recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«**Vennlige aftenvind**» er et skillingstrykk som Alf Prøysen samlet inn til visespalten sin i bladet «Magasinet for alle» i 1954. Tekst og melodi er også gjengitt i Prøysens bok *De gamle visene*, og der forteller han at denne visa står i mange håndskrevne visebøker. På et skillingstrykk har den undertittelen «**Christines sang ved fyret**». Alf Prøysen mente at den kunne stamme fra et gammelt dansk syngespill.

Elin Prøysen skriver i boka «Sangene i våre hjerter» fra 2007, at visa også kalles «**Sjømannens hjemkomst**» og er skrevet av Julius Strindberg. Teksten er fra en dansk visebok som heter «Danmarks syngende mand på bølge og land». Under teksten står initialene J.S som forfatteren tyder som Julius Strindberg. Han var Danmarks største produsent av skillingsviser andre halvdel av 1800-tallet.

Teksten
-------

**1.**Vennlige aftenvind, bring du min klage hen til min venn,  

bed ham, o bed ham at komme tilbake til meg igjen.  

Hist ved de fremmede strande han vanker  

mon han end bærer i hjerte og tanker,  

piken som han venter ve Østersjøens banker.  

O gid han var her igjen.  

  

**2.**Borte i syden min elskede drager, mon han er tro,  

si om de glimrende møer ham behager, du vet det jo.  

Si om den glødende ravnsorte pike  

fengsler hans hjerte med sang uten like.  

Når hennes toner mot himmelen stiger  

mom han da minnes sin venn.  

  

**3.**Når jeg ved stranden i ensomhet sitter, minnes jeg deg,  

hører i skogen jeg fuglenes kvitter, da tenker jeg.  

O gid han var her, da skulle vi bygge  

ensomt i skoven vår hytte, vår lykke.  

Blomster og løv skulle værelset smykke  

bedre enn fløyel og gull.  

  

**4.**Aftenvind vift i min elskedes lokker, hvor han enn er,  

og dersom fremmede piker seg flokker om ham, da bær,  

hilsen fra Norge og så fra hans pike,  

at hun står ene, forlatt, må du sige,  

si hun er trofast vil aldri ham svike  

si at hun elsker kun ham.  

  

**5.**Og hvis han rikedom i gullandet henter, før ham da hit,  

jeg er kun ringe ei rikdom jeg venter, thi elskede vit,  

vel er hun fattig den lille Christine  

rik er min kjærlighet, ja som en mine,  

deg kun jeg elsker, ei sakene fine  

elskov er glad uten dem.  

  

**6.**Men hvis han sank i den villende bølge, skaff meg da bud,  

at jeg ham trofast i døden kan følge, hist opp til Gud.  

Nei vi skal leve og sorgene glemme,  

kjenner du ikke din elskede stemme,  

hist ligger båten, men nu er jeg hjemme  

hos min Christine igjen.
***Kingsize*** er Nordens største magasin for hiphop-elskere. Det kommer ut annen hver måned og leses av de fleste hiphop-interesserte i Norden.

Kingsize ble startet av norske Hiphop-entusiaster som et hardcore nisjeblad i 2001. Nettsiden Kingsize.no ble også startet samme år. Bladet og redaksjonen vokste i takt med kulturen i landet, og i 2004 hadde bladet blitt langt bredere, og ga også ut sitt første blad i Sverige.

Siden den gang har Kingsize gitt ut blader på to språk annenhver måned. I bladet finner man intervjuer med alt fra de nyeste norske gruppene til de største utenlandske artistene. I tillegg kan du lese om alle aspekter av kulturen, blant annet artikler om mote, livsstil graffiti, uteliv og mer.

I tillegg til selve bladet har Kingsize to av Skandinavias største hiphop-nettsider, som oppdateres hver ukedag med norske og internasjonale nyheter. I mai 2007 ble dessuten Kingsize TV lanserte som Skandinavias første Web-TV for hiphop-interesserte.

Kingsize jobber også mye med events og gjør alt fra releaseparties, til konserter og klubb-konsepter gjennom hele året. I tillegg er Kingsize med på å markedsføre nesten alle arrangementer som retter seg mot hiphop og R&B i Norge og Sverige.

Med lanseringen av Kingsize.no versjon 3.0 i desember 2007 kom Kingsize også med Norges første Hiphop-nettsamfunn i form av Kingsize Community. Her har man allerede nådd målsetningen om å samle alle nesten alle aktive brukere av kulturen i Norge for å skape en arena for utveksling av kontakter, erfaringer og kunstnerisk innhold..

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesidene til Kingsize Norge
* Hjemmesidene til Kingsize Sverige
* Kingsize på Myspace
**Recess** (latin *recessus* = fordypning) ble brukt i nordtyske byer i middelalderen som en betegnelse synonymt med *Abschied* (= avskjed, adjø) om et lovvedtak som ble fattet idet møtet skulle avsluttes, og deltakerne var i ferd med å ta avskjed med hverandre.

Senere ble det et ord for å betegne protokollen som ble ført om forhandlinger. I de nordiske landene var «recess» på 1400-1600-tallet navnet på flere avtaler og traktater, samt de viktigste lovene vedtatt på herredager og riksdager. De viktigste recessene i Sverige var Nyköping-recessen (1396), Kalmar-recessen, Malmö-recessen og Västerås-recessen. De viktigste i Danmark var Odense-recessen (1527) som fastla biskopenes stilling og la grunnlaget for den generelle trosfrihet, Christian 3.s københavnske recess av 30. oktober 1536, der reformasjonen ble innført i Danmark-Norge, samt Christian 4.s små og store recesser (1615 og 1643).

Referanser
----------

1. ↑  Edvard Bull: *Nordmenn før oss* bind 1 (s. 85), forlaget Tano, 1985, ISBN 82-518-2080-4
2. ↑  Odense-privilegiet av 1527
3. ↑  København-recessen
**Brukergenerert innhold** og **brukerskapt innhold** viser til ulike typer mediainnhold som er offentlig tilgjengelig og produsert av sluttbrukere.

Det er gjerne formålstjenlig å trekke et skille mellom brukergenerert og brukerskapt innhold. I de tilfellene der brukerne aktivt produserer innhold, f eks å redigere en artikkel på Wikipedia, vil det være tale om bruker*skapt* innhold. I økende grad ser en imidlertid at innhold blir til gjennom et komplekst samspill mellom brukere og ulike tjenester. Innholdet er ikke produsert av brukeren direkte, men genereres på bakgrunn av hva den enkelte, eller et kollektiv foretar seg. Et banalt eksempel på bruker*generert* innhold er en nettside som lister opp hvilket innhold som er "mest lest", "oftest videresendt" etc. En mer kompleks form for brukergenerert innhold finner vi når en bruker deltar i en test eller konkurranse, der resultatet fører til en automatisk oppdatering av vedkommendes profilside, f eks på Facebook.

Begrepene brukerskapt og brukergeneret innhold blir stadig mer brukt i nye medier. De reflekterer utbredelsen av mediaproduksjon via nye teknologier, som er lett tilgjengelige for allmennheten. Eksempler er digital video, blogging, bilder fra kameratelefoner og wikier. 

Store medier som BBC og CNN, samt nyhetsbyrå som AP har egne redaksjoner og verktøy som samler inn og benytter brukergenerert innhold til journalistikk og nyhetsformidling .

I tillegg til disse teknologiene, kan innhold bli produsert ved at brukerne benytter en kombinasjon av fri programvare med åpen kildekode eller fleksibel lisensiering, eventuelt relaterte avtaler for å fremme samarbeid, kunnskap og oppdagelser.

Referanser
----------

1. ↑  User Generated Content: Is it Good for You? Arkivert 16. februar 2008 hos Wayback Machine. eMetrics Marketing Optimization Summit, Washington D.C. 2007
2. ↑  Shan Wang (16. mai 2017). «The Associated Press is adding more user-generated social content (verified, of course) into its wire services». Nieman Journalism Lab. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 24. september 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NDL
 |
«Kingston» har flere betydninger.

**Kingston** er hovedstad på Jamaica, og med 937 700 innbyggere (tall fra 2011) landets største by. 

Byen ligger sørøst i landet, og har en naturlig havn som er beskyttet av Palisadoes, en lang sandbanke som forbinder Port Royal og den internasjonale lufthavnen med resten av øya. 

Byen ble grunnlagt i 1693 av engelskmennene, etter at den tidligere hovedstaden Port Royal ble sterkt skadet av et jordskjelv. Kingston har også blitt rammet av et kraftig jordskjelv; 14. januar 1907 forårsaket et skjelv store ødeleggelser og mer enn 1000 mennesker omkom. I 1872 ble byen offisielt administrasjonssete for det britiske kolonistyret, og den beholdt hovedstadsstatusen da Jamaica ble selvstendig i 1962. I tillegg til å være sete for Jamaicas regjering ligger også University of the West Indies, åpnet i 1948, i Kingston.

Kingston består av to hoveddeler: Sentrum, med den historiske byen, og New Kingston. I sistnevnte bydel finnes en av byens største turistattraksjoner, Bob Marley-museet, som ligger i reggaelegendens hjem. Andre attraksjoner er blant annet strendene Hellshire og Lime Cay, National Gallery of Jamaica og Devon House, et staselig hjem med parkanlegg som engang tilhørte Jamaicas første svarte millionær. 

Kingston har to flyplasser, Norman Manley internasjonale lufthavn og en mindre innenrikslufthavn ved Tinson Pen.

Kilder
------

* (no) Kingston i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kingston, Jamaica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** BNE **·** GeoNames
 |
**Brukskvalitet** er Norsk språkråds anbefaling for det engelske begrepet *usability*. Brukskvalitet er allerede et godt innarbeidet ord på norsk innen blant annet møbeldesign og industridesign. Begrepene **brukbarhet** og **brukervennlighet** (engelsk: *user friendly*) blir fortsatt benyttet som oversettelser for usability.

Definisjon
----------

Ifølge Jacob Nielsen (*Usability Engineering*, Addison-Wesley 1993) har et system brukskvalitet hvis det er:

* **Lett å lære**, så brukere kan gå raskt fra ikke å kjenne systemet til å gjøre noe arbeid.
* **Effektivt**, lar ekspertbrukeren oppnå en høy grad av produktivitet.
* **Lett å huske**, så brukere med lav brukshyppighet kan returnere etter en periode med inaktivitet uten å måtte lære alt på nytt.
* **Relativt feilfritt og feiltolerant**, slik at brukere ikke gjør mange feil, og at disse feilene ikke er katastrofale (og at man lett kan ta seg inn igjen)
* **Behagelig å bruke**, tilfredsstiller brukerne subjektivt, slik at de liker å bruke systemet.

Metoder for å oppnå høy brukskvalitet
-------------------------------------

Hvorvidt et produkt ender opp med høy eller lav brukskvalitet er gjerne avhengig av om de som lager produktet har kompetanse og et bevisst ønske om at dette skal skje. De første eksempler på en metodisk tilnærming til dette finner vi tradisjonelt i miljøer som lager produkter eller systemer der feilhandlinger har store konsekvenser (fly, romfart, forsvaret, kjernekraft m.fl.). Etter hvert har man sett at brukskvalitet også kan være en viktig konkurransefaktor for konsumentprodukter. Et firma som tidlig så dette var Apple Computer, der sentrale personer på 1980-tallet laget enkle metoder for å drive det de kalte "User Inspection". Etterhvert har disse metodene blitt utviklet videre slik at man allerede ved lansering av et nytt produkt kan ha kontroll på produktets brukskvalitet. Ved kundefokusert utvikling (User Centered Design) tar man utgangspunkt i en analyse av hvem som skal benytte produktet og hvilke oppgaver disse brukerne ønsker å løse. Deretter drives gjerne designprosessen mer eller mindre iterativt med praktisk uttesting av hvorvidt representative forsøkspersoner klarer å benytte produktet (i en prototyp-versjon) til å løse oppgavene. Når man ser at brukerne klarer å løse de aktuelle oppgavene, kan man anse designet som mer eller mindre ferdig. Hvis produktet realiseres i henhold til dette, kan man forvente at det vil ha høy brukskvalitet.

Eksterne lenker
---------------

* Bad Usability Calendar Kalender med eksempler på dårlig brukskvalitet
* Brukskvalitet.no Norsk blogg som i 2010-2013 tok for seg brukskvalitet som tema, se web.archive.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |
Visby ringmur ved Östergravar

**Visby ringmur** er en bymur rundt den indre delen av Visby på Gotland. Ringmuren første byggetrinn varte fra 1270-årene til 1288, da en sammenhengende 5-6 meter høy mur rundt hele byen sto ferdig. Anlegget var ikke årsak til borgerkrigen på øya mellom byen og bøndene 1286–88, men var et forsvarsverk mot ytre fiender, godkjent av gotlendingene på *alltinget*. Borgerkrigen mellom bøndene og byens hanseatiske og innfødte borgerskap ble utløst av at kong Magnus Ladulås påla bøndene høyere skatter. De forsøkte da å ta kontroll over byen, og det førte til at byen innførte en toll på bøndenes handel. Bøndenes angrep endte med nederlag da kongen grep inn på byens side og ga Visby status som selvstendig by. Deler av den eldste ringmuren sør for *Kvarntornet* ble rasert under kampene. Ringmuren ble i de neste tretti årene forsterkt med bygging av flere porttårn og et tjuetalls andre tårn. 

Den andre store byggeperioden fant sted i 1350-årene, da ringmuren ble forsterket og påmurt til høyder fra 8 til 11 meter. Den fikk også 22 «sadeltårn» som «rir» tvers over muren. Deler av ringmuren ble rasert da Valdemar Atterdag erobret Visby og Gotland i 1361. Skaden ble snart utbedret, og noen nye tårn ble oppført da Den tyske orden behersket Visby 1389–1408.

Ringmuren har på det meste hatt 29 marktårn og 22 sadeltårn. Idag er 27 av marktårnene bevart. Visby ringmur ble restaurert i årene 1884-1886 under ledelse av arkitekt Emil Victor Langlet. 

Ringmuren har i stor grad bidratt til at Visby ble utnevnt til å stå på UNESCOs verdensarvliste.

Eksterne lenker
---------------

* Om Visby ringmur, fra nettstedet gotlandia.info (svensk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Oselia Osuldsen** (født 31. oktober 1855 i Narestø i Aust-Agder, død 27. mai 1908 i Flosta), gift **Oselia Gundersen**, var en norsk husjomfru hos skipsrederfamilien Eyde i Arendal i perioden 1870–1885. Hun giftet seg i 1885 med skipsfører Knud Gundersen.

Bakgrunn og virke
-----------------

Osuldsen virket som tjenestepike hos en av Arendals rikeste familier. Familien Eyde tilhørte borgerskapet i Arendal med konsul Samuel Eyde sr. som familiens overhode. Familien hadde av flere barn, deriblant den senere industrimannen, Samuel Eyde.

Oselias kokebok
---------------

Osuldsen etterlot seg en kokebok med oppskrifter fra sin tid hos familien Eyde. Denne ble avlevert til kulturhuset Kuben i 2014. Oppskriftene gir et unikt innblikk i menyen til borgerskapet i Arendal, og flere av oppskriftene er publisert på nett.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Oselia Gundersen, (31.oktober 1855 - 27.mai 1908).», besøkt 14. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Om Oselias kokebok - Oselias kokebok». *Oselias kokebok*. Besøkt 7. februar 2018.
3. ↑  Til bords med Sam Eyde, *Avtrykk.no*, 22.04.2016
4. ↑  «En smak fra Oselias kokebok - KUBEN». *www.kubenarendal.no*. Besøkt 7. februar 2018.
5. ↑  Lag mat slik Arendals sosietet gjorde det i 1870. Agderposten, 3.10.2014

Eksterne lenker
---------------

* Oselias kokebok - en kulturhistorisk matblogg
* (no) Arkiv etter Oselia Osuldsen på Arkivportalen
**Visbur** (gammelnorsk: *Visburr*) var en mytisk konge i Uppsala i Svitjod (Sverige) av Ynglingeætten. Navnet betyr «*sikker sønn*». Visbur er omtalt i kildene Ynglingatal av skalden Tjodolv den kvinværske, Historia Norvegiæ og i Ynglingesagaen av Snorre Sturlason som sønn av den mytiske kong Vanlande og tipp-oldebarn av guden Yngve-Frøy. Hans eksistens er høyst tvilsom. Ynglingatal og de senere nedskrivinger har primært hatt som formål å legitimere Ynglingeætten og Harald Hårfagres slekt gjennom å legge fram deres ættlinjer direkte tilbake til de norrøne gudene.

Kong Vanlande fikk sønnen Visbur med Driva, datter til den mytiske kong Snø den gamle i Finland. Vanlande reiste fra Driva før sønnen ble født og kom aldri tilbake tross løfter. Driva fikk trollkvinnen Huld til å seide mot Vanlande og tok ham av dage på den måten. Visbur ble da konge etter far sin. Han ble gift med datter til Aude den rike og fikk med henne sønnene Gisl og Ondur. Visbur tok seg senere en annen kone og fikk med henne sønnen Domalde. Visburs to eldste sønner hevnet uretten mot sin mor ved å seide mot faren, og feiden ender med at sønnene brenner sin far inne.

Diktet Ynglingatal beskriver hendingen slik:

*Og ilden*
*sjøens bror,*
*slukte Visburs*
*lystne kropp,*
*da kongsstolens*
*rette verger*
*hisset skogtjuven*
*på sin far,*
*og glohunden*
*gjøende beit*
*storkongen*
*ved eget ildsted*
Sønnen Domalde tok over arven og riket etter far sin da han var død.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre, Ynglingesaga, kap 14
2. ↑  *Gisl* betyr skistav, *Ondur* betyr ski, jf. fotnote til Ynglingesagaen, Gyldendal (1979), s 23
3. ↑  Ynglingatal, 4. vers
***Brychius*** er en slekt av små, vannlevende biller som gjør lite av seg. De svømmer rundt mellom vannplantene, men er relativt dårlige svømmere sammenlignet med familier som vannkalver og virvlere. De voksne billene er temmelig altetende mens larvene lever av alger.

Utseende
--------

Små (gjerne 3,5-4 millimeter), båtformede, gulbrune biller, høyt hvelvet på oversiden. Slekten er noe slankere bygd enn slekten *Haliplus* og kjennes ellers på at pronotum er rektangulært med en skarp lengderibbe på hver side. Fasettøynene er utstående, antennene 11-leddete, korte og trådformede. Dekkvingene har kraftige punktrader. Beina er ganske korte, mellom- og bakleggene er ikke avflatet som hos andre vannlevende biller, men er utstyrt med hårfrynser som er til hjelp ved svømmingen. Bakhoftene er utviklet til et par store plater som er festet til buken. Disse dekker de fremste leddene av bakkroppen og de innerste leddene (hoftering (*trochanter*) og lår (*femur*)) av bakbeina. Disse platene avgrenser et kammer som fungerer som lunge og luftlager.

**Larvene** er lange og tynne, og ganske harde. Hodet er lite med spesielt utformede kjever (*mandibler*) som de bruker til å suge ut innholdet fra algeceller. Mandiblene har en tydelig sugekanal. De andre munndelene er også tilpasset til å behandle alger. Beina er ganske korte, og det sitter 1-3 par gjeller på hvert kroppssegment.

Levevis
-------

Vanntråkkerne lever i vegetasjonsrike ferskvann og holder seg mellom vannplantene. De voksne spiser ulike slags organismer som ikke er for raske for dem, for eksempel insekt-egg, fåbørstemark, små krepsdyr, hydroider og alger. De kan minne om små vannkalver men kjennes lett på sin høye kroppsform og "hjelpeløse" svømming.

Utbredelse
----------

Slekten har en holarktisk utbredelse. I Norge er *Brychius elevatus* utbredt over store deler av landet, men ser ut til å mangle på Vestlandet.

Systematisk inndeling/ norske arter
-----------------------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Adephaga
		- Familien vanntråkkere, Haliplidae
			* Slekten ***Brychius*** Thomson, 1859
				+ *Brychius albertanus* Carr, 1928
				+ *Brychius elevatus* (Panzer, 1793)
				+ *Brychius glabratus* (Villa & Villa, 1835)
				+ *Brychius hornii* Crotch, 1873
				+ *Brychius hungerfordi* Spangler, 1954
				+ *Brychius pacificus* Carr, 1928

Kilder
------

* Beutel, R.G. 1996. *Haliplidae i Tree of life.*
* Artsdatabanken - *Brychius elevatus*
* *Brychius* på GBIF

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brychius* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brychius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Brychius* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Brychius* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Brychius* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Brychius* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Brychius* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Brychius* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Brychius* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
«Ormehode» har flere betydninger.

**Ormehode** (latin: *Echium vulgare*) er en toårig, hårete halvsnyltende art av ormehodeslekten *(Echium)* innenfor rubladfamilien *(Boraginaceae)*. Den blir 20–80 cm høy, er bestanddannende, og har klarblå blomster med rosa-røde, lange støvtråder.

Blomstene er rosarøde ved åpningen, men blir raskt helt blå med lange, rosarøde støvbærere. Her fra Odderøya, Kristiansand.
Ormehode er bestanddannende og hardfør.
Ormehode har sterkt flikede støtteblader for blomsten, som om sommeren er rent blå med litt islett av rødt, 10–20 mm lang og skjevt klokkeformet.

Stengelen er grønn, ganske tykk og hårete. Hårene på stilken kan være rød-lilla og nedovervendte. ormehode trives på tørr og kalkholdig jord, grus eller sandbunn. Den er hardfør og kan finnes i veikanter, jernbaneskrenter, rasmark, grustak og på steinstrender.

Ormehode vokser langs kysten og i lavtliggende strøk, fra Sør-Finland via det sørlige Sverige til Østlandet og Sørlandet, langs kysten opp til Bergen og Voss.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ormehode* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ormehode* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Ormehode* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Ormehode* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Ormehode* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ormehode* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Ormehode* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Ormehode* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Echium vulgare* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Echium vulgare* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Echium vulgare* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Simmering kraftverk** (tysk: *Wienstrom KW Simmering*) er et kraftvarmeverk ved Wien i Østerrike. Det har en installert produksjonskapasitet på 2239 MW totalt, herav 1200 MW elektrisitet og 1039 MW som fjernvarme. Anlegget består av fire enheter: 

* Simmering 1: Totalt 1150 MW, hvorav 700 MW elektrisitet og 450 MW fjernvarme
* Simmering 2: Totalt 210 MW, hvorav 60 MW elektrisitet og 150 MW fjernvarme
* Simmering 3: Totalt 776 MW, hvorav 426 MW elektrisitet og 350 MW fjernvarme
* Simmering Biomasse: Totalt 103 MW, hvorav 66 MW elektrisitet og 37 MW fjernvarme.

Anlegget ble påbegynt omkring 1977, og stod ferdig i 1992. Brenselkilden er naturgass, tungolje og biomasse.

Operatør er Wien Energie, som utnytter avfall og biogass i mange av sine kraftanlegg rundt hovedstaden, og har satset på moderne kraftvarmeverk med kombinasjonssyklus.

De totale CO2-utslippene i 2008 var totalt 1 184 444 tonn CO2, hvorav rapportert 915 476 tonn fra hovedenheten *Wienstrom KW Simmering*, samt 144 891 tonn fra nye blokk 1+2, og 124 077 tonn fra reserveanlegget.

Referanser
----------

1. ↑  EU – liste over CO2-utslipp per installasjon.

Eksterne lenker
---------------

* Simmering CCGT Power Plant - *Global Energy Observatory*, besøkt 8.desember 2019.
* Wien Energie – presentasjon av kraftmarkedet i Wien (21. april 2009), besøkt 25. januar 2010.
| Artikkelen inngår i serien om
**Skogbruk** |
| --- |
| Tømmerlunne |
| **Produkter** |
| Skog • Tømmer • Sagbruk • Trelast • Treforedling • Papirmasse • Ved |
| **Skog** |
| Barskog • Gran • Furu • Bjørk • Gammelskog • Urskog • Bonitet • Hogstklasse |
| **Skogsdrift** |
| Hogst • Foryngelse • Bærekraftig skogbruk • Tømmerfløting • Skogsmaskin • Motorsag |
| **Skogbruk i Norge** |
| Norges skoger • Norges Skogeierforbund • Norskog • Det norske Skogselskap |

**Bærekraftig skogbruk** er et skogbruk der skogen blir forvaltet med hensyn til at grunnlaget for vedvarende bruk av skogen og skogressursene blir tatt vare på.

Det kan innebære at skogen skal hogges slik at framtidige generasjoner kan hogge like mye tømmer som vi gjør i dag, at vilkårene for å utøve friluftsliv ikke blir redusert og at det biologiske mangfoldet blir tatt vare på.

Prinsippet om en bærekraftig utvikling er omtalt i rapporten til Brundtland-kommisjonen, og definert som en utvikling som tilfredsstiller behovene til dagens generasjon uten å virke negativt på kommende generasjoner til å få dekt sine behov.

Målet om et bærekraftig skogbruk er lovfestet i formålsparagrafen til skoglovene. Departementet har òg utarbeidet en egen forskrift om bærekraftig skogbruk.

Gjennom prosjektet Levende Skog er det satt en standard for et bærekraftig norsk skogbruk med 25 kravpunkt som til sammen dekker områder og tiltak en skal ta hensyn til ved utøving av skogbruk.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk institutt for bioøkonomi: *Bærekraftig skogbruk i Norge*. (2018))
* Norsk institutt for bioøkonomi: *Bærekraftig skogbruk i Norge* (2014)
* Forskrift av 7. juli 2006 om berekraftig skogbruk Lovdata.
* Lov av 27. mai 2005 om skogbruk Lovdata
* Nasjonal handlingsplan for en bærekraftig utvikling Statsbudsjettet 2004. Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
* Nasjonal strategi for bærekraftig utvikling Regjeringen Bondevik. Publisert 14. august 2002.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Simo Oscari Korpela** (født 12. april 1863 i Östermark, død 14. juni 1936) var en finsk prest og salmedikter.

Korpela tok artium i 1887 og ble ordinert til prest i 1892. Han hadde mindre stillinger i Kauhava, Tammela og Humppila i perioden 1892–1898 og var deretter kapellan i Euraåminne i årene 1898–1906 og i Virdois fra 1906 til 1910. Til slutt var han sogneprest i Toivakka fra 1910 til 1936.

Han diktet rundt 900 dikt, hvorav 146 er tonesatt. Diktene hans er tonesatt av blant andre Jean Sibelius og Levi Madetoja. I den finske salmeboken fra 1987 er fem av hans egenskrevne salmer med, fem salmer han har oversatt. I *Norsk salmebok 2013* er en av hans salmer tatt med.

Korpela giftet seg i 1892 med Emma Katarina Pot. Sammen fikk de sønnen Jorma Korpela.

Verker
------

* *75 virttä.* 1904
* *Elämän lauluja I-II.* 1913-1914
* *Elämän keskeltä.* 1914
* *Ristivirsiä.* 1926
* *Ristin rintamalta.* 1927

Referanser
----------

1. 1 2   ylioppilasmatrikkeli.helsinki.fi[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (finsk) Finsk *Hvem er hvem* på finsk Wikisource

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Rachel Roberts** (født 8. april 1978 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk modell og skuespiller. Hun har opptrådt i flere annonsekampanjer; den mest kjente av dem er for Biotherm. Hun var gift med Andrew Niccol i 2002 og de har 2 barn sammen. Hun begynte å jobbe for kvinnemagasiner som Elle, Vogue, Harper's Bazaar, Glamour, Marie Claire og Sports Illustrated Swimsuit Issue.

Hun har i stor grad spilt i reklamefilmer og i forskjellige annonsekampanjer. Men hun har også vært gjesteskuespiller i TV-serier som f.eks. Entourage, Ugly Betty og Numbers. Hun har dessuten en fast rolle i TV-kanalen ABCs dramaserie Flashforward, som ble skapt av David Goyer.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rachel Roberts på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Rachel Roberts i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Rachel Roberts på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Rachel Roberts på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Rachel Roberts hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Bærekraftig infrastruktur** er strategier og teknologier for konstruksjon av bygninger og tilhørende infrastruktur, tilpasset forventede klimaendringer og fremtidige behov for redusert utslipp og gjenbruk av ressurser. 

Et velstandssamfunn kjennetegnes blant annet ved gode boforhold, rent vann, trygg mat og tilgang på energi; goder som krever omfattende infrastruktur. En raskt voksende verdensbefolkning og endringer i klima fører til nye utfordringer med knapphet på viktige ressurser, økt miljøpåvirkning, økt helserisiko og ny påkjenninger på konstruksjoner. Fremtidens bærekraftige infrastruktur skal utvikles for å takle disse utfordringene. Gjenvinning av ressurser i avløpsvann og organisk avfall, gjerne ved kildeseparering, er eksempler på bærekraftig infrastruktur.

Se også
-------

* Regnbed
* Grønne tak

Eksterne lenker
---------------

* Forskning – Forskning innen bærekraftig infrastruktur
* Forskning på bygg[*død lenke*] – Forskning innen bærekraftig infrastruktur (bygg)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Sigurds verden** er et norsk reiseprogram med Sigurd Sollien som gikk på TVNorge i 2002 og 2004. Programmet skildret Solliens besøk i 18 land og områder verden over. Serien etterfulgte *Silje og Sigurd – et slags reiseprogram*, men denne gang uten Silje Stang. Programmet ble godt mottatt, men ble ikke en like stor seersuksess som *Silje og Sigurd*.

Det ble sendt i reprise i 2005.

Seertall
--------

Premieren ble bare sett av 130 000 (mot 355 000 for *Silje og Sigurd*). Tallene tok seg opp etter en stund, men klarte aldri å nå sin forløper.

205 000 så premieren av andre sesong.

Sesonger og reisemål
--------------------

Første sesong bestod av 10 program som ble sendt i perioden 17. september til 19. november 2002. Reisene ble foretatt i Brasil, Skottland, Thailand, Kanariøyene, Frankrike, Wales, Tanzania, Malawi, Den dominikanske republikk og Finland. I tillegg ble det sendt to spesialepisoder, der den ene bestod av høydepunkter fra sesongen og den andre var en halvtimes episode som het "Bak Sigurds verden" og som omhandlet folkene bak kamera.

Andre sesong bestod av 8 program som ble sendt i perioden 22. februar til 18. april 2004. Reisemålene var Arizona, Ungarn, Trinidad og Tobago, India og Maldivene, Kapp Verde, Namibia, Filippinene og Singapore.

Referanser
----------

1. ↑  Kampanje - Lav start for Sigurd (18.9.2002)
2. ↑  VG - Pangstart (20.02.2000)
3. ↑  Kampanje - Sigurd på vei opp (9.10.2002)
4. ↑  Kampanje - TVNorge fornøyd med supersøndag (23.2.2004)
Sentrumsgate i St. Albans
**St. Albans** (engelsk skrivemåte **St Albans**) er en by i Hertfordshire i England, omkring 35 km nord for London. Den er administrasjonssenter og største by i distriktet St. Albans. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 57 795 innbyggere.

I romersk tid lå byen Verulamium på samme sted; dette var en av de viktigste romerske byene på De britiske øyer. 

Byens navn er etter den første kjente kristne martyren på De britiske øyer, Albanus av Verulamium. Katedralen som er viet til ham er et av byens viktigste landemerker.

Historie
--------

*Se også: Verulamium.*

Før romerne hadde den keltiske stammen catuvellaunerne en bosetning på Prae Hill omkring halvannen kilometer fra byens sentrum.[] Den romerske byen Verulamium ble anlagt nær denne, ved elven Ver, og strakk seg inn mot dagens sentrum.

St. Albans katedral
I middelalderen vokste byen oppover i åssiden der katedralen ligger, ved stedet legendene sier at Albanusble halshugget en gang før 324.[]

Flere store kirkebygninger og klostre har ligger på stedet, og byen vokste sakte, men sikkert på grunn av tilstrømningen av pilegrimmer. Det er mange rester etter bygninger fra både romersk tid og middelalderen, og byen er derfor en stor turistattraksjon. Det er dyrt å bo der, og det er et populært sted blant engelskmenn og briter.

Under den engelske borgerkrig ble det utkjempet to slag i St. Albans.

I mellomkrigstiden ble den et viktig senter for elektronikkindustrien. Etter andre verdenskrig har byen vokst betraktelig på grunn av befolkningsflyttinger. Med moderne kommunikasjonsmidler ligger byen godt innenfor området som er attraktivt for pendlere til London.

Photo gallery
-------------

* Våpenskjoldet til byrådetVåpenskjoldet til byrådet
* The Old Town Hall and Market Place, sett fra St Peter's StreetThe Old Town Hall and Market Place, sett fra St Peter's Street
* Rosetaket i katedralen i St AlbansRosetaket i katedralen i St Albans
* St Michael's StreetSt Michael's Street
* Kingsbury vannmølleKingsbury vannmølle
* Romersk mosaikkRomersk mosaikk
* Levninger av den romerske murenLevninger av den romerske muren
* Del av høyalteret i katedralen i St AlbansDel av høyalteret i katedralen i St Albans
* Innsjøen i Verulamium ParkInnsjøen i Verulamium Park

Referanser
----------

1. ↑  *Office for National Statistics*, 2011 Census, Table PP04. Publisert 23. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) St Albans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) St Albans – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* St Albans Council
* Once Upon a Time in St Albans, en grafisk reise gjennom byens fortid
* Enjoy St Albans, nettsted for besøkende

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
Ordenstegn for *Eikekroneordenen*.
**Eikekroneordenen** (fransk: *Ordre de la couronne de Chêne*) er en orden som utdeles i Luxembourg. Den ble innstiftet 29. desember 1841 av Vilhelm II, konge av Nederland og storhertug av Luxembourg. Ordenen var inntil 1890 felles for de to land. Ved oppløsningen av personalunionen fulgte *Eikekroneordenen* den mannlige linjen til Luxembourg. I dag tildeles *Eikekroneordenen* borgere av Luxembourg og andre land for sivile eller militære fortjenester, samt for fremragende kunstnerisk virke. *Eikekroneordenen* er Luxembourgs tredje fornemste orden og rangerer etter Den nassauske husorden av den gylne løve og Adolf av Nassaus sivile og militære fortjenstorden, men foran Fortjenstordenen. Storhertugen er ordenens stormester.

Inndeling
---------

Ved innstiftelsen hadde *Eikekroneordenen* fire grader. En femte grad ble tilføyd i 1858. Ordenens fem grader er:

* Storkors
* Storoffiser
* Kommandør
* Offiser
* Ridder

En medalje i tre valører, forgylt, sølv og bronse, er tilknyttet *Eikekroneordenen*.

Insignier
---------

Ordenstegnet for *Eikekroneordenen* består av et hvitemaljert kors med armer som smalner inn mot korsmidten. Midtmedaljongen er grønnemaljert og bærer den kronede bokstaven «W», for ordenens innstifter, i gull. Den er omgitt av en sirkel i gull. Ordenstegnet er det samme for alle grader, men i ulik størrelse. Offisergradens ordenstegn har i tillegg eikeblader i korsvinklene. Ordensstjernen for storoffiserer består av et malteserkors i sølv. Den bærer midtmedaljongen fra ordenstegnet i midten. Midtmedaljongen er omgitt av et rød bord der Huset Nassaus motto «Je maintiendrai» er innskrevet. Utenfor borden er det en krans av eikeblader i gull og grønn emalje. Dette skal representere eikekronen. Ordensstjernen for storkors er i sølv og har åtte tagger. Den er har samme midtmotiv som ordensstjernen for storoffiserer. Ordensbåndet er gul-oransje med tre grønne striper.

Tildeling
---------

*Eikekroneordenen* kan tildeles for både sivil og militær innsats, og i særdeleshet for kulturell eller kunstnerisk virksomhet. Ordenen tildeles av storhertugen etter anbefaling av statsministeren. I særlige tilfeller kan ordenen tildeles utlendinger. Overrekkelse av *Eikekroneordenen* til luxembourgske borgere skjer vanligvis på nasjonaldagen.

Norske innehavere
-----------------

*Eikekroneordenen* er også tildelt nordmenn. Blant dem som har blitt unevnt til ordenen er Erik Colban og Rolf Andersen.

Kilder
------

* (en) «Luxembourg» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1327–1331.
* (da) Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
* Honorary distinctions of the Grand Duchy of Luxembourg, Information and Press Service of the Luxembourg Government.
**Karl Johan Sigurd Svensson** (født 27. september 1912 i Vadsbro, død 13. januar 1969) var en svensk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Svensson vant en olympisk sølvmedalje i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Dust» var han med på det svenske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt bak USA. De andre på laget var Robert Selfelt på «Claque» og Olof Stahre på «Komet». Han kom på femtendeplass i den individuelle konkurransen i feltritt.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i hestesport, feltritt, lag Sveriges flagg Sverige.

Referanser
----------

1. ↑   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sigurd Svensson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sigurd Svensson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Sigurd Svensson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Çağ University** (*Çağ* betyr epoke) er et privat, ideelt (tyrkisk: *vakıf*) universitet i provinsen Mersin, Tyrkia. Det ble offisielt opprettet 9. juli 1997 av Baydoğan utdanninsstiftelse (Baydoğan Eğitim Vakfı) i Adana. Det befinner seg ved stamveien D.400 nær Yenice, 22 km vest for Adana, 18 km øst for Tarsus og 45 km øst for Mersin. Mesteparten av elevene er fra Adana.

Det finnes nå to universiteter til i Mersinprovinsen, Mersin universitet er et offentlig universitet og Toros universitet er et annet privat universitet.

Akademiske enheter
------------------

Universitetet er inndelt på følgende måte:

* Jussfakultet
* Fakultet for kunst og vitenskap
* Fakultet for økonomi- og administrasjonsfag

Det finnes også en yrkesrettet skole med 9 fagkretser, en engelsk forberedende skole og et institutt for samfunnsvitenskap.

Referanser
----------

1. ↑   eua.eu, besøkt 16. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Offisiell hjemmeside Arkivert 9. oktober 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
**St. Andreaslogen Stella Maris** er en St. Andreasloge (St. Andreasloge nr. 12) i Den Norske Frimurerorden som ble innviet den 17. april 1991 i Kristiansund. Logen ble umiddelbart lagt under Trondhjems Provincialloge.

Logens valgspråk er *Ad Lucem Aeternitas* (Mot det evige Lys).

*Kristiansund St. Andreas broderforening* ble grunnlagt den 31. oktober 1967, underlagt St. Andreaslogen St. Eystein. Den 15. november 1984 ble den opphøyd til deputasjonsloge, og ble selvstendig loge i 1991.

Ordførende Mestere
------------------

| # | Navn | Levetid | Innsatt | Avgikk |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Gullsmed Reinholdt Unhjem | 1925– | 17. april 1991 | 24. mai 1997 |
| 2 | Rørlegger Ole Svensson | 1930– | 24. mai 1997 | 16. januar 2001 |
| 3 | DisponentRobert Gilroy Johannesen | 1939– | 16. januar 2001 | 2007 |
| 4 | Drosjeeier Øivind Thorsø | 1950– |  |  |

Litteratur
----------

* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 1996/97, Aktietrykkeriet i Trondhjem
* Matrikkel over Den Norske Frimurerorden for arbeidsåret 2007, Aktietrykkeriet i Trondhjem
**Eiker Arkiv** er et lokalhistorisk arkiv for kommunene Øvre og Nedre Eiker, med en avdeling i hver kommune. Det ble etablert 1. januar 2003 og er et samarbeid mellom kommunenes bibliotek og Eiker Historielag. Nedre Eikers avdeling befinner seg på Solbergelva, i Solberg Spinderis Kanselli, mens det på Øvre Eiker befinner seg ved biblioteket i rådhuset i Hokksund. Fra det ble etablert har Eiker Arkiv vært medlem av Landslaget for Lokal- og Privatarkiv, og det er dessuten med i nettverkssamarbeidet for privatarkiv i Buskerud og Vestfold. Det er stort sett et dugnadsprosjekt, men med en kommunalt lønnet deltidsansatt leder for hver avdeling.

Formål og arbeidsområder
------------------------

Arkivet oppbevarer og registrerer ulike typer lokalhistorisk dokumentasjon, for eksempel arkiv etter bedrifter og organisasjoner, fotografier, film, lydbånd, avisutklipp. Eiker Arkiv arbeider også med registrering av faste kulturminner og museale gjenstander samt digitalisering av denne dokumentasjonen. Resultatene gjøres tilgjengelig på arkivets nettsted, eiker.org. Videre bidrar arkivet til nettstedet *Historieboka* og lokalhistoriewiki. I regi av Eiker Arkiv arrangerer frivillige også ekskursjoner, holder foredrag og driver med forskning. I flere av kommunenes tettsteder har dessuten registreringsgrupper blitt opprettet.

Historie
--------

Arkivet ble opprettet etter at flere lokale aktører i lengre tid hadde samlet lokalhistorisk dokumentasjon, noe som kulminerte i et registreringsprosjekt som kartla det innsamlede i løpet av årene 2000 – 2002. Mens registreringen pågikk ble lokale grupper for fortsatt innsamling av slik dokumentasjon opprettet. Bilderegistreringsprosjektene *Solbergelva i Bilder* og *Sameia Fotoarkiv* stod sentralt i prosjektet som fra 2003 er videreføret av Eiker Arkiv.

Referanser
----------

1. ↑  *lokalhistoriewiki.no*: «Eiker Arkiv» (besøkt 3. april 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Eiker Arkivs hjemmesider
* Historieboka Arkivert 16. september 2019 hos Wayback Machine.
**The Girl I Left Behind Me**, også kjent som **The Girl I Left Behind**, er en gammel folkemelodi. Den kan ha vært kjent i Amerika så tidlig som i 1650-årene under navnet **Brighton Camp**, men i alle fall var den kjent i Irland som **The Rambling Labourer** og **The Spailpin Fanach**, og ble først publisert i trykket form i Dublin i 1791.

Den har mange variasjoner og vers. Her er ett eksempel:

*All the dames of France are fond and free*
*And Flemish lips are really willing*
*Very soft the maids of Italy*
*And Spanish eyes are so thrilling*
*Still, although I bask beneath their smile,*
*Their charms will fail to bind me*
*And my heart falls back to Erin's isle*
*To the girl I left behind me.*

Melodi
------

\header {
	title = "The Girl I Left Behind Me"
	composer = "Traditional"
	tagline = ##f
}
\language "deutsch"
\score {
	\midi { }
	\layout { }
		\relative {
			\clef "treble"
			\time 4/4
			\tempo 4 = 160
			\key d \major
			r2. d''8 cis h4 a fis d e d h4.
			cis8 d4 d d8 e fis g a2 fis4
			d'8 cis h4 a fis d e d h
			d8 d cis4 e a, h8 cis d2 d4
			a'8 g fis4 a h cis d a fis
			a8 g fis4 a h cis d2 cis4
			d8 cis h4 a fis d e d h
			d8 d cis4 e a, h8 cis d2 d4 r \bar "|."
		}
}
Lydavspilling støttes ikke av netteleseren din. Du kan laste ned lydfila.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted med lydfil for melodien
**Eiker Kobberverk** som også har hatt navn som **Ekers Kobberværk**, **Eker Kiesgrube**, **Haugsunds Kobberværk** og **Bergsgruvene**, ligger 6 km vest for Hokksund i Øvre Eiker kommune, like nord for boligfeltet Ormåsen.

I dag kan man på stedet se rester etter gruvedriften, som de store gruvetippene, innganger til gruvesjakter og stigerboligen som i dag brukes som privat hytte.

Kobbergruvene var en tid knyttet til Kongsberg Sølvverk men allerede på 1680-tallet mener man det var gruvedrift her. Eker Kiesgrube drev en tid gruvene å hadde ansatt med mange mann, men omkring 1770 ble gruvene lagt ned. Interessentskabet Ekers Kobberværk ble startet i 1848, de utvant kobber ved Bergsgruvene og det ble byget ei smeltehytte ved Hoenselva. Selskapet eksisterte helt fram til 1878, men det er uklart om det var full drift der hele tiden. Haugsunds Kobberværk satte i gang i 1874, det må ha startet opp i en annen del av gruvefeltet, for de kjøpte opp eiendommene etter Ekers Kobberværk på en auksjon i 1878. Midt på 1880-tallet ble det leid ut til det franske selskaper Societe des Mines et Usines de cuivre de Vigsnaes. Det arbeidet 60 – 70 mann for gruveselskapet i 1886-88 og det ble tatt ut 4000 tonn kobber årlig. Driften i sjakt nr.2, "Godthaab", ble innstilt i 1886, mens driften i hovedsjakten ble avsluttet i 1889, da det franske selskapet gikk konkurs.

Referanser
----------

1. ↑  Johnsen, Nils. *Eker – træk av en storbygds saga*. s. 277-280.
2. ↑  Ek, Bent (1977). *Gruvesamfunnet på Tretjennsåsen*.
***The Girl Spy: An Incident of the Civil War*** er en amerikansk stumfilm fra 1909, regissert av Sidney Olcott.

Handling
--------

Under den amerikanske borgerkrigen, hadde resten av union rykket langt inn i Sørstatene. Men generalen som hadde kommandoen over felttoget opplever at fienden mirakuløst oppdager flere av planene deres. Det ble gjort utallige forsøk på å finne kilden til hvordan fienden oppdager denne hemmelige informasjonen, men alt sammen viste seg å være nytteløse.

Det var ikke før flere år etter borgerkrigens slutt at generalen endelig oppdager at informasjonen kom fra det vågale arbeidet til en ung spion. Datteren til en familie fra Sørstatene ble etterlatt morløs i tidlig barndom. I tillegg døde faren hennes, og hennes eneste bror, under de tidligere konflikten. Spionen hadde derfor viet hele livet sitt til Sørstatene.

Referanser
----------

1. ↑  The Girl Spy: An Incident of the Civil War
2. ↑  THE GIRL SPY: AN INCIDENT OF THE CIVIL WAR

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Girl Spy: An Incident of the Civil War* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Girl Spy: An Incident of the Civil War* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***Brasils hjerte*** (orig. *Central do Brasil*) er en brasiliansk dramafilm fra 1998 regissert av Walter Salles.

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1997, hvor den vant Gullbjørnen.

Handling
--------

Dora er en pensjonert lærer, og som nå arbeider ved en sentralstasjon i Rio de Janeiro. Josué er en fattig gutt på 9 år som aldri har møtt faren sin, men håper å gjøre det. Moren hans sendte brev til faren sin gjennom Dora, og sa at hun håper å møte ham snart. Men når moren blir drept i en buss-ulykke like utenfor jernbanestasjonen, blir gutten igjen hjemløs. Dora selger gutten til et korrupt ektepar, men hun får skyldfølelse av naboen og vennen Irene - og stjeler snart gutten tilbake.

Dora er opprinnelig motvillig til å være ansvarlig for gutten, men bestemmer seg for å ta ham til Nordøst-Brasil for å finne faren hans. Dora forsøker å forlate Josué på bussen, men han følger henne og glemmer ryggsekken som inneholder Doras penger. Uten penger blir de plukket opp av en snill lastebil-sjåfør som forlater dem kort tid senere. De finner farens adresse i Bom Jesus. Men de nåværende innbyggerne sier at Jesus vant et hus i et lotteri, og legger til at han mistet huset og pengene. De forsøker å finne farens nye adresse, men han ser ut til å ha forsvunnet.

Medvirkende
-----------

* Fernanda Montenegro - Isadora "Dora" Teixeira
* Vinícius de Oliveira - Josué Fontenele de Paiva
* Marília Pêra - Irene
* Soia Lira - Ana Fontenele

Referanser
----------

1. ↑  «Lenke til filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brasils hjerte* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Brasils hjerte* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Brasils hjerte* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Brasils hjerte* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Brasils hjerte* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Brasils hjerte* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Brasils hjerte* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Brasils hjerte* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Brasils hjerte* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Brasils hjerte* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |