recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Et **bordkort** er et kort med gjestens navn som angir ved hvilke bord og hvor ved bordet gjesten skal sitte. Bordkort benyttes ved arrangement som for eksempel bryllup, konfirmasjon, dåp, jubileum eller bankett. Bordkortet har ofte et design som passer til anledningen og stilen på borddekkingen. Det plasseres ovenfor tallerken og dessertbestikket eller på tallerken.

Er bordkortet av papir kan det plasseres i en bordkortholder eller brettes slik at det står med navnet lett lesbart når gjestene går rundt bordene for å finne sin plass. Men bordkort behøver ikke å være laget av papir, her kan man være kreativ, men de må passe sammen med blomsterdekorasjoner, servietter og resten av oppdekkingen på bordet.

Bordkort forhindrer klikkdannelse og at noen blir sittende alene sammen med en ukjent gruppe hvor de i gruppen kjenner hverandre godt. Bordplasseringen bør være nøye gjennomtenkt slik at man blander familier og grupper, men prøver å få personer som går godt sammen på hvert bord. Man splitter vanligvis ikke par men plasserer dem på samme bord, damen til høyre for herren, og plasserer man annenhver dame og mann er dette å foretrekke. Bordkortet tjener også funksjonen til å identifisere de som kan være ukjente for hverandre.

Referanser
----------

1. 1 2  Joyce Scardina Becker (2006). *Countdown to your perfect wedding*. St. Martin's Griffin. ISBN 978-0-312-34845-8.
2. ↑  «HVORFOR BORDKORT?». *Amanda Costa Thompson*. 20. juli 2019. Besøkt 13. desember 2021.
3. ↑  Dyrnes, Tjodunn (28. april 2016). «Slik lager du 3 fine bordkort | Coop Mega». *COOP* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 13. desember 2021. Besøkt 13. desember 2021.
4. ↑  «11 personlige bordkort som imponerer | Interflora Norge». *Interflora Norge |* **(norsk)**. 23. august 2021. Besøkt 13. desember 2021.
5. ↑  «Bordkort konfirmasjon - Fotobutikk». *Elite Foto*. Besøkt 13. desember 2021.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Juho Henrik Heiskanen** (i Tyskland under *Nom de guerre* **Heissman**) (født 21. juli 1890 i Joensuu, død 16. november 1965) var en finsk jäger og general. Han er mest kjent som sjefen for IV. armékorps (IV. Armeijakunta) under vinterkrigen.

Biografi
--------

### Tidlig karriere

Juho Henrik Heiskanen ble født den 18. desember 1889 til en bondefamilie i Joensuu (Pielisensuu församling) i storfyrstedømmet Finland. Hans foreldre var Paavo Heiskanen og Katri Väänänen. I 1911 gikk han på universitetet i Joensuu hvor han studerte karelske studier, og mellom 1911 og 1914 studerte han ved det juridiske fakultetet ved Helsingfors universitet.

I 1918 giftet han seg med Kyllikki Heis.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   The National Biography of Finland, Kansallisbiografia-ID 7804[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni
 |
**FLK «Nisshin Maru»** (japansk: 日新丸) er et flytende hvalkokeri og det største skipet i den japanske hvalfangstflåten. Det ble bygget av Hitachi i 1987 som fabrikktråler og døpt «Chikuzen Maru», men ble i 1991 ombygget til hvalkokeri med opphalingsslipp til erstatning for den over dobbelt så store «Nisshin Maru 3» (tidligere «Kosmos III»). «Nisshin Maru» har status som forskningsskip og har siden 1991 fanget 300-440 vågehval årlig i Antarktis med 3-4 hvalbåter.

Kollisjon 2006
--------------

«Nisshin Maru» og Greenpeaces MS «Arctic Sunrise» kolliderte i januar 2006. ICR publiserte videomateriale for å vise at «Arctic Sunrise» traff det japanske hvalfartøyet, men Greenpeace hevdet at det motsatte var tilfellet og at «Nisshin Maru» avskar deres fartøy.

Brann 2007
----------

Den 12. februar 2007 brøt det ut brann i skipets prosesseringsanlegg under fangst i Sørishavet. De omfattende skadene medførte at skipet i ti dager var ute av stand til å gå for egen maskin. En person omkom i brannen. New Zealand krevde at skipet måtte taues vekk, spesielt på grunn av nærheten til Kapp Adare og verdens største koloni av hekkende Adeliepingviner. Japans Institute of Cetacean Research (ICR), som administrerer skipet sammen med Kyodo Senpaku Kaisha, nektet å ta imot hjelp fra Greenpeace-skipet MS «Esperanza» som siden 17. februar hadde befunnet seg i nærheten for å overvåke situasjonen. Den 28. februar kunngjorde ICR at de avsluttet sesongens fangst på grunn av ødelagt utstyr, og «Nisshin Maru» returnerte til Japan.

Se også
-------

* Liste over flytende hvalkokerier

Referanser
----------

1. ↑  «Register of Ships». ClassNK. Besøkt 15. april 2009.
2. ↑  Brief Outline of the Japanese Research Whaling Program in the Antarctic (JARPA) Arkivert 6. april 2008 hos Wayback Machine. Whaling Library Arkivert 2. april 2009 hos Wayback Machine.. Besøkt 15. april 2009
3. ↑
4. ↑  Greenpeace ship rammed by whalers Arkivert 30. august 2007 hos Wayback Machine. Greenpeace International. Besøkt 15. april 2009.
5. 1 2  Japan Ends Antarctic Whale Hunt[*død lenke*] Fox News. Besøkt 15. april 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nisshin Maru (ship, 1987) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) IMO 8705292 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) FLK «Nisshin Maru» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen Rediger på Wikidata
* (en) Institute of Cetacean Research
**Lovunda/Lundeura naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde på øya Lovund i Lurøy kommune i Nordland. Reservatet ble opprettet for å «ivareta et spesielt hekkeområde for sjøfugl (lundekoloni), med det naturlig tilknyttede plante- og dyreliv.»
Lovunda er ei bratt øy, med høgeste punkt på 623 moh. Vernet omfatter også den lille Alkøya like vest for Lovund. Området har et areal på 1 533 daa, hvorav 350 daa sjøareal. 

Den største verdien i dette området er knyttet til hekkekolonien med lunde (*Fratercula arctica*) i Lundeura. Denne kolonien ble i 1979 anslått til cirka 40 000 par. Vegetasjonen her er sterkt preget av diffus fuglegjødsling, men viser ingen konsentrert gjødsling som i mange andre fuglefjell. På Alkøya, utenfor nordvestspissen av Lovunda har det vært hekking av noen få par alke og krykkje. Dessuten er det her hekking av toppskarv. 

Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lovunda/Lundeura naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* Verneforskriften hos Lovdata
* De norske ramsarområdene hos ramsar.org
* Miljøstatus: Lovunda/Lundeura naturreservat
* Informasjonsplakat med kart over naturreservatet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Stabbursnes naturreservat** er et naturreservat i Porsanger kommune, Finnmark. Stabbursneset er et stort elvedelta av sand og grus som Stabburselva har skylt ut i Porsangerfjorden, og reservatet har siden 2002 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Den sentrale delen av naturreservatet er **Valdak­myra**. På myr- og strandområdet ved Valdak­myra er det forbudt å ferdes i tiden fra 1. mai til 30. juni og fra 10. august til 20. september.

Reservatet ble opprettet i 1983 for å bevare et område med velutviklet havstrandvegetasjon. 

Det finnes store, flate strand- og fjærearealer både nord og sør for selve neset. Sjøen utenfor er svært grunn, og det indre av Porsangerfjorder er et av de viktigste våtmarkshabitatene for fugler i Norge, med sitt system av store strand-, fjære- og gruntvannsområder, elveutløp, holmer, sund og tidevannsstrømmer. De store flatene med strandeng (leirstrandvegetasjon med plantearter som tåler salt) er det mest karakteristiske ved området, med mange arktiske plantearter og plantesamfunn. 

Både ender, gjess og vadere finnes her. Ender bruker området til myting om sommeren, ærfugl overvintrer her, mens flere ulike arter raster her under vår- og høsttrekkene: krikkand, stokkand, brunnakke, sædgås og dverggås. Særlig bemerkelsesverdig er det store antallet polarsniper, flokker på 30 000 individer er observert under trekket.

Stabbursdalen nasjonalpark ligger i nærheten av reservatet.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Stabbursnes naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
Denne artikkelen omhandler festemiddel for ski.  For andre betydninger av ordet feller, se Felle (andre betydninger).
Ski med feller festet til skituppene
John Surr på ski med feller opp Slide Peak, California i 1943.
**Feller** er festemidler for ski eller andre fremkomstmidler på snø, laget av skinn eller syntetisk materiale og festes til skisålen (skiens underside) eller annen såle. Feller er et alternativ til skismøring, og avtagbare feller festes midlertidig til skiene med bruk av lim og festeanretning (krok) på skituppen, enden av skiene eller tilpassede hakk i skien.

Historie
--------

Historisk ble feller laget av dyreskinn hvor medgående hår sikret gli fremover, og motstridende hår sikret feste.

Fjellski
--------

Feller er tradisjonelt mest brukt av de som går toppturer i fjellet, enten på ski eller splitboard. Fordelen med feller er at skiene bevarer god gli ned fra fjellet når fellene tas av, og at de gir bedre feste enn de fleste skismøringer på veien opp.

Langrenn
--------

På 2010-tallet har integrerte feller også i økende grad blitt brukt under klassiske langrennsski til fritidsbruk.

Referanser
----------

1. ↑  «Lei av å smøre ski? Her er løsningen: - Den gjennomsnittlige turgåer merker ikke forskjell». *Aftenposten*. Besøkt 26. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Climbing skins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

| * v
* d
* r
Ski og skiaktiviteter |
| --- |
| Bakgrunn | Historie  **·** Skiføre  **·** Skigåing |  |
| Utstyr | Ski  **·** Staver  **·** Bindinger  **·** Smøring  **·** Feller  **·** Skiklær  **·** Rulleski |
| Nordisk | Skihopping **·** Skiflyging **·** Kombinert **·** Langrenn |
| Alpint | Slalåm  **·** Storslalåm  **·** Super-G  **·** Utfor  **·** Kombinasjon |
| Annet | Skiskyting  **·** Skifeltskyting  **·** Elgskiskyting  **·** Telemark  **·** Skiorientering  **·** Freestyle |
| *Se også:* Norges Skiforbund **·** FIS |
**Kobbevågen naturreservat** er et naturreservat på Malangshalvøya i Tromsø kommune, Troms. Naturreservatet ligger ved Balsfjorden, og har status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.

Reservatet ble opprettet i 1995 for å bevare et stort fjæreområde med tilhørende sjøområder. 

Kjernen i området er fjæresonen med de tilstøtende grunne sjøområdene, myrene og strandområdene i Kobbevågen. Det er flere mindre bekker og elver som renner gjennom området, som også omfatter en liten, men velutviklet strandeng. Vågen er et viktig rasteområde for vadefugler, gressender og dykkender både under vår- og høsttrekket

Ramsarområdet Balsfjord våtmarkssystem ble opprettet i 2002, og omfatter to naturreservat langs Balsfjorden.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kobbevågen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

  


|  |
| --- |
| **Balsfjord våtmarkssystem** er et Ramsar-område i Norge |
|  Grindøysundet | Kobbevågen | Sørkjosleira  |

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Kvisleflået og Hovdlia naturreservat** er et naturreservat i Engerdal kommune i Innlandet. Naturreservatet ligger ved svenskegrensa, øst for fylkesvei 26, sørøst for Drevsjø.

Reservatet ble opprettet i 1981 under navnet **Kvisleflået naturreservat** og med et areal på 33 km²; det ble utvidet og gitt nytt navn i 2005, som en del av Verneplan for skog. 

Det ble ramsarområde i 2002, på grunn av myrområdenes betydning for fugletrekk. Landskapet er et sammensatt mønster av gammel og død furuskog, myrer og tjern; og det er en viktig hekkebiotop for spesielt artene gluttsnipe og småspove. Av mer spesielle og sjeldne hekkearter kan nevnes sangsvane og fjellmyrløper. Like etter isløsning raster flere andearter som hekker i fjellområdene rundt Kvisleflået. I reservatet finnes det en tetthet av død furuskog som trolig ingen andre områder i Sør-Norge kan oppvise.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kvisleflået og Hovdlia naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* lovdata.no: verneforskrift

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Arkeologisk museum ved Universitetet i Stavanger** (AM eller AmS) er en del av Universitetet i Stavanger og arbeider med historien til Rogaland fra de første menneskene kom hit og frem til slutten av middelalderen. Museet holder til i Peder Klows gate 30 a på Våland. Jernaldergården på Ullandhaug, like ved Universitetet i Stavanger, er også en del av museet.

Museet ble skilt ut fra Stavanger Museum og etablert som selvstendig institusjon fra 1. januar 1975. Det holdt da til i Frue Meieris tidligere lokaler. I 1995 flyttet museet inn i nybygde lokaler.

Museets samlinger inneholder over 12 000 funn fra Rogaland, i tillegg til et naturvitenskapelig magasin. Hver vår og sommer arrangerer muséet arkeologiske undersøkelser i Rogaland. Den faste utstillingen, kalt Museoteket, gir en introduksjon til Rogalands forhistorie gjennom en tematisk presentasjon av oldsaker og andre funn. Museoteket har et arkiv åpent for publikum, med informasjon ordnet etter funnsted. 

Besøkstallet økte med 12,5 prosent i 2007, det steg fra 37 589 besøkende i 2006 til 44 538 i 2007. I 2017 hadde museet 57.069 besøkende. I 2018 hadde tallet steget til 65.563. 

Arkeologisk museum i Stavanger ble en del av Universitetet i Stavanger fra 1. januar 2009.

Museet har driver en omfattende publiseringsvirksomhet og har et eget forlag, AM forlag. Forlaget gir blant annet ut tidsskriftet *Frá haug ok heiðni*, som kommer med fire nummer i året og distribueres til alle medlemmene i Rogaland arkeologiske forening.

Direktører
----------

1975-1992 Odmund Møllerop.

1993-1998 Bjørn Myhre.

1999-2001 Roy Høibo.

2001-2002 Mari Høgestøl (konstituert).

2002-2010 Harald Jacobsen.

2010-2014 Arne Johan Nærøy.

2014- Ole Madsen.

Referanser
----------

1. ↑  www.rogalandsavis.no Arkivert 21. november 2011 hos Wayback Machine. *Blir UiS-muséum*. Publisert 19. august 2008. Besøkt 7. november 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Arkeologisk museum i Stavanger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
Ensilasjebåten MS «Hordafor III» på Storebø. Foto: Marius Vassnes 
En **ensilasjebåt** er en båt som brukes til frakt av ensilasje fra oppdrettsanlegg. Denne typen ensilasje er fiskebiprodukter som slo, filetavskjær og hoder – som blir kvernet og tilsatt syre for å senke pH (<4). Prosessen dreper mikroorganismer og gjør at massen blir flytende og stabil i romtemperatur. Ensilasjebåter har utstyr for kverning av død fisk og kan pumpe fisken direkte fra merden på fiskeoppdrettet ved stor dødelighet.

Mange ensilasjebåter blir brukt til beredskap. Dersom fisk dør ved et fiskeoppdrett, kan båtene rykke ut for å ensilere fisken. Ved ensilering samles den døde fisken opp, kvernes og ensileres. Ensilasjen skal ha en stabil pH under 3,8. Dette måles med pHmåler, og justeres med tilstrekkelig mengde maursyre.

Ensilasjen blir ofte brukt til enten biogass eller som ingrediens i fôr til pelsdyrnæringen.

Ensilasjebåter i Norge
----------------------

I Norge skal alle båter som frakter fiskeensilasje og fiskeavskjær i bulk ha NLS-sertifikat.Tabellen viser ensilasjebåter som operererte i Norge i juli 2023.

| Navn | Bilde | Byggeår | Flaggstat | Rederi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| MS «Hordafor III» |  | 1967 | Norge | Pelagia Hordafor |
| MS «Hordafor IV» |  | 1975 | Norge | Pelagia Hordafor |
| MS «Haugfjord» |  | 2011 | Norge | Scanbido Logistics |
| MS «Scanbio Dart» |  | 1976 | Norge | Scanbido Logistics |
| MS «Scanbio Elida» |  | 2020 | Norge | Scanguard I |
| MS «Scanbio Orateca» |  | 1982 | Danmark | Scanbido Logistics |
| MT «Bårdsund» |  | 1986 | Norge | Tysnes Sjøtransport |

Referanser
----------

1. ↑  «Ensilasjebåt - KulturNav». *kulturnav.org*. Besøkt 25. juli 2023.
2. ↑  «Dødfiskplukking, ensilasjehåndtering og registrering - Prosedyre» (PDF). Mowi ASA. 15. februar 2021. Besøkt 25. juli 2023.
3. ↑  «Ensilasje - KulturNav». *kulturnav.org*. Besøkt 25. juli 2023.
4. ↑  Sjøfartsdirektoratet. «Frakt av ensilert fisk og fiskeavskjær». *www.sdir.no* **(norsk)**. Besøkt 8. mars 2024.
5. ↑  «Vessel type: Ensilage». *aquafacts.com*. Aquafacts. 30. juli 2023. Besøkt 30. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ensilage vessels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Fartøy i havbruksnæringen |
| --- |
| 
* Brønnbåt
* Bløggebåt
* Servicefartøy
* Fôrbåt
* Avlusningsskip
* Ensilasjebåt
* Dykkerbåt

 | Servicefartøy |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |

Portal: Sjøfart
Søndre Magnillsjøen (til venstre), Magnillsætran og Nordre Magnillsjøen (til høyre)
**Magnilldalen-Busjødalen landskapsvernområde** ligger i Tolga og Tynset kommuner i Nord-Østerdalen i Innlandet. Landskapsvernområdet er på 77 867 dekar. Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av et særpreget og vakkert natur- og kulturlandskap, der vegetasjon, seterlandskap med seterbebyggelse og setervoller, slåttenger, utmarksslåtter og kulturminner utgjør en viktig del av landskapets egenart.

I tilknytning til Magnilldalen-Busjødalen landskapsvernområde ligger Forollhogna nasjonalpark. Både landskapsvernområdet og nasjonalparken ble vernet i 2001.

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Nationally designated areas (CDDA)*, Wikidata Q1116062,

Eksterne lenker
---------------

* (no) Magnilldalen-Busjødalen landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Opprydning:** Denne artikkelen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den.

| Medaljeoversikt |
| --- |
| Langrenn: |
| Langrenn Norgesmesterskapet på ski |
| Gull | 2000 Vang | 3 x 5 km stafett |
| Gull | 2001 Steinkjer | 3 x 5 km stafett |
| Gull | 2004 Bardufoss | Lagsprint fristil |
| Gull | 2005 Lillehammer | Lagsprint fristil |
| Sølv | 2002 Høydalsmo | 3 x 5 km stafett |
| Bronse | 2005 Lillehammer | 3 x 5 km stafett |

**Ine Wigernæs** (født 30. april 1969) er en norsk tidligere langrennsløper. Hun er datter av en av pionerene innen kvinnelangrenn, Ingrid Wigernæs. Ine har representert Norge både i verdenscupen og i Ski-VM 2001 i Lahtis. Hun har 7 NM-gull i langrenn (stafett), duathlon og vintertriathlon. 

Ine Wigernæs har en doktorgrad i fysiologi fra Norges idrettshøgskole (2000) Active recovery after strenuous endurance exercise - with particular reference in the postexercise white blood cell count and plasma free fatty acid concentration  Arkivert 10. april 2021 hos Wayback Machine..

Hun er prorektor for samfunnskontakt ved Høgskolen i Innlandet mars 2022. Fra 2018 til 2022 var hun fagleder og førsteamanuensis på NTNU Gjøvik, institutt for Helsefag. Andre arbeidssteder har vært Høgskolen Campus Kristiania (førsteamanuensis), Valdreskommunene (Folkehelsekoordinator i Valdres natur- og kulturpark - valdres.no) og Beitostølen Helsesportsenter (forsker- og kommunikasjonsrådgver). 

Årlig holder hun mellom 30 og 50 foredrag for kommuner, interesseorganisasjoner, frivillighet, bedrifter, høyskoler, fagdager osv innen Folkehelse og kommunale strategier, sammenheng stress og sykdom, overbelastning, immunologi, mat, prestasjon, toppidrett og langrenn.

På vegne av Ridderrennet mottok hun, som styreleder i 2013 Idrettsgallaens hederspris av HKH kong Harald V .

Hun var ekspertkommentator i langrenn i sesongen 2006-2007 og har i 2017-2019 egen post i NRK radio om "hjertebank og sjelefred" om folkehelse, livsstilsvalg, hverdagsrutiner, mestring og fysiologi (eks. Sammen med pianisten Eivind Thoresen Skarpaas etablerte hun "trim i hverdagen" etter modell av morgengymnastikken til Reidar Morseth i regi av NRK i 2014.

Under NM i Meråker i mars 2003 viste dopingprøven til Ine Wigernæs forhøyet koffeininnhold. Hun ble frikjent for anklagen av Norges idrettsforbunds (NIF) domsutvalg. FIS suspenderte henne i november 2003 til januar 2004 i påvente av utfallet av ankesaken. NIF trakk anken mot Wigernæs og hun kunne stille i NM i Bardufoss i januar 2004. Hun fortsatte langrennskarrieren fram til 2006.

Som følge av bl.a. denne positive dopingprøven ble koffein fjernet fra WADA's liste over forbudte stoffer. Store variasjoner i leverens evne til koffeinutskillelse hos kvinner i forskjellige deler av menstruasjonssyklus er en av flere grunner til dette.

Referanser
----------

1. ↑  fra

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ine Wigernæs – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Soggebrua** eller **Sogge bru** er ei vegbru på fylkesvei 63 i Rauma kommune. Dagens bru er utført i stålfagverk 1934–1937. Brua krysser elva Rauma mellom Aak og Sogge der fylkesvei 63 kobles til E136 noen kilometer sør for Åndalsnes.

Soggebrua sett fra Åk med Romsdalshornet og Venjetindene bak.  Foto: Hallwylska museet, 1892 
I 1877 ble det oppført en 60 meter lang bro på trepåler på stedet, den ble ødelagt av flom i 1895. Ny trebro anlagt på steinkar i 1903, den var 2,5 m bred. I 1903 var det en bygdeveg men broen fikk statstilskudd fordi den hadde betydning for militærvesenet og for forbindelsen over Stigen til Valldal. Fra 1934–1937 ble broen utbedret ved å utvide steinkarene og med bro av stål. Utbedringen var ledd i arbeidet med kjørevei over Trollstigen. Broen har to spenn på 29 meter hver.

Referanser
----------

1. ↑  «Sogge bru». Statens Kartverk / Faktaark. Besøkt 26. oktober 2018.
2. ↑  Sogge bru – *romsdal.com* (lest 16.09.2012)
3. 1 2  Torvik, Arne Inge (2000): *Om samferdsel i Møre og Romsdal. Del II: Samfunn og ferdsel*. Utgitt av MRF, Molde.
4. ↑  Normann, Andreas: *Langs Raumavassdraget i kulturminneåret.* Utgitt av Rauma kommune, 1997.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Styringsretten** er arbeidsgivers rett til å fordele, organisere, lede og kontrollere arbeidsoppgaver, samt retten til å foreta ansettelse og oppsigelse av personal.

I utgangspunktet er det dermed arbeidsgiver som bestemmer på en arbeidsplass, selv om arbeidsmiljøloven og øvrige lovverk legger begrensninger.

Begrensninger i styringsretten
------------------------------

Normalt vil styringsretten kun innskrenkes av skriftlige forhold: 

1. Den enkeltes arbeidsavtale,
2. begrensninger nedfelt i lover, og i tillegg på arbeidsplasser der de ansatte er organisert og har opprettet tariffavtale,
3. de bestemmelser som gjelder i hovedavtale og overenskomst begrense styringsretten.

Kan man ikke henvise til brudd på disse punkter, vil arbeidsgiver (så sant han/hun ikke utfordres) vinne frem med sine avgjørelser.

Forankring
----------

Styringsretten er forankret i den private eiendomsretten. All den tid en privat person – enten direkte eller indirekte – eier eller leder en virksomhet, er det denne personen eller dennes representanter som bestemmer over alle sider ved selskapet. Den ansatte kan således ikke utøve eiermakt, men har gjennom arbeidskontrakten rett til å utføre arbeid ved virksomheten og motta lønn for dette.

Se også
-------

* Arbeidsmiljøloven
**Brigitte Bo Stolpmann** er kunsthistoriker og kunstner. Hun er bosatt på Årnes i Nes på Romerike. Siden 2002 har hun vært ansatt som universitetslektor ved Instituttet for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk ved Universitetet i Oslo.

Stolpmann har arbeidet med kunstnerisk fotografi siden 1977 og er kjøpt inn av Preus fotomuseum/ Norsk fotomuseum. Hun har deltatt på utstillinger i Norge og internasjonalt.

Stolpmann har sitt utgangspunkt i det analoge fotografiet og har utviklet et kunstnerisk uttrykk basert på fotografiets grafikktekniske muligheter. Siden 2005 har hun spesielt arbeidet med digitale fotomontasjer. Hun henter sitt motivtilfang fra naturlandskap, kulturlandskap og bylandskap. 

Etter artium var hun elev av maler og grafiker Hannes Loos med vekt på grafiske teknikker og akttegning. Hun studerte ved University of Applied Sciences, Krefeld (Fachhochschule Krefeld) 1975-1977 og ved Dortmund University of Applied Sciences and Arts (Fachhochschule Dortmund) 1977-1982. I 1982 tok hun diplomeksamen i fotodesign ved Dortmund University of Applied Sciences and Arts (Fachhochschule Dortmund). I 1990 tok hun magistergraden i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo (UiO).

Innkjøpt av
-----------

Preus museum

Nes kommune

EFTA Brüssel

Separatutstillinger
-------------------

* 2018 - Nes kulturhus, Årnes
* 2016 - Fotografiens hus, Oslo
* 2013 - Galleri Vulcan, Oslo
* 2012 - Nes kulturhus, Årnes
* 2011 - Albin Upp, Oslo
* 2011 - Sør-Odal kunstforening, Skarnes
* 2007 - Galleri Asbjørn, Kongsvinger
* 2004 - Galleri Asbjørn, Kongsvinger
* 2002 - Galleri Asbjørn, Kongsvinger
* 1983 - Blitz-huset, Oslo
* 1983 - RWI Haus, Düsseldorf
* 1982 - Galleri Keller, Moers, Tyskland
* 1981 - Preus fotomuseum
* 1981 - Risør kunstforening

Gruppeutstillinger
------------------

* 2018 - Galleri Elisabeth G, Tysnes
* 2017 - Galleri Elisabeth G, Tysnes

* 2016 - KHÅK, Ålesund

* 2012 - Albin Upp, Oslo
* 2010 - Preus museum, Horten
* 2009 - Auli mølle, Årnes
* 2005 - Nes kunstforening, Årnes
* 2004 - Galleri vanntårnet, Nesodden
* 1988 - Kvinnelige fotografer i Norden, Kjøbenhavn
* 1987 - International Photo Exhibition for Peace, Riga
* 1983 - Forbundet frie fotografer, Oslo

Eksterne lenker
---------------

* Kunstverket Galleri Arkivert 24. oktober 2018 hos Wayback Machine.
* Hjemmeside
* Profil på nettstedet til UiO
* Forbundet Frie Fotografer
**Senter for rettsinformatikk** (**SERI**) er en underavdeling av Institutt for privatrett ved Juridisk fakultet ved Universitetet i Oslo. 

Fagmiljøet ved senter for rettsinformatikk er opptatt av juridiske problemstillinger knyttet til bruken av IKT i jussens verden, eksempelvis når selvangivelsene behandles av dataprogrammer og ikke menneskehender.

Senterleder er professor Lee A. Bygrave.

Forskning
---------

SERIs forskning berører temaer som personvern, informasjonssikkerhet, elektronisk handel, medierett og er preget av tverrfaglighet og nær tilknytning til forskningen ved Avdeling for forvaltningsinformatikk.

Forskningen ved SERI og AFIN er organisert under et av fem forskningsområder. Forskningen har ofte et tverrfaglig preg, og den interdisiplinære tilnærmingen er en del av forskningsstrategien.[]

Senterets fagområder tilhører en av de raskest voksende rettslige disipliner, så vel akademisk som i det praktiske rettsliv. Gjennom oppdrag, utviklingsarbeid og andre former for samarbeid med norsk offentlig forvaltning og IKT-bransjen, tar SERI og de ansatte aktivt del i utviklingsarbeidet på mange områder.[]

Tverrfaglighet har alltid vært en viktig del av SERIs forskningsstrategi, og SERI ser det som en viktig forskningsoppgave å kunne bidra til forståelsen av forholdet mellom samfunnet og den informasjonsteknologiske utviklingen ut fra et rettsvitenskapelig ståsted.

### *CompLex*

*CompLex* (*Computer Lex*) er en skriftserie utgitt av senteret. Første utgave kom i 1981 og siden er det kommet over 200 utgaver.

Studier
-------

SERI leverer faginnhold og undervisning til flere emner som inngår i studieprogrammer både ved Det juridiske fakultet og andre fakulteter.

Eksempler på slike emner er: Opphavsrett og beslektede rettigheter; Ytringsfrihet, medie- og nettregulering; Personvern; Privacy, Data protection and Lex Informatica.

SERI har et utstrakt samarbeid med både offentlige og kommersielle aktører.

Personer med tilknytning til senteret
-------------------------------------

* Jon Bing
* Dag Wiese Schartum
* Olav Torvund
* Lee A. Bygrave

Referanser
----------

1. ↑  «CompLex». UiO. Besøkt 17. februar 2024.

Portal: Oslo
**Valle Idrottslag** er et norsk idrettslag fra Valle kommune i Agder. Idrettslaget ble stiftet 19. august 1923. Valle IL organiserer idretten i hele kommunen og tilbød i 2017 aktiviteter innen ski, friidrett, sykling, barneidrett, fotball, håndball, klatring og gang- og turmarsj og rundt 450 registrerte medlemmer.

Historie
--------

Lagets første formann var Tarald Nomeland. I begynnelsen var skiidrett viktig, men foreningen satset også på friidrett og svømming. I årenes løp har idrettslaget vært involvert i flere idrettsgrener som langrenn, slalåm, hopp, friidrett, sykkel og fotball. På 1990-tallet fikk idrettslaget også en egen klatregruppe. I 1984 gav idrettslaget ut en egen årskalender.

Valle Idrottslag ble i 2003 slått sammen med Hylestad Idrottslag.

Sesilåmi
--------

Valle IL var 1976 medarrangør på skirennet Sesilåmi. Sesilåmi var et klassisk høyfjellsskirenn fra Brokke i Setesdal til Sinnes i Sirdal. Skirennet var 53 km langt.

Referanser
----------

1. ↑  Valle idrottslag med von om eit godt idrottsår, *Avtrykk.no*, 1.1.2019

Eksterne lenker
---------------

* *Valle I.L* offisielle nettsted
I informatikk er et **attributtdomene** mengde med verdier som er tillatt i en attributt.

For eksempel kan et system ha følgende attributter (med tillate verdier, eller domenet i parentes):

```
Rom på hotellet (1–300)
Alder (1–99)
Gift (ja eller nei)
Nasjonalitet (norsk, svensk, dansk eller finsk)
Farger (rød, gul, grønn)
```

For relasjonsmodellen er det et krav at hver del av en tuppel skal være atomisk. Konsekvensen er at hver verdi i tuppelen må være av en grunnleggende type, eksempelvis streng eller heltall. For at hver elementærtype skal være atomisk må den ikke kunne brytes ned i flere deler. Dermed er domenet en elementærtype, og attributtdomenet er domenet en gitt attributt tilhører til en abstraksjon som tilhører eller er karakteristisk for en entitet.[*klargjør*]

For eksempel, i SQL kan man spesifisere et domene for en attributt med følgende kommando:

```
create domain personnummer\_type as char(11);

```
Kommandoen ovenfor sier: "Opprett en datatype personnummer\_type som er av typen tekst med 11 tegn".

Referanser
----------

1. ↑  Levene, Mark; Loizou, George (1999), *A Guided Tour of Relational Databases and Beyond*, Springer, s. 72, ISBN 9781852330088,  .
2. ↑  Narang, Rajesh (2011), *Database Management Systems*, PHI Learning Pvt. Ltd. s. 70, ISBN 9788120343139,  .
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Langrenn |
| Langrenn
Junior-VM |
| Gull | 2023 Whistler | Sprint, klassisk |
| Gull | 2020 Oberwiesenthal | Sprint, fristil |
| Sølv | 2019 Lahtis | Sprint, klassisk |
| Langrenn Norgesmesterskapet på ski |
| Gull | 2020 Drammen | Sprint, fristil |

**Ansgar Thorvald Evensen** (født 18. april 2000) er en norsk langrennsløper som representerer Vind Idrettslag. Han ble norgesmester på sprint under NM på ski 2020.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2016/17

Evensen vant sprinten og 10 km klassisk i M17-klassen under Junior-NM på ski 2017, og han fikk sølv på 10 km fri teknikk, bak Iver Tildheim Andersen. På 4 x 5 km stafett fikk han bronse sammen med Oppland Skikrets' førstelag. Han vant Norgescupen i langrenn for junior 2016/17 sammenlagt, i M17-klassen, etter at han vant seks av norgescuprennene.

### Sesongen 2017/18

Under Junior-NM på ski 2018 vant han sprinten i M18-klassen, dette var hans eneste medalje i dette mesterskapet. Han kom på femteplass på 15 km klassisk og ellevteplass på 10 km fri teknikk. På stafetten kom Oppland på ellevteplass. I Norgescupen i langrenn for junior 2017/18 kom han på fjerdeplass i klassen M18. Han vant to av norgescuprennene.

### Sesongen 2018/19

Evensen vant sprinten i klassen M19/20 år under Junior-NM på ski 2019. Han kom på 15.-plass på 20 km klassisk og 41.-plass på 20 km fri teknikk, begge disse øvelsene ble vunnet av Håvard Moseby. Oppland kom på tiendeplass på stafetten. Han vant to av rennene i Norgescupen i langrenn for junior 2018/19, og kom på sjetteplass sammenlagt i klassen M19/20. Under Junior-VM i Lahtis tok han sølv på sprinten.

### Sesongen 2019/20

Han deltok i Blinkfestivalen 2019 (rulleski), og vant der sprinten i klassen M19/20 år, og han kom på andreplass på 20 km under Blink Classics. I motbakkeløpet Lysebotn Opp kom han på 49.-plass i klassen M19/20.

Under Norgesmesterskapet på ski 2020 overrasket han som junior med å vinne sprintfinalen i seniorklassen. Evensen første NM-tittel i seniorsammenheng ble tatt på overlegent vis.

Under Junior-VM i Oberwiesenthal tok han gull på sprinten.

Referanser
----------

1. ↑  EQ Timing - *Norgescup Junior 2017*, besøkt 31. januar 2020.
2. ↑  Norges skiforbund - *NM jr. 2018 Klassisk*, besøkt 31. januar 2020.
3. ↑  Norges skiforbund - *NM jr. 2018 Fristil*, besøkt 31. januar 2020.
4. ↑  Norges skiforbund - *Statoil Norgescup, M18, 2017-2018*, besøkt 31. januar 2020.
5. ↑  «Junior smadret seniorene, viste fingeren og sendte stikk til Klæbo». *NRK*. 31. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ansgar Evensen – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Brannen i Hegdehaugsveien 32** i november 1938 kostet 29 mennesker livet, og regnes av Oslo Brannvesen som en av de verste brannene i Oslo.

Natt til søndag 6. november mellom klokken 02.00 og 02.30 startet en eksplosjonsartet brann i fotoatelieret etter fotograf Karl Anderson som holdt til i forretningsgården Hegdehaugsveien 32. I fotoatelieret i loftsetasjen var det satt i stand til en festlig sammenkomst og atelieret var pyntet med brannfarlige dekorasjoner.

Brannen fikk et eksplosjonsartet forløp, og ingen av de som var til stede berget livet, fordi dørene i fotoatelieret slo innover. De fleste omkomne ble funnet innenfor disse dørene.

I datidens Oslo, før telefonen var blitt allemannseie, var det satt opp brannmeldere (branntelegrafer) på strategiske steder, og brannen ble meldt fra en slik melder av en forbipasserende like etter at brannen brøt ut. Brannvesenet var raskt til stede fra to nærliggende brannstasjoner, men klarte ikke å forhindre katastrofen.

Det ble antatt at brannen oppstod som følge av det ble fotografert med magnesiumblitz, som igjen satte fyr på de lett antennelige dekorasjonene.

Referanser
----------

1. ↑  Kine Skyer (2022). «Dødsbrannen i Hegdehaugsveien 32». *Tobias*. 31: 125. Besøkt 4. oktober 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Et trist 65-års minne. Fra *Brannmannen* Arkivert 27. februar 2020 hos Wayback Machine.
* Kort omtale: Etatens historie
* Omtale av gården
***Integrert som faen*** var en humorforestilling av og med jentegruppa Queendom. Forestillingen ble satt opp på Fabrikken i 2005 og på Drammens Teater og Parkteatret i 2006. Forestillingen ble regissert av Aleksander Herresthal.

Queendom var Norges første humor-og revygruppe bestående av norsk-afrikanske kvinner. Gruppen ble etablert våren 1999 og bestod av skuespillere, sangere, skribenter og journalister med lang erfaring fra scene, radio og TV. Den faste kjernen bestod av fem kvinner: Hannah Wozene Kvam med bakgrunn fra Etiopia, Monica Ifejilika med bakgrunn fra Nigeria, Asta Busingye Lydersen med bakgrunn fra Uganda, Elisabeth Rodrigues med bakgrunn fra Kapp Verde og Isabell Dahlsveen Sterling med bakgrunn fra Trinidad og Tobago. I 2007 ble gruppen tildelt Oslo Bys Kunstnerpris fra Oslo kommune.

I 2019 feiret Queendom sitt 20-årsjubileum med platelansering og konsert på Riksscenen i Oslo 16. april. Gruppen var da blitt en duo bestående av Monica Ifejilika og Asta Busingye Lydersen. Platen de utga i 2019 har tittelen *MamaLove*.

Referanser
----------

1. ↑  RINGHEIM, TRUDE (8. november 2005). «Svart humor». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 4. august 2020. «Med teaterstykket «Integrert som faen» setter Queendom det endelige punktum for den såkalte «neger»-debatten.»
2. ↑  «Oslo bys kulturpris og kunstnerpriser – Oslo Byleksikon». *oslobyleksikon.no*. Besøkt 4. august 2020.
3. ↑  «QUEENDOM - RIKSSCENEN - Schous Kulturbryggeri». *www.riksscenen.no* **(norsk)**. 2019. Besøkt 4. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Anmeldelse av Mona Levin Arkivert 17. oktober 2007 hos Wayback Machine. (Aftenposten 2005)
* Queendoms hjemmeside
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
 **Irlands herrelandslag i ishockey** representerer Irland i ishockey for menn.

Irland debuterte ved verdensmesterskapet i 2004 på Island og vant en kamp mot  Armenia og tapte resten til  Mexico, hjemlandet  Island og  Tyrkia. Laget scoret totalt 23 mål og sluppet inn totalt 23 mål.

Året etter ble verdensmesterskapet i 2005 i Mexico, Irland nummer to med seier over  Armenia og tre tap mot  Luxembourg,  Sør-Afrika og mot hjemlandet  Mexico. Laget scoret likevel totalt 32 mål og slapp inn totalt 20 mål.

I 2006-verdensmesterskapet på Island i 2006 var Irland nok en gang sist med en seier mot  Luxembourg, uavgjort mot  Tyrkia og to tap mot  Armenia og mot hjemlandet  Island. Laget scoret bare 5 mål totalt og slo inn totalt 17 mål.

Året etter, D-verdensmesterskapet i Irland (hjemme) i 2007, kom deres store suksess så langt. De ble nummer to, akkurat på opprykk til C-VM, etter to seire mot nykommeren  Mongolia og mot  Sør-Afrika. I tillegg vant de på straffer mot  Luxembourg i en avgjørende finalekamp. Et tap kom mot vinneren  New Zealand. Laget scoret totalt 20 mål og slo inn totalt 8 mål.

Året etter kom C-verdensmesterskapet i Romania, Irland sist etter fem strake tap mot  Romania,  Belgia,  Serbia,  Israel og  Bulgaria. Laget scoret bare 8 mål og slo inn 57 mål.

Irland er i dag rangert som den 42. beste hockeynasjonen ifølge IIHFs verdensrangliste etter VM i ishockey.

Referanser
----------


| * v
* d
* r
Herrelandslag underlagt det internasjonale ishockeyforbundet |
| --- |
| Elite | 
* Canada
* Danmark
* Finland
* Frankrike
* Kasahkstan
* Latvia
* Norge
* Slovenia
* Slovakia
* Sverige
* Sveits
* Tsjekkia
* Tyskland
* Ungarn
* USA
* Østerrike

 |  |
| Divisjon I | 
* Estland
* Italia
* Japan
* Kina
* Litauen
* Nederland
* Polen
* Romania
* Serbia
* Storbritannia
* Sør-Korea
* Ukraina

 |
| Divisjon II | 
* Australia
* Belgia
* Bulgaria
* De forente arabiske emirater
* Georgia
* Irland
* Island
* Israel
* Kroatia
* Mexico
* New Zealand
* Spania
* Tyrkia

 |
| Divisjon III | 
* Bosnia-Hercegovina
* Hongkong
* Iran
* Kinesisk Taipei
* Kirgisistan
* Luxembourg
* Malaysia
* Nord-Korea
* Singapore
* Sør-Afrika
* Thailand
* Turkmenistan

 |
| Divisjon IV | 
* Filippinene
* Indonesia
* Kuwait
* Mongolia

 |
| Urangerte | 
* Andorra
* Argentina
* Armenia
* Aserbajdsjan
* Brasil
* Chile
* Hellas
* India
* Liechtenstein
* Macao
* Makedonia
* Marokko
* Moldova
* Namibia
* Portugal

 |
| Suspenderte | 
* Belarus
* Russland

 |
| Nasjoner som søker medlemskap i IIHF | 
* Algerie
* Bahrain
* Pakistan
* Tunisia

 |
| Tidligere nasjoner | 
* Böhmen
* Jugoslavia
* Sovjetunionen
* Tsjekkoslovakia
* Vest-Tyskland
* Øst-Tyskland

 |
*Se også: drone*
Flyvende fjernstyrt kvadrokopter.
Et **kvadrokopter** er et luftfartøy som får dynamisk oppdrift og fremdrift ved hjelp av selvstendige rotorer. Kvadrokoptere klassifiseres som rotorfly i motsetning til fastvingede luftfartøy slik som fly. De kan også klassifiseres som helikoptre, men til forskjell fra vanlige helikoptre anvender kvadrokoptere (som oftest) fastvinklede rotorblader, hvor rotorens helning i forhold til akslen ikke endrer seg når bladene dreier. Fartøyet styres ved at hastigheten til en eller flere rotorer varieres i forhold til de andre rotorenes hastighet.

Se også
-------

* Radiokontroll

Referanser
----------

1. ↑  Stafford, Jesse (Våren 2014). «How a Quadcopter works | Clay Allen». University of Alaska, Fairbanks. Besøkt 18. november 2015.
2. ↑  Stafford, Jesse (12. januar 2014). «How does a Quadcopter fly | Minicopter-jp.com». Minicopter-jp.com. Arkivert fra originalen 20. april 2015. Besøkt 18. november 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Christopher R. Cooke** (født 8. november 1973 i Meadowbrook i Pennsylvania i USA) er utnevnt til hjelpebiskop i erkebispedømmet Philadelphia.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Etter å ha oppnådd baccalaureat fra University of Delaware gjennomførte han sin presteutdannelse ved Saint Charles Borromeo Seminary, og oppnådde *Master of Divinity* og *Master of Theology*.

### Prest

Han ble ordinert til prest for erkebispedømmet Philadelphia den 20. mai 2006 av kardinal Justin Rigali. Han innehadde som prest de følgende stillinger: Kapellan i *Saint Eleanor* i Collegeville (2006-2008) og *Saint Martin of Tours* i Philadelphia (2008-2012); administrator for *Saint Francis of Assisi* i Norristown (2012-2013); spiritual (2013-2021) og dekan (siden 2021) ved *Saint Charles Borromeo Seminary*.

### Hjelpebiskop i Philadelphia

Den 8. desember 2023 ble han utnevnt av pave Frans til hjelpebiskop i Philadelphia. 

Bispevielsen er planlagt til 7. mars 2024.

Referanser
----------

1. 1 2 3   GCatholic.org, oppført som Christopher Randall Cooke, GCatholic person ID 75442, besøkt 6. mars 2024[Hentet fra Wikidata]
***Dendrobiella*** er en slekt av hettebiller som borer i ved.

Utseende
--------

Små (ca. 3 millimeter), langstrakte, sylindriske hettebiller. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Hos de fleste artene er brystskjoldet (pronotum) høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. **Hodet** er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. **Brystskjoldet** (pronotum) er karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. **Dekkvingene** er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og har lange, bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. **Beina** er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. **Larvene** er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.

Levevis
-------

De fleste av hettebillene borer i død ved. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen nordover til det sørvestlige USA.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
			* Familien **hettebiller**, **Bostrichidae**
				+ Underfamilien hettebiller, Bostrichinae Latreille, 1802
					- Stammen Xyloperthini Lesne, 1921 - over 140 arter
						* Slekten ***Dendrobiella*** Casey, 1898
							+ *Dendrobiella aspera* (LeConte, 1858)
							+ *Dendrobiella isthmicola* Lesne, 1933
							+ *Dendrobiella leechi* Vrydagh, 1960
							+ *Dendrobiella pubescens* Casey
							+ *Dendrobiella sericans* (LeConte, 1858)
							+ *Dendrobiella sericea* (Mulsant & Wachanru, 1852)
							+ *Dendrobiella sublaevis* Casey

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Ingmar Meland** (født 1966) er en norsk filosof. Han har særlig arbeidet med moderne fenomenologi og kulturfilosofi, og i 2011 disputerte han med en avhandling om Ernst Cassirers kulturfilosofi ved Universitetet i Bergen. Han er fast ansatt som førsteamanuensis i filosofi ved NTNU, med fast arbeidsplass på Gjøvik. Fra og med høsten 2018 til og med 1. august 2022 var Meland også ansatt som professor II ved Oslomet – storbyuniversitetet[*død lenke*] og han har tidligere vært førsteamanuensis i kulturstudier ved Høgskolen i Telemark (nå Universitetet i Sørøstnorge), gjesteforsker ved Göteborgs universitet og førsteamanuensis ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO), hvor han nå er ansatt som professor II fram til 31. januar 2024. Han har også vært selvstendig næringsdrivende, tilknyttet Høyskolen Kristiania som foreleser i vitenskapsteori, samfunnsvitenskapelig metode og retorikk, og han har i en årrekke vært rådsmedlem i og bidragsyter til Den norske filosofifestivalen i Kragerø.

Verk
----

* *Ernst Cassirer and His Philosophy — Four Recent Contributions*

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Peoplepill.com
3. ↑  Disputas: Ingmar Meland
4. ↑  Ansatte – NTNU
5. ↑  Ansatte – Oslo Met
6. ↑  På Kanten
7. ↑  «Ernst Cassirer and His Philosophy — Four Recent Contributions».

Eksterne lenker
---------------

* Publikasjoner i Cristin
* På Kanten 2016 - Ingmar Meland, Håvard Breivik og Tone Selmer Olsen «In Transit»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Efren V. Esmilla** (født 18. juni 1962 i Nagcarlan i Laguna på Filippinene) er utnevnt til hjelpebiskop i erkebispedømmet Philadelphia.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Etter å ha gått på *San Beda College* i Manila, emigrerte han til USA. Han gjennomførte sine teologiske studier ved Saint Charles Borromeo Seminary, og oppnådde *Master of Divinity*.

### Prest

Han ble ordinert til prest for erkebispedømmet Philadelphia den 15. mai 1993 av kardinal Anthony Bevilaqcua. Han innehadde som prest de følgende stillinger: Kapellan i *Saint John Chrysostom* i Wallingford (1993-2001) og i *Maternity of the Blessed Virgin Mary* i Philadelphia (2001-2003); assisterende direktør for pastoropplæring ved seminaret (2003-2004); direktør for det åndelige år ved seminaret (2004-2005); kapellan ved det filippinske bispedømmeapostolatet (siden 2005); kapellan i *Saint Martha* i Philadelphia (2005-2006); sogneprest for *Our Lady of Hope* i Philadelphia (2006-2020), *Saint Martin of Tours* i Philadelphia (siden 2020) og *Saint James* i Elkins Park (siden 2021).

### Hjelpebiskop i Philadelphia

Den 8. desember 2023 ble han utnevnt av pave Frans til hjelpebiskop i Philadelphia. 

Bispevielsen er planlagt til 7. mars 2024.

Referanser
----------

1. 1 2   GCatholic.org, oppført som Efren Veridiano Esmilla, GCatholic person ID 75443, besøkt 6. mars 2024[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |