recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vibeke Videm** (født 1957) er professor i immunologi ved Det medisinske fakultet ved NTNU
. 
og overlege ved Avdeling for immunologi og transfusjonsmedisin på St. Olavs hospital. Hun var også leder for Institutt for laboratoriemedisin, barne- og kvinnesykdommer (2007–2013). Videm har doktorgrad fra Universitetet i Oslo. 
Videm forsker blant annet på betennelsesmekanismer som medvirker til åreforkalkning og hjerte- og karsykdommer, særlig hos pasienter med diabetes eller leddgikt. Hun forsker også på mekanismer for komplikasjoner etter åpen hjertekirurgi og hvordan disse kan forebygges. Videm er dessuten interessert i biostatistikk og ernæring.

Publikasjoner
-------------

* (no) Publikasjoner av Vibeke Videm i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

* Publikasjoner av Vibeke Videm i PubMed

Referanser
----------

1. ↑  «Videms hjemmeside ved NTNU».

Eksterne lenker
---------------

* Lenke til forskningsgruppen for inflammasjon og biokompatibilitet, LBK/NTNU

* Institutt for laboratoriemedisin, barne- og kvinnesykdommer (LBK), NTNU
* Det medisinske fakultet, NTNU

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Fumiko Saiga** (齋賀 富美子, Saiga Fumiko) (født 30. november 1943 i Marugame i Kagawa, død 24. april 2009 i Haag i Nederland) var en japansk diplomat og dommer ved Den internasjonale straffedomstolen i Haag i Nederland.

Etter å ha avsluttet sine studier ved Tokyo Gaigo Daigaku (Tokyouniversitetet for fremmedspråk), der hun fikk en bachelorgrad, begynte hun å arbeide i det japanske utenriksdepartementet. Der arbeidet hun gjennom mange år med menneskerettigheter, humanitær hjelp, osv. og var blant annet ambassadør til Norge og Island (2003–2007). Hun var den eneste japanske ambassadør til Norge hittil (2009) som kunne norsk.

Før hun ble valgt i 2007 (gjenvalgt i januar 2009) var hun dommer ved Den internasjonale straffedomstolen i Haag i Nederland (som den første fra Japan), der hun hadde ansvar for å etterforske krigsforbrytelser i Den demokratiske republikken Kongo, hadde hun vært Japans ambassadør med ansvar for menneskerettigheter og medlem av FNs konvensjon om avskaffelse av alle former for diskriminering av kvinner (CEDAW).

Mottaker av Den Kongelige Norske Fortjenstordens Storkors (2007).
**Vibeke Mohn Herberg** (født 2. juni 1987 i Oslo) er en norsk politiker (SV).

Hun har bachelorgrad i Europa-studier fra Universitetet i Oslo fra 2011. Mohn Herberg var fylkesleder i Elevorganisasjonen i Oslo 2005–2006, politisk nestleder i Elevorganisasjonen 2006–2007 og leder 2007–2008. Mohn Herberg mottok Kommunikasjonsprisen for 2007 fra Norsk Kommunikasjonsforening for sin måte å presentere elevenes interesser på i media. Denne prisen delte hun med Jørn Holme fra Politiets sikkerhetstjeneste. Mohn Herberg var ansatt i Burson-Marsteller 2009–2011, og var deretter politisk rådgiver for Sosialistisk Venstrepartis stortingsgruppe fra oktober 2011 til mai 2014. Hun jobbet deretter som seniorrådgiver i Burson-Marsteller i Samfunnsavdelingen med fagansvar for politisk analyse frem til 2018. Hun er i dag director i kommunikasjonsfirmaet BOLDT.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Jan Christian Vestre** | **Elevorganisasjonens leder**(2007–2008) | Etterfølger:**Håvard Vederhus** |
**Olav Øysteinsson Sande** (født 28. juni 1850 i Kyrkjebø, Sande, på sørsida av Sognefjorden, i dag Høyanger, død 23. august 1927 i Bergen) var lærer, Venstrepolitiker, folkeminnesamler, folkemusikksamler, komponist og statsstipendiat fra Systrond, Leikanger.

Han var bondesønn, tok eksamen på Stord seminar 1871 og arbeidet to år i heimbygda før han bosatte seg i Systrond i Leikanger. Her engasjerte han seg på flere områder: han deltok i avholdsarbeidet, stiftet *folkevæbningslag* og Venstrelag, og var varamann til Stortinget 1883-85. Den første *bibelhistorie på landsmål* er også hans verk. 

Hans viktigste arbeid var som folkeminne- og folkemusikksamler. For dette arbeidet fikk han statsstipend i 1899, men da hadde han allerede engasjert seg i lang tid, også som bidragsyter til Hans Ross' ordbok. Etterhvert samlet han folketradisjon fra hele Vestlandet, med hovedvekt på sanger og sangmelodier. Samtidig med ham ble folkemusikksamleren Catharinus Elling også utnevnt til statsstipendiat, og de to "delte landet mellom seg"; Sande samlet musikktradisjon fra Sogn til Lista, mens Elling samlet fra Trøndelag, Østlandet og Setesdal. I alt samlet Sande inn om lag 2.500 opptegnelser. 

Sande skrev en *forteljing*, og satt selv melodi til flere dikt, mest kjent er *Det stig av hav eit alveland*.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 748[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 45[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Ole Mørk Sandvik. «Olav Sande» I: *Norsk biografisk leksikon*, 1. utg.
* Olav Sande. «Selvbiografi» I: *Norsk folkekultur*, 1927
* Sverre Aas. *Olav Sande : eit liv i ord og tonar : 1850-1927 : skulemann, folkeminnesamlar, diktar og toneskald*. Høyanger/Leikanger, 1998. Hefte
* *Fraa Sogn : segner og annat*. 1887 (Ny ettbindsutgave 1992. ISBN 82-90186-85-1)
* *Segner fraa Sogn II*. 1892 (Ny ettbindsutgave 1992. ISBN 82-90186-85-1)
* *Innestengt : forteljing*. 1889
* *Bibelsoga fyr folkeskulen*. 1895
* *Norske tonar fyr heim og skule*. 1905-1911. 4 bind.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Nord Lead 2x
**Nord Lead** er en virtuelt analog subtraktiv  synthesizer utviklet i Sverige av Clavia, og utgitt første gang i 1995. Nord Lead ble utviklet for å emulere de klassiske analoge lydene fra Roland TB-303 og Minimoogen. Nord Lead regnes av mange i dag for i seg selv å være en klassisk synthesizer. 

Ulikt analoge synthesizere benytter Nord Lead seg av digitale signalprosessorer programmert til å emulere både subtraktiv syntese og FM-syntese (engelsk: frequency modulation synthesis).

Versjoner
---------

Den første versjonen kom i 1995, og hadde 4 til 12 stemmer polyfoni, to oscillatorer, to LFOer og 48 veide tangenter. To år etter kom Lead 2, som bl.a hadde fått utvidet polyfonien til opp til 16 stemmer, samt én tangent mer enn originalen.

Nord Lead 3 fra 2001 har 24-stemmers polyfoni, større knapper og kontrollere enn forgjengerne og et forbedret brukergrensesnitt med LED-display. Denne har også forbedret oscillasjon, med to separate grupper med seks bølgeformer hver.

Clavia introduserte i 2003 Nord Lead 2x, en bedre utgave av Lead 2, med 20-stemmers polyfoni. Clavia valgte å gi ut en ny versjon av Lead 2 grunnet høy etterspørsel etter denne kombinert med høy pris på Lead 3.

Alle Nord Lead finnes også i rack-versjoner.

Nord Modular og Micro Modular
-----------------------------

Nord Modular er en mini-variant av Nord Lead, med kun 25 tangenter. Ulempen, men for mange også fordelen, er at denne må kobles til en datamaskin. Micro Modular er uten tangenter og med redusert polyfoni, fra 32 stemmer til 4.

Versjonhistorikk
----------------

* 1995 Nord Lead
* 1995 Nord Rack
* 1997 Nord Lead 2
* 1997 Nord 2 Rack
* 1998 Nord Modular
* 1999 Micro Modular
* 2001 Nord Lead 3
* 2001 Nord 3 Rack
* 2003 Nord Lead 2x
* 2003 Nord 2x Rack

Eksterne lenker
---------------

* Produsentens offisielle side Arkivert 22. desember 2006 hos Wayback Machine.
* SoS Magazine – Lead 3
* SoS Magazine – Lead 2x
* Vintage Synth Explorer
**Fumiyo Fujiyoshi** (藤吉文世, *Fujiyoshi Fumiyo*) er en person i romanen «Battle Royale», og i mangaserien og filmen ved samme navn. I filmen blir hun spilt av Aki Inoue.

Før spillet
-----------

Fumiyo Fujiyoshi er en av elevene i klassen med tredjeårsstudenter på Shiroiwa Ungdomsskole i det japanske prefekturet Kagawa. I boka og mangaen var hun en stille og omsorgsfull person. I noen av mangaens tilbakeblikk ser vi Fumiyo tilbringe tid sammen med Yukie Utsumi og hennes gjeng, og det virker også som om hun er en venn av Noriko Nakagawa. I mangaen er også Yutaka Seto forelsket i henne (noe hun aldri får vite noe om).

I filmen var hun en av de mange elevene som mobbet Noriko Nakagawa.

Under spillet
-------------

Mens elevene befinner seg på skolen i starten av spillet hvor de mottar instruksjonene, ser læreren at Fumiyo hvisker til en annen jente. Læreren (Kinpatsu Sakamochi i boka, Yonemi Kamon i mangaen, Takeshi Kitano i filmen) kaster en kniv mot henne som treffer Fumiyo i pannen og dermed dreper henne. I mangaen planlegger Yutaka Seto, sammen med Shinji Mimura å hevne henne, og navngir bomben de lager «Fumiyos Hevn».

Portaler: Litteratur | Kunst
**Vibeke Peschardt** (født 2. september 1939 i Hornbæk ved Randers, død 31. august 2012) var en dansk cand.jur. og folketingsmedlem, samt kommunestyremedlem i Søllerød og Rudersdal kommuner, innvalgt for Det Radikale Venstre.

Hun ble juridisk kandidat ved Københavns Universitet i 1970 og arbeidet som jurist i sentraladministrasjonen, først i Sosialdepartementet fra 1970 til 1983 og i Arbeidsdepartementet fra 1983 til 1994.

Vibeke Peschardt ble kommunepolitiker i 1986 da hun ble medlem av Søllerød kommunestyre. Hun ble formann for Teknik- og Miljøudvalget i sin første valgperiode og var bl.a. formann for Holte Fjernvarme. Fra 1984 til 1994 var hun medlem av Det Radikale Venstres hovedstyre og formann for partiets kommunalpolitiske utvalg fra 1987 til 1994. Hun var fra 1991 partiets folketingskandidat i Hillerødkredsen (Frederiksborg Amtskreds). 21. september 1994 ble hun innvalgt på Folketinget, men ble ikke gjenvalgt ved valget 20. november 2001. I løpet av sin tid i Folketinget var hun bl.a. medlem av Nordisk Råd. Fra 2005 var hun medlem av den nye Rudersdal kommunes kommunestyre og formann for kommunens miljø- og teknikkutvalg. Etter valget i 2009 ble hun menig kommunestyremedlem. 

Peschardt døde i 2012 etter kreftsykdom.

Referanser
----------

1. ↑  «Vibeke Peschardt er død». *Sjællandske Nyheter*. 2. september 2012.

Kilder og eksterne lenker
-------------------------

* Vibeke Peschardt på radikale.dk[*død lenke*]
* Vibeke Peschardts biografi på Folketingets hjemmeside
**East Melbourne** er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger i lokalstyret City of Melbourne, og rett øst for Melbourne sentrum. Ved folketellingen i 2006 hadde East Melbourne 4330 innbyggere.

Bydelen er et lite område i det sentrale Melbourne mellom Richmond og Melbourne sentrum. Området avgrenses av Spring Street, Victoria Parade Punt Road/Hoddle Street og Burton Avenue.

East Melbourne er en av Melbournes eldste bydeler og huser flere viktige regjerings-, helse- og religiøse institusjoner. East Melbourne har siden starten vært en overklassebydel og har noen av de eldste viktorianske husene i Melbourne.

Historikk
---------

Bydelen ble planlagt i 1837 av landmåleren Robert Hoddle, men ble ikke bosatt før i 1840, etter Fitzroy og Collingwood. Blant de første bosetterne var Charles La Trobe som bygget hus her i 1840. Gateplanen ble vedtatt i juli 1849.

Landemerker og bygninger
------------------------

Delstatsparlamentet i Victoria
I East Melbourne ligger flere av Melbournes landemerker.

På Spring Street finnes flere regjeringsbygg knyttet til delstatsmyndighetene i Victoria. Blant annet parlamentet i Victoria som ble bygget i 1857. East Melbourne har dessuten flere parker og åpne områder som stammer fra viktoriansk tid. Blant annet Treasury Gardens og Fitzroy Gardens.

Sport
-----

Melbourne Cricket Ground ligger i Jolimont i East Melbourne og er Melbournes hovedarena for cricket og australsk fotball.

Transport
---------

East Melbourne trafikkeres av flere trikkelinjer langs Wellington Parade og Victoria Parade og to jernbanestasjoner Parliament jernbanestasjon (som er del av den underjordiske City Loop) og Jolimont jernbanestasjon. 

| * v
* d
* r
Bydeler i City of Melbourne i Melbourne |
| --- |
| Carlton **·** Carlton North **·** Docklands **·** East Melbourne **·** Flemington **·** Kensington **·** Melbourne CBD **·** North Melbourne **·** Port Melbourne **·** Parkville **·** Southbank **·** South Wharf **·** South Yarra **·** West Melbourne |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Olav Steimler** (født 3. april 1951 i Bergen) er en norsk journalist. Han var redaksjonssjef i TV 2 fra 1995 til 2004 og var en av grunderne av web-tv journalistikken i Norge. Han er utdannet ved Norsk Journalisthøyskole med tilleggsutdannelse fra USA i business writing. Han har tidligere jobbet som journalist i Dagen, Aftenposten, VG og Bergens Tidende.

Steimler har vært informasjonsdirektør i Dow Chemical og ansvarlig for krisekommunikasjon i Norden og deler av Europa. Han har arbeidet som kommunikasjonsrådgiver for flere selskaper nasjonalt og internasjonalt. Blant andre Ervik Havfiske Gruppen, Ervikfisk, Niprox og PSWincom. Olav Steimler var i fem år daglig leder for Arctic Linefish AS i Ervik Havfiske Gruppen. Dette selskapet er internasjonalt salgsselskap for Norges største og ledende linebåtrederi med merkevarene Arctic Linefish og Ervikfisk. Steimler var direktør i konsernet Ervik Havfiske Holding - med spesialansvar for kommunikasjon, FoU og prosjekter. 

Han var styreleder i Måløy Marine Ressurssenter og Stad Vekst og er styremedlem i flere selskaper innen havbruk, reiseliv og teknologi. 

Steimler er fra januar 2021 adm dir i næringsutviklingsselskapet Stad Vekst AS.
Olav Selvaags plass sett fra Sjøgangen Foto: Helge Høifødt 
Plassen og Tjuvholmen allé  Foto: Helge Høifødt 

  

**Olav Selvaags plass** er en plass på Odden på Tjuvholmen i Oslo, som ble åpnet i 2007. 

Gaten Tjuvholmen allé passerer gjennom plassen og gatene Lille Stranden og Sjøgangen munner ut i plassen. Ved plassen ligger et serveringssted og en butikk. 

Plassen er oppkalt etter Olav Selvaag (1912–2002), som var sivilingeniør og bygningsentreprenør og har hatt stor betydning for boligutvikling i Oslo i etterkrigstiden. En skulptur med helfigur portrettbyste av ham står på plassen.

Tjuvholmen allé sett sydover fra Olav Selvaags plass Foto: Helge Høifødt 
Olav Selvaags plass sett mot Lille Stranden til høyre og Tjuvholmen allé til venstre Foto: Helge Høifødt

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olav Selvaags plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Oleg Konstantinovitsj Serov** (russisk: *Олег Константинович Серов*) (født 19. juli 1963, død 5. mars 1986 i Krasnojarsk) var en russisk skihopper fra Nizjnij Novgorod, som konkurrerte for Sovjetunionen.

Han var på det sovjetiske laget som ble nummer 9 av 14 lag i lag-VM i Engelberg i 1984. Serov deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1980/81 og 1983/84, og ble nummer 92 og 78 sammenlagt. Hans eneste poeng i verdenscupen (blant de 15 beste) fikk han i normalbakken i Thunder Bay 21. februar 1981, der han ble nummer 11. De fem verdenscuppoengene ga ham 70.-plass sammenlagt sesongen 1980/81. Han ble sju ganger sovjetisk mester i skihopping.

Oleg Serov døde etter at han falt i det speilglatte unnarennet i 70-metersbakken i Kasjtak i Krasnojarsk, under vinter-Spartakiaden 5. mars 1986. Han ligger begravet på Bugrovskoje-kirkegården i Nizjnij Novgorod.

Se også
-------

* Skader og dødsulykker i skihopping

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Nizjegorodskij nekropol: Serov Oleg Konstantinovitsj (russisk, besøkt 8. november 2011)
* Fakultet Fizitsjeskoj Kultury: Tramplinisty[*død lenke*] (russisk, besøkt 8. november 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oleg Serov – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
Utsyn over Sanya

**Sanya** (kinesisk: 三亚; pinyin: *Sānyà*) er Kinas sørligste by. Den ligger helt sør i øyprovinsen Hainan ved Kinas kyst mot Sørkinahavet og Tonkinbukten. Den er en by på prefekturnivå.

Befolkningen anslås (2006) til 485 000.

Byen er en yndet innenlands og internasjonal turistdestinasjon blant annet på grunn av trope-strendene. Miss World-konkurransen ble arrangert i Sanya både i 2003, 2004, 2005, og 2007. Sanya var også vertskap for World's Strongest Man-konkurransen i 2006.

Kulturminner
------------

Steinalderhulen i Luobi (*Luobidong yizhi*, 落笔洞遗址) og Tengqiao-gravene (*Tengqiao muqun*, 藤桥墓群) fra Tang-dynastiets til Ming-dynastiets tid ble i 2001 hhv. 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Sanya
Kinas riksvei 223 ender i Sanya. Den begynner i Haikou i nord og følger Hainans østkyst sørover til Sanya.

Kinas riksvei 224, den sentrale veiforbindelse tvers over Hainan, begynner i Haikou og ender i Sanya. 

Kinas riksvei 225, den vestlige halvdel av ringveien rundt Hainan, løper fra Haikou i nord via Danzhou og Dongfang til Sanya i sør.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Ordenstegn for kommandør av Keiser Menelik IIs orden
Ordenstegn for Keiser Menelik IIs orden utstilt i Det tsjekkisk-nasjonale museum i Praha
**Keiser Menelik IIs orden** er en etiopisk orden innført i 1924. Den kalles også **Ordenen Etiopias løve** eller **Ordenen Judas løve**. Ordenen ble tildelt som statsorden så lenge Etiopia var et monarki.

Bakgrunn og utvikling
---------------------

Keiser Menelik IIs orden ble innstiftet i 1924 av regent Ras Tafari Makonnen, den senere keiser Haile Selassie I av Etiopia, i keiserinne Zewditu I av Etiopias regjeringstid. På bakgrunn av motivet i ordenstegnet, Judas korsbærende løve, kalles ordenen også Ordenen Etiopias løve eller Ordenen Judas løve.

Den var etiopisk statsorden så lenge landet var et monarki. Etter keiserens fall i 1974 tildeles ordenen som en husorden innen det etiopiske keiserlige hus. I 1996 etablerte keiserhusets kronråd Ordenen Etiopias løve som en separat orden.

Inndeling
---------

Keiser Menelik IIs orden er inndelt i fem grader:

* storkors
* storoffiser
* kommandør
* offiser
* medlem

I tilknytning til ordenen fantes også en medalje.


| Keiser Menelik IIs orden – båndstriper |
| --- |
| storkors | storoffiser | kommandør | offiser | medlem |
|

Insignier
---------

Ordenstegnet for Keiser Menelik IIs orden består av et kors med runde, utbøyde korsarmer. Korset er rødt med grønne kanter. Midtmedaljongen har Judas løve, en korsbærende løve, som motiv, et symbol som i keisertiden også var å finne i Etiopias flagg og riksvåpen. Løven er i gull mot grønn emalje og er omgitt av en rødemaljert bord med en innskrift i ge'ez-alfabetet som betyr «Judastammens løve har erobret». Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd utformet som en etiopisk keiserkrone. 

Ordensstjernen er åtte grupper av spisser og åtte grupper av stråler. Den er i gull. I midten bærer den ordenstegnet, som her er kronet med en keiserlig krone.

Ordensbåndet er gult med kantstriper i grønt, gult og rødt. Dette er fargene fra Etiopias flagg.

Tildeling
---------

Det var satt begrensninger på antallet samtidige ordensinnehavere i de tre øverste gradene. Antallet storkors var satt til 35, antallet storoffiserer til 45 og antallet kommandører til 55. Det kunne utnevnes et ubegrenset antall offiserer og medlemmer. De øvre grader av Keiser Menelik IIs orden ble i begrenset omfang tildelt høyere etiopiske militære samt statstjenestemenn og var den høyeste orden disse kunne regne med å bli tildelt.

Ordenen kunne også tildeles utlendinger.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Sainty og Heydel-Mankoo 2006, s. 777–778.
2. 1 2 3 4 5 6  Werlich 1974, s. 127.

Kilder
------

* Sainty, Guy Stair og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006
* Werlich, Robert: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974
**Todd N. Terry** (født 18. april 1967 i Brooklyn, New York) er en amerikansk DJ og plateprodusent innen sjanger house og electronica.

Todd Terry var banebrytende i house sjangeren i det tidlige Chicago-soundet fra 1984 til 1986. Han mikset lydene av house med hip-hop-pauser for å skape en mer energisk og populær lyd som var i stand til å oppnå kommersiell suksess utenfor undergrunns house miljøet
Produksjonene hans brukte mye eksempler som blandet soundet fra klassisk disco, Chicago-lyden og elementer fra hiphop. 

Terry begynte på 1980-tallet som disckjockey på fester i New York, og spilte Italo-diskotek og hip-hop - deretter house music, da den kom på midten av 80-tallet. Han debuterte som Masters at Work med "Alright Alright" (1987), og en redigering fra dette ble deretter inkludert i Chicago House avantgarde-samlingen *Jackmaster 1* (1987, DJ International / Westside UK).

Mye av Terrys tidlige arbeid på slutten av 1980-tallet regnes som en milepæl i utviklingen av house- og ravemusikk.[] Han var ansvarlig for å gi ut to av house-sjangerens mest respekterte crossover-remixer: «I'll House You» av Jungle Brothers (slutten av 1988) og «Missing» av Everything but the Girl som en nyutgivelse i oktober 1995. Musikken hans var en pådriver innen "Acid-House" -scenen i Storbritannia, med spor som «Back to the Beat», «Can you Party», «A Day in the Life», «Weekend», «Party People», «Yeah, Buddy», og «Dreams of Santa-Anna», ble utgitt under flere aliaser, inkludert The Todd Terry Project, Royal House, Black Riot, Swan Lake og Orange Lemon.

Terrys spor på midten av 90-tallet inkluderte «Something Goin' On» og «Keep on Jumpin'», som var topp 10-hits i Storbritannia, begge med vokal av Jocelyn Brown og Martha Wash.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6fb86kf, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**71 Nyhavn Hotel** ligger i Nyhavn, København i to gamle pakkhus, som ble oppført i henholdsvis 1804 og 1850. Pakkhusene ble blant annet brukt til oppbevaring av krydder, som ble fraktet fra Ostindia. Den ene bygningen (Suhrs Pakhus) har vært fredet siden 1918, og er bygget om til hotell. Fredningen av bygningen innebærer, at all innretning og renovering av 71 Nyhavn Hotel må skje meget varsomt og i overensstemmelse med fredningskravet. Mye av hotellets indre struktur er derfor bevart, blant annet de bærende bjelkene av pommersk furu.

Referanser
----------

1. ↑  «Sag: Suhrs Pakhus, Nyhavn 071, hj. af Kvæsthusgade, København» **(dansk)**. Fredede & bevaringsværdige bygninger / Slots- og Kulturstyrelsen. Besøkt 15. juli 2018.
2. ↑  «Nyhavn Hotel (Suhrs og Ludvigsens pakhus), København» **(dansk)**. Arkark.dk. Arkivert fra originalen 15. juli 2018. Besøkt 15. juli 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) 71 Nyhavn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Danmark | Arkitektur
En **byret** er i Danmark en domstol tilknyttet en rettskrets, og den mest lokale domstolen. Herfra kan saker ankes til de høyere nivåer, landsrettene og derfra videre til Højesteret. Det finnes en byret for hver rettskrets – i alt 24 – og her starter de fleste rettssaker. Sivile saker om store pengebeløp kan imidlertid starte i landsretten.

Københavns Byret er Danmarks største byrett og domstol for Københavns rettskrets. Den holder til i Domhuset på Nytorv.

Administrasjonen av domstolenes virksomhet ivaretas av Domstolsstyrelsen.

I tillegg til dette tredelte system av domstoler, finnes spesielle retter og domstoler, blant annet Arbejdsretten og Sø- og Handelsretten.

Danmarks byretter
-----------------

* Københavns Byret
* Retten i Esbjerg
* Retten i Glostrup
* Retten i Helsingør
* Retten i Herning
* Retten i Hillerød
* Retten i Hjørring
* Retten i Holbæk
* Retten i Holstebro
* Retten i Horsens
* Retten i Kolding
* Retten i Lyngby
* Retten i Nykøbing F.
* Retten i Næstved
* Retten i Odense
* Retten i Randers
* Retten i Roskilde
* Retten i Svendborg
* Retten i Sønderborg
* Retten i Viborg
* Retten i Aalborg
* Retten i Århus
* Retten på Bornholm
* Retten på Frederiksberg

Eksterne lenker
---------------

* Om byrettene på Danmarks Domstole

| * v
* d
* r
Danmarks domstoler |
| --- |
| Højesteret **·** Den Særlige Klageret **·** Vestre Landsret **·** Østre Landsret **·** Byrettene **·** Sø- og Handelsretten **·** Tinglysningsretten | Danmarks flagg |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Claus Deleuran** (født 4. august 1946 i Odense, død 31. januar 1996) var en dansk tegneserietegner, -forfatter og historieformidler. Tegneseriene hans er blant de mest anerkjente danske tegneserier. Karrieren hans som tegneserietegner startet med *Bjarkes Saga* (1968), men tok først av, da han begynte å tegne for *Politisk Revy*. 

Her startet han serien *Thorfinn* (1971–1974), som er blitt utgitt i album flere ganger. I 1977 tegnet han *Rejsen til Saturn*. Figurene fra Thorfinn-serien ble også gjenbrukt i flere serier, særlig i 3-bindsverket om detektivene *Pirelli & Firestone* (1979–1982), som Claus Deleuran skapte i fellesskap med sin bror Jesper Deleuran, hvis tegnestil ikke er helt ulik hans egen, samt *Mikkeline på skattejagt* (1984). 

I 1987 og gikk Claus Deleuran i gang med det ambisiøse verket *Illustreret Danmarkshistorie for Folket*  – en tegneserie med et vell av informasjoner, som kronologisk spente fra Verdens skapelse og framover. Serien gikk i avisen *Ekstra Bladet* og samtidig ble sidene samlet og utgitt i bokform. Midtveis i 9. bind i 1996 døde Claus Deleuran – serien hadde da passert år 1000. 
Claus Deleurans tegneserie *Rejsen til Saturn* ble etter hans død filmatisert.

Referanser
----------

1. 1 2   Lambiek Comiclopedia, Lambiek Comiclopedia artist ID d/deleuran\_claus, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 6358, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Claus Deleuran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Claus Deleuran på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Claus Deleuran på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Claus Deleuran på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (da) Claus Deleuran på Scope Rediger på Wikidata
* (en) Kort omtale på engelsk og eksempler på tegninger i Lambiek Comiclopedia
* (da) Bibliografi over Claus Deleurans utgivelser (inkl. utgivelser i samarbeid med andre)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BIBSYS **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
En oppvaskbørste.  Foto: Frank C. Müller (2005) 
**Børste** er et redskap for rensing og rengjøring. I motsetning til (feie-)kost er den vanligvis beregnet til enhåndsbetjening. Ordbruken er ikke helt konsekvent, siden «kost og brett» ofte beskriver en børste med feiebrett.

Den tradisjonelle børsten er gjerne laget av bust fra dyr, mens de mer moderne er laget av kunstbust (kunstig bust). En viktig del av børsten er skaftet, som kan være laget av ben, tre, plast eller andre plast-lignende materialer.

Bruksområde og funksjoner
-------------------------

Generelt sett brukes børster til å behandle eller bearbeide flater på en skånsom måte. Enten det er harde flater som møbler, gulv og andre vanlige gjenstander eller mykere flater som hår, pels og stoff. På harde flater skal det ofte fjernes noe, som små partikler, støv og skitt. På mykere flater kan dette også være tilfelle, men når man børster hår, for eksempel, er det vanligvis hovedsakelig for å gjøre det penere og jevnere. Å forandre utseendet (eller frisyren) på håret er en svært vanlig ting å bruke en børste til.  
 Men det finnes også børster for mindre skånsom bruk: en *stålbørste* brukes til å fjerne maling, rust eller liknende fra harde overflater.

Børstetyper
-----------

En børste er et redskap med mange og brede bruksområder, og det finnes derfor en stor mengde typer og varianter av dette redskapet. Mange av disse typene regnes som egne, distinkte redskaper.

Noen typer børster:

* Tannbørste
* Hårbørste
* Neglebørste
* Klesbørste
* Oppvaskbørste
* Skobørste eller Skopussbørste
* Støvbørste
* Hestebørste

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brushes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
**Børstad ungdomsskole** er en av Hamars tre ungdomsskoler, og ligger i den østre delen av kommunen, om lag to kilometer utenfor sentrum. Den ble tatt i bruk i 1966 og 33 år senere, i 1999, ble skolen pusset opp og utbygd for å imøtekomme den økende plassmangelen.

Informasjon om skolen
---------------------

Skolen har 310 elever (2021) fordelt på 12 klasser. Skolens elever kommer fra barneskolene Greveløkka skole, Prestrud skole, Rollsløkken skole, Solvang skole og Storhamar.

Zero-skole
----------

Børstad ungdomsskole er en «Zero-skole» der formålet er å bekjempe mobbing og annen krenkende adferd. Dette gjøres blant annet ved å velge ut zeroagenter fra hver klasse på skolen. Zeroagentenes oppgave er å følge med i elevgruppa og melde fra til de voksne på skolen dersom de ser tegn til krenkende adferd. De er også ressurspersoner for medelever som opplever å bli krenket.

ASP-skole
---------

Børstad ungdomsskole er også en ASP-skole, Associated Schools Project, og er tilknyttet UNESCO. I tillegg til Børstad er 64 skoler i Norge medlem av ASP, både barneskoler, ungdomsskoler, videregående skoler og høyskoler. Børstad ungdomsskole har forøvrig ansvaret for de fremmedspråklige elevene på ungdomstrinnet i Hamar, og har i dag elever fra over 55 forskjellige nasjoner.[]

Internasjonale prosjekter
-------------------------

* Norden: Samarbeid om poesi med Lund, Borgå og Ikast.
* Verden: skolen er en FN-skole

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om skolen hos Hamar kommune Arkivert 10. januar 2022 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Utdanning i Hamar |
| --- |
| **Høyere utdanning:** | Høgskolen i Innlandet | Hamars kommunevåpen |
| **Folkehøgskoler:** | Hedmarktoppen folkehøyskole **·** Toneheim Folkehøgskole |
| **Videregående skoler:** | Hamar katedralskole **·** Storhamar videregående skole |
| **Ungdomsskoler:** | Ajer ungdomsskole **·** Børstad ungdomsskole **·** Ener ungdomsskole |
| **Barneskoler:** | Greveløkka skole **·** Ingeberg skole **·** Lovisenberg skole **·** Lunden skole **·** Prestrud skole **·** Ridabu skole **·** Rollsløkken skole **·** Solvang skole **·** Storhamar skole |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
"Bierák" omdirigeres hit.
**Børøya** (nordsamisk*: Bierák*) er ei lita øy i Hadsel kommune i Nordland. Øya ligger i Langøysundet, mellom Langøya og Stokmarknes på Hadseløya. Mellom Børøya og Hadseløya går Børøysundet. Børøya har et areal på 1,4 km² og høyeste punkt er 52 moh.

Fylkesvei 82 (tidligere europavei 10) går over øya. I øst går Hadselbrua over til Langøya (med veien på lang fylling på hver side av brua). I vest krysser Børøybrua det smale Børøysundet over til Stokmarknes.

På Børøya finnes et stort boligområde, men også flere bedrifter. Skretting AS fòrfabrikk og Nordlaks AS lakseslakteri og produksjonsanlegg ligger på øya. Det gjør også et mindre skipsverft med slipp, og en bensinstasjon. Miljøselskapet Reno-Vest IKS har en gjenvinningsstasjon på øya. I tillegg finnes flere andre bedrifter på øya. I mange år lå et kjøpesenter på Børøya, men bygget er nå tatt i bruk av NorEngros Helseservice Engros. Et turistsenter ligger på vestsiden av øya, like ved Børøybrua. Børøya har også småbåthavn og barnehage.

Historie
--------

Hadsel kommune kjøpte Børøya i 1963, og prosjekterte bolig- og industriområder på øya. Kommunen finansierte og bygde brua over til øya; den ble offisielt åpnet 1. juli 1967. Et dagligvaresenter ble etablert på Børøya i 1971.

### Strid om brutrasé

Da bruforbindelsen mellom Hadseløya og Langøya skulle planlegges, ønsket Hadsel kommune at brua skulle bygges rett over Langøysundet fra Børøya til Hov ved Sandnes på Langøya. Et annet alternativ var å bygge bru fra Skagen eller Bitterstad lenger øst på Langøya, til Hadselhamn eller Andvågen øst for Stokmarknes. Hadsel kommune var negative til det forslaget, siden det ville lede trafikken utenom både Stokmarknes og Børøya. Traséen som til slutt ble valgt, etter het debatt i Hadsel kommunestyre, gikk fra Bitterstad på Langøya til Børøyas østside, og med vei over Børøya fram til Børøybrua. Striden om trasévalget forsinket byggingen av Hadselbrua, men brua ble åpnet 1. juli 1978.

Kjentfolk fra Børøya
--------------------

* Frode Jacobsen, bassist i Madrugada

Referanser
----------

1. ↑  Hadsel bygdebok, bind 2. Forfattere: Edgar Hovland, Dag K. Andreassen, Inger-Johanne Johnsen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Okinawa under Sanzan-tiden.
**Sanzan-tiden** (japansk: 三山時代, *Sanzan-jidai*, «De tre fjells tid») er et tidsavsnitt av Ryukyuøyenes historie, da rikets hovedøy, Okinawa, var delt i tre småriker. Perioden avgrenses til fra ca 1314 til 1429.

Siden begynnelsen av 1200-tallet begynte enkelte stammefyrster på Okinawa å utbre sine maktområder ved bygging av omfangsrike befestningsanlegg, såkalte gusuku. Ved begynnelsen av 1300-tallet ble det av de forskjellige stammefyrstedømmene tre sentrale kongedømmer på øya: Hokuzan (北山, «nordfjellet») i nord, Chūzan (中山, «midtfjellet») i midten og (Nanzan (南山, «sørfjellet») i sør. Derav ble utledet betegnelsen «De tre fjells tid». De tre kongeriker bestod i drøyt hundre år, til herskeren av Chūzan, Shō Hashi, i 1416 la under seg Hokuzan og i 1429 til slutt erobret Nanzan, og utropte seg til første konge av kongedømmet Ryukyu.

Litteratur
----------

* George H. Kerr: *Okinawa: The History of an Island People.* Tuttle Publishing, Boston 2000, ISBN 0-8048-2087-2, OCLC 760464493.
***Ameripassalus*** er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. **Hodet** er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. **Brystskjoldet** (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. **Dekkvingene** er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis
-------

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Mexico og Guatemala.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien Passalidae - totalt 70 slekter
				+ Underfamilien Passalinae
					- Slekten ***Ameripassalus*** Jíménez-Ferbans & Reyes-Castillo, 2014
						* *Ameripassalus difficilis* Jíménez-Ferbans & Reyes-Castillo, 2014
						* *Ameripassalus guatemalensis* (Kaup, 1869)
						* *Ameripassalus jacki* Jíménez-Ferbans & Reyes-Castillo, 2014
						* *Ameripassalus nigritus* Jíménez-Ferbans & Reyes-Castillo, 2014
						* *Ameripassalus tamaulipensis* Jíménez-Ferbans & Reyes-Castillo, 2014

Eksterne lenker
---------------

* L. Jimenez-Ferbans og P. Reyes-Castillo (2014) Phylogeny, biogeography and description of *Ameripassalus*, an new Mesoamerican genus of Passalidae (Coleoptera). *Invertebrate Systematics* 28: 124-144.

* (en) *Ameripassalus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ameripassalus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Ameripassalus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Ametabole-** eller **apterygote insekter** er insekter som så å si ikke gjennomgår noen metamorfose foruten at de vokser. De er også primært vingeløse, det vil si at disse gruppene stammer fra forfedre som aldri har utviklet vinger og ikke sekundert mistet dem igjen (slik som lus og maur). De ikke-voksne stadiene kalles nymfe og skiller seg ikke fra det fullvoksne insektet, utenom ved størrelsen. Hos noen av dem kan nymfene mangle et ledd eller annet som ikke er helt utviklet fra begynnelsen, men som etter hvert utvikles. De skifter hud (*kitikula*) hele livet. De har ikke noe puppestadium) fra de klekkes (egg) til de er ferdig utviklet (*imago*). De ametabole insektene utgjør en evolusjonær grad av primitive insekter som de høyere (hemi- og holometabile insektene) stammer fra.

Begrepet har litt forskjellig innhold avhengig av hva som regnes til insekter. I enkelte systematiske arbeider brukes begrepet insekter om hele Hexapoda, og de ametabole insektene består da av proturer, spretthaler og tohaler i tillegg til de vingeløse «ekte insektene». I den mer restriktive betydningen av insekter utgjør de ametabole insektene bare av orden børstehaler. Disse mangler i motsettning til alle høyere insekter vinger som voksne. De omtales derfor noen ganger som «vingeløse insekter» og utgjør en underklasse av insektene. Det er bare et lite fåtall arter med sølvkre og de noe mer avanserte Archaeognatha, sistnevnte er søstergruppen til de vingede insektene.

Inndelingen av de ametabole insektene (gjengitt i hierarkisk skrivemåte) er den følgende:

* **gjemtkjevinger** (Entognatha)
	+ Proturer (Protura)
	+ Spretthaler (Collembola)
	+ Tohaler (Diplura)
* **Insekter** (Ectognatha)
	+ Archaeognatha
		- **Dicondylia**
			* Zygentoma

Referanser
----------

1. ↑  Treadwell, L. (1999). «The orders of insects». *Insects explained*. University of Florida. Besøkt 13. mai 2017.
2. ↑  «Taxon: Subclass Ametabola». *Taxonomicon*. Universal Taxonomic Services. Besøkt 13. mai 2017. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Butrint**, eller **Butrinti**, er en historisk by i Albania som står på UNESCOs verdsarvliste. Ruinene ligger på en liten halvøy mellom Korfusundet og Butrintsjøen i regionen Vlorë, nær den albanske byen Saranda og grensen til Hellas.

Historie
--------

Byen ble grunnlagt av illyrere, men ifølge Vergils latinske epos *Æneiden* ble byen grunnlagt av Helenos fra Troja. I antikken var byens navn *Bouthroton* (latin: *Buthrotum*), og kjent som en pilegrimsby for de som dyrket legeguden Asklepios. 

Bymurene rundt Butrint ble bygd 300-tallet f.Kr. 

Byen ble erobret av romerne under Julius Cæsar og Augustus koloniserte byen i 167 f.Kr. Det bysantinske riket tilførte byen rikdom og rundt 10 000 innbyggere. Fra 1000-tallet kjempet normannere, angevinere og republikken Venezia om makten i området. Byen ble brukt som base for normannerfyrsten Bohemond i 1081 da han bygde opp en stor flåte for å erobre Konstantinopel, og dessuten på 1600-tallet da muslimske Suleiman I prøvde å ta Korfu.

Fraflytting og gjenoppdaging
----------------------------

Kapellruiner.
I løpet av middelalderen dannet det seg myr i området, og Butrint ble fraflyttet. Ved begynnelsen av 1800-tallet var det igjen en beskjeden fiskerlandsby rundt en venetiansk borg.

Den historiske byen ble gjenoppdaget i 1928 av den italienske arkeologen Luigi Ugolini. Storstilte utgravinger tok til etter andre verdenskrig og på 1990-tallet. I 1992 kom byen med på UNESCOs verdensarvliste, og området som omfattes ble utvidet i 1999. Da Albania opplevde sterk uro i 1997 ble museet i byen plyndret og mange skatter forsvant. Byen ble sett på lista over *truede verdensarver* ettersom byen manglet vernetiltak.

Av ruinene er det blant annet et romersk bad, et amfiteater, en villa, kapellruin fra 400-tallet og en basilika fra 500-tallet. Museet ligger i en venetiansk borg fra 1300-tallet.

Eksterne lenker
---------------

* (sq) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Butrint – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Butrint – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Bilder fra Butrint

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** World History Encyclopedia **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Arcturus Therapeutics** er et amerikansk bioteknologiselskap grunnlagt i 2013 med hovedsete i San Diego i California i USA. Grunnleggerne var Joseph Payne og Pad Chivukula.

Beskrivelse
-----------

Selskapet konsentrerer sin virksomhet om oppdagelse, utvikling og kommersialisering av terapier for sjeldne sykdommer med fokus på RNA. Arcturus har utviklet en ny, potent og sikker RNA-terapeutisk plattform kalt LUNAR, et proprietært lipidbasert leveringssystem for RNA-medisiner, som *small interfering RNA* (siRNA), budbringer-RNA (mRNA), genredigering, DNA, antisense, og mikroRNA-oligoterapier. 

Selskapets produksjonslinje omfatter RNA-terapier mot sjeldne sykdommer som ornithine transcarbamylase deficiency (OTCD), og respirasjonssykdommer som cystisk fibrose.

Dets vaksinemedisiner omfatter også en vaksinekandidat mot COVID-19, kalt LUNAR-COV-19, under utvikling i samarbeide med forskere i Singapore ved Duke–NUS Medical School.

Referanser
----------

1. ↑  Teruki, Yanagi (28. juni 2016). «Lipid Nanoparticle-mediated siRNA Transfer Against PCTAIRE1/PCTK1/Cdk16 Inhibits In Vivo Cancer Growth». *Molecular Therapeutic Nucleic Acids*. 5(6): e327.
2. ↑  Stein, Richard (26. mai 2017). «Better Targeting, Delivery of RNAi Therapies». *Genetic Engineering & Biotechnology News*. 37 (11): 1, 14–17. doi:10.1089/gen.37.11.02.
3. ↑  «Designating an Orphan Product: Drugs and Biological Products». *FDA Website*. 24. juli 2019.
4. ↑  Lopez PhD. Jose Marques (25. juni 2018). «RNA Therapy for CF shows promise in preclinical studies». *Cystic Fibrosis News Today*.
5. ↑  «Coronavirus: Clinical trials for Singapore's vaccine project could start in August». *The Straits Times*. Besøkt 27. april 2020.
De fem elementene.
**De fem elementene** (kinesisk: 五行, pinyin: *wú xing*), også omtalt som *De faser, De fem bevegelser, De fem stadier* og *De fem planeter*, er de fem grunnelementene i kinesisk filosofi som den synlige virkeligheten er bygd opp av; 
ild (火 huǒ), vann (水 shuǐ), tre (木 mù), metall (金 jīn), og jord (土 tǔ). Tanken om de fem elementene går tilbake till Zhoudynastiets tid og ble viktig først og fremst innenfor daoisme, medisin og alkymi. Denne presentasjonsorden er kjent som «den felles generasjon» (相生 xiāngshēng) sequence. For «den felles overvinnelse» (相剋/相克 xiāngkè), er de tre, jord, vann, ild og metall.

*Wú xing* har egentlig en betydning som bedre oversettes som *fem faser* (de faser som materien sirkulerer gjennom i sin uendelige sirkel gjennom all materiell substans). Ordet *wu* betyr fem. Ordet *xing* betyr som substantiv; passasje, steg, rute, og som verb; å reise, å gå.

Det er en utvikling av yin og yang-teorien anvendt på den materielle substansens natur og ulike relasjoner som eksisterer mellom materiet i dets ulike faser. Disse fem fasene fungerer metaforisk og gir bilder som de eldre teoretikeren brukte for å organisere sitt tenkende om den fysiske verden.

Referanser
----------

1. ↑  Zai, J. (2015): *Taoism and Science: Cosmology, Evolution, Morality, Health and more*, Ultravisum
2. ↑   Deng Yu; Zhu Shuanli; Xu Peng; Deng Hai (2000): 五行阴阳的特征与新英译 [«Characteristics and a New English Translation of Wu Xing and Yin-Yang»]. *Chinese Journal of Integrative Medicine*. **20** (12), s. 937.

Litteratur
----------

* Youlan, Feng (Yu-lan Fung): *A History of Chinese Philosophy*, bind 2, s. 13
* Needham, Joseph (1956): *Science and Civilisation in China: Volume 2, History of Scientific Thought*, Cambridge University Press, s. 262–23
* Maciocia, G. (2005): *The Foundations of Chinese Medicine*, 2. utg. Elsevier Ltd. London
* Yuan, Chen (2014): «Legitimation Discourse and the Theory of the Five Elements in Imperial China» i: *Journal of Song-Yuan Studies*, s. 325-364.

Eksterne lenker
---------------

(en) Wu Xing (Chinese philosophy) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* «Wuxing (Wu-hsing)», artikkel i *Internet Encyclopedia of Philosophy*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Pensjonspoeng** er en faktor som brukes ved beregning av tilleggspensjon som del av flere ytelser fra folketrygden eller NAV.

Man opptjener pensjonspoeng kun av pensjonsgivende inntekt. Pensjonsgivende inntekt fastsettes av skatteetaten. Pensjonspoeng beregnes av inntekt på mer enn 1G (Grunnbeløpet i folketrygden). Årets gjennomsnittlige G benyttes for å beregne pensjonspoeng. De opptjente pensjonspoengene er grunnlaget for hva man vil få i tilleggspensjon blant annet som del av alderspensjon men også andre ytelser fra folketrygden.

Man kan starte å opptjene pensjonspoeng det året man fyller 13 år. Det siste mulige opptjeningsåret er det året man fyller 75 år. Før året 2010 var nedre og øvre aldersgrense 17 og 69 år. Dette er spesifisert i folketrygdloven §§ 3-12 til 3-15.

Beregning
---------

Man får null (minimal) pensjonspoeng for alt inntekt under 1G. Man opptjener fulle pensjonspoeng for inntekt mellom 1G opptil 6G som følger:



P
e
n
s
j
o
n
s
p
o
e
n
g
=

I
n
n
t
e
k
t

G

−
1.

{\displaystyle Pensjonspoeng={Inntekt \over G}-1.}

{\displaystyle Pensjonspoeng={Inntekt \over G}-1.}
For inntekt mellom 6G og 12G øker pensjonspoeng saktere med inntekten:



P
e
n
s
j
o
n
s
p
o
e
n
g
=
3
+

1
3


I
n
n
t
e
k
t

G

.

{\displaystyle Pensjonspoeng=3+{1 \over 3}{Inntekt \over G}.}

{\displaystyle Pensjonspoeng=3+{1 \over 3}{Inntekt \over G}.}
For inntekt lik 12G eller mer blir pensjonspoeng (maksimal) lik 7,0.

### Regneeksempel

For inntektsåret 2014 var gjennomsnittlig G lik kr 87 328 . En pensjonsberettiget inntekt på 400 000 = 4,58G i det året ga dermed:

{\displaystyle Pensjonspoeng=(400000/87328)-1=3,58.}
  

Hvis man i 2014 tjente 12G = kr 1 047 936 eller mer fikk man da 7 pensjonspoeng:

{\displaystyle Pensjonspoeng=3+{1 \over 3}(1047936/87328)=7,0.}

Se også
-------

* Folketrygd generelt
* Folketrygden (Norge)

Eksterne lenker
---------------

* Pensjon Arkivert 26. mai 2009 hos Wayback Machine. på NAV