recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kartet viser de germanske stammene i år 50 e.Kr. inkludert marserne.
**Marserne** var en liten germansk stamme bosatt i det geografiske området mellom elvene Rhinen, Ruhr, og Lippe i den vestlige delen dagens Tyskland i tiden under den romerske keiser Tiberius. De må ikke forveksles med marserne i Italia. De germanske marserne bodde i et område mellom elvene Rhinen, Ruhr og Lippe i den vestlige delen av dagens Tyskland. Det er mulig at denne germanske stammen var en del av sugambrere som oppholdt seg øst for Rhinen etter at de fleste av dem hadde blitt fjernet fra dette området. Strabon beskrev marserne som et eksempel på en germansk stamme som opprinnelig var fra området ved Rhinen, da i en krigsherjet romersk grense, men hadde migrert dypt inn i Germania.

Historie
--------

Den romerske historikeren Tacitus nevner marserne flere ganger, særlig i forbindelse med feltherren Germanicus’ kriger. De deltok i en koalisjon ledet av den keruskiske høvdingen Arminius, og det var denne koalisjonen som i år 9 utslettet tre romerske legioner i slaget ved Teutoburgerskogen. Germanicus så det som sin oppgave å få hevn for nederlaget, og han invaderte marsernes land i år 14 med 12 000 legionærer, 26 kohorter med hjelpetropper og 8 kavaleriavdelinger. Marserne hadde nettopp avsluttet festen for deres gudinne Tanfana, og de var ifølge Tacitus altfor berusede til å kunne forsvare seg mot romerne, og resultatet ble en massakre. I sitt verk *Annaler* skrev han at et område på 50 romerske mil ble lagt øde ved ild og sverd, og at «Intet kjønn, ingen alder ble spart».

Tacitus nevner en Mallovendus som høvding for marserne. Flere tyske byer vitner om antikkens marsere, eksempelvis Marsberg og Obermarsberg i østlige Nordrhein-Westfalen, og Volkmarsen i nordlige Hessen.

Med dette fulgte andre romerske blodbad. Blant annet ble chatterne overfalt våren i år 15, og det opphisset de germanske stammene så mye at de for en stund la de innbyrdes stridighetene på hyllen og holdt sammen for å slå romerne tilbake. Etter ytterligere to års krig oppga romerne å flytte sine grenser frem til Weser-elven, og i de følgende århundrene kom grensen til å gå langs Rhinen.

De overlevende marserne gikk formentlig inn i andre germanske stammer og stammeforbund, og de er ikke nevnt særskilt i senere opptegnelser.

Referanser
----------

1. 1 2  Tacitus: *Germania*, XLIV, 3
2. ↑   Lanting, J. N. & Plicht, J. van der (15. desember 2010): «De ¹⁴C Chronologie van de Nederlandse Pre- en Protohistorie VI» i: *Palaeohistoria*. Barkhuis. 51/52.
3. ↑   Strabon: *Geographia* 7.1
4. ↑  Tacitus: *Annales*, I, 49.
5. ↑  Tacitus: *Annales*, I, 50-51.
6. ↑   Tacitus: *Annals*, I.25
7. ↑  Tacitus: *Annales*, II, 26.

Litteratur
----------

* Tacitus: *Germania*
* Tacitus: *Annaler*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Paweł Krzysztof Raczkowski** (født 10. mai 1983 i Warszawa) er en polsk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Ekstraklasa. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Raczkowski debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå den 8. august 2010 i seriekampen mellom Śląsk Wrocław og Jagiellonia Białystok (0–0). Hans første europacupkamp kom den 18. juli 2013 da han dømte andre kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2013/14 mellom FK Irtysj Pavlodar og NK Široki Brijeg (3–2).

Han har dømt flere landskamper på U-17, U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap og sluttspill i europamesterskapet for U-17 i 2015. Han har også dømt flere kvalifiseringskamper til både verdensmesterskap og europamesterskap på seniornivå. Raczkowski debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 27. mai 2014, da han dømte vennskapskampen mellom Japan og Kypros (1–0). Under EM i fotball 2016 deltok Raczkowski som fjerdedommer i flere kamper.

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – 2022 Refereeing International Lists, Poland (PDF. Besøkt 2. juni 2022)
2. ↑  Worldfootball.net – Ekstraklasa 2010-2011, Śląsk Wrocław–Jagiellonia Białystok (Besøkt 2. juni 2022)
3. ↑  Worldfootball.net – Europa League Qual. 2013/2014, Irtysh Pavlodar–Široki Brijeg (Besøkt 2. juni 2022)
4. ↑  EU-football.info – Japan vs Cyprus 27. May 2014 match report (Besøkt 2. juni 2022)
5. ↑  UEFA.com – Match officials UEFA Euro 2016 (PDF. Besøkt 2. juni 2022)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paweł Raczkowski – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paweł Raczkowski – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata
**Elbil Norge AS** er produsent av elbilen Buddy. Selskapet skiftet i 2003 navn fra Kollega Bil AS. Selskapet er opprinnelig stiftet i 1992 og har vært i elbilbransjen siden den gang. Daglig leder er Kjell Strøm. Elbil Norge AS eies av de opprinnelige gründerne Jan-Petter Skram og Viggo Vargum, i tillegg til eksterne investorer som blant annet omfatter Hafslund Venture AS, Gezina AS (Tharald Brøvig), deler av Selvaag-familien, Lychegaarden (Jens P. Heyerdahl) og Jan Chr G Sundt. Eierne har utviklet selskapet gradvis. I 2005 ble fundamentet for en større satsing med fabrikk på Økern finansiert av eksisterende eiere gjennom en emisjon på 12 mill NOK. ElBil Norge har i de senere årene gått med underskudd. Noe av dette kan forklares med kostnader til utvikling av den nye MetroBuddyen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Kewet vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**«Mordet på Andreas Baader»** er et oljemaleri utført av Odd Nerdrum i 1977–1978.

Bildet, som er et oljemaleri som måler 324 x 262 cm, er et av de mest kjente norske politiske kunstverk noensinne. Maleriet vakte svært sterke reaksjoner både i Norge og Tyskland da Nerdrum lanserte bildet på Høstutstillingen i 1978.

Bildet viser den beryktede terroristen Andreas Baader, i Nerdrums framstilling som martyr som brutalt blir myrdet. De offisielle rapporter konkluderer med at Baader begikk selvmord i Stammheim-fengselet etter at forsøket på å presse myndighetene til å løslate ham gjennom to terroraksjoner (en kidnapping, som resulterte i mord, og en flykapring) mislyktes.

Den kjente finansmannen Trygve Hegnar var modell for bildet der han gav ansikt til terroristens morder i fengselscellen.

Bildet var i 2012 utstilt på Astrup Fearnley Museet for Moderne Kunst.

Referanser
----------

1. ↑  Museet, Astrup Fearnley. «Mordet på Andreas Baader». *Astrup Fearnley Musee*. Arkivert fra originalen 9. januar 2018. Besøkt 9. januar 2018.

Kilder
------

* Maren Kvamme Hagen (27. juni 2012). «Paradoks at han klagar over manglande aksept i Noreg». NRK. Besøkt 2. januar 2012.
* Hanne Mauno (25. oktober 2005). «Farlige forbindelser». Dagsavisen. Besøkt 12. oktober 2006. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Mordet på Andreas Baader[*død lenke*], The Nerdrum Museum

Portal: Kunst
**Marsh Gibbon** er en landsby og verdslig sogn i distriktet Aylesbury Vale i det seremonielle grevskapet Buckinghamshire i England. Den ligger ved motorveien A41, like ved grensen til Oxfordshire og omkring 6 km øst for Bicester. Den innbefatter Westbury, en liten landsby som ble gitt av kong Edvard IV til Londons kokkelaug. Den har siden blitt solgt til privatpersoner og opptatt i Marsh Gibbon. Ved folketellingen i 2011 var det 969 innbyggere i landsbyen.

Historie
--------

Navnet kommer fra engelsk «marsh» («myr»), ettersom vannspeilet står så høyt at det meste av området er myrlandskap, og en forvanskning av familienavnet «Gibwen». Denne adelsfamilien eide en herregård ved landsbyen i det 1100-tallet. I et dokument fra 1292 er landsbyen nevnt som «Mersh Gibwyne»; i *Domesday Book* het den rett og slett «Merse».

En av to opptegnelser i *Domesday Book* for landsbyen er unik ved å være den eneste kommentaren av noe slag, det vil si «Graviter et miserabiliter». I oversettelse er kommentaren som følgende:

*Ailric holdt det i kong Edvards tid, men nå holder en går for Vilhelm besværlig og ynkelig.*
Ailric er et angelsaksisk navn, og den nevnte Vilhelm er den normanniske erobreren, Vilhelm I av England. Det er tre angelsaksiske konger ved navn Edvard, men den siste er den mest sannsynlige som er omtalt her, Edvard Bekjenneren. Ailrics herregård, nå kjent som Westbury Manor, ble senere gitt av kong Edvard IV til selskapet Worshipful Company of Cooks i London, men ble senere solgt til private eiere.

Før 1365 tilhørte landsbyen abbediet Grestein i Normandie, men det året tok kongen den som sin egen eiendom fordi abbediet lå i et fiendtlig land. Den ble senere gitt til et hospital i Ewelme, Oxfordshire.

I likhet med andre landsbyer i nærheten av Oxford og Aylesbury ble Marsh Gibbon nesten utslettet under den engelske borgerkrig i 1600-tallet. En trefning fant sted der i 1645, og jordvollene som ble kastet opp i den forbindelse er fortsatt synlige ved herregården. 

Landsbyen har en sognekirke som er viet til jomfru Maria.

Referanser
----------

1. ↑   Neighbourhood Statistics 2011 Census Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑  Willis, Browne (1755): *The History and Antiquities of the Town, Hundred, and Deanry of Buckingham*, s. 237
3. ↑   «Parishes : Marsh Gibbon», *British History Online*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Renaissance-Theater** opprinnelig kalt **Motivhaus** er et teaterbygg bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin (hjørnet av Knesebeckstraße 100 og Hardenbergstraße). 

Bygningen ble oppført i 1901-1902 av arkitektene Konrad Reimer (1853–1915) og Friedrich Körte (1854–1934). Byggherre var den akademiske foreningen Akademischer Verein Motiv grunnlagt 1847, noe som gjenspeiler seg i det opprinnelige navnet *Motivhaus*. Fra 1919 fantes en kino i bygningen, men den ble erstattet med teatret i 1922. Teatret ble stengt av nazistene i 1933 og driften gjenopptatt i 1945. En omfattende restaurering fant sted i 1985 og de blå glassene i byggets karakteristiske, høye vinduer ble da utført av Hella Santarossa. *Entenbrunnen* (*andefontenen*) på plassen utenfor teatret er fra 1911 og utført av August Gaul.

Renaissance-Theater er det eneste intakte Art Déco-teater i Europa. Repertoaret til dagens teater dreier seg hovedsakelig om samtidsdramatikk.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Renaissance-Theater

Portal: Tyskland
**«More»** er en amerikansk populærmusikksang med melodi av Alex Alstone og tekst av Tom Glazer. Den ble publisert i 1956.

Den best kjente versjonen av sangen ble spilt inn på plate av Perry Como with Mitchell Ayres' Orchestra and The Ray Charles Singers i Webster Hall, New York City, 8. mai 1956. Den var arrangert av Joe Reisman og produsert av Joe Carlton.

«More» ble utgitt av RCA Victor Records i USA med katalognumrene 20-6654 (78-plate) og 47-6654 (single) samt av EMI på HMV-etiketten i Storbritannia med katalognummer POP-240 (78-plate). Den andre siden siden på samtlige utgivelser var «Glendora». Sangen ble også utgitt på EP-platen *With a Song In My Heart*.

En innspilling av sangen ble også gjort i Storbritannia av Jimmy Young. Den ble utgitt av britiske Decca Records med katalognummer F 10774.

Norsk versjon
-------------

Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Mer enn du drømmer om».

### Innspilling

* Jens Book-Jenssen med Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen RCA NA 1005 i 1957.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plssering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jimmy Young | Storbritannias flagg Storbritannia | # 4 | 17 | 29. september 1956 |
| Perry Como | Storbritannias flagg Storbritannia | # 10 | 12 | 22. september 1956 |
| Perry Como | USAs flagg Billboard-listen | # 4 |  | 1956 |

Referanser
----------

1. ↑  More
2. ↑  Se plateetiketten
3. ↑  Chart Stats - Jimmy Young - More
4. ↑  Chart Stats - Perry Como - More
***OPP*** er ei lokalavis som utkommer tirsdag og torsdag i Oppdal i Trøndelag. Avisa er et resultat av fusjonen mellom OPP og Opdalingen 1. januar 2021. Opdalingen kom ut med sin første utgave i 1934, OPP kom ut første gang 19. desember 2002. Dekningsområdet for «nye» OPP er Oppdal kommune og Rennebu kommune. Avisen er en del av Polaris Media. OPP driver nettstedet opp.no og nærradioen Radio E6. 

I 2003 vant OPP gull i konkurransen årets avisside, mens avisa de to neste årene fikk bronse. Avisa fikk den regionale utmerkelsen «Beste lokalavis» i 2004. Avisa fikk hederlig omtale i konkurransen Årets lokalavis i 2016 og 2020/2021, en årlig aviskonkurranse som arrangeres av Landslaget for lokalaviser.

OPP ble fra 2002-2020 utgitt av Mediehuset OPP. Mediehuset OPP har også gitt ut bøker. I 2004 kom «40 turer i Oppdal», av Jon Strand og i 2007 kom nyutgivelsen av ordboka *Oppdaling*, av Ingeborg Donali.

Ansvarlig redaktør for OPP er Per Roar Bekken.

Opplag
------

Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.

* 2004: 2 019
* 2005: 2 100
* 2006: 2 203
* 2007: 2 329
* 2008: 2 329
* 2009: 2 327
* 2010: 2 336
* 2011: 2 337
* 2012: 2 287
* 2013: 2 308
* 2014: 2 366
* 2015: 2 342
* 2016: 2 300
* 2017: 2 272

Referanser
----------

1. ↑  Årets tall publiseres på 
LLAs nyhetssider, eldre tall er tilgjengelige på nett: 2004-2005 Arkivert 16. mars 2007 hos Wayback Machine. 2006-2007 Arkivert 24. juli 2011 hos Wayback Machine. 2008[*død lenke*], 2009[*død lenke*], 2010[*død lenke*] (Besøkt 27. februar 2011)

Eksterne lenker
---------------

* OPP

Portal: Litteratur
Straumsnes ved Narvik
**Straumsnes**, er ei bygd i Narvik kommune i Nordland. Bygda ligger ved Rombaksfjorden, cirka en mil øst/nordøst for Narvik sentrum, og omfatter Fagerjord, Sletta, Ytre Straumsnes, Øvre Straumsnes, Indre Straumsnes og Klubnes med et samlet innbyggertall på 269. Straumsnes stasjon er stoppested på Ofotbanen.

Bygdas navn har sitt opphav fra Straumen, som er den trange delen av Rombaksfjorden mellom Sørnesodden og Langstrandodden, hvor Rombaksbrua krysser. Straumen hadde tidligere navnet Strømmen, og bygdas navn ble stavet Strømsnes. I forbindelse med rettskrivningsreformen på begynnelsen av 1900-tallet ble skrivemåten Straumsnes etablert, og denne stavemåten har vært benyttet, uten unntak, siden 1920-tallet som for eksempel i Straumsnes stasjon, Straumsnes skole, Straumsnesveien og poståpneriet som benyttet stempelet «Straumsnes i Ofoten».. Bygdas offisielle navn, godkjent av kommunen, var derimot Strømsnes fra 1972 til 2017. 1. november 2017 ble stavemåten Straumsnes godkjent av kommunen.

Referanser
----------

1. 1 2  Fremover 12. november 2017. Strømsnes eller Straumsnes? Nå har bygda fått sitt offisielle navn.. Besøkt 12. november 2017.
2. ↑  Statens kartverk. Fakta om stadnamn. Besøkt 12. november 2017.
3. ↑  Statistisk sentralbyrå. Tabell 04317: Folkemengde etter grunnkrets (2017). Grunnkretsene 18050207 og 18050208[*død lenke*] (Straumsnes/Rombaksbotn og Djupvik/Fagerjord). Besøkt 12. november 2017.
4. ↑   Rolf Hellem : "Straumsnes - fra småbruk og fiske til jernbanebygd, del 1", art. i årbok for Ofoten museum, Ofoten museum Narvik 2000
5. ↑   Rolf Hellem : "Straumsnes - fra småbruk og fiske til jernbanebygd, del 2", art. i årbok for Ofoten museum, Ofoten museum Narvik 2006
6. ↑   Rolf Hellem : "Straumsnes - fra småbruk og fiske til jernbanebygd, del 3", art. i årbok for Ofoten museum, Ofoten museum Narvik 2007
7. ↑  yr.no Strømsnes, Narvik Arkivert 13. november 2017 hos Wayback Machine.. Besøkt 12. november 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Ragnar Hertzberg Næss** (født 1942) er en norsk filosof, arbeidslivsforsker og mannsaktivist. Han jobbet frem til 1993 som forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet, og var siden frilansforsker. Næss har vært aktiv i innvandringsdebatten og har utgitt en rekke rapporter og artikler innen den tematikken. I 2000-årene ble han også kjent for sin virksomhet i mannsrettighetsbevegelsen; han var grunnleggeren, hovedorganisatoren og den første lederen i MannsForum, der han satt i styret til 2015. I 2015/2016 ble han ekskludert fra MannsForum. Grunnen til eksklusjonen var hans ønske om å fokusere på sexkjøpsloven som en viktig sak for mannsbevegelsen. Det øvrige styret i MannsForum ønsket ikke et slikt fokus. Ragnar mente at sexkjøpsloven er ubalansert og ikke er forankret ut fra saklige motiver. Han grunnla da en ny organisasjon som han ledet, Liberalt MannsForum. Han er sønn av Arne Næss. Han oversatte i 2002 Spinozas etikk til norsk.

Referanser
----------

1. ↑  «Ragnar Næss». Arkivert fra originalen 26. januar 2020. Besøkt 26. januar 2020.
2. ↑  «Kunngjøring fra MannsForum». Arkivert fra originalen 26. januar 2020. Besøkt 26. januar 2020.
3. ↑  «Kunngjøring fra MannsForum». Arkivert fra originalen 26. januar 2020. Besøkt 26. januar 2020.
4. ↑  «For og mot, på ordentlig?» Klassekampen, 16.2.2018
5. ↑  Hadde hemmelig kjæreste i elleve år
6. ↑  Spinoza, B. & Næss, R. (2002). Etikk - bevist på geometrisk vis (Bokklubbens kulturbibliotek). Oslo: De norske bokklubbene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Straumfjorden** er en fjordarm av Sagfjorden i Hamarøy, hvilket er en fjordarm fra Vestfjorden som utgår fra den sørlige delen av Sagfjorden. Fjorden het *Storstraumfjord* til langt utpå 1980-tallet og hadde eget postnummer 8292 Storstraumfjord. Fjorden strekker seg 4,5 kilometer i sør-sørøstlig retning fra innløpet mellom Hamnberget i vest og Sirines i øst og inn mot Straumfjordvatnet i fjordbunnen.

Ved innløpet er det 1,9 kilometer fra vestsiden til østsiden, med en dybde på 45 på det meste. Fjorden smalner inn til ca. 30 meter ved bygda Store Straumfjorden, som ligger ca. 2,5 kilometer inn i fjorden. Fv 835 krysser fjorden fra bygda. Sørvest for brua er dybdene mellom 10-25 meter. Bredden innover er på 100-500 meter.

I bunnen av fjorden ligger utløpet til en ca. 130 meter lang, og ca. 10 meter bred, «straum» som skiller fjorden fra Straumfjordvatnet som da blir et brakkvatn i Straumfjorden.

I 1989 fikk fjorden veiforbindelse til E6 gjennom Steigentunnelen.

Referanser
----------

1. ↑  Straumfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Jean-François Battail** (født 8. februar 1939) er en fransk professor emeritus i skandinavistikk.

Battail var inntil han gikk av med pensjon professor i Skandinavias språk og sivilisasjon ved Université Paris-Sorbonne. Han har også vært tilknyttet Linköpings universitet og Universitetet i Tartu. Ved siden av sitt faglige arbeid og forfatterskap har Battail også utgitt reisebøker.

Battail er æresdoktor ved Uppsala universitet og Linköpings universitet. Han er medlem av Kungliga Vetenskapsakademien og Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

Kong Harald V av Norge utnevnte i 2007 Battail til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av norsk kultur i Frankrike».

Referanser
----------

1. 1 2  Jean-François Battail. Spécialiste des langues et civilisations scandinaves Arkivert 15. november 2007 hos Wayback Machine.  *BiblioMonde*.
2. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer», Det norske kongehus.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** SUDOC **·** CiNii
 |
**Manuel Friedrich** (født 13. september 1979 i Bad Kreuznach) er en tidligere tysk fotballspiller.

Han begynte å spille profesjonelt i 1999, da han skrev under for 1. FSV Mainz 05, som den gang spilte i 2. Bundesliga. Han debuterte for klubben i februar 2000, men fikk bare fem kamper i løpet av den første sesongen. De neste to sesongene hadde han fast plass på laget. Sesongen 2001-2002 scoret han åtte mål for laget.

Sommeren 2002 gikk han til Werder Bremen, men fikk bare spille én Bundesligakamp i løpet av det halvannet året han tilbrakte i klubben. Han returnerte til Mainz 05 i januar 2004, og var med på å sikre opprykk til 1. Bundesliga til sesongen 2004/2005.

I mars 2006 ble Friedrich innkalt til samling med det tyske landslaget foran vennskapskampen mot USA. Han fikk ikke spilletid i kampen, og ble heller ikke tatt ut i 23-mannstroppen til VM 2006. Landslagsdebuten kom i en vennskapskamp mot Sverige 16. august 2006 i Gelsenkirchen. Han spilte seg inn på laget, og spilte 90 minutter i Tysklands to første kamper i EM-kvalifiseringskampen mot Irland og San Marino. I den sistnevnte kampen scoret han sitt første landslagsmål ved å sette inn lagets tolvte mål i kampen som Tyskland vant 13–0.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Manuel Friedrich – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (de) Manuel Friedrich – fussballdaten.de Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Manuel Friedrich – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (de) Manuel Friedrich – Tysklands fotballforbund Rediger på Wikidata
* Leverkusen who's who

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Ragnar Kårhus** (født 31. juli 1963) er en norsk næringslivsleder. Han var leder for Group Industrial-program i Telenor-konsernet, da han 1. august 2014 tok over som SVP & CEO for Telenor Broadcast Holding & CEO for Canal Digital AS. Fra 2019 er han finansdirektør i Schibsted. 

Selskapet har en samlet omsetning på ca 6 milliarder kroner, med virksomhet i Norden, England og Belgia. 

Fra november 2007 til september 2011 var Kårhus administrerende direktør i Telenor Norge. Telenor Norge er Telenor-konsernets største datterselskap med en totalomsetning på ca
26 milliarder kroner.

Kårhus har jobbet i Telenor-konsernet siden 2000, frem til 2007 som økonomidirektør i ulike forretningsområder i Norge og Norden. Fra 2006 var Kårhus også nestleder for Telenors nordiske forretningsområde. 

Før han kom til Telenor var han blant annet økonomidirektør ved Oslo universitetssykehus, konsernregnskapssjef og assisterende økonomidirektør i Elkem AS og finans- og senere administrerende direktør for Waterfront Shipping AS. 

Siden 2008 har Kårhus vært styremedlem og siden 2013 styreleder i Abelia, NHOs forening for kunnskaps- og teknologibedrifter.

Ragnar Kårhus er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI, og har høyere revisoreksamen fra Norges Handelshøyskole.

Referanser
----------

1. ↑  Canal Digital (2010). «Our Business at a glance». Arkivert fra originalen 24. juni 2013. Besøkt 6. januar 2015.
2. ↑  «Ragnar Kårhus Appointed CEO of Telenor Broadcast Holding and Canal Digital». *Yahoo Financa*. 23. juni 2014.
3. ↑  «Telenor rundet 100 milliarder i omsetning». *TV2.no*. 13. februar 2013.
Mjøsa sett fra Tømmerholshøgda på Østre Toten, med Nes til venstre, Helgøya til høyre og Hamar i bakgrunnen.  Foto: Øyvind Holmstad (2012) 
**Mjøsaksjonen** var en miljøaksjon som pågikk i perioden 1973 til 1982 for å redusere forurensning i Mjøsa og sikre en trygg og bærekraftig drikkevannsforsyning til områdene rundt. De viktigste tiltakene var å bygge kommunale renseanlegg, erstatte eldre og defekte kloakkrørsystemer, forby fosfatholdige kjemikalier, hindre direkte utslipp fra prosess- og næringsmiddelindustri samt hindre gjødselavrenning fra landbruket.

Bakgrunn
--------

Vannvernloven fra 1970, som var forløperen til forurensningsloven fra 1983, markerte et vendepunkt for miljøpolitikken og bidro til økt oppmerksomhet om eksisterende utslipp og sterkt forurensede områder for å tilfredsstille nye krav. I det nasjonale handlingsprogrammet som ble presentert i 1975, kom det forutsetninger om at oppryddingsarbeider knyttet opp mot industrien skulle være ferdig avsluttet i 1984. Mjøsa hadde allerede siden 1960-tallet vært sterkt forurenset både fra industri, landbruk og husholdninger, og en rapport utarbeidet av NIVA i 1973 kom med dystre konklusjoner om Mjøsas tilstand og fremtidige utsikter om ikke situasjonen ville snu.

Tiltak
------

Gjennom St.prp. nr. 119 (1973–1974) ble mulige forurensningskilder omtalt i et aksjonsprogram som skulle gjelde for perioden 1974 til 1977. Et av de viktigste tiltakene i dette programmet var å etablere en tilskuddsordning for kommunale renseanlegg. Staten bidro med 60 millioner kroner til bygging av renseanlegg, i det som senere har blitt kalt «den lille Mjøsaksjonen». Da algeoppblomstringen i Mjøsa tiltok som følge av økt forurensning under sensommeren i 1976, ble Mjøsaksjonen trappet opp, samtidig som varigheten av denne ble flyttet til 1980. St.prp. nr. 89 (1976–1977), som siden ble kalt «den store Mjøsaksjonen», gikk fra 1977 til 1982, hvor det ble brukt rundt 1,4 milliarder kroner i ulike tiltak rettet mot forurensning fra boligområder.

Referanser
----------

1. ↑  Hamar.kommune.no – Teknisk, Avløpsbrosjyre: Ren samvittighet Arkivert 14. juni 2016 hos Wayback Machine. (Besøkt 6. september 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Miljostatus.no – Statusrapport Aksjon Mjøsa (Av Miljøverndepartementet, våren 1979)
* Svanemerket.no – Mjøsas algerike historie (Publisert 21. september 2012)
* Miljøstatus i Norge: Forurensning og støy
* Miljøstatus i Norge: Advarsel mot fisk og sjømat
* Miljøstatus i Norge: Ferskvann
**Pelle Svensson** (født 6. februar 1943 i Sollefteå, død 17. desember 2020) var en svensk advokat og bryter.

Som bryter ble han verdensmester to ganger, samt at han tok sølv under Sommer-OL 1964.

Advokatkarriere
---------------

Svensson forsvarte blant andre Juha Valjakkala, en av de siktede i åmselemordene, og var forsvarsadvokat i Lindome-saken der en 89-årig mann ble slått ihjel med en stekepanne. Svensson forsvarte også forretningsmannen som planla et kidnappingsforsøk av Peter Wallenberg. På midten av 1980-tallet, tidlig i sin karriere, reiste han sammen med den forsvunne guttens foreldres privat søksmål i Johan-saken, noe som gjorde hans navn kjent som advokat, men som også gjorde at han pådro seg kritikk. Mot slutten av 1980-tallet kritiserte han vennskapskorrupsjonen mellom advokater, aktorer og dommere, hvilket gjorde ham upopulær blant andre jurister.[] Han pådro seg også kritikk da han påsto at menn er rettsløse mot anklager om incest og andre seksuelle lovbrudd.

På 1990-tallet la han frem hva han kalte for «bombemannens testament». Svensson hevdet i boken *Sanningen om mordet på Olof Palme* (1998) at «bombemannen» Lars Tingström under et fortrolig løfte hadde fortalt at han hadde gitt Christer Pettersson i oppdrag å myrde Olof Palme (journalisten Gunnar Wall hevdet at Pelle Svensson hadde manipulert Tingströms såkalte testament). Svenssons opplysninger bidro til at aktoren begjærte oppreisning til Christer Pettersson i Svea hovrätt, men Högsta domstolen avslo søknaden.

Svensson avsluttet sin karriere som advokat etter et psykisk sammenbrudd, såkalt utbrenthet.[]

Referanser
----------

1. ↑   Dagens Nyheter, «Brottarprofilen Pelle Svensson har somnat in», utgitt 17. desember 2020, besøkt 17. desember 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Brottarlegendaren Pelle Svensson död». *stromstadstidning.se* **(svensk)**. 17. desember 2020. Besøkt 18. desember 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pelle Svensson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Pelle Svensson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Pelle Svensson – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Pelle Svensson – FILA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
***The Last Mimzy*** er en amerikansk science fiction-film fra 2007, regissert av Robert Shaye. Hovedrollene spilles av Rhiannon Leigh Wryn og Chris O'Neil.

Sammendrag
----------

Filmen begynner i en fjern fremtid hvor det blir gjort forsøk på å avverge en katastrofal økologisk katastrofe, som har ødelagt jordkloden. Høyteknologiske enheter forkledd som leketøy blir sendt tilbake i tid, hvor de blir funnet av barna Noah og Emma Wilder. De lever i det 21. århundre i Seattle. Emma blir telepatisk koblet til utstoppet kanin, som heter Mimzy. Barna utvikler avansert kunnskap og intelligens, på grunn av lekene. På grunn av sin psykiske forbindelse med Mimzy, blir Emmas evner mye sterkere enn hennes eldre bror. De lærer blant annet levitasjon og telekinese, og kan kommunisere hverandre med telepatisk kontakt.

Barnas uvanlige mentale evner og intelligens, havner i søkelyset til FBI. Hele familien blir avhørt av agent Nathaniel Broadman (Michael Clarke Duncan). Det viser seg at Mimzy består av en svært avansert form for kunstig intelligens, og er lagd nanoteknologi. I fremtiden har forurensning ødelagt menneskets DNA. Flere kaniner som Mimzy ble sendt til fortiden, men ingen har returnert til fremtiden igjen. 

Mimzy forklarer til barna at de må bruke lekene som en tidsmaskin, for å reise til fremtiden med et uskadet menneskelig DNA fra det 21. århundre. Dette kan folk i fremtiden bruke til å rette opp skadene som har oppstått i deres eget DNA, forårsaket av langvarige økologiske problemer. Noah og Emma må unnslippe FBI, og aktiverer en tidsportal for å sende Mimzy til fremtiden igjen - for å redde den døende menneskeheten i fremtiden.

Rolleliste
----------

* Rhiannon Leigh Wryn som Emma Wilder
* Chris O'Neil som Noah Wilder
* Timothy Hutton som David Wilder, far til Noah og Emma
* Joely Richardson som Jo Wilder, mor til barna.
* Michael Clarke Duncan som FBI-agent
* Patrick Gilmore som FBI-agent.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Last Mimzy* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *The Last Mimzy* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *The Last Mimzy* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Last Mimzy* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Last Mimzy* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *The Last Mimzy* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *The Last Mimzy* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *The Last Mimzy* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
|  |
| --- |
| Et opptak av *The Last Post*  |

*Menenpoort* (minneport) i Ieper for de falne fra Commonwealth
**«The Last Post»** er et militært hornsignal som hovedsakelig spilles i Storbritannia og Commonwealth-statene.

Signalet «The Last Post» («den siste [vakt]post») benyttes oftest ved militærbegravelser og andre seremonier knyttet til falne under krig. Som regel er trompetisten fra britisk infanteri eller kavaleribasunisten fra britisk kavaleri (som nå for det meste er motoriserte panseravdelinger) eller signalhornspiller fra britisk artilleri (Royal Horse Artillery og Royal Artillery). 

Selv om det ikke finnes kildefast belegg for det, er det alminnelig antatt at Joseph Haydn komponerte signalet, eller i det minste var behjelpelig. Han bodde og arbeidet i London, da regjeringen under George III mot slutten av 1700-tallet besluttet at hornsignalene i de væpnede styrkers forskjellige grener og avdelinger skulle standardiseres. Haydn virket den gang ved hoffet. Det anføres som støttende for hypotesen at både dette hornsignalet og *reveljen* fra samme tid er musikalsk temmelig komplekse. Dessuten har signalene fått meget kyndig overtatt og innarbeidet detaljer fra fraser fra forskjellige regimentstradisjoner.

Se også
-------

* Tappenstrek

Eksterne lenker
---------------

* (en) Last Post – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Last Post Association website relating to the Menin Gate (an MP3 recording of "Last Post" can be heard at this website)
* Last Post website run by a trumpet player, with music, MIDI files and notes on performance and nomenclature.
**«The Last Waltz»** er en britisk sang skrevet av Barry Mason og Les Reed. Den var én av Engelbert Humperdincks største hits og tilbrakte femten uker på toppen av det britiske singlelisten i september og oktober 1957. Humperdinck hadde allerede hatt en nummer én-hit i Storbritannia tidligere samme år med «Release Me», som lå seks uker på toppen.

Sangens tittel er noe av en flertydighet, ettersom den refererer til jeg-personens flørste og siste danser med kvinnen han elsker. Den første dansen var den «siste dansen», som ble spilt i selskapet hvor de møttes og den siste dansen betegnet slutten på deres forhold etter at deres romanse hadde kjølnet.

Franskspråklige versjoner med Mireille Mathieu og Petula Clark med tittelen «La Derniere Valse» ble utgitt i 1967. Clarks versjon var også med på hennes album *The Other Man's Grass Is Always Greener* (1968).

Sangen er assosiert med fotballklubben Gillingham.

Norsk versjon
-------------

Signaturen Albert har skrevet den norske teksten. På norsk bærer den tittelen «Den siste valsen».

### Innspillinger

* Ray Adams. Utgitt på singlen Fontana 269.079 TF
* Kjell Grunnteig, Kjell Karlsens orkester. Utgitt på singlen Triola TN 492 og på LP-platen *Melodier fra Ni-timen* (Flora).

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Engelbert Humperdinck | Storbritannias flagg Storbritannia | # 1 | 27 | 26. august 1967 |
| Engelbert Humperdinck | USAs flagg Billboard Easy Listening-isten | # 5 |  | 1967 |
| Engelbert Humperdinck | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 25 |  | 1967 |
| Petula Clark | Frankrikes flagg Frankrike | # 2 |  | 1967 |
| Mireille Mathieu | Frankrikes flagg Frankrike | # 2 |  | 1967 |
| Mireille Mathieu | Storbritannias flagg Storbritannia | # 26 | 7 | 16. desember 1967 |

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. juli 2012. Besøkt 9. november 2010.
**Ložišća** er en liten fjellandsby på vestsiden av den kroatiske øya Brač, 2 kilometer fra kysten, med et befolkningstall på 139 innbyggere (2011). Denne klyngen av kroatiske gårder er bygget i en fjellskråning og har utsikt over havet.

Sv. Ivana i Pavla fra 1820
--------------------------

Midt i bykjernen av Ložišća, står det en gammel forsamlingskirke kalt Sv. Ivana i Pavla (*St. John and Paul*). Da denne pittoreske barokk-kirken ble bygget i 1820, ble den viet til Saint Blaise, skytshelgenen i Dalmatia. Siden den tid har kirken hatt noe tilfeldige etterfølgende oppussinger.

Av de mest særpregede egenskapene ved kirkens arkitektur, finner man det store, intrikat utskårede, hvite marmorkorset på gårdsplassen til kirken. Denne øybygningsstilen er karakteristisk for øybygningene i Dalmatia.

Klokketårnet er innredet med marmor, og er tegnet av skulptøren Ivan Rendic, på andre halvdel av 1800-tallet. 

Klokketårnet rager høyt over resten av Ložišća-bebyggelsen  Foto: Magnus Aasen Aukland

Historie
--------

Ved at gårdene ble bygd på fjellgrunn, har innbyggerne levd av landet som omgir dem; engasjert seg i steinbruddsvirksomhet, vinproduksjon, olivenavl og utnyttelse av innmarken.[]

### Befolkningspopulasjon

I det 19. århundre hadde Ložišća ca. 800 innbyggere, i begynnelsen av det 20. århundre ca. 1500 innbyggere – og siden er innbyggertallet sunket betraktelig.

I den kroatiske folketellingen i 2011, ble det talt 139 innbyggere.

Referanser
----------

1. ↑   *Register of spatial units of the State Geodetic Administration of the Republic of Croatia*, Wikidata Q119585703,
2. ↑   (på hr, en) *2021 Croatian census: population data by age, sex, settlement*, Croatian Bureau of Statistics, 22. september 2022, Wikidata Q118496886,
3. 1 2  «Central Bureau of Statistics». *www.dzs.hr*. Arkivert fra originalen 2. april 2018. Besøkt 2. april 2018.
4. ↑  «Ložišća – Best of Brač». *Best of Brač* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 12. juni 2021. Besøkt 2. april 2018.

Kilder
------

* Filip, Galović, (9. desember 2014). «NAZIVI ZA ZANIMANJA, ZVANJA I POČASNE SLUŽBE ROMANSKOGA PODRIJETLA U GOVORU LOŽIŠĆA NA OTOKU BRAČU». *Čakavska rič : Polugodišnjak za proučavanje čakavske riječi*. 1-2 **(kroatisk)**. XLII: 87–112. ISSN 0350-7831. Besøkt 2. april 2018.
* Filip, Galović, (28. juni 2013). «JEZIČNE OSOBITOSTI MJESNOGA GOVORA LOŽIŠĆA NA OTOKU BRAČU». *FLUMINENSIA : časopis za filološka istraživanja*. 1 **(kroatisk)**. 25: 181–198. ISSN 0353-4642. Besøkt 2. april 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
EN gruppe sadhuer ved Girnar i delstaten Gujarat. Bildet på treet er av Dattatreya
**Sadhu** er i hinduismen en asket som praktiserer yoga og/eller tantra.

Sadhuen oppgir all materiell streben og avstår fra seksuell aktivitet. Tradisjonelt har dette vært et siste stadium i livet, etter at plikten til å føre slekten videre er fullført, men det er også sadhuer som vier seg til et liv i forsakelse fra ungdommen av.

Sahduer oppgir sitt verdslige liv og lever av almisser. Derfor kan man støte på tiggende sadhuer mange steder i India og nabolandene. De fleste sadhuer er menn, men det finnes også kvinner blant dem.

Det er stor variasjon i Sadhuenes praksis. Mange vandrer fra sted til sted, andre lever isolert i huler i fjellene eller i klostersamfunn sammen med sine ordensbrødre. Noen går i okerfargede klær som symboliserer sannyasa, andre kan gå nakne. Noen lar håret vokse, andre barberer det bort. Enkelte sadhuer røyker cannabis som del av sin religiøse praksis, andre kan innta vanskelige yogastillinger eller utføre spesielle ubehagelige øvelser i årevis.

Sadhuer er organisert i ulike ordener med mangehundreårige tradisjoner. Disse ordnene faller i to hovedgrupper, *shaivitter* som tilber Shiva i sine ulike manifestasjoner og *vaishnavitter* som tilber ulike manifestasjoner av Vishnu. Det finnes også sadhuer utenfor disse to hovegruppene, herunder sadhuer som tilber den store gudinna.

Sadhuene er en moderne manifestasjon av det indiske subkontinentets flere tusen år gamle forsakelsestradisjon. Slike grupper av religiøse menn og kvinner som har trukket seg tilbake fra samfunnet har lagt grunnlaget for mange av de indiske religiøse tankesystemene som ligger til grunn for hinduisme, buddhisme, jainisme og andre innslag i Sørasias religiøse mangfold.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sadhus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Hinduisme |
| --- |
| Guder | Apsara • Brahma • Ganesha • Dattatreya • Hanuman • Kali • Krishna • Lakshmi • Mahadevi • Rama • Shanghyang Widi Wasa • Sarasvati • Sita • Shiva • Vishnu | Om/Aum er den helligste stavelsen i hinduismen. |
| Tekster | Vedaene • Rigveda • Upanishadene • Ramayana • Mahabharata • Bhagavadgita • Sutra • Puranaene |
| Lærere | Ramakrishna • Vivekananda • Sri Aurobindo • Swami Prabhupada • ISKCON • Maharishi Mahesh Yogi |
| Lære | Reinkarnasjon • Moksha • Om • Holi • Vedanta • Brahman • Karma • Maya • Samsara • Dharma • Kali Yuga • Lotusblomst |
| Liv | Divali • Hindutempel • Hindukalender • Mantra • Namaste • Prambanan • Pudsja • Rudraksha • Sadhu • Sanatan Mandir Sabha • Samsara • Tantra • Yoga • Kaste |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NKC
 |
**Per Anders «Pelle» Sandstrak** (født 1965) er en svensk-norsk komiker, skuespiller og regissør som er mest kjent for stykket *Mr. Tourette Och Jag*, som omhandler hans egen lidelse, Tourettes syndrom. 

Sandstrak vokste opp i Overhalla. Han hadde vansker på skolen på grunn av utagerende oppførsel, og utviklet tidlig tvangslidelser i tillegg til Tourette. Foreldrene identifiserte tidlig sykdommen som Tourettes syndrom, men fikk ikke stilt diagnosen og fikk dermed ikke nødvendig hjelp. Sandstrak flyttet til Oslo, der tvangslidelsene utviklet seg videre og isolerte ham fra andre. På et tidspunkt ble han tilbudt amfetamin, og begynte med selvmedisinering. På vei inn i en kriminell løpebane ble han arrestert, og mens han satt i varetekt klarte han å komme i kontakt med en svensk ekspert på Tourettes syndrom. Dermed begynte en seks år lang behandling for tvangslidelser. Gjennom kognitiv atferdsterapi fikk han bukt med disse, og han lærte seg å leve med Tourette.

Sandstrak begynte å regissere sine egne stykker på 1990-tallet og har opptrådt som stand-up komiker siden begynnelsen av 1990–årene. Han er også kunstnerisk leder for teater- og filmkonstellationen *Barton Fink-gruppen* og har i flere år turnert med foredrags-forestillingen *Mr. Tourette och jag* både i Skandinavia og Nord-Amerika.

I 2008 gav han ut selvbiografien *Mr. Tourette och jag*.

Referanser
----------

1. ↑   Ratsit.se, www.ratsit.se, besøkt 31. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.birthday.se, type referanse database, besøkt 31. juli 2021, «född den 11 juli 1965»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Helsebiblioteket, www.helsebiblioteket.no, besøkt 31. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 26. mars 2018, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2 3 4  «www omsorgsforskning no». *web.archive.org*. 22. april 2021. Archived from the original on 22. april 2021. Besøkt 8. juli 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
6. ↑  *Dagbladet*. 9. mars 1991. «I kveld spiller: STRAPLESS + STAND UP COMEDY: PELLE SANDSTRAK»  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
7. ↑  «Mr Tourette och jag». *www.bibsent.no*. Arkivert fra originalen 31. juli 2021. Besøkt 31. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
Illustrasjon fra tittelbladet til *Robin Goodfellow: His Mad Pranks and Merry Jests* (1629)
**Puck** eller **Robin Goodfellow** er en ondsinnet vannånd eller alv i engelsk folklore, som har paralleller i flere andre former for folketro. Blant skotter kalles han Brownie, i germansk mytologi og germansk folklore opptrer han som Kobold og knekten Ruprecht, og i Skandinavia er han representert som nisser. Han opptrer også som narren ved alvenes hoff.

I folketroen kunne Puck gjøre mange tjenester, deriblant i form av mindre husarbeid, håndarbeid eller smørkjerning. Men han kunne også omgjøre alt arbeidet på et øyeblikk, gjennom sine utspekulerte triks, dersom man falt i hans unåde. Puck var kjent for å være iboende ensomme skapninger, som ofte streber etter å skaffe venner. Dette kunne gjøres ved å legge ut små gaver, for eksempel et glass melk eller andre godterier. Hvis man ikke gjorde det kunne han hevne seg med djevelske handlinger.

I William Shakespeares skuespill *En midtsommernattsdrøm* opptrådte han som en liten ånd som reiste rundt omkring i verden om natten, sammen med alvene.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Puck i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
*Se også: Skalar, et matematisk objekt.*

**Skalare** er den mest kjente arten i skalareslekten.
Den er populær som akvariefisk på grunn av at den er relativt hardfør og på grunn av dens spesielle utseende.

Den er relativt fredelig (til ciklide å være), men kan jakte på småfisk.
Akvariet bør være minst 50 cm høyt. Normalt er skalaren rundt 4–5 cm lang når den kjøpes i akvarieforretningen, men den eter mye og vokser fort, og blir opptil 16 cm lang. Den krever derfor mye plass, god filtrering, og regelmessige vannbytter.

Naturformen av en frisk skalare kan bli ca. 10-12 år gammel i fangenskap. Avlsformene blir sjelden eldre enn 8-10 år.

Adferd og forplantning
----------------------

Skalaren lever oftest i mindre grupper, men kan klare seg alene i akvarium. Skalaren er en pardannende substratruger som leker fritt. Antallet egg kan være opp mot 1000 per lek, men det er mer vanlig med 100-300 stykker. Eggene legges samlet, oftest på en vertikal overflate. I naturen benyttes nesten alltid nedhengende trerøtter som substrat, mens akvarielevende skalarer ofte foretrekker større, harde blader, eller til og med direkte på akvarieglasset. Innvendige filtere og varmekolber er også populære.
Egg og yngel passes av foreldrene. Som ungfisker er de stimdannende, og først som voksne danner de par og blir noe territorielle.

Varianter
---------

Det finnes mange ulike fremavlede varianter av skalaren. Noen fargevarianter er «marmor-», «sort», «spøkelses-» og «gullskalare». Man finner også varianter med forlengede finner. Naturformen er sølvgrå (og kalles derfor «silver»), med loddrette sorte bånd.

Peru- og altumskalarer
----------------------

Viltfangede skalarer har en rankere holdning og en mer symmetrisk kropp enn avlsvariantene. Skalarer som nedstammer fra Peru går også for å ha en noe høyere kroppsform enn skalarer fra Amazonas.

Slike eksemplarer kan for et utrent øye ligne på altumskalarer, som ligger mye høyere i pris enn vanlige skalarer. Disse blir da også ofte solgt som altumskalarer. Hvis man ikke er sikker på at man selv klarer å se forskjell på artene, bør man være svært forsiktig med å kjøpe altumskalarer, både fra private og fra zoo-butikken.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *skalare* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *skalare* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *skalare* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *skalare* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *skalare* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *skalare* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pterophyllum scalare* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Pterophyllum scalare* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Pterophyllum scalare* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Pterophyllum scalare* - FishBase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
**Glenn Thomas Jacobs** (født 26. april 1967 i Madrid i Spania), best kjent som **Kane**, er en amerikansk fribryter signert med World Wrestling Entertainments *SmackDown!*. Kane ble skadet av Mark Henry 5. august 2011, som skadet beinet hans med en stålstol, men etter noen måneder var han tilbake igjen.

Tidlig wrestling-karriere
-------------------------

Før Jacobs kom til United States Wrestling Association var han fribryter i Japan, Puerto Rico og Missouri. Han debuterte i USWA som **The Christmas Creature**, men var bedre kjent som **Doomsday**.  

I Smoky Mountain Wrestling var Jacobs kjent som **Unabomb**. Han og Al Snow vant SMW Tag Team Championship-titlene 7. april 1995.
Etter at han returnerte fra SMW og WWF kom han tilbake til USWA i 1997 og slo Spellbinder og ble USWA Southern Heavyweight Champion.

World Wrestling Entertainment
-----------------------------

Kane debuterte i World Wrestling Federation på Survivor Series i 1993 som **The Black Knight**.
I 1995 var han Jerry «The King» Lawlers onde tannlege, **Dr. Isaac Yankem DDS**.
Han var fremstilt som en falsk Diesel sammen med en falsk Razor Ramon i 1996, og de ble kalt «the fake Outsiders».
Han debuterte som **Kane** 5. oktober 1997 på In Your House: Badd Blood hvor han hjalp Shawn Michaels å vinne over Undertaker (Kanes «halvbror»(Kayfabe)) i en Hell in a Cell-kamp ved å gi ham en Tombstone Piledriver. Kane vant en 24-man battle royal på WrestleMania 24, slik at han fikk en tittelkamp mot ECW-mester Chavo Guerrero jr.. Kane vant kampen på 8 sekunder og ble ny ECW-mester.

Titler
------

* **Smoky Mountain Wrestling**
	+ SMW Tag Team Championship

* **United States Wrestling Association**
	+ USWA Southern Heavyweight Championship

* **World Wrestling Entertainment**
	+ WWE Tag Team Championship x1
	+ World Tag Team Championship ×9
	+ WWF Hardcore Championship
	+ WWF Intercontinental Championship ×2
	+ WCW World Tag Team Championship
	+ World Heavyweight Championship
	+ ECW Champion
	+ Intercontentalin Champion

Skuespillerkarriere
-------------------

Kane spilte hovedrollen som «Jacob Goodnight» i WWE-lanseringen *See No Evil*. Filmen hadde premiere i USA 19. mai 2006.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glenn Jacobs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Glenn Jacobs – Cagematch Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Jacobs – wrestlingdata.com Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Jacobs – Online World of Wrestling Rediger på Wikidata
* (en) Glenn Jacobs på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Glenn Jacobs på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Jacobs hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* WWE-profil

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |