo Symposium 2014». *www.timini.no* **(norsk)**. Besøkt 7. februar 2017.
3. ↑  «Grey Goo Symposium 2015». *www.timini.no* **(norsk)**. Besøkt 7. februar 2017.
4. ↑  «Grey Goo Symposium 2016». *www.timini.no* **(norsk)**. Besøkt 7. februar 2017.
5. ↑  «Grey Goo Symposium 2017». *www.timini.no* **(norsk)**. Besøkt 7. februar 2017.
**Halvor Tordsen** på Skjeggerud også kjent som **Halvor Fanden** (født om lag 1599 i Lier, døde 1657 på Ramstad i Ski). Han var familieoverhode i en norsk kunstnerfamilie med treskjærere og musikere. Han var gift med Jøran Halvorsdatter fra Åmot i Lier.

Kunsthistorikere omtaler ham som Halvor Fanden, mens familiens medlemmer brukte formen Fane eller Fahne. Etterkommere sluttet å bruke navnet på midten av 1700-tallet. Lite tyder på at han kalte seg Fanden, men han brukte etternavnet Ramstad sent i livet. Halvor Ramstad skrev i blomstrende språkdrakt et partsinnlegg til retten i 1646 vedrørende en tvist svogeren Åsmund hadde med Halvor Sjursen Landfall om gården Lille Landfall. Åsmunds kone hadde odelsrett i gården og motsatte seg å selge.

Halvor Fanden var blant landets fremste bildende kunstnere på den tiden, selv om det er vanskelig å henføre bestemte arbeider til ham fordi sønnene fortsatte familietradisjonen. De fleste av familiens arbeider er i privat eie.

Den ene sønnen Samuel Halvorsen Fane har skåret et par pokaler som står på Rosenborg slott i København, og i tillegg har Nasjonalmuseet i Danmark minst to drikkekanner fra den eldre. Andre sønner var Anders Halvorsen Holstad, Ole (Oluf) Halvorsen Næss og Guttorm Halvorsen Fanum. Etterkommere av disse var også treskjærere og musikere blant andre Halvor Andersen Fanden (født omkring 1657) på Vevelstad og Jørgen Samuelsen Fane.

Familien skal være opphavet til Fanitullen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Trygve Vik (1974). *Bakenfor gamle dager - Skisser fra Follo*. Ås.
2. ↑  Terje Østro (2000). *Olav Sataslåtten 1891-1971*. Gol: T. Østro. s. 288. 8299554608.

Eksterne lenker
---------------

* Tore Skjeggeruds etterkommere i generasjoner

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Georg Reinholdt Wankel** (født 12. januar 1843 i Moss, død 1. februar 1907) var en norsk politiker for Høyre.

Personlige liv
--------------

Wankel ble født i Moss som sønn av tyskfødte ingeniøren Ignatz Wankel (1806-1881) og hans kone Karen Bolette Sandberg (1815-1898). I juni 1869 giftet han seg med Charlotte Sophie Rosenkilde fra Stavanger. Hun døde allerede i mars 1870. I 1882 giftet hans seg med Sigrid Ring, datter av Jens Ring og barnebarn av Paul Winsnes. De hadde flere barn. Blant dem var den kjente malerinnen Charlotte Wankel.

Politikeren
-----------

Georg Reinholdt Wankel ble valgt inn på Stortinget under Stortingsvalget 1888 som representant for Smaalenenes amt. Han satt kun en periode på tinget.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 938[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Georg Reinholdt Wankel». Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste (NSD). Arkivert fra originalen 19. april 2012. Besøkt 1. desember 2012.
3. ↑   Genealogy

Eksterne lenker
---------------

* (no) Georg Reinholdt Wankel hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Kvannskogen naturreservat** ligger i Hamarøy kommune i Nordland.

Naturreservatet er et lite område på 705 dekar mellom Kvannvatnet i nord og Varpvatnet i sør, ca. 1,2 kilometer nordvest for Drag-krysset. Mellom vannene renner den korte Kvannelva, som er den østlige grensen for reservatet og også en av grenseelvene mellom Hamarøy og Tysfjord. Fra elva strekker området seg 360-770 meter vestover mot Kvannåsen og kraftledningene. Ca. 190 meter av traséen til  E6 går gjennom naturreservatet helt i nord.

82,3% av arealet er lauvskog, 4,8% er bar- og blandingsskog, 9,6% utgjør myr og 2,7% består av vann.

Ospeskogen i området har til dels sjeldne store dimensjoner, med et interessant og varierende lavdekke på trærne. Her er flere sjeldne lav-arter og en svært velutviklet neverlav-vegetasjon.

Skogen er påvirket av sauebeiting, og til dels av hogst i perioden 1997-1998 i forbindelse med transport til og fra den nybygde kraftlinjen i Kvannåsen.  

Trollpollen naturreservat ligger sør for Varpvatnet.

Formålet med fredningen er «å bevare en av de få gjenværende grove ospeskogene med en særdeles rik lavflora på stammene, samt den tilhørende fauna.»

Kvannskogen ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.

Se også
-------

* Trollpollen naturreservat

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringens dokumentarkiv: Vedtatt verneplan for rike løvskoger i Nordland.
2. ↑  Markslagstatistikk Arkivert 2017-08-04, hos Wayback Machine.: Kvannskogen naturreservat
3. ↑  (no) Kvannskogen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Miljøstatus[*død lenke*]: Kvannskogen naturreservat
* Lovdata: Forskrift om fredning av Kvannskogen naturreservat
* Direktoratet for naturforvaltning

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
**Halvor Reini Hagen** (født 4. februar 1947 i Oslo) er en tidligere offensive tackle i amerikansk fotball i National Football League som spilte for Dallas Cowboys, New England Patriots og Buffalo Bills. Han spilte college football ved Weber State University og var draftet av Dallas Cowboys i tredje runde av NFL Draft 1969.

Tidlig liv
----------

Hagen ble født i Oslo. Han spilte amerikansk fotball i én sesong ved Ballard High School i Seattle før han ble uteksaminert. Han spilte en sesong college football for Shoreline Community College før han byttet til Weber State.

I 1968 ble han utvalgt til All-Big Sky for sine prestasjoner som defensive tackle. Han var også en ivrig skiløper.

I 2006 ble han innlemmet i Weber State Athletics Hall of Fame.

Profesjonell karriere
---------------------

### Dallas Cowboys

Hagen ble plukket opp av Dallas Cowboys i tredje runde (#74) av NFL Draft 1969. I sin nykommersesong ble han brukt som defensive lineman før han byttet over til offensive guard året etter. Han var del av laget som spilte i Super Bowl V.

Under offseason i 1971 ble han byttet til New England Patriots sammen med Duane Thomas og Honor Jackson, mot Carl Garrett og Patriots draft pick (#1) i NFL Draft 1972. På grunn av problemer med Patriots og hovedtrener John Mazur annullerte NFLs kommissær deler av byttehandelen, og sendte Thomas og Garrett tilbake til sine lag. Patriots beholdt Hagen og Jackson i bytte mot picks i andre og tredje runde i draftet i 1972, som de eventuelt brukte på Robert Newhouse og Mike Keller.

### New England Patriots

Hagen ble en startende left guard i 1971. Den 19. april 1972 ble han sammen med Jim Cheyunski og Mike Montler byttet til Buffalo Bills mot Wayne Patrick, Edgar Chandler og Jeff Lyman.

### Buffalo Bills

Han var en del av "Electric Company", Buffalo Bills' offensive line da de var blockere for O. J. Simpson. Han var en starter i sine to første år med laget.

Personlig liv
-------------

Faren hans, Gunnar Halvor, var en kjent skiløper.

Referanser
----------

1. ↑  «1963-69 All-Conference Football Teams». *BigSkyConf.com* **(engelsk)**. Besøkt 2. desember 2019.
2. ↑  «Hall Of Fame - Halvor Hagen». *WeberStateSports.com* **(engelsk)**. Besøkt 2. desember 2019.
3. ↑  «Cowboys' Thomas Is Traded To Patriots». *Spartanburg Herald-Journal* **(engelsk)**. 1. august 1971. s. B1. Besøkt 2. desember 2019.
4. ↑  Gerheim, Earl (5. august 1971). «Duane Thomas Goes Back To Cowboys». *Gettysburg Times* **(engelsk)**. s. 12. Besøkt 2. desember 2019.
5. ↑  «Patriots, Bills Trade Six». *The Dispatch* **(engelsk)**. 20. april 1973. s. 10. Besøkt 2. desember 2019.

| * v
* d
* r
Dallas Cowboys NFL Draft picks i 1969 selections |
| --- |
| 
* Calvin Hill
* Richmond Flowers
* Tom Stincic
* Halvor Hagen
* Chuck Kyle
* Rick Shaw
* Larry Bales
* Elmer Benhardt
* Claxton Welch
* Stuart Gottlieb
* Clarence Williams
* Bob Belden
* Rene Matison
* Gerald Lutri
* Bill Justus
* Floyd Kerr
* Bill Bailey

 |
På vei til Såta (til høyre øverst)  Foto: Svein Harkestad  **Kvamskogen** er navnet på et fjellplatå som går fra ca. 400 til ca. 1300 moh. i Kvam herad (kommune). Stedet er et hytteområde og skisted. Hyttekonsentrasjonen hører til de største og tetteste i Norge.

Dette var tradisjonelt Bergens store utfartsted spesielt vinterstid. Flere skitrekk og muligheter for lange skiturer til bl.a. Tveitakvitingen 1299 meter over havet. Det gamle stølsområdet i Mødal, populært kalt «Negerlandsbyen» fordi vinterbleke bergensere ble så solbrune her, er likevel det stedet som skiturfolket invaderer.

Etter 1907 var veien over Kvamskogen (nå  Fylkesvei 49) en del av hovedveien mellom Bergen og Østlandet. Spesielt i vinterutfartshelger fra etterkrigstiden av, kunne en kjøretur over bli vanskeliggjort av et stort antall parkerte biler i veikantene, som knapt lot det være en rimelig bred kjørebane igjen til gjennomgangstrafikk. Selv med utvidelser og anlegg av større parkeringsanlegg, kan en også i dag risikere å måtte rygge bilen et godt stykke for å gi plass til møtende busser og lastebiler, men i mindre grad. Fjerntrafikken går nå over E16 via Voss.

Det er tre alpinanlegg på Kvamskogen (sett bort fra det i Eikedalen Skisenter). De heter Furedalen Alpin, Aktiven og Mødalstrekket.

Historie
--------

Kvamskogen (tidligere kalt Steinsskogen) er avgrenset ved kommunegrensen mot Samnanger i vest, og Tòkagjelet i øst, dvs. at Eikedalen historisk ikke hører til Kvamskogen. Området var felles utmark og fjellbeite for bøndene i Steinsdalen, de slo gress og tørket høy som ble lagret i små utløer, og siden hentet hjem med hest og slede om vinteren. Mye av veden bøndene trengte ble også hentet der. Etterhvert ble det utskilt tre egne gårdsbruk på "Skogen". Teigen ligger vest for Teigaberget, og grenser til Samnanger kommune. Kleiven ligger like øst for Teigaberget, før man kommer til Måvotno. Den tredje gården heter Røyrli, og den ligger like før NAF Kro & Camping, nåværende navn Kvamskogen Landhandleri.

Kilder
------

* Kvamskogen av Svein Oldervoll Aadland, side 166, besøkt 15. juli 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Halvor Olaus Samuelsen Fosmark** (født 1860 i Høgsfjord i Rogaland, død 1933) var ordfører i Vardal i Oppland fra 1902 til 1910. Fosmark var Arbeiderdemokratenes første ordfører i kommunen.

Fosmark var utdanna lærer, med eksamen fra Ekersund lærerskole (1879) og Stord seminar (1883). I 1883 ble han ansatt som lærer i Klepp på Jæren, men 3 1/2 år seinere kom han til Vardal. Han var først ved Bjugstad skole, men ble i 1897 ansatt ved Vindingstad. Fosmark arbeidde som lærer til 1926.

I Vardal bygdebok skildres Fosmark som "en klok og forsiktig fremskrittsmann som la fast grunn under demokratiets styre i bygden". Mange i Vardal skal ha frykta de radikale Arbeiderdemokratene, men partiets første ordfører virker å ha lagt seg på ei forsiktig reformlinje. 

Fosnes var som mange av sine partifeller aktiv avholdsmann, både på kommune- og fylkesnivå.

Referanser
----------

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Oppland Arbeiderblad, urn.nb.no, utgitt 27. april 1933[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Lauvdal, Torgeir: *Vardal bygdebok III*, Vardal 1930, s. 239-240.
* Opplandsarkivets avskrift av kommunevalgresultater

Eksterne lenker
---------------

* (no) Halvor Fosmark på NLIs Lokalhistoriewiki.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Lars J. Aalstad** | **Ordfører i Vardal**(1902–1910) | Etterfølger:**Arne Fosnes** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |