**Jens Peter Jacobsen** (født 7. april 1847, død 30. april 1885), gjerne omtalt som J.P. Jacobsen (uttalt *I.P. Jacobsen*), var en dansk forfatter. Han tok del i «det moderne gjennombrudd» og oppfattes gjerne som den som ga støtet til naturalismen i dansk litteratur. Han var ikke bare dikter, men også forsker med eksamen i biologi fra Københavns Universitet. Med sin naturvitenskapelige bakgrunn var det naturlig for ham å knytte seg til gjennombruddets menn, og først og fremst til brødrene Brandes. Særlig ble Edvard Brandes en nær venn. Jacobsen så tidlig potensialet i verkene til den britiske naturforskeren Charles Darwin og tok selv på seg, som den første, å oversette Darwins hovedverker til dansk i 1872. I ung alder utviklet Jacobsen tuberkulose. Han ble bare 38 år gammel.

Jacobsens dikteriske produksjon er beskjeden i omfang, men betydelig. Den består av to romaner, *Fru Marie Grubbe* (1876) og *Niels Lyhne* (1880), syv noveller og et bind med dikt. Diktene ble utgitt etter hans død. J.P. Jacobsen regnes som en av Danmarks mest innflytelsesrike diktere i sin tid.

Liv
---

### Vitenskapelig bakgrunn

J.P. Jacobsen ble født i Thisted i Jylland som den eldste av fem barn av en framstående handelsmann. Han gikk på skole i København og ble opptatt som student ved Københavns universitet i 1868. Allerede som gutt viste han talent for vitenskap, især for biologi, og han skrev dikt i all hemmelighet fra ni-årsalderen. I 1870 valgte han botanikk som fagfelt. Han ble med i en vitenskapelig gruppe i København som skulle rapportere om floraen på de danske øyene Anholt og Læsø.

Omtrent samtidig begynte han å bli fascinert av Charles Darwins oppdagelser. Ettersom dennes verker ikke var oversatt til dansk, påtok Jacobsen seg å oversette *Artenes opprinnelse* (*On the Origin of Species by Means of Natural Selection*, 1859) og *Menneskets avstamning* (*The Descent of Man,* 1871). Det første verket utkom heftevis i Jacobsens oversettelse i 1871-73, det andre i 1874. På oppfordring av Vilhelm Møller, som også tilhørte Brandes-kretsen, introduserte han Darwins lære for et bredere publikum gjennom populærvitenskapelige artikler i *Nyt dansk Maanedsskrift*, det offisielle organ for fritenkerne rundt Brandes-brødrene.

### En av de unge døde

I ungdommen ble han angrepet av tuberkulose. Da sykdommen ble konstatert, var den allerede kommet langt, men han levde ennå i 11 år. Av helsemessige grunner foretok han flere reiser til Sør-Europa. Han var alvorlig syk da han skapte sine store litterære verker, og i 1885 var det slutt.

I Jacobsens hjemby finner man J.P. Jacobsensgade. Huset med hans barndomshjem er bevart, og på Thisted Museum er det innrettet en minnestue der man blant annet kan se dikterens divan, briller og andre eiendeler.

### Prosaforfatterskapet

I den historiske romanen *Fru Marie Grubbe* (1876) blir kvinnelig erotikk satt i sentrum for første gang i dansk skjønnlitteratur. Romanen er basert på livet til den adelige Marie Grubbe som levde på 1600-tallet. Marie Grubbe var tidligere omtalt av Ludvig Holberg, som hadde møtt henne personlig. H.C. Andersen bygger noe på Holberg når han forteller hennes historie i «Hønse-Grethes familie». Den historiske person Marie Grubbe ble til å begynne med inngiftet i den danske kongefamilien og endte opp som en fergemanns hustru. J.P. Jacobsen forklarer henne skjebne ved å vektlegge hennes trang til et uavhengig og tilfredsstillende erotisk liv som medfører at hun stadig synker dypere sosialt. Hun bærer på en drøm fra ungdommen av om å møte en altbeseirende mann, en som kan være henne «som en Gud på Jorden». Hun blir om og om igjen skuffet. Hun når bunnen sosialt da hun blir den straffedømte fergemannens hustru, men hun vokser menneskelig sett. «Hun bliver modig, handlekraftig, offervillig. Ingen ydmygelse er hende for bitter, når hun kan dele den med ham, intet slid for groft, end ikke hans momentvise afstraffelser kan fylde hende med andet end: «en inderlig dyb og mild Bedrøvelse»» På mange måter foregriper boken temaer som senere kom til oppta D. H. Lawrence.

Romanen har som undertittel *Interieurer fra det syttende Aarhundre* og gir mange skarpt sette og detaljerte øyeblikksbilder og portretter. Fra en relativt traurig tilværelse, og med dramatiske opplevelser bak seg, blir Marie Grubbe brått tatt hånd om for å kunne utfolde seg i de høyere sirkler. Hun blir kledd opp og får lære selskapsdanser, og snart er hun feiret som stor skjønnhet og ettertraktet gifte, med de konsekvenser dette får for den videre fortellingen. Slik skildres hun idet hun nettopp har trådt inn i de voksnes verden:

«Ligesom et ungt Fyrstebarn, der have været holdt i Fangenskab og lige fra Fængslets Mulm og Fangevogterskens barske Omgang af et jublende Folk løftes op paa Tronen, faar Magtens og Ærens Guldring trykket fast paa sine Lokker og ser Alt smile sig ærbødig i Møde, ser Alt bøje sig og anerkjende dets Herskerret, saaledes var ogsaa hun fra sit stille Kammer traadt ud i Verden, og Alle havde hyldet og smigret hende, som havde hun været en Dronning. Alle havde smilende bøjet sig for hennes Skønheds Magt.
Der er en Blomst, der kaldes Perlehyacinth, som den er blaa, saaledes var hendes Øjne i Farve, men de var som den trillende Dugderaabe i Glands og dybe som en Safirsten, der hvilede i Skygge. De kunde sænkes så blyt som en sød Tone, der dør, og løfte sig saa kækt som en Fanfare.» (*Fru Marie Grubbe*, Det danske Forlag Kbh. 1948, s. 105-06.)
Sitatet er også ett av mange eksempler på hvordan J.P. Jacobsen kan utnytte sine grundige botaniske kunnskaper skjønnlittertært.

Jacobsens andre roman, *Niels Lyhne* (1880) sporer skjebnen til en ateist i en nådeløs verden; hans mangel på tro bli satt på prøver av tragedier og personlige kriser inntil han dør i krig, desillusjonert, men uten anger.«I sin eksperimenterende fortælleholdning og impressionistiske stil er romanen forløber for den moderne roman».

Hans kortere tekster og noveller er samlet i boken *Mogens og andre Noveller* (1882). Blant disse er *Mogens* (1872 – hans offisielle debut), en fortelling om en ung drømmer og hans modning gjennom kjærlighet, sorg og nytt håp om kjærlighet. *Et Skud i Taagen* er en Edgar Allan Poe-lignende fortelling om hatet og hevnens goldhet. *Pesten i Bergamo* viser at mennesker klynger seg til religion selv når de blir fristet til å bli frie. *Fru Fønss* (1882) er en sørgelig fortelling om en enkes tragiske brudd med sine egoistiske barn når hun ønsker å gifte seg på nytt.

*Mogens og andre Noveller* og *Niels Lyhne* ble begge berømmet av Rainer Maria Rilke i hans brev til Franz Xaver Kappus: «En hel verden vil svøpe deg inn, lykksaligheten, overfloden, den ufattelige umåteligheten i verden. Lev en tid i disse bøkene, lær fra dem hva du føler er verd å lære, men framfor alt elsk dem.»

### Poesi

J.P. Jacobsens poesi var mer senromantisk enn hans prosa og gjerne preget av drøm og vemod, ja, melankoli. Men det forekommer også naturalistiske innslag. Mest betydningsfullt er kanskje det dunkle diktet *Arabesk. Til en Haandtegning af Michel Angelo* (1874). Tanken synes å være at kunst kan erstatte udødelighetstroen og dermed gi livet mening. Hans diktning betydde mye for dansk symbolistisk poesi på 1890-tallet. Den fikk også betydning for den norske Sigbjørn Obstfelders diktning fra samme tid. Obstfelder spiller i enkelte av sine dikt på Jacobsens poesi

### Naturalist eller symbolist?

Som de andre innenfor det moderne gjennombrudd oppfattet også J.P. Jacobsen seg som ateist. Hans diktning er mye mer enn naturalisme, også i Georg Brandes' brede forstand, for J.P. Jacobsen tilstrebet flertydighet, og mente at «derved vinde de [dvs. verkene]i Liv», som han skrev i et brev til Edvard Brandes. Han gjorde bruk av et suggestivt språk, korrespondansebegrep og frie vers. Dette kommer muligens tydeligst til uttrykk i novellen *Der burde have været Roser* og i diktet Michelangelo-arabesken (se ovenfor), men slike trekk forekommer allerede i hans tidligste forfatterskap.

På grunn av sin tilknytning til fritenkerne er Jacobsen i mer enn hundre år, da den biografisk-litterære metode var rådende, blitt behandlet som en naturalist i den danske litteraturhistorie, men i Tyskland har man sett på ham som en av de viktigste inspirasjonskildene for symbolismen og betraktet ham som modernist. Både Rainer Maria Rilke og Stefan George gikk til det skritt å lære seg dansk for å lese J.P. Jacobsens på hans morsmål. Også Thomas Mann, Hugo von Hofmannsthal og flere andre tok sterke inntrykk av J.P. Jacobsen. Hans beundrere i den engelsktalende verden talte blant annet James Joyce og T. E. Lawrence. Med den nye oversettelse av romanen *Niels Lyhne* til engelsk i 1990 av Tiina Nunnally begynte Jacobsen å få innflytelse i litterære kretser også i USA, og i 2006 utkom romanen som «Penguin Classic»

Med J.P. Jacobsen begynte den moderne litteratur i Danmark, selv om der skulle gå noe år før Sophus Claussen, Johannes Jørgensen og Helge Rode førte stilen videre.

J.P. Jacobsen ble bedre mottatt i den tyskspråklige verden og i England, Sverige og Norge enn i sitt hjemland. Sigmund Freud leste Jacobsen, og det kan muligens anes en linje fra Schopenhauer via Fru Marie Grubbe til Freud. Det har imidlertidg ikke vært mulig å påvise at Jacobsen hadde lest Schopenhauer, men usannsynlig er det ikke, ettersom han var språkkyndig og behersket tysk godt.

I Vilhelm Andersens store litteraturhistorie framstilles J.P. Jacobsen som naturalist, hos Frederik Nielsen etter freudiansk inspirasjon som algolagniker (en kan føle vellyst ved smerte), mens Jørgen Vosmar i sin utførlige avhandling er inne på andre områder, eksempelvis at Jacobsen kan ha beskjeftiget seg med Søren Kierkegaard, men det er andre filosofiske strømninger som har langt større affinitet til Jacobsens problemstillinger.

I de senere årtier har folk som Bernhard Glienke, Horst Nägele, Bengt Algot Sørensen, Poul Borum, Uwe Ebel, Jørn Erslev Andersen og flere skrevet avhandlinger som bringer J.P. Jacobsen mere i forbindelsen med symbolismen enn med naturalismen og foreslår å plassere ham som førsymbolist/nyromantiker/naturalistisk romantiker.

Ettermæle
---------

Jens Peter Jacobsen, malt av den svenske kunstneren Ernst Josephson i 1873. «Et gribende portræt, næsten med præg av dødmaske».
I motsetningen til mange av sine kolleger hadde ikke Jacobsen større interesse for politikk. Hans hovedinteresse var vitenskap og psykologi. Han er først og fremst en kunstner som er opptatt av muligheten til å skape litterære bilder og scener både i prosa og poesi. Tidvisst ble han kritisert for å skrive maniert, og romanene ble beskyldt for for lite handling og for mye øyeblikksbilder.

Til tross for beskjeden produksjon har Jacobsens internasjonale innflytelse vært meget sterk. I den germanske og den engslskspråklige verden ble han mye lest. Han ga inspirasjon til folk som Thomas Mann, D. H. Lawrence og Rainer Maria Rilkes prosa. Rilke hevder i brev til en ung poet at han alltid har to bøker med seg; *Bibelen* og samlede verker av Jacobsen. Han inspirerte også norske forfattere, fra Henrik Ibsen til Obstfelder. Vilhelm Krag var preget av Jacobsens dragning mot det forgangne og eksotiske og av hans nyskapende språk. Også den betydelige norske dikter Tryggve Andersen, var opptatt av Jacobsen i sin ungdom, noe vi til en viss grad kan spore i det sentrale verket *I Cancelliraadens Dage : Interiører og Skildringer fra Oplandene*. Sigmund Freud, Hermann Hesse, Stefan Zweig var også godt kjent med Jacobsens verker og kommenterte dem.

Flere musikere lot seg inspirere av J.P. Jacobsen: den engelske komponisten Frederick Delius (en venn av Edvard Grieg) tok inntrykk av Jacobsen i operaen *Fennimore og Gerda* (1908–1910), og dodekafoniens, det vil si tolvtonemusikkens oppfinner, komponisten Arnold Schönberg, satte musikk til Jacobsens *Gurresange*.

Verker
------

* *Fru Marie Grubbe* (1876)
* *To verdener* (1879)
* *Niels Lyhne* (1880)
* *Mogens og andre Noveller* (1882)
* *Digte og Udkast* (posthumt 1886)

Kulturkanonen
-------------

Romanen *Fru Marie Grubbe* ble tatt opp i Danmarks kulturkanon under litteratur i 2006.

I sin begrunnelse for valget av *Fru Marie Grubbe* sier Kanonutvalget blant annet:

> Portrættet af Marie Grubbe indvarsler en ny tids ændrede forhold mellem mænd og kvinder. Maries følelser blotlægges i sansenære punktnedslag adskilt af episke spring, som løsrevne mosaiksten, der tilsammen antyder en livshistorie. Jacobsen er på én gang illusionsløs og intenst medlevende i sin skildring af en frigjort kvindes ubændighed og vildfarelser, og det hele sker i sproget: en bevidsthedsstrømmende, atmosfæremættet og detaljerig prosa, der låner træk fra barokken, såvel i dialogen som i ambitionen om at drive den lyriske beskrivelse til at indfange de mindste indtryk og bevægelser i et rastløst, lidenskabeligt sind.
> 
> 
> Kanonutvalget for litteratur
> 
>

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Jens-Peter-Jacobsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 28. april 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 28667[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Lexikon der Goldmann-Taschenbücher, side(r) 170[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2  ; *Archive of Fine Arts*; besøksdato: 1. april 2021; abART person-ID: 72978.
7. ↑  Charles Dudley Warner, red. (1897) (på en), *Library of the World's Best Literature*, Wikidata Q19098835,
8. ↑  ; *Autorités BnF*; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 12016522s.
9. ↑  Samme år, 1872, som J.P. Jacobsen oversatte Darwins *The Origin of Species* til dansk, oversatte Ingebret Suleng den til norsk, jfr. Forfatterne på Darwins tid Arkivert 2013-09-16, hos Wayback Machine..
10. ↑  *Dansk litteraturhistorie* b. 3,1971 s. 82, «Fra Georg Brandes til Joh. V. Jensen»
11. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra [rhttp://www.e-poke.dk/jacobsen\_marie\_1.asp originalen] 12. mars 2012. Besøkt 21. august 2009.
12. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. august 2010. Besøkt 25. august 2009.
13. ↑  *Letters To A Young Poet* Arkivert 9. desember 2007 hos Wayback Machine.
14. ↑  Oversatt til norsk av Wikipedia
15. ↑  Norsk modernisme i nordisk lys Arkivert 25. november 2009 hos Wayback Machine.
16. ↑  Secher, Claus: *Modernitet og modernisme Arkivert 19. juli 2007 hos Wayback Machine.*. Side 178.
17. ↑  J.P. Jacobsen – Algolagniker Arkivert 2. april 2009 hos Wayback Machine.
18. ↑  En drømmeskål (Jacobsen og den indre verden) Arkivert 8. juli 2003 hos Wayback Machine.
19. ↑  Dansk litteraturhistorie b. 3 1971, s. 90
20. ↑  Mannen som oppfant Sørlandet
21. ↑  Arnold Schönbergs *Gurre-Lieder* (1911) var basert på J.P. Jacobsen.
22. 1 2  «Kulturkanonen, Litteratur, Fru Marie Grubbe» (PDF) **(dansk)**. Kulturministeriet. s. 118–119. Arkivert fra originalen (PDF) 23. oktober 2013. Besøkt 29. oktober 2015.

Litteratur
----------

* Himmelstrup, Kristian: *En sejlbåd for vindstille: En biografi om J. P. Jacobsen.* København: Museum Tusculanums Forlag, 2014. ISBN 978-87-635-4079-7.

Eksterne lenker
---------------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Jens Peter Jacobsen***

* (en) Jens Peter Jacobsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jens Peter Jacobsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Jens Peter Jacobsen på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jens Peter Jacobsen på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* J.P. Jacobsen i Arkiv for Dansk Litteratur, herunder hans biografi
* J.P. Jacobsen på Epoke
* J.P. Jacobsen hos Kalliope - dikt, prosatekster, portretter, bibliografi m.m.
* J. P. Jacobsens liv og diktning
* Privat hjemmeside om J. P. Jacobsen Selskabet
* *Om Arternes Oprindelse* oversatt av J.P. Jacobsen

  


| * v
* d
* r
Danmarks kulturkanon |
| --- |
| Arkitektur | Hover kirke  **·** Glorup (Philip de Lange, Christian Joseph Zuber og Nicolas-Henri Jardin)  **·** Frederiksstaden (Nicolai Eigtved)  **·** Vor Frue kirke (C.F. Hansen)
 **·** Dyrehaven (Rudolph Rothe)  **·** Brumleby (Michael Gottlieb Bindesbøll og Vilhelm Klein)  **·** Mariebjerg kirkegård (G.N. Brandt) **·** Aarhus Universitet (Kay Fisker, C.F. Møller, Povl Stegmann og C.Th. Sørensen)  **·** Aarhus rådhus (Arne Jacobsen og Erik Møller)  **·** Fingerplanen (Peter Bredsdorff)  **·** Operahuset i Sydney (Jørn Utzon)  **·** Storebæltsbroen (Dissing+Weitling) |
| Billedkunst | Trundholmsvognen  **·** «Oppstandelsen» (Unionsmesteren)  **·** Bordesholmalteret (Hans Brüggemann)  **·** Rytterstatuen av Frederik V (J.F.J. Saly) **·** «Jason med det gyldne skind» (Bertel Thorvaldsen)  **·** «Udsigt gennem tre af de nordvestlige buer i Colosseums tredje stokværk» (C.W. Eckersberg)  **·** «Efterårsmorgen ved Sortedamssøen» (Christen Købke) **·** «Støvkornenes dans i solstrålerne» (Vilhelm Hammershøi)  **·** «Sommerdag ved Roskilde Fjord» (L.A. Ring) **·** «Det Store Relief» (J.F. Willumsen)  **·** «Stående kvinde» (Astrid Noack)  **·** «Stalingrad» (Asger Jorn) |
| Design og kunsthåndverk | Skuldelev 2  **·** *Flora Danica* (bokverk) og Flora Danica (porselen) (Georg Christian Oeder og Johann Christoph Bayer) **·** Thorvald Bindesbølls livsverk  **·** Knud V. Engelhardts livsverk  **·** Marie Gudme Leths livsverk  **·** PHs skjermsystem (Poul Henningsen) **·** Teservise (Gertrud Vasegaard)  **·** Gedser forsøksmølle (Johannes Juul)  **·** Pantonstolen (Verner Panton)  **·** Polyetherstolen (Gunnar Aagaard Andersen)  **·** Kevihjulet (Jørgen Rasmussen)  **·** Fiberline fasadesystem (Fiberline Composites og Schmidt Hammer Lassen) |
| Film | *Du skal ære din hustru* (Carl Th. Dreyer) **·** *Vredens dag* (Carl Th. Dreyer) **·** *Ditte Menneskebarn* (Bjarne Henning-Jensen) **·** *Soldaten og Jenny* (Johan Jacobsen) **·** *Sult* (Henning Carlsen) **·** *Bennys badekar* (Jannik Hastrup og Flemming Quist Møller) **·** *Matador* (Erik Balling) **·** *Kunnskapens tre* (Nils Malmros) **·** *Babettes gjestebud* (Gabriel Axel) **·** *Pelle Erobreren* (Bille August) **·** *Festen* (Thomas Vinterberg) **·** *Idiotene* (Lars von Trier) |
| Litteratur | 

|  |  |
| --- | --- |
| Enkeltverk | *Jammers Minde* (Leonora Christina) **·** *Presten i Vejlbye* (Steen Steensen Blicher) **·** *Den lille havfrue* (H.C. Andersen) **·** *Enten – Eller* (Søren Kierkegaard) **·** *Fru Marie Grubbe* (J.P. Jacobsen) **·** *Ved Vejen* (Herman Bang) **·** *Lykke-Per* (Henrik Pontoppidan) **·** *Kongens Fald* (Johannes V. Jensen) **·** *Vintereventyr* (Karen Blixen) **·** *Og andre historier* (Klaus Rifbjerg) **·** *Sommerfugledalen* (Inger Christensen) |
| Lyrikk-antologi | Folkevise (Ebbe Skammelsøn) **·** Folkevise (Germand Gladensvend) **·** «Sorrig og glæde de vandre til hobe» (Thomas Kingo) **·** «Den yndigste Rose er funden» (H.A. Brorson) **·** «Til Siælen» (Johs. Ewald) **·** «Indvielsen» (Schack von Staffeldt) **·** «Hakon Jarls Død eller Christendommens Indførsel i Norge» (Adam Oehlenschläger) **·** «De levendes Land» (N.F.S. Grundtvig) **·** «Rosa unica» (Christian Winther) **·** «Paa Sneen» (Emil Aarestrup) **·** «Jeg hører i Natten den vuggende Lyd» (Holger Drachmann) **·** «Ekbatana» (Sophus Claussen) **·** «Aften (Stille, Hjerte, Sol gaar ned)» (Jeppe Aakjær) **·** «Den danske Sommer» (Thøger Larsen) **·** «Det er Knud, som er død» (Tom Kristensen) **·** «Læren om staten» (Jens August Schade) **·** «det underste land» (Gustaf Munch-Petersen) **·** «Anubis» (Thorkild Bjørnvig) **·** «Regnmaaleren» (Ole Sarvig) **·** «Øjeblik» (Morten Nielsen) **·** «Sidenius i Esbjerg» (Frank Jæger) **·** «Myggesang» (Ivan Malinowski) **·** «Personen på toppen» (Per Højholt) **·** «Violinbyggernes by» (Henrik Nordbrandt) |

 |
| Musikk | 

|  |  |
| --- | --- |
| Kunstmusikk | *Holger Danske* (F.L.Æ. Kunzen) **·** *Otte morgensange og Syv aftensange* (C.E.F. Weyse) **·** Tre galopper: Telegraph-Galop, «Champagnegaloppen» og Kjöbenhavns Jernbane-Damp-Galop (H.C. Lumbye) **·** «Elverskud» (Niels W. Gade) **·** *Vølvens Spaadom* (J.P.E. Hartmann) **·** «Drot og marsk» (Peter Heise) **·** *Maskarade* (Carl Nielsen) **·** Symfoni nr. 4 Det Uudslukkelige (Carl Nielsen) **·** *Antikrist* (Rued Langgaard) **·** Symfoni nr. 3 (Per Nørgård) **·** Symfoni-Antifoni (Pelle Gudmundsen-Holmgreen) **·** **Høyskolesanger–Sangantologi**: «Den signede dag med fryd vi ser» (C.E.F. Weyse)/(N.F.S. Grundtvig) **·** «Det var en lørdag aften» folkevise, gjendiktet av Svend Grundtvig **·** «En yndig og frydefuld sommertid»  **·** «Vi sletternes sønner» (Carl Nielsen)/(Ludvig Holstein) **·** «Jens Vejmand» (Carl Nielsen)/(Jeppe Aakjær) **·** «Det er hvidt herude» (Thomas Laub)/(St.St. Blicher)
«Danmark, nu blunder den lyse nat» – (Oluf Ring)/(Thøger Larsen) **·** «Danmark, mit Fædreland» (Poul Schierbeck)/(H.C. Andersen) **·** «Jeg ser de bøgelyse øer» (Thorvald Aagaard)/
(L.C. Nielsen) **·** «Du gav os de blomster, som lyste imod os» (Otto Mortensen)/
(Helge Rode) **·** «Septembers himmel er så blå» (Otto Mortensen)/(Alex Garff) **·** 
«Vi elsker vort land» (P.E. Lange-Müller)/(Shu-bi-dua)/(Holger Drachmann) |
| Populærmusikk | Et utvalg av 12 sanger (Kai Normann Andersen) **·** *Dansk Guldalderjazz Vol. 1–4* **·** The Savage Rose (Savage Rose) **·** *Værsgo* (Kim Larsen) **·** Svantes Viser (Benny Andersen og Povl Dissing)  **·** *Live sådan* (Gasolin’)  **·** *Supertanker* (Kliché)  **·** *Tidens Tern* (C.V. Jørgensen)  **·** *Stjerne til støv* (Sebastian)  **·** Aura (Palle Mikkelborg med Miles Davis)  **·** *Nærmest lykkelig* (tv·2)  **·** Evergreens (sangantologi)  **·** «Solitudevej» (Sven Gyldmark/Poeten Elga Olga Svendsen)  **·**
«Er du dus med himlens fugle» (Sven Gyldmark, Erik Leth og Poul Reichhardt)  **·** «Heksedans (her kommer mutter med kost og spand)» (Vidar Sandbeck, Peter Mynte og Raquel Rastenni)  **·** «To lys på et bord» (Bjarne Hoyer, Ida From og Otto Brandenburg)  **·** «Dansevise» (Otto Helge Francker, Sejr Volmer-Sørensen, Grethe Ingmann og Jørgen Ingmann)  **·** «Duerne flyver» (Bent Fabricius-Bjerre, Klaus Rifbjerg og Cæsar)  **·** «Så længe jeg lever» (John Mogensen)  **·** «Smuk og dejlig» (Anne Linnet ogShit & Chanel)  **·** «Under Bøgen» (Peter A.G. Nielsen / Gnags)  **·** «Danmark» (Shu-bi-dua)  **·** «Danse i måneskin» (Frans Bak, Per Nielsen, Trine Dyrholm & Moonlighters)  **·** 
«Kald det kærlighed» (Lars Lilholt / Lars Lilholt Band)  **·** |

 |
| Scenekunst | *Jeppe på Bjerget* (Ludvig Holberg)  **·** *Aladdin, eller Den forunderlige Lampe* (Adam Oehlenschläger)  **·**
*Sylfiden* (August Bournonville og Herman Severin Løvenskiold)  **·** *Indenfor Murene* (Henri Nathansen)  **·** Ordet (Kaj Munk)  **·** Anna Sophie Hedvig (Kjeld Abell)  **·** 
4 revynumre: «Man binder os på mund og hånd» (Liva Weel), «Skolekammerater» (Kellerdirk), «Brevet til Bulganin» (Osvald Helmuth), «Fingernummeret» (Dirch Passer)  **·** *Etudes* (Harald Lander og Knudåge Riisager)  **·** *Enetime* (Flemming Flindt og Georges Delerue)  **·** Julemandshæren (Solvognen)  **·** Sort Sol live, Carlton og Wurst (Sort Sol)  **·** Majonæse (Jess Ørnsbo) |
| Barnekanon | Byggelekeplassen (C.Th. Sørensen)  **·** *De små synger* (Gunnar Nyborg-Jensen)  **·** *Palle alene i Verden* (Astrid Henning-Jensen)  **·** *Donald Duck og gullhjelmen* (Carl Barks)  **·** Høj stol (Nanna Ditzel)  **·** Legoklossen (Godtfred Kirk Christiansen)  **·** *Silas og den sorte hoppe* (Cecil Bødker)  **·** *Halfdans ABC* (Halfdan Rasmussen og Ib Spang Olsen)  **·** Kaj og Andrea (Katrine Hauch-Fausbøll)  **·** *Go’ sønda’ morn’* (Anne Linnet)  **·** *Gummi-Tarzan* (Søren Kragh-Jacobsen)  **·** Nøtteknekkeren (Steen Koerner) |
| **Kanonutvalget** (arkitektur): Lone Wiggers **·** Carsten Juel-Christiansen **·** Malene Hauxner **·** Lars Juel Thiis **·** Kent Martinussen (billedkunst): Hein Heinsen **·** Hans Edvard Nørregård-Nielsen **·** Bente Scavenius **·** Bjørn Nørgaard **·** Sophia Kalkau (design og kunsthåndverk): Merete Ahnfeldt-Mollerup **·** Ursula Munch-Petersen **·** Louise Campbell **·** Erik Magnussen **·** Astrid Krogh (film): Susanne Bier **·** Jacob Neiiendam **·** Vinca Wiedemann **·** Tivi Magnusson **·** Ole Michelsen (litteratur): Finn Hauberg Mortensen **·** Erik A. Nielsen **·** Mette Winge **·** Claes Kastholm Hansen **·** Jens Christian Grøndahl (musikk): Per Erik Veng **·** Jørgen I. Jensen **·** Torben Bille **·** Inger Sørensen **·** Henrik Marstal (scenekunst): Flemming Enevold **·** Karen-Maria Bille **·** Jokum Rohde **·** Sonja Richter **·** Erik Aschengreen |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** Botanist **·** BNE
 |

Portaler: Litteratur | Danmark