recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jiujiang
Jiujiang jernbanestasjon
Jiujiang i Jiangxi
Yanshuiting i Jiujiang
***Jiujiang** har også andre betydninger.*
**Jiujiang** (kinesisk: 九江; pinyin: *Jiǔjiāng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Jiangxi i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2006) til 4 662 000 innbyggere.

Administrative enheter
----------------------

Jiujiang består av to bydistrikter, ni fylker og ett byfylke:

* Bydistriktet Xunyang (浔阳区), 50 km², 280 000 innbyggere, regjeringssete;
* Bydistriktet Lushan (庐山区), 548 km², 260 000 innbyggere;
* Fylket Jiujiang (九江县), 911 km², 340 000 innbyggere;
* Fylket Wuning (武宁县), 3 507 km², 350 000 innbyggere;
* Fylket Xiushui (修水县), 4 504 km², 760 000 innbyggere;
* Fylket Yongxiu (永修县), 2 035 km², 360 000 innbyggere;
* Fylket De'an (德安县), 927 km², 220 000 innbyggere;
* Fylket Xingzi (星子县), 719 km², 230 000 innbyggere;
* Fylket Duchang (都昌县), 1 988 km², 720 000 innbyggere;
* Fylket Hukou (湖口县), 669 km², 270 000 innbyggere;
* Fylket Pengze (彭泽县), 1 542 km², 340 000 innbyggere;
* Byfylket Ruichang (瑞昌市), 1 423 km², 430 000 innbyggere.

Samferdsel
----------

### Jernbane

Nanchang-Jiujiang intercity høyhastighetsjernbane betjener området.

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

### Vei

Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Nanchang og Guangzhou.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jiujiang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Torbjørn Frøysnes** (født 11. desember 1946) er en norsk diplomat og politiker for Høyre.

Frøysnes er født i Arendal, men vokste opp på Byglandsfjord. Han er utdannet cand.polit. fra Universitetet i Oslo fra 1973 og startet som aspirant i Utenriksdepartementet (UD) samme år. Han tjenestegjorde som attaché og ambassadesekretær ved ambassaden i Bonn 1975-78. Han var medlem av forhandlingsdelegasjonen til KSSE-konferansen i Madrid 1979-80. Fra 1981 var han førstekonsulent i UD. Samme år ble han personlig sekretær for utenriksminister Svenn Stray. I årene 1984–1986 var Frøysnes statssekretær i Utenriksdepartementet. 

Frøysnes var 1. vararepresentant til Stortinget fra Aust-Agder i perioden 1989–1993. Han var administrerende direktør i det nasjonale organ for markedsføring av norsk reiseliv, NorTravel Marketing (NORTRA), i perioden 1988–1995. Mellom 1995 og 1999 var han ministerråd ved den norske ambassaden i Bonn, hvor han tidligere hadde vært attaché. Fra 1993 - 2003 var han avdelingsdirektør i Handelspolitisk avdeling i UD, og ambassadør og sjefforhandler for handel med tjenester, GATS, i WTO. Han ble i 2003 utnvent til Norges ambassadør til Europarådet i Strasbourg.Fra 2008-2017 var han EU-ambassadør for Europarådet i Brussel.

27. august 2004 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

Referanser
----------

1. ↑  Hvem Hva Hvor 1985 side 87
2. ↑  Om Torbjørn Frøysnes i SNL

Eksterne lenker
---------------

* (no) Torbjørn Frøysnes hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Torbjørn Frøysnes hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Stortinget
 |
***Dorcus ratiocinativus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, halvblank, mørkbrun hjortebille. Antennene består av et langt, krumt, kølleformet skaft og en vifte av korte, spredte, bladformede ledd. Hannens kjever er kraftige, krumme, med en kraftig tann midt på oversiden, omtrent så lange som hodet. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet, betydelig avsmalnende bakover, i den bakre delen med en skrå grop på hver side. Dekkvingene er jevnbrede uten punktstriper. Hunnen ligg ner hannen bortsett fra at hodet er mindre og kjevene ikke forstørrede.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær. De voksne billene er aktive på sommerdager.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det nordlige India, Nepal, Bhutan, Bangladesh og Tibet.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Gruppen Dorcini
						* Slekten *Dorcus* MacLeay, 1819
							+ ***Dorcus ratiocinativus*** Westwood, 1871

Eksterne lenker
---------------

* Lucanidae du Monde - nettside om arten
* (en) *Dorcus ratiocinativus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Dorcus ratiocinativus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**«The Telltale Head»** var den åttende episoden i den animerte TV-serien *The Simpsons*.

Handling
--------

Episoden starter med slutten. Homer og Bart er jaget av hele byen og Bart spør om å fortelle en forklaring. På spørsmål om hvor lang tid den tar, svarer han 20 minutter og fem sekunder; lengden på episoden. Deretter kommer begynnelsen.

Bart får et tilbud om å være med de verste guttene på skolen: Jimbo Jones, Kearney og Dolph. Det viser seg at Bart er meget hensynsfull, og ikke vant til stjeling, sniking, vandalisme og liknende. Gjengen legger seg på engen og titter på skyene. En nevner: «Det hadde vært virkelig kult om noen hadde kuttet av hodet til Jebediah Springfield og laget masse oppstyr». Jimbo ber Bart om å gå, de synes han er for myk.

Bart spør Homer om hva han skal gjøre. Homer svarer at å være populær er det viktigste i hele verden, og man må gjøre alt for å bli det, unntatt dreping. Bart tar svaret som et ja, og han sniker seg ut om natten for å hugge hodet av statuen av Jebediah.

Neste dag våkner han av Jebediah-statuens hode ved siden av seg. Til frokosten hører han om «den fryktelige nyheten» om at hodet på statuen er borte. Hele familien blir sur og lei seg på grunn av den triste nyheten. Faktisk, hele byen er sure, til og med skolens verste gjeng. Bart skal akkurat til å vise hodet til gjengen, da en av de nevner hvor dumt det hele er. Han ombestemmer seg og innser at hele byen er mot ham. Løsningen hans blir å vise hodet til familien. Hele familien er også mot ham, til Marge skjønner at det er Homer som «ba» ham om det. Da ble plutselig Homer med Bart på laget og sammen skal de sette hodet tilbake på statuen.

Når Homer og Bart kommer til byen blir de oppdaget med en gang. Det hele ende med at Bart leker uskyldig og kommer med en rørende tale som alle går på, setter hodet på plass og blir nesten hyllet som en helt.

| * v
* d
* r

* Simpsons
* Liste over episoder av Simpsons

 |
| --- |
| Familien | 
* Homer Simpson
* Marge Simpson
* Bart Simpson
* Lisa Simpson
* Maggie Simpson
* Abraham Simpson

 |
| Bak kamera | 
* Matt Groening
* Dan Castellaneta
* Nancy Cartwright
* James L. Brooks
* Mike Scully
* Al Jean

 |
| Annet | 
* Capital City
* Springfield
* Shelbyville
* D’oh!
* Liste over figurer i Simpsons

 |
| 
* Kategori:Simpsons

 |
flagg av Pontus
**Pontiere**, eller **pontosgrekere**, kan enten i alminnelighet sikte til alle grekere langs Svartehavet, eller mer spesifikt til de grekere som siden antikken bebodde regionen Pontos, senere keiserdømmet Trebizond, på Anatolias nordkyst mot Svartehavet (*Evxinos pontos*) i det nåværende østre Tyrkia. De sistnevnte taler pontisk gresk og teller rundt tre millioner, opprinnelig fra rundt Sinop i dagens Tyrkia og opp langs den kaukasiske kyst til Sukhumi i Abkhasia i det nåværende Georgia og helt til Ukraina. 

Det gamle Pontos og allierte, i mørkegrått
Pontierne nedstammer hovedsakelig fra den joniske stamme av grekere som koloniserte kystene rundt Svartehavet mellom 800 og 600 f.Kr. De ble senere kristnet, og deres språk, opprinnelig et gresk talespråk, har større likheter med klassisk gresk enn dagens gresk har, og har dertil innslag av andre språkblandinger.

Folkemordet 1920-1923
---------------------

Etter de tyrkiske utrenskningene, kalt det pontisk-greske folkemord, 1920-1923, etter den første verdenskrig, da de, i bytte mot etniske tyrkere i Hellas, ble tvangsforflyttet til Hellas, finnes de i dag fremst i det nåværende Hellas og i områder i dagens Russland, Ukraina og Georgia. Store grupper har også utvandret til blant annet USA og Australia. Dette skjedde i samband med folkemordet på armenerne. Folkemordet på greskpontiere som Tyrkia gjennomførte krevde om lag en halv million menneskeliv.[]

Trolig finnes mange pontiere fremdeles i dagens Tyrkia. Omkring 120 000 greskættede antas å leve i det nå georgiske Pontos, og oppimot 4 000 i det tyrkiske. Disse er i pakt med Lausannetraktaten blitt anerkjent som minoritet i Tyrkia.

Referanser
----------

1. ↑  «Forfølgelser av grekere» Arkivert 16. februar 2016 hos Wayback Machine. *Folkemord.no*
2. ↑  «Endangered language opens window on to past»

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om Pontiere/Pontos
* Pontosworld

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Hamresanden, stranda snor seg langs Topdalsfjorden 
Hamresanden, stranda langs elveosen av Tovdalselva
*Se også badeplasser i Kristiansand*
**Hamresanden** er en grunnkrets i bydelen Kristiansand.[] Hamresanden er primært kjent som en ca. 3 kilometer lang badestrand med campingplass, om lag en mil fra Kristiansand sentrum.. Badestranden har fått klassifiseringen Blått Flagg. Tre campingplasser og et leilighetshotell er plassert på Hamresanden. 

Hamresanden strekker seg fra Grovika og opp langs Tovdalselva og består i tillegg av sletten under Moneheia. 

Tidligere NRK-sjef John G. Bernander og tidligere skøyteløper Kees Verkerk bor på Hamresanden.

I 2010 ble det meldt at norske arkeologer hadde funnet et såkalt *sarupanlegg*, et regionalt kultsenter fra traktbegerkulturen i yngre steinalder, ved Hamresanden. Anlegget er det første i sitt slag som er påvist i Norge.

Referanser
----------

1. ↑  Hamresanden på visitnorway.no
2. ↑  Cato Guhnfeldt (1. oktober 2010). «Norges «mini-Pompeii»». Fædrelandsvennen. Besøkt 19. desember 2010.
3. ↑  Rossella Lorenzi (7. oktober 2010). «'Mini-Pompeii' Found in Norway». DiscoveryNews. Besøkt 19. desember 2010.  (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Pontiac Bonneville Special** er en Pontiac konseptbil som ble avduket på General Motors Motorama i 1954. Den første 2-seter sportsbilprototypen divisjonen noen gang hadde produsert. "Special" er unnfanget av den anerkjente designeren Harley J. Earl og håndbygget av Homer C. LaGassey Jr. og Paul Gilland, og er en storslått touring-sportscoupé som inkorporerer nyskapende stil som et pleksiglasstak med måkevingevinduer på en elegant kropp av glassfiber.

Navnet "Bonneville" var ment å formidle høy ytelse, inspirert av en tur Earl hadde tatt til Bonneville Salt Flats i Utah for å observere fartsprøver der. Det var det første GM-kjøretøyet som bar navnet, deretter gitt til divisjonens muskelbil i full størrelse som bar navnet i 47 år.

To "spesielle" prototyper, en lakkert metallisk bronse og en smaragdgrønn, ble bygget og avduke samtidig på Grand Ballroom i Waldorf i New York og Pan Pacific Auditorium i Los Angeles i 1954.

* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------


1. ↑  «1954 Pontiac Bonneville Special Motorama». *conceptcarz.com* **(engelsk)**. Besøkt 11. januar 2022.
2. ↑  «Dream Cars For Sale Designed by Harley Earl». *web.archive.org*. 18. februar 2008. Arkivert fra originalen 18. februar 2008. Besøkt 11. januar 2022.
**The Bible College of Wales** (BCW) i Swansea (Wales, Storbritannia) er et bibelcollege som ble grunnlagt av Rees Howells i 1924.

BCW ble organisert etter modell av Moody Bible Institute i Chicago, Illinois som kunne ta imot og huse inntil 900 studenter. Colleget ble åpnet i Glynderwen House i Swansea i 1924. Det siste kullet fra Bible College of Wales ble uteksaminert i juli 2009, og i september 2009 flyttet det til Rugby i Warwickshire og skiftet navn til *Trinity School of Theology*. Etter flyttingen huset colleget ikke lengre studenter.

I 2006 ble aktivitetene i Glynderwen House avsluttet og bygningene revet. Colleget beholdt to eiendommer i Derwen Fawr Road i Sketty (Swansea) frem til slutten av 2010.

Rees Howells ledet bibelcolleget frem til han døde i februar 1950. Han ble etterfulgt av sønnen Samuel Rees Howells. I 2004 overtok Alan Scotland ledelsen.

Referanser
----------

1. ↑  BCWs historieside Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine. (Besøkt 23. januar 2012)

Eksterne lenker
---------------

* Trinity School of Theology, offisielt nettsted
* The Bible College of Wales, offisielt nettsted
***Telegeusis*** er en liten slekt av biller som bare finnes i et begrenset område mellom det sørvestlige USA og Ecuador. De blir av og til regnet som en undergruppe av familien Phengodidae. Disse sjeldne og lite kjente billene kan kjennes på at palpene (labialpalpene og/eller maksillepalpene) er sterkt forlenget og pølseformede. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.

Utseende
--------

Små til middelsstore (2,5 – 5,5 mm), slanke biller, ligner overfladisk ganske mye på underfamilien småbløtvinger (Cantharidae, Malthininae). **Hodet** er nokså stort, fremoverrettet og noe flatt, med små, men utstående, runde fasettøyne. Enten labialpalpene, eller maksillepalpene, eller begge deler, er sterkt forlenget og henger ned under hodet som to eller fire pølseformede vedheng. **Brystskjoldet** (pronotum) er lite og kort, firkantet, bredere enn langt. **Dekkvingene** er myke, forkortede og dekker hverken flygevingene eller bakkroppen. De er avrundet i spissen som hos småbløtvingene. Bakkroppen er lang, slank og myk. Beina er korte og noe krumme. Larvene er ukjente.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Telegeusidae** Leng, 1920 (ev. del av Phengodidae)
				+ Slekten ***Telegeusis*** Horn, 1895 – utbredt mellom det sørvestre USA og Panama
					- *Telegeusis chamelensis* Zaragoza Caballero, 1975
					- *Telegeusis debilis* Horn, 1895
					- *Telegeusis nubifer* Martin, 1931
					- *Telegeusis panamaensis* Allen & Hutton, 1969
					- *Telegeusis schwarzi* Barber, 1952
					- *Telegeusis texensis* Flenor & Taber, 2001

Kilder
------

Telegeusidae i *Tree of Life* (med foto av David Maddison):

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Telegeusis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Telegeusis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Telegeusis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Telegeusis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Telegeusis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Telegeusis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Hamsund gård** er et gårdstun som ligger i grenda Hamsund, om lag fem kilometer nordvest for Oppeid, i Hamarøy kommune. På gårdstunet står det et våningshus, som ble oppført av laftet tømmer i første halvdel av 1800-tallet, et ildhus oppført av bindingsverk og en fjøs- og låvebygning oppført i henholdsvis laftet tømmer og av bindingsverk.

Gården var forfatteren Knut Hamsuns hjemsted, da han, som tre år gammel, i 1862 kom dit sammen med foreldrene som ble leilendinger på gården, som var eid av Hamsuns onkel. I 1959 ble gården åpnet som museum. I 1995 ble bygningene midlertidig fredet, mens i juni 2007 fattet riksantikvaren vedtak om fredning etter lov om kulturminner. I perioden mellom 2004 og 2007 ble det brukt mer enn 3,2 millioner kroner på restaurering av Hamsund gård.

Se også
-------

* Skogheim gård
* Hamsunstugu
* Nørholm

Referanser
----------

1. 1 2 3  Riksantikvarens vedtak om fredning: Hamsund gård, Knut Hamsuns barndomshjem... Arkivert 3. desember 2013 hos Wayback Machine. Besøkt 2. desember 2013.
2. ↑  Avisa Nordlands artikkel 12. desember 2007: Penger til gamle hus. Besøkt 2. desember 2013.

Eksterne lenker
---------------

* «Hamsund gård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* Nordlandsmuseet: Knut Hamsuns barndomshjem

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
MS «Ivory Tirupati» har kraftig slagside.
**Slagside** er et begrep som viser til at et skip heller, krenger eller ligger over til en av sidene, uten at ytre krefter virker på skipet. Ofte kommer slagside av at lasten er uheldig fordelt eller trimmet feil (forskjell i dypgang), at lasten har forskjøvet seg under sjøgang, eller lekkasje i skipet hvor vann har trengt inn.

I motsetning er rulling den dynamiske bevegelsen fra side til side skapt av bølger. Om et skip får stor nok slagside vil det til slutt kantre og potensielt synke.

Begrepet blir også benyttet i vanlig språkbruk med betydningen å ha tendens til eller ha helning i mot noe, i en eller annen retning. For eksempel kan noen ha «politisk slagside».

Referanser
----------

1. ↑  Kemp, Peter. *The Oxford Companion to Ships and the Sea*. s. 488. ISBN 0192115537.
2. ↑  Naval Training Publications Detachment (1972). *Hull Maintenance Tech 3 & 2* **(engelsk)**. Washington, DC: United States Naval Training Publications.
3. ↑  Barrass, Bryan; Derrett, D. R. (23. februar 2011). *Ship Stability for Masters and Mates* **(engelsk)**. Elsevier. ISBN 978-0-08-046008-6.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

Portal: Sjøfart
**Slaget ved the Thousand Islands** ble utkjempet 16. til 24. august 1760 i øvre St. Lawrence-elven, ved siden av Thousand Islands i det som i dag er grensen mellom Canada og USA. Dette ble et av de siste slagene mellom britiske og franske styrker i syvårskrigen, eller den franske og indianske krigen som den blir kalt i USA.

Slaget fant sted ved Fort Lévis (om lag 1,5 km nedenfor dagens Ogdensburg–Prescott International Bridge), Point også Baril (dagens Maitland i Ontario) og farvannet og øyene omkring. Den lille franske garnisonen i Fort Lévis holdt den langt større britiske arméen i sjakk i over en uke, og klarte å senke to britiske krigsskip og ødelegge et tredje. Motstanden deres forsinket framrykkingen til britene mot Montréal fra vest.

Kilder
------

* Beacock Fryer, Mary (1986). *Battlefields of Canada*, Toronto: Dundern Press Limited. ISBN 1550020072
* Malcomson, Robert (2001). *Warships of the Great Lakes 1754-1834*, Great Britain: Chatham Publishing. ISBN 1-84067-535-7
* Marston, Danial (2002). *The French-Indian War 1754-1760*, Great Britain: Osprey Publishing. ISBN 1-84176-456-6
**Lise Nicoline Kleven Grevstad** (født 1954) er en norsk diplomat. Hun var norsk ambassadør i Estland fra 2010 til 2014, og norsk ambassadør til Romania fra 2017.

Hun er utdannet cand.polit. med hovedfag i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. Hun har også studert ved Norges idrettshøgskole med fordypning i ski og friluftsliv.

Siden 1990 har hun jobbet for Utenriksdepartementet, blant annet ved ambassader i Brussel, Helsingfors, Lisboa og København. Grevstad ble utnevnt som ambassadør til Estland i 2010 og til ambassadør i Romania i 2017 med sideakkreditering til Bulgaria og Moldova. Grevstad ble utnevnt som avdelingsdirektør i 2005 og har ledet Europapolitisk seksjon og Seksjon for Sentral-Europa og EØS-finansieringsordningene.

Hun ble i 2014 tildelt den estiske Terra Mariana-korsets orden av første klasse. Grevstad er utnevnt til Kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden i 2018.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* (no) Lise Nicoline Kleven Grevstad i Store norske leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Elforlaget har gitt ut bøker siden 1964, og spesialiserer seg på fagbøker til elektrobransjen. Forlaget gir ut faglitteratur for elektronæringen, og lærebøker til elektrofagene på videregående skole og til fag- og høgskoler. Bøkene dekker emner på både Vg1, Vg2 og Vg3 for elektrikere, energioperatører, energimontører og telekommunikasjonsmontører. I tillegg publiserer Elforlaget en rekke teoribøker for etterutdanning og spesialisering innen elektrofaget. 
Forlaget gir også ut bøker som er relevante for ledere av bedrifter i elektrobransjen, med temaer som ledelse og økonomi, samt tolking av forskrifter. I tillegg til bøkene lager også Elforlaget tilbehør i form av ressurser på nettsider. Dette kan være oppgaver, fasiter, illustrasjoner, skjemaer, filmer, oppdateringer, lenker med mer.

Elforlaget er tilknyttet NHOs bransjeforening Norsk Teknologi. I den forbindelse utgir også forlaget bøker innenfor temaene ventilasjon og varmepumpe. De siste årene har forlaget også begynt med flere digitale utgivelser, og noen av titlene er også nedlastbare på egne applikasjoner for ulike smarttelefoner. Forlaget har i dag tre ansatte, med Arne Øgård som forlagssjef.
Elforlagets bøker kan bestilles direkte fra forlaget eller kjøpes i bokhandel.
**Lise Hellebø Rykkja** (født 1972) er norsk statsviter og professor ved Universitetet i Bergen. Hun er ansatt på Institutt for politikk og forvaltning (Government).

Rykkja ledet det EU finansierte prosjektet TROPICO Transforming into Open, Innovative and Collaborative Governments om krisehåndtering og kapasitetsbygging i offentlig sektor. Arbeidet med dette prosjektet gjorde at Rykkja i 2021 havnet på Apolitical sin liste over akademikere med mest påvirkning på stater og regjeringer verden rundt.

I sin forskning har Rykka særlig vært interessert i spørsmål knyttet til fagområdet offentlig forvaltning og politikk, mer spesifikt digital forvaltning og krisehåndtering.

I 2021 ble Lise Hellebø Rykkja valgt til leder for Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap. Instituttet skiftet 1. august 2022 navn til Institutt for politikk og forvaltning under ledelse av henne.

Referanser
----------

1. 1 2   Universitetet i Bergen, www.uib.no, utgitt mars 2021, besøkt 2. november 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator jo2015872827, besøkt 8. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator jo2015872827, Wikidata Q13550863,
4. ↑  «Apolitical's 100 Most Influential Academics in Government». *Apolitical* **(engelsk)**. Besøkt 2. november 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lise H. Rykkja hos Universitetet i Bergen
* (en) Lise H. Rykkja på Twitter Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ORCID **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin **·** ResearchGate
 |
**Mørk kjempekenguru** (*Macropus fuliginosus*) er et pungdyr i kengurufamilien.

Beskrivelse
-----------

Den mørke kjempekenguruen er hovedsakelig gråbrun eller mørkebrun. Buken og føttene er lysere. Hannene er 105-140 cm lange, hunnene 85-120 cm. Halen hos hannene er 95-100 cm, hos hunnene er den ca 75 cm lang. Vekten ligger på rundt 28 kg, men den kan veie opptil 54 kg.

Utbredelse og habitat
---------------------

Mørk kjempekenguru er utbredt i sørlige Australia, i Vest-Australia, Sør-Australia, New South Wales, Victoria og Queensland. Den lever i skoger, gressletter og i krattskog, helst med innslag av trær og busker slik at den kan skaffe seg mat.

Atferd
------

### Reproduksjon

Hunnene kan pare seg hele året, men føder som regel under våren eller sommeren. Hunnen går drektig i omtrent 30 dager. Når ungen er blitt født klatrer den selv opp i morens pung og suger seg fast i en spene.
Etter ca 280 dager forlater ungen morens pung for førstegang, og etter et år forlater den pungen permanent. Ungen dies til den er 17 måneder gammel og blir kjønnsmoden etter ca to år. Hos enkelte hunner derimot kan det ta tre år før de er kjønnsmodne, og hos noen hanner hel seks år.

### Føde

Den mørke kjempekenguruen er en planteeter. Den livnærer seg av hovedsakelig av gress, løv, busker, bark, urter og andre planter.

Se også
-------

* Rød kjempekenguru
* Grå kjempekenguru

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Mørk kjempekenguru» **(engelsk)**. Wildscreen Arkive. Arkivert fra originalen 22. desember 2013. Besøkt 27. juni 2017.
2. ↑  «*Macropus fuliginosus*» **(engelsk)**. IUCN Red List.
3. ↑  «Mørk kjempekengurus føde» **(engelsk)**. Animal Diversity Web.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mørk kjempekenguru* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk kjempekenguru* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk kjempekenguru* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk kjempekenguru* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Mørk kjempekenguru* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Macropus fuliginosus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Macropus fuliginosus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Macropus fuliginosus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lise Margrethe Houm** (født **Fougner** 13. september 1915 i Drammen, død 17. januar 2004 i Bærum) var en norsk motstandskvinne, oversetter og forskningsformidler. 

Hun var datter av Ragnhild Klaveness og overingeniør Bjørn Fougner. Faren var av Fougner (slekt) og moren av Klaveness (slekt). Lise ble gift i 1945 med Philip Houm som hun også fikk barn med.

Andre verdenskrig
-----------------

Under krigen ble hun som student med i sekretariatet i motstandsgruppen Grimelundskretsen. Der var hun også kurér av blant annet illegal informasjon mellom motstandsgruppen i Oslo og Stockholm. Etter å ha flyktet til Sverige arbeidet hun ved Den norske Stockholm-legasjonens pressekontor resten av krigen. Pressekontoret var et viktig bindeledd mellom norsk motstand og eksilregjeringen i London.

Etter krigen
------------

Etter hjemkomsten til Norge oversatte hun en del anerkjent litteratur fra engelsk og fransk til norsk. Hun var medstifter av Norsk oversetterforening i 1948.

Se også
-------

* Fougner (slekt)

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Historisk befolkningsregister, histreg.no, besøkt 28. desember 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Digitalarkivet, www.digitalarkivet.no, besøkt 28. desember 2021, «Dødskommune: Bærum»[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Lise-Margrethe Houm - Døde 1951 - 2014 - Digitalarkivet». *www.digitalarkivet.no* **(norsk)**. Besøkt 28. desember 2021. «Dødskommune: Bærum»
5. ↑  Gjelsvik, Tore (1916-2006) (1977). *Hjemmefronten: den sivile motstand under okkupasjonen 1940-1945*. Oslo: Cappelen. s. 150. ISBN 8202039002.
6. ↑

Litteratur
----------

* Houm, Philip (1911–1990) (1985). *Kjærlighet og kamp*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203151760.

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Halvor Olsen Strandvold** (født 30. juli 1807 i Trysil, død 18. januar 1877 i Minnesota) var lokalpolitiker, lærer, og gårdbruker på gården Strandvold nordvest for Innbygda i Trysil. Han var i årene ​1853-1859 ordfører i Trysil.

Han var født på gården Nordre Sørby (Strandvold), og overtok denne etter faren i 1840. Han flyttet tunet på gården fra dens gamle plassering til den nye på Strandvold i løpet av 1830-årene. I 1868 solgte han gården og utvandret med hele sin familien til USA. Han deltok i etableringen av et samfunn av tryslinger i Holmes City, Douglas County, Minnesota. Her bekostet han den nye kirken. Gården Strandvold ble senere Oskar Braatens feriested i mellomkrigstida, og hans datter ble gift med brukeren der.

Han arbeidet som lærer fra 1827 til 1936, i hjemkretsen Øverbygda. I tillegg til ordførervervet hadde han også andre oppgaver i lokalsamfunnet; som herredskasserer 1855-58 og forlikskommisjonær 1852-68. 

Halvor var i 1860 den andre eleven fra Trysil ved Jønsberg landbruksskole, etablert i 1847. Broren Ole hadde gått der tre år før ham.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Trysil

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, www.findagrave.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Halvor Olsen Strandvold; findagrave.com
3. 1 2  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 4 : Alminnelig del; første halvbind*. Trysilboknemnda. 1964. s. 141, 160.
4. 1 2  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 2 : Garder og slekter*. Trysilboknemnda. 1946. s. 624-631.
5. ↑  Nilsen, K.G. (1938). *Østerdølenes saga*. Fuhr Publishing & Printing. s. 325-340.
6. ↑  Strandvold, Berit (1981). *Oskar Braaten : - i dørgløtten*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203106307.
7. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 4 : Alminnelig del; andre halvbind*. Trysilboknemnda. 1964. s. 153-154.
8. ↑  Lillevold, Eyvind (1947). *Jønsberg landbruksskole 1847-1947*. Hamar stiftstidendes trykkeri. s. 238.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Tien Ton That** (født 25. desember 1950 i Nha Trang i Vietnam) er grunnleggeren av Norsk Tae Kwon Do Forbund og har spilt rollen som taxisjåfør i filmen «Døden på Oslo S» som fikk Amandaprisen for beste Barne- Og Ungdomsfilm/program.

Som barn og ung var han fysisk svak, med spinkel kroppsbygning og uten selvtillit. Da han var 15 år bestemte han seg for å starte med TKD – trening, noe han senere ikke har angret på. Alt som 18-åring fikk han svart belte 1. Dan (grad). I disse tre årene merket han hvordan kroppen forandret seg, hvordan han utviklet styrke, som igjen ga psykisk velvære og selvtillit. Da han gikk opp til gradering for svart belte, var han sammen med 150 andre, men kun 7 av dem besto eksamen.

Etter han fylte 19 år gikk han inn i Vietnams flyvåpen som offiser og utdannet seg som helikopterpilot. I hele denne tiden fikk han god anledning til å fortsette TKD–treningen. Som 21–åring fikk han 2. Dan. 3. Dan tok han da han var 24år, 4.Dan som 28-åring, 5.Dan i 1980 i Korea som 30-åring, 6. Dan i 1986 i Korea, han var 36 år, 7. Dan da han var 42 år, og 20. oktober 1999, i en alder av 48 år, graderte han seg til 8. Dan. (WTA), 9.Dan i VietNam 2014.(Kang Dukwon)

Grandmaster Tien kom til Norge i 1975. Det var han som brakte med seg den tradisjonelle taekwon-do – sporten til det kalde Norge. Taekwon-do var på denne tiden godet kjent i Sør- og Mellom-Europa. Det var mange vanskeligheter å overvinne i starten. Det var få eller ingen som kjente til denne sporten i Norge. Tien hadde i tillegg store språkproblemer. Bare det å få tak i lokale skulle vise seg å være et stort problem. Men etter hvert løste de fleste problemene seg. Det dannet seg en liten gruppe interesserte tilhengere av denne mystiske og eksotiske sport.
Tålmodighet har vist resultat i tiden fra 1975 og frem til i dag. Flere elever har avlagt prøve og mottatt det svarte belte og andre farger.

Norsk Tae Kwon Do Forbund ble stiftet av Grandmaster Tien Ton That den 17. desember 1977.
Grandmaster Tien Ton-That 8. Dan. er forbundets President og hovedinstruktør. Forbundet har godkjennelse fra Korea. WTF, WTA og Kukkiwon. Master Tien hadde tre stormestrer som sine mestrer i den tiden han var i Vietnam. Det var Granmaster Kim Tae Sup og Gen, Granmaster Ahn Gun Soon. Master Sup Bok Nam.

Litteratur
----------

* *Tae Kwon Do – Koreansk kampkunst* utgitt av Norsk Tae Kwon Do Forbund.[*klargjør*]

Eksterne lenker
---------------

* Amandavinnere 1985[*død lenke*]
Tiefwerders beliggenhet ved Havel
**Tiefwerder** er navnet på et landskap og en øy i elven Havel i bydelen Spandau i Berlin. *Landsbyen* Tiefwerder ligger i ortsteilen Spandau mens engene og våtmarksområdene omkring ligger i Wilhelmstadt. Som følge av de tallrike vannveiene og bosettingene ved kanalene kalles Tiefwerder også «Spandaus lille Venezia» (*Klein-Venedig von Spandau*).

Tiefwerder avgrenses i vest av Havels kanaliserte løp, i nord av Stresow og i øst og sør av landskapsvernområdet Tiefwerder Wiesen (*Tiefwerderengene*). 

Landsbyen Tiefwerder ble grunnlagt i 1815 som erstatning for fiskerfamilier som hadde måttet vike plass ved utbygging av anlegget rundt citadellet i Spandau. En stor del av de historiske husene langs *Dorfstrasse* som ble oppført i 1816 er fremdeles i behold. Dorfstrasse 5 oppført i 1895, har helt siden 1920 vært danselokale, kalt «Ballhaus Spandau», og er dermed et av de eldste i sitt slag i Europa. Tiefwerder vannverk fra 1914 forsyner seks av Berlins bydeler med vann.

### Tiefwerder Wiesen

*Tiefwerder Wiesen* (norsk: *Tiefwerderengene*) er et tilgrensende landskapsvernområde som omfatter flere av Havels opprinnelige løp, våtmarksenger, flomskogsmarker og sivland med naturlige overganger på tørt land. Området er Berlins siste naturlige dreneringsområde for Havel og et viktig område for gyting av gjedde. Tiefwerder Wiesen ligger sør for Tiefwerder og avgrenses i øst av Fauler See og vannverkets område, i sør av Heerstrasse og Pickelswerder, og i vest av Havels kanaliserte løp. 

* Kleiner Jürgengraben (Lille Jürgenkanal) for enden av Dorfstrasse.  Foto: Lienhard SchulzKleiner Jürgengraben (Lille Jürgenkanal) for enden av Dorfstrasse.  Foto: Lienhard Schulz
* Dorfstrasse 26 er et såkalt «Kolonistenhaus», oppført i 1816 for de første bosetterne.  Foto: Lienhard SchulzDorfstrasse 26 er et såkalt «Kolonistenhaus», oppført i 1816 for de første bosetterne.  Foto: Lienhard Schulz
* Fotgjengerbro ved Dorfstrasse.  Foto: Lienhard SchulzFotgjengerbro ved Dorfstrasse.  Foto: Lienhard Schulz
* Tiefwerder Wiesen.  Foto: Lienhard SchulzTiefwerder Wiesen.  Foto: Lienhard Schulz
* Klopper i Tiefwerder Wiesen.  Foto: Lienhard SchulzKlopper i Tiefwerder Wiesen.  Foto: Lienhard Schulz

Referanser
----------

1. 1 2  Berlin.de: *Spaziergang durch Pichelswerder und die Tiefwerder Wiesen* besøkt 12. januar 2014
2. ↑  Kolonistensiedlung Tiefwerder på berlin.de Arkivert 15. januar 2014 hos Wayback Machine. besøkt 12. januar 2014
3. ↑  berlin.de: Offisiell liste over kultuminner i Spandau lest 13. januar 2014
4. ↑  berlin.de besøkt 13. januar 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tiefwerder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Kolonistensiedlung Tiefwerder på Berlins liste over kulturminner Arkivert 15. januar 2014 hos Wayback Machine..
* Båttur på kanalene rundt Tiefwerder
**Halvor Stenstadvold** (født 6. april 1944 i Sarpsborg) er en norsk næringslivsleder og politiker (H).

Bakgrunn og virke
-----------------

Stenstadvold er utdannet ved Universitetet i Oslo og School of International Affairs ved Columbia University i New York. Han tok magistergraden i statsvitenskap i 1971. I studietiden var han blant annet formann i Det Norske Studentersamfund i 1969.

Stenstadvold var statssekretær i Forbruker- og administrasjonsdepartementet under Astrid Gjertsen 1981–1984. Han har også vært aktiv i kommunepolitikken for Høyre i Bærum, og var kommunens ordfører 1978–1979.

Stenstadvold var informasjonssjef i Norges Industriforbund 1972–1979, før han gikk over til stillingen som banksjef i Kreditkassen. I 1988 ble han ansatt som direktør i Orkla, der han blant annet arbeidet med mediasaker. Stenstadvold var styreformann i NRK 1986–1990 og i TVNorge 1991–1993. Har også hatt en rekke andre styreverv i norsk nærings- og samfunnsliv. Fra 2008 er han styreleder ved Henie-Onstad kunstsenter.

I 2014 ble Stenstadvold utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for allsidig samfunnsgagnlig virksomhet.»

Halvor Stenstadvold er sønn av Håkon Stenstadvold.

Bibliografi
-----------

* Halvor Stenstadvold: *Håkon Stenstadvold – far, kunstner*. 1994.

Referanser
----------

1. ↑  «Utnevnelser til St. Olavs Orden», Kongehuset, 29. januar 2014.

Kilder
------

* Hoemsnes, Ole N. «Halvor Stenstadvold», i *Norsk biografisk leksikon*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Halvor Stenstadvold hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Willy Greiner** | **Bærums ordfører**(1978–1979) | Etterfølger:**Gunnar Gravdahl** |
| Forgjenger:**Gustav ter Jung** | **Styreleder i NRK**(1986–1990) | Etterfølger:**Trygve Ramberg** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**China Ocean Shipping** (**Group**) **Company**, forkortet **COSCO** eller **COSCO Group**, er et av de største linjeshippingselskaper i verden. Det er statseid av Folkerepublikken Kina.

Cosco har 130 fartøyer og beseiler over 100 havner over hele verden. Selskapet er sjette størst i antall containerskip og niende største i aggregert containervolum i verden.

Gruppen består av 6 listede selskaper med mer enn 300 datterselskaper, tilbyr tjenester i freight forwarding, skipsbygging, skipsverft, terminaldrift, containerproduksjon, handel, finans, eiendom, og IT. Gruppen eier og opererer en variert handelsflåte med 600 fartøy med total kapasitet opptil 35 millioner DWT.

De er størst tørrbulkcarrier i Kina og en av de største tørrbulkselskaper i verden. I tillegg er selskapet største liner-carrier i Kina.[]

Referanser
----------

1. ↑   en.cosco.com, besøkt 9. april 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  COSCO Group Arkivert 29. mai 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Liner market shares». BRS report for Alphaliner. 2006. Arkivert fra originalen 25. oktober 2007.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 25. oktober 2007. Besøkt 15. mars 2010. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) COSCO – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Hammen etter en korsedderkopp Foto: Ruben Goethals 
Ei **ham** er et hudlag som skiftes som mer eller mindre en hel bit hos mange dyr når huden er slitte eller når dyret skal vokse. Å skifte hudlag på denne måten kalles for et hamskifte. Begrepet ham brukes i noen grad også om hele skinn fra organismer som ikke skifter hud, slik som en ulveham eller bjørneham. Slike hammer har vært tillagt magisk kraft i folketrua.

Hamen fra hamskiftende dyr vil ligge igjen som hele stykker, slik at det ofte vil være mulig å si hvilke dyr hammen kommer fra, slik som en slangeham eller hammen etter en øyestikkerlarve. Hos dyr der ytterhuden utgjør et virkelig hudskjelett, slik som hos leddyr, vil hamskifte bli mer et skallskifte. De hamskiftende dyrene er skjellkrypdyrene, amfibiene og en stor gruppe virvelløse dyr som omfattes som gruppen Ecdysozoa, blant annet leddyrene og rundormene.

Referanser
----------

1. ↑  John Ewer (2005). «How the ecdysozoan changed its coat». *PLoS Biology*. 3 (10): e349. PMC 1250302 Åpent tilgjengelig. PMID 16207077. doi:10.1371/journal.pbio.0030349.
2. ↑  Stefánsson, F. «Ham». *symbolleksikon*. gyldendal.dk. Besøkt 28. november 2015.
3. ↑  «Skallskifte hos krepsdyr». havforskningsinstituttet. 2010. Besøkt 28. november 2015.
4. ↑  O. Erik Tetlie, Danita S. Brandt & Derek E. G. Briggs (2008). «Ecdysis in sea scorpions (Chelicerata: Eurypterida)». *Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology*. 265 (3–4): 182–194. doi:10.1016/j.palaeo.2008.05.008.
***Halvsju*** var et TV-program for barn og unge som gikk på NRK fra 1979 til 1986.

Programmets målgruppe var ungdom i alderen 10 til 14 år, og hvert program pleide å ha et ungdomsrelatert tema. Halvsju (også skrevet *1/2 7* og *Halv 7*) gikk på lørdager klokken 18:30, derav navnet, og varte i rett under 1 time (fram til *Dagsrevyen* som da begynte kl 19:30).

Programmet var (sammen med den noe eldre programserien Flimra) et av de viktigste programmet for ungdom i en tid der det kun var én TV-kanal.

I tillegg til å ta opp viktige temaer for ungdom, er programmet kjent for sine tilleggsserier som vanligvis avsluttet programmet. De mest kjente er seriene om Brødrene Dal og Pelle Parafins Bøljeband som det begge ble vist tre serier av.

Halvsju hadde også faste humoristiske og musikalske innslag som *Baksnytt*, *Espen og Ann Mari* og *Harry Halvsjuk*. Sistnevnte, med Bjarte Ytre-Arne i rollen som Harry, førte til utgivelsen av albumet *Harry Halvsjuk* under navnet «Harry Halvsjuk & the Håpløse». Albumet vant Spellemannprisen 1985 i klassen barneplate. Harry Halvsjuk & The Håpløse bestod av Bjarte Ytre-Arne, Lars Lønne, Torgeir Gabrielsen, Tom Erik Antonsen og Tor Bendiksen.

Programmet hadde også musikalske innslag hvor unge lovende talenter fikk opptre. Band som Drama og Dollie fikk nærmest sitt gjennombrudd etter å ha opptrådt i serien. Blant mange andre kjente som opptrådte i ung alder, var Karoline Krüger, Heidi Gjermundsen Broch og Stian Carstensen og Eldar Vågan (med bandet Baiage der flere medlemmer ble med over i det mer kjente Vazelina Bilopphøggers).

De fleste sendingene ble produsert av redaksjonen i Oslo, men enkelte sesonger ble det også produsert enkelte program av egne redaksjoner i Tromsø og Bergen. Blant programlederne var: Ivar Dyrhaug, Karin Julsrud, Turid Øversveen, Inger-Gunn Sande, Karin Westrheim, Trond-Viggo Torgersen, Bjarte Ytre-Arne, Hans-Tore Bjerkaas, Bente Reibo og Erik Meyn. 

Programmet ble avløst av *Blikkbåx* (forløperen til *Midt i smørøyet*) som startet sendingene i 1987 og som brukte ungdom som programledere.

Programledere
-------------

* Trond-Viggo Torgersen (1979)
* Karin Julsrud og Ivar Dyrhaug (1979–81)
* Turid Øversveen og Bjarte Ytre-Arne (1982–86)

Referanser
----------

1. ↑  VG - Halvsju jubilerer (07.02.1981)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Halvsju* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Halvsju* hos Filmfront Rediger på Wikidata
|  |
| --- |
| 

 |

**Tsjekkoslovakisk ulvehund** (FCI #332) er republikken Slovakias nasjonale hunderase.

Opprinnelse og alder
--------------------

Tsjekkoslovakisk ulvehund er resultatet av et kynologisk forsøk som ble gjennomført mellom 1950 og 1965 i den tidligere tsjekkoslovakiske republikken. Formålet med forsøket var å studere flere generasjoners avkom etter ulv og schæferhund med hensyn til fruktbarhet, dominansnivå og tilpasningsdyktighet. Videre var formålet å studere arvbarheten i ulvens og hundens ulike karakteristika samt å sammenligne ulvens og hundens atferd samt å få statistikk på dette. Basert på de positive resultatene fra forsøket besluttet man å utvikle en rase som hadde de beste egenskapene til ulv og hund.

Rasen er internasjonalt godkjent av den internasjonale kennelunionen FCI, gruppe 1 seksjon 1. Gjeldende rasestandard skriver seg fra 1999.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Tsjekkoslovakisk ulvehund kan minne om den såkalte «grå» schæferhunden, mens den av utseende avviker både fra schæferhund og ulv. Hannhundene skal være minst 65 cm i skulderhøyde og veie minimum 26 kg. Tispene skal være minst 60 cm i skulderhøyde og veie minimum 20 kg. Pelsen er tett og har rette hår som skal ligge tett inntil huden. Den skal ha rikelig med underull vinterstid. Fargen er brun og gulaktig/grå med naturlig melering og lys maske. Hårlaget skal være lysere nederst på halsen, nakken og i bringen, samt under buken og nedre del på beinas innsider. Mørk grå maske tolereres.

Bruksområde
-----------

Tsjekkoslovakisk ulvehund passer som bruks- og familiehund i de fleste sammenhenger.

Lynne og væremåte
-----------------

Rasen er reservert overfor fremmede og dempende i sin omgang med hunder.

Annet
-----

Den tsjekkoslovakiske ulvehunden er for tiden forbudt i Norge.

Eksterne lenker
---------------

* Politets hjemmsider: Anskaffe hund
* Wolfdog.no Arkivert 19. oktober 2020 hos Wayback Machine.
* LOV 2003-07-04 nr 74: Lov om hundehold (hundeloven)
* Forskrift om hunder (Lovdata)
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
Norðskáli
**Norðskáli** (IPA: [ˈnoːɹˌskɔaːlɪ], dansk: *Nordskåle*), eller **Norðskála**, er en bygd på Færøyene. Den ligger på Eysturoy, like ved der hvor avstanden over til Streymoy er kortest, og ligger i Sunda kommuna. Norðskáli er nevnt første gang i 1584. Til tross for sin alder, består bebyggelsen i Norðskáli stort sett av nyere hus. I 1976 sluttførte man en bro over til Streymoy. I etterkant av dette har nabobygda Oyrarbakki fått særlig tilvekst. 1. januar 2009 hadde Norðskáli 299 innbyggere, mot i 186 i 1985.

Referanser
----------

1. ↑  Heimabeiti Arkivert 15. juli 2015 hos Wayback Machine.
2. ↑  Hagstova Føroya Arkivert 26. februar 2012 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Norðskáli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Norðskáli – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Norðskáli på *faroeislands.dk*

| * v
* d
* r
Sunda kommuna |
| --- |
| Gjógv **·** Haldórsvík **·** Hósvík **·** Hvalvík **·** Oyrarbakki **·** Oyri **·** Langasandur **·** Norðskáli **·** Saksun **·** Streymnes **·** Tjørnuvík | Færøyenes flagg |

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Halvromsfæring** er en størrelse av robåt mellom færing og seksæring. Den har kun to ro-rom som færingen, men i tillegg et halvt rom, et *halvrom*, mellom de to ro-rommene. Det er dette halvrommet som i riktig store halvromsfæringer kan være nesten så langt som et fullt rom, og få årefester også her, og har dermed 3 par årefester som en seksæring.

En halvromsfæring er ofte ikke lengre enn en vanlig færing; ved å bygge inn et halvrom oppnår båtbyggeren akkurat den avstanden mellom forreste og akterste band som han vil ha. Det er en stor fordel under roing å ha dette halvrommet, fordi roerne kommer lengre fra hverandre, nemlig de 30-50 cm av båtlengden som halvrommet utgjør. Videre kan halvrommet brukes til å legge løsøre i. Det er eksempel på at en båtkjøper har fått en oselverbygger til å bygge inn halvrom også i en slik båt, selv om oselvere tradisjonelt ikke har dette; i halvrommet er det så innredet fiskepark (brønn med vann til å ha levende fisk i). Fiskeparken hadde huller ut i sjøen.

| * v
* d
* r
Tradisjonelle norske robåttyper |
| --- |
| Sør-Østlandet | 
* Hvalerbåt
* Kragerøbåt
* Grimstadsjekte
* Vest-Agder-sjekte
* Snadd
* Lillebåt
* Mellombåt
* Storebåt

 |
| Sør-Vestlandet | 
* Oselver
* Hardangerbåt
* Strandebarmer
* Rogalandsbåt
* Torfinnsbubåt
* Jærbåt

 |
| Midt-Vestlandet | 
* Lindåsbåt
* Osterfjordsbåt
* Masfjordsbåt
* Sunnfjordsbåt – søranesing
* Sunnfjordsbåt – nordanesing
* Nordfjordbåt
* Haldorbåt

 |
| Nord-Vestlandet | 
* Sunnmørsbåt
	+ Snidbotning
	+ Snedbetning
* Møringsbåt
* Geitbåt (Nordmørsbåt)
* Romsdalsbåt (Romsdalsgeit)
* Lysterbåt

 |
| Trøndelag | 
* Åfjordsbåt

 |
| Nordlandsbåter | 
* Bindalsbåter
* Fembøring
* Spissbåtene fra Rana og Saltdal
* Lofotjolle
* krumstevninger
* Tromsbåter

 |
| Båtstørrelser | 
* Æring
* Færing
* Halvromsfæring
* Firroing
* Femring / Tendring
* Seksring
* Åttring
* Tiæring
* Tolværing

 |