**Nouméa** er hovedstaden i den franske besittelsen Ny-Caledonia i Melanesia i det sørlige Stillehavet. Byen ligger på den sørlige delen av hovedøya Grande-Terre. Ved folketellingen i 2014 var folketallet 99 926.

Byen ligger ved en beskyttet dyphavshavn og har internasjonal lufthavn. Et nikkelsmelteverk befinner seg i byen. Nouméa er administrasjonssentrum for provinsen Sud.

Navn
----

Ved grunnleggelsen ble byen kalt Port-de-France, men navnet ble i 1866 endret til Nouméa for å unngå forveksling med Fort-de-France på Martinique. Navnet Nouméa skal være en forfransking av det kanakiske Numea, med uviss betydning.

Historie
--------

|  |
| --- |
| År | Bef. | ±% |
| 1956 | 22 235 | — |
| 1963 | 34 990 | +57,4% |
| 1969 | 41 853 | +19,6% |
| 1976 | 56 078 | +34,0% |
| 1983 | 60 112 | +7,2% |
| 1989 | 65 110 | +8,3% |
| 1996 | 76 293 | +17,2% |
| 2004 | 91 386 | +19,8% |
| 2009 | 97 579 | +6,8% |
| 2009 | 99 926 | +2,4% |
| Kilde: Insee |

Byen ble grunnlagt 25. juni 1854 av Louis Tardy de Montravel. Året før hadde Frankrike tatt kontroll over Ny-Caledonia og det var behov for en hovedby.

Byen ble anlagt på en halvøy, på et sted med gode havneforhold. Fort Constantine ble bygget for å forsvare byen. Det finnes ikke ferskvannskilder på stedet, og vann må ledes inn fra elvene Yahoué og Dumbea et stykke unna.

De første tiårene under fransk styre var Ny-Caledonia straffekoloni og byen vokste på grunn av dette. Byens katedral er bygget av straffanger. Etter at det i 1864 ble funnet nikkel, ble gruvedrift også viktig og byen vokste også på grunn av dette og et nikkelsmelteverk ble bygget. Byen vokste også som handelssted, med ny havn i 1879. Folketallet hadde økt til 10 000 i 1927.

Under andre verdenskrig og stillehavskrigen ble Nouméa base for USAs styrker i det sørlige Stillehavet. Både U.S. Army og U.S. Navy hadde baser i og omkring Nouméa og det ble bygget flyplasser ved byen.

I 1947 valgte South Pacific Commission byen som sitt hovedsete. Den regionale samarbeidsorganisasjonen, som nå heter Pacific Community, har fortsatt hovedkontor i Nouméa. 

I 1956 ga en ny lov franske oversjøiske områder større selvstyre. Ny-Caledonia fikk status som oversjøisk område (*territoire d'outre-mer*). Territoriets folkevalgte forsamling fikk sete i Nouméa.

Økt etterspørsel etter nikkel på 1960-tallet førte til vekst og modernisering av Nouméa. Byen tiltrakk seg arbeidskraft fra landdistriktene og det kom innvandrere fra Wallis- og Futunaøyene, Fransk Polynesia og andre områder i Stillehavet.

Demografi
---------

Byen har vokst ut over sine kommunegrenser og byregionen Stor-Nouméa omfatter i tillegg kommunene Mont-Dore, Dumbéa og Païta. To av tre innbyggere på Ny-Caledonia bor i Stor-Nouméa.

Utdanning og kultur
-------------------

Université de la Nouvelle-Calédonie ligger i Nouméa. Blant kulturinstitusjonene er Centre culturel Tjibaou og Musée de Nouvelle-Calédonie.

Samferdsel
----------

Nouméa betjenes av La Tontouta–Nouméa internasjonale lufthavn og av Magenta lufthavn for innenrikstrafikk.

Idrett
------

Fotballaget AS Magenta har sin hjemmearena på Stade Numa-Daly i bydelen Magenta.

Referanser
----------

1. ↑  Population, ménages et logement par commune, Institut de la Statistique et des Etudes Economique (ISEE).
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  «Nouméa», i Lal, Brij V. og Kate Fortune (red.): *The Pacific Islands: An Encyclopedia*, Honolulu: University of Hawai'i Press, 2000, s. 99-100.
3. ↑  Adrian Room: *Placenames of the World: Origins and Meanings of the names for 6,600 Countries, Cities, Territories, Natural Features and Historic Sites*. 2. utgave, McFarland & Company, 2006, s. 274.
4. ↑  *Population des communes et provinces de la Nouvelle-Calédonie de 1956 à 2009* Arkivert 30. oktober 2012 hos Wayback Machine. Insee. Besøkt 20. juli 2014. Arkivert fra originalen av Wayback Machine hos Internet Archive.
5. ↑  Angleviel, Frédéric: «A history of New Caledonia: a chronological approach and contemporary issues», i Frédéric Angleviel og Stephen I. Levine (red.): *New Zealand – New Caledonia: Neighbours, Friends, Partners. La Nouvelle-Zélande et la Nouvelle-Calédonie: Voisins, amis et partenaires*, Wellington: Victoria University Press, 2009, s. 65.
6. ↑  Angleviel, 2009, s. 57.
7. ↑  Rottman, Gordon L.: *World War II Pacific Island Guide: A Geo-Military Study*, Greenwood Press, 2002, s. 69-71. Besøkt 17. juli 2014 via Questia (krever abonnement).
8. ↑  Angleviel, 2009, s. 65.
9. ↑  «Population en 20009», Isee. Besøkt 27. juli 2014. Arkivert fra originalen av Wayback Machine hos Internet Archive.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nouméa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Nouméa – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (fransk)

  


| * v
* d
* r
Hovedsteder i Oseania |
| --- |
| Adamstown **·** Alofi **·** Apia **·** Avarua **·** Canberra **·** Funafuti **·** Hagåtña **·** Honiara **·** Kingston **·** Majuro **·** Mata-Utu **·** Melekeok **·** Nouméa **·** Nuku'alofa **·** Pago Pago **·** Palikir **·** Papeete **·** Port Moresby **·** Port Vila **·** Saipan **·** Sør-Tarawa **·** Suva **·** Wellington **·** Yaren |

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |