recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Det norske språk- og litteraturselskap** (**NSL**) ble stiftet i 1953 av professorene Francis Bull, Didrik Arup Seip og Ragnvald Iversen. Selskapets om lag 70 medlemmer har interesse for og kunnskap om bevaring og tilrettelegging av tekster av historisk interesse. NSL ønsker å tilby både vanlige lesere og forskere pålitelige, vitenskapelige utgaver av landets skriftlige kulturarv. Bøkene utgis etter vitenskapelige prinsipper, der språklig gransking og kommentering danner grunnlaget.

NSL har gitt ut i overkant av 50 tekstkritiske utgaver i flere sjangere: romaner, skuespill, dikt, prosa, kildeskrifter og eventyr. Mange av titlene er flerbindsverk, f.eks. Ingard Hauges store Welhaven-utgave fra 1990-92 og samlingene med brev fra Alexander L. Kielland, Bjørnstjerne Bjørnson, Magdalene Thoresen og Jonas Lie. De siste årene har NSL bl.a. gitt ut tekstkritiske utgaver av Camilla Colletts *Amtmandens døtre*, Petter Dass’ *Katekismesanger*, Claus Pavels’ dagbok fra 1814 og Magdalene Thoresens *Billeder fra Vestkysten af Norge* og *Billeder fra Midnatsolens Land*. Fra og med 2011 er alle nye utgivelser kun digitale (på Bokselskap.no) og det arbeides også med å få digitalisert alle tidligere utgivelser.

NSL samarbeider tett med Nasjonalbiblioteket og mottar også støtte fra Norsk kulturråd.

Referanser
----------

1. ↑  Einar Lundeby: *Et vern om vår språklige og litterære arv. Det norske språk- og litteraturselskap 50 år.* Jubileumsskrift, 2003.

Eksterne lenker
---------------

* (no) NSLs nettside på bokselskap.no
* (no) NSLs medlemsliste (pr. 14/4 2015)
* (no) NSLs publiseringsliste (pr. 14/4 2015, inkl. både papir- og ebøker)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Lennart Johansson** (født 7. juni 1941, død 23. oktober 2010) var en svensk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1964 i Innsbruck.

Johansson vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1964 i Innsbruck. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var seksten lag som deltok, etter en kvalifiseringsrunde gikk de åtte vinnerne videre til finalegruppe som spilte en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle sju kampene og vant serien med maksimale 14 poeng foran Sverige, Tsjekkoslovakia og Canada alle med ti poeng. OL-turneringen var også det 31. verdensmesterskapet i ishockey.

Johansson spilte 8 landskamper for Sveriges herrelandslag i ishockey. Han ble svensk mester i ishockey sju ganger med Brynäs IF i perioden 1964–1972.

OL-medaljer
-----------

* 1964 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige

VM-medaljer
-----------

* 1964 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i ishockey Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
2. ↑  «Lennart Johansson - Sveriges Olympiska Kommitté». *sok.se* **(svensk)**. Besøkt 26. januar 2016.
3. ↑  *Olympia 1964: Innsbruck, Tokyo*. Oslo: Gyldendal. 1964. s. 46-47.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lennart Johansson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lennart Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Lennart Johansson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Lennart Johansson – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Lennart Johansson – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**«Born With a Smile on My Face»** er en britisk sang, skrevet av Roger Holman og Simon May. Den ble tatt i bruk i en historie i TV-serien, *Crossroads*.

Innspillingen til Stephanie de Sykes & Rain ble utgitt på singlen Bradley's BRAD 7409 i 1974. Arrangør var Colin Frechter. Produsent var Barry Leng. B-siden var «Woman's Intuition».

Norsk versjon
-------------

Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den andre norske tekstforfatteren er ikke angitt på plateetiketten. Riis' norske versjon bærer tittelen «Født med et smil». Den andres norske tittel er «Jeg ble født med et smilende fjes».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | «Født med et smil» | Anne Karine Strøm | Arne Riis | Single | Polydor 2052 102 |
| 1974 | «Jeg ble født med et smilende fjes» | Sweet Family |  | Single | Sesam SESAM 001 |

Listeplassering
---------------

Versjonen til Stephanie de Sykes nådde den britiske singlelisten 20. juli 1974 og lå der i ti uker med en andreplass som høyeste resultat.

Referanser
----------

1. ↑  45cat – Stephanie De Sykes (With Rain) – Born With A Smile On My Face / Woman's Intuition – Bradley's – UK – BRAD 7409

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Endometriet** utgjør slimhinnen på den indre overflaten av livmoren. Kalles også livmorslimhinne. Det er her det befruktede egget normalt fester seg og vokser videre i graviditeten. 

I løpet av follikkelfasen av menstruasjonssyklusen stimulerer østrogen til at endometriet vokser og blir tykkere. Etter eggløsningen sørger progesteron for at veksten stopper opp, samtidig som sekresjonen øker og endometriet blir mer mottakelig for eventuell implantasjon av det befruktede egget. Dersom dette uteblir, faller progesteronnivået, og mesteparten av endometriet støtes ut i form av menstruasjon. 

Ved endometriose finnes endometrivev utenfor livmoren. Kreft i endometriet kalles ofte korpuskanser, og er en relativt vanlig kreftform. Underlivsblødninger etter menopause er et symptom på endometrikreft, og må alltid utredes. Bruk av p-piller i mer enn 10 år har vist seg å redusere forekomsten av endometrikreft med opp mot 50%. 

  


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Lysvatnet** er en gård i Åfjord kommune ved den østre enden av innsjøen med samme navn. Den grenser til kommunene Indre Fosen og Steinkjer. 

Stedet ligger ved en innsjø på Fosenhalvøya midt i Fosenalpene. Her drives det et aktivt gårdsbruk Lysvann gård til fjells som er den siste vegløse gården på Fosen midt i ødemarka. Nærmeste nabo var Holvassgården som lå fire kilometer unna Lysvatnet gård. Stedet er ofte et utfartssted for mange reisende i dette storslåtte naturlandskapet som står urørt ifra gammel tid. Vinteren 2012 har Oddgeir Bruaset laget et program fra NRK der Lysvann Gård er gjest til å entre serien "Der ingen skulle tru at nokon kunne bu" der Klara og Einar Hårstad har bodd sitt hele voksne liv. Før generasjon Hårstad overtok og forpaktet gården i 1949 var det Sebina og Leonard Lysvand som drev denne fjellgården. Sebine døde i 1951 og Leonard i 1956. Leonard var en av de store jegerene i gamle dager på Fosen.

Historie
--------

I området finnes det gamle slåttenger som er registrerte som nåværende eier Einar K Hårstad har merket opp. Det eksisterer pr idag over 30 felt. For dette fikk han i år 2008 Kulturlandskapsprisen for Sør-Trøndelag.

Andre verdenskrig
-----------------

Under den annen verdenskrig var det stor aktivitet i og rundt Trondheim på grunn av det tyske inntoget av Norge og befestningen av byen. I denne forbindelse lå også det tyske slagskipet «Tirpitz» (1939) i Åsenfjord i Nord-Trøndelag. Fosenfjellene med Lysvassheiene og nærliggende områder mot Åfjord og Verran som var ideelle punkter med radiosendere for det norske og internasjonale forsvaret. I den forbindelse ble dette stedet brukt som droppsted for forsvarsmateriale for norske soldater som hadde vært på opplæring i England. I den forbindelse var dette området som ble plukket ut av Engelske offiserer da de skulle slippe ut Kåre Nøstvold og Arnfinn Grande i fallskjerm med direktefly fra England med flyslipp vinteren 1943. Andre som brukte området mye til motstandsarbeid var brødrene Johan Moan og hans bror Jon og Borghild Moan, Ludvik Kruksve, Sverre Aune og Halvdan Gjelvold.

I tilknytning til flyktningene som rømte fra Austråttleiren på Ørlandet var Lysvassheiene utpekt som en del av fluktruten på 40 mil da de skulle loses fra Serberhytta nede i Rødsjøen over til Sverige våren 1943.

Eksterne lenker
---------------

* Åfjord Sikringsradiolag
* Fosna Folket Pris for gamle slåttenger[*død lenke*]
* Fosna Folket Gården ved Lysvatnet i gamle dager
* Fosna Folket Lysvatnet sist på 1800 tallet
* Fosna Folket Tur til Lysvatnet
* NRK Der ingen skulle tru at nokon kunne bu
* Leonard Lysvand
* Stjørna Heimbygdslag
* Åfjord kommune[*død lenke*]

Litteratur
----------

* Asbjørn Øksendal: *Operasjon Oleander. Gestapo i Trondheim og Leksvikaffaeren 1942-44* Nordenfjelske forlag (1968)
* Asbjørn Øksendal: *Når Nøden er størst* Nordenfjelske forlag (1969)
* Vi Menn: Nr 40 – 2007 Side 46, 47,48,49.
* Fosna Folket, Holvatnet i gamle dager, Juleartikkel om Holvassgubben Sjøl, Desember 1984.
**Kingsbury** er et område i distriktet Brent i nordvestlige London. Navnet betyr «The King's Manor», på norsk «Kongens herregård».

Kingsbury var historisk et jordbrukspreget sogn med rimelig beskjedent omfang av rundt 7 km2 i herredet Gore og grevskapet Middlesex. Tidligere omfattet det også Queensbury. Dets gamle utstrekning i nord og vest omfattet Queensbury samt deler av Kenton og Wembley Park i de andre retningene. Kingsbury ble en valgkrets i 2001. Rundt 25 prosent av Kingsbury er parkanlegget Fryent Country Park, som utgjør dets sørlige utstrekning.

John Logie Baird, som konstruerte det første fungerende fjernsynet, utførte sine eksperimentelle sendinger fra England til Berlin fra stallbygningen på Kingsbury Manor. Bygningen tilhører nå Veterans Club, og ligger i Roe Green Park.

De nærmeste undergrunnsstasjonene er Kingsbury, Wembley og Queensbury.

Referanser
----------

1. ↑  Baker, T.F.T.; Pugh, R.B. et al. red. (1976): «Kingsbury: Introduction» i: *A History of the County of Middlesex: Volume 5*. Institute of Historical Research
2. ↑  Map of established parishes, *A History of the County of Middlesex, Volume 5*.
3. ↑  The History of «Kingsbury Manor» (PDF), *Brent Council*

Eksterne lenker
---------------

(en) Kingsbury, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Kingsbury heritage Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. kulturarv
* Kingsbury history Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
En **lystekniker** er en person som jobber med lys, ofte i forbindelse med konserter, teater og kunstforsetillinger. I tillegg benyttes lysteknikere også i forbindelse med salg og markedsføring på f.eks. bil- og båtutstillinger, samt moteshow.

Lysteknikerens kunnskap om lys og farger kan ha avgjørende betydning for publikums opplevelse av en konsert. Lysteknikeren har de siste årene fått mange nye muligheter ettersom utviklingen av lyskilder, og styringsteknikker for disse har nådd nye høyder.

Lysteknikeren jobber nå for det meste med databaserte verktøy hvor farger, mønster, retninger, størrelse og intensitet på lyskildene styres fra databaserte kontrollbord. Siden denne teknikken er relativt dyr, er det likevel fortsatt mange lysteknikere som jobber på den gamle måten, hvor bare lysstyrken kan justeres fra et kontrollbord mens alt annet, slik som retning og farge på lyset, må gjøres manuelt på lyskasteren, stående i en stige eller en lift.

En lystekniker håndterer også ofte andre visuelle effekter slik som scenerøyk, såpebobler, kunstsnø og pyroteknikk.
***Game Change: Obama and the Clintons, McCain and Palin, and the Race of a Lifetime*** er en bok skrevet av de politiske journalistene John Heilemann og Mark Halperin. Den kom ut 11. januar 2010 på forlaget HarperCollins. Boka handler om kandidatene i den amerikanske presidentvalgkampen i 2008, og er basert på 300 intervjuer med folk nære kandidatene, samt e-poster og andre notater. Den har fått mye kritikk på grunn av kildegrunnlaget sitt, men har også skapt mye debatt.

Senatets majoritetsleder Harry Reid gikk offentlig ut og beklaget uttalelser gjengitt i boka om at han trodde Obama hadde mulighet til å bli president fordi Obama var en «lyshudet» afroamerikaner, «uten negerdialekt». Republikanerne mente Reid måtte trekke seg. I boken blir det påstått at Barack Obama og Joe Biden knapt pratet med hverandre, noe Biden senere har benektet.

Filmen *Game Change* fra 2012 er basert på denne boka.

Referanser
----------

1. ↑  Espen A. Eik (10. januar 2010). «Beklager uttalelse om Obama «uten negerdialekt»». *Aftenposten. Besøkt 12. januar 2010.*
2. ↑  Anders Holth Johansen og Harald Klungtveit (10. januar 2009). «Krever at demokratleder må gå av etter neger-kommentar». *Dagbladet*. Besøkt 12. januar 2010.
3. ↑  Jonathan Martin (9. januar 2010). «Book: Obama, Biden clashed in '08». Politico. Besøkt 10. januar 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Side om boken hos HarperCollins Arkivert 12. januar 2010 hos Wayback Machine.
* Anmeldelse i *The New York Times*
* Utdrag fra boka publisert hos *New York Magazine*
**Paulo António Alves** (født 22. oktober 1969, død 17. august 2001), kjent som **Paulão**, var en angolansk fotballspiller som spilte midtbane.

Paulão ankom portugisisk fotball i 1994, da han signerte for Vitória Setúbal. Han spilte nitten kamper og scoret ett mål i 1994/95-sesongen for Vitória som endte siste på tabellen. Etter nedrykket med Vitória ble han hentet til storklubben Benfica. I den første sesongen for Benfica spilte han atten kamper og scoret tre mål. Påfølgende sesong fikk han bare spille fem seriekamper. Han signerte så for nyopprykkede Académica, hvor han tilbragte én sesong med tre mål scoret på tretten spilte seriekamper. Derfra gikk han ned en divisjon til Espinho, hvor han spilte tre sesonger før han vendte hjem til angolansk seriefotball.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Paulão, Transfermarkt spiller-ID 254478, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Morreu Paulão, antigo jogador do Benfica e da seleção angolana»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paulo António Alves – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Paulo António Alves – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Paulo António Alves – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Paulo António Alves – Fora De Jogo Rediger på Wikidata

* (en) Paulo António Alves – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata
**Kingpin Skinny Pimp** (født **Derrick Dewayne Hill** i Memphis, Tennessee), også kjent som Skinny pimp er en amerikansk rapper.

Skinny Pimp vokste opp i Memphis mellom 70-90-tallet, i det belastede nabolaget Dixie Homes, der han på grunn av en problematisk familiesituasjon bodde sammen med sin dypt religiøse bestefar.

Han begynte å rappe i 1985, da han kom i kontakt med hiphop-miljøet på Herman Junior High school, der han var elev. I årene etter High School ble han kjent med den lokale DJ- og produsenten DJ Squeeky, og i en periode fremover deltok han på en del undergrunns mixtaper utgitt selvstendig av DJ Squeeky, noe som bidrog til å øke oppmerksomheten rundt den unge rapperen. Hans første album, Pimps & Robbers ble gitt ut i 1993, og solgte over 10 000 enheter uten noen form for promotering.

Skinny Pimp er kjent for sine raske og harde rapflyt, med tekster som omhandler drap, narkosalg, narkobruk, ran, prostitusjon, og om livet i områdene han vokste opp i.

Etter en fysisk konfrontasjon mellom Skinny Pimp og Dj Squeeky på en klubb i 1993, avsluttet de imidlertid samarbeidet og Skinny Pimp tok kontakt med DJ Paul og Juicy J i den rivaliserende rapgruppen Triple 6 Mafia. I 1996 kommer albumet King Of Da Playaz Ball ut på DJ Paul og Juicy J sitt plateselskap «Prophet Entertainment», og også dette albumet selger svært godt uten nevneverdig promotering.

I tiden rundt utgivelsen av King Of Da Playaz Ball gjennomgikk imidlertid Skinny Pimp en vanskelig periode som førte til at han pga. økonomiske vanskeligheter signerte vekk rettighetene til både egne sanger så vel som krediteringer til Prophet Entertainment for 10 000 dollar, noe som kort tid senere førte til brudd i samarbeidet de imellom.

Etter dette har Skinny Pimp fortsatt å gi ut album på en hel rekke forskjellige plateselskaper og er fremdeles aktiv den dag i dag. Han har som mange andre av sine samtidige vært en stor innflytelse på fremtidige generasjoner av rappere

Utvalgt diskografi
------------------

### Album

| Dato | Album | Plateselskap |
| --- | --- | --- |
| 1993 | *Pimps & Robbers* | Outlaw Records |
| 1996 | *King Of Da Playaz Ball* | Prophet Entertainment |
| 1996 | *Skinny But Dangerous* | Basix Music |
| 2002 | *Pimpin' And Hustlin'* | Rap Hustlaz |
|

Referanser
----------

1. ↑  
Sarig, Roni (2007). *Third Coast: OutKast, Timbaland, and How Hip-Hop Became a Southern Thing*. Da Capo Press. s. 273. ISBN 0-306-81430-7.
2. ↑  
Andrew Nos (2011). «Memphis Rap: Parting The Dark Clouds». *TheFader*. Besøkt 24. februar 2016. « I remember the first time I seen Skinny Pimp in a drop top 5.0 ... That was the first time I seen an artist with my own eyes and it looked like he had money. »  Yo Gotti

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kingpin Skinny Pimp på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Kingpin Skinny Pimp på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Kingpin Skinny Pimp på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Kingpin Skinny Pimp på AllMusic Rediger på Wikidata
* 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Snaurigget skip med snaumast rett aktenfor stormasten.
**Snau** (snav, snov, schnov, hollandsk: snauw) betegner den minste typen av skværriggede skip med to fullriggede master på samme måte som en brigg, men snauen hadde en spinklere mast rett aktenom stormasten. Snauen var regnet som en hurtigseilende skipstype. Den ble brukt både som handelsskip, defensjonsskip og som krigsskip.

Bestykning
----------

Snauene var bestykket med fra 5 til 16 kanoner i begynnelsen av 1700-tallet og var ment for kystfarende patruljer med gode egenskaper for manøvrering i skjærgården. De kunne også gå ut på åpent hav ved behov for rekognosering, konvoitjeneste og kaperjakt. Som handelsskip ble de brukt både til Middelhavsfart og reiser til Vest-India.

Snaufregatter
-------------

Som orlogsskip erfarte man etter hvert at begrenset størrelse, spesielt dekksarealet, og svak bestykning gjorde dem lite skikket til å bekjempe kapere. Dermed meldte det seg behov for lette fregatter, mindre fregatter med kun ett åpent kanondekk.

Disse lette fregattene var videreutviklet fra snauen med én mesanmast, og båttypen kan derfor kalles **snaufregatt**. Vanligvis var de bestykket med fra 16 til 26 kanoner. En snau fregatt er egentlig forstørrede snauer med et åpent kanondekk uten halvdekk eller bakk. Disse er erstattet av korte plattformer både akterut og forut. De var bygget for fart, men var ikke gode artilleriplattformer på grunn av det smale underskroget. Kanonene var plassert lavt slik at det kunne bli vanskelig å slåss i moderat og røft vær.

Flesteparten av de dansk-norske fregattene i tiden fra 1700 til 1750 var snaufregatter. Da de første *sanne fregatter* kom i dansk-norsk tjeneste med en bestykning på fra 24 til 36 kanoner ble de tidlige snau fregattene betegnet som snauer og var sin tids svar på korvetten eller sluppen med tre master.

Peter Wessel
------------

I ettertid er den meste kjente snauen fra den dansk-norske historien Peter Wessels «Ormen» som han var ombord på fra oktober 1711 til april 1712. På bare åtte måneder gjorde han snauen, som var på flåtelistene fra 1711 til 1714, berømt.

«Løvendals Galei», Peter Wessels fregatt, var ikke en snaufregatt, men en *galei-fregatt*.

Referanser
----------

1. ↑  Hansen, Haakon (1962). *Seilskip i Sandar og Sandefjord*. Sandefjord: Hvalfangernes assuranceforening. s. 266.
2. ↑  Michaelsen, M. L. (1927). *Stavanger sjøfarts historie: seilskibene og seilskibsfarten i aarene fra 1600 til 1922*. Stavanger: Dreyer. s. 55.
3. ↑  Lindstøl, Tallak (1857-1925) (1923). *Risør gjennem 200 aar: 1723-1923 : jubilæumsskrift*. Risør: I hovedkomssion hos Erik Gunleikson. s. 55.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** KulturNav
 |
Det norske keramikerparet Jens von der Lippe og Margrethe von der Lippe. 24. juni 1963.
**Brukskunst** handler om utformingen av de gjenstander og redskaper i daglig bruk. Ordet ble første gang brukt av Harry Fett i *Kunst og kultur* i 1912, tilsvarende *applied art* på engelsk og *Angewandte Kunst* på tysk.

Utforming og teknikk
--------------------

Bruksgjenstander var fra gammelt av formgitt for å falle godt i hånden og gjøre det de var ment for, mest mulig effektivt over lengst mulig tid, enten det dreide seg om verktøy eller husholdningsredskaper. Noen redskaper ble det lagt mer arbeid i, slik at de første bevisste brukskunstgjenstandene i Norge kan ha vært tollekniver.

Krukker, mugger og glass var ofte masseprodusert importvare, mens det bedrestilte borgerskap kostet på seg finstell i en grad som ga støtet til norske industritiltak som glassverk og porselensfabrikker. En del av produksjonen både i Norge og andre land regnes fortsatt for kunst, der bruksegenskapene iblant tillegges mindre vekt enn estetikken. 

I noen tilfeller kan en se, og ergonomisk påvise, at der ikke alltid er konflikt mellom form og funksjon. Den optimale formen kan da fremstå som den estetisk mest tiltalende.

Historikk
---------

Fra 1900-tallet og fram mot vår tid, har design (produktutforming) fått større og større betydning.

Blant andre keramikeren Yngvild Fagerheim gikk på 1950- og 60-tallet over til begrepet «kunsthåndverk», så faggruppen Norske Brukskunstnere (NB) endret sitt navn til Norske kunsthåndverkere i 1974 da Kulturmeldingen kom, det var en del av Kunstneraksjonen 1974. Gruppen meldte seg ut av landsforeningen i 1978, og like etter fulgte også interiørarkitektene.

De som fremdeles ville tilhøre landsforeningen, kalte seg i 1978 Foreningen Brukskunst; deriblant Porsgrund Porselænsfabrikk og Hadeland Glassverk, men også Grete Prytz Kittelsen som var president 1975-78. Disse skiftet navn til Norske Brukskunstnere i 1997.

Landsforeningen omdøpte seg i 1986 til Landsforbundet Norsk Form. Dette ble nedlagt i 1993, og Norsk Form overtok.

Referanser
----------

1. ↑  Opstad, Lauritz: «brukskunst» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 10. januar 2023 fra
2. ↑  Linder, Mats; Kalleklev, Katrine: «Foreningen Brukskunst» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 10. januar 2023 fra

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
**Brukseier Olsens vei** er en vei ved tettstedet Trolla vest for Trondheim sentrum som går vestover fra Bynesveien og oppover Bymarka som en del av tettbebyggelsen ved Trolla. Den fungerer som adkomstvei til bebyggelsen i området og sammen med Trollahaugen fungerer den som en ringvei for store deler av boligfeltet i området med flere bussholdeplasser.

Veien ble anlagt gjennom en større boligutbygging på begynnelsen av 1960-årene og fikk sitt navn i 1961. Den ble oppkalt etter industrigründeren Hans Johan Olsen (1824–1902), som grunnla og drev Trolla Brug i perioden 1854–1899 og var direktør for Trondhjems Mekaniske Værksted i perioden 1876–1888.

Fra veiens sørligste punkt går det en sti sørover og oppover langs Trollabekken, forbi Lykkjadammen og frem til plassen Damhaugen.

Referanser
----------

1. ↑  Bratberg, Terje (2008). s. 100

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 100. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 47–48. ISBN 82-7028-471-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jack Colreavy** (født 15. juni 1989) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp. Han løp tidligere hinderløp, men konkurrerer nå hovedsakelig på langdistanseløp.

Idrettskarriere
---------------

Da han var tidlig i 20-årene var han en av delstaten New South Wales' fremste løpere innen friidrett, gateløp og terrengløp, og han ble delstatsmester på halvmaraton i 2013. Han fikk sølv på 3000 meter hinder i det australske mesterskapet i friidrett 2012/13, bak James Nipperess, og bronse i det australske mesterskapet 2015/16. Han begynte å satse på maraton i 2014, og byttet trener fra John Atterton til Adam Didyk. Dette ga resultater, og han satte personlig rekord på 3000 og 5000 meter i 2015, og nye personlige rekorder på 3000 meter, 3000 meter hinder, 5000 meter og 10 km i 2016. Han debuterte i maraton på slutten av 2016, da han fikk sølv i det australske mesterskapet med tiden 2:23:16. Thomas do Canto vant denne øvelsen. Han løp sin andre maraton i mars 2017, på 2:18:32, og oppfylte med det kravet til VM i friidrett 2017.

Han deltok i maraton under VM i friidrett 2017, og kom der på 45.-plass med tiden 2:21:44.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 280690[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Athletics Australia, oppført som Jack COLREAVY, Australian Athletics Historical Results utøver-ID 6371, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Athletics Australia - *Jack Colreavy (NSW)*, besøkt 17. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jack Colreavy – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Jack Colreavy – Athletics Australia Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Athletics Australia
* (en) Profil på All-Athletics.com Arkivert 18. august 2017 hos Wayback Machine.
**Veidekke Eiendom** er et tidligere datterselskap av Veidekke ASA og var en av Norges største boligutviklere med flere tusen boliger i sin portefølje. Selskapet utviklet, bygget og solgte hovedsakelig leiligheter, men også rekkehus og småhus. Selskapet hadde sin aktivitet i geografisk tilknytning til de største byene i Norge.

I 2020 ble selskapet avhendet til et konsortium bestående av Fredensborg AS, Fredensborg Bolig AS, Norwegian Property ASA og Union Real Estate Fund III Holding AS. Selskapet har skiftet navn til Nordr.

Virkeområder
------------

Veidekke Eiendom drev eiendomsutvikling, herunder kjøp av tomter og eiendommer for utbygging til boliger, kontorer, forretninger eller bygg for offentlig virksomhet.
Veidekke Eiendom var blant Norges største eiendomsutviklere.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  Aga, Frode (1. september 2020). «Veidekke Eiendom er blitt til Nordr Eiendom - ny konsernsjef varsler storoffensiv i Sverige». *Bygg.no - Byggeindustrien*. Besøkt 14. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Solarnor AS** var et norsk selskap etablert i 1995. Selskapet har drevet pionerarbeid innen termisk solenergi og har siden starten blant annet deltatt i to Eurekaprosjekter sammen med GE – General Electric.

Disse Eurekaprosjektene har resultert i ny teknologi for polymere materialer og patentert teknologi knyttet til konstruksjon av termiske solenergipaneler.

I 2007 gjorde foretaket en rettet emisjon mot Danfoss Innovation AS og Hafslund Venture AS.
Selskapet samarbeidet med Sabic Innovative Plastics for å få frem polymerer til termisk solenergi i håp om å finne materialer som var egnet til solenergi. Dette viste seg ikke å føre frem.

I 2009 gikk selskapet Solarnor AS konkurs. Patentene, verktøy og alle øvrige rettigheter ble kjøpt av selskapet Catch Solar Energy AS i begynnelsen av 2010. Dette selskapet har deretter utviklet egne patenter basert på ny teknologi og andre materialer. Plast er ikke en del av solfangeren fra Catch Solar Energy.

Selskaper i Solarnor-konsernet
------------------------------

* Solarnor AB i Sverige
* Solarnor SA i Spania

Eksterne lenker
---------------

* Solarnors hjemmeside
**Kongsberg Devotek AS** er en utviklingsbedrift på Kongsberg som utvikler avanserte tekniske produkter på oppdrag for kunder i forskjellige bransjer, deriblant bilindustri, maritim, olje og gass, industri og forsvar. Kompetanseområdene omfatter blant andre systems engineering, mekanisk design, numeriske analyser, maskinering og produksjon, produkttesting, dynamiske systemer og kontroll, elektronikkutvikling og embedded utvikling.

Devotek er et komplett utviklingshus som tar produktet hele veien fra idé, via prototyper, simulering, produksjon og test til ferdig produkt.

Historie
--------

Kongsberg Devotek har sin opprinnelse fra Kongsberg Våpenfabrikk og virksomheten var i begynnelsen fokusert på utvikling av drivverk til bilindustrien. Typiske produkt var girkasse og kontrollsystem for forbrenningsmotor og elektromotor. Flere bilfabrikker, som BMW, Opel, Toyota, og Volkswagen, benytter komponenter utviklet av Devotek. Siden 2001 har Devotek utvidet sin virksomhet til andre bransjer og fagområder.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Devotek

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Det nære østen i arkeologisk og historisk sammenheng.
**Det nære østen** (i motsetningen til **Det fjerne østen**) er et tvetydig begrep som dekker ulike land for, på den ene siden, arkeologer og historikere, og på den andre siden for politiske forskere, økonomer og journalister. Begrepet ble opprinnelig benyttet på nasjonene i Balkan i sørøstlige Europa, men blir i dag benyttet generelt for å beskrive landene i sørvestlige Asia mellom Middelhavet og Iran, spesielt i en historisk kontekst.

Østen som helhet er i dag en lite brukt vestlig betegnelse på Asia. «Det nære orienten» er en annen betegnelse som også betyr det samme, men som nå synes å være på vei ut av moderne norsk språkbruk. I moderne historie og politikk benyttes i dag som regel begrepet Midtøsten.

Begrepet «Det nære østen» (engelsk *Near East*) kom i bruk på 1890-tallet da de europeiske stormaktene møtte to kritiske situasjoner i «øst»: Første kinesisk-japanske krig (1894–1895) skjedde i «Det fjerne østen» mens folkemordet på armenerne og ustabilitet som involverte Kreta og den historiske regionen Makedonia skjedde i «Det nære østen». Den britiske arkeologen D.G. Hogarth utga boken *The Nearer East* i 1902 som bidro til å definere begrepet og dets omfang, iberegnet Albania, Montenegro, sørlige Serbia og Bulgaria, Hellas, Egypt, alle de osmanske landene, hele Den arabiske halvøya og de vestlige delene av Iran.

I en amerikansk synsvinkel er det en generell enighet om listen av land som inngår i «Det nære østen» i den nåværende politiske sammenhengen er den som blir definert i henhold til omfanget av aktiviteter for departementskontoret Bureau of Near Eastern Affairs i det amerikanske utenriksdepartementet og Washington Institute for Near East Policy. Kun Tyrkias klassifikasjon er uklar. Mens alle de nordafrikanske landene er inkludert er derimot landene i Transkaukasus (Armenia, Georgia, Aserbajdsjan) ikke en del av Det nære østen i moderne, amerikansk sammenheng. 

I norsk sammenheng inkluderer man ikke de nordafrikanske statene i Det nære østen, langt mindre i begrepet Midtøsten.

Referanser
----------

1. ↑  «Near East», *Oxford Dictionary of English*, 2. utgave, Oxford University Press, 2003.
2. 1 2 3  Davidson, Roderic H. (1960): «Where is the Middle East?». *Foreign Affairs 38*: s. 665–675.
3. ↑  Countries covered by the Bureau of Near Eastern Affairs, U.S. Department of State
4. ↑  Countries covered by the Washington Institute for Near East Policy

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LIBRIS **·** NKC
 |
**Sigurd Winsnes** (født 20. april 1896, død 14. desember 1969 i Oslo) var en norsk reklamemann, forfatter og tegneserieskaper.

Sammen med kollegaen Ivar Mauritz-Hansen var han direktør i og eier av reklamebyrået Høydahl-Ohme i perioden 1932-1957.

Winsnes var engasjert på mange områder: som revyskuespiller, styregrossist, sølvrevfarmer, aktiv for å berge Blaafarveværket fra å bli revet, og kulissemaker på Nationaltheatret; han beskrives som «en allestedsnærværende kulturpersonlighet – et renessansemenneske i en direktørstol». Han samarbeidet med sin direktørkollega Mauritz-Hansen om tegneserien *Nils og Blåmann*, og med sin daværende reklamebyråmedarbeider Thorbjørn Egner om «Truls og Kari»-siden i *Illustrert Familieblad* 1938-40. Winsnes var også forfatter/medforfatter på Egners to første barnebøker: *Barneboka 1940* og *Den nye barneboka*, 1941.

Referanser
----------

1. 1 2   Aftenposten[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  V.G. 6.3.1962; «Norges første reklamebyrå er 75 år»
3. ↑  Anders Heger. *Egner, en dannelseshistorie*. Cappelen Damm, 2012. ISBN 978-82-02-39997-9; side 78-81

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LIBRIS
 |
Bryant Park om vinteren.
**Bryant Park** er en park i New York. Den nær 40 mål store parken er avgrenset av femte og sjette aveny mot øst og vest, og av 40. og 42. gate mot sør og nord i Manhattans Midtown-distrikt. Bryant Park er del av *New York City Department of Parks and Recreation*, men administreres av Bryant Park Corporation, et ikke-kommersielt foretak.

New York Public Librarys hovedbygning ligger i parken. Bryant Park har også flere utendørs spisesteder som serverer publikum på fine dager. Hver mandag kveld sommeren gjennom arrangerer TV-selskapet HBO, som har hovedkvarter like ved, *Bryan Park Summer Film Festival*, med filmvisninger på et stort utendørs lerret. New York Fashion Week avholdes hver september og februar måned i Bryant Park.

Langs sjette aveny og 42. gate står Bank of America Tower, New Yorks nest høyeste bygning.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bryant Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Nicolai Aas** (født 14. september 1993 i Lillesand) er en norsk fotballspiller som (per 2023) spiller for Trauma.

Aas startet fotballkarrieren i Lillesand IL i 2008, før han byttet til Birkenes IL i 2010. Etter én sesong gikk han til Start. Aas fikk sjansen på Sørlandslaget til Fædrelandsvennen, et lag med talenter fra lokalområdet, i 2011 under Color Line Cup i Sørlandshallen, og året etter spilte han i samme turnering, men denne gang for Start. Debuten fikk han i første hjemmekamp i 2012 mot HamKam 15. april, der leverte han målgivende pasning og laget vant 3–1.

Som juniorspiller scoret han ni mål i en og samme kamp, i en juniorkamp mot Hisøy. I 2012 scoret han hat-trick etter bare seks minutter, i en seriekamp mot Sola i 3. divisjon.

Den 7. desember 2012 signerte han kontrakt med Arendal Fotball etter at kontrakten med Start ikke ble forlenget. Han forlot Arendal Fotball i 2016.

Deretter spilte han for Vindbjart, Birkenes og Lillesand IL, før han i 2021 fikk kontrakt med Trauma.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Nicolai Aas - Profil». *fotball.no* **(norsk)**. Norges Fotballforbund. Besøkt 29. mai 2023.
2. ↑  Aas scoret 9 mål![*død lenke*]
3. ↑  Nicolai Aas med hat-trick på seks minutter Arkivert 26. august 2012 hos Wayback Machine.
4. ↑  «Unggutter klare for A-laget». *Arendal*. 7. desember 2016. Besøkt 29. mai 2023. «Arendal Fotball takker samtidig Anders Hegaard Larsen, Andreas Hoppestad, Kai Risholt, Jeremie Elepo, Mathias Espeland Trondal, Christian Tveit, Julio Espinoza og Nicolai Aas for innsatsen. Alle disse forlater klubben etter 2016-sesongen og vi ønsker dem lykke til videre!»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicolai Aas – Transfermarkt Rediger på Wikidata
***Det omringede tårn***, (originaltittel: *La Route impériale,* også vist i Norge med tittelen *Et spill om ære*) er en fransk Dramafilm fra 1946 regissert av Marcel L'Herbier med teaterstykket *La Maison cernée* av Pierre Frondaie som litterært forelegg.

Handling
--------

I Irak i 1935 får britiske soldater ordre om å beskytte en konvoi-rute til India mot angrep fra opprørere. Etter å ha tilbrakt tre år undercover i regionen, har løytnant Brent, en britisk offiser, blitt mistenkt for forrædersk omgang med fienden, men har blitt klarert av en militær nemnd. Han slutter seg deretter til en garnison i Irak under kommando av oberst Stark, men blir flau over å møte sin tidligere elskerinne, Joyce, som nå er oberstens kone. 

Under en militær operasjon for å gjenerobre opprørsbyen Ksour, blir Brent ved et uhell kompromittert av Joyce, så han og broren Dan forsøker å beskytte hennes rykte. Men i denne forbindelse blir Brent mistenkt for forræderi av den kyniske majoren Hudson. Brent klarer å stikke av under et angrep fra opprørere, og han forsøker deretter å infiltrere en fiendtlig festning.

Medvirkende
-----------

* Kate de Nagy - Joyce Stark
* Pierre Richard-Willm - James Brent
* Jaque Catelain - Dan Grant
* Aimé Clariond - Colonel Stark
* Pierre Renoir - Major Hudson
* Kissa Kouprine - Alia
* Jean Forest - Lieutenant Drake

Referanser
----------

1. ↑  «'Filmens stjerner' Nasjonalbiblioteket» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Et spill om ære* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Et spill om ære* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) *Et spill om ære* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Et spill om ære* på MovieMeter Rediger på Wikidata

Portal: Film
Familieportrett av en nasjonalsosialistisk lokalpolitiker fra Erdmannsdorf i Augustusburg i Sachsen med kone og tolv barn 1943. Mora er dekorert med Moderkors, og mannen og alle barna bærer uniformer fra ulike nasjonalsosialistiske militærenheter og samfunnsinstitusjoner. Foto: Deutsches Bundesarchiv 
**Gleichschaltung**, tysk for «likeretting», «ensretting» eller «koordinering», var de de tyske nazistenes betegnelse for ideen om totalitær kontroll over alle sider ved det tyske samfunnet og for prosessen med å gjennomføre dette.

En av målsetningene med den gjennomgripende likerettingspolitikken var å påtvinge folk en ideologisk doktrine og tenkemåte og styre så mange sider av hverdagslivet som mulig .

Selv om Weimarrepublikkens forfatning av 1919 offisielt aldri ble forkastet, innebar innføringen av Gleichschaltung i mars og april 1933 at diktaturet i praksis kunne foreta politiske beslutninger i strid med den tyske grunnloven: 31. mars trådde den første gleichschaltungslov i kraft, som oppløste delstatenes parlamenter (med unntak av Preussen), og 7. april trådde den andre gleichschaltungslov i kraft, som utnevnte en Reichsstatthalter i alle delstatene (igjen med unntak av Preussen). Weimarforfatningen ble på denne måten tilsidesatt, og året 1933 representerte derfor slutten på Weimarrepublikken og begynnelsen på nasjonalsosialistenes tredje rike.

Få uker etter maktovertakelsen mistet de tyske delstatene sin selvstendighet som del av ensrettingen. Tyskland gikk fra å være en føderasjon til en enhetsstat, i formen av et diktatur.

Annet
-----

Betegnelsen *Gleichschaltung* er opprinnelig et fagord for likeretting i elektroteknikken, det vil si transformering av vekselstrøm til likestrøm. Seinere har den overførte betydningen også blitt brukt om «en sjelløs tilpasning til et fast mønster».

Referanser
----------

1. 1 2 3  (no) Gleichschaltung i Store norske leksikon
2. ↑  «Social Controls - Why the Nazis were able to stay in power - Higher History Revision». *BBC Bitesize* **(engelsk)**. Besøkt 8. april 2020.
3. ↑  Arnulf Scriba. «Gerade auf LeMO gesehen: LeMO Kapitel: NS-Regime». *www.dhm.de* **(tysk)**. Stiftung Deutsches Historisches Museum. Besøkt 16. august 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Bærekraft** (engelsk: *sustainability*) er et begrep som brukes for å karakterisere økonomiske, sosiale, institusjonelle og miljømessige sider ved menneskelige samfunn.

Historikk
---------

I denne betydningen stammer begrepet fra Brundtlandkommisjonens sluttrapport *Vår felles framtid* (*Our Common Future*), som kommisjonen presenterte i 1987. Der defineres *bærekraftig utvikling* (sustainable development) som «utvikling som imøtekommer behovene til dagens generasjon uten å redusere mulighetene for kommende generasjoner til å dekke sine behov.» Hovedbudskapet i rapporten var at verdenssamfunnet må innrette seg og gjøre det som kreves for å sikre at behovene til dagens mennesker blir dekket uten at dette svekker grunnlaget for framtidige generasjoner til å få dekket behovene sine.

Bærekraftsdefinisjonen i Brundtlandrapporten inneholder to sentrale begreper.:

* begrepet *behov,* særlig de grunnleggende behovene til verdens fattige, som bør gis overordnet prioritet, og

* ideen om *begrensninger* som følger av teknologisk utvikling og sosial organisering på miljøets evne til å møte nåværende og fremtidige behov».

Termen bærekraftig utvikling ble senere brukt i FNs program Agenda 21 under Riokonferansen i 1992. Under FN-toppmøtet World Summit on Social Development i 1995 ble bærekraftig utvikling definert som «rammene for våre anstrengelser for å oppnå en høyere livskvalitet for alle mennesker», der «økonomisk utvikling, sosial utvikling og miljøvern samvirker og forsterker hverandre gjensidig.»

Prinsipper
----------

Selv om innholdet i bærekraftbegrepet har vært gjenstand for debatt og uenighet, inneholder de fleste charter og handlingsprogram som omhandler bærekraft visse felles prinsipper:

* varsomhet ved risiko, usikkerhet og irreversible prosesser,
* sikker evaluering av naturverdier og bevaring av natur,
* samordning av miljømessige, sosiale og økonomiske mål i planlegging og handling,
* folkelig deltakelse i beslutningsprosesser
* bevaring av biologisk mangfold
* rettferdighet mellom generasjoner
* globalt perspektiv
* forpliktelse til bruk av beste praksis (best practice),
* intet tap av humankapital eller naturkapital,
* kontinuerlig forbedring og
* behov for god planlegging (good governance).

Se også
-------

* Bærekraftig utvikling
* Økologisk fotavtrykk

Referanser
----------

1. ↑  «Vår felles framtid.». *www.nb.no*. Verdenskommisjonen for miljø og utvikling. 1987. Besøkt 3. mars 2023.
2. ↑  «Sustainable Development». *www.iisd.org*. International Institute for Sustainable Development (IISD). Besøkt 17. desember 2016.

Litteratur
----------

* Gro Harlem Brundtland (red.):  *Vår felles framtid*. Oslo, 1987
* William Lafferty og Oluf Langhelle (red.): *Bærekraftig utvikling*. Oslo, 1995

Eksterne lenker
---------------

* Brattebø, Helge; Larssæther, Stig (29. mars 2022). «Ja, godt spørsmål, Arve Hjelseth – hva fanden betyr bærekraft?». *www.universitetsavisa.no*. Besøkt 8. februar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Bærflækkdagan** i Røyrvik er en årlig kulturfestival arrangert rundt sankthans.

Første gang Bærflækkdagan ble arrangert var i 1989, siden da har bygdedagene gått av stabelen hvert eneste år. Bærflækkdagan har en tradisjonell ramme som bygdedager flest med bodsalg, martna, konserter, fest om kvelden og godt folkeliv med arrangementer for hele familien – likevel har dagene lokalt preg, og synliggjør Røyrvik som fjellkommune.

Kunstneren Alfhild Vekterli skapte bærflekkene i form at en tegning, (to barflekker - bar for snø), som ble brukt i logoen som Berit C. Fiskum laget designet til. Morten Bustadmo vant i sin tid navnekonkurransen til arrangementet - Bærflækkdagan.

Målsettingen med arrangementet uttrykkes vel best
med den *Bærflækkslåtten* (tekst og melodi ved
Rune Clausen):

Kæm e det som kain gå på ski  

te medtsommars feiring med kjæmpegli  

Det e vi –  

som bor i mellom Nordland og Li.

Kæm e det som plukke blomster små  

med huv og ullboks og våtta på  

Det e vi –  

som bor i mellom Nordland og Li

*Refreng*  

Bærflækkdagan – ha kommi te oss  

Fer å bli en tradisjon i mange år  

Å det passe sæ godt når det e Juni og vår,  

å ta ei feiring fer den sommar´n som vi får

Oppi Røyrvik har vi vældig mytji snø.  

Men mellom snøflækkan – der e itj bygda dø!  

Nei - det våres det grønnes og natta bli som dag  

Når vi samles fer å ha det bra i lag

Kæm har pigga i gummi'n sin  

Fer å ta sæ fram – så itj hjulan spinn  

Det e vi –  

som bor i mellom Nordland og Li

Kæm juble høgest over snø´n som gikk  

Og kæm bli hoppanes gla fer et vepsestikk  

Det e vi –  

som bor imellom Nordland og Li

*Refreng*   

Bærflækkdagan – ha kommi te oss  

Fer å bli en tradisjon i mange år  

Å det passe sæ godt når det e Juni og vår,  

å ta ei feiring fer den sommar´n som vi får

Oppi Røyrvik har vi vældig mytji snø  

Men mellom snøflækkan – der e itj bygda dø!  

Nei - det våres det grønnes og natta bli som dag  

Når vi samles fer å ha det bra i lag

Eksterne lenker
---------------

* bærflækkdagan.no Arkivert 3. mai 2006 hos Wayback Machine.
**Nicolai Benjamin Herlofson** (født 5. august 1876, død 24. august 1945) var en norsk advokat, forretningsmann og politiker. Han var ordfører i Arendal fra 1932 til 1934.

Herlofson var sønn av skipsreder Oscar Herlofson (1844–1892) og Thora Smith (f. 1855). Giftet seg i 1901 med Sigrid Dedekam (1873–1934), datter av Anders E. Dedekam (f. 1845) og Anna Oline Hansen (f. 1853). Fikk fire barn: Oscar Herlofson, Hans Herlofson, Tore Herlofson, og Helene Agnethe Herlofson. Giftet seg senere med Sophie Herlofsen (1887–1967).

Han spilte en stor rolle i Arendals kommune- og forretningsliv i mange år. Ved siden av virksomheten som overrettssakfører var han blant annet styreformann i Arendals Dampskibsselskab og medlem av en lang rekke komiteer og styrer i byens forretningsliv.

Referanser
----------

1. ↑   Folketellingen i Norge i 1910, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Morgenbladet, type referanse dødsannonse, utgitt 25. august 1945[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Dødsfall». *Morgenbladet*, 27. august 1945.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Oscar Lundegaard** | **Ordførere i Arendal**(1932–1934) | Etterfølger:**Niels Sødring Barth** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Artikkelen omhandler et strede i mellom Tyskland og Danmark. For det tyske sundet, se Fehmarnsundet.

**Fehmarnbelt** (dansk: *Femern Bælt*, tidligere dansk: *Femer Bælt*) er et om lag 18 kilometer bredt stred som skiller de to øyene Lolland, i Danmark, og Fehmarn, i Schleswig-Holstein i Tyskland. Det er den nordligste av to forbindelser mellom Kielbukta i vest og Mecklenburgbukta i øst.

Stredet krysses av et bil- og jernbanefergesamband, som er en del av Fuglefluktlinjen og europavei 47, mellom de to fergestedene Rødbyhavn og Puttgarden. Sambandet regnes som det mest brukte mellom de to landene, og har en frekvens på én avgang hver halvtime døgnet rundt. I 2011 ble det vedatt å bygge en undersjøisk tunnel mellom Fehmarn og Lolland. Femernbæltforbindelsen har en planlagt byggestart i 2014 og forventes å åpnes i 2020.

Referanser
----------

1. ↑  Highways-Denmark: Rødby–Puttgarden ferry – ferries from Rødby to Puttgarden, Germany Arkivert 4. mars 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 25. februar 2014. (en)
2. ↑  Politiken 1. februar 2011: Det bliver en tunnel til Tyskland. Besøkt 25. februar 2014. (da)

Eksterne lenker
---------------

* Scandilines engelsk, tysk eller dansk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |