recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Placukorna*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

En liten (2,5-3 millimeter), mørk kortvinge, kroppen er bred og litt flat og har litt fiolett skjær. Antennene er forholdsvis korte, omtrent så lange som hodets bredde, utvidet mot spissen, det innerste leddet gulrødt. Hodet er bredt rundet. Pronotum er ovalt, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, noe lengre enn pronotum, tydelig innbuktet innenfor bakhjørnene. Bakkroppen er nokså kort, noe kjegleformet. Beina er korte og brunlige.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene finnes under barken på døde trær. I motsetning til de aller fleste andre kortvinger, som er rovdyr, lever både larver og voksne av hyfer og sporer av ulike sopper. Denne arten ble funnet i furuskog noe over 3000 meter over havet på vulkanen Cofre de Perote.

Utbredelse
----------

Arten er beskrevet fra Veracruz, Mexico.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
					- Stammen Placusini Mulsant & Rey, 1871
						* Slekten ***Placukorna*** Santiago-Jímenez, 2016
							+ *Placukorna ipsa* Santiago-Jímenez, 2016

Referanser
----------

1. ↑  Santiago-Jiménez, Q.J. & Santiago-Navarro, R. 2016. A new genus and species of Placusini from a high mountain in Mexico. *ZooKeys* 640: 45-57.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Placukorna* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Placukorna* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Fort Albany, som det så ut i 1886 d det fortsatt var en av Hudson Bay Companys handelsstasjoner.
**Fort Albany** var et befestet handelsfaktori ved James Bay i Canada. Det ble anlagt en gang innen 1682 av Hudson Bay Company, som et av deres første faktorier.

Det ble erobret av franskmennene i 1686 og av dem kalt **Fort Sainte-Anne**. Et forsøk på å gjenerobre faktoriet slo feil i 1688, men et nytt forsøk i 1693 var fremgangsrikt.

Fort Albany var mellom 1697 og 1713 den eneste handelsstasjonen ved Hudson Bay som forble under engelsk kontroll. Den fortsatte siden som en betydelig handelsstasjon for pelshandelen.

Fort Albany var det mest velbefestede av Hudson Bay Companys faktorier, med 43 kanoner, tømrede feltverk og fire kanonbastioner.

Referanser
----------

1. ↑   2011-06-23.
2. ↑  Elle Andra-Warner, *Hudson's Bay Company Adventures: The Rollicking Saga of Canada's Fur Traders* (Heritage House 2009), s. 56.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Fort-Liberté** (haitisk kreol: *Fòlibète*) er hovedsete for departementet Nord-Est i Haiti. Byen hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 20 399, med 32 861 i kommunen med samme navn.

Byen ble grunnlagt av franskmennene i 1578 og er således en av landets eldste. Den ligger i en bukt og er omgitt av noen fort. Det mest kjente er Fort-Dauphin, som ble bygd i 1732. De to andre fortene ved bukta er Fort-Lachatre og Labouc eller Fort-Labourque.

Byen ble kalt **Bayaha** av indianerne og spanjolene; franskmennene kalte den **Fort-Dauphin**. Men da landet ble selvstendig i 1804, fikk byen sitt nåværende navn.

Etter at Henri Christophe utropte seg selv til kong Henri I av Haiti i 1811, gav han byen navnet **Fort-Royal**; etter hans død i 1820 ble det Fort-Liberté igjen.

Referanser
----------

1. ↑  *Population totale, population de 18 ans et plus estimées en 2012* Arkivert 19. september 2013 hos Wayback Machine. Institut Haïtien de Statistique et d'Informatique, 2012, s. 30.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Câmara de Lobos' plassering på Madeira
**Câmara de Lobos** er en av de elleve kommunene i den sjølstyrte portugisiske regionen Madeira. Det er også navnet på byen som er administrasjonssenter i kommunen.

Kommunen
--------

Kommunen Câmara de Lobos ligger på sørsida av Madeiras høyfjell, vest for hovedstaden Funchal og øst for kommunen Ribeira Brava. Arealet er ca. 52 kvadratkilometer (altså omtrent på størrelse med Dyrøya i Troms). Folketallet var i 2011 34 721.

Som overalt på Madeira er høydeforskjellene store. Mest spektakulært er nok Cabo Girão, verdens nest høyeste havklippe – på 580 meter. Utenom kommunesenteret er nok den «bortgjømte» Nonnenes dal, Curral das Freiras mest kjent. 

De viktigste næringene i kommunen er fiskeri og landbruk, blant annet vindyrking.

Byen
----

Fiskehavna i Câmara de LobosByen Câmara de Lobos ligger ved kysten. Den er Madeiras nest største by i folketall (17 468 i 2011).

Byen er det viktigste senteret for fiske av den særegne espada-fisken, og det er et livlig fiskemarked på havna om morgenen. 

Câmara de Lobos blei grunnlagt i 1420 av João Gonçalves (Zarco), en av oppdagerne av Madeira. Han brukte stedet som base, da han fungerte som en av øyas tre kapteiner.

Turistmessig omtales fortsatt besøk av Winston Churchill etter andre verdenskrig. Han valgte da Madeira som rekonvalesentsted etter både valgnederlag og et mindre slag. I Câmara fant han fine motiver for sin malehobby, og favorittstedet hans er markert med en plakett. Like ved er det er restaurant som er oppkalt etter ham. 

### Kirker

* *Fiskernes kapell* ved havna, dateres tilbake til 1420, men er seinere kraftig ombygd. Det er det nesteldste kirkebygget på øya. Det er vanlig at lokale fiskere besøker kapellet før og etter en fangsttur.
* Bynes hovedkirke tilegna *São Sebastião* fra 1700-tallet.

Kirkesogn
---------

Kommunen er inndelt i fem kirkesogn: Câmara de Lobos (byen), Curral das Freiras, Estreito de Câmara de Lobos, Jardim da Serra og Quinta Grande.

Navnet
------

Kommunens våpenskjold med to munkeselerCâmara de Lobos betyr «ulvenes bolig». Ulvene er i denne sammenheng munkeseler, som på portugisisk heter sjøulver (*lobos-marinhos*) og som tidligere fantes i stort antall i området.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 19. september 2018; utgiver: Det nasjonale statistikkinstituttet.
2. ↑  ; besøksdato: 19. september 2018.
3. ↑  Folketall fra Det portugisiske statistikkbyrået; besøkt 10. august 2012.

| * v
* d
* r
Kommuner på Madeira |
| --- |
| Madeiras flagg | Kommuner | Funchal **·** Câmara de Lobos **·** Santa Cruz **·** Machico **·** Ribeira Brava **·** Calheta **·** Santana **·** Ponta do Sol **·** São Vicente **·** Porto Santo **·** Porto Moniz | Portugals flagg |
| Øygrupper | Selvagensøyene **·** Desertasøyene |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
Lusekofte er en strikket ulljakke eller kofte med «lusemønster». Rett- og vrangsida på en lusekofte
Lusekofte med hemper istedenfor knapper.
Lusekofter betraktes ofte som et typisk norsk klesplagg. Bildet viser strikkejakker og trollfigur utenfor en suvenirbutikk for turister i Oslo sentrum
**Lusekofte** er en strikket ulljakke eller -kofte med «lusemønster», det vil si et jevnt mønster av «lus» (prikker eller enkeltmasker) i en annen farge enn bunnfargen. Lusekofter kan brukes av kvinner og menn, barn og voksne, som en varm innejakke eller under ei ytterjakke på samme måte som en genser. Det er flere tradisjonelle strikkemønstre i ulike deler av Norge. Lusekoftene lukkes med hemper, spenner eller knapper, tradisjonelt støpt av tinn.

Mange anser lusekofte som symbol for det typisk norske og bruker klesplagget for å karikere nordmenn.

Historikk
---------

Lusemønsteret skal først ha bli brukt på strikketrøyer fra Setesdal, og setesdalskofta har fortsatt et slikt strikkemønster. En fanakofte er en spesiell strikkegenser med lusemønster og stjerner (åtte-blad-roser), oftest i hvitt (naturhvitt) på blå bunn (opprinnelig «sauesvart»).

* Lusekofte med krave og glidelåsLusekofte med krave og glidelås
* Detalj som viser hvordan et lusemønster består av strikkemasker i annen farge enn bakgrunnenDetalj som viser hvordan et lusemønster består av strikkemasker i annen farge enn bakgrunnen
* Kofteliknende genser med selburoser og spenner i halssplittenKofteliknende genser med selburoser og spenner i halssplitten
* Gutter ved Trondheim Framhaldsskole 1959Gutter ved Trondheim Framhaldsskole 1959
* David Toska i lusekofte og håndjern under en åstedsbefaring i NOKAS-rettssaken 2006. Flere mente det var påfallende og uvanlig å se en fange i en rettssak iført et «uskyldig» plagg som lusekofte. Andre anklagede har gjentatt skikken i seinere rettssaker med stor medieoppmerksomhet.David Toska i lusekofte og håndjern under en åstedsbefaring i NOKAS-rettssaken 2006. Flere mente det var påfallende og uvanlig å se en fange i en rettssak iført et «uskyldig» plagg som lusekofte. Andre anklagede har gjentatt skikken i seinere rettssaker med stor medieoppmerksomhet.
* Lusekofte brukt i Bykle i Setesdal, Aust-Agder. Kjøpt inn til Norsk Folkemuseums samlinger i 1911. Foto: Anne-Lise Reinsfelt / Norsk FolkemuseumLusekofte brukt i Bykle i Setesdal, Aust-Agder. Kjøpt inn til Norsk Folkemuseums samlinger i 1911. Foto: Anne-Lise Reinsfelt / Norsk Folkemuseum

Se også
-------

* Kofte
* Kardigan (golfjakke)
* Genser
* Selburose
* Setesdalsgenser
* Mariusgenser

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lusekofte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Om lusekofter og andre strikkeplagg i Andemor Sundbøs *Kvarsdagsstrikk* fra 1994 (avfotografert bok fra Nasjonalbibliotekets arkiv)
* «DigitaltMuseum: Søk: 'lusekofte'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.
* Husflidens setesdalskofte
* Nettavisen om tiltaltes bruk av lusekofter i retten
En sopp
*Soppenes* inndeling: se sopper.
**Mykologi** (fra det greske ordet for sopp, μύκης, *mukēs*) er læren om sopper, og utgjør dermed ett av biologiens fagområder. Ordet *mykes* har en forklaring: Ifølge et gresk sagn grunnla den greske helt Persevs byen Mykene på det sted der han styrket seg med vann som hadde samlet seg nede i en sopphatt.

I og med at sopp tidligere ble regnet blant plantene, var også mykologien en del av botanikken. Nå ser mykologer stort sett på sitt fagfelt som en egen biologisk disiplin. En fagperson på mykologi kalles for en **mykolog**. Ofte inkluderes også studiet av lav (lichenologi) i mykologien. Mykologi overlapper ofte faget mikrobiologi. Blant pionerene innen mykologi regnes Elias Fries, Christiaan Hendrik Persoon, Anton de Bary, Oscar Brefeld og Lewis David von Schweinitz.

Innen vinlegging og ølbrygging er mykologi et viktig fagfelt for fremstilling og analyse av ulike gjærtyper.

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av mykolog Arkivert 3. november 2009 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Biologiens fagområder |
| --- |
| Anatomi **·** Astro **·** Atferd **·** Kjemi **·** Psykologi **·** Teknologi **·** Botanikk **·** Cytologi **·** Etno **·** Evolusjon (teori) **·** Fysiologi **·** Genetikk **·** Genteknologi **·** Gerontologi **·** Immunologi **·** Limnologi **·** Marin **·** Mikro **·** Molekylær **·** Morfologi **·** Mykologi **·** Paleontologi **·** Systematikk **·** Toksikologi **·** Utvikling **·** Zoologi **·** Økologi |
|  **Kategori** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Klubi Futbollit Laçi**, også kjent som kun **KF Laçi**, er en albansk fotballklubb fra byen Laçi i distriktet Kurbin nordvest i Albania. Klubben ble grunnlagt i 1960. Lagets draktfarger er svarte med hvite vertikale striper og svart underdel, mens bortedraktene er hvite med svarte detaljer og hvit underdel. KF Laçi spiller for øyeblikket i landets øverste divisjon Kategoria Superiore, og spiller sine hjemmekamper på Stadiumi Laçi. Nåværende trener er Stavri Nica.

Klubben ble grunnlagt i 1960 som *Industriali Laç*, men skiftet til nåværende navn da klubben rykket opp til øverste divisjon for første gang i 1991. De har aldri vunnet hverken det albanske seriemesterskapet eller det albanske cupmesterskapet Kupa e Shqipërisë. KF Laçi har deltatt i europeisk sammenheng ved én anledning etter at de endte på en fjerdeplass i serien i 2009/2010-sesongen og ble tildelt en plass i Europaligaen (2010/2011), men uten at klubben klarte å kvalifisere seg videre til turneringens sluttspill.

Kjente spillere med tilknytting til klubben
-------------------------------------------

* Albanias flagg Edmond Dosti
* Albanias flagg Julian Gjeloshi
* Kosovos flagg Ismet Munishi
* Albanias flagg Erion Xhafa

Referanser
----------

1. ↑  UEFA.com – Albania, Teams – KF Laçi (Besøkt 20. november 2012)
2. ↑  UEFA.com – UEFA Europa League 2010/2011, Laç-Dnepr Mogilev (Besøkt 20. november 2012)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Kategoria Superiore 2023–2024 |
| --- |
|  | 
* Dinamo
* Egnatia
* Erzeni
* Kukësi
* Laçi
* Partizani
* Skënderbeu
* Teuta
* Tirana
* Vllaznia

 | Albanias flagg |
**KG Young Boys** var en norsk innebandyklubb med utspring på Kristelig Gymnasium (KG) i Oslo. Klubben er en forløper til dagens innebandyavdeling i Sagene IF. 

Klubben ble stiftet i sesongen 1990/91 og besto i utgangspunktet av elever fra KG. Klubbens offisielle navn var KGYB etter at Norges Idrettsforbund ikke godkjente navnet KG Young Boys fordi det ikke var kjønnsnøytralt. 

Klubben var en av de første innebandyklubbene i Oslo og i Norge. I startfasen var det ikke noe organisert seriespill i innebandy. Klubben spilte derfor en stort sett treningskamper mot lag i området, blant annet Handelskameratene (fra Handelsgym) og Romsås IBK. Disse kampene ble spilt i gymsaler da ingen av klubbene hadde tilgang til kommunale haller. Klubben deltok også i en rekke uoffisielle turneringer, inkludert det uoffisielle NM i 1991. 

Klubben hadde også et sterkt damelag: KG Young Girls.

Klubbens siste sesong var sesongen 1991/92 der de deltok i seriespill for første gang og de vant 2.divisjon i Oslo. Dermed rykket KGYB opp til 1.divisjon. Underveis denne sesongen ble det også rekruttert noen spillere fra bandylaget til Sagene IF. 

Da flertallet av spillerne var russ i 1992 ble klubben slått sammen med Grefsen IBK og sammen byttet de navn til Sagene IBK, da flere av spillerne i begge klubbene var aktive i både fotball og bandy i Sagene IF. Etter en liten periode som Sagene IBK gikk klubben inn i Sagene IF. 

Klubbens drakter var hvite med grønn/hvit shorts.
**Fokker 100** er et tomotors jetfly som ble produsert av den nederlandske flyfabrikken Fokker i årene 1987 til 1997. Flyet er en videreutvikling av Fokker F28 Fellowship og tar om lag 100 passasjerer og brukes mye til regionale flygninger. Produksjonen ble stoppet da Fokker gikk konkurs i 1997. Det var da bygget 283 eksemplarer av flytypen.

Fokker 100 ble levert med to forskjellige motortyper, Rolls-Royce Tay Mk 620-15 med en ytelse på 61,6 kN og Mk 650-15 med en ytelse på 67,2 kN. Sistnevnte gav større startvekt og bedre rekkevidde. Vanlig passasjerkapasitet med én klasse var 107 passasjerer, men flytypen kunne gi plass til opptil 122 passasjerer.

Fokker 100 kunne også fås i en fraktflyvariant med betegnelsen **Fokker 100QC** og en nyttelast på opptil 11 500 kg, samt en VIP-variant som **Fokker Executive Jet 100** utstyrt med mer luksuriøst inventar etter kundens ønske.

Eksterne lenker
---------------

* Fokker 100 Regional Jet Arkivert 5. mai 2019 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Karrebæk Fjord rundt 1900
**Karrebæk Fjord** er en grunn (opp til 3 meter dyp) og nesten lukket fjord sør på Sjælland i Danmark. Den strekker seg nordover fra Karrebæksminde og Enø i sør, mellom Sjælland og Gavnø, før den snur mot øst og fortsetter til Appenæs og Susåens opprinnelige munning sør for Næstved.

Lengst nord munner Næstveds havnekanal ut i fjorden. Fra havnekanalens utløp til Karrebæksminde går en utgravd skipsled. Mellom vestspissen av Enø og Sjælland lå Gammelsund, som på begynnelsen av 1800-tallet var helt tilsandet. Litt lenger nord, ved Karrebæksminde, ble det derfor gravd en kanal inn til fjorden over halvøya Lungshave. Midt i fjorden ligger den lille ubebodde øya Lindholm, som ble fredet i 1989. På Lindholm er det funnet rester av en skanse av ukjent opprinnelse. 

Fjorden er en del av Natura 2000-område 169 («Havet og kysten mellom Karrebæk Fjord og Knudshoved Odde»), og er både et fuglebeskyttelsesområde, et habitatområde og et ramsarområde. I sør møter fjorden Krageholm Strøm mellom Enø og Gavnø, som fortsetter til Dybsø Fjord, og danner den såkalte sydsjællandske dobbeltkyst.

Referanser
----------

1. ↑  «169 Havet og kysten mellem Karrebæk Fjord og Knudshoved Odde». Naturstyrelsen, Miljøministeriet. 23. januar 2013. Arkivert fra originalen 22. februar 2014. Besøkt 6. februar 2014.

Litteratur
----------

* *Fredede områder i Danmark*, Knud Dahl (1994) ISBN 87-14-20255-7

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
Flyfoto over Livingston Island, Deceptionøya, Antarktishalvøya og Brabant Island. 
**Brabant Island** er den nest største øya i Det antarktiske arkipel, beliggende mellom Anvers Island og Liège Island utenfor vestkysten av Den antarktiske halvøy. Brabant Island har en utstrekning på 53 km fra nord til sør og 26 km fra øst til vest med Mount Parry på 2520 moh. som det høyeste punktet. Øya ble oppdaget av Henry Foster i 1829 og navngitt av Belgica-ekspedisjonen (1897–1899) under Adrien de Gerlache som foretok den første ilandstigningen her. Den er oppkalt etter provinsen Brabant i Belgia som anerkjennelse av støtten som ble gitt til ekspedisjonen.

En plakett til minne om Belgica-ekspedisjonens ilandstigning på øya ble oppført av François de Gerlache og andre medlemmer av Joint Services Expedition 1983–1985. Plaketten er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er vernet av bestemmelsene som er gitt i Antarktistraktaten.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 1726

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Egbert** (død 24. april 729 på klosterøya Iona i Skottland) var en angelsaksisk munk på Lindisfarne, og muligens biskop.

Liv og virke
------------

Han var fra en adelig familie i Northumbria, og reiste til klosteret Rathmelsigi i Irland. Klosteret er ikke identifisert, men kan være det samme som ruinen Mellifont ved Droghede. Han studerte der sammen med blant annet Willibrord av Utrecht og Wigbert av Fritzlar. Hans ledsager hjemmefra, Aetheltun, omkom under pesten i 664, og Egbert ble selv syk. Han avla et løfte om frivillig eksil dersom han overlevde. 

Han inspirerte de angelsaksiske misjonærene som reiste til kontinentet, som Willibrord og Wibgert, men var selv forhindret fra å reise. Beda den ærverdige forteller at han hadde en visjon der han ble bedt om å reise til den skotske klosterøya Iona i stedet, og han levde der i sine siste tretten år. En av hans bedrifter der var å få klosteret til å akseptere den romerske utregningsmetoden for datoen for påske. På hans dødsdag, 24. april 729, feiret munkene der for første gang påske på samme tid som resten av den romerske kirken. 

Han er nevnt i romerske og irske martyrologier, og i en helgenkalender fra York.
**Fokker 70** er et passasjerfly som ble produsert av Fokker mellom 1993 og 1997 da produksjonen ble avviklet grunnet konkurs. Tilsammen 48 fly av denne typen ble bygget. Forsøk fra det nye selskapet, *Rekkof*, på å gjenoppta produksjonen har hittil ikke ført frem. 

Flyet var en forkortet utgave av Fokker 100 som igjen var en videreutvikling av Fokker F28 Fellowship. I størrelse er Fokker 70 omtrent like stor som F28, og har plass til 79 passasjerer. Som med de andre passasjer-jetene, er Fokker 70 utstyrt med to motorer montert på skroget bak på flyet.

Blant operatørene av Fokker 70 er KLM Cityhopper, Austrian Airlines, ungarske Malev og Air France Régional. En del fly er utstyrt som forretningsfly og solgt til bedrifter eller statlige myndigheter.

Spesifikasjoner
---------------

* Maks antall seter: 70
* Maks kapasitet: 8 300 kg
* Maks avgangsvekt: 38 100 kg
* Maks motorkraft: 2 x 6 300 kg fra Rolls-Royce Tay 520 motorer
* Vingespenn: 28,08 m
* Lengde: 30,91 m
* Høyde: 8,51 m

Eksterne lenker
---------------

* Mer om flytypen fra Airliners.net (Engelsk)
«Kars» har flere betydninger.

Kars' plassering i dagens Tyrkia
Citadellet i Kars
Apostlenes kirke i Kars
**Kars** (armensk: Ղարս eller Կարս, kurdisk: *Qers*, aserbajdsjansk: *Qars*) er en by i det nordøstre Tyrkia og er hovedstad i provinsen med samme navn. Kars ligger på 1 700 meters høyde over havet og har rundt 77 500 innbyggere (2005). Byen har en over tusenårig historie og er preget av sin beliggenhet ved grensen til Armenia og tidligere Sovjetunionen. Kars har blitt angrepet av både russere og armenske gerilja-krigere som har ønsket seg en selvstendig armensk stat i årene før og under første verdenskrig, og Kars kom under russisk styre i en kort periode på slutten av 1800-tallet. Ifølge russiske kilder fra 1892 utgjorde russere 7 %, grekere 13,5 %, kurdere 15 %, armenere 21,5 %, tyrkere 24 %, karapapaker 14 % og turkmenere 5 % av befolkningen i Kars. Befolkningssammensetning ble endret etter første verdenskrig.

Nobelprisvinneren Orhan Pamuks roman *Snø* (tyrkisk: «*Kar*») utspiller seg i hovedsak i Kars, under et flere dagens langt snøfall.

Referanser
----------

1. ↑   Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary. "Kars oblast".[*død lenke*] St. Petersburg, Russia, 1890-1907.

Eksterne lenker
---------------

* (tr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kars – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Nøtterøveien** eller **Nøtterøyveien** (1, 2-24) er en 440 meter lang gate på Nøtterøy i Tønsberg kommune. Den har fire kjørefelt og fortau på begge sider. Veien går fra rundkjøring ved Kanalbrua til kommunegrensen mot Færder, og er en del av fylkesvei 308.

Navnet
------

Veien fikk sitt offisielle navn i bystyret 15. juni 1932, med skrivemåten *Nøtterø-* uten *y*. Denne skrivemåten benyttes fortsatt i kartene til kommunen, Statens vegvesen og Kartverket. I Sentralt stedsnavnregister er navnet derimot skrevet *Nøtterøy-*, og godkjent i 1961. Den er også skiltet *Nøtterøyveien*. Uoffisielt kalles veien *Bryggeribakken* etter Tønsberg Bryggeri som lå i nr. 1. Bygningene ble senere brukt av Gartnerhallen og GRO Industrier.

Referanser
----------

1. ↑  Johansen, Oscar Albert: Tønsbergs historie. 3:2 : Tidsrummet ca. 1880 - ca. 1940, 1954 s.860
2. ↑  Tønsberg kommunes kart
3. ↑  Vegvesenets kart
4. ↑  Norgeskart
5. ↑  «SSR Faktaark». Arkivert fra originalen 8. desember 2015. Besøkt 30. november 2015.
6. ↑  Google StreetView[*død lenke*]
7. ↑  Nyhetssøk i Mylder

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
«Kamp på karrierestigen» av kunstneren Peter Lenk ved en bank i Bundesallee i Berlin
**Karriere** er en persons fremgang i jobb og hvorvidt de lykkes i arbeidslivet. Rask forfremmelse til stillinger mer ansvar, status eller lønn omtales ofte som å «**gjøre karriere**». Denne bruken gjenspeiler at ordet opprinnelig har betydd «løpebane». 

Personer som jakter på forfremmelse i arbeidslivet og lar dette går foran andre hensyn omtales ofte med (det nedsettende) ordet **karrierist**.

I engelsk har *career* fått en videre betydning enn den som er vanlig i norsk, og henviser til yrkesaktivitet i en lengre periode av livet som har mulighet for fremgang. Profesjonelle karriereveiledere foretrekker å se på karriere i et videre perspektiv som angår alle, ikke bare det å ha suksess i arbeidslivet. Karriere arbeidsroller i et livsløpsperspektiv, balansen mellom betalt og ikke betalt arbeid, samt deltakelse i læring, utdanning og arbeidstrening.

Ordhistorie
-----------

Romerske embetsmenn hadde en karrierestige som ble kalt *Cursus honorum*, men dette har ikke gitt opphav til det moderne bruken av ordet karriere. Den opprinnelige betydningen av karriere er fra ridning, hvor karriere refererte til hestens hurtigste gangart, og betydde «løpebane» eller «strak galopp».  Ordet har kommet gjennom fransk *carrière* og italiensk *carriera* som betyr «løpebane, sterk galopp» og vulgærlatin via *carriara* «løpebane». Det latinske ordet *carrus* «kjerre» har gallisk opprinnelse og som også har gitt lånordet *kjerre* i norsk Tidligere ble ordet skrevet med venstreaksent, *karrière*.

Referanser
----------

1. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 7. januar 2022.
2. ↑  OED *an occupation undertaken for a significant period of a person's life and with opportunities for progress.*
3. ↑  Kunnskapsdepartementet (25. april 2016). «NOU 2016: 7 Norge i omstilling – karriereveiledning for individ og samfunn». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 7. januar 2022.
4. ↑  «Lifelong Guidance Policy Development: Glossary». European Lifelong Guidance Policy Network (ELGPN). «The interaction of work roles and other life roles over a person’s lifespan, including how they balance paid and unpaid work, and their involvement in learning and education.»
5. ↑  *Rideinstruks for Den Norske Arme*. Kristiania: Grøndahl. 1902. s. 81-85.
6. ↑  Lionæs, Else (1935). *Tidens fremmedordbok*. Oslo: Tiden. s. 109.
7. ↑  oppslagsord *Karriere* i Caprona *Norsk etymologisk ordbok: tematisk ordnet* ISBN 9788248910541

Eksterne lenker
---------------

* FN (2002), Håndbok i karriererådgivning
* Nordisk ministerråd og ELGPN Karrierekompetence og vejledning i et nordisk perspektiv Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC
 |
Nøtte-pålegget i en haug med andre Sunda-påleggsprodukter i en tilbudsboks på Meny Tolvsrød februar 2020.
**Nøtte** er et hasselnøttbasert pålegg lansert i 1964 som en del av Sunda-fabrikkens søtpåleggsproduksjoner. I 1991 ble Sundafabrikken på Tveita i Oslo, hvor Nøtte i dag produseres, kjøpt av Orkla Foods Norge. Pålegget går under Orkla's Stabburet-divisjon, på lik linje med Sunda og Banos.

Hasselnøtter, som utgjør 14 % av innholdet i Nøtte-pålegget.
I januar 2017 gjorde Aftenposten en stor test av nøttebaserte pålegg, hvor Nøtte fikk laveste terningkast, med begrunnelsen at pålegget var «et sukkerpålegg mer enn et nøttepålegg». Nøtte inneholder store mengder invertsukker. Til tross for dårlig kritikk, høyt sukkerinnhold og gammelt produktdesign, solgte Nøtte for 286.207 kr i en 52-ukers periode i 2016 og 2015, mer enn klassikerne Banos og Sunda fra samme tidsperiode og fabrikk. Pålegget har «en liten, men svært trofast kjøpergruppe som opprettholder det lave, men stabile volumet» ifølge kommunikasjonssjef Bjørn Brennskog i Orkla Foods Norge.

Referanser
----------

1. ↑  «Nøtte-Pålegg - 250g Sunda | Meny.no». *www.meny.no* **(norsk)**. Besøkt 12. februar 2020.
2. 1 2 3  «Nøtte - Dagligvare - Orkla Foods». *Dagligvare*. Besøkt 12. februar 2020.
3. ↑  Borchsenius, Cathrine; Krogh, Lise von; BRAMAT.no. «Stor test av nøttepålegg». *Aftenposten*. Besøkt 12. februar 2020.
4. 1 2  «Derfor er de gamle påleggsklassikerne fortsatt i produksjon». *e24.no*. Besøkt 12. februar 2020.
**Eg** (tidligere stavemåter *Eig* og *Eik*) er en grunnkrets tilhørende bydelen Kvadraturen/Eg i Kristiansand kommune nord for bysentrum. Eg har om lag 1500 innbyggere og ligger inneklemt mellom Kvadraturen i sør, elva Otra i øst og Baneheia i vest. Grunnen består av meget tykke lag leire og sand som er lagt opp over lang tid. Eg har også tidligere gruvedrift på en åre av den vulkanske bergarten vesuvian, som skriver seg fra den tidligere «Skagerak-vulkanen» sør for fastlandet.

Historie
--------

Navnet kommer av *eik*, og henspiller til de tykke eikeskogene man fortsatt finner rester av her. Naturnavnet vitner om svært gammel bosetting, og gården er blant de «fire store» oldtidsgårdene i Kristiansand: Kjos, Grim, Eg og Gimle. Da Kristiansand ble grunnlagt i 1641, skjedde det ved at Kong Kristian IV kjøpte ut Sanden (den senere Kvadraturen) og skogsområdene nord for denne fra Eg gård.

Eg gård, ca.1920. Her står idag Sørlandet sykehus.
I det gamle jordbruksområdet på Eg er det funn av hustufter og to store gravhauger fra bronsealderen og jernalderen. Ved utgraving i moderne tid var gravhaugene tomme, trolig plyndret i eldre tider. Eg gård var en av de største i Agder inntil den ble jevnet med jorden og ga plass til Vest-Agder Sentralsykehus.

I 1881 ble Norges andre psykiatriske sykehus – Eg sykehus – anlagt på Eg, tegnet av Ole Falck Ebbell. Det har hatt opptil 500 sengeplasser, men er i nyere tid kraftig nedbygget. Dette sykehuset og det somatiske Sørlandet sykehus Kristiansand på Eg er i dag en del av Helse Sør-Øst.
**Fokker E.IV** var et jagerfly som Tyskland brukte under første verdenskrig. E.IV var basert på Fokker E.III og ble utviklet etter forespørsel fra essene Oswald Boelke og Max Immelmann som ønsket en versjon utstyrt med kraftigere motor og bestykning. Prototypen ble akseptert for operativ tjeneste 15. september 1915, men før flytypen var tilgjengelig for operativ tjeneste, var allerede de nye «D»-type biplanene også tilgjengelige. E.IV ble derfor ikke produsert i mer enn 49 eksemplarer – den siste levert i juli 1916.

I tillegg til å bli utstyrt med den kraftigere Oberursel U III 14-sylindrede rotasjonsmotoren med en ytelse på 160 hk og to synkroniserte LMG 08/15 mitraljøser istedenfor en, var E.IV også noe større enn forgjengerne. E.IV hadde et vingespenn på 10 m, en lengde på 7,5 m og hadde en nettovekt på 460 kg. Noen få E.IV ble også levert med en bestykning på tre LMG 08/15 mitraljøser.

Spesifikasjoner
---------------

| Tekniske data |  |
| --- | --- |
| Mannskap | 1 |
| Lengde | 7,50 m |
| Vingespenn | 10,00 m |
| Høyde | 2,77 m |
| Vingeareal | 16,00 m² |
| Vekt (uten last) | 466 kg |
| Vekt (maksimalt) | 724 kg |
| Motor | 1 × Oberursel U.III (1 × 118 kW) |
| Ytelser |  |
| Maksimal hastighet | 170 km/t |
| Klatrefart | 1 000 m/3 min 3 000 m/15 min 4 000 m/25 min |
| Bevæpning |  |
| Maskingeværer | 2 eller 3 × Maxim LMG.08/15, 7,92 mm |
|

Referanser
----------

1. ↑  Hornát, Jiří. Fokker E.IV (M.15). Letectví a kosmonautika. 1999, kull LXXV. tall 10, s. 50.

Eksterne lenker
---------------

* Fokker E.IV

| * v
* d
* r
Fokker jagerfly ( Tyskland ) |
| --- |
| E.I **·** E.II **·** E.III **·** E.IV **·** E.V **·** D.I **·** D.II **·** D.III **·** D.IV **·** D.V **·** D.VI **·** D.VII **·** D.VIII **·** Dr.I |

Portal: Første verdenskrig
**Nøttekremle** (*Russula vesca*) er en soppart som danner spiselige fruktlegemer. Kremler har et karakteristisk sprøtt kjøtt. I motsetning til en del andre skarpe kremler, har denne en nøtteaktig, mild smak. Hattens fargetoner er typisk mellom kastanje- og rosabrun, likevel kan fargene variere i mange andre brune nyanser iblandet lilla, grå, eller grønn. 

I likhet med andre hattsopper dannes sporene i *hymeniet* utenpå en struktur under hatten kalt *hymenofor*. Hos kremlene er hymenoforet formet som radiære skiver. Likevel regnes de ikke til skivesoppordenen, men har fått en systematisk plassering i en egen orden, kremleordenen. Skivene under hatten er hvite, etterhvert svakt kremgule, noen ganger med oransjebrune flekker.

Et karakteristisk kjennetegn ved nøttekremlen er at hatthuden ikke alltid når helt ut til hattkanten. Stilkformen er vanligvis sylindrisk, nokså kort, men kan bli svakt tønneformet. Den er hvit, men får typisk rustfargede flekker. 

Kjøttet kjennes fast, særlig hos unge fruktlegemer. Med alderen kan stilken få innvendige kamre som kommer til syne når den skjæres over på langs. 

Den vokser både i barskog og løvskog, i Norge er den vanligst nord til Nordland.

Bildegalleri
------------

* Hatthuden er ofte trukket litt tilbakeHatthuden er ofte trukket litt tilbake
* Rustfargede flekker på stilkenRustfargede flekker på stilken
* Skiver under hattenSkiver under hatten
* Skiver og stilk hos eldre eksemplarSkiver og stilk hos eldre eksemplar
* Utbredelsen i EuropaUtbredelsen i Europa

Litteratur
----------

* Eggen, Bror Ivar (1996). *Kremler*. B.I. Eggen. s. 34. ISBN 8299413311.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *nøttekremle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *nøttekremle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *nøttekremle* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *nøttekremle* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *nøttekremle* hos Index Fungorum Rediger på Wikidata

* (en) *nøttekremle* hos MycoBank Rediger på Wikidata

* (en) *nøttekremle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Russula vesca* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Russula vesca* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Russula vesca* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norges sopp- og nyttevekstforbund oppgir nøttekremle som «spiselig».
Del av Fagernes, med cruise- og containerhavna midt i bildet.  Foto: TorbjørnS (2015) 
**Fagernes** (nordsamisk: ***Čoalbmi***) er en forstad til Narvik i Nordland. Fagernes ligger på nordsiden av Beisfjorden, like øst for Narvik og nord for Ankenes. Fagernes er i dag mest kjent som endestasjon for Ofotbanen. Ofotbanen har endestasjonen sin på Fagernesterminalen, et stort industriområde på Fagernes.

Historie
--------

På 1800-tallet lå det en stor gård, Fagernes gård, der Fagernes i dag ligger. Gården var den største og mektigste gården i indre del av Ofoten som senere lå under den tidligere kommunen Ankenes. Denne gården var veldig sentral i arbeidet med å få jernbanen bygd fra Kiruna og til Narvik på slutten av 1800-tallet. Storbonden Statius Mosling på Fagernes gård var veldig opptatt av å få jernbanen bygd til Narvik. Mosling var også årsaken til at Ofotbanens endelige endepunkt ble på Fagernes og ikke i Narvik. Da Narvik ble utskilt fra Ankenes som egen bykommune i 1902, fulgte også Fagernes med.

Samfunn
-------

Fagernes er i dag i en forstad til Narvik bestående av i all hovedsak bolighus samt et industriområde kalt Fagernesterminalen. 

### Samferdsel

Fagernes er tilknyttet Narvik i vest med E6 gjennom Fagernestunnelen som åpnet i 2004 og som avlastet den gamle veien som gikk rett gjennom den største bebyggelsen. I sør er Fagernes tilknyttet enda en forstad til Narvik, Ankenes med E6 som krysser Beisfjorden over Beisfjordbrua. Mot øst går Fv751 til bygda Beisfjord. Fagernes er også tilknyttet Narvik med jernbane gjennom Ofotbanen, men denne delen av Ofotbanen, er kun industriell jernbane. Det kjøres med andre ord ikke persontrafikk på strekningen. Nordland fylkeskommune har bussruter fra Narvik, via Fagernes, til Beisfjord, Ankenes og Håkvik.

### Skoler

Fagernes skole er en Montessoriskole med trinn 1-7. Når elevene når ungdomsskole, overflyttes de til ungdomsskolene i Narvik. Fagernes skole var en kommunal skole fram til kommunen besluttet å legge skolen ned for å kutte kostnader. Lokalbefolkningen valgte da å videreføre skolen som en Montessoriskole.

Referanser
----------

1. ↑  Tor Emil Schanche (22. september 2016). «Nå er denne byen endelig formelt «døpt» med et samisk navn» **(norsk)**. *NRK Sápmi*. Besøkt 22. september 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ivar Arne Roset** (født 26. oktober 1918, død 14. mai 2002) var en norsk filolog og historiker. Han arbeidet som lektor og rektor i gymnas og har skrevet flere lokalhistoriske bøker. Roset ble tildelt kongens fortjenstmedalje i sølv.

Familie og oppvekst
-------------------

Ivar Arne Roset var født i Dovre 26. oktober 1918 på Haug i Dovre av foreldrene kirkesanger Wilhelm Paul Roset (født 12. september 1880) og Inga Pedersdatter (født 1883), konfirmert i Dovre 9. oktober 1932 og døde i 2002 i Sarpsborg.

Utdanning og yrke
-----------------

Roset tok adjunkteksamen 1942 og ble senere cand philol med historie hovedfag. Hovedoppgaven var om Hornsrud-regjeringen i 1928. Den har blitt stående som den viktigste framstilling av den første arbeiderpartiregjeringen. Professor Johan Schreiner, som var Rosets veileder, hadde ideen til dette tema.

Roset har skrevet de to siste bind av Sarpsborgs historie. I framstillingen av den lokale krigshistorien har han beskrevet hele det lokale motstandsmiljøet og også personer hjemmehørende i Sarpsborg som deltok i krigen andre steder blant annet de som deltok i Kompani Linge. Roset omtaler Armand Trønnes og Thorleif Fredrik Andersen som var sarpinger i tjeneste fra 1941 for den britiske sabotasjeorganisasjonen Special Operations Executive (SOE) og fra 1942 i Kompani Linge. Roset mottok i 1986 kongens fortjenstmedalje i sølv.

Roset var lektor ved Tinn Høgre Almenskole på Rjukan 1943–1967 og inspektør/rektor ved St. Olav videregående skole i Sarpsborg 1967–1985.

Utgivelser
----------

* *Det norske Arbeiderpartiet og Hornsruds regjeringsdannelse 1928* (Universitetsforlaget 1962)
* *Sarpsborgs Historie 1939–1945* (1990)
* *Sarpsborgs Historie 1945–1991* (1994)
* *Sarpsborg Papp 75 år* (1989)

Referanser
----------

1. ↑  «Kirkebøker: SAH, Dovre prestekontor, Klokkerbok nr. 3, 1907-1929, s. 67 - Skanna arkiver - Arkivverket». *media.digitalarkivet.no* **(norsk)**. Besøkt 9. februar 2018.
2. ↑  «Det norske arbeiderparti og Hornsruds regjeringsdannelse 1928». *urn.nb.no* **(norsk)**. Besøkt 9. februar 2018.
3. ↑  *Ibid s 7*.
4. ↑  «Sarpsborgs Bys Historie 1939-45». *urn.nb.no* **(norsk)**. Besøkt 9. februar 2018.
5. ↑  «Sarpsborg Bys Historie 1945-1991». *urn.nb.no* **(norsk)**. 1994. Besøkt 9. februar 2018.
6. ↑  «Ivar Sørensen». *www.kongehuset.no* **(norsk)**. Besøkt 12. desember 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Ivar Johan Bakken** (født 4. januar 1947 i Ålesund) er en norsk volleyballtrener.

Ivar Bakken har vært hovedtrener for herrelaget Nyborg VBK og forløperen Ulriken VBK sammenhengende fra 1979 til 2015 , deretter som ass.trener i etterfølgeren TIF Viking. 

Ivar Bakken har ledet Nyborgs elitelag til 22 norske serie- og cupmesterskap, samt to nordiske mesterskap. Han har også vært trener for laget i 30 europacupkamper, og i flere perioder vært landslagstrener og ass.landslagstrener.

Ivar Bakken er ansett som en av Norges aller beste og mest meritterte volleyballtrenere. Han er sannsynligvis en av de elitetrenere i Norge som har lengst ansiennitet på elitenivå, uansett idrett.

Referanser
----------

1. ↑   www.worldofvolley.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Vurderer å gi seg etter 35 år». Aftenposten. 7. mars 2014.
3. ↑  «Volleyball-misjonæren»Betalt abonnement kreves. Bergens Tidende.
4. ↑  «De er byens beste lag - uten tvil»Betalt abonnement kreves. Bergensavisen.
5. ↑  «Trenere i teten». Bergensavisen. 8. desember 2009.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Fagerlærfly** (*Polymixis polymita*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er ganske sjelden i Norge og finnes bare langs kysten av Østlandet og Sørlandet.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 39 – 43 mm), kraftig nattfly. Kroppen og forvingene er brun-grønne med lyse tegninger. Forkroppen (thorax) har en X-formet flekk midt på ryggen og lyse flekker på sidene. **Forvingen** har tre lyse siksak-tverrlinjer, de to innerste (mellomlinjene) konvergerer mot bakkanten og møtes nesten der. Nyre- og ringmerkene er lyse og tydelige, delvis kantet med svart. Langs ytterkanten har den en rad av trekantede, svarte flekker, og vingefrynsene er vekselvis hvite og brune. **Bakvingen** har mørk ytterkant, hos hannen er den gråhvit, hos hunnen gråbrun, lysere ved roten.

Levevis
-------

Fagerlærflyet forekommer i frodig løvskog og i hager. Larvene lever på ulike urter og klekkes i september – oktober. De overvintrer og fullfører utviklingen sin i juli neste år. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober.

Utbredelse
----------

Denne arten lever bare i Europa, og mangler i de nordligste og vestligste delene. Østover går den til den europeiske delen av Russland. I Norge er den lokal og sjelden, og finnes bare langs kysten fra Oslofjorden til Kristiansand.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Fagerlærfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *fagerlærfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *fagerlærfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *fagerlærfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *fagerlærfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *fagerlærfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *fagerlærfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Polymixis polymita* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Polymixis (Polymixis) polymita* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Dennis Lynn Rader** (født 9. mars 1945 i Pittsburg i Kansas) er en amerikansk seriemorder som torturerte og drepte minst ti ofre. Han er også kjent som **BTK** (**B**ind, **T**orture and **K**ill) som henviser til hans modus operandi. 

Han kommuniserte ofte med politiet og mediene gjennom brev og ved en anledning ringte han også politiet. Hans første mord var i 1974 og siste var i 1991. I 2004 begynte Rader igjen å sende brev til politiet og mediene siden avisene begynte å skrive om 30-årsdagen for det første mordet. Han begynte også å sende brev på disketter og det var via disse politiet klarte å spore ham opp. Digitale spor (metadata) ledet etterforskerne til kirken der Rader var president i styret. Dokumentet var også skrevet av «Dennis». Politiet fikk rettens godkjennelse til å hente inn DNA fra Raders datter for sammenligning, som gav treff mot de funnene som hadde blitt gjort fra åstedene til BTK-mordene. 

Rader ble arrestert 25. februar 2005 og idømt ti påfølgende livstidsdommer.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Dennis-Rader, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nytimes.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Julie Hæhre (18. august 2005). «Rader idømt 175 års fengsel». *VG*. Besøkt 26. november 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Her er BTK-morderens ofre – Artikkel om seriemorderens ofre hos *Nettavisen*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Discogs
 |
**Dennis Andrew Nilsen** (født 23. november 1945 i Fraserburgh i Skottland, død 12. mai 2018 i Full Sutton-fengselet i Yorkshire) var en britisk seriemorder som i en periode på fem år, fra 1978 til 1983, drepte minst 15 gutter og menn.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Dennis Nilsen var sønn av Olav og Betty Whyte Nilsen. Olav Nilsen (en norsk soldat) var alkoholiker og ekteskapet tok slutt etter syv år. Dennis Nilsen bodde sammen med sin mor hos hennes foreldre. Nilsen var svært knyttet til sin bestefar Andrew Whyte, som døde da Nilsen var seks år. Uten å fortelle Nilsen hva som egentlig var skjedd (bestefaren hadde druknet) tok moren gutten med for at han skulle se liket av bestefaren. Etter at Nilsen var blitt arrestert, hevdet han at denne hendelsen forårsaket en slags emosjonell død hos ham.

I barndommen viste han ingen tendenser til raseri, dyremishandling eller andre trekk som vanligvis forbindes med seriemorderes barndom.

I 1961 gikk han inn i hæren og ble kokk i Army Catering Corps. Han begynte å drikke ganske mye. Han ble sterkt knyttet til menn og innså antagelig på denne tiden at han var homoseksuell. I 1972 var han en kort periode ansatt i politiet.

I 1975 flyttet han til Melrose Place 195 i Nord-London og bodde der sammen med David Gallichan, som siden benektet at hans og Nilsens forhold hadde vært seksuelt. To år senere flyttet Gallichan ut og Nilsen slet mer og mer med ensomhet. Ett og et halvt år senere begikk han det første drapet.

### Mordene

Mennene som Nilsen drepte, hadde blitt med ham hjem frivillig. De ble kvalt, deretter gjemt under gulvplankene. Nilsen tok dem frem av og til, onanerte på dem, vasket og stelte dem. Når likene begynte å råtne, parterte han dem, kokte kjøttet av knoklene og spylte det ned i toalettet. Mange kroppsdeler ble også brent i hagen hans. Drapene skjedde først i Melrose Place, og fortsatte deretter i Cranley Gardens da han flyttet dit i 1981.

### Arrestasjon og dom

I 1983 ble Nilsens aktivitet oppdaget av en rørlegger. Menneskekjøttet Nilsen hadde spylt ned i toalettet hadde blokkert rørene. Da politiet kom, tilsto Nilsen alt. Da dommeren i den etterfølgende rettssaken spurte hvorfor han gjorde det svarte Nilsen: «Jeg hadde håpet du kunnet fortelle meg det.» Nilsen ble i november 1983 dømt til en straff på minimum 25 år, og ville da komme til å bli løslatt i 2008. Men dommen ble senere omgjort til livsvarig fengsel. I 2006 fikk han avslag på prøveløslatelse og kunne ikke søke igjen. Han ble sittende bak murene resten av sitt liv.

Litteratur
----------

* *Killing for Company*, av Brian Masters. New York: Dell, 1993

Referanser
----------

1. ↑   pantheon.world, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Britisk seriemorder døde i fengsel». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 13. mai 2018. Besøkt 13. mai 2018.
3. ↑  «Serial killer Dennis Nilsen dies in prison» **(engelsk)**. Sky News. Besøkt 12. mai 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Ivar Alme** (født 8. desember 1904 på Øvre Alme i Ringerike, død 1982 i Hønefoss) grunnla Alme & Brodahl midt på 1930-tallet, en lokal sportsbutikk i Hønefoss og nasjonal produsent (skifabrikk) av ski, sammen med den tidligere langrennsløperen Sverre Brodahl (1909–1998). De to var kamerater fra IL Fossekallen, som de begge konkurrerte for. Skifabrikken til Alme & Brodahl fusjonerte med Splitkeinfabrikken i 1950, som da var eid av Laila Schou Nilsen (1919–1998).

Ivar var sønn av Gulbrand Engebretsen Alme (født på Nordre Sætrang gnr. 100/7) og kona Mari (født Brørby på Jevnaker). I sin ungdom ble han regnet som en habil skiløper, men han var ikke like merittert som til kompanjong Sverre Brodahl. Han blir imidlertid husket for å ha gått *Eventyrløpet over Holleia* (et 32 km langt skiløp, over Holleia mellom Sokna og Ask, som ble arrangert 14 ganger mellom 1948 og 1965) ni ganger, og for det ble han i 1957 tildelt gullmerket av «Trolltiuren», sammen med tre andre.

I forbindelse med realiseringen av interessene etter Alme & Brodahl A/S skifabrikk havnet Ivar Alme i ei økonomisk feide med Laila Schou Nilsen. Hun hadde overtatt Splitkeinfabrikken i 1947, og hadde derfor felles interesser med Alme etter fusjonen med Alme & Brodahl i 1950. Saken endte opp med dom i Høyesterett den 2. desember i 1972. Alme ble først dømt til å betale erstatning i to instanser, men anket begge gangene og ble til slutt frifunnet i Høyesterett, fordi Schou Nilsen ikke hadde overholdt sin opplysningsplikt i forbindelse med salget. Hun måtte også bære Almes utgifter i forbindelse med saken.

Referanser
----------

1. 1 2  Digitalarkivet (2018) Alme øvre, bostednr. 0109, gnr. 89, bnr. 2, Norderhov, krets 008 Ulleraal og Vaagaard, Folketellingen av 1910, *Digitalarkivet*. Besøkt 2018-07-27
2. 1 2 3  Otto Frydenlund (2003) Skifabrikkens første år i Hønefoss Arkivert 30. januar 2018 hos Wayback Machine.. *Heftet Ringerike*, 2003, **75**:41–42 ISBN 82-996833-0-0
3. ↑  Lagesen, A. (1930) Ringerikske slekter, bind II av III, side 7–18 *Alme*. Utgitt av Grøndahl & Søns Forlag, Oslo 1930.
4. ↑  Ragnvald Lien (2007) Eventyrløpet over Holleia Arkivert 21. januar 2021 hos Wayback Machine.. *Heftet Ringerike*, 2007, **79**:1–74. ISBN-13: 978-82-996833-6-4
5. ↑  Høyesterett (1972) Dom i saken mellom Ivar Alme og Laila Schou Nilsen (L.nr. 179/1972). *Høyesterett*, 1972-12-02, publisert Rt-1972-1255. Besøkt 2018-07-23