recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Jersey Devil*** er den femte episoden i den første sesongen av science fiction-serien *The X-Files*. Den ble vist for første gang 8. oktober 1993 på Fox i USA.

Handling
--------

Episoden begynner med en scene i 1947 i New Jersey hvor en familie kjører gjennom en skog. De punkterer og da faren går ut, blir han dratt bort fra bilen. Politiet finner ham senere med ene foten spist av. De tror de ser det som spiste foten i en hule og skyter inn i mørket. I nåtiden (da episoden ble først vist) informerer Scully Mulder om en drapssak hvor en hjemløs mann ble funnet død i skogen i New Jersey minus en arm og en fot. Mulder tror det har en sammenheng med saken fra 1947 og forteller at politiet skjøt en naken mann som hadde menneskerester i magen. De drar til Atlantic City i New Jersey hvor de blir vist liket av mannen med merker etter mennesketenner. Detektiven som har saken gjør det klart at de ikke er velkommen. Scully velger å dra hjem mens Mulder blir igjen.

Mulder blir kjørt inn i parken til åstedet av en fra parkvesenet. Han blir forfulgt av noe som gjemmer seg mens han går tilbake til byen. I byen spør han de hjemløse om de kjente den døde uteliggeren. En mann forteller ham at han så noe rote i søppelet og gir Mulder en tegning. Om natten ser han noe menneskelignende som roter i søppelet. Han sniker seg nærmere, men det løper bort. Politier kommer og arresterer ham. På stasjonen krangler Mulder med detektiven og anklager ham for å holde tilbake bevis. Han ringer Scully som kommer oppover igjen og han forteller henne om det han så. Hun overtaler ham til å dra hjem og på veien tar Scully ham med til en professor som forteller ham at det er meget usannsynlig at en villmann som Mulder så finnes.

Tilbake i Washington får Mulder en telefon fra mannen som kjørte ham inn i parken. Mannen forteller Mulder at han fant et 6–8 måneder gammelt lik av en mann. Mulder drar tilbake med Scully og professoren, men det finnes ikke noe lik på likhuset. De drar dit Mulder sist så villmannen. Det viser seg å være en kvinne. Mulder finner henne, men hun kommer seg unna og rømmer inn i skogen. Politiet kommer også og jakter på henne. Hun agriper politiet og de dreper henne. Det viser seg at hun hadde unger og episoden slutter med at man ser at en unge gjemmer seg i skogen.

Gjesteskuespillere
------------------

* Claire Stansfield – The Jersey Devil
* Wayne Tippit – Detective Thompson
* Gregory Sierra – Dr. Diamond
* Michael MacRae – Ranger Peter Brullet
* Jill Teed – Glenna
* Tamsin Kelsey – Ellen
* Andrew Airlie – Rob
* Bill Dow – Dad
* Hrothgar Mathews – Jack
* Jayme Knox – Mom
* Scott Swanson – Officer # 1
* Sean O'Byrne – Officer # 2
* David Lewis  – Young Officer
* D. Neil Mark – S.W.A.T. Team Officer
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Langrenn/skiskyting |
| Paralympics |
| Gull | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 4x2,5 km |
| Sølv | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, sprint |
| Sølv | 2014 Russlands flagg Sotsji | Skiskyting, 15 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 10 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Skiskyting, 12,5 km |
| VM for funksjonshemmede |
| Gull | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 4x2,5 km  |
| Gull | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Skiskyting, 7,5 km  |
| Sølv | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 10 km  |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, sprint  |

**Grigorij Aleksandrovitsj Murygin** (russisk: Григорий Александрович Мурыгин, født 18. februar 1995) er en russisk funksjonshemmet skiskytter og langrennsløper. Han vant VM-gull i både langrenn og skiskyting i 2013, og vant fem medaljer ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji. 

I januar 2011 falt han under et tog, og etter mange operasjoner mistet han begge beina. Han begynte med friidrett samme år, og i 2012 begynte han med langrenn og skiskyting. Han debuterte internasjonalt i 2011, og konkurrerer i klassen LW12 for sittende utøvere. I friidrett konkurrerer han i klassen T54.

Karriere
--------

Murygin deltok i *Oita International* halvmaraton for rullestolløpere i oktober 2011, i Oita i Japan, som nest yngste deltaker, men han kom på 9.-plass av 291 deltakere. 

Han deltok ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013, der han deltok i både langrenn og skiskyting. I langrenn var han med å vinne gull på 4 x 2,5 km stafett, åpen klasse. I tillegg fikk han sølv på 10 km og bronse på sprinten. På 15 km kom han på 12.-plass. I skiskyting vant han 7,5 km, og han kom på 6.-plass på 15 km og 11.-plass på 12,5 km. 

Han representerte Russland ved de paralympiske vinterlekene 2014 i Sotsji, der han også deltok i både langrenn og skiskyting. Russland vant her langrennsstafetten på 4 x 2,5 km åpen klasse, og han fikk også sølv på langrennssprinten og bronse på 10 km. I skiskyting fikk han sølv på 15 km og bronse på 12,5 km.

Referanser
----------

1. ↑  Neva News - *On March the 11th the medal account of the Russian team has increased by ten awards* Arkivert 27. april 2014 hos Wayback Machine. besøkt 26. april 2014.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC Arkivert 26. april 2014 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
Kake Udon
Kitsune Udon
Mori udon
Kare udon
**Udon** (japansk: うどん, sjeldnere 饂飩 eller 餛飩; kinesisk: 烏冬, eller ofte 烏冬麵) er tykke nudler av hvete som er ofte brukt i de koreanske og japanske kjøkkener. Det sies at udon ble importert til Japan fra Korea via Kina i løpet av 500-tallet.[] Den opprinnelige udon var en 2–3 cm tykk pannekakeformet nudel og ble servert i en miso-basert suppe.[]

Vanlige udonretter
------------------

Udon serveres oftest i en mild buljong (som i retten *kake udon,* servert i *kakejiru* som er laget av dashi, japansk soyasaus (shoyu) og mirin), som er toppet med reke-tempura eller kakiage, eller fritert tofu.[]

Litteratur
----------

* Michael Ashkenazi und Jeanne Jacob: *Food culture in Japan*, Greenwood Publishing Group, 2003, ISBN 978-0-313-32438-3.
* Robb Satterwhite: *What's what in Japanese restaurants: a guide to ordering, eating, and enjoying*, Kodansha International, 1996, ISBN 978-4-7700-2086-4.
* James E. Kruger, Robert B. Matsuo und Joel W. Dick (Hrsg.): *Pasta and Noodle Technology*, American Association of Cereal Chemists, St. Paul, USA, 1996. ISBN 0-913250-89-9.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** NDL
 |
***Coelocorynus ruteri*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis
-------

Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse
----------

Arten lever i Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
					- Stammen Cryptodontini
						* Slekten *Coelocorynus* Kolbe, 1895
							+ ***Coelocorynus ruteri*** Antoine, 2003

Kilder
------

* Antoine, Ph. (2003) Révision du genre *Coelocorynus* Kolbe. *Coléoptères* 9(11): 127-150.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coelocorynus ruteri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Coelocorynus ruteri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Coelocorynus ruteri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Robert Foxworth** (født 1. november 1941 i Houston i Texas) er en amerikansk skuespiller som har opptrådt på film, teater og TV. 

Foxworth ble utdannet ved Lamar High School og han fikk oppmerksomhet for første gang som skuespiller på forskjellige teater-oppsetninger, spesielt i Washington, D.C. Blant hans mange roller på film og TV er Foxworth mest kjent for sitt arbeid på såpeoperaen *Falcon Crest* mellom 1981 og 1987. I denne serien spilte han rollen som Chase Gioberti, nevøen til Jane Wymans rollefigur, som eier en liten del av vingården som store deler av serien utspiller seg på.

Han spilte Bernard Chenowith i serien Six Feet Under fra 2001 til 2003, og hadde en hovedrolle i filmen *The Questor Tapes* fra 1974. Foxworth hadde også en gjestehovedrolle i den syvende sesongen av serien The West Wing og han var gjesteskuespiller i tv-serien Law & Order. Han har også hatt gjesteroller i TV-serier som Star Trek: Deep Space Nine, The Outer Limits, *Star Trek: Enterprise*, Stargate SG-1 og *Babylon 5*. Foxworth har gjort stemmeskuespill som den korrupte professor Hamilton i *Justice League Unlimited*. 

Han har også stemmen til Autobot Ratchet i filmversjonen av Transformers. Foxworth var en langvarig følgesvenn av Bewitched-stjernen Elizabeth Montgomery siden 1973, og de giftet i 1993. Hun døde etter to års ekteskap i 1995. Han er far til skuespillerne Bo Foxworth og Kristyn Foxworth som han fikk med sin første kone, Marilyn McCormick. Foxworth giftet seg med Stacey Thomas i 1998, og de bor sammen i Encinitas, California.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 41078, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.theatreworldawards.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Robert Foxworth på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Robert Foxworth i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Robert Foxworth på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Robert Foxworth på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Robert Foxworth på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Robert Foxworth på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Robert Foxworth hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Robert Foxworth hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Robert Foxworth hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

* (en) Robert Foxworth hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Uenes** er en bydel i Flekkefjord kommune i Agder. Den ligger på en stor fjellknaus, som er ca. 1 km. øst-vest og ca. 600 m. på det bredeste i nord-syd-retning.

Inntil 1945 var der tre gårder, (en med hønseri), noen utslåtter og resten et større område som etterhvert var blitt hovedsakelig furuskog. I tillegg var der noen hytter, et landsted og Flekkefjord Fotballklubbs grusbane. Adkomsten var kronglete – man måtte en kilometer ut av byen før en kunne starte på veien mot gårdene. Veistandarden var noen steder bedre enn gårdsvei. Fotgjengere hadde «snarveien» via *Springerbakken* og *Uenestrappen* (nå: *Ueneskleiva*) som gjorde turen nesten en km. kortere.

Avstanden til sentrum (snaut to km. til ytterpunktet Uenesodden, kortere med dagens veinett) gjorde at området ble hurtig utbygd etter krigen. Hovedutbygningen skjedde mellom 1950 og 1960. Veinettet ble lagt med strøm og vann/avløp i gateløpet, samt gatebelysning, og Husbanken finansierte en blanding av en- og tomannsboliger, og etterhvert rekkehus der de fleste var på to etasjer. Det etablerte seg tre dagligvarebutikker i området en av dem med selvbetjent fryseboksutleie.

Ytterligere veiforbedringer gjorde adkomsten enklere, og den videregående skolen med svømmehall og innendørs idrettshall kom til senere. Langs fjorden er der et stort antall båtstøer, noe som er mulig fordi der er liten tidevannsforskjell inne i fjorden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Else Marie Juul Hansen** (i Danmark kjent som *Else Marie*) (født 19. oktober 1904, død 12. august 2003) var en dansk skuespiller og operettesanger. Opprinnelig var Hansen danserinne på Pantomimeteatret i Tivoli.

Hun debuterte først som operettesanger i 1927 på Fønixteatret. I mange år sang hun hovedrollepartier på Casino, Apolloteatret, i provinsen og på turnéer i både Norge og Sverige.

Sine aller største suksesser oppnådde hun uten tvil på Nørrebros Teater og Det ny Teater fra slutten av 1930-tallet til omkring 1950, hvor hun bl.a. sang i operettene *Frederikke*, *Den glade enke*, *Grevinne Maritza*, *Bajaderen*, *Czardasfyrstinnen*, *Oklahoma* og *Flaggermusen* – og mange gange sammen med Hans Kurt. På Det ny Teater prestertee de to å synge sammen omkring 1000 ganger. De mange sangnumre er blitt foreviget på omkring 200 grammofonplater.

I 1952 ble Else Marie gift med sin 20 år yngre skuespillerkollega Holger Juul Hansen og dette ekteskapet varte i 12 år.

I hennes siste år er hun mest kjent for sin rolle som konsulinne Holm i tv-serien Matador. 

I sine siste år bodde hun i æresbolig i Skuespillerforeningens Hus og døde etter et langt og begivenhetsfullt liv i 2003 i en alder av nesten 99 år.

Referanser
----------

1. 1 2   Discogs, oppført som Else Marie, Discogs artist-ID 1347580, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0255616, besøkt 9. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Else Marie Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Else Marie Hansen i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Else Marie Hansen på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Else Marie Hansen på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) Else Marie Hansen på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (en) Else Marie Hansen hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Else Marie Hansen hos danskefilmstemmer.dk Rediger på Wikidata

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk biografisk leksikon **·** Dansk kvindebiografisk leksikon **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Geni **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Coelocorynus alatus*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis
-------

Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
					- Stammen Cryptodontini
						* Slekten *Coelocorynus* Kolbe, 1895
							+ ***Coelocorynus alatus*** Krikken, 2003

Kilder
------

* Antoine Ph. (2003) Révision du genre *Coelocorynus* Kolbe. Coléoptères 9(11):127-150.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coelocorynus alatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Coelocorynus alatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Coelocorynus alatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Kopp med uttrykket Uff da Ya'll (sic), en curiositet knyttet til The Norwegian Society of Texas 
**Uff da!** er et norsk uttrykk eller utrop som brukes for å uttrykke følelser når man har sett eller hørt om en vond og/eller uheldig hendelse. Det ble adoptert av norsk-amerikanere på 1800-tallet og brukes i USA den dag i dag.

Under den store emigrasjonen fra Norge på 1800-tallet og fram til tidlig 1900-tall flyttet utallige norske familier til USA i håp om en bedre tilværelse. Vel fremme var det om å gjøre å tilpasse seg dem amerikanske livsstilen så fort som mulig, og når barna var til stede, ble det derfor snakket engelsk. Allikevel klarte ett uttrykk å klore seg fast i talen, nemlig «uff da!». Uttrykket har etter hvert fått store tilhengerskarer blant norsk-amerikanerne i USA, såkalte *norskies*. Ifølge amerikanerne høres *uff da* ut akkurat som følelsen det skal uttrykke: et slags irriterende ubehag.

Noen ganger staver amerikanerne det oof-da, oofda, oof-dah, oofdah, huffda, uff-da, uffda, uff-dah, ufda, ufdah eller uf daa.

Man har tilsvarende på andre språk, engelsk oof, nederlandsk oef og tysk uff.

Uttrykket er hovedsakelig utbredt i de øvre nordvestområdene av USA. Her finner man alt fra matvarekjeder til bryggeri, chips og vodka som bærer navnet *Uff da* på sine produkter.

* Uff-Da Airport, som ligger i Stoughton, Wisconsin
* Uffda Fest!, en årlig begivenhet holdt i Spring Grove, Minnesota
* Uff Da Days, en årlig begivenhet holdt i Ostrander, Minnesota
* Uffda Day Fall Festival, en årlig begivenhet holdt i Rutland, North Dakota
* Uff Da Travelers
* Uff Da Hill Road, Eastsound, Washington
* Northwest Uff Da Lane, Silverdale, Washington
* Uffda Drive, Condon, Montana
* Uffda Road, Whitehall, Montana
* Uffda Lane Northeast, Bemidji, Minnesota

Referanser
----------

1. ↑  Kfr. nettstedet Lawzone.com (en)
2. ↑  Halvoffisiell blog for Sons of Norway
3. ↑  ThorNews (18. april 2012). «‘Uff da!’ – A Piece of Norway in the U.S.» **(engelsk)**. Besøkt 31. mars 2021.
4. ↑  Uff-da Airport, Stoughton, Wisconsin Airport-data.com
5. ↑  «UffDa Fest!». *UffDa Fest!* **(engelsk)**. Besøkt 31. mars 2021.
6. ↑  «City of Ostrander - Uff Da Days». *cityofostrander.com*. Arkivert fra originalen 25. august 2018. Besøkt 31. mars 2021.
7. ↑  «Uffda Day | Rutland, North Dakota». *rutlandnd.com* **(engelsk)**. Besøkt 31. mars 2021.
8. ↑  «UFF DA TRAVELERS». *UFF DA TRAVELERS* **(engelsk)**. Besøkt 31. mars 2021.
**Bernt Kristoffer Stangholm** (født 19. mars 1920, død 9. oktober 2012 på Sandøya i Tvedestrand) var en norsk jurist og diplomat.

Stangholm vokste opp i Risør som sønn av en hvalfanger, og dro selv til sjøs som 17-åring. Han arbeidet da blant annet mellom Singapore og Japan. Han var fargeblind og kunne derfor ikke la seg verve til marinen. Han returnerte til land og var lærer i handelsfag.

I 1947 begynte han i Utenriksdepartementet (UD). De første årene var han ansatt ved UDs kontorer i London, og kombinerte oppholdet der med å ta juridisk embedseksamen. Han flyttet deretter over havet til generalkonsulatet i New York, og ble deretter generalkonsul i Minneapolis.

Etter noen år som ambassadesekretær ved FN-delegasjonen i New York ble han i 1972 utnevnt som sekretær til utenrikskomiteen i Stortinget. Som sekretær i FN-delegasjonen var hans arbeidsfelt havrett. Han samarbeidet tett med både Jens Evensen og Arne Treholt. Han ble i Norge i kun tre år før han i 1975 dro tilbake til USA og Washington som ambassaderåd. Fra 1981 var han generalkonsul i Los Angeles før han i 1985 ble utnevnt som ambassadør i Teheran. Han ble der til 1988, da han som 68-åring pensjonerte seg.

Stangholm døde på Sandøya i Tvedestrand i oktober 2012.

Referanser
----------

1. ↑  tvedestrandsposten (10. oktober 2012): *Bernt Stangholm er død*, hentet 18. oktober 2012
**Odd Kåre Rabben** (født 4. mars 1976, død 18. februar 1993) ble kjent i Norge som en av de første som sto frem som hiv-positiv etter at han hadde blitt smittet gjennom et infisert blodprodukt som han trengte fordi han hadde hemofili. 

Rabben hadde tre eldre brødre, og to av disse var også blødere. Det fantes ingen medisiner mot hiv/aids da Rabben ble syk. Odd Kåre Rabben ble diagnostisert med hiv i mai 1985, og i september 1989 hadde han fullt utviklet aids. Den 18. september 1990 sto Rabben offentlig frem som hiv-positiv. På denne tiden ble hiv vanligvis forbundet med homofili. Den 6. februar 1992 ble Rabben invitert på besøk til kongen og dronningen på slottet.

Rabben døde før han fylte 17 år. Før han døde spilte han inn en kassett (*Ei hand å holde i*) med sanger, og han opprettet *Odd Kåres støttefond til hiv-forskning på Rikshospitalet*, som inntektene fra kassetten gikk til. Hans mor, Vigdis Vik, publiserte boken *Ei hand å holde i* om sønnens liv og hans kamp mot hiv og aids. Boken ble utgitt på Lunde forlag.

Referanser
----------

1. ↑  *«Alt han gjorde, alt han betydde. Odd Kåre var et lys for veldig mange»*, VG, 16. februar 2013
***Trielasmus*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 12,5 - 14 millimeter), slank, blank, svart smeller. Oversiden er fint hårete. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen, tynne. Pronotum er klokkeformet, bakhjørnene trukket ut bakover. Dekkvingene har tydelige punktstriper.

**Larvene** er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis
-------

Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.

Utbredelse
----------

Artene er utbredt i den neotropiske økosonen (Brasil, Bolivia, Argentina).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
					- Stammen Ampedini Gistel, 1856
						* Understammen Dicrepidiina Candéze, 1859
							+ Slekten ***Trielasmus*** Blanchard, 1846
								- *Trielasmus varians* Blanchard, 1846

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av *Cyathodera longicornis*. Besøkt 28.10. 2019
* (en) *Trielasmus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
**Tricorythidae** er en familiegruppe av døgnfluene. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Men de fleste lever lengre enn ett døgn.

Utseende
--------

De voksne døgnfluene er små til middelsstore (vingelengde 3–9 mm), slanke, svarte eller mørkbrune døgnfluer med ett par vinger og lange, tynne bein - hos hannen er frambeina like lange som kroppen. Fasettøynene er temmelig små og bredt skilte hos begge kjønn. Hodet har gjerne noen små knøler ved bak-kanten. Forvingene har tallrike tverr-årer, den bakre delen er velutviklet. Bakvinger mangler. Nymfene er kraftig bygde, avlange, hodet er rundet med små fasettøyne, beina er kraftige og middels lange, ytterst med lange, krumme klør. Trakégjellene på andre bakkroppsledd ner store og mer eller mindre trekantede. Nymfene er 3–10 mm lange.

Levevis
-------

Nymfene lever i rennende vann, eller i strandsonen i stillestående vann, helst på sandbunn, men også mellom planter. De kryper rundt på bunnen, svømmer dårlig, og samler sammen ulike spiselige partikler, eller de er planteetere. Utviklingen er forholdsvis rask, to generasjoner hver sommer er vanlig, men de kan ha en nokså lang diapause som egg, dette er også overvintringsstadiet. De voksne døgnfluene klekkes tidlig på morgenen, hannene litt før hunnene, og svermer gjerne midt på dagen.

Utbredelse
----------

Familien, slik den her er avgrenset, ser bare ut til å finnes i Afrika. Ikke-afrikanske grupper som har vært ført til Tricorythidae, regnes i dag til andre familier.

Systematisk inndeling
---------------------

Inntil nylig ble gruppene Leptohyphidae, Machadorythidae, Dicercomyzidae og Ephemerythidae, noen ganger også andre Ephemerelloidea, regnet til denne familien. 

**Treliste**
* Ordenen døgnfluer (Ephemeroptera)
	+ Overfamilien Ephemerelloidea
		- Familien Tricorythidae Lestage, 1942
			* Underfamilien Madecassorythinae Elouard & Oliarinony, 1997 – Madagaskar
				+ Slekten *Madecassorythus* Elouard & Oliarinony, 1997 – 4 arter
				+ Slekten *Spinirythus* Oliarinony & Elouard, 1998 – 3 arter
			* Underfamilien Ranorythinae Oliarinony & Elouard, 1997 – Madagaskar
				+ Slekten *Ranorythus* Oliarinony & Elouard, 1997 – 2 arter
			* Underfamilien Tricorythinae Lestage, 1942
				+ Slekten *Tricorythus* Eaton, 1868 – 20 arter

Kilder
------

* 
* Jacobus, L.M. og McCafferty, W.P. (2006) Reevaluation of the phylogeny of the Ephemeroptera infraorder Pannota (Furcatergalia), with adjustments to higher classification. *Transactions of the American Entomological Society* 132: 81-90.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Tricorythidae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tricorythidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Tricorythidae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Tricorythidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Tricorythidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
* CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) Arkivert 9. juli 2009 hos Wayback Machine. (engelskspråklig)
* Norsk Entomologisk forening
Dagens produksjonssted i Indira-Gandhi-Strasse
**Berliner Kindl Schultheiss-bryggeriet** (tysk:*Berliner-Kindl-Schultheiss-Brauerei GmbH*) er et bryggeri i Tysklands hovedstad Berlin. Bryggeriet ble stiftet i 1842 av August Heinrich Prell som produserte egen malt. Det ble i 1853 kjøpt av Jobst Schultheiss som ga det sitt eget navn. Bryggeriet ble i 1891 sammenslått med blant andre Tivoli Brauerei i Kreuzberg og startet da virksomhet i Schönhauser Allee som idag (2013) er tilholdssted for kultursenteret Kulturbrauerei. *Berliner-Kindl-Schultheiss* holder i dag til i Indira-Gandhi-Strasse, i det opprinnelige produkssjonsstedet for Brauerei Gabriel & Richter, senere kalt Kindl-Brauerei.

Bryggeriet produserer blant annet øl-merkene Berliner Pilsner, Berliner Kindl, Schultheiss og Berliner Bürgerbräu.

Bildegalleri
------------

* Reklameplakat fra 1910Reklameplakat fra 1910
* Utkjøring av øl fra bryggeriet i Neukölln i 1933Utkjøring av øl fra bryggeriet i Neukölln i 1933
* Berlin-Schöneweide: Schultheiss Brauerei (1898-1959), deretter Bärenquell Brauerei.Berlin-Schöneweide: Schultheiss Brauerei (1898-1959), deretter Bärenquell Brauerei.

Referanser
----------

1. ↑  «Bryggeriets internettside». Arkivert fra originalen 17. juli 2006. Besøkt 8. mai 2013.

Litteratur
----------

* Erich Borkenhagen: *125 Jahre Schultheiss-Brauerei*, Berlin 1967
* Hasso Spode: *Der Kreuzberg und das Bier. Geschichte und Vorgeschichte der Schultheiss-Brauerei*, i *Jahrbuch der Gesellschaft für die Geschichte des Brauwesens (GGB)* 1993, s. 118-135

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Berliner-Kindl-Schultheiss-Brauerei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Lokalene i Indira-Gandhi-Strasse på Berlins liste over kulturminnesmerker[*død lenke*]

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** MusicBrainz
 |
Minnestøtte over Arvid Storsveen på Arvid Storsveens plass på Blindern i Oslo**Arvid Kristian Storsveen** (født 9. juli 1915 i Aker, død 27. april 1943 i Oslo) var en norsk sivilingeniør og motstandsleder under andre verdenskrig.

Storsveen tok ingeniørvåpenets befalsskole og studerte deretter ved Norges tekniske høyskole i Trondheim. Under felttoget i Norge i 1940 deltok han i kampene på Ringerike ved Ingeniørregimentet (INGR) som fenrik og troppsjef i 2. Pionerkompani (Pikp 2). Etter kapitulasjonen engasjerte han seg raskt i motstandsarbeid.

Storsveen startet etterretningsvirksomhet, som etter hvert ble slått sammen med XU. Da lederne i XU måtte flykte høsten 1941, ble Storsveen ny leder for organisasjonen. I juli 1942 måtte han selv flykte til Sverige og ledet så organisasjonen derfra, med Øistein Strømnæs som leder i Oslo. Under et besøk i Oslo 1943 gikk Storsveen i en felle og ble skutt og drept av Gestapo. Tyskerne fant imidlertid aldri ut hvem de hadde drept; Storsveen hadde falske papirer, og for XUs videre eksistens var det et hell i tragedien.

Utmerkelser
-----------

Storsveen ble i statsråd 13. august 1943 post mortem tildelt *Krigskorset* med sverd. I den hemmelige innstillingen het det at «Storsveen ved sitt mot og sin handlekraft har utmerket seg på en fremrakende [sic] måte».

|  |  |
| --- | --- |
| Utmerkelser

|  |
| --- |
| Krigskorset |

 |

I 1990 fikk en plass på Blindern i Oslo navnet Arvid Storsveens plass.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Arvid Kristian Storsveen, Norsk biografisk leksikon ID Arvid\_Storsveen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Hertzberg, Niels (1960). *Operasjonene på Ringerike og Hadeland*. Oslo: Gyldendal.
3. ↑  Erik Gjems-Onstad (red.): *Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren*, Oslo: Grøndahl-Dreyer, 1995, s. 110.

Eksterne lenker
---------------

* NorgesLexi om Arvid Storsveen
* Store norske leksikon om Arvid Storsveen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
***Captain Abu Raed*** er den første spillefilmen som er produsert i Jordan på over 50 år.[]

Handling
--------

Abu Raed arbeider på flyplassen Dronning Alia internasjonale lufthavn i Amman. Etter å ha oppdaget utstyr fra en ansatt i Royal Jordanian i en søppel-kasse, tror noen barn at han er en ordentlig pilot, og barna ber ham fortelle historier om alle eventyrene som de tror han har vært med på. Han forteller om sine fiktive reiser til England, Frankrike og New York, og bruker kallenavnet "Captain Abu Raed"

Men et eldre barn, Murad, vet hvem Abu Raed egentlig er, og ønsker å bevise at de andre barna tar feil. Murad reiser sammen med de andre barna til flyplassen for å vise dem sannheten om Abu Raed. Barna blir sønderknuste når de får øye på deres store idol som skrubber gulvet på flyplassen. Abu Raed blir kjent med Nour, en vakker kvinnelig pilot. Abu Raed må også forholde seg til Tareq, et av barna han fant på historier til - hvis far fikk ham til å selge ting på gaten for å tjene penger - i stedet for å gå på skole.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Captain Abu Raed* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Captain Abu Raed* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Captain Abu Raed* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Captain Abu Raed* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Captain Abu Raed* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Captain Abu Raed* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Captain Abu Raed* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film
***Dad's Army*** er en britisk militær-komedie fra 2016. Filmen er regissert av Oliver Parker, skrevet av Hamish McColl, og har Bill Nighy, Catherine Zeta-Jones, Michael Gambon og Toby Jones i noen av de fremste rollene. Den er basert på den britiske komiserien med samme navn som gikk på BBC fra 1968 til 1977. Det ble også laget en filmversjon i 1971.

Sammendrag
----------

Det er vår 1944, og invasjonen av Normandie nærmer seg. Nazistene ønsker etterretning om invasjonen, og de sender sin beste spion til en by i England, Walmington-on-Sea. I byen er kaptein Mainwaring og det britiske Heimevernet ansvarlig for sikkerheten. En journalist, Rose Winters, kommer for å rapportere om motiver og aktiviteter til kaptein Mainwaring og hans tropp, angivelig for et magasin kalt The Lady. Kaptein Mainwaring og hans nestkommanderende sersjant Wilson har problemer med resten av folket i området, spesielt ektefellene til medlemmene av troppen.

I mellomtiden oppdager det britiske MI5 et radio-signal sendt fra Walmington-on-Sea mot Berlin, antatt å komme fra en hemmelig spion for nazistene. MI5 sender major Cunningham og kaptein Meeks som møter kaptein Mainwaring og informerer ham om fiendens tilstedeværelse. Denne nyheten gir Heimevernet i området en mulighet til å finne spionen, og gjøre en virkelig forskjell i krigen. På patrulje sammen med troppen sin oppdager Winters at invasjonen kommer til å gå mot Normandie. Rose Winters påstår at spionen var sersjant Wilson. Kaptein Mainwaring tror på Rose, og får arrestert Wilson. Men samtidig stilles det spørsmål ved journalisten, og det oppdages at Rose opprinnelig har hjemme-adresse i Berlin.

Rolleliste
----------

* Bill Nighy som Sergeant Wilson
* Catherine Zeta-Jones som Rose Winters
* Michael Gambon som Private Godrey
* Toby Jones som Captain Mainwaring
* Mark Gatiss som Colonel Thaekes
* Alison Steadman som Mrs. Fox
* Sarah Lancashire som Mrs. Pike
* Blake Harrison som Private Pike
* Tom Courtenay som Lance Corporal Jones
* Daniel Mays som Private Walker
* Bill Paterson som Private Frazer
* Emily Atack som Daphne
* Annette Crosbie som Cissy Godfrey
* Julia Foster som Dolly Godfrey
* Holli Dempsey som Vera
* Ian Lavender som Brigadier Pritchard
* Felicity Montagu som Mrs. Mainwaring
* Martin Savage som Warden Hodges
* Frank Williams som The Reverend Timothy Farthing
* Mark Tandy som Agent Cunningham

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dad's Army* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Dad's Army* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dad's Army* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dad's Army* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dad's Army* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Dad's Army* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Dad's Army* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Jesse Kellerman** (født 1. september 1978) er en roman- og skuespillforfatter. Hans første roman er *Sunstroke*, utgitt av Putnam i januar, 2006. Hans andre roman, *Trouble*, ble publisert i januar, 2007. For skuespillet sitt, *Things Beyond Our Control*, fikk han prinsesse Grace-prisen, som blir gitt til USAs mest lovende skuespillforfatter. Han er sønn av de kjente krimforfatterne Faye Kellerman and Jonathan Kellerman. En tid var han første gitarist for Los Angeles baserte Indie rockebandet *Don't Shoot the Dog*.

I 1994 publiserte han en bok med barnepoesi *Daddy, daddy, can you touch the sky?* med Jonathan Kellerman (ISBN 0-553-07324-9).

Referanser
----------

1. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 80893[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 206482, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC
 |
Håndlagede klinkekuler fra Vest-Afrika.
Lek med nøtter. Romersk barnesarkofag fra omkring år 270-300. Museum Pio Clementino, Vatikanet
Detalj fra Bruegels Barns lek
En **klinkekule** er en kuleformet leke. I dag masseproduseres de i glass, men de kan også være laget av porselen, marmor, metaller eller plast. Klinkekulene brukes til mange ulike varianter av enkle kastespill, de er både barnelek, samleobjekter og spilles i store internasjonale turneringer.

Klinkekuler er en gammel type leketøy, og kjennes fra store deler av verden langt tilbake i historien. For eksempel har objekter som likner på klinkekuler vært funnet i arkeologiske utgravninger nær Mohenjo-daro, og Bruegel inkluderte klinkekuler i sitt verk Barns lek.

Klinkekuler ble først masseprodusert på 1800-tallet, og i Norge ble tidlig Egersund Fayancefabrik en av de viktigste produsentene. Deres klinkekuler ble kalt mabliss.

Se også
-------

* Mabliss

Referanser
----------

1. ↑  Artikkel om klinkekulenes historie på Mentalfloss
2. ↑  'Mabliss', Egersund byhistoriske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Jesse James Garrett** er en UX-designer fra San Francisco, California. Garrett vokste opp i Florida, og bodde i Los Angeles i omtrent fem år før han flyttet til San Francisco i 1999. Han startet å jobbe innen web allerede i 1995, først som skribent og webutvikler, deretter som webdesigner og informasjonsarkitekt. I 2001 startet Garrett firmaet Adaptive Path for å hjelpe folk med å løse problemer med brukeropplevelsen. Garrett er i tillegg kjent for diagrammet med tittelen The Elements of User Experience, som fikk stor oppmerksomhet innen webdesign tidlig på 2000-tallet. Diagrammet ble hovedtemaet i boka med samme navn, som ble utgitt i 2002. I en artikkel fra 2005 tegnet Garrett begrepet Ajax for å beskrive den asynkrone teknologien bak nye tjenester som Google Maps og Google Suggest, samt den resulterende brukeropplevelsen som gjorde det mulig å bla uten forstyrrelser ved å eliminere omlasting av hele siden. Året etter vant han prisen *Wired Magazine’s Rave Award for Technology*.

### The Elements of User Experience

Diagrammet *The Elements of User Experience* består av de fem elementene strategi, omfang, struktur, skjelett og overflate, og representerer hvert sitt plan i en iterativ designprosess. Hvert plan er avhengig av planet under det – valgene du tar i hvert plan, påvirker valgene som blir tilgjengelige på neste plan. Prosessen starter med en strategi, og ender opp med en overflate, med mange små og store avgjørelser i mellom. Starten av prosessen er abstrakt, hvor man fokuserer på å utvikle en strategi med strategiske mål. Slutten av prosessen omhandler et mer detaljert hi-fi utseende av produktet, tjenesten eller nettsiden.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Jesse James Garrett: Om».
3. ↑  «Adaptive Path». Arkivert fra originalen 26. oktober 2019.
4. ↑  «The Elements of User Experience» (PDF).
5. ↑  «The Elements of User Experience: Book».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Mala Wang-Naveen** (født 18. august 1976) er en norsk forfatter og kommunikasjonssjef i SINTEF Digital. Hun arbeidet tidligere som anmelder og kommentator i *Aftenposten*.

Karriere
--------

Mala Wang-Naveen begynte som kommunikasjonsrådiver i 2016. Før det var hun journalist i Aftenposten. I 2010 debuterte Wang-Naveen som romanforfatter med *Desiland* på Aschehoug Forlag. Romanens hovedpersoner er den norsk-indiske familien Mehta og handlingen er lagt til Stovner og Grønland i Oslo og Mumbai i India. Hun har tidligere også bidratt på tekstantologiene «Svart på hvitt» og «Rosa prosa». I mars 2013 utga hun boken *Den globale baby*, som handler om surrogatmødre i India. Anne Holt kalte boka "Et absolutt must read for alle surrogatimotstandere. Og tilhengere. Og for dem som ikke vet hva de skal mene."

På bloggen desiland.no kan man lese om Mala Wang-Naveens bokprosjekter. I mai 2022 kommer det en ny bokutgivelse.

Bakgrunn
--------

Mala Wang-Naveen, som selv har indisk opphav, vokste opp på Stovner nord i Groruddalen og gikk på Rommen skole. Hun har en master i litteraturformidling, og mellomfag i medievitenskap. Hun er gift og bosatt på St. Hanshaugen i Oslo.

Hennes ti år yngre søster Neha Naveen (f. 1986) er representert i Amnesty Internationals antologi *Akkurat nå* med en novelle.

Referanser
----------

1. ↑  «Mala Wang-Naveen - Management and Staff - SINTEF Digital». *SINTEF* **(engelsk)**. Besøkt 18. oktober 2020.
2. ↑  Eckblad, Bjørn (5. februar 2019). «Mala Wang-Naveen mener den nye arbeidsplassen hennes er «et digitalt kinderegg»». *www.dn.no*. Besøkt 18. oktober 2020.
3. ↑  «Den globale baby». Aschehoug.no. Arkivert fra originalen 23. september 2015. Besøkt 18. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Mala Wang-Naveen offisielle hjemmeside

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Må ikke forveksles med Dødball (fotball).
En dødballbane som viser fordeling av område. Målene bestemmes selv og tilpasses gjerne banen man spiller på.
**Dødball** (også kalt **brentball**) er et ballspill som har en del likheter med slåball. Dødball eller brentball er en barneversjon av idretten baseball.

Historie
--------

Dødball er først nevnt i aviser helt tilbake i 1935, hvor det ble skrevet at det ble «spilt i skolegårder av både gutter og jenter».

Ballspillet
-----------

### Bane

Banen er rektangulær. Et område langs den ene kortsiden er gitt til «innelaget», resten av banen tilhører «utelaget». Utover denne banehalvdelen spres det med jevne mellomrom i en halvsirkel noen ringer (av tau, rockeringer, tegnet opp eller lignende) som underveis i spillet er fristeder for innelaget.

### Spillets gang

Lagene deles i to, et «utelag» og et «innelag», og det er vanligvis ca. like mange på hvert lag. En fra utelaget skal stå på *døboksen* (i *dø*), resten av utelaget skal stå ute.

Innelaget starter med ballen, og en fra dette laget skal slå ballen (en tennisball) med et balltre. Når personen har slått ballen, skal vedkommende løpe rundt banen, fra høyre til venstre. De som spiller på utelaget, skal prøve å fange ballen og kaste den til personen som står i «dødboksen». Personen i dødboksen spretter ballen i bakken og roper «Dø!». Dersom personen som løper ikke er kommet rundt på den ene runden og heller ikke står i noen av sirklene som ligger utover og er fristed for ham/henne, er vedkommende «død». Han/hun kan frigis dersom en av lagkameratene klarer å løpe hele banen rundt på sitt eget slag.

Dersom det bare er en person igjen «inne» (alle andre på laget er ute på banen), har siste person tre slag (ni forsøk). Dersom vedkommende ikke lykkes og ingen kommer inn i løpet av de tre slagene, bytter inne- og utelaget plass.

Ute- og innelaget bytter også plass dersom en fra utelaget fakker ballen med en hånd (enhåndspol eller lyre), eller to ganger med to hender (tohåndspol).

### Poengfordeling

Hvis en person greier å løpe rundt hele banen på første forsøk får laget et poeng. Lagene bytter når et av lagene har tre poeng. Det laget med flest poeng til slutt, vinner.

Dødball eller brentball er en forenklet versjon av baseball, og blir brukt på unge baseballag for å lære dem spillets prinsipper. Hovedforskjellen er at det er mange «frifelt» i dødball, mens det ofte bare er to frifelt i slåball: ett ved slagsonen og ett på andre siden av banen.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Lærersaken fra Varhaug». *1ste Mai* (45 utg.). Arbeiderpartiet. 22. februar 1935. s. 1.
2. ↑  *Stavangeren*. 15. mars 1947. s. 8.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. 1 2 3  «Dødball | Aktivitetskassen». Besøkt 21. september 2022.
**Anton Gogeisl** (kinesisk: 鲍友管, 鮑友管, pinyin: *Bào Yǒuguǎn*, født 30. oktober 1701 i Siegenburg i Tyskland, død 12. oktober 1771 i Beijing i Kina) var en tysk jesuitt og misjonær.

Biografi
--------

Etter ordensinntreden og studium ved universitetet i Ingolstadt i Bayern reiste han og flere andre jesuitter som misjonærer til Kina i 1736. I Macao fikk han sin avsluttende forberedelse på sitt virke i Kina ved jesuittenes universitetskollegium São Paulo.

Så kom han til Beijing. Der eleverte den unge Qianlong-keiseren ham til mandarin. I 1746 etterfulgte Gogeisl sin landsmann og mentor Ignaz Kögler i embedet som president for det astronomisk-matematiske byrå ved det keiserlige hoff. Han var medforfatter av det store astronomiske verk *I siang kao tscheng* (35 bind).

Etter at pave Benedikt XIV satte sluttstrek for ritestriden i Kina 1742/44 ved å forby de jesuittiske akkomodasjoner, tiltok keiserhusets press mot misjonærene. Men Gogeisl kunne på grunn av sine kunnskaper fortsette uforstyrret i sitt embede til sin død. 

Han ble gravlagt på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.

Referanser
----------

1. ↑  Huang Qichen: *«The First University in Macau: The Colégio de São Paulo»*, i John W. Witek (red.): *Religion and Culture: An International Symposium Commemorating The Fourth Centenary of the University College of St. Paul – Macau, 28 November to 1 December 1994*, Macau: Instituto Cultural de Macau, 1999, s. 257-260

Litteratur
----------

* Siegfried Hofmann: Die Jesuiten in Ingolstadt, 1991, bearbeitet von Kurt Scheuerer, 2004
* A. Huonder: Deutsche Jesuitenmissionäre des 17. und 18. Jahrhunderts, Freiburg 1899

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

  

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
***Døden leker blindebukk*** (originaltittel: *Il gatto a nove code*) er en italiensk giallo fra 1971 regissert av Dario Argento.

Handling
--------

En ukjent person bryter inn i Terzi Medical Institute, men stjeler tilsynelatende ingenting. Calabresi, en doktor ved instituttet, betror til sin forlovede, Bianca Merusi, at han vet hvem som brøt seg inn i instituttet og hvorfor. Han ønsker å presse denne personen, men tyven dreper ham. En paparazzi-fotograf får Calibresis fall, men ikke morderen, på kamera. Reporter Carlo Giordani har dekket etterforskningen, og skriver en artikkel om Calabresis dødsfall - inkludert fotografiet. Franco "Cookie" Arnò, en middelaldrende blind mann som tidligere var reporter, og hans niese Lori besøker Carlo etter å ha lest artikkelen. Franco har inntrykk av at fotografiet ble beskåret før det havnet i avisen, og fotografen bekrefter dette.

Men etter at de har bedt fotografen om å skrive ut hele fotografiet, blir han også drept. Morderen tar med seg fotografiet kort tid før Carlo, Franco og Lori ankommer. Instituttet forsket på XYY-syndrom, og tror at personer med dette kromosomet har en "kriminell" tendens. Carlo og Franco etterforske saken videre, til tross for at de mottok en truende beskjed fra drapsmannen. Men en kveld unngår både Carlo og Franco separate forsøk på å drepe dem. Senere blir Franco og Carlo kontaktet og avslører at han har kidnappet Lori, og kommer til å drepe henne med mindre de slutter å etterforske. De forstår at drapsmannen kommer til å drepe Lori uansett, og de kontakter politiet.

Medvirkende
-----------

* Karl Malden: Franco Arno
* James Franciscus: Carlo Giordani
* Catherine Spaak: Anna Terzi
* Tino Carraro: prof. Fulvio Terzi
* Pier Paolo Capponi: politisjef Spimi
* Horst Frank: prof. dr. Braun
* Rada Rassimov: Bianca Merusi
* Aldo Reggiani: dr. Casoni
* Carlo Alighiero: dr. Calabresi

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Døden leker blindebukk* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Døden leker blindebukk* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Døden leker blindebukk* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Døden leker blindebukk* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Døden leker blindebukk* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Døden leker blindebukk* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Døden leker blindebukk* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Døden leker blindebukk* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Døden leker blindebukk* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Døden leker blindebukk* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |