recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Louisiana har flere betydninger*

**Louisiana-distriktet** (engelsk: *Louisiana District*) var et midlertidig amerikansk distrikt som ble skapet etter Louisianakjøpet av de områdene som ikke gikk inn i Orleans-territoriet. Det ble etablert 10. mars 1804, og eksisterte fram til 4. juli 1805, da det ble omdannet til Louisiana-territoriet. Området nord for det som senere ble Arkansas ble kalt **Øvre Louisiana** (engelsk: *Upper Louisiana*). Distriktet var først i perioden 10. mars til 30. september 1804 under militært styre, og deretter styrt sivilt under Indiana-territoriets ledelse, og dets guvernør William Henry Harrison.

Historie
--------

Den åttende kongressen i USA den 26. mars 1804 vedtok en lov som opprettet Orleans-territoriet og det sivile Louisiana-distriktet. Denne loven, som trådte i kraft 1. oktober 1804, ble utvidet av guvernøren og dommeren i Indiana-territoriet for å få midlertidig kontroll over Louisiana-distriktet.

Senere
------

3. mars 1805, vedtok Kongressen en lov som organiserte Louisiana-distriktet i Louisiana-territoriet. Louisiana-territoriet omfattet alt i Louisiana-kjøpet nord for 33. breddegrad (sør for dagens Arkansas). Den sørlige og vestlige grensen mot Spansk Texas og New Mexico ble ikke stadfestet før Adams-Onís-avtalen i 1819. Setet for guvernøren var St. Louis.

4. juni 1812 vedtok den 12. kongressen i USA en lov som ga Louisiana-territoriet navnet Missouri-territoriet for å unngå forvirring med den nyopprettede staten Louisiana.

Referanser
----------

1. ↑  "An act erecting Louisiana into two territories and providing for the temporary government thereof". *United States Statutes at Large*. Eighth Congress, Session I, Chapter 38, 26. mars 1804, s. 283-289. Fra Library of Congress, *A Century of Lawmaking for a New Nation: U.S. Congressional Documents og Debates, 1774-1875*.
2. ↑  "An Act providing for the government of the territory of Missouri". *United States Statutes at Large*. Twelfth Congress, Session I, Chapter 95, 4. juni 1812, s. 742-747. Fra Library of Congress, *A Century of Lawmaking for a New Nation: U.S. Congressional Documents og Debates, 1774-1875*.
| Den polske tronfølgerkrig |
| --- |
| Fra de russiske og saksiske styrkenes beleiring av Danzig i 1734 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 1733–1735 |
| Sted | Europa:Polen, Rhinland, Nord-Italia |
| Resultat | August III får den polske tronen, men en rekke områder i Europa bytter herskere |

 |
| Stridende parter |
| **Stanisław I Leszczyński**Frankrike Frankrike Spania SpaniaSavoie Savoie | **August III av Polen**Russlands flagg RusslandØsterrike ØsterrikeSachsen Sachsen |

**Den polske tronfølgekrig**  eller **Den polske arvefølgekrig** var en krig som ble utkjempet flere steder i Europa i perioden 1733–1735.

Krigen brøt ut da August den sterke døde, og Stanisław Leszczyński gjorde da igjen krav på tronen. Denne gangen ble han støttet av i første rekke svigersønnen Ludvig XV av Frankrike, men også Spania og Sardinia (Savoie), mens Russland og Østerrike støttede August IIs sønn, August III. Krigen brøt ut i Polen mellom de ulike grupperingene innen adelen som støttet den ene eller den andre kandidaten, og spredte seg deretter til Italia og Rhinland i Tyskland. 

Krigen fikk en komplisert avslutning, da begge partene hadde vunnet i hver sin del av Europa. Men i Wien-traktaten, underskrevet i 1735 og bekreftet i 1738, ble det slått fast at August III ble konge i Polen, mens Stanisław Leszczyński fikk Lorraine som hertugdømme etter at Frankrike hadde erobret dette fra Østerrike. Østerrike fikk Parma mot å avstå Napoli og Sicilia til Spania.

Se også
-------

* Liste over Polens herskere

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Bruddet i Roppdammen** hendte 17. mai 1976. Kraftverksdemningen i Ropptjørn i Gausdal kommune i Oppland raste ut, og i løpet av et par timer skylte ca. 3 millioner m³ vann, jord og stein nedover elva Roppa. Dambruddet forårsaket materielle skader, men ingen mennesker omkom i ulykken.

Roppdammen (også skrevet *Roppadammen*) er en del av Roppa kraftverk, som ble satt i drift i 1976. Demningen sto ferdig året før, og var da 650 meter lang og 8 meter høy.

Dambruddet
----------

Gårdbrukeren Karsten Ropphaugen hadde vært på inspeksjon ved Roppdammen 16. mai 1976, men hadde da ikke sett noe unormalt. Om formiddagen 17. mai var han oppe for å se etter hvor mye vann som var i magasinet. Da oppdaget han at ei nødluke i bassengkanten var rast ut, og vann, jord og stein fosset ut av hullet. Han forsto at det var fare på ferde, og dro straks hjem til småbruket sitt, Svea, 11 km nedenfor dammen, og fikk varslet kona. Underveis på turen ned ble han nesten tatt igjen av vann- og rasmassene. På dette gårdsbruket ble våningshuset tatt av vannet, mens låven, fjøset og stabburet sto igjen.

Litt lenger oppe ble småbruket Sagsveen totalt ødelagt da vann- og steinmassene kom nedover dalen. Ekteparet som bodde der, Martha og og Alfred Åsen, greide såvidt å komme seg ut og i sikkerhet.

Fra Roppa fosset vannet fra dammen videre ut i elva Jøra, der det også gjorde skade. Lensmannen, som var blitt varslet om hendelsen klokka 12.10 på nasjonaldagen, reddet et annet, eldre ektepar ut av huset deres før vannet kom. Ved Jøra vasket vannet bort 100 meter av veifundamentet på riksvei 255, og den nye Forsetbrua, 5 km nedenfor der Roppa løper ut i Jøra, ble skadet av vannmassene. Det ble sett husdyr på svøm i vannet, men det er uvisst hvor mange dyr som mistet livet i ulykken.

Ifølge Ragnar Heggstad, professor i vassbygging ved Norges tekniske høgskole, som ble engasjert for å undersøke årsaken til dambruddet, var det flere faktorer som trolig bidro til at dambruddet kunne skje. Det var på det rene at bruddet hadde skjedd ved bunntappeløpet i dammen. Da dammen første gang skulle fylles høsten 1975, var det unormalt lite nedbør, og dammen var da ikke blitt fylt opp slik det var meningen. Det hadde trolig dannet seg en iskappe rundt bunntappeløpet, og da iskappen senere smeltet, trengte vann gjennom morenemassene i dammen.

Gausdal Elektrisitetsverk, som eide demningen, var ikke forsikret mot slike ulykker, men bidro likevel økonomisk til de skadelidte. Demningen ved Ropptjørn ble bygd opp igjen etter ulykken, men det totalskadete småbruket Sagsveen ble ikke gjenoppbygd.

Referanser
----------

1. ↑  NVE: Roppa kraftverk (besøkt 17. mai 2021)
2. ↑  Helena Nynäs: *Dammer som kulturminner*. NVE, Oslo 2013. ISBN 978-82-410-0935-8 (s. 42)
3. ↑  Rapport fra professor Ragnar Heggstad ved NTH

Kilder
------

* Kjetil Kvist: *Autoritet, tillit, ansvar: Norsk vassdragstilsyn 1909-2009*. NVE, Oslo 2009. ISBN 82-410-0701-9 (s. 84-89)
* NRK: Da 17. mai reddet bygda (17. mai 2021)

Eksterne lenker
---------------

* NVE: Dambruddet (film om bruddet i Roppdammen)
Bølgeblikk brukt som kledning på et kirkebygg i Kilburn i London.
Tidlig maskin til fremstilling av bølgeblikk (australsk museumseksemplar)
**Bølgeblikk** er en tynn jernplate som er valset ut i langsgående bølgemønster og deretter forsinket. Dette skjer ved at man legger på et tynt belegg med sink ved hjelp av elektrolyse eller varmgalvanisering.

Bølgeblikk ble oppfunnet i 1840-årene. Det ble tidlig utbredt på De britiske øyer og i USA, Canada, Australia og britiske kolonier. Til Norge kom import av bølgeblikk i gang på slutten av 1800-tallet. Bølgeformen øker bøyemotstanden vesentlig og gjør platene egnet til taktekking og veggkledning på lette skjelettkonstruksjoner. Platene har liten vekt, er vanntette, rustbestandige, forholdsvis lette å skjære til, og lett transportable. De ble snart meget populære på uthus og lagerskur, ikke minst for landbruket, industrien og for militære formål. Ved å la platebølgene overlappe kunne store flater beskyttes mot regn. Kjent, men mindre vanlig, var skur i hel bølgeblikk. Bølgeblikk ble også forsøkt brukt som kledning på flyskrog, men ble raskt avløst av bølget aluminium, som var lettere.

Bølgelengden har variert, men er vanligvis rundt 3" eller 7,5 cm. Bølgene må ha helt ensartet form i hele lengden for at platene skal kunne stables og skjøtes problemfritt. Skruer eller spiker for feste til bærekonstruksjonen plasseres alltid på en bølgetopp for å hindre vanninnsig, og hullene vanntettes som regel ytterligere med egne pakninger. Platetykkelsen er vanligvis 0,5 til 0,6 mm.

Bølgeblikk til militærbygg
--------------------------

*The Nissen hut* var en prefabrikkert brakke av bølgeblikk som ble bøyd (på tvers av bølgeretningen) til en halvsylinder og anbrakt på bakken med horisontal akse, så den fikk form som et tønnehvelv. Gavlveggene ble oppført av murverk. Konstruksjonen ble skapt for det britiske forsvar i 1916 av kanadieren Peter Norman Nissen. Utallige Nissen huts ble utplassert for militært bruk på slutten av første verdenskrig. I andre verdenskrig fikk de enda større anvendelse hos de allierte. 

Den amerikanske marine utviklet under 2. verdenskrig Nissen huts videre under navnet *The Quonset Hut*, også den bestående av tak og vegger av bølgeblikk i en tunnelbue, med flate endevegger. Størrelser fra hytte til hangar med tilsvarende dører. «Hytta» var svært anvendelig og passet like godt i alle slag klima fra Antarktis til tropene. De menige klaget over varme eller kulde til man fikk isolasjonen på plass. 

Dagens utgave er kledt med glassfiberarmert plast eller gummi ( populært kalt Rubb- hall ).

Den store innvendingen var at det var omtrent umulig å lage bygg i bølgeblikk som var pene å se på. Akustikken var så som så. En haglbyge på blikktak var hørbart. Akustikken er blitt utnyttet blant annet av *Trinidad & Tobago Association of Steelbandsmen* i en del innspillinger omkring 1960.

Kilder
------

* Maihaugen: Bølgeblikk på museum (publisert 2. mai 2014) Besøkt 8. april 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Krysslammelse** (fagspråk: **paralytisk myoglobinuri**), også kjent som *Påskesjuke*, *Monday morning disease* eller *Søndagssyken*, er en sykdom hos hester som oppstår når hester får normal kraftfôrmengde i perioder med lite eller ingen bruk. Dette fører til opphopning av glykogen i muskulaturen som når hesten tas i bruk igjen brytes ned og danner store mengder melkesyre. Denne opphopningen av melkesyre kan føre til store muskelskader på muskulaturen i krysset og lårene. Sykdommen forekommer i 3 alvorlighetsgrader.

Symptomer
---------

Hesten blir ustø i bakparten og kan knekke sammen og gå over ende, svetter mye, tegn på smerte, harde og opphovnede muskler, og kan ha like symptomer som ved kolikk. Urinen blir mørk på grunn av utskillelse av muskelfargestoffer. For å konstatere krysslammelse kan det tas blodprøve, den vil da vise forhøyede verdier av enzymene ASAT og CK.

Tying up
--------

Krysslammelse forekommer ikke ofte lenger, men den kan opptre i en mildere form på sportshester hvor den da kalles «tying up».

Referanser
----------

1. ↑  Mellberg, Mats (1997). «Helsearbeid og sykepleie». *Hestehold i praksis* (2. opplag 2001 utg.). Oslo: Landbruksforlaget. s. 211. ISBN 8252921426.
2. ↑  Knævelsrud, Torunn (1990). «25. Muskelsykdommer». *Hestens vanligste sykdommer og skader* (3. opplag utg.). Norges Rytterforbund/Rytterkontakt. s. 80. ISBN 8275060001.
3. ↑  Mellberg, Mats (1997). «Helsearbeid og sykepleie». *Hestehold i praksis* (2. opplag 2001 utg.). Oslo: Landbruksforlaget. s. 212. ISBN 8252921426.
4. ↑  Knævelsrud, Torunn (1990). «25. Muskelsykdommer». *Hestens vanligste sykdommer og skader* (3. opplag utg.). Norges Rytterforbund/Rytterkontakt. s. 82. ISBN 8275060001.

Litteratur
----------

* Knævelsrud, Torunn: *Hestens vanligste sykdommer og skader*, Norges Rytterforbund/Rytterkontakt, 1990, 3. opplag, ISBN 8275060001
* Mellberg, Mats: *Hestehold i praksis*, Landbruksforlaget, 1997, 2. opplag 2001, ISBN 8252921426

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**United States Ski and Snowboard Association** (USSA) er USAs nasjonale ski- og snøbrettforbund. Det er medlem av det internasjonale skiforbundet (FIS), og organiserer langrenn, kombinert, skihopping, alpint, freestyle, snøbrett, skisport for funksjonshemmede og skisport for veteraner. Forbundet har hovedkontor i Park City i Utah.

Initiativet til å få stiftet et nasjonalt skiforbund ble tatt på et møte under et hopprenn i Ishpeming, Michigan i februar 1904. Rennet regnes i dag som USAs første nasjonale mesterskap i hopp, men forbundet ble stiftet først året etter. Det ble stiftet som National Ski Association i Ishpeming 21. februar 1905, med norskamerikaneren Carl Tellefsen som første leder.

Forbundet skiftet navn til United States Ski Association og flyttet fra Ishpeming til Colorado Springs i 1962. Skilandslaget ble offisielt skilt ut fra forbundet i 1976, men gikk med igjen i forbundet i 1988. Dette året flyttet forbundet hovedkontoret til Park City.[] I 1997 skiftet United States Ski Association navn til United States Ski and Snowboard Association.

Referanser
----------

1. ↑  Harold "Cork" Anson: *Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada*. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 27-28, 30

Kilder
------

* United States Ski and Snowboard Association: USSA History

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Russlands tidssoner. Jekaterinburgtid i *oransje*.
**Jekaterinburgtid** (russisk: екатеринбургское время – *jekaterinburgskoje vremja*), forkortet **YEKT**, oppkalt etter byen Jekaterinburg, er en tidssone i Russland. Den ligger fem timer foran UTC (UTC+5) og to timer foran moskvatid (MSK+2).

I 2011 gikk hele Russland over til «permanent vintertid» (normaltid). Istedenfor å veksle mellom UTC+5 vinterstid og UTC+6 sommertid, var Jektarinburgtid stilt fram til UTC+6 som «permanent sommertid». I 2014 gikk Jekaterinburgtid tilbake til UTC+5 som normaltid.

Områder med jekaterinburgtid
----------------------------

YEKT/YEKST er offisiell tidssone for:

* Basjkortostan
* Perm kraj
* Kurgan oblast
* Orenburg oblast
* Sverdlovsk oblast
* Tjumen oblast
* Tsjeljabinsk oblast
* Khanty-Mansia
* Jamalo-Nenetsk

Større byer med jekaterinburgtid
--------------------------------

* Jekaterinburg
* Kurgan
* Perm
* Tjumen
* Ufa
* Tsjeljabinsk
* Orenburg
* Khanty-Mansijsk
* Novyj Urengoj

Se også
-------

* Tid i Russland

Referanser
----------

1. ↑  «Russia: Putin abolishes 'daylight savings [sic]' time change». *BBC News*. 22. juli 2014. Besøkt 30. januar 2017.
2. ↑  «Russia Time Zone Map». WorldTimeZone.com. Besøkt 14. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* "Russia Time Zone Map". på WorldTimeZone.com.
**Krysslagt** er en betegnelse i heraldikken på to eller flere figurer som er lagt på skrå over hverandre. Også betegnelsen *korslagt* er brukt i våpenbeskrivelser (blasoneringer).

Søyle og krysslagt sverd og nøkkel i Drammens gamle byvåpen
Det er krysslagte figurer i våpenskjold allerede fra middelalderen, dette forekommer i alle land med europeisk heraldikk og både i offentlige våpen (bl.a. riksvåpen, kommunevåpen) og i private våpen (bl.a. slektsvåpen og korporasjoners våpen).

Bruken av krysslagte figurer er omdiskutert, fordi figurene smelter inn i hverandre når de gjengis som rene fargeflater i heraldisk stil og ses på avstand.

I nyere norske kommunevåpen er krysslagte figurer tatt i bruk når våpenmotivet er dannet ut fra våpen fra middelalderen, så som i Hordalands og Sør-Trøndelags fylkesvåpen. Begge disse har to økser med krysslagte håndtak samt andre figurer.

I norske slektsvåpen forekommer mange krysslagte figurer, bl.a. to fisker (Astrup), to vinstokker (Aubert), håndverkerredskaper (Berner), to trestammer (Bull), to sverd (Holmsen og Keilhau), sverd og pil (Wergeland), to piler (Smith-Petersen) og to knokler under et dødningehode (Heiberg og Saxe).

Litteratur
----------

* Hans Cappelen: «Norske slektsvåpen», Oslo 1969 (2. opplag Oslo 1976)
* Herman L. Løvenskiold: «Heraldisk nøkkel», Oslo 1978
* Hans Cappelen og Knut Johannessen: «Norske kommunevåpen», Oslo 1987
* Jan Raneke (redaktør): «Nordisk heraldisk terminologi», Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)
* Harald Nissen og Monica Aase: *Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim*, Trondheim 1990

**Andre land**

* Poul Bredo Grandjean: «Dansk Heraldik», København 1919 (bare dansk-norsk adelsheraldikk og i dag å anse som foreldet)
* Le Baron Stalins: «Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch», Paris 1952
* Carl-Alexander von Volborth: «Alverdens heraldik i farver», Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
* Ottfried Neubecker: «Heraldik. Kilder, brug, betydning», København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
* Carl-Alexander von Volborth: «Heraldry – Customs, Rules and Styles», Dorset 1981
* Carl-Alexander von Volborth: «The Art of Heraldry», Dorset 1987
* Magnus Bäckmark och Jesper Wasling: «Heraldiken i Sverige», Lund 2001
Bayerns kongekrone
**Bayerns kronregalier** er kronjuvelene som ble brukt i Kongeriket Bayern fra 1806 til 1918. I 1806 gav Napoléon Bonaparte det daværende Hertugdømmet Bayern, som var alliert med Frankrike, status som kongerike, i forbindelse med sin nytegning av Europakartet. Den tidligere hertugen av Bayern, og fra 1806 den første kongen av Bayern, Maximilian I av Bayern, fikk derfor laget et sett med nye bayerske kronjuveler.

Regaliene omfatter

* Bayerns kongekrone, med rubiner, diamanter, smaragder, safirer og perler
* Bayerns dronningkrone, laget for Karoline av Baden, med store perler og diamanter.
* Bayerns rikssverd, 96 cm. langt
* Bayerns rikseple, i rent gull
* Bayerns scepter, 89 cm. langt og utsmykket med briljanter, smaragder og safirer, med en liten rundt krone på toppen

Kongeriket Bayern ble en forbundsstat i Det tyske rike (nasjonalstaten Tyskland) i 1871, men fortsatte som eget kongerike. I 1918 ble Bayern republikk og skiftet navn til Fristaten Bayern.

Kronregaliene er utstilt i skattkammeret i Den kongelige residens i München.

Portal: Tyskland
**Stavanger Sjakklubb** tidligere **Stavanger Schakklubb** er en sjakklubb i Stavanger.

Klubben ble stiftet første gang før 1887. Den ble så lagt ned, men en startet opp igjen i 1902. De spilte da på hotell Nordstjernen i Skagen 27. Så ble det stille en periode igjen, før en startet opp igjen i 1917. De spilte en periode i Godtemplarnes hus i Brødregata 18-20. Familien Haave var sentrale i klubben fra 1917, og framover til ca. 1960. 

Klubben vant NM for klubblag i 1938. Einar Haave vant landsturneringen og ble norgesmester i 1954. I 2019 ble Hanna B. Kyrkjebø klubbens første kvinnelige norgesmester.

Den 20. oktober 2010 meldte Magnus Carlsen overgang til Stavanger Sjakklubb fra Norges Toppidrettsgymnas (NTG) i Bærum. Magnus Carlsen representerte Stavanger Sjakklubb i norske turneringer. Magnus Carlsen ble verdensmester i 2013. Han meldte overgang til Vålerenga i 2018.

Klubben arrangerte landsturneringene i 1931, 1951, 1997 og 2017.

Klubben er tilsluttet Rogaland Sjakkrets og Norges Sjakkforbund. Klubben spilte i mange år i Øvre Holmegate 20, så i Tjensvoll bydelshus, men flyttet så til sentrum i 2015-2017 i Kirkegata 40. Fra 2018 er klubben tilbake i Tjensvoll bydelshus.

Referanser
----------

1. ↑  Norges sjakkforbund: Norges sjakkforbund 1914 - 20. juli - 1964, jubileumsbok, 1964, side 134ff.
2. ↑  Norges sjakkforbund: Norges sjakkforbund 1914 - 20. juli - 1964, jubileumsbok, 1964, side 134ff.
3. ↑  Stavanger Aftenblad 17. oktober 1902.
4. ↑  Norges sjakkforbund: Norges sjakkforbund 1914 - 20. juli - 1964, jubileumsbok, 1964, side 134ff.
5. ↑  Thv. Dirdal: "Vor schakrubrik", utklipp av en sjakkspalte i en Stavanger-avis, 8. oktober 1927.
6. ↑  Norges sjakkforbund: Norges sjakkforbund 1914 - 20. juli - 1964, jubileumsbok, 1964, side 134ff.
7. ↑  Norges sjakkforbund: Norges sjakkforbund 1914 - 20. juli - 1964, jubileumsbok, 1964, side 134ff.
8. ↑
9. ↑  Bergensjakk: NM for kvinner 2019 - , Besøkt 19.3.2019.
10. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. oktober 2010. Besøkt 20. oktober 2010.  Stavanger Aftenblad Magnus Carlsen til Stavanger Sjakklubb *hentet 20. oktober 2010*
**Stavanger Svømmestadion Gamlingen** er et utendørs svømmeanlegg ved Mosvangen i nærheten av Mosvatnet. Gamlingen har lange tradisjoner som byens eneste oppvarmede utendørsbasseng.

Anlegget er åpent hele året, selv på vinteren. Gamlingen er utstyrt med 25 meters basseng, barnebasseng, trimrom og felles badstu.

Stavanger Svømmestadion blir besøkt av mer enn 200 000 personer i året. (Det var mer enn 250 000 besøkende i 2017).

I 2018 ble anlegget «Årets idrettsanlegg» i Norge.

Marken der tidligere Gamlingen lå, den såkalte Vålandsmarken, hadde vært brukt som fotballbane fra begynnelsen av 1900-tallet, men under 1. verdenskrig ble marken pløyd opp for matauk. Fotballspillerne som brukte marken måtte da flytte til Stavanger stadion som ble åpnet i 1917. Siden slapp idrettsfolkene til igjen på Vålandsmarken, som fra da av ble kalt Gamlingen, i motsetning til den nye Stavanger stadion .

Referanser
----------

1. ↑  *Historien om Gamlingen og Gamlingens venner* Gamlingens Venner, 2003
2. ↑  Bjørheim, Camilla (11. april 2018). «Pris til nye Gamlingen». *Stavanger Aftenblad*. Besøkt 22. mai 2018.
3. ↑  *Stavanger byleksikon*. Wigestrand. 2008. ISBN 9788281400177.
***Protofarsus*** er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae).

Utseende
--------

Små til middelsttore (5-6,5 millimeter), avlange, blanke, brunrøde til mørkbrune råtevedbiller. Ocersiden er fint punktert og fint hårete. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Antennene er 11-leddete, trådformede, noe lenger enn hode + pronotum. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, litt bredere enn langt, med uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. **Dekkvingene** er avlange, jevnbrede, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. De har fine lengdestriper. **Beina** er temmelig korte og spinkle.

Levevis
-------

Artene lever i skog, forøvrig er biologien ukjent, men larvene utvikler seg trolig i død ved.

Utbredelse
----------

Artene er utbredt i Mellom- og det sørligste Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
				+ Underfamilien Melasinae Fleming, 1821
					- Stammen Dirhagini Reitter, 1911
						* Slekten ***Protofarsus*** Muona, 2000
							+ *Protofarsus caribicus* Muona, 2000
							+ *Protofarsus convexus* (Fisher, 1945)

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Jesus Church** er en norsk menighet i Oslo som ble grunnlagt i år 2000 av Anne og Stephan Christiansen. Menigheten hadde 251 tilskuddstellende medlemmer i 2022. I tillegg til å ha gudstjenester i Oslo sentrum holder Jesus Church gudstjenester i Kolbotn i Nordre Follo. I november 2013 fikk menigheten leieavtale med kirkevergen i Oslo om å benytte Markus kirke i Oslo til sin virksomhet. Søndag 2. mars feiret Jesus Church åpningsgudstjeneste i kirken.

Jesus Church har siden 2004 vært tilknyttet den norske pinsebevegelsen. Siden 2008 har menigheten årlig arrangert Jesus Festival i Ekeberghallen. Menigheten har vært base for Jesus Revolution. 

I 2004 ble det laget en CD plate, *Lovsang & Hyllest, Jesus Church*, med lovsanger fra menigheten .

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen (13. mai 2022). «Antall tilskuddstellende medlemmer i tros- og livssynssamfunn i 2022» (PDF). regjeringen.no. Besøkt 11. mars 2023.
2. ↑  Korsets seier - Jesus Church åpnet i Markus kirke (4. mars 2014)[*død lenke*]
3. ↑  JM (Jesus Movement) JEM05

Litteratur
----------

* *Anne og Stephan Christiansen i årstall.* Korsets Seier, 11. juni 2004, side 7.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Jesus Church
Shaare Zedek Medical Center i Bayit Vagan
**Bayit VeGan** eller **Bayit Vagan** (hebraisk: בית וגן) er et nabolag i sørvestre Jerusalem. Bayit VeGan ligger øst for Herzlfjellet og grenser til nabolagene Kiryat HaYovel og Givat Mordechai.

Historie
--------

### Bronsealderen

Et 4.000 å gammelt gravfelt og mange kanaanittiske artefakter ble oppdaget ved arkeologisker utgravninger (1995-2005) i utkanten av Bayit VeGan. Det dekker 0,2 hektar, og begravelsener er hovedsakelig fra bronsealderen (2200-2000 f.Kr.) og (1700-1600 f. Kr.)

### Korsfarertiden

Det ortodokse kloster Mar Saba hadde gårdsbruk her på 1100-tallet, under det katolskre kongedømmet Jerusalem etablert av korsfarerne.

### Det britiske mandatet

I løpet av det britiske Palestinamandatet bygde høære nen radarstasjon i Bayit Vagan. Denere ble synagogen Beit Knesset Migdal bygget på stedet.

Bayit Vagan var det tredje i rekken av nabolag bygget i det moderne Vest-Jerusalem.

### Staten Israel

Holyland-modellen av byen Jerusalem fra tiden for det andre tempel utformet av professor Michael Avi-Yonah basert på den romerske jødiske historiograf Josephus' sktifter, var lenge å se ved Holyland Hotel i Bayit Vagan. I 2007, ble den flyttet til Israel Museum.

Shaare Zedek Medical Center ligger ved innfarten til Bayit Vagan.

Notable beboere
---------------

* Yehoshua Neuwirth, rabbi
* Ezriel Auerbach, rabbi
* Ahuvah Gray, amerikansk baptistpastor som konverterte til jødedommen

Referanser
----------

1. ↑  4,000-Year-Old Tombs Found Near Jerusalem Mall
2. ↑  Dig at Jerusalem's infamous Holyland Hill uncovers bronze-age dwellings
3. ↑  Migdal Synagogue
4. ↑  "Shekhunat Bayit Vagan," Itzik Shweiki, Yarok Beyerushalim, Society for the Protection of Nature in Israel, 2007, p.20
5. ↑  "Shekhunat Bayit Vagan," Itzik Shweiki, Yarok Beyerushalayim, Society for the Protection of Nature in Israel, 2007, p.20

Eksterne lenker
---------------

(en) Bayit veGan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Views of Bayit Vagan Arkivert 6. februar 2012 hos Wayback Machine.
**Bayersk viltsporhund** er en aktiv og intens hund med en utpreget interesse for sporing av hjortevilt.

Opprinnelse og alder
--------------------

Rasen kommer fra Bayern i Tyskland og ble opprinnelig laget for ettersøk av hjortevilt i fjellstrøkene der på slutten av 1800-tallet. Hunden er et resultat av krysning av ulike lokale bracker og den gamle Hannoveranske Viltsporhunden. Målet var å få fram en dyktig sporhund som ikke var for tung i kroppen, og som både mentalt og fysisk var skikket til å kunne følge kalde spor av hjortevilt så lenge det var ønskelig.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Bayersk viltsporhund kjennetegnes av kort, tett pels. Pelsen kan være sandfarget, kjeksfarget, rødlig grå eller klar brunlig til dype røde farger. Enkelte individer har også flekker av svarte hår i pelsen. Noen individer har en liten hvit stjerne på brystet. Øre og snute er svart eller mørk rød.

Lynne og væremåte
-----------------

Hunden er en utpreget enmannshund og sterkt knyttet til sin fører. Den er intens i sin fremtreden og svært aktiv som ung. For at man skal kunne gjøre seg nytte av dens fremragende sporegenskaper kreves riktig trening helt i fra valp/unghundstiden. Men en riktig trent Bayer er så absolutt verdt arbeidet en legger i den. Den har en utholdenhet få andre kan hamle opp med på ettersøk, og fører blir som regel utslitt lenge før hunden.

Den er reservert overfor fremmede, men skal ikke på noen måte være engstelig eller aggressiv. Den må bare få ta kontakt når den selv ønsker det, og på sin måte. Hunden egner seg ikke alene som hundegårdshund ,da den har et meget stort kontaktbehov. Derfor er dette hunden for den eieren som kan gi hunden en tilværelse som familiemedlem innendørs. Den har heller ikke pels som gjør at den greier seg ute vinterstid, men må da ha en oppvarmet liggeplass. Opplæringen bør startes i tidlig alder fordi det tar tid for rasen å bli skikkelig sosialisert. Treningsarbeidet bør gjøres under veiledning av en erfaren og tålmodig, profesjonell trener.

Referanser
----------

1. 1 2  «Bayersk Viltsporhund». *NHSK.org* **(norsk)**. Norsk Schweisshund Klubb. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 10. september 2015.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. februar 2016. Besøkt 10. september 2015.
2. 1 2  «Bayersk Viltsporhund». *Hunderase* **(norsk)**. Hunderase.no. Besøkt 10. september 2015.

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin
 |
En **nasjonalencyklopedi** eller et **nasjonalleksikon** er et allmennoppslagsverk skrevet for innbyggerne i en nasjon på deres språk av nasjonens egne fagfolk.

En rolle som nasjonalleksikon kan ha utspring i at verket er initiert eller finansiert av myndighetene, eller ved at et leksikon *de facto* har et allment omdømme som definerende autoritet.

Nasjonalencyklopedier har hatt en viktig betydning for mange land, fordi de oppfattes som synlige tegn på at nasjonen har en høyt utviklet kultur. Det finnes flere eksempler på at nasjoner som har vært dominert av andre nasjoner har satt produksjon av en nasjonalencyklopedi høyt på dagsordenen så snart denne dominansen er brutt. Dette skjedde blant annet i Estland og Romania etter at Sovjetunionens dominans falt bort.

Referanser
----------

1. ↑  Jf. Petter Henriksen, «Encyklopediens rolle i samfunnet, og rollens betydning for encyklopediens utforming Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.»

Se også
-------

* Encyclopædia Britannica
* Store norske leksikon
NEK 400:2010 - Elektriske lavspenningsinstallasjoner**NEK 400 Elektriske lavspenningsinstallasjoner** er en normsamling utarbeidet av NK64 i Norsk Elektroteknisk Komite (NEK), og omhandler utførelse til elektriske lavspenningsinstallasjoner 

Normsamlingens formål er å bidra til tilfredsstillende sikkerhet og funksjon for elektriske lavspenningsinstallasjoner ved prosjektering og utførelse, i tråd med anerkjent internasjonal og nasjonal praksis. Samlingen inneholder også metode for sluttkontroll og periodisk verifikasjon av elektriske lavspenningsinstallasjoner.

NEK 400 er en bearbeidet norsk utgave av IEC 60364-serien, CENELEC HD 60364-serien og i tillegg er det lagt inn enkelte utfyllende nasjonale normer.

NEK har sammen med normkomiteen NK64 utviklet en database med over 700 spørsmål og svar om NEK 400, har laget en oversikt over tolkninger som NK64 har foretatt gjennom årene og har laget oversikt over endringer som har blitt foretatt i de ulike utgavene av samlingen.

Normsamlingen er et viktig «kontraktsdokument» mellom bestiller av en elektrisk lavspenningsinstallasjon og de profesjonelle aktørene. En elektrisk lavspenningsinstallasjon bør prosjekteres og utføres i samsvar med NEK 400. Leverandører innen markedssegmentet «lavspenningsinstallasjoner» bør også ha god kjennskap til kravene som stilles i installasjonsbestemmelsene, slik at de er kjent med rammebetingelsene for eget utstyr.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk Elektroteknisk Komite
* NEK 400
* FAQ-NEK 400
Charles Wesley, som skrev den
**«Jesus, Lover of My Soul»** er en salme, skrevet av Charles Wesley. Den ble publisert i *Hymns and Sacret Poems* i 1740. Noen har kalt den for den vakreste salmen på det engelske språk.

Melodien, «Aberystwyth (Parry)», ble skrevet av walisisk-amerikanske Joseph Parry. Den ble publisert i Stephens' *Ail Lyfr Tonau ac Emynau*, 1879.

Alternative melodier
--------------------

* «Hollingside» av John B. Dykes, 1861
* «Martyn» av Simeon B. Marsh, 1834
* «Refuge» av Joseph P. Holbrook, 1862
* «St. Fabian» av Joseph Barnby

Bakgrunnshistorie
-----------------

*«Mrs. Mary Hoover, fra Bellefonte, Pennsylvania, hvis bestemor var heltinnen i historien, har fortalt denne familietradisjonen til sin pastor. Charles Wesley prediket i området til sognet Killyleagh, County Down, Irland, da han ble angrepet av menn, som ikke likte hans doktriner. Han søkte tilflukt i et hus lokalisert i det som var kjent som the Island Barn Farm. Farmerens kone, Jane Lowrie Moore, fortalte at han måtte skjule seg i melkehuset, nede i hagen. Straks kom mobben og krevde rømlingen utlevert. Hun forsøkte å berolige dem med forfriskninger. Da hun gikk ned til melkehuset henviste hun Mr. Wesley til å ta seg gjennom bakvinduet og skjule seg under hekken, hvorved det rant en liten bekk. På det skjulestedet, med ropene til forfølgerne rundt seg, skrev han denne udødelige hymnen. Etterkommerne til Mrs. Moore bor fremdeles i huset, som er mye av det samme som det var på Wesleys tid».*

Norske versjoner
----------------

Salmen er oversatt til norsk av H.P. Bergh (str. 1-3) i 1874 og av Karl Marthinussen (str. 4) i 1939. Den norske tittelen er «Jesus du som har meg kjær».

Publisert
---------

* *Sangboken* (1962) som nummer 380 under «Kamp og seier»
* *Sangboken* (1983) som nummer 447 under «Kamp og seier»

### Innspillinger (i utvalg )

* Wesleysangerne, Bergen. Tekstforfatter angitt som A. Anderson. Innspilt i desember 1958. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP 117.

Referanser
----------

1. ↑  Sankey, Ira David: *My Life and the Story of Gospel Hymns* (Harper & Brothers, 1906). Sidene 172-173
2. ↑  Wesleysangerne, Bergen: EP (Harmoni HEP 117)

* Jesus, du som har meg kjær (Salmebloggen til Leif Haugen)
* Jesus, Lover of My Soul[*død lenke*]
**Jacinta Marto** (født 5. mars 1910, død 20. februar 1920) var en portugisisk jente kjent for å være ett av de tre barna som ble vitne til tre visjoner av en engel og seks visjoner av jomfru Maria i 1916 og 1917. Hun ble saligkåret i 2000, og ble da det yngste barnet som noen gang har blitt saligkåret, bortsett fra enkelte martyrer.[]

Biografi
--------

Marto var det yngste barnet i en søskenflokk på 11. Hun ble født inn i en fattig bondefamilie og måtte hjelpe til i husholdet. En av oppgavene de hadde, var å gjete sauene.

Det var mens hun, broren Francisco og søskenbarnet Lucia dos Santos var ute på dette arbeidet at de fikk sine visjoner. Først fikk de i 1916 tre visjoner av en engel, før de i 1917 hadde seks visjoner av jomfru Maria. 

Helligkåringen av Jacinta og Francisco Marto av Pave Frans, 13. mai 2017
Mellom mai og oktober dette året viste hun seg for dem den 13. i hver måned, og gav dem flere budskaper. 13. oktober 1930 erklærte biskopen av Leiria at åpenbaringene var troverdige og ga tillatelse til kulten for Vår Frue av Fátima.

I 1918 ble både Jacinta og broren, sammen med mesteparten av familien, syke av spanskesyken. I april 1919 døde Francisco, noe som gikk hardt inn på Jacinta. Hun ble gradvis sykere, og flere behandlinger ble utprøvd uten hell. En lege på pilegrimsreise til Fátima for å snakke med de to gjenlevende av barna så hvor syk hun var og fikk flyttet henne til et sykehus i Lisboa for behandling der. Etter kort tid i Lisboa døde hun der 20. februar 1920. 

13. mai 2000, på festen for Vår Frue av Fátima, ble Jacinta og broren Francisco saligkåret av pave Johannes Paul II. 

På hundreårsdagen for den første visjonen, 13. mai 2017, ble de helligkåret i Fátima av pave Frans.

Referanser
----------

1. 1 2   GCatholic.org, GCatholic person ID 67125, oppført som Jacinta de Jesus Marto[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Ökumenisches Heiligenlexikon, Ökumenisches Heiligenlexikon ID J/Jacinta\_Marto.html[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 8115838, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.treccani.it[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Bjerke, Peter Bernhard: *Mirakelet i Fátima 1917*, Maxmillian Kolbe utgivelser, 1998. ISBN 82-91886-01-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
***The Double Room Mystery*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Hobart Henley.

Handling
--------

Morris, en herdet kriminell, blir fengslet for tyveri. Han engasjerer snart William Newman, en advokat, til å forsvare seg. Som kompensasjon gir Morris et av klesplaggene sine hvor det er sydd inn fire verdifulle diamanter. I mellomtiden blir Newman også romantisk tiltrukket av en ung kvinne som sliter for eieren av det samme pensjonatet hvor Newman holder til.

Georgianna, som er redd Newman, blir kort tid senere arrestert for tyveri av flere billige ringer. Newman lover å betale kausjonen hennes. Når saken mot Georgianna blir avvist kort tid senere, tror hun at det er Newman som var ansvarlig for at hun blir satt fri. Men senere blir Newman skutt og drept av Morris, og Georgianna blir raskt anklaget for å ha begått dette drapet.

Skuespillere
------------

* Gertrude Selby som Suzanne.
* Hayward Mack som Speed Cannon.
* Ed Brady som Bill Greely.
* Edward Hearn som Silver Joe.
* Ernest Shields som James.
* Mattie Witting som Mrs. Wiggins.
* Harry Mann som Dago Low.

Referanser
----------

1. ↑  The Double Room Mystery
2. ↑  THE DOUBLE ROOM MYSTERY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Double Room Mystery* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Ignaz Kögler** (født 11. mai 1680 i Landsberg am Lech i Bayern i Tyskland, død 30. mars 1746 i Beijing i Kina) var en jesuitt som virket som misjonær i Kina og ble direktør for det keiserlige astronomisk-matematiske byrå og dermed leder for det keiserlige stjerneobservatorium. 

Han ble medlem av jesuittordenen i 1696, og spesialiserte seg i astronomi og orientalske språk. Han ble så professor innen disse fagfelt ved universitetet i Ingolstadt. 

I 1716 kom pater Kögler til Macao i Kina. Der fikk han sin avsluttende forberedelse på sitt virke i Kina ved jesuittenes universitetskollegium São Paulo. Så dro han til Beijing, og ble etter kort tid utnevnt til direktør for det keiserlige astronomisk-matematiske byrå. Han regnes likesom sin etterfølger pater Augustin von Hallerstein S.J. som en av de fremste av lederne for det keiserlige stjerneobservatorium. Kögler forfattet mange matematisk-astronomiske verk på latinsk og kinesisk. Da det under keiser Kangxis etterfølger, Yongzheng-keiseren (1723–1736), utbrøt allmenn kristenforfølgelse, kunne pater Kögler takket være sin stilling i stand til å støtte den katolske kirkes sak i landet. Han ble gravlagt på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. ↑  Huang Qichen: *«The First University in Macau: The Colégio de São Paulo»*, i John W. Witek (red.): *Religion and Culture: An International Symposium Commemorating The Fourth Centenary of the University College of St. Paul – Macau, 28 November to 1 December 1994*, Macau: Instituto Cultural de Macau, 1999, s. 257-260

Litteratur
----------

* Siegfried Hofmann: *Die Jesuiten in Ingolstadt.* 1991, bearbeitet von Kurt Scheuerer, 2004
* A. Huonder: *Deutsche Jesuitenmissionäre des 17. und 18. Jahrhunderts.* Freiburg 1899
* Anton Lichtenstern: *Ignaz Kögler – der Mandarin aus Landsberg.* In: Landsberger Geschichtsblätter 1976
* Christian Stücken: *Der Mandarin des Himmels. Zeit und Leben des Chinamissionars Ignaz Kögler SJ (1680–1746).* St. Augustin 1999
* Xi Sun: *Bedeutung und Rolle des Jesuitenmissionars Ignaz Kögler in China. Aus chinesischer Sicht.* Frankfurt a. M. 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Hartvig Kiran** (født 3. november 1911, død 15. august 1978) var en norsk lyriker og kringkastingsmann.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han vokste opp i Sorenskriver Bulls gate 56 i Ålesund.

Etter artium i Ålesund 1931 studerte han filologi.

### Annen verdenskrig

Etter embetseksamen ble han ansatt som nynorsk hallomann i NRK. Om morgenen 9. april 1940 satt han alene i nyhetsredaksjonen. Han forsøkte å få generalstaben til å sende ut mobiliseringsordre gjennom radio. Da han ikke fikk noen respons, sendte han ut Kohts feilaktige uttalelse til NTB om mobilisering. Dermed kom mange av landets vernepliktige til å oppfatte seg som mobilisert selv om regjeringa hadde vedtatt mobilisering først 12. april.

Kiran forlot Norge ombord på MK Nordnes 19. januar 1941 og kom over til Storbritannia der han ble i gruppa i BBC som sendte til Norge.

### Etterkrigstiden

Etter krigen fortsatte han i NRK, og i 1958 ble han leder av NRKs opplysningsavdeling. Han ble provosert av aksjonen mot samnorsk og ble valgt til formann i Noregs mållag i 1957.

Kiran oversatte utenlandsk lyrikk og teaterstykker som Hamlet, Macbeth, Annie Get Your Gun, Oh! What a Lovely War (*Ai, ai ai for ein artig krig*), Spelemann på taket (*Fiddler On The Roof*) og The King and I. Han ble i 1960 tildelt Bastianprisen for *Dikt i utval av* Robert Burns.

Fra 1973 var han formann i Norsk kulturråd.

9. oktober 1961 ble Hartvig Kiran innvalgt i Visens Venner. Han utgav følgende visebøker:

* *Tom Duley og andre viser etter amerikanske folkesongar*, Oslo 1962
* *Viser frå min gitar*, Oslo 1971
* *Viser til Mariann* Oslo 1973
* *Med eiga lyre*, Oslo 1979

Hartvig Kiran var gift med oversetteren Anna-Karin Kiran, og far til NRK-medarbeideren Yngvil Kiran, arkitekt Ketil Kiran og skuespilleren Stein Kiran.

Ålesund Kammerensemble hadde fra 1983 suksess med en forestilling og plate basert på Kirans viser kalt *Historia om Ola Skutvik & Mariann*.

Hartvig Kirans minnepris var en norsk lyrikkpris, til minne om Hartvig Kiran.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Hartvig\_Kiran[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.begravdeioslo.no, besøkt 18. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Ragnar Ulstein (1979). *Englandsfarten. 1 : Alarm i Ålesund*. Oslo: Samlaget. s. 300.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hartvig Kiran på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Hartvig Kiran hos Sceneweb Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Fangeregisteret

 |
**Kiltunnelen** er en nederlandsk veitunnel under tidevannselven Dordtsche Kil mellom 's-Gravendeel i Hoeksche Waard og Dordrecht i Zuid-Holland provinsen. Den ble bygget som en synketunnel, det vil si at prefabrikkerte tunnelelementer ble senket ned i elven og koblet sammen.

Tunnelen ble åpnet 1. oktober 1977, og var den første bompengefinansierte tunnelen i Nederland. Unntatt fra denne regelen er langsomtgående trafikk og offentlig transport, som passerer gratis. Bomstasjonen for all trafikk ligger på Dordrechts side av tunnelen, og der kan man enten betale kontant eller med et «telekort» (abonnementskort). At det ikke kunne betales med bankkort var noe som i 1990-årene førte til en del irritasjon.

Fylkesvei *N217* går fra riksvei *A29* gjennom Kiltunnelen til industriområder ved Dordrecht og riksveiene *A16* og *N3*.

Noen få kilometer lengre sør er en jernbanetunnel anlagt for høyhastighetslinjen fra Amsterdam til Brussel i Belgia under Dordtsche Kil.

Tunneldriften koster årlig ca. 8 millioner euro, herav betales 6.5 millioner med bompengene. (Kilde: Budsjett 2005 «Wegschap Dordtse Kil»)

Eksterne lenker
---------------

* offisielle hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**«The Door Is Still Open to My Heart»** er en amerikansk sang fra 1955, skrevet av Chuck Willis og opprinnelig fremført av den Baltimore-baserte R&B-vokalgruppen, The Cardinals. Originalversjonen, en R&B-hit i USA, lå som høyest på en fjerdeplass på *R&B playlist*-listen og en tiendeplass på *R&B Sales*-listen.

Coverversjoner
--------------

* Senere i 1955 spilte Don Cornell inn sangen. Den ble utgitt som B-siden til hans hit «Most of All».
* I 1964 spilte Dean Martin inn den mest suksessfulle versjonen av sangen. Den lå på en sjetteplass på Billboard Hot 100-listen og på en førsteplass på i én uke på Middle-Road Singles-listen i november samme år.

Svensk versjon
--------------

Stig Rossner har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Kom tillbaka (Så ska allting bli som förr)».

### Innspilling

Peggy Lind. Utgitt på singlen Decca 44 425 i 1964.

Referanser
----------

1. ↑  Whitburn, Joel (2004). *Top R&B/Hip-Hop Singles: 1942-2004*. Record Research. s. 102.
2. ↑  Whitburn, Joel (2002). *Top Adult Contemporary: 1961-2001*. Record Research. s. 158.
**Henriette Catharine Stolberg** (1751–1832) var en dansk-tysk forfatterinne og grevinne.

Hun var datter av overhoffmester og riksgreve Christian Günther Stolberg (1714–1765) og Christiane Charlotte Friedrike Castell-Remlingen (1722–1773).

Hun ble født i Bad Bramstedt i Holsten, og vokste fra fem års alder opp i København og på Hirschholm slott, hvor faren var hoffsjef hos endedronning Sophie Magdalene. Fra 1774 levde Stolberg som stiftsdame i Vallø Stift, men førte samtidig en omflakkende tilværelse på besøk hos slektninger eller på reise. Som sine brødre, kom hun til å skrive mange dikt, som aldri ble publisert. I 1788 fikk hun dog utgitt skuespillet *Moses*, og senere fortellingene *Rosalia* og *Emma*.

I 1802 konverterte hun sammen med broren Frederik Leopold til katolisismen, men vente snart tilbake til lutheranismen. Fra 1806 utviklet hun et forhold til brødrenes ungdomsvenn, den danske legasjonsråd Gottlob Friedrich Ernst Schönborn (1737–1817), som bodde hos Fritz og Julie Reventlow på Emkendorf i i Holsten. Forholdet varte frem til Schönborns død i 1817.

Stolberg døde blind hos Frederik Leopolds eldste datter, Mariagnes, i 1832 i Peterswaldau, Schlesien.

Referanser
----------

1. 1 2  «Catharine Stolberg | lex.dk». *Dansk Biografisk Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 27. juni 2021.
2. ↑  Claus Bjørn (2003). «Catharine Stolberg». *Dansk kvindebiografisk leksikon* – via Kvinfo.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |