recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Jugoslavias flagg Jugoslavia |
| Olympiske leker |
| Bronse | OL 1928 i Amsterdam |  Lagkonkurranse |
| Bronse | OL 1928 i Amsterdam |  Hopp |
| VM i turn |
| Sølv | VM 1922 i Ljubljana |  Lagkonkurranse |
| Bronse | VM 1922 i Ljubljana |  Mangekamp |
| Sølv | VM 1922 i Ljubljana |  Skranke |
| Sølv | VM 1926 i Lyon |  Lagkonkurranse |

**Stane Derganc** (født 1893 i Ljubljana, død 1981) var en jugoslavisk turner.

Han deltok i to olympiske leker for Jugoslavia, og to VM i turn. Under OL 1924 i Paris kom han på fjerdeplass i den individuelle mangekampen, og fikk femteplass i hopp på tvers og sjetteplass i bøylehest som beste resultat i enkeltapparater. Under neste OL, i 1928 fikk han bronse i lagkonkurransen og hopp individuelt.

I VM-sammenheng har han flere medaljer. Under sitt første VM, i 1922 i Jugoslavia, deltok han på det jugoslaviske laget som fikk sølv i lagkonkurransen, bak Tsjekkoslovakia. I tillegg fikk han bronse i den individuelle mangekampen, og delt sølv i skranke. Han deltok også i det neste verdensmesterskapet, i Lyon i Frankrike i 1926. Der vant Jugoslavia på nytt sølv i lagkonkurransen. Han vant ingen individuelle medaljer i dette verdensmesterskapet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stane Derganc – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Stane Derganc – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Stane Derganc – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Stane Derganc – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Insignier for SS-Standartenführer
**Standartenführer** var en paramilitær grad som ble brukt både i Sturmabteilung (SA) og Schutzstaffel (SS). Den ble innført som en tittel i 1925, og ble en grad i 1928. Den ble gitt til kommandanter for avdelinger kalt *Standarten*, med 300–500 mann.

I 1929 ble den delt i to grader, Standartenführer (I) og Standartenführer (II). Dette systemet ble oppgitt allerede i 1930 da både SA og SS utvidet gradssystemene.[]

Da NSDAP kom til makten i 1933 var Standartenführer den høyeste feltoffisersgrad, og tilsvarte oberst i Wehrmacht (Kapitän zur See i marinen).

Insigniene bestod av et enkelt eikeløv på begge jakkeslag. Dette var en av de første grader for insignier på begge jakkeslag ble innført, til fordel for insignier på et jakkeslag og enhetsmerke på det andre. En Standartenführer i Waffen-SS bar også skuldermerker som oberster i Wehrmacht.

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. Oslo: Cappelen. 1995. s. 393. ISBN 8202141389.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lavere grad:**Obersturmbannführer** | ***Grad i Schutzstaffel og Sturmabteilung*****Standartenführer** | Høyere grad:**Oberführer** |
| Slaget ved Ludford Bridge |
| --- |
| Konflikt: Rosekrigene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 12. oktober 1459 |
| Sted | Ludford Bridge, Shropshire52°21'50"N 2°43'8"V |
| Resultat | Avgjørende seier for lancastianerne |

 |
| Stridende parter |
|  Huset York |  Huset Lancaster |
| Kommandanter og ledere |
| Richard Plantagenet, 3. hertug av York | Henrik VI |
| Styrker |
| Ukjent | Ukjent |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent |

**Slaget ved Ludford Bridge** ble Huset Yorks største nederlag i den første fasen av rosekrigene. Slaget ble utkjempet ved Ludford Bridge i Shropshire den 12. oktober 1459.

Etter seieren i slaget ved Blore Heath gikk yorkistene videre til Worcester. Etter å ha møtt en kraftig, overlegen lancastriansk styrke vendte de tilbake til Ludford Bridge og stilte opp i defensive posisjoner. Før slaget hoppet Andrew Trollope, som hadde kommandoen over soldatene fra Calais, av fra yorkistenes styrke da Henrik VI tilbød ham benådning. Han tok med seg ikke bare sine menn, men også informasjon om yorkistenes styrke og planer. Lancastrianerne hadde dermed omkring tre ganger så mange soldater og oversikt over Yorks disposisjoner. 

Richard Plantagenet, 3. hertug av York flyktet sammen med sine sønner George og Richard og sine allierte Warwick og Salisbury, først til Calais og deretter til Irland. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
α-Solanin - Kjemisk sammensetning
**Solanin** eller **α-Solanin** er et glykolalkaloid som forekommer naturlig i alle planter i søtvierfamilien som en beskyttelse mot angrep av sopper og bakterier. Det er svært giftig både for mennesker og dyr, selv i små doser. 

Potetknoller som utsettes for lys vil få en økning i solanin-innhold. Knollen vil da få en grønnaktig farve, og er ikke egnet til å spise. Den grønne farven skyldes ikke solanin, men klorofyll som også dannes når potetknoller utsettes for lys, farven er altså en indikasjon på at knollen har vært utsatt for lys. Solaninet i knollen kan ikke fjernes ved å skjære vekk de grønne delene av knollen.

Rå, grønne tomater inneholder også solanin.

Giftighet
---------

Symptomene for forgiftning kan være oppkast, diare, mavekramper, halsbrann, hodeverk, svimmelhet. Slike symptomer vil oppstå i løpet av 8–12 timer etter inntak. Ved alvorlige forgiftninger kan lammelser, hallusinasjoner og hypotermi oppstå, og disse symptomene kan komme allerede etter 30 minutter.

Det er antatt at en dose på 2 mg solanin pr. kg kroppsvekt kan gi forgiftningssymptomer. Doser på over 5 mg pr. kg kan være dødelige (tilsvarer en persons inntak av 1,25–4,5 kg rå, grønne tomater).

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin
 |
Bevegelsen til stjerner av spektral klasse B og A rundt apex (til venstre) og antapex (høyre) i -/+ 200 000 år.
**Solapex** , eller **apex av solens retning** , refererer til den retningen som solen ferdes med hensyn til det lokale Ruhesystemet. Dette må ikke å forveksles med solens tilsynelatende bevegelse gjennom stjernebildet Dyrekretsen, som er illusorisk – denne foreslåtte bevegelse er faktisk forårsaket av jordens bane rundt solen.

Den generelle retningen av solens apex er sørvest for stjernen Vega nær stjernebildet Hercules. Det er flere koordinater for solens apex. De visuelle koordinater (som fås ved visuell observasjon av den tilsynelatende bevegelsen) er rett oppstigning (RA) 18t 28m 0s og deklinasjon (dec) på 30 ° Nord (i galaktiske koordinater: 56,24 ° lengdegrad, 22,54 ° breddegrad). Den radioastronomiske posisjonen er RA 18t 03m 50.2s og 30° 00′ 16.8″ (galaktiske koordinater: 58,87 ° lengdegrad, 17,72 ° breddegrad). 

Solens hastighet mot solapex er ca. 16,5 km/s. Denne hastigheten må ikke å forveksles med banefarten til Solen rundt galaksens senter, som er ca 220 km/s og er inkludert i bevegelsen til det lokale Ruhesystemet. Solens bevegelse i Melkeveien er også mer komplisert enn vi kanskje umiddelbart tror.

Arten og omfanget av solens bevegelse ble først demonstrert av William Herschel i 1783.

Solens antapex, motsatt retning av solens apex, ligger nær stjernen Zeta Canis Minoris.

* Bevegelsen av stjerner rundt apex (til venstre) og antapex (høyre) i - / + 500 000 år. For å vise dette bildet trenger du 3D-briller (rød-grønn eller rød-blått).Bevegelsen av stjerner rundt apex (til venstre) og antapex (høyre) i - / + 500 000 år. For å vise dette bildet trenger du 3D-briller (rød-grønn eller rød-blått).
* Bevegelsen av stjerner rundt apexBevegelsen av stjerner rundt apex
* Bevegelsen av stjerner rundt antapexBevegelsen av stjerner rundt antapex
* Bevegelsen av stjerner mellom apex og antapexBevegelsen av stjerner mellom apex og antapex

Referanser
----------

1. ↑  Priscilla Frisch (2000). "The Galactic Environment of the Sun", *American Scientist.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
*Morgenposten*s avisbygning i Nedre Vollgate rundt 1900 til venstre i bildet. Reklame på husgavlen til avisens kontor. En mann står og leser i en av avisene som henger på utsiden. I bygningen nr. 6 til høyre henger skilt for Sadelmager & Tapetserer E. Guldbrandsen og T. Thoresen Snedker. Foto: Ukjent / Oslo Museum 
***Morgenposten*** var en dagsavis som utkom i Oslo fra 1861 til 1971. Opprinnelig navn var *Christiania Nyheds- og Avertissements-Blad*, i 1866 kom Morgenposten inn som undertittel, de neste 70 årene vekslet avisen mellom å ha Morgenposten som over og undertittel før den fra 1936 permanent kun ble hetende Morgenposten. Avisen ble som oftest bare referert til som *«Sværta»*. Dette hadde imidlertid ikke noe med trykksverte å gjøre, men skyldtes at avisens grunnlegger eide en skosvertefabrikk, og i den første tiden holdt avisen til i de samme lokalene som fabrikken.

Morgenposten var en av de store dagsavisene som ikke var knyttet til et bestemt politisk parti eller ideologi. Den var tidlig på 1900-tallet Norges største, blant annet fordi den fikk fotfeste blant arbeiderklassen. Morgenposten fikk som en av fire aviser i Oslo komme ut uavbrutt gjennom andre verdenskrig. Den var kjent for å holde en høy kvalitet på kristenlivsjournalistikken, og ble av mange kristne oppfattet som en langt mer interessant avis enn Vårt Land, blant annet ved at den favnet bredere. Særlig blant folk innen Frelsesarmeen hadde den høy status, og var nesten betraktet som et supplement til Krigsropet.

Morgenposten ble sentral i avisoppgjøret etter andre verdenskrig og ble valgt ut av Erstatningsdirektoratet som en prøvesak for å få avklart om det var rettslig grunnlag for tilsvarende saker mot andre aviser. Høyesterett slo tre år senere fast at det kunne foretas inndragning av inntekter så lenge en hadde hatt NS-innsatt redaktør og brakte videre propagandameldinger, kommentarer og bilder fra den tyske okkupasjonsmakten. Morgenposten ble til slutt dømt til å få inndratt 170 000 kroner, fastsatt av Høyesterett. Beløpet var et av de høyeste i landet, for eksempel betalte Aftenposten bare inn 100 000 kr, selv om den avisen tjente mer på at den fikk komme ut under hele krigen, enn det Morgenposten gjorde.

Morgenposten tjente på krigen på den måten at mange av abonnentene fra Arbeiderbladet, som ble stanset, fant veien til den avisen som kom ut. Etter krigen opplevde Morgenposten en jevn nedgang fram mot nedleggelsen i 1971. Redaktør ved nedleggelsen var Leif Husebye.

Referanser
----------

1. ↑  «Morgenposten». Store norske leksikon.
2. ↑  *Sværta: Morgenposten - en gang Norges største avis*. [Oslo]: Orion. 1999. s. 13-14. ISBN 8245804061.

Litteratur
----------

* Yngvar Holm: «Sværta : Morgenposten – en gang Norges største avis», Oslo 1999 (ISBN 82-458-0406-1).
* Asbjørn Omberg: «Goebbels dikterte: norsk presse under okkupasjonen», Alb. Cammermeyers forlag, Oslo, 1945.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon
 |
Et **sørpeskred** er et skred som består av vannmettet snø. Et sørpeskred starter i slakere terreng enn et løssnøskred. De går ofte i terreng med helning 5–25°, vanligst er rundt 15°. De utløses når snødybden er på minst 0,5 m. De er ofte forbundet med klimatiske skredsykluser på slutten av vintersesongen eller om våren, når det er betydelig oppvarming på dagtid, men kan også forekomme om vinteren i perioder med sterk varme eller mye regn.

Sørpeskred kan oppstå når snøen demmer opp bekker og elver, eller når store vannmengder bygges opp i snødekket. Et sørpeskred kan dra med seg steinblokker, jord, trær og annen vegetasjon. Et sørpeskred ved Lesjaskog 15. juni 1877 rev med seg en gård, ødela tre kvernhus, gravde nytt løp og etterlot seg grus i en høyde på opptil 1,8 m

Det alvorligste sørpeskredet som er kjent i Norge skjedde i Haram 18. september i 1850 da gården Krogsæter ble tatt og tolv mennesker omkom.

Se også
-------

* Liste over ras i Norge

Referanser
----------

1. ↑  Regional varsling av jordskredfare: Analyse av historiske jordskred, flomskred og sørpeskred i Gudbrandsdalen og Ottadalen. Norges vassdrags- og energidirektorat 2014.
2. ↑  Hva er sørpeskred?. NVE

Eksterne lenker
---------------

* Hva er sørpeskred?. NVE
***Morgenklubben med Loven & Co*** er et norsk underholdningsprogram som har gått på Radio Norge siden 2009. I tillegg til nyhetsoppdateringer og aktualiteter inneholder programmet også humor- og underholdnings-innslag. Fast innslag er også Topp 10-listen som tar aktuelle hendelser på kornet og vrir og vender på dem. Programmet ledes av Øyvind Loven, Geir Schau og Kim Johanne Dahl. Loven og Schau har vært med i programmet siden starten i 2009, mens Dahl har vært med siden mars 2019. Tidligere programledere har vært Henriette Lien (2009–2016) og Annette Walther Numme (2016–2019), mens programlederstaben ble utvidet en periode i 2017 med Samantha Skogrand og Thea Hope. Programmet sendes direkte, mandag til fredag, mellom klokka 6 og klokka 10.

*Morgenklubben* er et av kanalens mest populære program og hadde et snitt på 400 000 lyttere i første halvdel av 2011. Lytterandelen var i samme periode på 11,7 %.

Første sending gikk på lufta mandag den 7. september 2009.

Morgenklubben med Loven *& Co - 28 timer live*
----------------------------------------------

Torsdag den 19. januar 2023, hadde Morgenklubben utvidet sin egen sending med et helt døgn (24 timer). Sendingen denne torsdagen startet som vanlig klokken 05.59, og varte helt frem til klokken 10.00 på fredagen. Gjester som var innom den 28 timer lange radiosendingen var Jarle Bernhoft, Erik Follestad, Mannskoret, Sandra Lyng, Eli Kari Gjengedal og tidligere Morgenklubben-programleder, Annette Walther Numme.

Programlederne under denne sendingen var Øyvind Loven, Geir Schau og Kim Johanne Dahl.

Prix Radio
----------

I 2012 ble programmet kåret til årets morgenflate av Prix Radio.

Referanser
----------

1. ↑  «RADIONYTT.NO - Henriette Lien slutter i morgenklubben». *www.radionytt.no* **(norsk)**. 30. mai 2016. Besøkt 28. januar 2019.
2. ↑  «RADIONYTT.NO - Nye stemmer i Morgenklubben, Thea Hope og Samantha Skogrand». *www.radionytt.no* **(norsk)**. 17. august 2017. Besøkt 28. januar 2019.
3. ↑  «RADIONYTT.NO - Nytt morgenshow på Radio Norge». *www.radionytt.no* **(norsk)**. 4. september 2009. Besøkt 28. januar 2019.
4. ↑  Pettersen, Jørn (18. oktober 2011). «Rekord for Radio Norge». *E24*. Besøkt 28. januar 2019.
5. ↑  «RADIONYTT.NO - Annette Walther Numme til Morgenklubben på Radio Norge». *www.radionytt.no* **(norsk)**. 11. august 2011. Besøkt 28. januar 2019.
6. ↑  «RADIONYTT.NO - Nytt morgenshow på Radio Norge». *www.radionytt.no* **(norsk)**. Besøkt 28. januar 2019.
7. ↑  «Morgenklubben med Loven & Co sender 28 timer i strekk på Radio Norge | Bauer Media AS». *kommunikasjon.ntb.no* **(norsk)**. Besøkt 20. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
Britiske infanterister angriper gjennom skyer av klorgass ved Loos, 25. september 1915
**Slaget ved Loos** var et britisk angrep på de tyske linjene ved Loos i det nordvestre Frankrike i slutten av september, 1915. Britene innledet slaget med å bombe de tyske linjene med 140 tonn klorgass med blandet resultat. Slaget var der første slaget i første verdenskrig der det ble brukt gass på slagmarken.

Angrepet startet den 25. september og britene brøt i utgangspunktet gjennom de tyske linjene. Angrepet stoppet imidlertid opp i de sekundære tyske linjene, som var forsvart med maskingevær. Den 26. september forsøkte de igjen å bryte de sekundære linjene, men tyskerne hadde forsterket linjene sine i løpet av natten og britene mistet 8 000 av de 10 000 soldatene som deltok i angrepet i løpet av fire timer. Den 27. fortsatte britene forsøkene på å storme de tyske stillingene, men tapene og utmattelsen på begge sider gjorde at slaget ebbet ut den 28. september.

Britenes reserver var ferske rekrutter og hadde vært flere mil unna da slaget tok til, og var hverken i stand til å hjelpe sine kamerater eller stå imot de tyske motangrepene. Selv om det forekom sporadiske britiske angrep etter dette var slaget i praksis over 28. november. De samlede tyske tapene var på 25 000 mann, britene mistet 50 000.

Referanser
----------

1. 1 2  Holmes, R. (2005). *The Little Field Marshal. A Life of Sir John French* (Cassell Military Paperbacks utg.). London: Jonathan Cape. s. 302-305. ISBN 978-0-304-36702-3.
2. ↑  Edmonds, J. E. (1928). *Military Operations France and Belgium, 1915: Battles of Aubers Ridge, Festubert, and Loos*. History of the Great War Based on Official Documents By Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. II (1st utg.). London: Macmillan. s. 389-391. OCLC 58962526.
3. ↑  Trueman, C. «The Battle of Loos». The history learning site. Besøkt 2. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |

Portal: Første verdenskrig
Politihøgskolen i Bodø
**Politihøgskolen i Bodø** ligger på Mørkved i Bodø ved siden av Universitetet i Nordland (UiN). Denne politihøgskolen er en av fire, de andre stedene finner man i Oslo, Kongsvinger og i Stavern. Per dags dato[*når?*] har politihøgskolen i Bodø 288 studieplasser, som er fordelt på første og tredje året.

I 1997 åpnet politihøgskolen avdeling Bodø, som én av fire avdelinger i Norge. De fire operative instansene utfører identisk utdanningsløp, med samme fokus på å utdanne politigeneralisten. Formålet med utdanningen å skape gode politigeneralister, hvilket innebærer at etter fullført bachelor skal studentene ha en moderat fagkompetanse innen mange områder. Grunnen til dette er at situasjonene man kommer opp i under aktiv tjeneste er utallige, og at man ikke er tjent med ensporede spesialister. En stor del av utdanningen er fysisk fostring. Til tross for at politiet er eneste nødetat uten årlige fysiske tester, har skolen stort fokus på å innprente gode treningsvaner.

Se også
-------

* Politihøgskolen
* Universitetet i Nordland

Eksterne lenker
---------------

* Regjeringsdokument
**Jarno «Jarppi» Leppälä** (født 11. august 1979 i Seinäjoki) er en finsk mediepersonlighet og medlem av The Dudesons. I Finland går han under kallenavnet «no thumb», men er mest kjent som «Jarppi».

Rundt 2001 begynte han, sammen med barndomsvennene Jarno Laasala, Jukka Hilden og Hannu-Pekka «HP» Parviainen, serien «The Dudesons», opprinnelig vist på MoonTV. Kort tid etter reiste Dudesons på turné med et liveshow. I 2004 startet han et nytt show med tittelen «Duudsonielämää». I 2005 gjestet Leppälä, sammen med Hilden, MTV-serien Viva La Bam med Jackass-profilen Bam Margera.

Jarppis replikk er «two thumbs up» fordi han mangler tommelen på høyre hånd. Den mest kjente forklarelsen var da han mistet tommelen mens han slåss mot en isbjørn. Ifølge filmen mistet han tommelen under et motorsykkelstunt. Under en intervju i 2001, Jarppi sa at han mistet tommelen mens han brukte et kraftverktøy. Legene forsøkte å sette tommelen på plass, men det var mislykket. Hans del av tommelen kan bli vist i Dudesons episode 7 av sesong 3: "The Return of Jarppi's thumb".

Jarppi har en sønn med sin kone, sangerinnen Elina Karttunen.

Serier
------

* Maailmankiertue (2001–2003)
* Törkytorstai (2003–2004)
* Duudsoni Elämää (2004)
* The Dudesons (2006–)
* Piilokamerapäälliköt (2008)
* Operaatio Maa (2008)
* Teräspallit (2010)
* The Dudesons in America (2010)
* Tanssii tähtien kanssa (2011)

Filmer
------

* The Dudesons Movie (2006)
* Bam Margera Presents: Where the ♯$&% Is Santa? (2008)
* Minghags (2009)
* Jackass 3D (2010)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jarno Leppälä på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jarno Leppälä hos The Movie Database Rediger på Wikidata
| Slaget ved Loudoun Hill |
| --- |
| Konflikt: Den skotske uavhengighetskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 4. mai 1307 |
| Sted | Loudoun Hill55°36'33,34"N 4°12'38,45"V |
| Resultat | skotsk seier |

 |
| Stridende parter |
| Skottland | England |
| Kommandanter og ledere |
| Robert I av Skottland | Aymer de Valence, 2. jarl av Pembroke |
| Styrker |
| Ca. 600 | Ca. 3 000 |
| Tap |
| ukjent | Betydelig |

**Slaget ved Loudoun Hill** skjedde ved Loudoun Hill i Skottland den 10. mai 1307. Det var det andre slaget som sto på samme sted i løpet den skotske uavhengighetskrigen.

Bakgrunn
--------

I 1307, elleve år etter det første slaget sto sto på Loundon Hill og hvor William Wallace vant over engelskmennene, året før hans enda større seier ved Stirling Bridge, møtte Robert Bruce den samme fienden på samme sted.

Flere måneder etter sine knusende nederlag ved Methven og Dalry hadde kong Robert I av Skottland (Robert Bruce) adopterte omtrent den samme taktikken som sin forgjenger. Historikerne har plassert slagmarken på sletten øst for gården Allanton, mellom myrlandet på nordsiden og innsjøen Loch Gait (nå pumpet vekk) ved siden av Avon Water. Loudoun Hill markerer den østlige enden av Irvine Valley. Herfra er det god utsikt over Ayrshire til Firth of Clyde og Arran.

Slaget
------

Robert Bruce kan muligens ha plassert hærstyrken i stillinger etter råd fra veteraner fra Wallaces hær. Ved å grave en serie med grøfter og løpegraver på begge sider fikk han en smal passasje som tvang engelskmennene ut i det vanskelige terrenget mellom myren og innsjøen. Det forhindret et frontal angrep fra den engelske hovedstyrken på 3000 kavalerister. De ble isteden spredt utover langs en trakt og mistet dermed fordelen av å være tallmessig overlegne.

Bruce hadde rundt 500 til 600 skotske soldater å møte fienden med. Skottene klarte å støtte fram i form av en spydspiss og skape forvirring og uorden blant engelskmennene. Engelskmennene begynte å vike. Deretter flyktet den engelske kommandanten, Aymer de Valence, 2. jarl av Pembroke, og sviktet sine menn ved å overlate dem til skottenes nåde. De overlevende flyktet til Bothwell.

Ettermæle
---------

Slaget ved Loudoun Hill var ikke et hovedslag, men blir ansett som viktig vendepunkt etter Bruces tidligere nederlag. Historikerne mener at det var hans «hurtighet, overraskelse, bevegelighet, små enheter, brent jord og ødeleggelser av festningsverker» som var kjennetegnet på Bruces krigføring, ikke nødvendigvis hans krigstaktikk på slagmarken. Hans motstander, Edvard II av England, var heller ikke av samme støpningen som faren.
En jurist i New York-politiet i USA
**Politijurister** (påtalejurister) er ansatte i politiet som er tildelt påtalekompetanse, det vil si at vedkommende både er en del av påtalemyndigheten og politiet.

De stillinger som omtales som politijurister er politifullmektig, politiadvokat, politiinspektør, visepolitimester og politimester.

Politijurister er utdannet jurister og gjennomgår i tillegg utdanning på Politihøgskolen. Politijuristene er enten tillagt ordinær eller det som omtales som delegert utvidet påtalemyndighet (avhengig av erfaring og noe som blir tildelt av det enkelte statsadvokatembete politidistriktet hører inn under etter en konkret vurdering av den enkelte politijurist hva gjelder prosedyreerfaring) og har i tillegg full politimyndighet. Det er politijuristene som er påtaleleder i etterforskning utført i politiet. Politijuristene fungerer også som aktor i retten i straffesaker av ulik karakter avhengig av type påtalemyndighet og erfaring de måtte inneha. De tyngre sakene aktoreres normalt av en statsadvokat. Det er dog ikke uvanlig at enkelte politijurister aktorer istedenfor statsadvokaten. Da har statsadvokaten pekt ut en egnet politijurist eller bedt politidistriktet tildele aktoratet til en politijurist som politidistriktet selv finner egnet.

Politijuristene er faglig underlagt påtalemyndigheten, men organisatorisk underlagt politiet, og bærer normalt politiuniform. Under hovedforhandlinger bærer de aktorkappe.

Alle politijurister inngår i ledernivået i politiet, dvs. høyere grader i politietaten, og er overordnet de aller fleste polititjenestemenn (dvs. politiutdannede). Det eneste unntaket gjelder stillingen politiinspektør, som i sjeldne tilfeller også kan innehas av politiutdannede. Politiutdannede ( gjennomført treårig politihøgskoleutdannelse ev. gjennomført ettårig eller toårig politiskole) som innehar stillingen politiinspektør innehar ikke påtalekompetanse.

Politijurister i særorganet Politiets Utlendingsenhet (PU) har derimot ikke påtalekompetanse og tilhører heller ikke påtalemyndigheten med Statsadvokaten og Riksadvokaten som faglig overordnede. Politijuristene i PU har alminnelig politimyndighet. De leder arbeidet med identitetsetterforskning/identitetsundersøkelser (undersøkelsesledere) og bistår ofte de øvrige politidistrikt med juridisk avklaringer da de har spisskompetanse innenfor utlendingsfeltet. Politijuristene i PU prosederer ikke i straffesaker. Deres oppgaver går blant annet ut på å fatte beslutninger om blant annet: pågripelser ,undersøkelser/ransaking av person, bolig m.m. beslag av gjenstander i identitetsøyemed, ileggelse av meldeplikt i medhold av utlendingssloven m.m. De prosedere ofte i fengslingsmøter (fengsling/forvaring i medhold av utlendingsloven). I disse fengslingsmøtene innehar de ikke rollen som aktor, men som statens prosessfullmektig. Politijuristene i PU har vanligvis mange års erfaring fra utlendingsforvaltningen som f.eks. UDI og UNE og har vanligvis i tillegg erfaring som politijurist (påtalejurist) fra ulike politidistrikt.
Badekåpe
En **morgenkåpe**, også kalt **badekåpe**, er en kåpe som vanligvis blir brukt etter bading i ens private hjem. Brukes oftest for å holde varmen når man kommer ut fra badet før man senere tar på seg sine vanlige klær. Brukes ofte med tøfler. 

Den er som en stor kåpe med åpning foran. Det følger som oftest med et belte som binder den sammen, svært sjelden med glidelås, da den skal være et enkelt og raskt antrekk. Ofte tar man den på når man står opp fra sengen og ikke har hastverk med å kle fullstendig på seg.

Morgenkåpe kommer fra den banyanske klesdrakten fra 1800-tallet.

De finnes i de fleste materialer, men det vanligste er bomull/frotté.

«Moter fra Wien» (*Wiener Moden*) viser to herrer i moteklær 1841. Den ene har spasérdrakt med flosshatt og stokk, den andre stor slåbrok, vide langbukser og tøfler til hjemmbruk. 
*Slåbrok* brukes ofte synonymt med morgenkåpe og badekåpe. Det sistnevnte plagget blir gjerne brukt før eller etter et bad eller en dusj, både som bekledning for å dekke og varme den nakne kroppen og som håndkle for å tørke den. Badekåper er ofte enda litt enklere enn slåbroker og er typisk laget av tjukk bomullsfrotté.

«Slåbrok» brukes om en løs frakk- eller et kåpeliknende klesplagg som en tradisjonelt bruker innendørs, vanligvis om morgenen før en kler på seg, eller om kvelden før en går til sengs. Plagget er typisk laget av myk frotté, gjerne stripete, silke eller skotskrutete ullstoff og har hette, sjalformet krage og løst knyttebelte. Ordet kommer fra nedertysk *slaaprok* som egentlig betyr 'frakk til å sove i', dannet av *slaapen*, 'sove', og *rok* , 'frakk'.

Se også
-------

* Røykejakke
* Kimono
* Nattøy, nattlue
* Serk

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «slåbrok» i *Ordbog over det danske Sprog 1700-1950*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bathrobes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Søkeresultat for «slåbrok» i Digitalt Museum
**Palestine Liberation Front** (PLF) er en palestinsk, militant gruppe, som er utpekt som en terrororganisasjon av flere land. Gruppen ble stiftet i 1961, og den er for tiden ledet av Abu Nidal al-Ashqar. 

Inntil nylig var lederne av PLF aktive i PLO med Abu Abbas som PLF-representant i PLOs eksekutivkomité. Etter 1993, da PLO undertegnet Oslo-avtalen, ble gruppen enig om å forlate terrorisme og anerkjenne Israel sin rett til å eksistere. 

Bevegelsen opprettholdt kontorer i de palestinske områdene, i Libanon og i Irak, men gruppens aktiviteter skrumpet inn. Den har en lav oppslutning på Vestbredden og på Gazastripen, og dens største styrke ligger i de palestinske flyktningleirene i Libanon, der det er rapportert at den er koordinert med Fatah.

I november 2001 ble 15 medlemmer av en PLF-celle arrestert av israelske myndigheter. Noen av dem som ble fanget hadde fått militær opplæring i Irak. Cellen hadde planlagt flere angrep i Jerusalem, Tel Aviv og på Ben Gurion-flyplassen. Cellen hadde tidligere vært involvert i terrorist-aktiviteter, inkludert bortføring og drap på den israelske tenåringen Yuri Gushstein. 

Gruppen stilte til valg i Palestina i 2006 under navnet *Martyr Abu Abbas*, men den klarte ikke å vinne et eneste sete.
***Morgenrot*** («Morgenrøde») er en tysk ubåtfilm av Vernon Sewell og Gustav Ucicky fra 1933 som foregår under første verdenskrig.

Handlingen ble filmet i Kiel.

Handling
--------

Handlingen er lagt til 1916, og inneholder en fiksjonert versjon av den britiske krigssekretærens død, feltmarskalk Herbert Kitchener om bord på krysseren HMS Hampshire - på vei til Russland. En vellykket tysk Ubåt-leder, Helmut Liers, bor i den fiktive byen Nord-tysk Meerskirchen sammen med sin mor. Men moren hans har allerede mistet to sønner på grunn av verdenskrigen. Liers er den lokale helten i Meerskirchen, på grunn av hans kommando over ubåten U-21. Den første delen av filmen handler om opplevelsene til Liers og hans mannskap. Moren til Liers forsøker å skaffe sønnen sin et mindre risikofylt oppdrag, på land. Men Liers blokkerer dette forslaget, og sier at han ønsker å slåss videre til Tyskland enten vinner krigen eller han er død.

I den andre delen av filmen får den tyske marinen vite at en veldig viktig britisk militær leder (som aldri blir navngitt i filmen, men tydeligvis er ment å forestille Herbert Kitchener) har gått om bord på et skip som skal frakte ham til Arkhangelsk i Russland. Liers og hans U-båt blir sendt ut for å myrde den britiske militærlederen, en oppgave som blir gjennomført vellykket. Men Lier og hans ubåt blir deretter tatt i bakhold, og ubåten deres blir alvorlig skadd i dette sammenstøtet. En skvadron britiske destroyere forsøker å jage U-21 over hele Nordsjøen.

Priser
------

Amerikanske National Board of Review tildelte den prisen som beste utenlandske film i 1933.

Medvirkende
-----------

* Rudolf Forster: Kapitänleutnant Liers,  
U-Boot-Kommandant
* Adele Sandrock: Mutter Liers
* Camilla Spira: Grete Jaul
* Else Knott: Helga, Tochter des Bürgermeisters
* Gerhard Bienert: Steuermann Böhm
* Fritz Genschow: Oberleutnant Fredericks („Fips")
* Friedrich Gnaß: Torpedomatrose Juraczik
* Walter Kuhle: Kassecker
* Hans Leibelt: Bürgermeister
* Franz Nicklisch: Matrose Petermann
* Paul Westermeier: Bordfunker Jaul
* Eduard von Winterstein: Hauptmann Kolch

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 26. mai 2016.
2. ↑   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Morgenrot* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Morgenrot* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Morgenrot* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Morgenrot* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Morgenrot* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Morgenrot* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***The Breaking Point*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Paul Scardon.

Handling
--------

Ruth Marshalls alvorlige økonomiske situasjon tvinger henne til å gifte seg med den velstående Richard Janeway, som snart er utro mot henne. Ikke bare det, men på bryllupsreisen deres innleder han snart en romanse med Lucia, den tidligere kjæresten hans. Ruth blir snart gravid. Men den natten barnet deres blir født, bestemmer Richard seg for å delta på en vill fest.

Ikke lenge etterpå kaster han Ruth ut av hjemmet deres, og truer med å gi barnet deres til elskerinnen hans. Etter hvert blir Richards overgrep mer enn Ruth kan tåle. Men hva skal hun gjøre?

Skuespillere
------------

* Bessie Barriscale som Ruth Marshall
* Walter McGrail som Richard Janeway
* Ethel Grey Terry som Lucia Deeping
* Eugenie Besserer som Mrs. Janeway
* Pat O'Malley som Phillip Bradley
* Winter Hall som Dr. Hillyer
* Wilfred Lucas som Mortimer Davidson
* Joseph J. Dowling som Mrs. Marshall
* Lydia Knott som Mrs. Marshall
* Irene Yeager som Camilla

Referanser
----------

1. ↑  THE BREAKING POINT

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Breaking Point* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
| Artikkelen inngår i serien om
**Politikk i Hitra** |
| --- |
| Frøya kommuneKart over Frøya kommune |
| **Kommunestyre** |
| Hitra kommunestyre 2011-2015
Ordførere
Hitra rådhus |
| **Kommunestyrevalg** |
| Hitra kommune (1963–idag)
Sandstad (1916–1959)
Fillan (1937–1959)
Kvenvær (1937–1959)
Hitra kommune (1937–1963) |
| **Utvalg** |
| Teknisk komite
Oppvekstkomiteen
Helse- og omsorgskomiteen |

**Hitra kommunestyre** består av 23 representanter, hvorav fem også er medlem av formannskapet. I perioden 2011-2015 hadde kommunestyret representanter fra åtte partier.

Utdypende artikler: Kommunestyrevalg i Hitra kommune og Liste over ordførere i Hitra

Historie
--------

Fra 1837 bestod Hitra formannskapsdistrikt av dagens kommuner Hitra og Frøya. Frøya skilt ut som egen kommune med 3 949 innbyggere 1. januar 1877. 

Fillan med 2 241 innbyggere ble skilt fra Hitra den 1. januar 1886. Sandstad ble senere skilt ut fra Fillan som egen kommune 1. juli 1914 med 947 innbyggere. Kvenvær med 1 157 innbyggere ble skilt ut fra Hitra kommune 1. januar 1913. Den gjenværende kommunen Hitra hadde etter fradelingen 1 439 innbyggere og fortsatte som egen kommune, men med øyas navn.

Dagens kommune ble etablert ved kommunesammenslåingen 1. januar 1964, der de tidligere kommunene Hitra, Fillan, Sandstad og Kvenvær kommuner etablerte den nye Hitra kommune. Den nye storkommunen fikk et innbyggertall på 4 611 og Fillan ble valgt som nytt kommunesenter der det ble bygd kommuneadministrasjon, barne-, ungdoms- og sentralskole og svømmehall.

Oppslutning valg
----------------

**Prosentvis oppslutning**

| Parti | 1963 | 1967 | 1971 | 1975 | 1979 | 1983 | 1987 | 1991 | 1995 | 1999 | 2003 | 2007 | 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Arbeiderpartiet | 38,4 | 33,6 | 35,7 | 27,3 | 30,2 | 27,0 | 31,1 | 23,8 | 24,8 | 24,6 | 23,5 | 36,2 | 39,7 |
| Sosialistisk Venstreparti | - | 5,0 | 4,0 | 6,5 | 6,2 | 5,2 | 6,4 | 13,3 | 7,4 | - | 10,7 | 6,8 | 5,5 |
| Senterpartiet | - | - | 18,5 | 18,7 | 13,4 | 11,3 | 12,1 | 16,6 | 20,2 | 14,8 | 9,4 | 7,8 | 4,7 |
| Kristelig Folkeparti | - | 12,6 | 12,2 | 12,5 | 11,7 | 9,1 | 8,5 | 9,8 | 8,9 | 10,8 | 5,3 | 5,4 | 3,0 |
| Venstre | - | - | 3,5 | 3,2 | 4,3 | 2,0 | - | - | - | 3,9 | 2,7 | 1,9 | 3,6 |
| Høyre | - | 20,6 | 14,7 | 22,5 | 25,7 | 16,9 | 23,6 | 30,6 | 28,8 | 27,5 | 22,1 | 10,5 | 13,6 |
| Fremskrittspartiet |  |  |  |  |  | 5,6 | 5,7 | 4,5 | 8,1 | 13,6 | 24,4 | 31,3 | 10,7 |
| Miljøpartiet De Grønne |  |  |  |  |  |  |  |  | 1,9 | 4,9 | 1,9 |  | 1,6 |
| Rød Valgallianse |  |  |  |  |  | 3,4 | 5,2 | 1,4 |  |  |  |  |  |
| Upolitisk liste | 10,1 | 7,1 | 3,3 | 9,3 | 8,5 | 8,0 |  |  |  |  |  |  |  |
| Øylista |  |  |  |  |  | 11,3 | 7,3 |  |  |  |  |  |  |
| Borgerlig fellesliste | 51,4 | 21,2 | 8,1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Referanser
----------

1. ↑  «Frøya». NRK Trøndelag. 2011.
2. ↑  «Tabeller for kommunevalg». Statistisk sentralbyrå.

Eksterne lenker
---------------

* Hitra kommune - politisk organisering
**Politiets sjøtjeneste** er en del av den norske politietaten og består av ca. 35 fartøyer (pr. 2015). Hvert enkelt politidistrikt har ansvar for tjenesten innenfor sitt geografiske område, og utgiftene til materiell og personell dekkes siden 2001 innenfor distriktets ordinære budsjett. Politidirektoratet gir årlige føringer for generelle satsingsområder som bør tillegges vekt. Ut over dette tilpasser politidistriktet oppgaveutførelsen og prioriteringer til sine lokale behov.

Politiets sjøtjeneste er lagt opp som en allsidig tjeneste hvor man patruljerer over store strekninger for å få størst mulig forebyggende effekt av politiets nærvær. Videre prioriteres kontrollvirksomhet mot problemområder som uvettig kjøring, høyhastighetskjøring og promillekjøring. Det er også etablert et utstrakt samarbeid med andre offentlig etater og private organisasjoner på sjøen, som Kystvakten, Tolletaten, Fiskeridirektoratet, Statens naturoppsyn, kommunenes skjærgårdstjeneste og frivillige organisasjoner som Redningsselskapet.

Bilder
------

* 
* 
* 
*

Se også
-------

* Sjöpolisen

Referanser
----------

1. ↑  Prop. 51 L (2014–15)
2. ↑  nrk.no
3. ↑  «fiskeridir.no». Arkivert fra originalen 20. juli 2021. Besøkt 20. juli 2021.
4. ↑  fiskeribladet.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Police boats in Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politi- og lensmannsetaten |
| --- |
| Justis- og beredskapsdepartementet |
| Våpen | Nasjonale enheter | 
* Politidirektoratet
* Politiets sikkerhetstjeneste
* Påtalemyndigheten i Norge
* Spesialenheten for politisaker
* Sysselmesteren på Svalbard

 |
| Politidistrikter | 
* Agder
* Finnmark
* Innlandet
* Møre og Romsdal
* Nordland
* Oslo
* Sør-Vest
* Sør-Øst
* Troms
* Trøndelag
* Vest
* Øst

 |
| Særorganer | 
* Kripos
* Politiets utlendingsenhet
* Politihøgskolen
* Utrykningspolitiet
* Økokrim

 |
| Nasjonale organ | 
* Nasjonalt ID-senter
* Politiets fellestjenester
* Politiets IT-enhet
* Grensekommissariatet for den norsk-russiske grense

 |
| Annet | 
* Beredskapstroppen
* Bombegruppen
* Den Kongelige Politieskorte
* Helikoptertjenesten
* Hovedredningssentralen
* Namsfogden
* Nødnettet
* Politiets hederskors
* Politigrader
* Politireserven
* SRGP
* Utrykningsenhetene
* Vandelskontroll og politiattester
* Nasjonalt beredskapssenter

 |

Portal: Norge
En **treskjærer** er en håndverker som skaper ornamenter, bilder, figurer, relieffer og skulpturer i tre. På 1600- og 1700-tallet ble treskjærere med borgerskap i byene kalt bilthuggere.

Utdanning
---------

I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og trearbeid.

Treskjærerfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

Kjente treskjærere og bilthuggere
---------------------------------

* Döderhultarn (1868–1925)
* Magnus Berg (1666-1739)
* John Hansen Budalsplads (1798–1868)
* Henning Engelsen (1918–2005)
* Jakob Klukstad (ca. 1707-1773)
* Ole Moene (1839–1908)
* Christopher Ridder (?-1695)
* Sylfest Skrinde (ca. 1732 - ca. 1785)
* Rolf Taraldset
* Gustav Vigeland (1869–1943)
* Iver Gundersen Øvstrud (1711–1775)
* Lars Kinsarvik (1846-1925)

Referanser
----------

1. ↑  Utdanningsdirektoratets informasjon om ordningen Arkivert 10. juni 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Opplysningskontoret for små og verneverdige fag Arkivert 9. november 2005 hos Wayback Machine.
* Design og håndverk – Treskjærer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** GND **·** NKC **·** NKC
 |
**Ørnulf Gerotti Slåttelid**, noen ganger skrevet **Ørnulv**,[] (født 5. november 1919 i Odda, død 18. mai 1942 i Oslo) var en norsk motstandsmann og sentral i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund.

Han kom opprinnelig fra Odda, var smedlærling og hadde teknisk aftenskole. I det vestlandske industrisamfunnet var hans familie og hans far Harald Slåttelid sentral i Norges Kommunistiske Parti.

Under krigen ble Ørnulf Slåttelid tidlig engasjert i kommunistenes motstandsarbeid. Han var blant ungdommene som samarbeidet nært med Peder Furubotn. Alt sommeren 1940 ble Slåttelid tatt ut av sitt vanlige arbeid for å jobbe full dag med motstandsarbeid. Han var da leder for NKU i Bergen.

I 1942 overtok han som leder i NKU sentralt, etter at den forrige lederen Arne Gauslå hadde gått over i partiorganisasjonen, og hadde falt i en skuddveksling med Gestapo. Slåttelid ble arrestert 17. mai samme året. Han forsøkte å unnslippe ved å hoppe ut av et vindu da Gestapo fant ham, men ble stanset av revolverskudd. Slåttelid ble brakt til Møllergata 19, og døde i fengselet 18. mai 1942.

Hans far Harald Slåttelid ble tatt av tyskerne og skutt på Trandum året etter.

Referanser
----------

1. ↑  *Våre falne* angir fødedato 5. november, andre kilder 19. november.
2. ↑  side 74. Torgrim Titlestad: *Stalin midt imot. Peder Furubotn 1938-41*, Gyldendal (1977) ISBN 82-05-09293-1
3. ↑  side 75. Torgrim Titlestad: *Stalin midt imot. Peder Furubotn 1938-1941*, Gyldendal (1977) ISBN 82-05-09293-1
4. ↑  side 24. Torgrim Titlestad: *I kamp, i krig. Peder Furubotn 1942-1945*, Gyldendal (1977) ISBN 82-05-09293-1
5. ↑  Ifølge Titlestad: *I kamp, i krig. Peder Furubotn 1942-1945* falt Slåttelid død sammen etter å ha blitt skutt, ifølge *Våre falne* tok han sitt liv i fengselet dagen etter.
6. ↑  *Våre falne*, bind 4 side 167 angir at han tok sitt liv. Arkivert 27. juli 2011 hos Wayback Machine.
7. ↑  Nettsidene til NKP Midt-Norge angir at han ble «torturert i hjel»
8. ↑  *Våre falne*, bind 4. Arkivert 27. juli 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Nikolas Neokleous** (gresk: Νικόλας Νεοκλέους, født 8. mai 1989) er en kypriotisk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon kypriotisk 1. divisjon. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Neokleous debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå i september 2015 da han dømte seriekampen mellom AO Agia Napa og Nea Salamis Famagusta FC (1–3). Hans første europacupkamp kom den 18. juli 2019, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League mellom HNK Hajduk Split og Gżira United FC (1–3).

Han har dømt flere landskamper på U-17 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap. Neokleous debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 7. september 2021, da han dømte VM-kvalifiseringskampen mellom Norge og Gibraltar (5–1).

Referanser
----------

1. ↑   www.worldfootball.net[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  FIFA.com – 2021 Refereeing International Lists, Cyprus (Besøkt 14. november 2021)
3. ↑  Soccerway.com – Referees, N. Neokleous matches (Besøkt 14. november 2021)
4. ↑  Worldfootball.net – Nikolas Neokleous, Europa League Qual. 2019/2020 (Besøkt 14. november 2021)
5. ↑  Eu-football.info – 2022 WC qualification, Norway-Gibraltar 5:1 (Besøkt 14. november 2021)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nikolas Neokleous – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata
Tresetter av ukjent type, trolig en feist
**Tresettere** er en ikke-systematisk gruppe som består av jakthunder som stiller vilt i trær. **Tresetting** er således både en jaktmetode og en preferanse for den måten en hund jakter. Tresettere og treskjellere er ikke helt det samme, men kan snarere hevdes å være preferanser for to ulike (om enn ganske like) måter hunder jakter etter.

Tresettere er normalt hurtige hetsende jakthunder som renner etter viltet og jager det opp i tre, der de stiller det til jegeren kommer. I motsetning til treskjellerne, så skal ikke tresetterne skjelle (gjø) til viltet etter at det har blitt tresatt.

Typiske tresettere er som regel atletiske og langbeinte hunder av typen terriere eller støvere (kanskje spesielt såkalte coonhunder), men det finnes også eksempler på andre gode tresettere. Det finnes blant annet noen blant spisshundene. Flere av rasene har høyt utviklet luktesans og bruker denne aktivt til å spore opp byttet. Andre bruker både lukt, hørsel og synssansen like aktivt under jakten.

Eksempler på typiske tresettere av støvertypen er raser som black and tan coonhound og de av FCI ikke anerkjente rasene leopard cur, majestic tree hound, plotthund, treeing walker coonhound og treeing tennessee brindle med flere.

Tresettere brukes helst til jakt på småvilt, som ekorn og ulike trelevende aktive mårdyr og vaskebjørner, men det jaktes også større vilt med tresettere, som ulike gauper, puma og svartbjørn. Tresettere brukes imidlertid også til andre formål enn jakt for å avlive, for eksempel til tresetting av dyr for radiomerking for vitenskapelige formål eller til rekreasjon av helsemessige årsaker.

Referanser
----------

1. ↑  Sutton, Keith B. (1. januar 2002). *Hunting Arkansas: The Sportsman's Guide to Natural State Game*. University of Arkansas Press. s. 107-111. ISBN 978-1557287199.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*

  


| * v
* d
* r
Jakt med hund |
| --- |
| Apporterende hunder **·** Drivende hunder **·** Hetsende hunder **·** Hihunder **·** Skjellende hunder **·** Støtende hunder **·** Stående fuglehunder **·** Tresettere **·** Treskjellere |  |
**Nikolas Kallikles** (gresk: Νικόλαος Καλλικλῆς) som levde i det 11. til det 12. århundre var en fremstående lege og dikter ved hoffet til den østromerske keiseren i Konstantinopel under keiserne Alexios I Komnenos (regjerte 1081–1118) og Johannes II Komnenos (regjerte 1118–1143).

Biografi
--------

Lite er kjent om Kallikles’ liv. Den informasjonen vi har kommer fra en kort kommentar i Anna Komnenas samtidige historieverk *Alexiaden*, fra hans egen korrespondanse med Theofylakt, erkebiskop av Ohrid, og fra hans egne dikt. Han var lege i keiserens tjeneste allerede i 1108. I 1118 var han en av legene som behandlet keiser Alexios I under hans sykdom og død. Ifølge Anna Komnena foreslo han at keiseren skulle behandles med avføringsmiddel, men ettersom hans legekolleger var imot dette ble rådet ikke fulgt.

Gjennom sin korrespondanse med Theofylakt framstår Kallikles som en lærd og kultivert person som var i besittelse av et godt bibliotek. Som dikter ved hoffet var han eksponent for panegyriske lovtaler som uhemmet priste de ledende komnenske aristokratene. Tema i diktene var ofte deres rikdom og noble avstamning. Han skrev også dikt tilegnet spesielle artefakter som ikoner. Det finnes også relikvieskrin med innskrifter som er tillagt Kallikles.

Hans dødstidspunkt er ikke nøyaktig kjent. Hans siste kjente dikt er et epitafium, en gravskrift, til keiser Johannes II Komnenos som antas å være skrevet ca. 1142, året før keiseren faktisk døde.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 12020538x, besøkt 30. april 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kazhdan 1991 s. 1093
3. ↑  Skoulatos 1980 s. 251-252
4. ↑  Komnene bok XV, kap. X
5. 1 2  Skoulatos 1980
6. ↑  Kazhdan 1991

Kilder
------

* Kazhdan, Alexander (1991). *The Oxford Dictionary of Byzantium* **(engelsk)**. New York og Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-504652-6.
* Komnene, Anna (1148). *The Alexiad* **(engelsk)**.
* Skoulatos, Basile (1980). *Les Personnages Byzantins de I'Alexiade: Analyse Prosopographique et Synthese* **(fransk)**. Louvain-la-Neuve, Belgia: Nauwelaerts.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** CiNii
 |