recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gare de Paris-Montparnasse** er en av Paris seks store jernbanestasjoner, som ligger på grensen mellom 14.- og 15. arrondissementet. Herifra kan man ta tog til sydvest-delen av Frankrike; stasjonen er blant annet utgangspunkt for TGV-Atlantique til Bordeaux, Nantes med flere. Stasjonen er den fjerde største i Paris med rundt 50 millioner reisende per år.

De parisiske jernbaneterminusers innenlandske betjeningsområder
Totalt fire av Métro de Paris' linjer betjener stasjonen, nemlig 4, 6, 12 og 13. Det er dog rimelig langt mellom plattformene til linje 4 og 12 og plattformene til 6 og 13 for å være en t-banestasjon. Mellom disse finnes en lang, flyplass-lignende korridor med rullebånd i midten.

Avsporingen i 1895
------------------

Vraket av Granville-Paris-ekspressen etter bremsesvikten den 22. oktober 1895.
Gare Montparnasse ble kjent for avsporingen den 22. oktober 1895, da et tog mellom Granville og Paris kjørte over avsperringene. Maskinen fortsatte å gå, og kjørte gjennom stasjonsbygningen og gjennom en 60 centimeter tykk vegg før den stupte ut på Place de Rennes, tre til fire meter nedenfor. Alle ombord i toget overlevde, den eneste som omkom var en dame på gaten nedenfor som ble truffet av togrestene. Ulykken ble forårsaket av en dårlig fungerende brems.

Historien bak togkrasjet med bildet er inkludert i barneboken fra 2007, *The Invention of Hugo Cabret* av Brian Selznick. Store deler av historien foregår rundt stasjonen. 

Det finnes et museum i Brasil, Rio Grande do Sul, hvor man har gjenskapt togulykken.


| **Forrige stasjon** |   | SNCF |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vanves - MalakoffBrest |  | Paris-Montparnasse - Brest |  | *Endestasjon* |

|  Paris Métro *Overgangsstasjon Montparnasse - Bienvenüe* |
| Saint-PlacidePorte de Clignancourt |  | Paris Metrolinje 4 |  | VavinPorte d'Orléans |
| PasteurCharles de Gaulle - Étoile |  | Paris Metrolinje 6 |  | Edgar QuinetNation |
| FalguièreMairie d'Issy |  | Paris Metrolinje 12 |  | Notre-Dame des ChampsPorte de la Chapelle |
| DurocSaint-Denis - Université/Gabriel Péri Asnières - Gennevilliers |  | Paris Metrolinje 13 |  | GaîtéChâtillon - Montrouge |

Referanser
----------

1. ↑  Danger Ahead, Besøkt 4. mars 2009
2. ↑  Let's pause for a station brake Arkivert 29. april 2010 hos Wayback Machine. on Failure Magazine
3. ↑  The Trainwreck Industry Arkivert 9. mars 2009 hos Wayback Machine. besøkt 4. mars 2009

Eksterne lenker
---------------

*Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Vokternes råd** (persisk: **شورای نگهبان قانون اساسی**, *Shora-ye Negaban-e Qanun-e Assassi*) er den mest innflytelsesrike institusjonen i styringen av Iran. Rådet har to oppgaver. For det første skal det kontrollere at alle lover som vedtas av parlamentet er i samsvar med konstitusjonen og islamsk lære. Hvis Vokterrådet finner at det ikke er tilfelle har de myndighet til å legge ned veto mot loven det gjelder. Rådets andre oppgave er å vurdere kvalifikasjonene til alle kandidater som stiller til valg til parlamentet, til presidentembedet og til Ekspertforsamlingen.

Rådet består av i alt tolv medlemmer. Seks av dem er teologer utpekt av den åndelige lederen i landet, mens de seks andre er rettslærde som nomineres av Høyesterett og så eventuelt godkjennes av et flertall i parlamentet. Medlemmer velges for seks år av gangen i et tofasesystem som gjør at halve Vokterrådet kan bli skiftet ut hvert tredje år. 

Ved presidentvalget i 2005 ble bare seks av mer enn tusen innmeldte kandidater godkjent av Vokterrådet. Ingen kvinnelige kandidater ble godkjent. Blant annet det har ført til at reformister i landet har forsøkt å gjøre Vokterrådet mindre mektig. Så langt har de ikke lykkes. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Slottet i Oslo med norske gardister som avløser postene på Slottsplassen
Britiske gardister i regimentet Irish Guards.
En svensk gardist
Danske gardister
En **gardist** er en menig soldat i et garderegiment, det vil si i et elitekorps i en hær som er livvakt for et statsoverhode eller en fyrste.

En gardist i Norge er en soldat som tjenestegjør i Hans Majestet Kongens Garde.

Norge
-----

### Utdannelse

For å bli gardist i Norge, må soldaten gå syv eller ti uker på gardeskolen som rekrutt. Etter den syvende uken blir de som skal i 5. gardekompani (spesialistene) overført til Huseby leir og resterende av de som skal bli vaktgardister fortsetter enda tre uker på Terningmoen leir. De blir etter ti uker overført til Huseby, der de forsetter utdanning i gardeperioden. Etter endt gardeperiode vil kompaniet bli godkjent som vaktgardister og klare til å løse det skarpe oppdraget. Et unntak fra dette gjelder 3. gardekompani (musikk og drill), hvor opplæringen ikke følger den vanlige militære veien som for resten av bataljonen.

### Uniform

Den mørkeblå paradeuniformen til kongens garde i Norge har forblitt nærmest uforandret gjennom avdelingens historie siden 1856. En interessant detalj er den bredbremmede bowlerhatten av filt med hengende dusk (kalt plym) av bøffelhår. Den ble kopiert fra uniformene til de lette, italienske skarpskytterkorpsene, såkalte bersaglieri, som imponerte den svenske prinsessen Louise, tippoldemoren til Kong Harald, så mye at hun i 1860 insisterte på at de norske gardistene skulle utstyres med tilsvarende hatter.

Se også
-------

* Hans Majestet Kongens Garde
* Livvakt
* Beefeaters
* Rødegardist

Eksterne lenker
---------------

* HM Kongens Gardes nettsted
***Tante Augusta*** (engelsk: *Travels with My Aunt*) er en humoristisk roman av Graham Greene fra 1969. Den ble filmatisert av George Cukor i 1972, men avvek i stor grad fra romanen. Giles Havergal skrev en dramatisering for scenen med premiere i Glasgow i 1989.

Romanens hovedperson, den pensjonerte banksjefen «Henry Pulling», møter i sin mors begravelse sin tante «Augusta», som han ikke har sett på over femti år. Etterhvert som han blir kjent med tanten lærer han også hennes livshistorie å kjenne, og gir til slutt opp sin tidligere «kjedelige» tilværelse i England. Romanen begynner med at Pulling møter sin tante og hun forteller ham at hans mor ikke var hans mor og hans far har vært død for mer enn førti år. Han reiser med henne, først til Brighton, deretter fra Paris til Istanbul, og blir trukket inn i tantens levevis og får vite mer om hennes fortid.

Eksterne lenker
---------------

* Boston, Richard: (25. januar 1970): «Travels with My Aunt» i: *The New York Times*.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Nick Chinlund** (født 18. november 1961 i New York City) er en amerikansk skuespiller. 

Chinlund hadde en gjesterolle i den andre sesongen av TV-serien The X-Files der han spiller seriemorderen Donnie Pfaster. I 2000 hadde han en liten rolle i en episode av Gilmore Girls. I 2002 hadde Chinlund en tilbakevendende rolle i to episoder av Buffy The Vampire Slayer. I de senere årene, har Chinlund blitt sett i flere selvstendige prosjekter, særlig kjent er A Brother's Kiss fra 1997. Andre selvstendige filmer er Chutney Popcorn (1999), Amy's Orgasm (2001), Goodnight Joseph Parker (2004) og Sinner (2007). 

Nylig spilte Chinlund i større filmer, inkludert Tears of the Sun (2003) med Bruce Willis, Con Air (1997) med Nicolas Cage, The Chronicles of Riddick (2004) med Vin Diesel og som ble regissert av David Twohy og filmen Ultraviolet (2006) samen med Milla Jovovich. Chinlund gjentok sin rolle som seriemorderen Donnie Pfaster i løpet av den syvende sesongen av The X-Files. Chinlund hadde også en rolle i filmen Training Day, der Denzel Washington hadde en av hovedrollene. 

Chinlund opptrådte også i filmen Eraser med Arnold Schwarzenegger og i The Legend of Zorro sammen med blant andre Antonio Banderas og Catherine Zeta-Jones. Chinlund har også gjort gjesteopptredener i TV-dramaserien Law & Order, så vel som i spinoff-serien Law & Order: Special Victims Unit. Chinlund er kanskje mest kjent i rollen som en advokat og en uetisk journalist i den opprinnelige TV-serien Law & Order, og som en seriemorder i TV-serien Special Victims Unit. I 2009 hadde Chinlund en gjeste-opptreden i TV-serien Castle i den første sesongen i episoden *Home Is Where The Heart Stops*. I 2010 hadde han en rolle i TV-serien House i episoden The Down Low, der han spilte en narkotikalanger som het Eddie.

Referanser
----------

1. ↑   College Basketball at Sports-Reference.com, besøkt 28. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nick Chinlund på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Nick Chinlund i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Nick Chinlund på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Nick Chinlund hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Nick Chinlund hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
Tanntråd i en plastdispenser
**Tanntråd** er som regel laget av tvinnede bomull- eller nylontråder og brukes til å fjerne matrester og plakk fra tennene. Tanntråd føres inn mellom tennene og skrapes langs sidene av tennene, særlig i nærheten av tannkjøttet. Tanntråd blir som oftest voksbelagt og fås både med og uten smakstilsetning.

Noen tanntrådtyper er spesiallaget for brukere av tannregulering.

Historie
--------

Levi Spear Parmly, en tannlege fra New Orleans, er kreditert for å ha oppfunnet den første formen for tanntråd. Han anbefalte at folk skulle rengjøre tennene med silketråd allerede i 1815.

Tanntråd var utilgjengelig for allmennheten inntil selskapet Codman and Shurtleft begynte å produsere brukervennlig silketråd uten voks i 1882. I 1898 mottok Johnson & Johnson Corporation første patentet for tanntråd. Andre tidlige merker inkludert Røde Kors, Salter Sill Co. og Brunswick.

Bruken av tanntråd var dårlig før andre verdenskrig. Det var rundt denne tiden at dr. Charles C. Bass utviklet nylontråd. Nylontråd ble funnet å være bedre enn silke på grunn av sin større slitasjemotstand og elastisitet. Av miljømessige hensyn er tanntråd laget av nedbrytbare materialer nå tilgjengelig.

Tannleger og tannpleiere oppfordrer til daglig bruk av tannbørste og tanntråd for å bedre munnhygienen.

Bruk
----

Tanntråd leveres vanligvis i plastdispensere som inneholder 10 til 50 meter med tråd. Etter å ha trukket ut ønsket mengde, trekkes tråden mot et lite beskyttet blad i beholderen for å bryte den.

Anbefaling
----------

Amerikanske helsemyndigheter stopper anbefaling av tanntråd fordi det aldri har blitt vitenskapelig bevist at det har helsemessig gevinst å bruke tanntråd. Gustavson, A. ved Karolinska Institutet leser den samme konklusjon om vitenskapelige støtte for anbefaling av bruk av tanntråd. Allikevel vil Vårdguiden 1177 fortsette å anbefale daglig bruk av tanntråd inntil videre.

Referanser
----------

1. ↑  Sanoudos M, Christen AG. (1999). Levi Spear Parmly: The Apostle of Dental Hygiene. *Journal of the History of Dentistry.* 47(1): 3-6.
2. ↑  Pettersson, Lena; Lundström, Kristofer (2016-08-03), *Ingen effekt på tandhälsan* (TV-nyheter), Johannesburg/Stockholm, besøkt 2016-08-03 [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN
 |
**Victoria Stadium** er en flerbruksarena og nasjonalarena som ligger i Gibraltar. Den er hjemmebane for Gibraltars herrelandslag i fotball og for samtlige fotballklubber i landet. Stadionanlegget ble bygget ved foten av Gibraltarklippen og ved siden av Gibraltar lufthavn som et britisk militært treningsanlegg i 1926. Den ble åpnet for sivil bruk gjennom en ombygging utført av Royal Engineers i 1970.

Stadionet har en tilskuerkapasitet på 5 000 og har kunstgressdekke. Den blir i hovedsak brukt til fotballkamper til lag som spiller både i Gibraltar National League og som deltar i Rock Cup.

Victoria Stadium eies av Gibraltar Football Association, som kjøpte det ut fra Gibraltar-regjeringen i april 2017. Det var da planer om å bygge et nytt stadion for å tilfredsstille en rekke stadionkrav fra UEFA, men dette falt gjennom og i stedet ble Victoria Stadium renovert og modernisert. Etter denne renoveringen i 2017 spiller Gibraltars herrelandslag alle sine internasjonale kamper på Victoria. Før 2017 spilte Gibraltar kun vennskapskamper på stadionet, hvor Estádio Algarve i Portugal ble brukt til kvalifiseringskamper.

I tillegg til fotball har Victoria Stadium også blitt brukt til å arrangere både cricketkamper og friidrettsstevner. Den har også blitt årlig brukt som konsertarena for Gibraltar Music Festival siden 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Yourgibraltartv.com – May 12 - Lincoln Wins Rock Cup (Publisert 12. mai 2014, besøkt 20. mars 2021)
2. ↑  Skysports.com – Gibraltar to 'come home' with 8,000-seater stadium deal (Publisert 18. april 2017, besøkt 20. mars 2021)
3. ↑  Escapismmagazine.com – Festivals, MTV Gibraltar Calling Music Festival (Publisert 9. januar 2020, besøkt 20. mars 2021)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Victoria Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Stadiumdb.com – Victoria Stadium

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Siarö** er en øy i Stockholms skjærgård. Øya ligger rett nord for Ljusterö og er en del av Österåker kommune.

Siarö er hovedsakelig bebygget med fritidshus. Øya var militærstrategisk viktig under andre verdenskrig hvor Siaröfortet ble etablert, men senere flyttet til Kyrkogårdsön (idag vandrerhjem og turistattraksjonen «Siaröfortet») rett utenfor Siarösundet i Furusundsleden. Øya har ingen bro- eller fergeforbindelse med Ljusterö eller fastlandet og trafikkeres heller ikke av noen skjærgårdsbåt. Ett smalt sund, det såkalte Siarösundet med en minste bredde på cirka 30 meter skiller øya fra Ljusterö. 

Øya er særlig kjent for at Jussi Björling hadde sitt sommersted på øya, som fortsatt eies av familien. Jussi Bjørlig døde her i 1960.

Eksterne lenker
---------------

* Det svenske kystartilleriets informasjon om Siarö
* Informasjon om Siaröfortet fra StockholmTown[*død lenke*]

Familien Björlings sommersted på den østlige delen av Siarösundet på Siarö

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
En gruppe med rafider som ligger løst.
 En bunke rafider, som er i ferd med å bli skutt ut. 
**Rafider** er nåleformede krystaller som er dannet av kalsiumoksalat. Kalsiumoksalat er saltet, som blir dannet når oksalsyre reagerer med kalsium. Rafidene er lagret i cellene i bunter (det nederste bildet), og skytes ut under en bestemt stimuli. Dette er noe en del planter bruker som en forsvarsmekanisme, ofte sammen med andre giftstoffer. Hvis slike planter blir utsatt for et angrep, skytes rafider mot angriperen. Rafidene skyter hull i cellene til den som angriper planta, og deretter siver de andre toksinene inn i «såret» etter rafidene.

Forekomst
---------

Rafider forekommer hos munkehetteslekta (*Arum*),, myrkongle (*Calla palustris*) og slekten *Dieffenbachia*.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Frohne og Pfänder (2005) s. 68
2. ↑  Wink og van Wyk (2008) s. 60 og 334
3. ↑  Wink og van Wyk (2008) s. 351 og 334
4. ↑  Wink og van Wyk (2008) s. 112 og 334

Litteratur
----------

* Wink, Michael; van Wyk, Ben-Erik (2008). *Mind-altering and poisonus plants of the world* **(engelsk)**. Oregon USA: Timber Press Inc. ISBN 978-0-88192-952-2.

* Frohne, Dietrich; Pfänder, Hans Jürgen (2005). *Poisonous Plants A Handbook for Doctors, Pharmacists, Toxicologists, Biologists and Veterinarians* **(engelsk)**. Oregon USA: Timber Press Inc. ISBN 0-88192-750-3.
**Bjarne Sognnæs** (født 14. august 1966) er en tidligere fotballspiller, nåværende fotballagent. Han er mest kjent for sin periode for Lillestrøm sportsklubb fra 1984 til 1995.

Fotballspilleren
----------------

Sognnæs startet sin karriere i Hakadal før han gikk til Løvenstad Fotballklubb som junior. I 1984 gikk han til Lillestrøm, og begynte samtidig på Linderud videregående skole (nå Bjerke videregående skole). Han fikk sin debut på a-laget samme år, bare 17 år gammel. Han spilte 243 kamper, hvorav 185 seriekamper, for kanarifuglene i perioden 1984 til 1995.

Sognnæs var en allroundspiller, som kunne nyttes i flere posisjoner på banen. I LSK startet han som spiss, men endte opp som back. Han ble seriemester med LSK i 1986 og 1989 og cupmester i 1985. I 1993 ble han tildelt LSK-statuetten. Han la opp etter 1995-sesongen.

Bjarne Sognnæs har 25 landskamper for Norge på aldersbestemte lag.

Fotballagenten
--------------

Sognnæs ble etter endt spillerkarriere markedskonsulent i Akershus fotballkrets og daglig leder i Lillestrøm SK. Fra 2002 ble han fotballagent i selskapet First Artist Scandinavia, og er agent for blant annet Anders Rambekk, Simen Brenne, Pål Steffen Andresen og Johan Petter Winsnes.

Spillerkarriere
---------------

|
|  |
| Klubb | Ligakamper | Ligamål | Periode |
| Norges flagg Lillestrøm | 185 | 12 | 1984–1995 |
|

Se også
-------

Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 21f62c89[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, oppført som Bjarne Sognnaes, Transfermarkt spiller-ID 180539, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjarne Sognnæs – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Bjarne Sognnæs – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Bjarne Sognnæs – FBref Rediger på Wikidata
**Matthew «Matty» Joseph Pattison** (født 27. oktober 1986 i Johannesburg) er en sørafrikansk fotballspiller som spiller for engelske Norwich City i Championship. Han er en midtbanespiller.

Pattison begynte tidlig å spille fotball, og han lærte mye i sin første klubb, Alberton FC fra Johannesburg. Han og hans familie flyttet til England i 1997, da Pattison var 11 år gammel. Tre år senere ble han en del av Newcastles ungdomsakademi.

Han spilte for første gang seniorfotball i en treningskamp mot Celtic i august 2004. Uheldigvis var Pattison ute hele 2004/05-sesongen grunnet kneskader. Disse skadene truet karrieren hans før den hadde begynt.

Han var i stand til å overvinne skadene, og spilte for første gang i en tellende førstelagskamp 25. februar 2006 i Premier League-oppgjøret mot Everton, da han kom inn som innbytter. Hans første kamp fra start kom samme sesong. Han fikk 80 minutter mot West Bromwich, og han ble kåret til banens beste i 3-0-seieren.

I 2006/07-sesongen har Pattison kommet inn som innbytter flere ganger, og fikk blant annet cirka en halvtime i oppgjøret mot Manchester United i oktober.

Pattison ble for første gang kalt opp til landslagsspill 1. november 2006, for å representere landet sitt i en kamp mot Egypt. 15. november ble kampen spilt.

Etter å ha vært på lån i Norwich City siden november 2007, ble avtalen gjort permanent 4. januar 2008. Kontrakten hans varer frem til sommeren 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Matthew Pattison – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Matthew Pattison – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Matthew Pattison – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Matthew Pattison – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Matthew Pattison – FBref Rediger på Wikidata
**Matthew Moran** (født 1969), mest kjent som **Matt Moran**, er en australsk kokk.

, og også kjent for å være gjest på forskjellige TV-programmer som omhandler matlaging. 

I en alder av femten år sluttet Moran på skolen for å starte på en karriere som kokk. Han begynte sin læretid ved La Belle Helene Restaurant i Roseville, Sydney, der han lærte seg fransk matlaging. I 1991 Moran lanserte han restauranten «The Paddington Inn Bistro» sammen med sin forretningspartner Peter Sullivan. Samarbeidet førte Morgan og Sullivan til å åpne sin andre restaurant «Moran's Restaurant and Café» i 1995. «Moran's» ble samme år tildelt tittelen «beste restaurant» av Sydney Morning Herald Good Food Guide.

Moran var dommer for den tredje sesongen av Masterchef Australia i 2011.

Moran er gift med forfatter Sara Hopkins, og sammen har paret to barn.

Referanser
----------

1. ↑  «About Matt» **(engelsk)**. Archived from the original on 8. juli 2010. Besøkt 22. april 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  «Matt Moran cooks up MasterChef deal» **(engelsk)**. Australian Broadcasting Corporation. 8. september 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Matt Moran (chef) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Slik markeres en armégruppe på feltkartet
En **armégruppe** er et stort forband i en hær, bestående av to eller flere armeer, mellom 0,5 og 1 million mann og i utgangspunktet selvforsynt på ubestemt tid. Armégrupper navngis vanligvis med et nummer (for eksempel 21. armégruppe) eller en beskrivende tittel (for eksempel Armégruppe Syd). En armégruppe har vanligvis ansvaret for alle militære operasjoner i et bestemt geografisk område, eventuelt en hel front. Betegnelsen har vært brukt i Tyskland, Storbritannia og USA; i Sovjetunionen ble betegnelsen *front* brukt i stedet. En armégruppe kan anføres av en feltmarskalk.

Kjente armégrupper
------------------

* Armégruppe nord (Tyskland)
* Armégruppe sentrum (Tyskland)
* Armégruppe syd (Tyskland)
* 11. armégruppe (Storbritannia)
* 21. armégruppe (Storbritannia)
* 6. armégruppe (USA)

Se også
-------

Militær organisasjon

Referanser
----------

1. ↑  Stevenson 2012, s. xvii

Kilder
------

* Stevenson, David (2012), *1914-1918 The History of the First World War*, Penguin, ISBN 9780718197957

| * v
* d
* r
Militær organisasjon |
| --- |
| 
* Armé
* Armégruppe
* Bataljon
* Batteri
* Brigade
* Delta
* Detasjement
* Divisjon
* Eskadre
* Eskadron
* Flotilje
* Flåte
* Kohort
* Kompani
* Korps
* Lag
* Legion
* Regiment
* Skvadron
* Sveit
* Tropp
* Ving

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
***Too Young to Die?*** er en amerikansk TV-film fra 1990 produsert for NBC. Filmen setter fokus på debatten om dødsstraff. I filmen medvirker blant andre Brad Pitt og Juliette Lewis. Den er basert på en sann historie.

Handling
--------

Amanda er en 15 år gammel jente som alltid har blitt sviktet av alle voksne rundt seg. Hennes mor og stefar forlater henne, etter at hun forteller moren sin om seksuelle overgrep fra stefaren hennes. Etter et mislykket ekteskap forlater hun byen, og møter en svindler, Billy (spilt av Brad Pitt) som introduserer Amanda for narkotika og strippeklubber, misbruker henne og tvinger henne til å gi ham en del av lønnsslippene hennes. Etter et tilfeldig møte med en soldat, Mike, tilbyr han henne et sted å bo. 

Etter hvert begynner Amanda og Mike et romantisk forhold. Etter at forholdet blir avslørt for hans kommandant, avbryter Mike forholdet og hun havner tilbake på gatene for å klare seg selv. Det er ikke lenge før Billy finner henne, og tvinger henne til å bli hos ham igjen. Etter en natt med narkotika overbeviser Billy henne om å hevne seg på Mike. De kidnapper Mike og kjæresten hans. Amanda stikker Mike med en kniv. Amanda blir til slutt arrestert. Amandas advokat mener at hele samfunnet har sviktet Amanda, og ikke bare hennes valg, som har ført henne til dette øyeblikket.

Rolleliste
----------

* Michael Tucker ... Buddy Thornton
* Juliette Lewis ... Amanda Sue Bradley
* Brad Pitt ... Billy Canton
* Alan Fudge ... D.A. Mark Calhoun
* Emily Longstreth ... Jean
* Laurie O'Brien ... Wanda Bradley Sledge
* Yvette Heyden ... Mikes nye jente
* Tom Everett ... Judge Harper
* Michael O'Keefe ... Mike Medwicki
* Dean Abston ... Harvey Sledge
* J. Stephen Brady ... Brian
* Mark Davenport ... Mickey
* Lew Hopson ... Star
* Annabelle Weenick ... Birdie Jewel
* Charles C. Stevenson Jr. ... Pastor

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Too Young to Die?* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Too Young to Die?* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Too Young to Die?* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Mads Olaf Monsen** (født 8. august 1912, død 3. november 1985) var en norsk offiser i Sjøforsvaret under andre verdenskrig. For sin innsats under krigen ble han tildelt *Krigskorset med sverd*, Norges høyeste utmerkelse.

Monsen kom vinteren 1941 over fra det okkuperte Norge til Storbritannia ombord på MK «Sigurd», der han gikk inn i det norske Sjøforsvarets avdelinger. Han tjenestegjorde en tid på motortorpedobåt i Den engelske kanal og tok del i spesialoppdrag med fiskeskøyter fra Skottland og over til Norge.

Monsen mottok Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse  Foto: KEN 
Monsen var den første som våren 1941 satte over til Norge i fiskeskøyte fra Shetland etter at disse turene ble organisert av det norske forsvaret. Turen gikk med «Blia» der kvartermester Monsen var sjef. Han gjennomførte videre utover 1941 flere turer til Vestlandet med forsyninger og agenter til motstandsbevegelsen og tok folk i retur til Storbritannia. Under den sjette slike turen Monsen gjorde, i oktober 1941 med skøyten «Streif», gikk maskinen i stykker under tilbaketuren til Storbritannia og båten drev sørover i Nordsjøen til den grunnstøtte og ble vrak ved kysten av Nederland. Fenrik Monsen ble, sammen med mannskapet, tatt til fange 26. november 1941 og satt i tysk krigsfangenskap. Han slapp først fri etter å ha blitt befridd av allierte styrker i mai 1945.

I etterkrigsårene opprettholdt Monsen forbindelsen til Sjøforsvaret som reserveoffiser og endte med rang av utskrevet orlogskaptein.

Utmerkelser
-----------

I statsråd 6. september 1946 ble Monsen tildelt *Krigskorset med sverd* for sin innsats i etableringen av skøytetjenesten mellom Storbritannia og Norge. Innstillingen påpekte at Monsen «ledet disse operasjoner med stor dyktighet og uforferdethet under særlig farefulle omstendigheter». Monsen ble også tildelt den britiske *King's Medal for Courage in the Cause of Freedom*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Utmerkelser

|  |  |
| --- | --- |
| Krigskorset med sverd | King's Medal for Courage in the Cause of Freedom |

 |

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Mads Olaf Monsen, (08.august 1912 - 03.november 1985).», besøkt 27. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Ragnar Ulstein (1979). *Englandsfarten*. Oslo: Samlaget. s. 305. ISBN 8252109829.
4. 1 2 3 4 5  «Mads O. Monsen», *Aftenposten*, 13. november 1985, s. 15.
5. 1 2 3 4 5 6  Erik Gjems-Onstad: *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl-Dreyer, 1995, s. 159-160.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Krigsseilerregisteret **·** Fangeregisteret

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Khambhatbukta** (alternativt *Cambaybukta*) er ei bukt i Arabiahavet mellom Kathiawarhalvøya i Gujarat og Mumbai i Maharashtra i India. Navnet stammer fra byen Khambhat innerst i bukta. Mellom Diu på Kathiawar og Daman nord for Mumbai er bukta 190 km brei, men den smalner raskt til ei bredde på 24 km. Fra Arabiahavet strekker bukta seg nordvestover inn i Gujarat. Bukta er 210 km lang. Elvene Narmada (Narbada), Mahi, Sabarmati og Tapti renner ut i Khambhatbukta. Både på grunn av elvene og den store tidevannsforskjellen på opp mot 12 meter, er flere av havnene rundt bukta utsatt for tilsanding. Det er mange grunner og sandbanker i Khambhatbukta, og det gjør den utrygg for skipsfart. Havnebyer på østsida av bukta er Bharuch ved utløpet av elva Narmada (Narbada) og Surat ved utløpet av elva Tapi lenger sør på samme sida. Det er funnet olje i bukta.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. juli 2020. Besøkt 25. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gulf of Khambhat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**«Well I Ask You»** er en britisk sang, skrevet av Les Vandyke.

Den ble innspilt av Eden Kane som oppfølgeren til hans debutsingle, «Hot Chocolate Crazy» (1960). «Well I Ask You» ble utgitt på singlen Decca F 11353 i 1961. Den ble arrangert av John Keating og produsert av Bunny Lewis. B-siden var «Before I Lose My Mind», som også var skrevet av Les Vandyke.

Svensk versjon
--------------

Den svenske tittelen er «Törs man fråga».

### Innspilling

Björn Forsberg.

Listeplassering
---------------

Innspillingen til Eden Kane nådde førsteplassen på den britiske singlelisten i august 1961, og lå der i én uke.

Referanser
----------

1. ↑   «Biography and discography». 45-rpm.org.uk. Besøkt 12. november 2008.
2. 1 2   «Allmusic discography». Allmusic.com. Besøkt 12. november 2008.
3. ↑  Roberts, David (2006). *British Hit Singles & Albums* (19th utg.). London: Guinness World Records Limited. s. 296. ISBN 1-904994-10-5.
4. ↑  «Biography and discography». 45-rpm.org.uk. Besøkt 12. november 2008.
**Troper** betegner i retorikken talefigurer som innebærer et spill med et ords betydning. I tropen bruker en ordet på en måte som avviker fra dagligdags bruk. Troper er beslektet med figurer, men mens figurer virker på setnings- eller tekstnivå, virker troper på enkeltsordsnivå.

Trope kommer fra gresk *tropos*, som betyr «vending» (jf. *heliotrop*, som er en blomst som snur seg mot sola). Man kan forestille seg en trope som en form for språkbruk der en vender ordet vekk fra dets normale betydning, eller vender det mot noe annet. Synonymer kan ses på som tropenes forstadium.

Klassisk og nyere retorikk har klassifisert og navngitt en mengde troper. De vanligste er:

* besjeling
* evfemisme
* heiti
* hyperbol
* katakrese
* kenning
* litotes
* meiosis
* metafor
* metalepse
* metonymi
* perifrase
* personifikasjon
* prosopopeia
* simile
* synekdoke

Eksterne lenker
---------------

* Trope; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Se også
-------

* Ordspill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
**Johan Nygaard** (født 31. desember 1915 i Gausdal, død 2. mars 1995 i Østre Toten) var ordfører i Østre Toten fra 1976 til 1983. Nygaard representerte Arbeiderpartiet. Han var varaordfører i perioden 1968-71. 

Nygaard kom i 1937 til Østre Toten, som elev ved gartnerkurset på Oppland småbruks- og hagebruksskole (Valle). Etter fullført utdanning ble han i 1940 tilsatt som arbeidsformann i hagebruk på den samme skolen. Han ble samme år gift med *Agnethe Wold* (1913–1990).

Johan Nygaards politiske karriere begynte i 1945, da han ble innvalgt i det første kommunestyret etter krigen. Han satt sammenhengende i dette organet fra 1951 til 1971, og var i flere perioder også medlem av formannskapet. Nygaard sa fra seg gjenvalg til kommunestyret i 1971, men kom tilbake som ordfører perioden etter. I tillegg til verv på kommunalt nivå, blant annet som formann i skolestyret i over 20 år, var Nygaard formann i Oppland arbeiderparti fra 1970 til 1984.

Kilder
------

* Opplandsarkivets avskrift av kommunevalgresultater
* Rosseland, Leiv: *Skole i den trivelige bygda. Det kommunale skoleverk i Østre Toten gjennom skiftende tider*, Østre Toten 1994.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Fredrik Bredli** | **Østre Totens ordfører**(1976–1983) | Etterfølger:**Helge Røragen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Geni
 |
**Real IRA** (**RIRA**, **Real Irish Republican Army**, irsk *Óglaigh na hÉireann*, *Det virkelige IRA*) er en republikansk paramilitær gruppe i Nord-Irland. Den ble grunnlagt av utbrytere fra Det provisoriske IRA (PIRA) etter at sistnevnte kunngjorde en våpenhvile i 1997.

Real IRA tiltrakk seg først misfornøyde PIRA-medlemmer fra det sørlige Armagh, som er et kjerneområde for radikale republikanere. Deres anliggende var i første omgang PIRAs våpenhvile, og i 1998 ble deres problemer med PIRA forsterket da langfredagavtalen ble inngått. Den første lederen var Michael McKevitt, som tidligere hadde vært kvartermester i PIRA. Han har senere blitt fengslet etter anklager om å beordre terrorangrep. 

Kort tid etter grunnleggelsen utførte Real IRA terrorangrep av samme type som PIRA hadde utført før våpenhvilen. Forskjellen var at RIRA ikke hadde noen nevneverdig støtte i befolkningen, og derfor ikke hadde gode skjulesteder og lå åpen for infiltratører. Dermed kunne sikkerhetsstyrkene i Nord-Irland og Gardaí, politiet i Irland, arrestere flere ledende medlemmer allerede i første halvdel av 1998.

På tross av arrestasjonen klarte Real IRA å utføre et stort bombeangrep i Omagh den 14. august 1998. 28 ble drept av bomben, som førte til massiv fordømmelse over hele Irland. Flere av medlemmene falt fra, og sikkerhetsstyrkene fikk tips som førte til flere arrestasjoner. Allikevel ble bare en person dømt for bombeangrepet, og i januar 2005 besluttet en britisk appelldomstol at dommen var usikker og derfor må vurderes på nytt. 

Vinteren 1998 kunngjorde Real IRA en våpenhvile. Dette vakte en viss oppsikt, ettersom det var nettopp på grunn av spørsmålet om våpenhvile gruppen hadde oppstått, og situasjonen hadde ikke endret seg nevneverdig i tiden som hadde gått. I 2000 brøt de våpenhvilen med flere spektakulære angrep, inkludert en bombe i en drosje ved BBC Television Centres lokaler i London og et angrep med rakettdrevet granat mot Secret Intelligence Service' hovedkvarter. 

Siden 2000 har Real IRA blitt ytterligere svekket. De har vært utsatt for flere infiltratører, og har vært ute av stand til å utføre større terrorhandlinger. Høsten 2003 oppfordret de fengslede lederne til å kunngjøre en ny våpenhvile. De sa samtidig at de mistenkte at økonomiske midler hadde blitt misbrukt av andre i gruppen i deres fravær. Oppfordringen ble ikke fulgt. Senere angrep har inkludert 15 brannbomber mot eiendommer i Belfast i desember 2004, noe en del har sett som et tegn på økende støtte. Det er uklart hvilke konsekvenser det får at PIRA i juli 2005 kunngjorde at de permanent avbrøt den væpnede kampen.

7. mars 2009 angrep Real IRA Massereene Barracks og drepte to britiske soldater, såret ytterligere to soldater og to sivile pizzabud. Dette var gruppens viktigste aksjon på mer enn ti år.

32 County Sovereignty Movement anses for å være Real IRAs politiske gren.

Referanser
----------

1. ↑  "Real IRA sto bak angrepet i Nord-Irland", Aftenposten, 08. mars 2009

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Johan Olav Bjørkvik** (1910–1983) var en småbruker og gartner i Råkvåg i Stjørna i Trøndelag som det siste halvåret av krigen, fra november 1944, var NS-oppnevnt ordfører i Stjørna kommune. Han ble oppnevnt etter at forgjengeren, Chr. Brun Jenssen, hadde flyttet fra kommunen.

Han bodde sammen med mora på småbruket Bakketun, like ved Ramsvik kirke, etter at faren døde tidlig. Her drev han *Bakketun gartneri* ved siden av småbruket. Fra gartneriet drev han etterhvert også agentur for små landbruksmaskiner som tohjulstraktorer. Han giftet seg i 1958 med lærerinna Brita Navelsaker. De fikk to barn.

Bjørkvik meldte seg inn i NS høsten 1941, etter tilskyndelse fra Henrik Rogstad. I tillegg til å være medlem av NS var han medlem av Hirden og lagfører og økonomileder for NS i Stjørna. Etter krigen satt han først fengslet fra juni til 1. oktober 1945. Han ble i januar 1947 dømt til fengsel i ett og et halvt år og et erstatningsbeløp. Erstatningen ble ettergitt av Stortinget i 1949.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, slektogdata.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Fritt Folk 1944.10.31». 1944. s. 3.
3. ↑  *Norges bebyggelse : Nordlige seksjon. Herredsbindet for Sør-Trøndelag : Nordre del*. Norsk faglitteratur. 1957. s. 992.
4. ↑  «Arbeiderbladet 1953.03.07». 1953. s. 16.
5. ↑  *Studentene fra 1940*. Bokkomiteen for studentene fra 1940. 1965. s. 56.
6. ↑  *Norske skolefolk. Bind 1*. Dreyer. 1966. s. 330.
7. 1 2  «Adresseavisen 1945.06.19». 1945. s. 3.
8. 1 2 3  «St.prp. nr 42 (1949) : Ettergivelse av inndragning og erstatning i straffesaker». *Stortingsforhandlinger*. 1949. s. [341].

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Moksja** (russisk: Мо́кша) er ei elv i det sentrale Russland. Den er ei høyre sideelv til Oka, og renner gjennom Penza oblast, republikken Mordovia og Rjazan oblast. Elva er 656 km lang, med et nedslagsfelt på 51 000 km².

Moksja har sitt utspring på 240 moh i de nordvestre delene av Volgaplatået, rundt 35 km vest for byen Penza. Den renner deretter i nord-nordvestlig retning gjennom åslandskapet på Volgaplatået. I sitt nedre løp renner den over Oka-Don-sletten, og munner til slutt ut i Oka på 79 moh, 30 km sørøst for Kasimov. Ved munningen er elva rundt 100 meter bred og tre meter dyp, med en strømhastighet på 0,2 m/s.

Moksja fryser til i månedsskiftet november/desember og er frosset over til i april. Middelvannføringen målt 72 km overfor munningen er 95 m³/s (minimum om vinteren 8,5 m³/s, maksimum i vårløsningen i april 2360 m³/s). I de nedre delene er høyvannsperioden i mai. 

De største sideelvene er fra høyre Isa, Sivin, Satis og Jermisj, og fra venstre Atmis, Vad og endelig Tsna, som er lengre enn Moksja selv, dermed den største sideelven med god margin.

Av byer langs Moksja kan nevnes Kovylkino, Krasnoslobodsk og Temnikov

Moksjas nedre løp er seilbart til Kadom, 120 km fra samløpet med Oka, men den har ikke hatt regulær trafikk siden midten på 1990-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Мокша (река)». *bse.sci-lib.com*. Besøkt 5. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Moksha River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Cristoforo Numai** (født i Forlì, død 23. mars 1528 i Ancona i Kirkestaten) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var generalsuperior for minorittordenen. Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn, fransiskaner

Cristoforo Numai var sønn av Francesco Numai og Cassandra Ercolani. Han ble opptatt i fransiskanerordenen og studerte ved Bolognas universitet. Senere studerte han ved Sorbonne, der han tok en doktorgrad i teologi. Numai var generalsuperior for fransiskanerordenen fra 1517 til 1518.

### Kardinal

I juli 1517 utnevnte pave Leo X Numai til kardinalprest med San Matteo in Merulana som tittelkirke. Senere samme måned fikk han Santa Maria in Aracoeli i Roma som tittelkirke.

Kardinal Numai deltok i konklaven i 1521–1522, som valgte Hadrian VI til ny pave.

Numai ble bispeviet den 5. juli 1523 av pave Hadrian VI, som ble assistert ved denne anledning av kardinalene Niccolò Fieschi, Antonio Maria Ciocchi del Monte, Lorenzo Pucci, Paolo Emilio Cesi og Giovanni Salviati.

Numai deltok også i konklaven i 1523, som valgte Klemens VII til pave. I samband med plyndringen av Roma i mai 1527 ble kardinal Numai mishandlet av Karl Vs keiserlige styrker.

Kardinal Numai døde i 1528 og er begravd i kirken Santa Maria in Aracoeli.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Biskop Adrianus Appelkeren (?–1502)
* Biskop Diego Ribera de Toledo (?–1543) \* bispeviet 1508
* Pave Hadrian VI (1459–1523) \*1516
* Kardinal *Cristoforo Numai* (?–1528) \*1523

Referanser
----------

1. ↑  «The Cardinals of the Holy Roman Church - Biographical Dictionary - Consistory of July 1, 1517». *cardinals.fiu.edu*. Besøkt 24. november 2021.
2. ↑  «Cristoforo Cardinal Numai». *www.catholic-hierarchy.org*. Catholic-Hierarchy. Besøkt 24. november 2021.

Litteratur
----------

* Ludwig von Pastor: *Geschichte der Päpste im Zeitalter der Renaissance und der Glaubensspaltung.* Erste Abteilung: *Leo X.* 4. Auflage, Herder, Freiburg im Breisgau 1906, S. 140.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på nettstedet The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Alstermo** er et tettsted i Uppvidinge kommune i Kronobergs län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 829 innbyggere.

Geografi
--------

Alstermo ligger langs Alsteråns bredder i et meget skogrikt område i Uppvidinge kommune i landskapet Småland. Fra Alstermo er det ca. 65 km til Växjö, Kalmar og Oskarshamn.

Historie
--------

Stedet har hatt flere navn og ble først kalt Björkdala. På 1700-tallet var det et jernverk ved Alsterån.

Navnet Hohult kommer fra en går fra 1400-tallet. Da det i 1920-årene ble bygd jernbanestasjon på banen mellom Växjö och Oskarshamn, fikk den navnet Hohultslätt. Navnet Alstermo stammer fra Alstermo Bruk og ble vedtatt etter en folkeavstemning i 1970.

Hohultslätt var i årene 1942-54 municipalsamhälle.[]

Aktiviteter
-----------

I Alsterån er det muligheter for bading, sportsfiske og kanoturer. Stedet er også velegnet for andre fritidsaktiviteter som skogsturer, sykling, ridning, bær- og soppturer osv. Det finnes tennisbaner, fotballbane, idrettshall og skytebane. Om vinteren er det gode forhold for skøyteløp og langrenn.

Idrettsfasilitetene brukes stort sett av idrettslaget Alstermo IF som driver med fotball, håndball, turn, orientering og langrenn.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Folkmängd i tätort och småort per kommun 2010». Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 18. januar 2016.
3. 1 2  «Alstermo» Arkivert 26. januar 2016 hos Wayback Machine. Uppvidinge kommun. Lest 19. januar 2016.

| * v
* d
* r
Uppvidinge kommune i Kronobergs län i Sverige |
| --- |
| Alstermo **·** Lenhovda **·** Norrhult-Klavreström **·** Älghult **·** Åseda |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Christian Werner** (født 28. juni 1979 i Bad Schwalbach i Tyskland) er en tidligere tysk landeveissyklist.

Han ble proff i 2001 for det lille tyske laget Team Nürnberger. Fra 2003 syklet han for storlaget T-Mobile Team, hvor han stort sett var hjelperytter. Tidlig på høsten 2005 ble det klart at T-Mobile ikke ville forlenge kontrakten med Werner, og han så seg om etter en ny klubb. Oktober samme år offentliggjorde Werner at han ville legge opp, i en alder av kun 26 år. Grunnen til dette var at han kun hadde fått tilbud fra andreklasses lag, og for Werner var valget enten å sykle på toppnivå eller ikke sykle i det hele tatt. Han bestemte seg derfor for å heller begynne å jobbe i familiebedriften. Werners eneste seier som proff kom i det ukategoriserte tyske rittet Edermünde i 2002.

Viktigste resultater
--------------------

* 4.-plass sammenlagt i Rheinland-Pfalz-Rundfahrt 2004
* 5.-plass i Fredsrittet 2004
* 6.-plass sammenlagt i Hessen-Rundfahrt 2004
* 8.-plass sammenlagt i Route du Sud 2004
* 27.-plass sammenlagt i Vuelta a España 2003
* 3.-plass sammenlagt i Rheinland-Pfalz-Rundfahrt 2002
* 3.-plass i Rund um Köln 2002
* 3.-plass sammenlagt i Hessen-Rundfahrt 2001

Referanser
----------

1. ↑  «Christian Werner Retires». Arkivert fra originalen 7. januar 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Werner – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Christian Werner – Cycling Archives Rediger på Wikidata
**Johan Pareli Nordhuus** (født 19. juni 1849 i Brønnøy, død 6. juni 1923 på Syvollan i Brønnøy) var los for Vilhelm II av Tyskland på keiserens skip «Hohenzollern» når keiseren seilte i norske farvann.

Johan ble født på Hovøy ved Laukholmen i Brønnøy. Hans far var dampskipslos Hans Andreas Johnsen Nordhuus (1820–1889), som var sønn av stortingsrepresentant for Brønnøy hovedsogn, John Andersen Nordhuus (1785–1863). Johans mor var Kristiane Birgitte Pedersdatter (1818–1890), datter av sjømann og husmann på Indre Torget i Brønnøy; Peder Helgesen (1771–1828).

Keiser Vilhelm IIs reiser til Norge startet i 1889, og tok slutt ved utbruddet av første verdenskrig i 1914. I disse 25 år var Nordhuus los på Hohenzollern.

Forholdet mellom Nordhuus og keiser Wilhelm er utgangspunktet for en vandrehistorie som gikk verden rundt i 1904 og 1912 og som stadig vekk blir referert, i forskjellige sammenhenger. Historien handler om hvordan losen ikke lar seg overstyre av keiseren når de er uenige om hvordan seilingen skal foregå.

Første gang denne historien står på trykk er i 15. september 1904 i Rana Tidende. Historien innledes med at «Et engelsk ugeblad beretter følgende morsomme historie». Harstad Tidende følger opp med identisk historie den 19. september samme år. I disse to utgavene er det ankomsten til en norsk havn som er tema.

Etter dette blir samme historie gjengitt i aviser i Paris, i Australia og på New Zealand. Det samme gjentar seg i 1912, men da har historien skiftet litt karakter. Nå er det den snarsinte, men også rettferdige keiseren, som er hovedtema.
**Cristóbal Hurtado de Mendoza** (født 23. juni 1772 i Trujillo, Venezuela, død 8. februar 1829) var Venezuelas første president og forfatter av Venezuelas uavhengighetserklæring.

Han ble utdannet av sin far i et fransiskanerkloster, under veiledning av munken *Antonio de Pereira*. Som 16-åring ble han sendt til Caracas for å avslutte utdannelsen. I 1794 tok han kandidatgrad i kunst og doktorgrad i jus. Han flyttet til Santo Domingo, der han studerte medborgerrett, og kom siden tilbake til Venezuela. I 1811, som 29-åring, ble han Venezuelas første president og tok initiativ til uavhengighetskrigen mot den spanske kongen. Det var Mendoza som forfattet Venezuelas uavhengighetserklæring. I mars 1811 fastslo Venezuelas grunnlovsgivende forsamling at den utøvende makten skulle deles mellom tre menn. Mendoza ble valgt som den første av disse tre den 5. mars. 1811. I sin tid ved makten deltok han i forfatningskonventet som utformet og gjennomførte Venezuelas første grunnlov 5. juli 1811.

Etter den første republikkens fall, forårsaket av Spanias invasjon, flyttet Mendoza til Granada. I 1813 ble Simón Bolívar president, og Mendoza kom tilbake til Venezuela, der han ble guvernør i provinsen Mérida og en dag senere også guvernør i Caracas. I 1814 invaderte Spania for andre gang, og Mendoza dro i nytt eksil, denne gang til De nederlandske Antiller. Der skrev han en rekke artikler til støtte for uavhengighetsbevegelsen og mot den spanske dominansen. I 1821 vendte han tilbake til Venezuela og ble justisminister.

Mendozas liv var kjennetegnet av en sterk lojalitet til Simón Bolívar og hans idealer. Han gikk hele livet inn for en føderasjon av latinamerikanske republikker.

På sitt dødsleie skrev han et politisk testamente i form av et brev til Bolívar, der han slo fast at hans eiendeler var "minnet om mine beskjedne tjenester for republikken og minnene om vårt livslange vennskap".

Cristóbal Mendoza var tipp-tipp-oldefar til Thor Halvorssen Mendoza.

| * v
* d
* r
Venezuelas presidenter |
| --- |
| 
* Mendoza
* Bolívar
* Bolívar
* Páez
* Narvarte
* Vargas
* Mariño
* Carreño
* Vargas
* Narvarte
* Carreño
* Soublette
* Páez
* Soublette
* J.T. Monagas
* J. G. Monagas
* J. T. Monagas
* Gual
* J. Castro
* Gual
* Tovar
* Gual
* Páez
* Falcón
* Falcón
* Bruzual
* Villegas
* Monagas
* Villegas
* Guzmán
* Guzmán
* Linares
* Varela
* Guzmán
* Guzmán
* Guzmán
* Crespo
* Guzmán
* H. López
* Rojas
* Andueza
* Villegas
* Crespo
* Crespo
* Andrade
* C. Castro
* Gómez
* Márques
* Gómez
* J. Pérez
* Gómez
* E. López
* E. López
* Medina
* Betancourt
* Gallegos
* Chalbaud
* Flamerich
* Jiménez
* Larrazábal
* Sanabria
* Betancourt
* Leoni
* Caldera
* C. Pérez
* Herrera
* Lusinchi
* C. Pérez
* Barreto
* Velásquez
* Caldera
* Chávez
* Carmona
* Cabello
* Chávez
* Chávez
* Maduro

 |  |
| 
* Detaljert liste

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BNE
 |