recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Big Bad Love*** er en amerikansk dramafilm fra 2001 regissert av Arliss Howard som også skrev manuset sammen med sin bror James Howard. Manuset er basert på en samling små noveller av Larry Brown. Den ble innspilt i Mississippi og forteller en historie fra livet til en alkoholisert Vietnam-veteran Leon Barlow (spilt av Arliss Howard), som sliter med sine forfatterplaner, og hans kone (spilt av Debra Winger). 

Lydsporet til filmen inneholder musikk av Tom Verlaine, the Kronos Quartet, og R.L. Burnside.

Skuespillere
------------

* Arliss Howard som Barlow
* Debra Winger som Marilyn
* Paul Le Mat som Monroe
* Rosanna Arquette som Velma
* Angie Dickinson som Mrs. Barlow
* Sigourney Weaver som Betti DeLoreo (stemme)
* Michael Parks som Mr. Aaron.

Handlingsreferat
----------------

Hovedpersonen er en mislykket forfatter og alkoholiker, motivert av å finne sammen med hans tidligere kone (spilt av Debra Winger)

En tidligere kamerat fra Vietnamkrigen, Monroe (spilt av Paul Le Mat) forsøker å motivere hovedpersonen til å fortsette som forfatter. Han er irritert, men likevel håpefull på at han snart kommer til å finne på en historie som han kan selge med større suksess. Men når tragedien rammer en nær venn og datteren hans, blir også Leon tvunget til å tenke nytt om hans egen livsstil.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt0260746, Wikidata Q37312,
2. ↑  ; besøksdato: 16. april 2016.
3. 1 2   (på cs) *ČSFD*, 2001, Wikidata Q3561957,

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Big Bad Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Big Bad Love* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Big Bad Love* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Big Bad Love* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Big Bad Love* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Avgust. Vosmogo*** (originaltittel: *Август. Восьмого*) er en russisk film fra 2012, regissert av Dzjanik Fajzijev.

Handling
--------

Kseniya er en 23 år gammel konditor fra Moskva, som er fokusert på sitt nye romantiske forhold. Hennes 7 år gamle sønn Artyom Fadeev bruker sin fantasi for å unnslippe smertene han føler på grunn av foreldrenes separasjon. I sin fantasi ser han på seg selv som en superhelt kalt "Kosmoboy" og sammen med en robot kalt "Edger Beroev" forestiller han seg å slåss mot monster-roboten Mrakovlast. Den 5. august 2008 mottar Kseniya en telefon fra Artyoms far Zaur, som arbeider i Sør-Ossetia.

Zaur ber Kseniya sende Artyom for å bo hos Zaurs foreldre i Sidamonta, en landsby på grensen mellom Sør-Ossetia og Georgia. Zaur forsikrer Kseniya om at Artyom kommer til å være helt trygg der. Etter litt nøling samtykker Kseniya fordi hun ønsker en ferie i Sotsji sammen med sin nye kjæreste Yegor, som arbeider for en bank. Men Yegor kommer ikke overens med Artyom, og vil heller være alene med Kseniya. Men den 7. august 2008 får Kseniya vite på nyhetene at Sør-Ossetia nå har blitt en konfliktsone. Hun ringer Zaur, og krever at Artyom blir sendt tilbake til Russland. Zaur prøver å overbevise Kseniya om at Artyom er trygg og lykkelig. Kseniya er ikke enig. Hun henvender seg til Yegor, men han ønsker ikke å bli involvert i familie-situasjonen hennes.

Kseniya reiser til Sør-Ossetia, og forsøker å finne igjen sønnen sin. Men en antitank-missil skytes mot bussen hun sitter i. En rekognoseringsenhet fra det russiske militæret hjelper deretter Kseniya og de andre overlevende passasjerene. Enhetens sjef, Lyoha, tar med seg Kseniya til Tskhinvali, hovedstaden i Sør-Ossetia. Men den natten begynner slaget ved Tskhinvali, og det torget i byen blir bombardert av georgiske raketter. Kseniya kommer frem til flyktningleiren Dzau. Men Zaur blir drept etter å ha blitt skutt av en georgisk stridsvogn. Artyom blir også skadet, og løper sin vei i dypt sjokk.

Skuespillere
------------

* Svetlana Ivanova som Ksenija
* Maksim Matvejev som Ljokha
* Konstantin Samoukov som Grisjka
* Jegor Berojev som Zaur
* Aleksandr Olesjko som Jegor

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt2094767, Wikidata Q37312,
2. ↑  Российской фантастике «Вратарь галактики» не нашлось места в прокате
3. ↑  Август. Восьмого (2012)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Avgust. Vosmogo* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Avgust. Vosmogo* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Avgust. Vosmogo* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Avgust. Vosmogo* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Avgust. Vosmogo* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Avgust. Vosmogo* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Åkerjordfly** (*Agrotis exclamationis*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den forekommer nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 34 – 46 mm), lyst gråbrunt nattfly. Den har et svart tverrbånd over den fremre delen av forkroppen, som er synlig forfra. Forvingen er lyst gråbrun med brune, delvis svartkantede nyre- og ringmerker. Bak ringmerket er det en kraftig, kort, svart lengdestrek (tappmerke), dette er artens beste kjennetegn. Denne har gjerne form som et utropstegn (!) og har gitt arten dens latinske navn. Mellomlinjene, som avgrenser vingens midtfelt, er mer eller mindre synlige, smale, brune og tannete. Bakvingen er hvit.

* Profil Profil
* Frontmerke Frontmerke
* Fargevariasjon Fargevariasjon

Levevis
-------

Arten kan finnes i mange habitater, men er kanskje vanligst i hager og på dyrket mark. Larvene lever på røttene av ulike urter, også hageplanter, der de kan gjøre noe skade. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juli og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Den er utbredt over hele den palearktiske sone. I Norge finnes den nord til Møre og Romsdal.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* *Agrotis exclamationis* på UK moths

Eksterne lenker
---------------

* (en) *åkerjordfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *åkerjordfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *åkerjordfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *åkerjordfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *åkerjordfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *åkerjordfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agrotis exclamationis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Agrotis exclamationis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
*For insektet, se Eremitt (bille)*
Den hellige Hieronymus levde som eremitt i nærheten av Betlehem, her avbildet i sitt arbeidsværelse mens han får besøk av to engler. Maleri av Cavarozzi, tidlig på 1600-tallet.
**Eremitt** (norrønt: *heremita*, fra gresk via latin, *eremos*, «ensom»)
er en person som flytter ut i en ødemark for å leve et liv i ensomhet. På gresk betyr ordet eremitt det samme som asket ved begrepet anakoret (gresk: *anakhorein*, «trekke seg tilbake»), som har betydningen eneboer, eremitt. Ordet brukes også i overført betydning om mennesker som for det meste er alene.

Bakgrunn
--------

I kristendommen ble begrepet opprinnelig benyttet på en kristen som grunnet sin religiøse hengivenhet, selvoppofrelse og ikke minst religiøse overbevisning vandret ut i ørkenen alene for være med seg selv. Det var ment søke Gud og at prosessen ville før til en endring i ens indre. I henhold til *Det gamle testamente* ble denne prosessen karakterisert som «ørkenteologi». I *Det nye testamentet* er det likeledes en årsak til å bevise sin lydighet for Gud ved å gjennomgå prøvelser i ørkenen.

Den kristne eremittiske vei har samme hensikt, slik selve betegnelsen «eremitt» indikerer. Blant de som er mest kjente for å leve i en ørkenåndelighet i de første kristne århundrene er Antonius av Egypt (251-356). Han levde som en eremitt i ti år, praktiserte askese hele livet, og sådde og høstet sin egen mat for livsopphold. Han ble således grunnleggeren av klosterbevegelsen som bygger på de samme prinsippene av avsondrethet fra samfunnet, men ikke nødvendigvis ensomhet da man søkte fellesskapet av likesinnede.

Referanser
----------

1. ↑  «eremitt», *Bokmålsordboka*
2. ↑  «anakoret», *Bokmålsordboka*
3. ↑  Nettbibelen: *Fjerde Mosebok* 13:3, 13:26
4. ↑  Nettbibelen: *Evangeliet etter Matteus* 4:1-11; *Evangeliet etter Markus* 1:12-13; *Evangeliet etter Lukas* 4:1-13
5. ↑  «Saint Anthony», *Encyclopædia Britannica*, **II**, 11. utg.Cambridge: Cambridge University Press, 1911, s. 96–97.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NDL **·** NKC **·** NKC
 |
**Bahrains Grand Prix 2011** (offisielt navn: **2011 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix**) var planlagt å være åpningsrunden i Formel 1-sesongen 2011. Løpet skulle opprinnelig arrangeres 13. mars 2011 på Bahrain International Circuit i Sakhir, Bahrain, men ble 21. februar 2011 utsatt på grunn av politisk uro og opptøyer i landet. Den 3. juni ble det annonsert at løpet skulle kjøres 30. oktober, som runde 17 av de 20 Formel 1-rundene i 2011. Avgjørelsen var kontroversiell og medførte protester både internt i Formel 1-miljøet og fra menneskerettighetsgrupper og lokale aktivister. En uke senere bestemte løpsarrangørene i Bahrain seg for å gi opp å holde Bahrains Grand Prix i 2011, og løpet ble kansellert.

Referanser
----------

1. ↑  ««Bahrain Grand Prix off after anti-government protest»». *BBC Sport*. BBC. 21. februar 2011. Besøkt 1. november 2011.
2. ↑  ««FIA approves return of Bahrain Grand Prix to Formula 1 calendar»». *BBC Sport*. BBC. 3. juni 2011. Besøkt 1. november 2011.
3. ↑  ««Bahrain gives up on 2011 race»». *Autosport*. Haymarket Publications. 9. juni 2011. Besøkt 1. november 2011.
**Hipparkhos fra Nikea** (født ca. 190 f.Kr. død ca. 120 f.Kr.) var en gresk astronom. Det man vet om Hipparkhos' arbeider er overlevert via Klaudios Ptolemaios.

Det er hans fortjeneste at antikkens greske astronomi utviklet seg fra ren beskrivelse til en vitenskap. Han brakte babylonernes kunnskaper i astronomi til den greske verden; bl.a. introduserte han babylonernes inndeling av sirkelen i 360° i Europa.

Hipparkhos gjorde en presis beregning av årets lengde – 365 dager, 5 timer og 55 minutter. Han fant jevndøgn, og han målte månedens lengde til 29 dager, 12 timer, 44 minutter og 2,5 sekunder – et avvik på ett sekund fra det korrekte. Han beregnet avstanden til sola, og fant at den er kortest 4. januar og lengst på 4. juli. Til disse beregningene måtte han gjøre forbedringer innenfor trigonometrien.

Ved å studere babylonske registreringer av måneformørkelser fant han som den første en måte å beregne framtidige måneformørkelser. Han fant også at stjernenes posisjon endret seg over tid, og var dermed på sporet av de sykliske uregelmessighetene i jordbanen og jordaksens helling.

Hipparkhos' kanskje største fortjeneste er hans katalog med over 850 stjerner som er synlig med det blotte øye. Han delte stjernene inn i seks klasser etter lysstyrke, med verdien 1 for de sterkeste og 6 for de svakeste. Klassifikasjonen brukes den dag i dag.

Referanser
----------

1. ↑   El Paso Times, «X-Prize Group Founder to Speak at Induction», side(r) 59, utgitt 17. oktober 2004[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nmspacemuseum.org, besøkt 17. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  (no) Hipparkhos (astronom) i Store norske leksikon
4. ↑  Filkin, David (1998). *Stephen Hawkings univers*. Oslo: Schibsted. s. 30. ISBN 8251616875.
5. ↑  Newth, Eirik (1996). *Jakten på sannheten*. Oslo: Tiden. s. 32. ISBN 8210039865.
6. ↑  Finley, M.I. (1997). *Grekerne i antikken*. Oslo: Pensumtjeneste. s. 100. ISBN 8213009037.
7. ↑  Tandberg, Erik (2000). *Universet i romalderen*. Oslo: Faktum Orfeus Forlag. s. 10. ISBN 8254002819.
8. ↑  Beck, Thomas (1998). *Astrologisk leksikon*. [Oslo]: Teknologisk forlag. s. 102. ISBN 8251203562.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** MacTutor **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Vestervig kirke hvor Thøgers jordiske rester befinner seg. Foto: Gunnar Bach Pedersen 
Omriss av Sankt Thøgers kirke. Foto: Hideko Bondesen 
**Sankt Thøger av Vestervig** (også Theodgar og Dieter) er en helgen som virket i Danmark.

Historie
--------

Thøger stammet trolig fra en adelig familie i Thüringen, men forlot sin familie tidlig for å studere teologi i England. Siden fulgte han med Olav den hellige til Norge, hvor han ble kapellan. Da kongen døde under slaget på Stiklestad, reiste Thøger til Vendsyssel i Danmark. Ved Vestervig bygget han en kirke, som ifølge legenden besto av ris og kvister. Han døde omkring 1065 og ble begravet i Vestervig. 

Omkring 1100 ble det bygget en stenkirke viet Thøger på det sted hvor hans enkle kapell hadde stått. Den fikk navnet Sankt Thøgers kirke og kom til å fungere som sognekirke. Den skal ha hatt dekorert romansk apsis og tverrskip, samt et sentraltårn i krysshvelvet over langhus og tverrskip. Da den i 1547 ble revet, tok kirkens siste prost Svend Mogensen, seg så nær av det at han døde.

Thøgers jordiske rester ble den 30. oktober 1117 overført til augustinernes nærliggende kirke i Vestervig kloster. 

Thøger ses på et kalkmaleri fra Skive kirke, med en kirkemodell som attributt.

Referanser
----------

1. ↑  *Vestervig* på aalborgstift.dk[*død lenke*]
2. ↑  *Den hellige Tøger av Vestervig (~1000-~1065)* på katolsk.no

Eksterne lenker
---------------

* *THÖGER* i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon
* *Sankt Thøger* i nordenskirker.dk Arkivert 11. desember 2007 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |

Portal: Danmark
**Hippodamos fra Miletos** (født 498 f.Kr. i Miletos, død 408 f.Kr.) var en gresk arkitekt og byplanlegger på 400-tallet f.Kr.. Han skapte ordnede og regulære byplaner i motsetning til antikkens gjengse intrikate og forvillende, som var vanlige i byer som Athen. Aristoteles har et avsnitt om Hippodamos i *Politikken*, der han framstilles som en i første hånd teoretiker.

Hippodamos' navn er tett knyttet til den gjennomgripende ombygging av hjembyen Miletos etter ødeleggelsen i sluttfasen av perserkrigen. Til Perikles tok han frem planen til havnebyen Pireus ved Athen. Da athenerna grunnla Thurioi i det sørlige Italia fulgte han med kolonistene som arkitekt. Disse prosjekter preges av en mangesidig og integrert planlegging, der militære og kommersielle anlegg ved havnen ble separert fra ekspansjonsområdene for private og allmenne bygninger.

Senere skal han ha overvåket byggingen av den nye by på Rhodos, til tross for at det kom i gang først i år 408 f.Kr..

Hans nettverksplaner som bestod av et antall rette gater som skar hvarandre på rette vinkler, ble veiledende urbane prinsipper i antikken. Til disse har senere forskning konstatert at det fantes forbilder. Ortogonale byplaner forekom blant annet i Selinus på Sicilia og Olbia ved Svartehavet.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  «Hippodamos - Uppslagsverk - NE.se». *www.ne.se*. Besøkt 27. januar 2018.

Litteratur
----------

* Hans-Joachim Gehrke: *Bemerkungen zu Hippodamos von Milet.* In: Wolfgang Schuller (Hrsg.): *Demokratie und Architektur. Der hippodamische Städtebau und die Entstehung der Demokratie.* München 1989, S. 58–63.
* Joachim Szidat: *Hippodamos von Milet. Seine Rolle in Theorie und Praxis der griechischen Stadtplanung.* In: *Bonner Jahrbücher*, Band 180 (1980), S. 31–44.
* Charlotte Triebel-Schubert, Ulrike Muss: *Hippodamos von Milet. Staatstheoretiker oder Städteplaner?* In: *Hephaistos*, Heft 5/6, 1983, S. 37–60.
* Aristoteles: *Politik.* 2. Auflage, Hamburg 2003, S. 102.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** ULAN **·** BNE
 |
**Astrid Bjellebø Bayegan** (født 22. februar 1943) var Norges første kvinnelige prost. Hun ble 28. mai 1989 prost i Drammen prosti og sokneprest i Bragernes prestegjeld. 25. mai 2008 tok hun farvel med sin menighet.

Bayegan tok teologisk embetseksamen på Menighetsfakultetet i 1972 og praktikum på Universitetet i Oslo året etter. Den første tiden arbeidet hun på Aker sykehus uten å være ordinert, men i 1975 ble hun ordinert i Hamar domkirke av biskop Georg Hille. I 1980 ble hun ledende sykehusprest på Aker sykehus, hvor hun arbeidet til 1984. Siden arbeidet hun på Blakstad sykehus i fem år før hun kom til Drammen, hvor hun fikk hele sin tjeneste som menighetsprest.

Referanser
----------

1. ↑   byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Bayegan tok farvel*. Artikkel i Drammens Tidende 26. mai 2008

Kilder
------

* *Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater* Verbum 2000 ISBN 8254308608 side 34

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Drammen byleksikon
 |
**Moabitfengselet**, *Justizvollzugsanstalt Moabit*, er et fengsel i bydelen Moabit i Berlin.

Moabit er kjent som fengsel og som arrest for retteganger som finner sted i Kriminalgericht Moabit. Det er et kompleks med 12 gårdsrom og 17 trappehus.[] I 2017 arbeidet 1500 personer der.[] Tidligere hadde fengselet plass til 1300 innsatte,[] men fra desember 2018 er det 964 fengselsplasser i anstalten. De innsatte er fordelt på ca. 80 forskjellige nasjonaliteter.[] Hver dag kommer 1500 besøkere, vitner og andre deltakere.[]

Febnselet ble opprettet som Königliche Untersuchungsgefängnis im Stadtteil Moabit og bygd i årene 1877–1881. 

Rettegangsbygningen tilknyttet fengselet stod klar i 1906 og var da en svært moderne bygning.[] Blant de mest kjente rettssakene som har funnet sted her er saken mot den såkalte «kapteinen i Köpenick» (tysk: «Der Hauptmann von Köpenick»; denne saken var opphav til ordet køpenickiade), rettergangen etter terrorattentatet mot diskoteket La Belle i 1986 og prosessen som handlet om SEDs sentralkomité.

«Moabit» er på tysk blitt et synonym for fengsel: «Er sitzt in Moabit» (norsk: «Han sitter i Moabit») er blitt en måte å meddele at noen sitter i fengsel.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Justizvollzugsanstalt Moabit». *www.berlin.de* **(tysk)**. 30. oktober 2021. Besøkt 30. oktober 2021.
2. ↑  «Die Anstalt». *www.berlin.de* **(tysk)**. 30. oktober 2021. Besøkt 30. oktober 2021. «964 Haftplätze stehen zur Verfügung – Stand: Dezember 2018. | Die Anzahl schwankt gelegentlich wegen durchzuführender Instandsetzungs- und Sanierungsmaßnahmen.»
3. ↑  «Flashback: The Berlin disco bombing» **(engelsk)**. 13. november 2001. Besøkt 30. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Gamle japanske blankvåpen fra tidsrommet 1892-1895.
**Blankvåpen** er våpen hvor hoveddelen av våpenet er en klinge (også kalt et blad). Termen er en samlebetegnelse på sverd, sabler, bajonetter, dolker og lignende, altså et snevrere begrep enn «white-arms» i engelskspråklige land. Blankvåpen innbefatter ikke skytevåpen, eller stakevåpen (spyd, økser og tilsvarende)

Betegnelsen "blankvåpen" brukes også om flere kampsporter som utøves med replikaer av historiske blankvåpen eller moderne funksjonelle ekvivalenter. De vanligste formene for "blankvåpen" i Norge er hærkamp, Buhurt og flere ulike grener tilknyttet HEMA/WMA.

Referanser
----------

1. ↑  Norheim, Per Terje (2000). *Våpen i Norge fra spyd og luntelåsmuskett, til Krag-Jørgensen og bajonett*. Oslo: Damm. ISBN 82-512-0523-9. OCLC 1028249960.

Eksterne lenker
---------------

* Forum på Blankvaapen.org – Informasjon om foreninger og treningsmuligheter.
* Vingulmark - blankvåpengruppe i Oslo
* Kongshirden 1260 - Blankvåpengruppe i Bergen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Louis Auguste Blanqui
**Blanquisme** er en retning innen kommunismen, og hadde sin glansperiode særlig blant franske revolusjonære kommunister på 1860-tallet. Blanquismen bygger på Louis Auguste Blanquis (1805-1881) teorier, utviklet tidlig i 1850-årene, og som hadde en klar innflytelse på mange av pariserkommunardene i 1870. 

Uttrykket *blanquisme* er oftest blitt benyttet polemisk nedsettende for å anklage noen revolusjonære for ikke å ha lyktes i å forme sin praksis i pakt med massene, arbeiderklassen. Karl Marx og Friedrich Engels var opptatt av å markere avstand mellom sin revolusjonsteori og blanquismens.

Blanquismen adskiller seg fra marxismen særlig ved at den fremholder at en liten maktelite via et statskupp kan innføre kommunismen uten støtte fra massene. Innen den sosialistiske diskurs er uttrykket mest blitt benyttet pejorativt. De franske blanquister gikk senere inn i Section française de l'internationale ouvrière (SFIO). 

Blant *blanquismen*s viktigste kjennetegn er

* Sentralisme
* Hemmelig medlemskap
* Trening i våpenbruk
* Blanqui vektla snarere medlemmanes kvalitet enn kvantiteten.
* En gruppe av veltrente og velorganiserte konspiratører skal gripe makten ved statskupp og deretter legge grunnen til rette for et stats- og klasseløst samfunn.

Enkelte av Blanquis revolusjonære ideer påvirket senere generasjoners kommunister, skjønt bekjennelsen til tankegodset ikke alltid har vært til stede.

Litteratur
----------

* Louis-Auguste Blanqui: *Avis au peuple* ("le toast de Londres"), 1851. (Fransk tekst)
* Friedrich Engels: *Programm der blanquistischen Kommuneflüchtlinge*, 1874. (Tysk tekst)
* Rosa Luxemburg: *Organisationsfragen der russischen Sozialdemokratie* (auch bekannt als *Leninismus oder Marxismus?*), 1904. (Tysk tekst)
* Anton Pannekoek: *Der neue Blanquismus*, 1920. (Tysk tekst)
* David Rjazanov: *The Relations of Marx with Blanqui*, 1928. (Engelsk tekst)
* Cajo Brendel: *Kritik der Leninschen Revolutionstheorie*, 1958. (Tysk tekst)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Aviation Traders ATL-98 Carvair** var et transport/fraktfly, en ombygget versjon av Douglas DC-4. Flyet var spesialtilpasset for frakt av biler ved at flyets nese ble bygget om og utgjorde en dør som kunne svinges tilside. Flyene ble opprinnelig bygget med tanke på transport av biler over Den engelske kanal hvor den noen mindre Bristol Freighter hadde opparbeidet et marked for ferging av biler. 

Prototypen fløy første gang 21. juni 1961, og flytypen debuterte i mars 1962 hos British Untied Air Ferries. 3 fly ble også levert til det irske flyselskapet Aer Lingus, og andre til blant annet Ansett Australia og Aviaco.
I konfigurasjon for ferging av biler hadde ATL-98 Carvair plass til 5 biler og 22 passasjerer, men flytypen kunne også konfigureres som passasjerfly og hadde da plass til opptil 85 passasjerer.

Carvair fra Nationwide Air, Christchurch (New Zealand)
I alt 21 DC-4 ble konvertert til ATL-98 Carvair mellom 1961 og 1968.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aviation Traders ATL-98 Carvair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Aviation Traders ATL-98 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Car via Air - Carvair Tekst og bilder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Vikøy stavkirke** var en stavkirke i Kvam i Hardanger, nær Norheimsund, som ble revet i 1839. Det er ikke bevart noen kjente bygningsrester fra kirken.

Historie
--------

Det finnes ikke noe grunnlag for en detaljert datering av kirken. Et Vikøy kirkesogn er første gang nevnt i kjeldene i 1317, og det må altså ha stått en kirke på Vikøy da. Da kirken ble revet, ble det funnet seks mynter og brakteater. Den eldste var fra Håkon Vs regjeringstid (1299–1319). 

I 1665 trengte kirken nye sperrer til taket samt staver. Den ble revet i 1839.

Utseende
--------

I 1665 ble det omtalt en «dør paa Svalens nordre Side». Kirken hadde altså svalgang. Den hadde et tårn senest i 1712. På 1700-talet var den malt («smukt malet») inni. Bredden på skipet tyder på kirken var treskipet med hevet midtrom. Det sies at den lignet på Stedje stavkirke. Størrelsen på skipet var 48 fot ganger 28 fot (omtrent 15 m x 9 m) og koret 20 fot ganger 22 fot (6 m x 7 m).

Se også
-------

* Liste over tapte palisadekirker, stolpekirker og stavkirker

Referanser
----------

1. ↑  *...j Vikœyiar kirkiu sokn*. Lorentz Dietrichson, *De norske stavkirker* (Kristiania og Kjøbenhavn, 1892), s. 477. Originalkilde i Diplomatarium Norvegicum IV:119
2. 1 2 3  Lorentz Dietrichson, *De norske stavkirker* (Kristiania og Kjøbenhavn, 1892), s. 477.

Litteratur
----------

* Lorentz Dietrichson (1892). *De norske stavkirker*. Kristiania og Kjøbenhavn.

Eksterne lenker
---------------

* «Vikøy stavkirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Gordon Alec Hill** (født 1. april 1954 i Sunbury-on-Thames i Middlesex i England), er en tidligere engelsk fotballspiller. Han begynte sin karriere hos Southall FC i amatørligaen Athenian League. 

Han ble først kjent hos Millwall og fikk kallenavnet *Merlin* på grunn av sine «magiske» dribleferdigheter. Han spilte 100 kamper og scoret 22 mål for Millwall før han ble kjøpt opp av Manchester United i november 1975 for kun 70 000 pund. Han var med på å vinne FA-cupen i 1977, men etter 134 kamper og 51 mål totalt for United, fulgte han i 1978 etter manager Tommy Docherty til Derby. 

Senere spilte han for Queens Park Rangers, før han reiste til Canada og USA og spilte for en rekke klubber der. I 1985 spilte han i Nederland for FC Twente, og sommeren 1986 spilte han to kamper i Finland for HJK Helsinki før han la opp som aktiv spiller. 

Han bor for tiden i Macclesfield og er utdannet trener. Tidlig på 2000-tallet var han i to korte perioder manager for Chester og *Hyde*.

I populærkultur
---------------

I åttende episode av den norske humorserien Brødrene Dal og spektralsteinene har brødrene havnet i England (skjønt et England der alle snakker norsk), og når de spør en eldre dame hvor de er, får de til svar at området heter *Gordon Hills* og at *Manchester United* er i den og den retningen.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 176367, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gordon Hill – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Gordon Hill – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Dharamsala** (hindi  धर्मशाला, IPA: [dʱərəmˈʃaːlaː] eller [dʱərmˈʃaːlaː]; tibetansk དྷ་རམ་ས་ལ་) er en by i den nordvestlige delen av den indiske delstaten Himachal Pradesh, og er sete for den tibetanske eksilregeringen. Terrenget i Dharamsala er høylendt, siden dette er i Pir Panjal-regionen i utkanten av Himalaya. Byen var ikke mer enn en liten småby, selv med urgamle aner,[] da Dalai Lama gjorde den til sin provisoriske hovedstad i 1960. Byen har nå et innbyggertall på 19 000 , hvorav ca. 8 000 er eksiltibetanere.

Byen var et sentrum for buddhistisk vekkelse på 600-tallet. I 1848 ble den erobret av britene og ble en koloni.

Dharamsaladistriktet består av en dal på ca. 1 250 meter over havet, og et platå på 1 800 meter over havet. Innbyggerne i dalen er indere, mens de som bor oppe på platået er tibetanske flyktninger. Det kulturelle senteret i Dharamsala er det buddhistiske Namgyalklostret, som ble grunnlagt sent på 1500-tallet av den tredje Dalai Lama.

Den tibetanske eksilregjeringen har sine lokaler ca. halvveis mellom dalen og platået i et område som blir kalt Gangchen Kyishong (tib. «lykkelig snødal»). Eksilparlamentet med 46 representanter finnes også her.

Referanser
----------

1. ↑  «Census of India 2001: Data from the 2001 Census, including cities, villages and towns (Provisional)». Census Commission of India. Arkivert fra originalen 16. juni 2004. Besøkt 1. november 2008.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. juni 2004. Besøkt 19. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dharamshala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Dharamshala – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Gordon «Don» Debenham Dailley** (født 24. juli 1911 i Canada, død 3. mai 1989) var en ishockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Dailley flyttet til England i 1933.

Dailley ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte på det britiske laget som vant ishockeyturneringen foran Canada og USA. Storbritannia la grunnen til OL-gullet da de i sin semifinalegruppe beseiret Canada med 2-1. Resultat tok de med seg til finalerunden som besto av fire lag. Storbritannia slo Tsjekkoslovakia med 5-0 og de spilte uavgjort 0-0 i siste kampen mot USA og var dermed olympiske og verdensmestere i ishockey for første og eneste gang. Den femte olympiske turneringen i ishockey var også det tiende verdensmesterskapet og det tjueførste europamesterskapet i ishockey. Spillerne på det britiske laget var Dailley, Alexander Archer, James Chappell, Edgar Brenchley, James Borland, John Coward, John Davey, Carl Erhardt, James Foster, John Kilpatrick, Archibald Stinchcombe og Robert Wyman.

Dailley var militær og deltok både i andre verdenskrigen og Koreakrigen i 1955 ble han oberst.

OL-medaljer
-----------

* OL 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)

EM og VM-medaljer
-----------------

* VM 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)
* VM 1937 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i ishockey (Storbritannia)
* VM 1938 Tsjekkoslovakias flagg Praha - Sølv Sølv i ishockey (Storbritannia)
* EM 1936 Nazi-Tysklands flagg Garmisch-Partenkirchen - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)
* EM 1937 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)
* EM 1938 Tsjekkoslovakias flagg Praha - Gull **Gull** i ishockey (Storbritannia)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gordon Dailley – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gordon Dailley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gordon Dailley – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Gordon Dailley – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND
 |
Dharavi (merket mu) sammenlignet med andre store slumområder i verden

**Dharavi** er et distrikt i den sentrale delen av Mumbai i India og er et av verdens største og mest konsentrerte slumområder. På et areal på om lag 2,3 km² bor over en halv million mennesker, siste telling i 1986 gav en befolkning på 530 000 mennesker, i 2004 ble antall innbyggere anslått til minst 600 000 (ca. 260 000 pr km²). 

Sammenlignet med norske forhold er Norges minste kommune Kvitsøy på 6,16 km² og har en befolkning på 544 innbyggere. Med en befolkningstetthet som i Dharavi ville det bodd minst 1,6 millioner mennesker på Kvitsøy, altså om lag 1/3 av hele Norges befolkning.

To gutter i Dharavi
Dharavi har en omfattende virksomhet med resirkulering og økonomer anslår at denne virksomheten beløper seg til rundt 700 millioner pund i året og sysselsetter over 200 000 mennesker. Myndighetene har planlagt omfattende utbygging i distriktet. Med prosjektnavnet «Vision Mumbai» skal en nyrenovert bydel stå klar i 2013. Blant innbyggerne i Dharavi er det imidlertid motstand mot byfornyelsesprosjektet da man frykter konsekvensene det vil kunne få for resirkuleringsvirksomheten og økte levekostnader i form av høye husleier i nybygde hus.

Geografi
--------

Dharavi ligger mellom Mumbais to viktigste jernbanelinjer for nærtrafikk, Western Railway og Central Railway. Vest for Dharavi ligger bydelene Mahim og Bandra og nord for Dharavi ligger elven Mithi som renner ut i det Arabiske hav. Sør og øst for Dharavi ligger bydelene Sion og Matunga. Både beliggenheten og dårlig drenering gjør Dharavi utsatt for oversvømmelse i regntiden.

Historie
--------

Dagens Dharavi var inntil sent på 1800-tallet mangroveskog og befolket av fiskere fra Kolisamfunnet, en befolkningsgruppe som vanligvis drev med fiske. Etterhvert som sumpområdene ble drenert forsvant imidlertid fisket og en dam ved bydelen Sion fremskyndet prosessen med å knytte de ulike øyene sammet til en. Etterhvert som byen Mumbai (Bombay) vokste frem flyttet ulike befokningsgrupper inn fra omlandet; pottemakere fra Gujarat, muslimske garvere fra Tamil Nadu og broderere fra Uttar Pradesh etablerte seg med sine ulike ferdigheter.

I media og litteratur
---------------------

Deler av filmen *Slumdog Millionaire* er tatt opp i Dharavi.

Referanser
----------

1. ↑  The Observer, 4. mars 2007

Eksterne lenker
---------------

* Nettsted om Dharavi (engelsk) Arkivert 10. april 2012 hos Wayback Machine.
* BBC nettsider om Dharavi (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Vinnings hensikt** er en kvalifisert skyldgrad, som er et vilkår for domfellelse ved de fleste formuesforbrytelser, i tillegg til forsett. Viktige eksempler på slike forbrytelser er tyveri, underslag, ran og bedrageri.

Nærmere bestemt betyr vinnings hensikt at man ved utøvelse av den straffbare handlingen har til hensikt å skaffe seg selv eller andre en uberettiget vinning. I de aller fleste tilfeller vil dette være tilfelle der det foreligger en formuesforbrytelse. Unntaksvis vil imidlertid gjerningspersonen kunne ha andre hensikter, for eksempel å påføre fornærmede ubehageligheter. Har gjerningspersonen flere motiver for handlingen er det imidlertid nok at et av dem er å skaffe seg en vinning. Som utgangspunkt kreves det dessuten at det må være snakk om en **økonomisk** vinning. Stjeler noen en bunke gamle brev som kun har affeksjonsverdi for eieren vil dette som hovedregel ikke kunne straffes som tyveri. Unntak gjelder der gjerningspersonen har hatt til hensikt å selge brevene, fordi det foreligger et marked for å selge disse. Ellers vil mildere straffebud komme til anvendelse (f.eks. § 392 om besittelseskrenkelse). Det er ikke noe krav at det foreligger noen varig vinning. Drikker man en flaske brus i butikken uten å betale vil dette være nok.

At det er en «hensikt» som kreves innebærer at vinningen må være målet med handlingen, og ikke bare en nødvendig konsekvens. I praksis vil dette kravet kunne få betydning der det foreligger selvforskyldt rus. I slike tilfeller vil man *fingere* forsett hos gjerningspersonen, dersom det må legges til grunn at han ville forstått konsekvensene av det han gjorde dersom han var edru. Hensikt vil derimot ikke kunne fingeres. Dette innebærer at dersom man har medvirket f.eks. til tyveri i beruset tilstand, vil man ikke kunne straffes dersom man ikke forsto hva man var med på.
Sun-Yat-sen-statue på Zhuhai-campusen
**Sun-Yat-sen-universitetet** (forenklet kinesisk: 中山大学, tradisjonell kinesisk: 中山大學, pinyin: *Zhōngshān Dàxué*) er et universitet i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Dets hovedcampus er i Haizhu, en sørlig bydel i Guangzhou. Det har også undervisningssteder to andre steder i Guangzhou. Det har også en campus i Zhuhai, byprefekturet som ligger opp imot Macao.

Universitetet går for være ett av Sørkinas aller beste, og rangeres blant de ti beste i Fastlands-Kina. Over 36 000 studenter er innskrevet ved universitetet. 

Lingnan University

Historie
--------

Sun-Yat-sen-universitetet ble grunnlagt i 1924 av Sun Yat-sen, men het da *Det nasjonale Guangdong-universitetet* (国立广东大学). Etter Suns død (1925) ble navnet endret til det nåværende i 1926. Dets første campus lå i bydelen Shipai (石牌) øst i Guangzhou. I begynnelsen av 1950-årene ble universitetet slått sammen med Lingnanuniversitetet.

Campuser
--------

Aula i sørcampusen
### Sørcampus

Etter fusjonen med Lingnanuniversitetet ble Sun-Yat-sen-universitetet flyttet til dets campus i *Kangle Yuan* (康乐园). Det kalles nå universitetets sørcampus. Det ligger i bydistriktet Haizhu.

### Zhuhai-campus

Zhuhai-campus
Zhuhai-campus
I 2000 ble det startet en campus i Tangjia i byen Zhuhai. Dette er blitt universitetets største campus, og dekker et stort område på 3,48 km² (vel over det dobbelte av sørcampus i Guangzhou). Det har faktisk bare ett eneste undervisningsbygg, men det er til gjengjeld 500 meter langt. Byen Zhuhai stilte det store området gratis til disposisjon for å få universitetsavdelingen dit.

### Nordcampus

I 2001 fusjonerte Sun-Yat-sen-universitetet for medisin med Sun-Yat-sen-universitetet. Dermed oppstds nordcampus i Guangzhou.

### Østcampus

Østcampus
I 2004 ble østcampus i Daxuecheng (大学城; «universitetsbyen») grunnlagt. Det ligger i bydelen Panyu. Likesom universitetets bibliotek i Zhuhai er biblioteket i østcampus arkitektonisk formet som en oppslått bok.

Se også
-------

* Sun Yat-sen-universitetet i Moskva
* Sun Yat-sen nasjonale universitet

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sun Yat-sen University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC
 |
**Anders Goksøyr** (født 1957) er en norsk professor i biologi ved Universitetet i Bergen, sønn av Jostein Goksøyr (1922–2000) som hadde samme stilling samme sted. Etter artium fra Åsane gymnas 1976 og cand.scient. 1984, mottok Anders Goksøyr en dr.scient. gjennom sin forskning på miljøgifter (toksikologi). Han vant i 1990 Meltzerprisen for yngre forskere, på 30 000 kroner. Han hadde laget en ny måte for å oppdage forurensning, nemlig ved å studere fiskens respons på miljøgifter. Utover 1990-tallet skrev han jevnlig i Bergens Tidende om forskning og miljø, og var førsteamanuensis ved Laboratorium for marin molekylærbiologi da han i 1994 utga boken *Genenes tidsalder* som omhandlet genmodifisert mat. I 2000 var han blitt professor i molekylær biologi da han utga *DNA - det mystiske arvestoffet*, samtidig som han var grunder og forskningssjef for Biosense Laboratories i Bergen, som blant annet laget tester for å påvise hormonforstyrrelser («herming») i fisk. Goksøyr ble knyttet til Molekylærbiologisk institutt i 1997 og ble professor i 2000. Han har vært tilsatt som instituttleder ved Institutt for Biologi siden 2010. Goksøyr har publisert over hundre artikler internasjonalt.

Utgivelser
----------

* Anders Goksøyr (1994). *Genenes tidsalder*. Alma Mater. Arkivert fra originalen 19. mars 2002.
* Anders Goksøyr (2000). *DNA, det mystiske arvestoffet*. Gyldendal.  [Illustrert av Birgitte Kolbeinsen]

Referanser
----------

1. ↑   BIBSYS, NORAF-ID 90122769, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Anders Goksøyr, jobbe siden».
3. ↑  «Publikasjonsliste».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** ORCID
 |
**Sun 'n Fun** (offisielt skrevet SUN 'n FUN fly in, Inc.) er en ideell organisasjon i Lakeland i Florida dedikert til fremme av luftfartskunnskap. Det er best kjent for de ukelange *fly-in* og 'airshow *på Lakeland Linder Regional Airport i Lakeland i Florida, vanligvis arrangert sent i mai eller tidlig i april.*

I tillegg til fly-in driver Sun 'n Fun også Florida Air Museum og støtter *Central Florida Aerospace Academy*—et luftfarts-fokusert karriere-akademi som samarbeider med skoler og gymnas i distriktet.

Historie
--------

Arrangementet ble grunnlagt i 1974.

Annen aktivitet
---------------

Florida Air Museum er en del av virksomheten til Sun 'n Fun. Den ligger på Sun 'n Fun' campus på Lakeland Linder Regional Airport.

I april 2010 fikk Sun 'n Fun en støtte på 7,5 million dollar fra *Aviation Education Foundation* for nytt bygg til *Central Florida Aerospace Academy*. Skolen er en luftfarts-orientert high school som har 500 elever og vil nå kunne øke sin kapasitet med 175 elever.

Referanser
----------

1. ↑  AvWeb staff (april 2001). «Sun 'n Fun 2001: Hot Fun in the Sunshine». Besøkt 29. januar 2009.
2. ↑  Sun 'n Fun. «SUN ’N FUN RECEIVES $7.5 MILLION GRANT FOR NEW CENTRAL FLORIDA AEROSPACE ACADEMY BUILDING». Arkivert fra originalen 20. april 2010. Besøkt 15. april 2010.
**Eva Logar** (født 8. mars 1991) er en slovensk skihopper som representerer SD Zabrdje.

Hun debuterte internasjonalt med 30.-plass (av 39 deltakere) i et FIS-renn (sommer) i Bischofshofen 13. august 2003. I kontinentalcupen er hennes beste plassering 4.-plass, som hun har oppnådd tre ganger, første gang i Rovaniemi 8. desember 2009. Sammenlagt i kontinentalcupen ble hun nummer 18 i sesongen 2006-07.

Logar har deltatt i junior-VM i 2006, 2007, 2008, 2009 og 2010, med 7.-plass i Kranj i 2006 som beste resultat. I det første senior-VM for kvinner i Liberec i 2009 ble hun nummer 27 (av 36 deltakere).

Under VM på ski 2011 i Holmenkollen kom hun på fjerdeplass i normalbakke, bak Daniela Iraschko, Elena Runggaldier og Coline Mattel.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eva Logar – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Eva Logar – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Eva Logar – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Eva Logar – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**Sun Yating** (født 24. februar 1988) er en kinesisk profesjonell vannpolospiller som representerte Kina under Sommer-OL 2008 i Beijing. Her endte laget på 5.-plass etter å ha vunnet plasseringskampen sin mot Italia.

Hun var med på det kinesiske laget som vant gull i vannpolo for damer under de femtende Asialekene 2010 i Guangzhou i Kina. Kina vant turneringen foran Kasakhstan og Usbekistan. Det var første gangen damer deltok i vannpolo i Asialekene

Medaljer - Asialekene
---------------------

* Gull 2010 Kinas flagg Guangzhou - **Gull** i vannpolo Kinas flagg Kina
* Gull 2014 Sør-Koreas flagg Incheon - **Gull** i vannpolo Kinas flagg Kina

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sun Yating – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Sun Yating – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Sun Yating – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Sun Yating – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cn) Sun Yating – Kinas olympiske komité Rediger på Wikidata




1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
**Anders Fjelstad** (født 10. oktober 1879, død 12. juli 1955) var en norsk politiker. Han representerte Bondepartiet, og var konsultativ statsråd i eksilregjeringen i London 1940-1943.

Bakgrunn
--------

Fjelstad drev som gårdbruker i Ringsaker. Han var også Norges representant ved det internasjonale landbruksinstituttet i Roma, der han i 1926 var med på å organisere den første verdenskongressen for skogbruk. Hans internasjonale erfaring gjorde at han var aktuell til vervet som utenriksminister i Peder Kolstads regjering i 1931, men Birger Braadland endte til slutt opp med å bli foretrukket fremfor Fjelstad.

Fjelstad var også aktiv i Fedrelandslaget, og satt i organisasjonens råds- og landsstyrer på 1920-tallet.

Virke under Andre verdenskrig
-----------------------------

Ved det tyske angrepet på Norge i 1940 befant Fjelstad seg i Frankrike som landbruksutsending. I det siste statsrådet før regjeringen Nygaardsvold forlot Norge ble det vedtatt å utvide den slik at alle stortingspartiene fikk plass, og Fjelstad ble valgt til å representere Bondepartiet som konsultativ statsråd. Han sluttet seg til eksilregjeringen i London den 29. juni, og hadde stillingen frem til 7. oktober 1943. I regjeringen gikk Fjelstad inn for å få utenriksminister Halvdan Koht erstattet samtidig som han tok til orde for en mer selvstendig norsk linje i forholdet til Storbritannia, men var ellers stort sett anonym i regjeringsarbeidet.

I 1945 ble Fjelstad utnevnt til landbruksråd ved ambassaden i Washington, D.C.

Referanser
----------

1. ↑   Østerdølen, side(r) 2, utgitt 14. juli 1955[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   Nationen, urn.nb.no, side(r) 3, utgitt 14. juli 1955[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Nationen, side(r) 7, type referanse dødsannonse, urn.nb.no, utgitt 14. juli 1955[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  Riste, Olav (1987). *Utefront*. Oslo: Aschehoug. s. 64-66. ISBN 8203114229.
5. ↑  Gabrielsen, Bjørn Vidar (1970). *Menn og politikk: Senterpartiet 1920-1970*. Oslo: Aschehoug. s. 72.
6. ↑  Norland, Andreas (1973). *Hårde tider: Fedrelandslaget i norsk politikk*. Oslo: Dreyer. s. 107, 285. ISBN 8209011065.
7. ↑  Hambro, C.J. (1885-1964) (1945). *De første måneder*. Oslo: Aschehoug. s. 107, 169.
8. ↑  *Vekst og vern: Det kongelige landbruksdepartement 1900-2000*. Oslo: Samlaget. 2000. s. 248. ISBN 8252155855.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anders Fjelstad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Biffkniv** er en skarp bordkniv som er laget for å skjære i kjøttstykker. Slike kniver har ofte taggete blad og trehåndtak.

Biffkniven er den eneste skarpe kniven som finnes i en vanlig kuvert.

Historien
---------

I middelalderens Europa var en skarp kniv og hender de eneste spiseredskapene. I Norge brukte man tollekniv og senere også lommekniv og bærbare skarpe kniver brukes den dag i dag på landsbygda i Europa, som Laguiole-kniven i Frankrike.

I motsetning til i Europa, har kniver lenge vært et redskap som bare brukes på kjøkkenet i det meste av Asia og Afrika. Der blir kjøtt enten kuttes i biter eller tilberedes slik at det kan trekkes fra hverandre med hendene, derfor spises det er kun med hender, skjeer eller spisepinner ved bordet.

Før første verdenskrig var alle bordkniver i Europa og Nord-Amerika skarpe, men krevde hyppig vedlikehold - sliping og polering. Rustfritt stål ble mer vanlig etter første verdenskrig. Dette krevde ikke polering, men krevde fortsatt sliping. Etter hvert gikk derfor flere og flere land over til å bruke den bordkniven vi kjenner i dag, som ikke er så skarp.

Spesiallagde biffkniver dukket opp i Nord-Amerika etter andre verdenskrig. I 1950-årene ble varmebehandling av rustfritt stål mer vanlig og etter hvert ble den taggete biffkniven i rustfritt stål, som verken krevde polering eller hyppig sliping, populære.

Se også
-------

* Kniv