**Boeing X-51 «WaveRider»** er et eksperimentelt ubemannet fjernstyrt fly designet av Boeing Phantom Works på oppdrag fra USAs flyvåpen USAF ved AFRL (***A**ir **F**orce **R**esearch **L**aboratory*) og DARPA (***D**efense **A**dvanced **R**esearch **P**rojects **A**gency*). X-51 skal videreføre forskningen på hypersoniske scramjetmotorer som ble innledet av NASA med X-43. Flyet er pr. august 2008 fortsatt under bygging, og jomfruturen planlegges gjennomført i slutten av 2009.

Historie
--------

### Bakgrunn

Forskning på scramjet-prinsippet (***S**upersonic **C**ombustion **Ramjet***) har pågått i mange år, og det foreløpige høydepunktet var NASA X-43 som satte hastighetsrekord for jetfly med Mach 9,6 i november 2004. Scramjetmotorens fortrinn sammenlignet med turbojetmotoren er at den har få bevegelige deler. Scramjetmotoren forbrenner oksygen som finnes i atmosfæren, og trenger i motsetning til rakettmoren ikke medbrakt oksidant. Ulempen er først og fremst at motoren ikke virker i lave hastigheter.

### X-51

I tiden fra september 2002 til juni 2003 gjennomførte den amerikanske flymotorfabrikanten Pratt & Whitney flere bakkestester med en scramjet demonstrasjonsmotor kalt GDE-1. Testene som ble utført på oppdrag fra AFRL var vellykkede, og hastighetene som ble simulert lå mellom Mach 4,5 og 6,5. I januar 2004 ble Pratt & Whitney og Boeing valgt for å bygge og testfly SED-WR (***S**cramjet **E**ngine **D**emonstrator-**W**ave**R**ider*). Betegnelsen X-51 ble tildelt 27. september 2005. Pratt & Whitney Rocketdyne står for utviklingen og byggingen av scramjetmotoren, mens Boeing Phantom Works skal bygge selve flykroppen og styresystemene. I tillegg skal Lockheed Martin modifisere en rakettmotor fra et ATACMS missil. Denne raketten skal bringe X-51 opp i hastigheten scramjetmotoren må ha for å fungere. 

Testkjøring av motoren i vindtunnelen ved NASAs Langley Research Center i Hampton, Virginia i april 2007 ga en skyvekraft som tilsvarer Mach 5,0. I mars 2008 ble motoren som skal brukes i testflyvningene sammenmontert for testkjøring og godkjennelse. Motoren og flyet gjennomgikk grundige bakke-tester i 2008 og første halvdel av 2009, før den første testflyvningen i mai 2010. Så langt er 4 testflyvninger planlagt, og den siste ble gjennomført 1. mai 2013.

Kostnadsoverslagene for hele X-51-programmet ligger på omkring 200 millioner USD.

Formål
------

X-51 skal teste scramjetmotoren i hypersoniske hastigheter over Mach 6,0. Målet med programmet er også at det skal legge grunnlaget for fremtidige fly og missiler med scramjet. Ifølge motorfabrikanten Pratt & Whitney Rocketdyne, er romfartøyer, rekognosering/angrepsfly, og missiler med ubegrenset rekkevidde noen av bruksområdene man ser for seg.

Design
------

Testkjøring av X-51's scramjetmotor i vindtunnelen ved NASA Langley Research Center
I motsetning til X-43's scramjet som brukte hydrogen, skal scramjetmotoren i X-51 bruke jetdrivstoffet JP-7(***J**et **P**ropellant - **7***). Dette drivstoffet har høyt flammepunkt og høy termisk stabilitet (egenskapene endres lite ved temperaturforandringer). JP-7 ble opprinnelig utviklet av USAs flyvåpen for bruk i supersoniske fly, og er det samme drivstoffet som Lockheed SR-71 Blackbird brukte. I tillegg til å forbrennes, brukes drivstoffet til å kjøle ned motoren. Drivstoffpumpen og innsprøytingssystemet er utviklet av Pratt & Whitney, og vil ha et eget kontrollsystem.

Flyskroget og rammen er bygd av materialer som tåler de høye temperaturene hypersonisk flyvning medfører. Skroget er utformet for å mate sjokkbølgene inn i motorens luftinntak, og på denne måten øke ytelsen.

### Testflyvning

De planlagte testflyvningene starter med at X-51 og hjelperaketten blir løftet til en høyde på 10 500 meter (35 000 fot) av et B-52 moderfly. Etter at X-51 er sluppet, sstartes hjelperaketten og bringe ekvipasjen opp i en hastighet på omkring Mach 4,5. Ved denne hastigheten startes scramjetmotoren, og hjelperaketten kobles fra. Planen er at scramjetmotoren skal brenne i minst 5 minutter, og bringe X-51 opp i en hastighet på Mach 6,5. Den første testflyvningen ble gjennomført 26. mai 2010. Testen varte i 143 sekunder. Den fjerde (og foreløpig siste) testflyvningen ble gjennomført 1. mai 2013. Denne testen varte i hele 6 minutter, og flyet oppnådde en hastighet på Mach 5.

Spesifikasjoner
---------------

**Dimensjoner**

* **Mannskap:** Ubemannet
* **Lengde:** 7,37 m
* **Høyde:** ukjent
* **Vekt:** 1 711 kg
* **Vingespenn:** ukjent m

**Ytelse**

* **Motor:** 1 stk Pratt & Whitney Rocketdyne SJX61-2 scramjetmotor
* **Skyvekraft:** ukjent
* **Drivstoff:** JP-7 (flytende drivstoff for jetmotorer)
* **Toppfart:** Mach 6,5+
* **Maks operasjonshøyde:** ukjent m (ukjent fot)
* **Rekkevidde:** ukjent

Referanser
----------

1. ↑  Pratt & Whitney - Air Force Selects Pratt & Whitney and Boeing Team For the Scramjet Flight Demonstrator Program. Publisert 13. januar 2004 Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. *Arkivert versjon av original* Besøkt 20. mars 2015
2. 1 2 3  Pratt & Whitney: Pratt & Whitney Rocketdyne Completes Assembly of Flight Clearance Scramjet for the X-51A. Publisert 18. mars 2008 Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. *Arkivert versjon av original* Besøkt 20. mars 2015
3. ↑  Joint-Line.com - Jet Fuel Arkivert 30. august 2009 hos Wayback Machine. Besøkt 20. mars 2015
4. ↑  Boeing: The X-51A soars to new heights Besøkt 20. mars 2015

Kilder
------

* Boeing – X-51 WaveRider *Arkivert versjon fra 15. desember 2012 av original* Besøkt 20. mars 2015

  


| * v
* d
* r
USAs X-fly (eksperiment-fly) |
| --- |
| 
* X-1
* X-2
* X-3
* X-4
* X-5
* X-6
* X-7
* X-8
* X-9
* X-10
* X-11
* X-12
* X-13
* X-14
* X-15
* X-16
* X-17
* X-18
* X-19
* X-20
* X-21
* X-22
* X-23
* X-24
* X-25
* X-26
* X-27
* X-28
* X-29
* X-30
* X-31
* X-32
* X-33
* X-34
* X-35
* X-36
* X-37
* X-38
* *X-39*
* X-40
* X-41
* X-42
* X-43
* X-44
* X-45
* X-46
* X-47
* X-48
* X-49
* X-50
* X-51
* *X-52*
* X-53
* X-54
* X-55
* X-56
* X-57
* *X-58*
* X-59
* X-60
* X-61
* X-62
* *X-63*
* *X-64*
* X-65
* X-66

 |