recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Åkken Bom***, også skrevet ***Okken Bom***, er en barnesang med tøysevers om Åkken Bom, en liten mann som bor på månen og spiller på en øse. Sangen kommer fra Skottland der den kalles *Aiken Drum*.

Skotsk opprinnelse
------------------

En alternativ melodi til *Aiken Drum*, en skotske barnesang som i Norge er kjent som *Åkken Bom*.
Teksten til *Aiken Drum* med noter og illustrasjoner i en engelsk sangbok fra 1899. Legg merke til at det er tilleggsvers om *Willy Wood*.
Det skotske verset om *Aiken Drum* ble første gang utgitt i 1821, da som en jakobittisk sang om slaget ved Sheriffmuir i 1715. 

Den moderne barneversjonen er spilt inn av mange artister, blant annet den kanadiske barneunderholderen Raffi (Raffi Cavoukian) i 1976.

Norsk versjon
-------------

Vibeke Sæther (født 1943) gjorde sangen kjent for norske barn på 1970-tallet, da hun i *Lekestue for de minste*, en programserie i NRKs Barne-TV, framførte sangen med teksten «Og han spiller på en øse, en øse, en øse ... og han heter Åkken Bom» istedenfor den engelske *And he played upon a ladle, a ladle, a ladle,... and his name was Aiken Drum.* Hun ga ut sangen med Nordre Sving på barneplata *Filler og fjas* i 1980. 

Den norske teksten er skrevet av Gjertrud «Vessa» Carlsen (1919–2007), mora til Vibeke Sæther. Den forteller at Åkken Bom har en hatt av bløtkake, en jakke av kjøttkaker med knapper av rundstykker, en vest av knekkebrød og en bukse av kreppapir. 

Sangen ble også populær på nynorsk i en innspilling med Olav Stedje, utgitt på albumet *Rocken Bom* i 1984.

Eksterne lenker
---------------

* Norsk tekst og besifring for gitarspill

Portal: Litteratur
**Lene Drange** (født 1991) er programleder i TV-programmet *Luksusfellen* på TV3 fra sesong 17. Hun har tidligere arbeidet i redaksjonen som økonomisk rådgiver. Hun er utdannet ved Handelshøyskolen BI og har arbeidet hos inkassoselskapet Kredinor.

Hun driver Snapchat-kontoen «Snaponomi» som hun startet i september 2018. Kontoen er for unge som har ulike spørsmål om personlig økonomi. I januar 2020 ga hun ut boken *Snaponomi - bli supergod på egen økonomi*, utgitt på forlaget Vigmostad og Bjørke. Boken ble nominert til Brageprisen i 2020, åpen klasse for nyttebøker.

I mai 2020 startet Drange den ideelle stiftelsen «Verdistiftelsen», som skal dra rundt på skolebesøk til den videregående skolen for å spre uavhengig kunnskap om personlig økonomi. Stiftelsen har som hovedformål å bevise og skape sunne holdninger om personlig økonomi hos ungdommer og unge voksne, ved å formidle objektiv og uavhengig kunnskap. På en engasjerende måte vil elevene få en bedre forståelse av pengene sine, lære viktigheten av å kontrollere sin egen økonomi og få gode betalingsvaner.[]

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no, besøkt 11. april 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  
«Lene Visthoff Drange». Proff.no. Besøkt 11. april 2019.
3. 1 2  
Tommy H.S. Brakstad. «Lene Drange (26) er ny ekspert i «Luksusfellen»». Nettavisen. Besøkt 11. april 2019.
**Beinn Mheadhoin** er et fjell i Skottland, lokalisert i regionen Moray. 

Beinn Mheadhoin på kartet over SkottlandBeinn MheadhoinBeinn MheadhoinBeinn Mheadhoin på kartet over Skottland
Beinn Mheadhoin ligger midt i fjellområdet Cairngorms, og det skotsk gæliske navnet betyr da også *Fjellet i midten*. Det ligger like sørøst for Loch Avon, og nordøst for Ben Macdhui. 

Beinn Mheadhoin har en høyde på 1 182 meter over havet, og en primærfaktor på ca. 254 meter. Det er det trettende høyeste fjellet i Skottland og på De britiske øyer.

På toppen av fjellet ligger flere store kampesteiner fra istiden, toppen måles faktisk ut fra toppen av en disse steinene.

Etter britisk klassifisering av fjell regnes Beinn Mheadhoin som en «munro» og en «marilyn».

Referanser
----------

1. ↑  www.scottishsport.co.uk. «List of Munros, listed in order of height» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 3. oktober 2008. Besøkt 10. november 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Beilsteins test** er en enkel kjemisk prøve brukt i kjemien som en kvalitativ prøve på halogener. Den ble utviklet av Friedrich Konrad Beilstein.

I en test blir en kobbertråd renset og oppvarmet av en flamme fra en Bunsenbrenner for å få et belegg av kobber(II)oksid. Den blir så dyppet i løsningen som skal testes og på nytt varmet i flammen. Dersom det er halogen i løsningen, vil det reagerer med kobberet, og flammen vil bli grønn, hvilket indikerer at testen har vært positiv.

Denne testen brukes ikke lenger så ofte. En av grunnene er at det er mulig å generere klor-dioksider, som er giftige.

Referanser
----------

1. ↑  F. Beilstein (1872). «Ueber den Nachweis von Chlor, Brom und Jod in organischen Substanzen». *Ber. Dtsch. Chem. Ges.* 5 (2): 620–621. doi:10.1002/cber.18720050209.
2. ↑  Barbara M. Scholz-Böttcher, Müfit Bahadir, Henning Hopf (1992). «The Beilstein Test: An Unintentional Dioxin Source in Analytical and Research Laboratories». *Angewandte Chemie International Edition in English*. 31 (4): 443–444. doi:10.1002/anie.199204431. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
**Beinn Eighe** (bɛɪn ɛɪ) er et fjell i Torridon Hills i Skottland. Navnet er skotsk gælisk og betyr «Filfjellet». Den har en lang rygg med mange spisser og topper, hvorav to er klassifisert som munros. **Ruadh-stac Mòr** er på 1010 meter over havet, mens Spidean Coire nan Clach er på 993 moh.

Et av de meste kjente trekkene ved Beinn Eighe er botnen Coire Mhic Fearchair, hvor det både er klatre- og vandreruter mot toppene. Skal man krysse fjellet må man forbi en serie spisser kalt Black Carls, hvor det kreves en del klyving. Den mest kjente ruten går ganske enkelt over den sentrale delen av ryggen, og de som går den kommer innom begge munros. 

Nordsiden av fjellet har status som National Nature Reserve, og har oppmerkede stier og et besøkssenter. Resvervatet har en blanding av åpent myrland, skog og torvmyrer, og har rik flora og fauna. 

Geologisk er Beinn Eighe spesielt blant fjellene i Torridan idet toppen ikke består av prekambrisk torridiansk sandstein, men kambrisk basal kvartsitt. Dette gjør at den skiller seg ut som lysere enn andre topper i områder.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beinn Eighe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Perus riksvåpen
**Perus riksvåpen** er et heraldisk skjold delt i tre med et stort felt som dekker den nedre halvdelen og viser et gult overflødighetshorn på rød bunn. Feltet øverst til heraldisk høyre viser en vikunja på blå bunn, mens den på heraldisk venstre viser et kinatre på hvit bunn. Peruanske flagg rammer inn skjoldet på begge sider, mens en krans av steineik står over skjoldet.

En versjon av våpenet der flaggene er erstattet av en palme- og en laurbærgrein blir brukt i orlogsflagget til Peru.

Overflødighetshornet står for gullet i Peru, vikunjaen for dyrelivet og treet for planterikdommen som blant annet finnes i regnskogen i Amazonas.

Eksterne lenker
---------------

* (en) National Arms of Peru – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Søramerikanske riksvåpen |
| --- |
| Argentina  **·** Bolivia  **·** Brasil  **·** Chile  **·** Colombia  **·** Ecuador  **·** Guyana  **·** Paraguay  **·** Peru  **·** Surinam  **·** Trinidad og Tobago  **·** Uruguay  **·** Venezuela
**Avhengige områder**: Falklandsøyene  **·** Fransk Guyana  **·** Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Gullmetallfly** (*Chrysodeixis chalcites*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er en vandrende art som bare er tatt én gang i Norge, i Skien i 1988.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 36 – 41 mm), rødbrunlig nattfly. Forkroppen (thorax) er brunrød med høyt oppstående skjelldusker midt på ryggen og ved scutellum. **Forvingen** er lyst rødlig brun, med markert vingespiss. Midtfeltet, som er avgrenset av smale, brune mellomlinjer, er gullskinnende metallisk i den bakre delen, med to adskilte sølvflekker i midten. **Bakvingen** er lyst gråbrun med silkeaktig glans, lysere ved roten. Larven er naken bortsett fra noen få, korte børster, lysgrønn med en smal, gulaktig sidestripe og spredte, små, svarte flekker.

Levevis
-------

Arten lever naturlig i tropiske, subtropiske og varm-tempererte områder, men kan foreta lange vandringer mot nord og dukker regelmessig opp i Nord-Europa. Larvene går på mange ulike urter, blant andre ormehode (*Echium* spp.). De blir av og til innført til Nord-Europa med grønnsaker eller annet plantemateriale. I middelhavsområdet flyr arten mellom april og november, de fleste funn av immigranter i Nord-Europa skjer om høsten.

Utbredelse
----------

Den er naturlig utbredt i middelhavsområdet, tropiske og subtropiske områder av Afrika og Asia, og Australia. Den vandrer nordover i varierende antall. I Storbritannia dukker den opp nesten årvisst, i Sverige er den ganske sjelden, mens i Norge er den bare funnet én gang, i Skien i 1988.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler, gullmetallfly:
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Crysodeixis chalcites* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gullmetallfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gullmetallfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gullmetallfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gullmetallfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gullmetallfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gullmetallfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *gullmetallfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chrysodeixis chalcites* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysodeixis chalcites* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chrysodeixis chalcites* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Beijingvåren** 北京之春 er navnet på en kort periode med politisk liberalisering i Folkerepublikken Kina som utspilte seg i 1977 og 1978. Navnet er inspirert fra «Pragervåren», en lignende begivenhet i Tsjekkoslovakia i 1968.

Under Beijingvåren ble almenheten innrømmet større frihet til å kritisere regjeringen enn hva man tidligere hadde vært vant til under kommunismen i landet. Det meste av kritikken rettet seg mot kulturrevolusjonen og regjeringens opptreden da; den ble gjort kjent gjennom demokratimuren.

Den nye Beijingvåren
--------------------

Uttrykket *Beijingvåren* ble senere benyttet om en annen politisk tøværsperiode i Kina, fra september 1997 til midten av november 1998. Under denne *nye beijingvåren* løsnet myndighetene noe på kontrollen med politiske ytringer. Den relativt friksjonsløse overtakelse av Hongkong til Kina, og Deng Xiaopings død, var forløpere til denne korte perioden med liberalisering. I denne perioden ble Det kinesiske demokratiparti grunnlagt og lovformelig registrert av noen lokalmyndigheter, demokratimurdissidenten Wei Jingsheng løslatt og landsforvist. Kina undertegnet FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter, og landet fikk besøk fra den amerikanske president Bill Clinton og av FNs menneskerettighetskommissær Mary Robinson. Mot slutten av 1998 slo regjeringen imidlertid til mot ledende opposisjonelle og dem involvert i det lille kinesiske demokratiske parti. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Gullmoen** er en gård i Vefsn kommune som ligger rundt 26 km fra Mosjøen, mot nord i Drevja. Gården ligger i sørøsthellinga av fjellet Toven. Mot sørvest grenser gården til Brattlia, og mot nordøst mot Vatshaug (Vasshøve). Elva Drevjo utgjør grensen mot øst.

Navn
----

Fra gammelt av het gården Myrmoen, men allerede i 1712 finner vi navnet Gullmoen i en kirkebok i forbindelse med en barnedåp. Det finnes flere ulike teorier om hvorfor dette navnet ble tatt i bruk i stedet for Myrmoen, men ingen vet egentlig dette sikkert.

Samferdsel
----------

Fra gammelt av måtte folket herfra dra oppover elva mot Enget, derfra over elva Drevjo, og så følge veien nedover dalen på sørøstsiden av elva.

Da Nordlandsbanen ble åpnet for trafikk gjennom Drevjadalen, og Toven stasjon ble operativ i 1941, hadde innbyggerne på Gullmoen og i nabolaget kort vei til stasjonen. Denne stasjonen er forlengst nedlagt og revet. I 1950 kom det bru over elva ved Toven stasjon. I dag går Fylkesvei 241 (Nordland) gjennom bygda.

Referanser
----------

1. ↑  Andersen, Espen (2006). «Gullmoen». *Gardshistorie for Vefsn – Særbind VII a*. Mosjøen: Vefsn Bygdeboknemnd. s. 448. ISBN 82-993989-3-2. «Gullmoen ligger...»
Durand-linjen
**Durand-linjen** er den dårlig merkede 2 450 km lange grensen mellom Afghanistan og Pakistan.

Etter å ha blitt slått i to kriger av afghanerne, lyktes Storbritannia i 1893 å innføre Durand-linjen som skulle dele Afghanistan og det som da var det britiske India (nå Pakistan). Linjen er oppkalt etter Mortimer Durand, utenrikssekretæren i den indiske regjeringen. Grenselinjen ble dratt etter at enighet ble oppnådd mellom de to regjeringene. En av de to representantene til den afghanske regjeringen var Sahibzada Abdul Latif fra Khost. Grensen ble med overlegg trukket gjennom områdene til pashtostammene.

Afghanistans loya jirga erklærte i 1949 Durand-linjen for ulovlig.

Idag blir linjen ofte beskrevet som trukket i vann, som symboliserer den porøse grensen mellom Afghanistan og Pakistan. Linjen har fått spesiell oppmerksomhet på grunn av at Taliban-krigere kan ferdes fritt frem og tilbake og finne sikkerhet og tilflukt i de føderalt administrerte stammeområdene i det nordvestlige Pakistan.

Eksterne lenker
---------------

* Stort kart over Durand-linjen
* Lenkesamling for bilder fra grensen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Solparken** er park som ligger i sentrum av Bodø. Parken er - sammen med Rådhusparken - et samlingssted for bodøværingene. Parken ligger innenfor den sentrale bykjerna, mellom Nordlandsmuseet i vest, Rådhusparken i nord, boligblokka Rådhusgata 13 i øst og Rensåsgata sør for parken. Parken krysses i sin østlige del av en gangsti som forbinder Havnegata (ved postkontoret) med fotgjengergata Fridthjov Anderssens vei.

Midt i Solparken ligger musikkpaviljongen, med sin typisk modernistisk 1960-tallsarkitektur og åpning kun vendt mot nord og Rådhuset. Dagens paviljong er minst nummer tre i rekken av musikkpaviljonger siden 1926 da Solparken først ble anlagt i anlending den store Nordlandsmessen det året.

Solparken og rådhusparken blir ofte brukt som endepunkt for de største opptogene, som alle varianter av 17. mai-toget og protesttog, med unntak av nyttårsfakkeltogene, som går til Rensåsparken for å holde fyrverkeriene litt lenger unna sentrum, og fordi Rensåsparken er tre ganger så stor.

Minnemarkeringen etter 22. juli
-------------------------------

27. juli 2011 ble det holdt en minnemarkering etter ofrene etter terrorangrepene 22. juli i Solparken, som var en spesiell minnemarkering til Espen Jørgensen og Henrik André Pedersen, som var de to AUFere fra Bodø som omkom etter 22. juli-tragedien. Minnemarkeringen trakk til seg nesten 18000 mennesker  og ble holdt av noen lokale ungdommer som sa at de måtte ha en minnemarkering i Bodø. Disse ungdommene skal ha kjent ofrene, og tok initiativet med å få med kommunen på opplegget.

Referanser
----------

1. ↑  Avisa Nordland: Henrik fra Bodø bekreftet omkommet
2. ↑  Avisa Nordland: Espen Jørgensen bekreftet omkommet
3. ↑  Avisa Nordland: Kjærligheten virker
**Lapseki** (gresk: Λάμψακος – Lampsakos) er en by og distrikt i provinsen Çanakkale, Tyrkia. Per 2010 har den en befolkning på 10 889. Ordføreren er Gani Mehmet Ekim (MHP). 

Hovednæringen i distriktet Lapseki jordbruk, men fiske og turisme er også viktig. De mest kjente produktene fra distriktet er kirsebær og fersken, og det arrangeres en kirsebærfestival i byen hvert år i begynnelsen av juni.

Historie
--------

Byen ble grunnlagt av greske kolonister fra Fokaia i det 6. århundre f.Kr. Like etterpå ble det en hovedkonkurrent til Milet og kontrollerte handelen gjennom Dardanellene. Det moderne tyrkiske navnet er avledet fra det opprinnelige greske navnet. Lapseki ble grunnlagt rundt 500 f.Kr. og var en av fire bosetninger langs Dardanellene på det tidspunktet. 

I antikken hadde byen navnet Pityausa. Kong Mendrom forsvarte kolonistene fra Fokaia mot angrep fra lokalbefolkningen, og han fikk preget mynter for første gang i byens historie. Myntene ble preget i navnet til kongens datter, Lapseke, og senere ble byen gitt dette navnet av kolonistene for å uttrykke sin gjeld til ham. På denne måten ble byens navn Lampsakos, senere Lapseki, helt til i dag. 

Byen var en lang periode under bysantinerne, og gikk deretter over på osmanske hender etter at den ble erobret av Süleyman Pasha i 1356. På slutten av første verdenskrig var byen okkupert av britiske og franske styrker. Byen byen frigjort 25. september 1922, mot slutten av uavhengighetskrigen. I området er gravene til 15 000 soldater som mistet livet under uavhengighetskrigen.

| * v
* d
* r
Çanakkales distrikter |
| --- |
| Ayvacık **·** Bayramiç **·** Biga **·** Bozcaada **·** Çan **·** Çanakkale **·** Eceabat **·** Ezine **·** Gelibolu **·** Gökçeada **·** Lapseki **·** Yenice | Tyrkias flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
Dashengguan Yangtze-jernbanebro for Jinghu PDL under bygging Nanjing.
Beijing-Shanghai høyhastighetstog, skisse over traseen
**Beijing-Shanghai høyhastighetsjernbane**, også kalt **Jinghu PDL** (kinesisk: 京沪高速铁路) er en høyhastighetslinje for passasjertrafikk mellom Beijing og Shanghai i Folkerepublikken Kina. Strekningen ble ferdigstilt i 2011, skjønt de siste skinnene ble lagt ved Bengbu allerede den 15. november 2010. Traseen løper for det meste parallelt med Jinghubanen. 

Banen ble åpnet for trafikk den 30. juni 2011. 

Med en lengde på 1318 km var den verdens lengste høyhastighetsstrekning da den ble satt i drift. I desember 2010 ble det under en prøvekjøring på et sted oppnådd en maksimalfart på 486 km/h. Men maksimalhastigheten ved vanlig drift skal være 380 km/t. Gjennomsnittshastigheten er imidlertid være noe lavere (rundt 300 km/h), og med denne farten og medregnet en stans i Nanjing er korteste reisetid for hele strekningen på 4 timer og 48 minutter. 

Den 1. juli 2010 ble den 301 km lange delstrekningen mellom Shanghai og Nanjing åpnet. 

Det er meningen at togene mellom Beijing (Beijing sørbanestasjon) og Shanghai (Shanghai Hongqiao jernbanestasjon) skal løpe i fem-minutterstakt, noe som skulle tilsi et passasjertall på inntil 230.000 daglig. Noen tog går nesten non-stop (bare stans i Nanjing), andre stopper på flere eller alle av de 21 stasjonene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Beijing-Shanghai High-Speed Railway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Lapsi** (lat. «de frafalne») er en betegnelse for kristne som (som regel i forbindelse med forfølgelse av kristne i romertiden) frafalt sin tro. Begrepet er i slekt med det greske apostat. 

Etter måte frafallet ble gjennomført ble Lapsi inndelt i tre grupper:

* *sacrificati* – de som frembar offergaver til andre guder
* *thurificati* – de som frembar virak foran statuer av andre guder
* *libellatici* – de som erklærte skriftlig ovenfor den romerske statsmakten at de frembar ofre, uten nødvendigvis å ha gjort det

Det var et problem for den tidlige kirken hvordan man skulle behandle *lapsi*. I Hermas' hyrde ble frafallet erklært til en alvorlig synd som måtte føre til evig bot og ekskommunikasjon. Tilgivelse for det kunne bare bli gitt av gud, ikke gjennom mennesker. Denne harde linjen tok også, under den decianske kristenforfølgelsene, den romerske motpaven Novatian. Han hadde stilt mot pave Kornelius siden han syntes at Kornelius var for moderat i det spørsmålet. Hvordan man skulle håndtere *lapsi* forble kontroversiell i de følgende år og holdt på å splitte kirken, særlig i den vestlige delen av romerriket. Problemet mistet sin betydning etter kristendommens legalisering under keiser Konstantin.
Quai Voltaire, 2011
**Quai Voltaire** er en gate i 7. arrondissement i Paris. Den er 308 meter lang, og ligger mellom Quai Malaquais og Quai Anatole-France. Quai Voltaire begins begynner ved rue des Saints-Pères og slutter ved Rue du Bac og Pont Royal.

Historie
--------

En bokselger på Quai Voltaire, 1821
Tidligere var Quai Voltaire den vestlige del av Quai Malaquais. I 1644 fikk den navnet *Quai des Théatins* etter at noen teatinere bygde et kloster ved dene kaigaten ved Seinen (nå på adressene nr. 23-25 Quai Voltaire). I 1791 ble kaien kjent som Quai Voltaire til ære for den berømte forfatteren som døde i 1778 hjemme hos Charles, marquis de Villette.

Etter at Honoré de Balzac lot handlingen i *La Peau de chagrin* finne sted i Quai Voltaire, ble det etterhvert mange antikvitetsforretninger her. På begynnelsen av 1800-tallet ble den et yndet sted for bokselgere.

Litteratur
----------

* Édition Quai Voltaire (1987-1994) fondée par Gérard Voitey habitant Quai Voltaire (?-3 décembre 1994)
Beira - 1905
**Beira** er den nest største byen i Mosambik. Den ligger ved kysten midt i landet ved utløpet av elven Pungwe i provinsen Sofala. Byen hadde en befolkning på 533 825 i 2017. Havnen er viktig for regionen da den fungerer som en inngangsport til både det indre området og innlandsnasjonene Zimbabwe, Zambia og Malawi.

Byen ble grunnlagt av portugisere i 1890 under navnet Chiveve. Den erstattet raskt Sofala som den viktigste havnen i territoriet som ble administrert av Portugal. Byens navn ble endret tli Beira til ære for Portugals kronpris Dom Luis Filipe som i 1907 var den første fra den portugisiske kongefamilien som besøkte Mosambik. Portugals kronprins hadde tradisjonelt tittel som prins av Beira, en provins i Portugal. 

Beira var kjernebyen for RENAMO i Mosambiks borgerkrig som tok slutt i 1994. RENAMO er nå et anerkjent politisk parti, og Beira forblir dets kjerneområde i valgene.

I kolonitiden var Beira kjent for sin store engelskspråklige befolkning, og den var et yndet feriemål for hvite rhodesere. En påminnelse om dette er det tidligere *Grande Hotel* nær bredden til Indiahavet. Hotellet ligger nå nesten i ruiner, og okkuperes fremdeles av rundt 1 000 fattige beirere.

Beira, sammen med Maputo og store deler av det sørlige Mosambik, ble dekket av flom i 2000. Millioner var hjemløse og hundrevis døde. Flommen hadde negativ innvirkning på den lokale økonomien.

Attraksjoner i byen inkluderer dens katedral, fyrtårn og Makuti-stranden. Her ligger også en internasjonal flyplass, og byen er endestasjon til en jernbane-linje som går til Harare.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Frode Forfang** (født 14. mars 1959) er en tidligere statssekretær for Arbeiderpartiet i Thorbjørn Jaglands regjering. Han ble den 22. juni 2012 utnevnt til direktør i Utlendingsdirektoratet (UDI).

Frode Forfang startet i UDI i 1998, først som informasjonssjef, senere arbeidet han som avdelingsdirektør og assisterende UDI-direktør. Han fungerte som UDI-direktør da tidligere UDI-direktør Ida Børresen i 2012 ble direktør på Stortinget.

Forfang var statssekretær for bistandssaker i Utenriksdepartementet fra 1. november 1996 til 16. oktober 1997. Han har tidligere vært internasjonal sekretær i Arbeiderpartiet, leder av Landsrådet for Norske Ungdomsorganisasjoner som representant for Arbeidernes ungdomsfylking, og informasjonsansvarlig ved Europakommisjonens Oslo-delegasjon.

Han er cand.mag. fra Universitetet i Oslo og *master* (tilsvarer hovedfag) i statsvitenskap fra London School of Economics and Political Science.

I februar 2018 ble han beskikket for et nytt åremål på seks år som direktør i UDI.

Referanser
----------

1. ↑  Ny direktør i Utlendingsdirektoratet Arkivert 27. juni 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  «Frode Forfang skal lede Utlendingsdirektoratet». *www.aftenposten.no*. Besøkt 8. januar 2021.
3. ↑  Årsberetning for LNU 1985[*død lenke*]
4. ↑  Jobbe i UDI Arkivert 11. januar 2011 hos Wayback Machine.
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frode Forfang på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Frode Forfang hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ida Børresen** | **Direktør i Utlendingdirektoratet**(2012–) | Etterfølger: |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Frode Helgerud** (født 17. juni 1950 i Oslo) er en norsk næringslivsleder og politiker (H).

Etter examen artium ved Nordstrand gymnas i 1969 ble han cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1976. Helgerud var administrerende direktør i Sparebankstiftelsen DNB fra 2004 til 2014. Før dette var han konserndirektør for kommunikasjon i Gjensidige NOR og DnB NOR 1999–2004, informasjonsdirektør i Sparebanken NOR 1991–1999 og informasjonssjef for miljøforhold i Norsk Hydro 1985–1991. Han var også styreleder i Stiftelsesforeningen 2010–2012.

Helgerud var Høyres 8. kandidat til Stortinget fra Oslo ved stortingsvalget i 2013, og ble 2. vararepresentant. Han har tidligere vært formann i Den Konservative Studenterforening høsten 1974, redaktør i *Minerva* våren 1977, informasjonssekretær 1976–1978 og informasjonssjef 1978–1981 i Høyres Hovedorganisasjon, leder i Høyres gruppesekretariat på Stortinget 1981–1983, personlig sekretær for industriminister Jan P. Syse 1983–1985, 3. vararepresentant til Stortinget 1997–2001 og nestleder i Oslo Høyre 1998–2000.

Referanser
----------

1. ↑  «Søreide på topp i Oslo Høyre». *VG*. NTB. 11. februar 2013. Besøkt 12. mai 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frode Helgerud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Frode Helgerud hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Frode Helgerud hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) «Frode Helgerud». *Store norske leksikon*.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Stortinget
 |
***Quake*** er en førstepersonsskytespill-serie utviklet av id Software som startet i juni 1996.

Mye av *Quake*s popularitet kom av at det var et av de få spillene i sitt slag som var spillbare over internett i stedet for bare på et lokalt nettverk.

Spill
-----

### Quake

Utdypende artikkel: Quake (videospill)

*Quake* er det første spillet i serien og ble gitt ut 22. juni 1996 for MS-DOS. Spillet har senere blitt gitt ut på en rekke andre plattformer. *Quake* ble fort populært på grunn av grafikken og sin moderne spillmotor, Quake engine, som blant annet brukte 3D-modeller istedenfor «sprites».

Det første *Quake*-spillet ble programmert av John Carmack, Michael Abrash og John Cash. Nivået og alle de forskjellige scenariene i spillet ble tegnet av Sandy Petersen, John Romero og Tim Willits. Grafikken ble designet av Adrian Carmack, Kevin Cloud. Musikk og lyddesign ble gjort av Trent Reznor.

I enspiller-modus av *Quake* må spillerne utforske og navigere til forskjellige mål som er lagt til forskjellige steder på hvert nivå. Spillerne møter mange utfordrende monstre på veien mot målet, og de må finne noen hemmelige områder langs veien. Før starten av det neste nivået er det et sett av tre baner med lette, middels, og harde ferdighetsnivåer. For å kunne komme til det neste ferdighetsnivået må spilleren ha kommet seg vellykket gjennom alle de foregående nivåene.

I flerspiller-modus, er det spillere fra flere forskjellige maskiner som er koblet opp mot en server (som kan være på en egen maskin eller på en av spillerens datamaskiner), hvor de kan spille mot hverandre. Typisk i flerspiller-modus, når en spiller dør vil spilleren umiddelbart komme til liv igjen, med noen tapte produkter som man må begynne å samle inn igjen.

I spillets flerspiller-modus finnes det vanligvis ingen monstre for spilleren å kjempe mot, fordi de bare ville kommet i veien for spillerne når de skal drepe hverandre. Hovedpoenget med *Quake*s flerspiller-modus er at spillerne skal bli kvitt alle de andre spillerne for å kunne vinne.

#### Offisielle tilleggspakker

* *Quake Mission Pack: Scourge of Armagon*
* *Quake Mission Pack: Dissolution of Eternity*

### Quake II

Utdypende artikkel: Quake II

#### Offisielle tilleggspakker

* *Quake II Mission Pack: The Reckoning*
* *Quake II Mission Pack: Ground Zero*
* *Quake II Netpack I: Extremities*

### Quake III Arena

Utdypende artikkel: Quake III Arena

#### Offisielle tilleggspakker

* *Quake III: Team Arena*

### Quake 4

Utdypende artikkel: Quake 4

### Enemy Territory: Quake Wars

Utdypende artikkel: Enemy Territory: Quake Wars

Referanser
----------

1. 1 2  «Quake (Franchise)». Giant Bomb. Besøkt 4. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Quake* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *Quake* hos MobyGames Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Frode Jens Strømnes** (født 4. januar 1937 i Harstad, død 14. desember 2012) var professor i psykologi og statsstipendiat.

Han var utdannet mag.art. fra 1963 og fil.dr. i 1971 (Åbo Akademi). Han var forskningsstipendiat ved NAVF 1964-68 og 1971-74, amanuensis ved Aarhus universitet 1970, lektorvikar Åbo Akademi 1971-72, professorvikar Åbo 1974 og professor i psykologi ved Universitetet i Tromsø 1976-1990. 

Strømnes ble utnevnt til statsstipendiat i 1990, og var professor II ved Universitetet i Bergen fra 1991. Han har arbeidet med emner innen verbal læring og minne, og sosialpsykologiske og arkitekturpsykologiske emner. 

Han startet *Norsk Statsstipendiatforening*, og var foreningens leder inntil 2005.

Han var sønn av professor Martin Olav Konrad Strømnes og yngre bror av professor Åsmund Lønning Strømnes, Trondheim.

Litteratur
----------

* *Prolegomena to a Theory of Semiotics*, 1969,
* *Associations or Addresses: A Study in Serial Verbal Learning*, 1971,
* *A New Physics of Inner Worlds*, 1976
* *The fall of the word and the rise of the mental model: A reinterpretation of the recent research on spatial cognition and language*, 2006 (Frankfurt am Main; New York: Peter Lang)
**Get Scared** var et amerikansk post-hardcore band fra Layton i Utah, aktivt fra 2008 til 2019. De ga ut sin første EP *Cheap Tricks and Theatrics* i 2009. En selvtitulert EP fulgte flere måneder senere, i 2010. Bandets debut-studioalbum, *Best Kind of Mess*, ble utgitt 12. juli 2011. 

Etter at Nicholas Matthews forlot bandet for å slutte seg til Blacklisted Me, gav de ut *Cheap Tricks and Theatrics B-Sides* 19. desember 2011 uten å ha informert om det på forhånd. Matthews ble erstattet av Joel Faviere mot slutten av 2011. Bandets tredje EP og det første med Faviere, *Built for Blame, Laced With Shame*, ble utgitt i 2012. Faviere ble kastet ut et par måneder etter utgivelsen da Matthews sluttet seg til bandet igjen. Bandet signerte deretter med Fearless Records og ga ut sitt andre album, *Everyone's Out To Get Me*, 11. november 2013. Bandets tredje album, *Demons*, ble utgitt 30. oktober 2015, og markerte et avvik fra bandets post-hardcore-sound i favør av en mer metalcore-lignende sound. Deres fjerde album, *The Dead Days*, ble utgitt 19. april 2019 midt i en pause, og vokalist Nicholas Matthews meddelte senere at bandet hadde brutt opp på grunn av flere problemer mellom medlemmene i bandet.

Medlemmer
---------

**Tidslinje**

Diskografi
----------

**Studioalbum**

* *Best Kind of Mess* (2011)
* *Everyone's Out To Get Me* (2013)
* *Demons* (2015)
* *The Dead Days* (2019)

EP-er
* *Cheap Tricks and Theatrics* (2009)
* *Get Scared* (2010)
* *Cheap Tricks and Theatrics: B-Sides* (2011)
* *Built for Blame, Laced With Shame* (2012)

**Singler**

* «Sarcasm» (2011)
* «Fail» (2011)
* «Whore» (2011)
* «Cynical Skin» (2012)
* «Built for Blame» (2012)
* «Don't You Dare Forget the Sun» (2012)
* «At My Worst» (2013)
* «Told Ya So» (2013)
* «Badly Broken» (2013)
* «My Own Worst Enemy» (2014)
* «Buried Alive» (2015)
* «Suffer» (2015)
* «R.I.P» (2015)

**Musikkvideoer**

* «If Only She Knew Voodoo Like I Do» (2009)
* «Sarcasm» (2011)
* «Don't You Dare Forget The Sun» (2012)
* «Badly Broken» (2013)
* «Buried Alive» (2015)
* «Suffer» (2015)
* «R.I.P» (2016)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Get Scared på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Get Scared på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Anton Peter Vinje** (født 29. april 1859 i Mosvik, død 8. juni 1932 i Trondheim) var en gründer og bedriftsleder i Trondheim. Han etablerte i 1889 Vinjes Transport under navnet **A. Vinjes vognmandsforretning**.

Foreldre var Zephanias Svendsen Lerbakk (1833-1870) og Ingeborg Anna Andersdatter Kvernbakk (1834-1930); de bodde fra 1862 husmannsplassen Sørenget i Nervika, under Vinje bruk i Mosvik i Nord-Trøndelag. Den 8. mai 1879 reiste han til Trondheim. Senere fulgte de fire yngre søstrene etter ham til Trondheim.

Med seg i kofferten hadde han en attest fra brugsfullmektig Wilhelm Berre på Vinje Brug som slo fast at han var «en i alle henseender meget flittig, dygtig og tjenestevillig arbeidsmand. Dessuten er han en sjelden ordentlig rettskaffen og edruelig person». Han fikk jobb hos vognmann Ole Solberg i Apotekerveita 10. Han giftet seg med en av vognmann Solbergs døtre.

Anton P. Vinje døde 8. juni 1932. Vinjes Transport ble drevet videre av hans sønn Oscar S. Vinje.

Referanser
----------

1. ↑  Fra vugge til grav Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.; byavisa.no, 10.1.2006
2. ↑  Folketelling 1900 for 1601 Trondheim kjøpstad; digitalarkivet.no
3. ↑  Vinjes Transport A/S Arkivert 2. juli 2017 hos Wayback Machine.; strindahistorielag.no
4. ↑  *Vognmand: A. Vinje 1889 - Vinjes transport A/S 1989*. Trondheim. 1989. ISBN 8271030310.
5. 1 2  *Bygdebok for Mosvik; bind 2*. Utgitt av Mosvik kommune, 2011. ISBN 978-82-99302-5-1. Side 344

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**«Hun er forelska i lærer'n»** er en norsk popsang skrevet av Dag Ingebrigtsen og Torstein Flakne. Versjonen til trøndergruppa The Kids ble utgitt på singlen CBS 8684 i 1980. Produsenter var Rune Nordal og Kristian Lindeman. B-siden var «Fanklubb». 

«Hun er forelska i lærer'n» har blitt presentert i *Landeplage*.

Metallica var i Trondheim for første gang 13. juli 2019. Og da spilte de The Kids sin «Hun er forelska i lærer'n».

Handling
--------

Sangens jeg-person klager over at jenta i klassen er forelsket i den 20 år gamle læreren og ikke i ham.

Referanser
----------

1. ↑  Rønning, Øyvind (13. juli 2019). «Rock blir ikke bedre enn dette». *Dagbladet.no* **(norsk)**. Besøkt 14. juli 2019. «Og - den blir ikke akkurat dårligere av at Metallica har øvd inn en låt med ett av byens egne band. Det vil si, bassist Rob Trujillo har gjort det til en «greie» å spille en lokal sang. Det var naturlig å tenke seg «Splitter pine» eller «Levva livet» - eller hvorfor ikke The Kids' «Forelska i lærer'n», sunget på imponerende godt norsk (med god hjelp fra tekstarket).»

Kilder
------

* Kids, The - Hun er forelska i lærer'n / Fanklubb på Discogs
**David Cole** (også kjent som **David Stein**, 1968) er en amerikansk filmskaper av jødisk opphav som har spesialisert seg på holocaust og er kjent som en holocaust-benekter.

Cole forsvant da han ble utsatt for drapstrusler av Jewish Defense League i 1998. I 2013 kom han tilbake da det ble avslørt at han var den samme som filmskaperen David Stein som hadde deltatt i blant annet *Evig solskinn i et plettfritt sinn* (2004), *Black Swan* (2010), *12 Years a Slave* (2013) og *Slekten er verst* (2000). I denne perioden hadde Cole/Stein blitt en velkjent konservativ republikaner i Hollywood som drev gruppen *Republican Party Animals*, en klubb for kjendiser og republikanere og han blogget på countercontempt.com

David Cole kom med en selvbiografi i mai 2014 kalt *Republican Party Animal*.

Referanser
----------

1. ↑   www.theguardian.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  «Hollywood conservative unmasked as notorious Holocaust revisionist». *the Guardian* **(engelsk)**. 3. mai 2013. Besøkt 18. januar 2022.
3. ↑
4. 1 2
5. ↑
6. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) David Cole på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

Portal: Andre verdenskrig
**Robert Patrick Amell IV** (født 21. april 1988 i Toronto i Ontario) er en canadisk skuespiller. Han er fetter av Stephen Amell, som også er skuespiller.

Karriere
--------

Robbie Amell er kjent for sin gjennombruddsrolle som Stephen Jameson i den amerikanske TV-kanalen The CWs fantasyserie *The Tomorrow People*, hvor også Peyton List, Luke Mitchell og Mark Pellegrino spiller viktige roller. Serien ble tatt av lufta etter kun én sesong.

Han var også en fast del av *True Jackson, VP* i to sesonger. I tillegg har han spilt gjesteroller i en rekke andre TV-serier, som *Life with Derek*, *How I Met Your Mother*, *Brothers & Sisters*, *Revenge*, *Pretty Little Liars* og *Hawaii Five-0*.

Amell er også å se i en større gjesterolle i en annen The CW-serie, *The Flash*, som Ronnie Raymond/Firestorm. Denne serien eksisterer for øvrig i samme «univers» som *Arrow*, der fetter Stephen Amell har hovedrollen. I 2015 spilte han den mannlige hovedrollen i tenåringskomedien *The Duff*. I 2016 spiller han i komedien *Nine Lives* med Kevin Spacey og Jennifer Garner.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robbie Amell på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Robbie Amell på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Robbie Amell på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Robbie Amell på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Robbie Amell på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Robbie Amell hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**«Hun vil aldri forstå meg»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 3. desember 1979 på musikkalbumet *Salmer og sanger vi gjerne hiver*. Sangen er innspilt 27.-30. august samme år i Roger Arnhoff Studio i Oslo. Jonas Fjeld Band var kompband.

Originalen heter «She Wouldn't Understand» og ble utgitt november 1976 på albumet *Nothing To Do With Us* med humorgruppen The Goodies. Bill Oddie skrev sangen og var medlem av nevnte gruppe.

Prima Veras tekst er en direkte oversettelse av originalteksten. Tekstens jeg sliter med veldig dårlig samvittighet siden han bedrar sin kone stadig vekk. Siden sidesprangene blir ramset opp i høyt tempo, får handlingen en komisk effekt. Jahn Teigen synger og bruker stemmeregisteret sitt bort i mot maksimalt i refrengene.

Tom Mathisen spilte rollen som forståelsesfull kamerat da «Hun vil aldri forstå meg» ble fremført på scenen i 2000/2001.

Andre utgivelser
----------------

* *Best of Ebba* – (utgitt 15. januar 1981).
* *Absolute Prima Vera* – (utgitt januar 1994).
* *Prima Vera (a)live* – (konsertfilm utgitt oktober 2001 – opptaket er fra høsten 2000).
* *Det beste fra Prima Vera* – (utgitt 20. juni 2016)

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. januar 2011. Besøkt 6. februar 2011.
**Borealis AG** er Europas nest største produsent av plast, med hovedkvarter i Wien i Østerrike.

Borealis AG er et internasjonalt selskap med 40 års erfaring i produksjon av polyetylen- (PE) og polypropylen- (PP) løsninger for infrastruktur, bil- og det avanserte emballasjemarkedet. Plasten blir omdannet av kundene til hverdagsprodukter som matemballasje, medisinsk utstyr, bleier, energi- og kommunikasjonskabler, vann- og sanitærrør og bildeler.

Borealis eies 64 % av International Petroleum Investment Company (IPIC) i Abu Dhabi og 36 % av OMV, den østerrikske olje- og naturgassgruppen. 

Borealis hadde 5,7 milliarder EUR i omsetning i 2006, og 4 500 ansatte. Selskapet opererer primært i Europa, med produksjon i Belgia, Sentral-Europa (Østerrike og Tyskland), Finland og Sverige (Stenungsund). Det finnes også spesialavdelinger i Brasil, Italia og USA, tre innovasjonssentre i Europa, og kundeservice-sentre over hele Europa. 

Skjønt Borealis’ kjerneprodukter er polyolefiner, PE og PP, produseres det også hydrokarboner, som etylen, propylen og fenol. Med overtakelse av Agrolinz Melamine International (AMI), økte selskapet produktporteføljen til melamin og plantenæringsstoffer.

Referanser
----------

1. ↑   Research Organization Registry Data (ROR release v1.19)[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
Hunaina Sultan Al-Mughairy i møte med president George W. Bush i 2006.
**Hunaina Sultan Ahmed Al-Mughairy** (født 1948) er en omansk økonom og diplomat som siden 2005 har vært Omans ambassadør i USA. Hun var den første kvinnelige ambassadøren til USA fra et arabisk land.

Humanina Sultan Al-Mughairy tok en bachelorgrad i forretningsfag i Kairo og en mastergrad i økonomi ved New York University.

Hun jobbet som assistent til den økonomiske rådgiveren til sultan Qaboos bin Said Al Said fra 1973 til 1974. Hun arbeidet som underdirektør i det omanske handelsdepartementet fra 1979 til 1984. Fra 1994 til 1995 arbeidet hun ved Omans FN-delegasjon i Genève og fra 1985 til 1991 som underdirektør i handels- og industridepartemenet i Oman.

Fra 1991 til 1996 var hun rådgiver i handels- og industridepartementet i Oman, fra 1996 til 1998 var hun underdirektør ved Omans senter for investeringstiltak og eksportutvikling, og fra 1999 til 2005 senterets representant i New York.

Al-Mughairy ble utnevnt til ambassadør til USA i 2005. Hennes mann Fuad Mubarak al-Hinai har vært Omans ambassadør til FN siden 1998. Paret har to barn.

Referanser
----------

1. ↑  Mary Jordan: 'Hillary effect' cited for increase in female ambassadors to U.S. Washington Post, 11. januar 2011
2. 1 2  Al-Mughairy, Hunaina Sultan Ahmed Allgov.com, hentet 28. april 2013
**John David Cairns** (født 7. august 1966 i Greenock i Renfrewshire i Skottland, død 9. mai 2011 i London) var en britisk politiker.

David Cairns gikk på Notre Dame High School i Greenock, og fikk katolsk presteutdannelse ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma. Han fortsatte studiene ved Franciscan International Centre i Canterbury.

Fra 1991 til 1994 var han prest i sjelesorgen i Clapham. Han forlot presteskapet i 1994 og ble direktør for Christian Socialist Movement. 

I 1997 ble han assistent for den nettopp valgte Labour-parlamentarikeren Siobhain McDonagh, til kan selv ble parlamentsmedlem i 2001. I 1998 ble han valgt til *councillor*[*klargjør*] i London Borough of Merton og var det til 2002.

Han var medlem av Underhuset i London for Labour Party, innvalgt fra valgkretsen *Greenock and Inverclyde* i Skottland fra og med valget i Storbritannia i 2001. Han var den første representanten for denne valgkrets som var født i området. 

Fra 1. juli 2007 til 16. september 2008 Cairns som etterfølger etter George Foulkes, Baron Foulkes of Cumnock statssekretær for Skottland.

Referanser
----------

1. 1 2   UK Parliament ID ddDZw2FR[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BBC News Online, «Scottish Labour MP David Cairns dies»[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Account Suspended». *www.franciscans.ac.uk*. Arkivert fra originalen 25. desember 2018. Besøkt 27. januar 2019.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. desember 2018. Besøkt 7. november 2021.
4. ↑  «David Cairns». *The Herald Scotland*. 10. mai 2011.
5. ↑  BBC:Minister quits in Brown protest

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Sørstatshærens scener fra slaget
**Slaget ved Ezra Church** ble utkjempet den 28. juli 1864 i Fulton County i Georgia under den amerikanske borgerkrigen. Slaget var en del av Atlanta-felttoget, hvor generalmajor William T. Shermans Army of the Tennessee kjempet mot den konfødererte Army of Tennessee under kommando av generalløytnant John Bell Hood som forsvarte den viktige sydstatsbyen Atlanta.

Slaget
------

Shermans styrker strakte seg i en omvendt U-form omkring de nordlige forsvarsverker i Atlanta. Sherman besluttet å avskjære jernbanen fra Macon, som var forsyningslinjene for de konfødererte i Atlanta, og dermed tvinge den forsvarende armé til å trekke seg tilbake uten å bli utsatt for et frontalangrep. For å oppnå dette målet sendte han sin østligste armé under generalmajor Oliver O. Howard nord og vestpå rundt om resten av unionshærens linjer til den vestlige siden av Atlanta, hvor jernbanen førtes inn til byen.

Hood hadde forutsett Shermans manøvre, og flyttet sine tropper for å motstå unionshæren. Hood planla å avskjære dem ved et overraskelsesangrep. Selv om Hoods konfødererte tropper var i undertall i forhold til unionshæren, regnet han med at et overraskelsesangrep med en isolert styrke kunne lykkes.[]

Armeene møttes om ettermiddagen den 28. juli ved et kapell, Ezra Church. Uheldigvis for Hood var det ikke noe overraskelse for Howard, som hadde forutsett en slik manøver basert på sin kjennskap til Hood fra deres tid på West Point. Hans soldater ventet allerede i sine skyttergraver da Hood nådde fram. Den konfødererte hær angrep, men ble slått tilbake av unionshærens improviserte brystvern av bjelker og skinner. De konfødererte ble beseiret, om enn det lyktes for dem å forhindre at Howard nådde fram til jernbanelinjen. De samlede tap ble 3 562, hvorav sydstatene hadde 3 000 og unionshæren hadde 562. Blant de sårede var general Alexander P. Stewart som førte et korps under Hood.

Referanser
----------

* Foote, Shelby, *The Civil War, A Narrative: Red River to Appomattox*, Random House, 1974, ISBN 0-394-74913-8.
* National Park Service beskrivelse av slaget
* Animert fortelling om slaget ved Atlanta Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Battle of Ezra Church – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
***Boreas bortfører Oreithyia*** er et maleri fra omkring 1615 av den flamske maleren Peter Paul Rubens.

Motiv
-----

Motivet er hentet fra gresk mytologi og viser den bevingede vinterguden Boreas som bortrøver den athenske prinesse Oreithyia. Vinterguden har bulnende kinn, hvitt skjegg og hår og er iført en olivengrønn tunika. Han tvinger prinsessen opp i armene sine, mens hun stritter med all sin tyngde bakover. Prinsessen er drapert i hvitt og i rødt og har opprevne flettinger i håret. Under de to ses fire putti engasjert i en sneballkamp. Motivet fyller nesten hele billedflaten.

Mytologi
--------

Boreas var vintergud og gud for nordenvinden, en av de fire anemoiene. Han søkte en hustru og kidnappet og bortførte kong Erekhtheus av Athens datter, mens hun lekte med vennene sine ved en elvebredd. Sammen fikk paret blant andre barna Khione og de bevingede sønnene, boreadene.

Proveniens
----------

Bildet ble skjenket akademiet i Wien før 1822 av kunstsamleren Anton Franz de Paula Graf Lamberg-Sprinzenstein, og kan ses i Akademie der bildenden Künste under tittelen *Boreas entführt Oreithya* .

Referanser
----------

1. ↑  «Boreas entführt Oreithyia». *museum-digitalbrandenburg*. museum-digital.de. Besøkt 12. februar 2018.
2. ↑  «Boreas». *Theoi Project*. theoi.com. 2000. Besøkt 12. februar 2018.
3. ↑  «Boreas entführt Oreithya». akademiegalerie.at. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 12. februar 2018.

Portal: Kunst