recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kevin Livingston** (født 24. mai 1973 i St. Louis, Missouri, USA) er en tidligere amerikansk landeveissyklist. Han ble proff i Motorola i 1995 og hadde sin store styrke i fjellene.   

Livingston var en god venn og støttespiller for Lance Armstrong gjennom mesteparten av nittitallet. Han hadde god kontakt med Armstorong under hans kreftperiode, og var en viktig hjelperytter under hans to første Tour-seire. I 2000 bestemte han seg for å bytte lag, fordi han ikke lenger ville være en hjelperytter 100% dedikert til å hjelpe Armstong til nok en Tour seier, men også ville kjøre egne sjanser. Livingston og Armstrong hadde kjørt på samme lag siden 1995, og Armstrong ble svært lite glad da Livingston bestemte seg for å forlate US Postal. Livingston hadde i utgangspunktet en avtale med Lina McCartney-laget, men da de fikk finansielle problemer endte det med at han signerte for Telekom i november.   

Perioden i Telekom ble langt fra en suksess, og manager Walter Godefroot karakteriserte blant annet Livingstons Tour-innsats i 2002 som elendig. Bare dagen etter denne beskrivelsen offentliggjorde Livingston at han ville legge opp, i en alder av kun 29 år. Den offisielle grunnen var familiesituasjonen, spesielt ønsket han mer tid med sin nyfødte datter.

Livingstons siste ritt var San Francisco Grand Prix i september 2002. I dag utarbeider og selger han treningsprogram.

Viktigste resultater
--------------------

* 1994 Amerikansk mester i landeveisritt for amatører
* 1999 Andreplass på 6. etappe i Dauphiné Libéré

Resultater i grand tours
------------------------

### Tour de France

* 1997 : 38.-plass sammenlagt
* 1998 : 17.-plass
* 1999 : 36.-plass
* 2000 : 37.-plass
* 2001 : 43.-plass
* 2002 : 56.-plass

### Giro d'Italia

* 2001 : 114.-plass

Lag
---

* 1995 – 1996 Motorola
* 1997 – 1998 Cofidis
* 1999 – 2000 U.S. Postal Service
* 2001 – 2002 Team Telekom

Referanser
----------

1. ↑  Livingston gives his reasons
2. ↑  Livingston to Telekom
3. ↑  Godefroot bewertet Tour: «Erste Hälfte gut, zweite schlecht»
4. ↑  Kevin Livingston retires

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Kevin Livingston – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Livingston – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Livingston – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Livingston – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Kevin Livingston – TheSports.org Rediger på Wikidata
Ved **selvinkriminering** bidrar en som er mistenkt eller siktet for en kriminell handling til sin egen domfellelse ved for eksempel å avgi en forklaring eller gi tilgang til andre beviser som kan være nødvendige for en senere domfellelse.

Vern mot selvinkriminering
--------------------------

Vernet mot selvinkriminering beskytter mot at man tvinges til å bidra til egen domfellelse gjennom vitnemål eller erkjennelse av skyld. Kjernen i vernet er at en i en avhørssituasjon ikke kan tvinges til å forklare seg og dermed bidra til sin egen domfellelse.

### USA

Prinsippet om at en som er mistenkt eller siktet for en kriminell handling, ikke har plikt til å forklare seg, og dermed oppgi «selvinkriminerende» informasjon, har lenge vært en del av det vi oppfatter som sentrale menneskerettigheter. Allerede i 1789 ble prinsippet tatt med i USAs grunnlov som det 5. punktet i Bill of Rights. (Uttrykket *plead the fifth* brukes når en person ikke vil besvare spørsmål under avhør, fordi svaret vil (muligens) være selvinkriminerende.) 

### Norge

Etter straffeprosessloven paragraf 90 har den siktede ikke noen plikt til å forklare seg. Etter paragraf 123 kan vitner nekte å svare på noen spørsmål som vil kunne utsette dem selv for straffeforfølgelse. Den europeiske menneskerettskonvensjonen artikkel 6 og FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter artikkel 14 tar opp betydningen av vernet mot selvinkriminering.

Referanser
----------

1. ↑  «Kap. 12-5 i NOU 2009: 09». Justis- og politidepartementet.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
*Denne artikkelen handler om selvladende skytevåpen, som ikke må forveksles med helautomatiske skytevåpen*

Konkurranseskyting med en M1 Garand selvladende rifle.Rekreasjonsskyting med en selvladende pistol.
Et **selvladende skytevåpen** eller **halvautomatisk** (noen ganger kalt «semi-automatisk skytevåpen») er et repetervåpen hvor man avfyrer et nytt prosjektil for hver gang man trykker inn avtrekkeren, ved at drivkraften fra patronen automatisk trekker ut den avfyrte patronen og lader en ny patron inn i kammeret. Samtidig gjøres mekanismen klar for et nytt avtrekk, men man må likevel fysisk slippe avtrekket ut igjen før man på nytt kan avfyre et skudd. Ved bytte av magasin vil det også være nødvendig å foreta et ladegrep, med mindre magasinbyttet gjøres mens det fremdeles befinner seg et skudd i kammeret.

Med selvladende mekanismer slipper man å manuelt dra dra ut den avfyrte patronen ved å dra sluttstykket bak og deretter mate inn en ny patron ved å dra sluttstykket frem igjen, som for eksempel på sylinderlåsgevær. Revolvere regnes ikke som selvladende skytevåpen.

Historie
--------

Den tyskfødte børsemakeren Ferdinand Mannlicher kunngjorde i 1885 designet Model 85, som har blitt sett på som den første suksessfulle selvladende riflen. I årende etter fulgte flere selvladende rifler som Mannlicher Model 91, 93 og 95. Selv om Mannlicher er mest kjent for sine sine tradisjonelle sylinderlåsrifledesign, har han også produsert et par selvladende pistoler, som Steyr Mannlicher M1894.

Sivil bruk
----------

I dag er selvladende rifler, hagler og pistoler i utstrakt bruk til jakt- og konkurranseskyting. I Norge foregår så godt som all konkurranseskyting med pistol med selvladende mekanismer. Selvladende rifler og hagler har også blitt mer populære til jakt, og selvladende rifler brukes i konkurranseskyting administrert av DSSN og NROF.

Militære skytevåpen
-------------------

De fleste moderne militærvåpen har en selvladende mekanisme som basis, men har som regel i tillegg en mekanisme som gir mulighet for å avgi helautomatisk ild. Dette kan man se ved at de fleste militære våpen som maskinpistoler, maskingevær og angrepsrifler har en omstiller for å velge mellom normal selvladermekanisme og kontinuerlig ild (helautomatisk) (på engelsk kalt «selective fire»).

Se også
-------

* Repetervåpen
* Helautomatisk skytevåpen
* Baklader
* Munningsladevåpen

Referanser
----------

1. ↑  «Ferdinand Ritter von Mannlicher». Arkivert fra originalen 30. mai 2017. Besøkt 22. mars 2014.
Sovjetiskprodusert ZSU-23-4 ved Camp Pendleton.
Et **luftvernkjøretøy**, også kjent som **selvdrevet luftvernkanon** eller **selvdrevet luftforsvarssystem**, er en type mobilt kjøretøy med egen luftvernegenskap.

Spesifikke våpensystemer brukt er blant annet maskingevær, maskinkanoner, større kanoner eller missiler, og noen har både våpen og langavstandsraketter montert (som Pantsir-S1). Platformene brukt kan være trucker, lastebiler, eller tyngre kampkjøretøy, som pansrede personellkjøretøy og stridsvogner, som gir beskyttelse mot fly, artilleri, og mindre ild i en utplassering på fronten.

Luftvernkanoner er vanligvis montert på et smidig våpentårn med mulighet for rask stigning oppover, for å kunne følge raske fly. De blir ofte brukt i doble eller firedoble fester, noe som gir en høy skuddrate. I dag har missiler (ofte på lignende våpentårn) stort sett erstattet luftvernkanoner.

Britisk «QF 3»-tretommers kanon, montert på en truck under første verdenskrig.
Tysk *Flakpanzer* fra andre verdenskrig

Selvdrevne luftvernsystemnavn i utlandet
----------------------------------------

* engelsk: *anti-aircraft vehicle*, *self-propelled anti-aircraft gun* (*SPAAG*) eller *self-propelled air defense system* (*SPAD*).
* russisk *SPAAG*-ekvivalent er *ZSU*, som står for *zenitnaya samokhodnaya ustanovka*

Se også
-------

* *Flakpanzer*
* Gepard (luftvern)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Selvkomprimerende betong**, ofte bare kalt **SKB**, er betong som er tilsatt superplastiserende tilsetningsstoffer og derfor har spesielt gode flyteegenskaper, dvs at den flyter lettere ut og fyller formen bedre enn vanlig betong gjør. Betongen har en stor volumfraksjon av en relativt høyt viskøs matriksfase (ofte høyere enn 340 l/m3). Matriksfasen (vann, sement og partikler <0,125 mm) må være stabil, uten vannseparasjon, og samtidig viskøs nok til å unngår partikkel-separasjon. I Europeiske rettningslinjer er SKB definert på følgende måte: 
"Concrete that is able to flow and consolidate under its own weight, completely filling the formwork even in the presence of dense reinforcement, whilst maintaining homogenity and without the need for any additional compaction."

Fordelen med å bruke SKB er at det letter støpearbeidet betydelig fordi SKB er så tyntflytende at det ikke er nødvendig å vibrere betongen. Det er spesielt fordelaktig i slanke konstruksjoner, der armeringen ligger tett, og der det er overforskaling som gjør det vanskelig å komme til med vibrator. En ulempe med SKB er at forskalingen må lages tettere enn ved bruk av vanlig betong.
**Selvforskyldt rus** er et begrep innen rettsvitenskapen som kan ha rettslig betydning i flere forskjellige situasjoner. At rus er selvforskyldt vil så godt som alltid være tilfelle, og vil bli lagt til grunn så sant ikke det motsatte godtgjøres. Eksempler på at rus ikke er selvforskyldt kan være at noen har puttet noe oppi en persons drikk uten vedkommendes kunnskap, eller i situasjoner der produkter har inneholdt rusmidler (mest praktisk alkohol) uten at den som har fått det i seg hadde noen rimelig forventning om dette (et eksempel i praksis har vært tannkrem). Det gjelder imidlertid en streng aktsomhetsplikt på dette punkt, slik at det er svært vanskelig å bli hørt med at en rus ikke er selvforskyldt.

Strafferetten
-------------

Selvforskyldt rus har først og fremst betydning innen strafferetten. For det første vil man ved vurderingen av om det foreligger forsett se bort fra at gjerningsmannen har opptrådt i selvforskyldt rus, se Almindelig borgerlig Straffelov § 40 første ledd andre punktum. I slike tilfeller skal retten se bort fra beruselsen, og sette seg inn i hvordan gjerningsmannen hadde tenkt dersom han var edru. En alvorlig voldshandling begått i beruset tilstand vil således bli vurdert ut ifra hva gjerningsmannen ville forstått om konsekvensene dersom han var edru, og dette vil kunne føre til en langt mer alvorlig bedømming av forholdet. Det sies i slike tilfeller gjerne at forsettet *fingeres*. Overlegg og hensikt kan derimot ikke fingeres, sistnevnte kan få betydning blant annet ved tyveri, som krever «vinnings hensikt» for at straff kan komme til anvendelse.

For det andre vil man ikke bli ansett som utilregnelig (og dermed slippe unna straff) selv om man er bevisstløs i gjerningsøyeblikket, dersom bevisstløsheten skyldes selvforskyldt rus, se straffeloven § 45. Begge disse grunnprinsippene skyldes moralske betraktninger: det ville være støtende overfor allmennheten dersom forbrytere unnslapp straff ved å vise til at de var berusede. Også mer brede alkoholpolitiske betraktninger har nok spilt inn.

Erstatningsretten
-----------------

Også innen erstatningsretten vil selvforskyldt rus komme inn ved skyldvurderingen. Selv om det her ikke foreligger faste lovfestede prinsipper, vil man vanskelig kunne høres med at tilstrekkelig skyld ikke er utvist dersom man har handlet i beruset tilstand. Rusen vil således komme inn som et moment i uaktsomhetsvurderingen, som taler til skadevolderens ugunst.

Innen et spesielt område er selvforskyldt rus tillagt uttrykkelig rettsvirkning, nemlig innen bilforsikring. Dersom det må legges til grunn at en kollisjon skyldes at føreren var beruset vil forsikringsselskapet uavhengig av skyld for øvrig kunne kreve regress fra føreren for den erstatningen de har måttet betale ut til andre. Førerens egen rett til erstatning vil dessuten falle bort, se nærmere bilansvarsloven §§ 12 og 7. Unntak fra dette prinsippet kan bare gjøres der særlige forhold taler for det.

Eksterne lenker
---------------

* Straffeloven (1902)
* Bilansvarsloven (1961)
**Aleksandar Grbović** (født 23. august 2003 i Zabljak) er en montenegrinsk langrennsløper, som representerte Montenegro under Vinter-OL 2022.

Bakgrunn
--------

Grbović kommer fra en «skifamilie», hans bestefar Tomas og grandtante Stanija var på høyt nasjonalt i det tidligere Jugoslavia, og også hans far Goran og to onkler konkurrerte på 80- og 90-tallet.

Idrettskarriere
---------------

Han gikk sitt første FIS-renn i januar 2019 i Dvorista, og kom der på 18.-plass. Samme sesong deltok han i Ski-VM 2019 i Seefeld, og kom der på 126.-plass på sprinten. Han deltok i Balkan Cup i langrenn 2018/19, og kom der på 14.-plass totalt med 146 poeng.

Han deltok i Vinter-OL for ungdom 2020, og kom der på 61.-plass i langrennscross, 66.-plass i sprint og 69.-plass på 10 km klassisk. I Balkan Cup i langrenn 2019/20 fikk han til sammen 83 poeng, og kom med det på 28.-plass sammenlagt. Sesongen 2020/21 kom han igjen på 28.-plass i Balkan Cup, og han deltok i Ski-VM 2021, der han kom på 110.-plass på sprinten og 114.-plass på 15 km fri teknikk.

Grbović representerte Montenegro under Vinter-OL 2022, og kom der på 84.-plass på sprinten og 93.-plass på 15 km klassisk.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   olympics.com, besøkt 21. februar 2022[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3  Olympics.com - *Aleksandar Grbović* Arkivert 16. februar 2022 hos Wayback Machine. besøkt 16. februar 2022.
4. 1 2  FIS - *Aleksandar Grbović - Cups*, besøkt 16. februar 2022.
5. ↑  FIS - *Aleksandar Grbović - Results 2019*, besøkt 16. februar 2022.
6. ↑  FIS - *Aleksandar Grbović - Results 2020*, besøkt 16. februar 2022.
7. ↑  FIS - *Aleksandar Grbović - Results 2021*, besøkt 16. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aleksandar Grbović – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Aleksandar Grbović – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Aleksandar Grbović – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Tawfiq al-Yasiri** (arabisk: توفيق الياسري, død 14. juni 2020 i Al Diwaniyah i Irak) var en irakiak militæroffiser og politiker.

Han var brigadegeneral under hendelsene i 1991 i Irak, og anførte motstandere av Saddam Husseins regime i byen Al Diwaniyah.[] Al-Yasiri flyktet deretter til Saudi-Arabia, der han ble i mange år i en leir i Rafha i Al Hudud ash Shamaliyah.[] Etter dette dro han til London, der han var aktiv i opposisjonen innen lederskapet av Iraqi National Accord Movement ledet av den tidligere irakiske statsminister Ayad Allawi.[]

Han brøt senere med denne bevegelsen og vendte tilbake til Bagdad etter okkupasjonen av Irak i 2003, og dannet en politisk organisasjon kalt Iraqi National Democratic Coalition, og arbeidet som konsulent i innenriksministeriet etter regimets fall.[]

Al-Yasiri døde 14. juni 2020 i Al Diwaniyah, og han ble den første politiker i Irak som døde av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   Anadolu Agency, «العراق.. وفاة زعيم "الإئتلاف الوطني الديمقراطي" بكورونا‎: السياسي العراقي توفيق الياسري فارق الحياة بمستشفى في الديوانية جنوبي البلاد.», utgitt 14. juni 2020, besøkt 15. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Iraqi politician dies of coronavirus, Al-Yasiri is first politician to die from COVID-19 in Iraq
Pave **Tawadros II** eller **Teodor II** (koptisk: Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ⲑⲉόⲇⲱⲣⲟⲥ, arabisk: البابا تواضروس الثاني ; *al-Bābā Tawāḍurūs aṯ-Ṯānī*, egyptisk-arabisk: تواضروس التانى بابا; opprinnelig *Waǧīh Ṣubḥī Bāqī Sulaymān*, født den 4. november 1952 i Mansura i Egypt) har siden 18. november 2012 vært koptisk-ortodoks pave.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Wagih Sobhi Baki Solaymans far var landskapsarkitekt. Wagih hadde to søstre. Fem år gammel ble han med da familien flyttet til Sohag, og tre år senere til Damanhur. 

Han studerte farmasi ved Universitetet i Alexandria, og var ferdig utdannet farmasøyt i 1975. 

### Munk, prest og biskop

Han ble munk i 1986, studerte teologi ved klosteret St. Pishoy i Wadi Natrun og ble presteviet i 1989 av Shenouda III, og fikk da navnet fader *Theodor Ava Bishoy*.

I 1997 ble han biskop i El-Beheira bispedømme i Egypt under navnet Tawadros. 

### Pave

Den 4. november 2012 ble Tawadros valgt til overhode for den koptiske kirke, som den 118. i kirkens paverekke, og ved en seremoni den 18. november 2012 ble han innsatt som patriark av Alexandria. Innsettelsen fant sted i Sankt-Markuskatedralen i Kairo - denne kirke er ved siden av Sankt-Markus-katedralen i Alexandria er den koptiske paves sete.

Pave Tawadros II begynte i sitt høye embede på en tid da Egypt gjennomlevde omskiftende endringer. Han uttalte at den ortodokse kirke gikk inn for å beholde artikkel 2 intakt i utkastet til konstitusjon, det vil si slik som den sto i den gamle konstitusjon. Han gikk senere inn for ar de egyptiske kirker trakk seg fra den konstitusjonsforberedende forsamling, trass i presidentskapets oppfordringer at de skulle forbli/vende tilbake.

På palmesøndag i 2017 feiret pave Tawadros II messen i Markuskatedralen i Alexandria rett før katedralen ble bombet. Paven kom fra det uten skade. ISIL sa at de stod bak angrepet, som kostet 13 mennesker livet og skadet minst 21 andre.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Tawadros II. Munzinger IBA 00000029350, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Tawadros II: Neuer koptischer Papst leitete früher eine Fabrik» *Welt.de*, 18. november 2012
3. ↑  «Kopten haben neuen Papst», *Deutsche Welle* 4. november 2012
4. ↑  Khalil, Imad; Chmais, Yasser; Kassem, Hamdi (13. november 2012). «Coptic Pope Warns of Extremism In Egypt's Constituent Assembly». *Al-Monitor*. Besøkt 12. desember 2016.
5. ↑  «Egypt: Pope Tawadros Receives Presidential Staff Head», *allAfrica*. 30. november 2012.
6. ↑  Samaan, Magdy; Walsh, Declan (9. april 2017): «Egypt Declares State of Emergency, as Attacks Undercut Promise of Security», *The New York Times*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Arsen Sergejevitsj Pavlov** (russisk: Арсе́н Серге́евич Па́влов, kjent som **Motorola** (Моторо́ла), født 2. februar 1983 i Ukhta i Den autonome sovjetiske sosialistiske republikk Komi i RSFSR i Sovjetunionen, død 16. oktober 2016 i Donetsk i Ukraina) var en militær leder og oberstløytnant for Spartabataljonen i Folkerepublikken Donetsk. Bataljonen er en prorussisk væpnet gruppe som kjemper i Donbass mot den ukrainske regjering i den russisk-ukrainske krigen. Han hadde tidligere kjempet i den andre Tsjetsjenia-krigen.

I 2014 deltok Pavlov i slaget om Slovjansk. Hans enhet har deltatt i flere strider i krigen i Donbass, blant annet ved Ilovajsk (august–september 2014), da den ukrainske armé led store tap etter at separatistene hadde fått støtte av russisk artilleri, ved Donetsk internasjonale lufthavn (september 2014 – januar 2015) og i slaget om Debaltsevei traktene rundt Debaltseve (januar-februar 2015).

Pavlov var internasjonalt etterlyst av ukrainske myndigheter for krigsforbrytelser etter at Spartabataljonen inntok lufthavnen i Donetsk i januar 2015. Ukraina hadde over 600 vitnemål mot ham. I 2015 ble han utpekt for mord på en krigsfange. Han sto også på EUs sanksjonsliste.

Arsen Pavlov ble drept av en bombe som var blitt plassert i heisen i hans bostedshus. Også hans livvakt ble drept og flere andre personer skadet i samband med eksplosjonen. Den ukrainske nasjonalistgruppen *Den misantropiske divisjon* tok på seg dåden.

Pavlov var russisk statsborger.

Referanser
----------

1. ↑   pantheon.world, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.theguardian.com[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   www.letemps.ch[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  «'Motorola': Ukraine rebels accuse Kiev over commander's death». *BBC News* **(engelsk)**. 17. oktober 2016. Besøkt 20. oktober 2016.
6. ↑  Uppgifter: Ökänd separatistledare dödad - SR
7. ↑  Anna-Lena Laurén: Mordet på "Motorola" luktar FSB lång väg - DN

Eksterne lenker
---------------

* (sv) SvD 17 oktober 2017: «Prorysk rebelledare dödad i Ukraina»

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Hanne Cathrin Flinstad Harbo** (født 19. august 1963 i Oslo) er en norsk lege og spesialist i nevrologi som har doktorgrad om Multippel sklerose (MS) og mastergrad i helseledelse fra Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo (UiO). Hun er valgt til dekan for Det medisinske fakultet UiO i perioden 2023–2026. Hun er den første kvinnelige dekanen ved fakultetet.

Hun har vært overlege ved Nevrologisk avdeling på Oslo universitetssykehus (OUS) fra 2003 og professor ved Institutt for klinisk medisin, Det medisinske fakultet UiO fra 2010. Hun var nestleder på Institutt for klinisk medisin 2015–2018 og avdelingsleder for Nevrologisk avdeling ved OUS 2018–2022. Hun har blant annet vært leder av Hjernerådet (The Norwegian Brain Council) fra 2014–2017 og har hatt mange verv innen sitt felt både nasjonalt og internasjonalt.

Hun arbeider med translasjonsforskning vedrørende inflammatoriske sykdommer i det sentrale nervesystemet, spesielt multippel sklerose (MS) og leder studier som sammenstiller kliniske-, genetiske-, molekylære- og MRI-analyser. Hun er norsk forskningsleder i internasjonale forskningsnettverk/prosjekter som det EU-Horizon 2020-finansierte prosjektet «MultipleMS», International Multiple Sclerosis Genetics Consortium (IMSGC) og Magnetic Resonance Imaging in MS (MAGNIMS). Hun er medredaktør av det norske læreverket i nevrofag *Nevrologi og nevrokirurgi fra barn til voksen.*

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Harbo, Hanne Flinstad 1963-, besøkt 4. januar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   Universitetet i Oslo, «Dekankandidat Hanne Flinstad Harbo», utgitt 23. juli 2022, besøkt 2. januar 2023[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Nevrologi og nevrokirurgi : fra barn til voksen* (7 utg.). Bergen: Fagbokforlaget. 2019. ISBN 9788245024739.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Arpisjøen** er en innsjø i den nordvestre delen av Armenia i provinsen Sjirak, i nærheten av grensene til Georgia og Tyrkia.

Innsjøen er den nest største i Armenia etter Sevansjøen, og er del av en *Ramsar* våtmark som ble etablert den 6. juli 1993. Arpisjøen nasjonalpark ble etablert rundt innsjøen i 2009 for å beskytte områdets unike biomangfold.

Arpisjøen ligger 2 023 moh. og har et overflateareal på 22 km². Dagens innsjø er et resultat av menneskelig inngripen. I 1951 ble Arpisjøen demmet opp for å utnytte vannet til generering av vannkraft og vanning. Overflatearealet økte fra 4,5 km² til dagens nivå. 

Sjøen er omgitt av fjellstepper, subalpine og alpine enger, små innsjøer og våtmarker. Området har en veldig rik flora og fauna. Mer enn hundre fuglearter er blitt observert her, blant andre armensk måke, krøllpelikan og hauker.

Sjøens tilløp utgjør fire mindre elver og smeltevann.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Lakepedia.com: *Lake Arpi, Armenia*
2. 1 2  Barev Armenia: *Lake Arpi*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Arpi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Ramsar
 |
Hubble-bilde av Arp 220. De mange stjernehopene i galaksen kan ses som blå-hvite klumper.
Eldre bilde også tatt av Hubble-teleskopet. Dette fokuserer på kjernen og de mange stjernehopene der som kan ses som blå-hvite klumper spredt utover bildet.
**Arp 220** (også katalogisert **IC 1127**, **VV 540**, **KPG 470** og **UGC 09913**) er en irregulært formet galakse og restene etter to tidligere galakser som nå har smeltet sammen. Den ligger rundt 250 millioner lysår unna jorden i stjernebildet Slangen. Galaksen er den lyseste av de tre galaksesammensmeltingsrestene som ligger nærmest jorden. 

Kollisjonen mellom de to opphavlige galaksene startet for rundt 700 millioner år siden og satte i gang eksplosiv stjernedannelse som har resultert i omtrent 200 enorme stjernehoper i en tettpakket og støvete region omtrent 5 000 lysår på tvers (rundt 5 % av Melkeveiens diameter). Mengden av gass i denne regionen svarer til mengden av all gass i hele Melkeveien.

Arp 220 skinner kraftigst i det infrarøde og er en ultralyssterk infrarød galakse. Kjernene til Arp 220 sine modergalakser liger nå rundt 1 200 lysår fra hverandre. Chandra-teleskopet har påvist røntgenstråling fra begge kjernene, noe som indikerer at de inneholder hvert sitt supermassive sorte hull.

Den største stjernehopen i Arp 220 har en masse på ti millioner solmasser og er dermed dobbelt så massiv som en hvilken som helst lignende stjernehop i Melkeveien.

Referanser
----------

* Pressemelding STScI-2008-16 fra Space Telescope Science Institute.

1. ↑  «Super Star Clusters in Dust-Enshrouded Galaxy» - Hubble-pressemelding om oppdagelsen av ekstrem stjernedannelse i Arp 220.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arp 220 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Portalikon | Portal:Astronomi  |

Portal: Astronomi

| * v
* d
* r
IC-objekter |
| --- |
| IC 10 **·** IC 167 **·** IC 289 **·** IC 342 **·** IC 348 **·** IC 405 **·** IC 418 **·** IC 434 **·** IC 443 **·** IC 444 **·** IC 447 **·** IC 694 **·** IC 819 **·** IC 820 **·** IC 1011 **·** IC 1059 **·** IC 1065 **·** IC 1101 **·** IC 1127 **·** IC 1179 **·** IC 1295 **·** IC 1296 **·** IC 1318 **·** IC 1337 **·** IC 1516 **·** IC 1517 **·** IC 1613 **·** IC 1801 **·** IC 1805 **·** IC 18382 **·** IC 2118 **·** IC 2149 **·** IC 2163 **·** IC 2220 **·** IC 2233 **·** IC 2391 **·** IC 2497 **·** IC 2560 **·** IC 2602 **·** IC 2944 **·** IC 3418 **·** IC 3545 **·** IC 3667 **·** IC 36754 **·** NGC 5189 **·** IC 2448 **·** IC 4406 **·** IC 4553 **·** IC 4592 **·** IC 4625 **·** IC 4651 **·** IC 4665 **·** IC 4703 **·** IC 4715 **·** IC 4725 **·** IC 4756 **·** IC 4850 **·** IC 4895 **·** NGC 6822 **·** IC 4970 **·** IC 5067 **·** IC 5070 **·** IC 5146 **·** IC 5152 **·** IC 5351 **·** IC 5357 **·** Arp 220 **·** Arp 299 **·** Hjertetåken **·** IC 755 **·** IC 3568 **·** Messier 25 **·** Musegalaksen **·** NGC 4206 **·** NGC 4555 **·** NGC 4618 **·** NGC 4625 **·** NGC 6240 **·** NGC 935 **·** IC 1801 **·** Pelikantåken |
Titusen-års-tempelet på Emei Shans topp
**Emei Shan** (kinesisk: 峨嵋山, pinyin: *Éméi Shān*, Wade-Giles: *O-mei Shan*) er et 3077 meter høyt fjell i fylket av samme navn i provinsen Sichuan i vestre Kina. Namnet anses å stamme fra et likelydende men annerledes skrevet ord, 蛾眉 *Éméi*), som betyr «de sarte øyenbryn[s fjell]», som i så fall spiller på bergkammens grasiøse vindinger .

Emei Shan er et av de hellige fjell i Kina som både taoismen og kinesisk buddhisme har felles. Emei Shans beskyttende bodhisattva er Samantabhadra, kjent på mandarin som *Puxian*. 

Legenden forteller at bodhisattva Samantabhadra en gang kom flyvende til fjellet på sin trehodede hvite elefant. I tempelet *Wànnián-Sì* (10.000-års-tempelet), det eldste av de nå bevarte templer på fjellet, bygd på 800-tallet, står en 8,5 meter høy statue av bodhisattvaen på sin elefant. Det skal være lykkebringende å stryke hendene langs elefantens sider.

De fleste av de over hundre templene på fjellet ble ødelagt under kulturrevolusjonen. I dag (2013) er om lag to dusin templer atter i drift. 

Noen buddhistiske og taoistiske klostre i området var kjent for å trene tradisjonell kinesisk kampsport.

Sammen med kjempebuddhaen i Leshan er Emei Shan et verdensarvsted.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mount Emei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) 峨眉山 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Emeishan (ctrip.com)
* UNESCO World Heritage Centre - Mount Emei Scenic Area, including Leshan Giant Buddha Scenic Area
* UNEP World Conservation Monitoring Centre - Mount Emei and Leshan Giant Buddha

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Vangede** er en forstad til København, i den nordvestlige del av Gentofte kommune.

Historie
--------

De tidligste skrevne kilder om landsbyen fra 1300-tallet kaller den for *Wongwethe* eller *Wongwith*. Bynavnet antyder, at det er fremkommet mellom år 700 og år 900. *Wong*-forstavelsen, en *vang*, er et innhegnet jordstykke, og *-with* betyr et skogdekket område.

I motsetning til Gentofte, som ligger på den andre siden av Gentofte Sø og Lyngby motorveien der til en vis grad lager et naturlig klasseskille, er Vangede ikke opstått med en storgård som drivende kraft. Det er snarere tale om en by, som er vokst frem, fordi uavhengige bønder valgte å legge deres gårder i nærheten av hverandre. På tross av det har både kongen og kirken eid betydelige dele av Vangedes eiendommer gjennom tiden. I 1688 bestod byen av 14 gårder, hvorav kongen hadde 8, og Vartov-hospitalet eide 5. Dessuten eide universitetet en enkelt.

Jorden kom inn under Bernstorff Slot i 1764 sammen med Gentoftes og Ordrups jorder, og kort tid efter begynte landboreformene å ta fart med utflytting av gårder og avskaffelse av hoveriet. Mange så det som en usikker tid, hvor man blant annet omfordelte jorden ved loddtrekning; og nettopp i Vangede var man så urolige at man skrev en samlet appell til kongen om å stoppe utskiftningen av jord. Det fikk dog ingen innflytelse på historiens gang.

I dag
-----

Vangede er i dag en forstad til København, der er sammenvokst med de omkringliggende områder, området har to stasjoner på S-tog, Vangede og Dyssegård. Men Vangede har i moderne tid sin egen selvforståelse, som vel nok er mest kjent fra Dan Turèlls bok *Vangede Billeder*; Turèll skildrer her sin oppvekst i et middelklasse arbeidermiljø, som står i sterk motsetning til Gentofte «på den anden side af Lyngbyvejen», som skildres som rike villakvarterer. Selv om det skillet ikke lenger er så uttalt på grunn av sammenvoksningen med de omkringliggende forsteder i Gladsaxe og København, står Vangede stadig i sterk kontrast til «dem på den rigtige side af motorvejen», hvilket i 2007 stadig kan leses tydelig i Vangedes demografi

Vangede fikk den 19. mars 2007 en plass oppkalt etter Dan Turéll: Dan Turèlls Plads. Gentofte kommune arbeider på et prosjekt med etablering av en bokstavskulptur til minne om forfatteren.

Vangede kirke fra 1974 er tegnet av arkitekt Johan Otto von Spreckelsen.

Litteratur
----------

* L. Gotfredsen, *Gentofte fra Istid til Nutid* (1951)

Eksterne lenker
---------------

* Gentofte Kommune
* Vangedes egen hjemmeside
* Bilder fra Vangede

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Danmark
Vangar for øl fra Øystre Slidre‎ i Oppland. Nå på Norsk Folkemuseum. Diameter 20 cm. NF.1897-1222
Denne umalte vangaren er trolig brukt til melk. Den er fra Bykle i Setesdal, og er nå på Norsk Folkemuseum. Diameter 40 cm. NF.1917-0578
**Vangar** er et drikkekar eller kar av tre til å sette bort melk i. De fleste bevarte vangare er fra 1700- og 1800-tallet, men vangare kunne være i bruk, særlig til melk, i flere bygder et stykke ut på 1900-tallet. Vangar har form som en bolle eller skål med to symmetriske ører. Ørene kan være både smale og brede. Vangare som er brukt til øl eller små vangare brukt til brennevin har gjerne malt eller skåret dekor, mens vangare som er brukt til melk gjerne er trehvite eller malt ensfarget utvendig. Synonymer: hankeskål, vanger, vengebolle, vengeskål, vingefat, ølvengje og øreskål.

Litteratur
----------

* Gjærder, Per (1975): *Norsk drikkekar av tre*. Bergen – Oslo – Tromsø. ISBN 82-00-02229-3
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo

Eksterne lenker
---------------

* Vangar på DigitaltMuseum
* Nomenklatur for drikkestell[*død lenke*]
* Norske museumssamlinger på nett
Tittelen **jarl av Kinghorne** blei oppretta som skotsk adelstittel i 1606 for Patrick Lyon. I 1677 blei jarlskapet hetende «Strathmore og Kinghorne». Jarledømmet blei også å finne som tittel i Det forente kongerike under den 14. jarlen. Gemalinnen til en sittende jarl skulle være kjent som grevinne av Strathmore og Kinghorne. 

Ved siden av jarledømmene, hadde jarlene også subsidiære titler: vicomte Lyon (oppretta i 1677), Lord Glamis, Tannadyce, Sidlaw og Strathditchie (1677), Lord Glamis (1445) og Baron Bowes (1887). En tidligere opprettelse av Baron Bowes (1815), til fordel for den 10. jarlen blei tatt bort ved hans død i 1821. De første tre er alle skotske; de siste to ble opprettet som titler i Det forente kongerike. Eldste sønn av jarlen bruker Lord Glamis som sin tittel, før han overtar etter sin far. Normalt sett vil alltid den høyeste subsidiære tittelen brukes (i dette tilfelle vicomte Lyon), men dette blir ikke gjort, ettersom det kunne føre til forveksling med Lord Lyon.

Elizabeth Bowes-Lyon (1900–2002), dronning til kong Georg VI av Storbritannia fra 1936 til 1952 og bestemor av dagens britiske monark, kong Charles III av Storbritannia, var datter av den 14. jarl av Strathmore og Kinghorne.

Familiens sete er Glamis Castle i Angus, Skottland
Maria Parr har skrevet Vaffelhjarte.
***Vaffelhjarte*** er en norsk dramaserie for barneserie som gikk på NRK Super i 2011. Serien handler om de to niåringene Trille og Lena som bor i ei bygd på Sunnmøre. Serien er basert på Maria Parrs bok fra 2005 med samme navn.

Serien ble vinner av Gullruten 2012 i kategorien «Beste barne- eller ungdomsprogram», og Barnevakten kåret den til «årets familieprogram».

Den ble innspilt på Runde.

Handling
--------

I den fiktive bygda Knert-Mathilde på Sunnmøre bor niåringene Trille og Lena. De er de to eneste barna på deres alder som bor på plassen ut mot havet. De er naboer, men Trille vil gjerne være bestevennen til Lena. Lena mener at det ikke går, for hun skal kanskje flytte snart, og bestevenner må jo bo på samme sted, eller? De finner på masse moro sammen, spiller fotball, leker gatemusikanter, gjør rampestreker, også har de hemmeligheter sammen. Det beste Lena og Trille vet er vaflene som tantefarmor lager.

Roller
------

* Simon H. Voldsund - Trille
* Dagni Myrene - Lena
* Odd Nordstoga
* Ingrid Bjørnov Brustad
* Sølvi Hjelvik
* Jonas Bakke Osnes
* Nils Sletta
* Anne Marit Jacobsen - Tantefarmor
* Silje Breivik
* Svein Roger Karlsen - pappaen til Trille
* Ingrid Anne Yttri
* Andreas Grimstad

Referanser
----------

1. ↑  «NRK TV – Vaffelhjarte». Besøkt 20. februar 2020.
2. ↑  ««Vaffelhjarte» årets familieprogram 2011». Barnevakten. 2012. Arkivert fra originalen 19. november 2016. Besøkt 2016.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* NRK Nett-TV
* (en) *Vaffelhjarte* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
En 'katedral' laget av termitter er eksempel på emergens i naturen, det vil si når enkle elementer vekselvirker og det oppstår helt nye og kompliserte kvaliteter og egenskaper i den sammensatte helheten.
**Emergens** (fra latin *emergere*, 'dukke opp', «frambryting») er et vitenskapsteorisk begrep for prosesser der et komplekst mønster dannes ut fra samspill mellom enkle strukturer eller atferder.

Ofte kan et system som er enkelt på mikroskopisk nivå resultere i stor kompleksitet på makroskopisk nivå, og man sier da at makroegenskapene emergerer fra mikroegenskapene. Et eksempel er et finansmarked, der enkelte aktørers beslutninger og handlinger via veldefinerte handlingsmønster resulterer i en ikke-triviell og uforutsigbar priskurve. 

Andre områder der emergens har stor betydning, er innen fysikalske og biologiske systemer. For eksempel er tenkning og bevissthet resultat av vekselvirkningen mellom mange, små fysiske og kjemiske prosesser i hjernen og sanseapparatet. Selv om vi kan forstå delprosessene, kan vi ikke forklare hvordan psykiske fenomener oppstår i nervesystemet. 

Begrepet ble myntet av den engelske filosofen og litteraturkritikeren George Henry Lewes i 1875.

Se også
-------

* Systemteori

Referanser
----------

1. 1 2  *Nye vitenskaper - nye ord: 200 oppslagsord fra attraktor til økosystem*. Oslo: Universitetsforl. 1996. s. 39. ISBN 8200225577.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy
 |
***Vagabonden*** (orig. The Vagabond) er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Chaplin.

Handling
--------

Historien begynner med at Charlie, en landstryker, ankommer en pub, hvor han spiller fiolin for å tjene penger. Men det oppstår en spennende rivalisering mellom to konkurrerende musikere, og dette resulterer snart i bråk og kaos. Han kommer tilfeldigvis over en sigøyner-karavane på landsbygda, hvor han møter den attraktive Edna. Han underholder henne med fiolinen sin. Men hun hadde blitt bortført og misbrukt av disse sigøynerne, lederen blant dem ble spilt av Eric Campbell - som har pisket henne nådeløst. Charlie kommer henne derfor til unnsetning. Han slår de største plageåndene over hodet med en kjepp, før Charlie og Edna reiser sin vei sammen. 

Kort tid senere møter Edna en kunstner som mangler inspirasjon. Edna blir hans muse, og han maler et portrett av henne - inkludert hennes unike fødselsmerke. Men artisten reiser snart videre, og Edna blir sittende igjen med Charlie. Men portrett han lagde blir lagt merke til av jentas mor som gjenkjenner det spesielle fødselsmerket hennes. Hun skynder seg, sammen med kunstneren, for å redde datteren hennes. Men kvinnen innser snart at hun har blitt forelsket i Charlie.

Skuespillere
------------

* Charles Chaplin
* Edna Purviance
* Eric Campbell
* Leo White
* Lloyd Bacon

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 7. april 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  ; besøksdato: 7. april 2016.
3. ↑  The Vagabond
4. ↑  THE VAGABOND

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Vagabond* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *The Vagabond* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *The Vagabond* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Vagabond* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Vagabond* på Silent Era Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Georgine (Gina) Børrea Sandberg Hille** (født 28. september 1840 i Fredrikstad, død 13. desember 1927 i Oslo) var en norsk sangerinne og sangpedagog.

Familie
-------

Gina Sandberg var datter av presten Christian Juell Sandberg og Marie Cathrine Rosenkilde. Hun ble gift på Hamar 9. september 1877 med prest og senere biskop Arnoldus Marius Hille. Han var enkemann etter ekteskapet med hennes søster Charlotte. Gina Sandberg var mor og farmor til de senere biskopene i Hamar Henrik Greve Hille og Georg Hille.

Utdannelse
----------

Allerede 15 år gammel reiste Gina Sandberg til København for å utdanne seg innen sang. Hun studerte først piano, men gikk etter Halfdan Kierulfs råd over til sang. Senere reiste hun til Kristiania, der hun var elev hos Halfdan Kierulf, samtidig som hun underviste i sang. Hun fortsatte deretter sin utdannelse hos Oscar Axel Frithiof Lindhult i Köln og François Wartel og Enrico Delle Sedie i Paris.

Yrkesliv
--------

Etter endt utdannelse i utlandet, vendte Sandberg tilbake til Norge. Hun opptrådte ofte som solist i Musikforeningen. Men
Gina Sandberg utmerket seg først og fremst som sangpedagog, og med sin grundige utdannelse ble hun svært populær. Som bispinne i Hamar trappet hun ned denne aktiviteten, og deltok i det lokale menighetsarbeidet. Da hennes ektemann tok avskjed, flyttet de til Kristiania, der hun gjenopptok undervisningsarbeidet.
Blant Sandbergs elever var den fremragende operasangerinnen Amunda Kolderup, Dagny Sandvik, Elisabeth Munthe-Kaas, Lalla Møller og Ingeborg Sandvik.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Dagbladet 1923.08.25*. Norge, Oslo. 1923.

Kilder
------

* Sandberg, Sverre (1960). *Slekten Sandberg som nedstammer fra cand.theol. Hans Larsen Sandberg*. Oslo: Eget forlag.
* *Norges musikhistorie*. Oppi. 1921.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Emergy Exploration AS** var et uavhengig norsk oljeselskap med fokus på letevirksomhet på norsk kontinentalsokkel. Selskapet var aktivt fra januar 2011 til slutten av 2012, da det ble overtatt av det færøyske selskapet Atlantic Petroleum. Selskapet brukte elektromagnetiske data (CESM) i tillegg til seismikk i sine geologiske studier. Selskapet hadde kontorer i Bergen. I januar 2012 hadde selskapet 2 lisenser.

Historie
--------

Emergy Exploration ble startet av Jan Sjølie i januar 2011. Jonny Hesthammer ble deretter ansatt som CEO i 2011. Begge var også med fra starten i oljeselskapet Rocksource. Emergy fokuserte på letevirksomhet på norsk sokkel. 
I 2011 overtok selskapet 2 lisenser fra VNG: PL559 «Phoenix» i Norskehavet og PL 270 i Nordsjøen som inneholdt gassfunnet «Agat». PL 559 ble boret høsten 2011 men viste seg å være tørr. Selskapet ble prekvalifisert som lisenshaver på norsk sokkel i november 2012. Like etter ble det kjent at selskapet ble overtatt av det færøyske selskapet Atlantic Petroleum for 12,7 millioner USD.

Referanser
----------

1. ↑  (no) "Emergy Exploration-emisjon. Har hyret inn ABG Sundanl Collier: Oljegründere rocker igjen". *Finansavisen,* 18. januar 2012.
2. ↑  (no) ««Phoenix» plugget og forlatt». oilinfo.no. Besøkt 20. januar 2012. [*død lenke*]
3. ↑  (no) «Emergy Exploration prekvalifisert». oilinfo.no. Besøkt 2. desember 2012.
4. ↑  (en) «Atlantic Petroleum enters the Norwegian Continental Shelf through acquisition of Emergy Exploration AS». newsclient.omxgroup.com. Besøkt 2. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til Emergy Exploration
**Vagabond** var et norsk hardrock-band som eksisterte i perioden 1993 til 1996. 

Bandet ble startet av TNT-medlemmene Ronni Le Tekrø (gitar) og Morty Black (bass) etter at TNT hadde bestemt seg for å ta en pause. Øvrige medlemmer var TNTs live-medlem Dag Stokke på keyboard, trommeslager Steinar Krokstad fra Stage Dolls og Hans-Olav Solli fra Sons of Angels som bandets første vokalist. Solli ble etter kort tid byttet ut med den da relativt ukjente vokalisten Jørn Lande.

Bandets debutabum, *Vagabond*, ble gitt ut på EMI i 1994 og solgte 10 000 eksemplarer i Norge. EMI droppet deretter bandet som signerte med et japansk plateselskap. Bandets andre album, *A Huge Fan of Life*, ble gitt ut i 1996 og ble sluppet i Japan et halvt år før det ble gitt ut i Norge og Europa på egen label. Bandet ble oppløst da TNT ble gjenforent i 1996.

Medlemmer
---------

* Ronni Le Tekrø: gitar, kor
* Morty Black: bass, kor
* Dag Stokke: keyboard, kor
* Steinar Krokstad: trommer, kor
* Jørn Lande: vokal

Diskografi
----------

* *Vagabond* (EMI, 1994)
* *A Huge Fan of Life* (Sonet, 1996)

Eksterne lenker
---------------

* Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
* (en) Vagabond på MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Marki av Queensburry** (engelsk **Marquess of Queensberry** eller gammel skrivemåte **Marquis of Queensbury**) er en skotsk adelstittel. Den ble opprettet i 1682 for et medlem av Douglasfamilien. Markiene hadde mellom 1684 og 1810 også tittelen hertug av Queensberry, men denne ble så overtatt av hertugen av Buccleuch.

De subsisdiære titlene som holdes av Lord Queensberry er:

* *Jarl av Queensberry* (opprettet 1633)
* *Viscount av Drumlanrig* (opprettet 1628)
* *Lord Douglas av Hawick og Tibbers* (opprettet 1628)

I tillegg er han skotsk baronett av Kelhead, en tittel som ble opprettet 26. februar 1668. 

Markiens eldste sønn og arving har ærestittelen *Viscount Drumlanrig*; det finnes ikke noen spesiell tittel for arvingens eldste sønn.

Den mest kjente av markiene er John Sholto Douglas, som formulerte Queensberry-reglene som er grunnlaget for den moderne boksesporten. 

Det finnes også en gammel føydaltittel, *baron Drumlanrig*, som ble opprettet for en av forfedrene til den første jarlen av Queensberry før 1427. Den første jarlen av Queensberry var således niende baron Drumlanrig.

Fordi det er noe uklarhet rundt James Douglas, 3. marki av Queensberry

Jarler av Queensberry
---------------------

Tittelen ble opprettet 1633.

* William Douglas, 1. jarl av Queensberry (d. 1640)
* James Douglas, 2. jarl av Queensberry (d. 1671)
* William Douglas, 3. jarl av Queensberry (1637–1695) (ble marki av Queensberry i 1682, og hertug av Queensberry i 1684)

Markier (og hertuger) av Queensberry
------------------------------------

Titlene ble opprettet henholdsvis 1682 og 1684.

* William Douglas, 1. hertug av Queensberry (1637–1695)
* James Douglas, 2. hertug av Queensberry (1672–1711) (ble hertug av Dover i 1708)
* James Douglas, 3. marki av Queensberry (1697-1714/5)
* Charles Douglas, 3. hertug av Queensberry (1698–1778) (Hertugdømmet Dover avskaffet i 1778)
* William Douglas, 4. hertug av Queensberry (1725–1810)

Markier av Queensberry fra 1810
-------------------------------

Tittelen hertug av Queensberry ble avskaffet i 1810.

* Charles Douglas, 6. marki av Queensberry (1777–1837)
* John Douglas, 7. marki av Queensberry (1779–1856)
* Archibald William Douglas, 8. marki av Queensberry (1818–1858)
* John Sholto Douglas, 9. marki av Queensberry (1844–1900)
* Percy Sholto Douglas, 10. marki av Queensberry (1868–1920)
* Francis Archibald Kelhead Douglas, 11. marki av Queensberry (1896–1954)
* David Harrington Angus Douglas, 12. marki av Queensberry (f. 19. desember 1929)

Nåværende arving: Sholto Francis Guy Douglas, Viscount av Drumlanrig (f. 1967)