recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Claes Eriksson** (født 27. juli 1950 i Trollhättan) er en svensk regissør, manusforfatter, revyartist, skuespiller og komponist.
Han startet sin karriere med komikergruppen *Utan Lots* på 70-tallet der blant annet Kerstin Granlund og Mats Wedin var med. 

Etter splittelsen av gruppen i 1978 fikk Eriksson jobb i svensk barne-radio. I en tv-opptreden kalte han og med-komikerne, bror Anders Eriksson og Kerstin Granlund, seg for "Galenskaparna", og dette ble gruppens navn frem til de møtte en annen gruppe; "After Shave" i 1982, som de slo seg sammen med. Etter dette ble de hetende *Galenskaparna och After Shave*. Eriksson har siden starten vært manusforfatter til gruppenes live-show, revyer, tv-serier og filmer, har regissert de fleste av disse og har vært gruppens frontperson.

Eriksson og gjengen driver tradisjonell satire og tradisjonelle parodier på rare mennesker. Karakterene er ofte sære og overdrevne, språket og uttalelsen av språk blir vridd om og humor-stilen både i tv-serier og filmer kan forbindes med revy. Eksempelvis er to av Erikssons mest populære karakterer; «den beige kunden» i *Macken*, eller Allan Preussen i *En himla många program* typiske, overdrevne revy-karakterer.

I tillegg til bare å parodiere har Eriksson ofte et politisk budskap i filmene sine. Eksempelvis i *Stinsen brinner... filmen alltså* der en jernbanestasjon skal bli lagt ned uten at man tenker på de som arbeider der, eller i *Monopol* der arrogansen fra medieindustrien og maktsyke politikere blir parodiert.

Filmene til komikergjengen er nesten utelukkende spilt med dem selv i hovedrollene, unntaket er *Den enskilde medborgaren* der Örjan Ramberg har hovedrollen. Alle tv-seriene til Eriksson har blitt vist på SVT. 

Eriksson ble i 2012 tildelt den svenske medaljen Litteris et Artibus.

Filmografi
----------

**Filmer**

* *Den enskilde medborgaren* (2006)
* *Monopol* (1996)
* *Stinsen brinner... filmen alltså* (1991)
* *Macken* (1990)
* *Hajen som visste för mycket* (1989)
* *Leif* (1987)
* *The Castle Tour* (TV-film, 1986)

**TV-serier**

* *2000 Gladpack* (2000)
* *Tornado* (1993)
* *En himla många program* (1989)
* *Macken* (6 episoder, 1986)

Referanser
----------

1. ↑  Kungen delade ut medaljer Arkivert 18. juni 2012 hos Wayback Machine. Sveriges kungahus.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Claes Eriksson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Claes Eriksson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Claes Eriksson i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Claes Eriksson på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Claes Eriksson på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Claes Eriksson hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Claes Eriksson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Claes Eriksson på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Eriksson-biografi

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** LIBRIS **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Lunde** er et tettsted i Kramfors kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 399 innbyggere.

Ådalshändelserna
----------------

De såkalte Ådalshändelserna inntraff i Lunde 14. mai 1931. Soldater skjøt og drepte fire menn og en kvinnelig tilskuer til et demonstrasjonstog i forbindelse med en arbeidskonflikt.

Sandöbron
---------

Sandöbron
Den ennå ikke ferdigbygde Sandöbron raste sammen klokken 16.40 den 31. august 1939. 18 personer som befant seg på brospennet omkom i forbindelse med denne katastrofen, som fikk liten dekning i datidens media siden andre verdenskrig startet dagen etter. En ny Sandöbro ble senere bygd, den ble innviet i 1943 av kong Gustaf V. Sandöbron var med et spenn på 264 meter, verdens største betongbro i et spenn fram til 1964.[] Broens høyde er 42 meter. Broen har vært i dårlig forfatning de senere år, men ble gjenåpnet i 2003 etter en omfattende renovering.

Tettstedet
----------

I Lunde ligger blant annet Wästerlunds konditori og et bilmuseum.

Da Högakustenbron ble innviet i 1997 mistet landeveien gjennom Lunde sin status som Europavei 4.

Referanser
----------

1. ↑  «Folkmängd i tätort och småort per kommun 2010». Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 26. desember 2015.
2. ↑  «75 år sedan skotten i Ådalen», *Dagens Nyheter*, 13. mai 2006.

  


| * v
* d
* r
Kramfors kommune i Västernorrlands län i Sverige |
| --- |
|  | Bollstabruk **·** Docksta **·** Frånö **·** Klockestrand **·** Kramfors **·** Lunde **·** Lugnvik **·** Mjällom **·** Nordingrå **·** Nyland **·** Sandslån **·** Ullånger |  |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**H. Lundbeck A/S** (også kjent som **Lundbeck**) er et dansk internasjonalt farmasøytisk selskap, som er involvert i forskning, produksjon, markedsføring og salgt av medisiner for behandling av psykiatriske og nevrologiske sykdommer.

Historikk
---------

Selskapet ble grunnlagt av Hans Lundbeck i 1915, og var opprinnelig et handelsselskap som importerte en rekke varer, blant annet maskiner, aluminiumsfolie, kunstige søtstoffer og fotografiutstyr.

Lundbeck gikk inn i det farmasøytiske markedet i 1924, i det man startet med import av medisiner og kosmetikk til det danske markedet fra andre europeiske og amerikanske land. På 1930-tallet startet Lundbeck med sin egen produksjon av medisiner og hadde etablert sin egen forskningsavdeling. Under andre verdenskrig var produksjonen opprettholdt, men begrenset på grunn av mangel på råvarer.

Etter krigen fortsatte Lundbeck sin ekspansjon, og har med tiden blitt et stort internasjonalt selskap, som fokuserer på behandling av sykdommer i sentralnervesystemet. I 2003 hadde selskapet en omsetning på 9,9 milliarder danske kroner.

Produkter
---------

Et nøkkelprodukt fra Lundbeck er SSRI-preparatet citalopram, som markedsføres som Cipramil. Patentet på dette preparatet utløp i 2003. Lundbeck er nå markedsleder blant SSRI-preparatene med medikamentet escitalopram som markedsføres med handelsnavnet Cipralex.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Lundbeck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Lundbeck Institute

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Kart over Spanias besittelser i Nord-Afrika
**Peñón de Vélez de la Gomera** er en av de spanske besittelsene (*plazas de soberanía*) i Nord-Afrika, på den marokkanske nordkysten. De øvrige spanske besittelsene er enklavene Ceuta og Melilla, øyene Peñón de Alhucemas, Islas Chafarinas og Isla Perejil.

Peñón de Vélez de la Gomera ligger 117 km sørøst for Ceuta, en større spansk enklave på det nordafrikanske fastlandet. Peñón de Vélez de la Gomera var tidligere en øy, men er nå bundet til det marokkanske fastlandet med en 85 meter lang sandmolo. Arealet til Peñón de Vélez de la Gomera er på 19 000 m².

Peñón de Vélez de la Gomera ble erobret av Spania i 1508. I dag er det stasjonert 60 soldater her, og ingen sivil befolkning.

«Riksgrensen» mellom Marokko og dette spanske territoriet er verdens korteste grense. Målt tvers over sandbanken, og med noe variasjon mellom flo og fjære, er grensen ved springflo mindre enn 50 meter lang. At oppslagsverk av og til hevder 85 meter kan skyldes at de feilaktig benytter tall for sandmoloens lengde ut til den tidligere øya.[]

Referanser
----------

1. ↑  Eames, Andrew (28. desember 2017). «10 of the world's most weird and wonderful borders». *mirror*. Besøkt 31. oktober 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Gossa fangeleir**, også omtalt som **Riksfjord-leiren** eller **Aukra fangeleir**, ble anlagt i 1941 på øya Gossen i Aukra kommune i Møre og Romsdal fylke. Fangeleiren lå Riksfjord.

Gossen er en stor flat øy i det norske kystlandskapet og øya ligger i sin helhet i strandflaten. To tredeler av øy ble utbygd til flyplass og festnig. Okkupasjonsmakten planla en stor flyplass med tre rullebaner i kryss. En av dem ble bygd ferdig og tatt i bruk 1943. Flyplassen ble bygd mellom Buholm og Løvik. Øyas kystlinje ble sterkt befestet for å hindre landgang.

800 av øyas 2000 innbyggere ble tvangsflyttet. Inn kom 2000 tyske soldater, 838 krigsfanger, 1500 tvangsutskrevne nordmenn og ca. 600 sivile utlendinger. I pinsen 1943 var 12 nasjonaliteter representert.

Wehrmacht-leiren lå mellom Horrem og Småge, mens Toht-leiren lå mellom Skarshaug og Sporemsskiftet.

28 døde krigsfanger ligger begravet ved Aukra kirke.

Se også
-------

* Okkupasjonsmaktens fangeleirer og fengsler i Norge
* Sovjetiske fanger i Norge under andre verdenskrig

Referanser
----------

1. 1 2  Aukra gjennom tidene 1995
2. ↑  Aukra gjennom tidene 1995
*Denne artikkelen handler om Aksel Johan Smith, sønn til J.O. Smith. For Aksel Smith, J.O. Smiths bror, se dette.*

**Aksel Johan Smith** (født 27. januar 1910 i Horten, død 24. august 1998) var en sentral skikkelse og predikant i Brunstad Christian Church, også kjent som Smiths venner. Aksel Johan Smith var sammen med Sigurd Bratlie sentral som leder i BKM fra 1976. Han var barn av grunnleggeren Johan Oscar Smith og bodde i Horten. Han giftet seg i 1947 med Ida Olsen, også hun fra Horten.

Smith utmerket seg med en enkel og rettfram stil, og var kjent for å holde korte men kraftfulle taler.

Aksel Johan Smith overtok som redaktør for menighetens forkynnende tidsskrift, *Skjulte Skatter*, i 1943 etter hans fars bortgang. Han hadde redaktøransvaret til 1983, da Sigurd Johan Bratlie overtok.

Referanser
----------

1. ↑  *Et velsignet liv*, Gjengangeren, 27. januar 1995

Litteratur
----------

* Seg selv[*død lenke*], traktat av Aksel Johan Smith

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Talleiv Røysland** (født 28. september 1897, død 22. desember 1981) var en kveder og folkesanger fra Lårdal i Telemark.

Røysland ble født i på husmannsplassen Røysland i Lårdal som sønn av Ingebjørg Tarjeisdotter Røysland og Olav Torgrimsson Haugen fra Gjerstad. Han gikk på Telemark folkehøyskole i Kviteseid og arbeidet en tid ved gruva på Omdals Verk, før han reiste til Voss folkehøgskule. I 1923 reiste han til Oslo for å gå i urmakerlære, og her bodde han resten av livet. Han giftet seg med Borghild Fjeld fra Solør i 1933.

Fra 1932 arbeidet han som vaktmester i Bygdelagssamskipnaden, heimen for landsungdom i Nordahl Bruns gate 22 i Oslo, og i denne stillingen kunne han holde kontakten med bygdemiljøene i hovedstaden. 

Han var levende opptatt av hardingfelespill, og ble derfor ofte sendt ut for å ta imot spellemenn som var kommet til Oslo for å spille i NRK. Han kunne også mange slåtter selv, men spilte ikke stort. Han var derimot en fremragende slåttetraller, og kunne mange viser. Derfor trallet han ofte mens han arbeidet, og folk ble gradvis oppmerksomme på ham. Under krigen oppholdt han et kompani tyskere som var på befaring i bygården ved å synge for dem, for å hefte dem i undersøkelsene deres.[]

Røysland er husket for sine gode replikker, og for tidvis saftig bannskap parret med stor begeistring for slåttespill (*Å, Guds død og salte pine i heite Helvete håss godt'n spela*[]).

Han opptrådte offentlig første gang i 1951, på et jubileumsstemne på Norsk folkemuseum på Bygdøy. Samme høst gjorde han opptak for NRK, og det ble gjort mange opptaksrunder med ham fram til 1973. 

Røysland var en god venn av Eivind Groven og kom jevnlig på besøk til Grovens hjem på Ekeberg. Groven mente dette var bra, fordi han da hold hardingfelespillet ved like.[]

I 1979 døde Borghild. Røysland ble æresmedlem i Landslaget for spellemenn i 1981, og døde på Vinje bygdeheim samme høst. Han og Borghild er gravlagte på ved Lårdal kirke. 

Tradisjonen etter Røysland har vært viktig for yngre generasjoner av kvedere, blant dem Arve Moen Bergset, Odd Nordstoga og Øyonn Groven Myhren.[]

Referanser
----------

1. 1 2  *Fjøllmanngjenta: folk og musikk i Vest-Telemark*. [Rauland]: Hovudnemndi for Landskappleiken 1994. 1994.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Hangzhoubuktbroen går over bukten fra Cixi i sør
Cixi i Ningbo
**Cixi** (kinesisk: 慈溪, pinyin: *Cíxī*, Wade-Giles: *Tz'u-hsi*; tidligere også romanisert *Tsekee* eller *Tzeki*) er et byfylke innen den subprovinsielle byen Ningbo i provinsen Zhejiang i Kina. 

I 1842 ble Slaget ved Tsekee (en eldre romanisering av Cixi) utkjempet mellom britiske og kinesiske styrker under Første opiumskrig, og i 1862 stod Slaget ved Cixi mellom Qingstyrets keiserlige styrker og taipingopprørerne også her.

Befolkningen i byfylket var på 1 010 078 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Det ligger mange gamle Yue-ovner i fylket, og her ble det produsert porselen. Fylket betraktes av mange som den kinesiske porselens fødested.

Administrative enheter
----------------------

Cixi består av tre subdistrikter og 17 storkommuner:

* Subdistriktet Xushan (浒山街道), sentrum og sete for byfylkets regjering;
* Subdistriktet Zonghan (宗汉街道);
* Subdistriktet Kandun (坎墩街道);
* Storkommunen Fanshi (范市镇);
* Storkommunen Zhangqi (掌起镇);
* Storkommunen Xiaolin (逍林镇);
* Storkommunen Xinpu (新浦镇);
* Storkommunen Henghe (横河镇);
* Storkommunen Fuhai (附海镇);
* Storkommunen Andong (庵东镇);
* Storkommunen Tianyuan (天元镇);
* Storkommunen Changhe (长河镇);
* Storkommunen Zhouxiang (周巷镇);
* Storkommunen Qiaotou (桥头镇);
* Storkommunen Kuangyan (匡堰镇);
* Storkommunen Shengshan (胜山镇);
* Storkommunen Longshan (龙山镇);
* Storkommunen Chongshou (崇寿镇);
* Storkommunen Sanbei (三北镇);
* Storkommunen Guanhaiwei (观海卫镇).

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.

Hangzhoubuktbroen går over bukten fra Cixi i sør.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Aksel Henry Hansson** (født 23. juli 1918, død 9. februar 1945) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig som ble henrettet av den tyske okkupasjonsmakten på Akershus festning.

Han var født i Kristiania av sine svenske foreldre Karl og Anna Hansson. 28. desember 1938 fødte Ida Sofie Borchgrevink f. 19. mai 1918, hans sønn, Arne Hansson i Horten. I 1943 giftet han seg med Signy Leisegang fra Durban i Sør-Afrika. Han var også en god amatørbokser i Fagforeningenes Idrettsforening av 1926.

Under okkupasjonen av Norge ble Hansson medlem av Milorg. Der var han først troppsjef, deretter nestkompanisjef og fra 1943 nestkommanderende/områdesjef. Han ble arrestert den 9. desember 1944 og fengslet på Møllergata 19. Flere medlemmer av gruppen hans ble også arrestert.
Da politigeneral Karl Marthinsen ble likvidert 8. februar 1945 ble det bestemt å henrette Hansson som represalie. Han ble overført til Akershus festning og henrettet den 9. februar 1945 sammen med 6 medlemmer av gruppen hans og to tidligere arresterte. Både domstolen som avsa dommen og eksekusjonspelotongen besto av nordmenn. Hanssons kropp ble senket i sjøen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Våre falne*: 1939-1945, bind 2, side 226 Grøndahl, Oslo 1950, besøkt 25. oktober 2015
2. ↑  Larsen, Petter (1979). *Med AIF-stjerna på brystet*. Oslo: Tiden. s. 162. ISBN 82-10-01853-1.
3. ↑  Ottosen, Kristian, red. (2004). *Nordmenn i fangenskap 1940–1945* (2nd utg.). Oslo: Universitetsforlaget. s. 491. ISBN 82-15-00288-9.
4. 1 2  Nøkleby, Berit (1996). *'Skutt blir den...'. Tysk bruk av dødsstraff i Norge 1940–45*. Oslo: Gyldendal. s. 227. ISBN 82-05-22173-1.
5. ↑  Ringdal, Nils Johan (1995). «Marthinsen, Karl A». I Dahl, Hans Fredrik. *Norsk krigsleksikon 1940-45*. Oslo: Cappelen. Arkivert fra originalen 10. juni 2014.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 10. juni 2014. Besøkt 24. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Fangeregisteret **·** Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
Kart over Republikken Kongo med Kouliou uthevetKart over Republikken Kongo med Kouliou uthevet
**Kouilou** er et department i Republikken Kongo. Hele landets kystlinje ligger i dette departementet, som har et areal på 13694 kvadratkilometer (inkludert kommunen Pointe-Noire som også regnes som et eget departement) og ved inngangen av 2007 var det hjem til ca. 806 670 personer (hvorav 724 527 bodde i Pointe-Noire). Departementet grenser til departementet Niari, og har internasjonale grenser mot Gabon og Cabinda, en eksklave tilhørende Angola. Administrasjonsbyen er Hinda. Andre større byer inkluderer Madingo-Kayes og Mvouti.

*Kouilou* er også navnet på en elv, Kouilou-Niarielva.

Kouilou er delt inn i 4 distrikter:

1. Kakamoeka
2. Madingo-Kayes
3. Mvouti
4. Pointe-Noire District

| * v
* d
* r
Republikken Kongos departementer |
| --- |
| Hovedstad | Brazzaville | Republikken Kongos flagg |
| Departementer | Bouenza **·** Cuvette **·** Cuvette-Ouest **·** Kouilou **·** Lékoumou **·** Likouala **·**  Niari **·** Pointe-Noire **·** Plateaux **·** Pool **·** Sangha |
| ISO 3166-2:CG |



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Ci'an** eller **Cian** (kinesisk: 慈安皇太后, født som **Niuhuru** 12. august 1837, død 8. april 1881 i Den forbudte by i Beijing) var en kinesisk keiserinne og regent, kjent i Kina som *den østlige enkekeiserinne*. Hun var gift med Xianfeng-keiseren og, sammen med enkekeiserinne Cixi, Kinas regent som formynder under to umyndige keisere.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Ci'an, som opprinnelig het Niuhuru, var datter av den mektige embedsmannen Muyangga fra mandsjuklanen Niuhuru, og Giyang fra Giyangklanen. 

### Konkubine, keiserlig gamalinne

Hun ble først konkubine til Xianfeng-keiseren, i april 1852 fikk hun tittelen keiserlig gemalinne, og 24. juli 1852 tittelen keiserinne. Hun fikk ingen barn, men hennes makes andre hustru, Yehenara, som ikke var keiserinne men keiserlig gemalinne, fikk en sønn i 1856. 

### Enkekeiserinne

Ved ektemannens død i 1861 ble hun og Yehenara sammen formyndere og regenter for Tongzhi-keiseren, og senere for Guangxu-keiseren. Hun fikk da navnet Ci'an, «Moderlig og beroligende», og tittelen «keisermoderen, enkekeiserinnen», mens Yehenara fikk navnet Cixi, «Moderlig og lykkebringende» og tittelen «Hellige moder enkekeiserinnen». Ettersom de bodde i den østlige henvoldsvis den vestlige del av Den forbudte by fikk de tilnavn som den østlige hhv. vestre enkekeiserinne. 

Ci'an var i realiteten bare nominell regent og var sjelden politisk aktiv. Hennes mest kjente handling som regent er at hun i 1869 tillot henrettelsen av Cixis favoritt, evnukken An Dehai for at han under en reise til Shandong hadde presset folk for penger. 

Hun døde brått og uventet i 1881 etter et akutt anfall under en mottakelse, det oppstod rykter om at hun var blitt forgiftet. Etter alt å dømme var forgiftelsesspekulasjonene ubegrunnet eller direkte ondsinnede, det er mer som taler for at hun fikk slag.

Cian er ofte blitt fremstilt som en stillfaren, tilbaketrukket, rolig og myk personlighet som hensynsløst ble utmanøvrert av Cixi. Historikere har imidlertid fremholdt at hennes passivitet snarere kan ha berodd på manglende interesse for annet enn hennes personlige behov, og et rolig liv i luksus i det keiserlige palass.

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Jung Chang: *Empress Dowager Cixi: The Concubine who Launched Modern China*, Jonathan Cape: London, 2013, ISBN 9780224087438

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni
 |
**Claes Göran Tropé** (født 21. februar 1943 i Landskrona) er en svensk lege og kreftforsker som har jobbet i Norge siden 1986. Han er spesialist på underlivskreft (gynekologisk kreft).

Han mottok en dr.med. i 1974 fra Lund universitet i Uppsala på avhandlingen *An in vitro Study of the Effect of Cytostatic Drugs on the DNA Synthesis in Experimental Tumors: Selections of Cell Clones during Growth, Transplantation and Metastases*. Fra 1981 til 1986 var han professor i gynekologisk onkologi ved samme universitet (Lund). I 1986 begynte han ved Radiumhospitalet i Oslo som professor og avdelingsoverlege ved avdeling for gynekologisk kreft, han etterfulgte da Per Kolstad (1925–1991). Han har siden 1988 leder for Nasjonalt kompetansesenter for gynekologisk kreft. Han ble avdelingsleder til 2006, da han etter omorganisering ble leder for forskning og utvikling ved kvinne- og barnegruppen ved gynekologisk kreftavdeling samme sted. Han er professor II ved Universitetet i Oslo. I 2013 hadde han forfattet over 600 publikasjoner, veiledet 46 doktorgrader og startet svensk, norsk og nordisk forening for gynekologisk kreft.

Premier
-------

* Kong Olav Vs Kreftforskningspris 2012 på en million kroner.
* den 1. Ernst-Wertheim prisen 2002

Referanser
----------

1. ↑   www.ae-info.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  jobbeside ved UiO.
3. ↑  *Jubilanter* i Dagsavisen den 21. februar 2013.
**Aksel Berget Skjølsvik** (født 15. mai 1987) er en norsk tidligere fotballspiller som spiller for Brattvåg IL.

Klubbkarriere
-------------

Han ble hentet til Molde fra Rosenborg Ballklub foran 2007-sesongen. Skjølsvik startet karrieren i Åndalsnes IF, men signerte for trønderklubben allerede som 16-åring, og fikk sin debut på A-laget i januar 2004 under en treningskamp mot Skeid.

I årene som fulgte spilte Skjølsvik bra på Rosenborgs andrelag i norsk 2.divisjon, et lag som stort sett består av juniorspillere og A-lagets reserver. I 2005 var han en viktig bidragsyter på Rosenborglaget som vant Norgesmesterskapet for juniorer. 

I 2006 ble Skjølsvik omskolert fra midtspiss til indreløper. Godt spill for andrelaget gjorde at han ble forflyttet til troppen som spilte i Tippeligakampen mot Lyn, og senere på sommeren ble han tatt opp i A-stallen.

Skjølsvik gjennomførte en god sesong på andrelaget, men til tross for sølvmedalje i junior-NM, sju seriemål i 2. divisjon og bestemannsprisen for 2006 fikk han ikke fornyet kontrakten med Rosenborg. Til tross for at det allerede var klart at Skjølsvik kom til å forlate Rosenborg ved årsskiftet 2006/2007, fikk han sin offisielle debut for klubben i Royal League-kampen borte mot Helsingborg samme høst. Han fikk ytterligere to kamper i Royal League, samt være med i RBKs showkamp mot Tufte IL i slutten av november – da satte han inn to mål, blant annet ett bak keeperlegenden Erik Thorstvedt.

Skjølsvik er kjent som en hardtspillende og kompromissløs spiller, og i løpet av karrieren har han også fått med seg to kamper for Norges G16-landslag, samt to kamper for Norges G17-landslag.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aksel Berget Skjølsvik – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Aksel Berget Skjølsvik – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Aksel Berget Skjølsvik – FBref Rediger på Wikidata
* Spillerprofil hos Fotball.no
**Keith B. Alexander** (født 2. desember 1951 i Syracuse i New York i USA) er en amerikansk firestjerners general. Han var sjef for National Security Agency (NSA) fra 2005 til 2014, ledet Central Security Service (CCSS) og førte befal over U.S. Cyber Command.

Liv og virke
------------

Alexander har både militær og sivil utdannelse. Han har bachelorgrad fra United States Military Academy på West Point, mastergrad i bedriftsledelse fra Boston University, mastergrader i elektronisk krigføring og fysikk fra Naval Postgraduate School, samt mastergrad i nasjonal sikkerhetsstrategi fra National Defense University. Videre har han militær utdannelse fra U.S. Army Command and General Staff College og National War College.

Alexander begynte sin tjeneste i United States Army ved United States Military Academy. Han har tjenestegjort i USA og Tyskland, samt deltatt i Gulfkrigen. Han har hatt en rekke sentrale, ledende stillinger i USAs forsvar.

Alexander ble i 2005 utnevnt til sjef for NSA. Han ble forfremmet til general i 2010. General Alexander hadde som sjef for NSA ansvar for utenlandsetterretning. Som befalhavende for U.S. Cyber Command hadde han ansvar for forsvaret av det amerikanske militære datanettverket og elektronisk krigføring.

General Alexander gikk av med pensjon i 2014.

Utmerkelser
-----------

Alexander har mottatt en rekke utmerkelser for sin militære innsats. I 2011 ble han utnevnt til kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for særlig fortjenstfullt virke for fremme av norsk-amerikansk forsvarssamarbeid.»

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Keith Alexander, Munzinger IBA 00000029611, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Biography – Commander, U.S. Cyber Command, Director, National Security Agency/Central Security Service, National Security Agency.
3. ↑  Factsheets, U.S. Cyber Command.
4. ↑  NSA/CSS Welcomes LTG Keith B. Alexander, USA, National Security Agency.
5. ↑  Ellen Nakashima: Gen. Keith Alexander confirmed to head cyber-command, *The Washington Post*, 11. mai 2011.
6. ↑  Peter Beaumont: US appoints first cyber warfare general, *The Guardian*/*The Observer*, 23. mai 2010.
7. ↑  Nakashima, Ellen (25. januar 2014). «Obama signs off on nomination of Rogers as NSA director». *Washington Post* **(engelsk)**. ISSN 0190-8286. Besøkt 5. mai 2018.
8. ↑  Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet, kongehuset.no.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |
Minnestein for Aksel Midtkandal reist ved Breim kirke  Foto: C. Hill, 2012 
**Aksel O. Midtkandal** (født 31. august 1910 i Breim, død 2. mai 1940 i Valdres) var utdannet underoffiser og tenestegjorde som løytnant i 1940 ved Fjordane Infanteriregiment nr. 10. Under kampene ved Islandsmoen ledet han, som troppssjef, et forsøk på ildoverfall med mitraljøser fra overhøyde mot de tyske forlegningene sør for Islandsmoen, men støtte sammen med tyske styrker ovenfor *Bjørneskardet*.

Midtkandal ble hardt såret under kampene i Åbergsbygda i Valdres den 29. april 1940, og døde tre dager senere. Det er reist en minnestein for han på gravlunden ved Breim kirke, sammen med soldat Odd Støyva.

Se også
-------

* Liste over kjente personer fra Gloppen kommune

Referanser
----------

1. ↑  Speilside fra bl.a. Firdaposten og fylkesarkivet: (Søkeord: Støyva)[*død lenke*], besøkt 10. april 2011

Eksterne lenker
---------------

* nrk.no: Fylkesleksikon: Aksel Midtkandal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Våre falne

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Eupalini** er en gruppe av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Gruppen omfatter bare én kjent art, *Eupales* (tidligere kalt *Pales*) *ulema*.

Utseende
--------

En ganske liten (3-4 millimeter), avlang, metallisk grønnlig bladbille med røde bein. Oversiden er tett og fint punktert. Antennene er rødlige, ganske tynne, så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, med en tann et stykke bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Arten er knyttet til kornellslekten (*Cornus*).

Utbredelse
----------

Arten lever i det sørøstlige Europa (Ungarn, Balkan og Tyrkia).

Systematisk inndeling
---------------------

Artens systematiske plassering er noe usikker.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Rotbladbiller**, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
					- stammen **Eupalini** Verma *et al*. 2005
						* slekten *Eupales* Lefévre, 1885
							+ *Eupales ulema* (Germar, 1813)

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten
* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Jørn Eivind Schau** (født 28. november 1968) er norsk fløytist fra Fetsund i Akershus. Han er utdannet fra Norges musikkhøgskole (NMH) i Oslo og Royal Academy of Music (RAM) i London. Studerte med bla. Per Øien, Ørnulf Gulbransen og Sebastian Bell, og deltok ved William Bennetts fløyteklasser ved RAM.

Siden 1987 har Schau spilt med en rekke norske militær- og symfoniorkestre. Han har spilt regelmessig med Kristiansand Symfoniorkester siden 1999, og var tilknyttet Forsvarets Distriktsmusikkorps Sørlandet (FMKS) fra 1999-2003. Schau medvirker ved en rekke klassiske og kommersielle innspillinger, og er aktiv som solo-og kammermusiker.

Siden 2000 er han ansatt som førstelektor i fløytespill ved Universitetet i Agder (UiA) , Fakultet for kunstfag, Institutt for musikk. Han holder jevnlig mesterklasser i Skandinavia og utlandet, og har levert bidrag til utgivelser, artikler og faglitteratur innen fløytespill. Av bidrag til utgivelser kan nevnes "Instructive Studies for the Modern Flute", som ble utgitt på Edition Svitzer i København – 2009. Denne utgivelsen var et resultat av et samarbeid med komponisten Hans Magne Græsvold. I 2010 leverer han bidrag til professor Dr.Ph. Ewa Murawskas bokutgivelse FLUTE IN NORWAY, samtidig som han er gjestelærer ved Musikkakademiet i Poznan, Polen.

Schau har flere ganger vært invitert til internasjonale fløytefestivaler. Senest i 2010 deltok han ved "3e CONVENTION INTERNATIONAL DE FLÛTE DE NICE, der han også var jurymedlem med blant andre Maxence Larrieu og Pierre Monty i den nasjonale franske fløytekonkurransen "2d concours national de flute & piano".

Referanser
----------

1. ↑   MAK, PLWABN-ID 9810717829005606[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jørn Eivind Schau i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Jørn Eivind Schau i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** CRIStin
 |
Peñón de Alhucemas
Kart over Spanias besittelser i Nord-Afrika
**Peñón de Alhucemas** er en av de spanske enklavene (*plazas de soberanía*) i Nord-Afrika, nord for den marokkanske kysten. De øvrige enklavene er Ceuta og Melilla, øyene Peñón de Vélez de la Gomera, Islas Chafarinas og den ubebodde Isla Perejil.

Peñón de Alhucemas og holmene «Isla de Mar» og «Isla de Tierra» vest for den danner øygruppen *Alhucemasøyene*. De ligger 300 meter utenfor kysten ved den marokkanske byen Al Hoceima som også er kjent som Alhucemas (tidligere Villa Sanjurjo), 155 km øst for Ceuta og 100 km vest for Melilla.

Klippen *Peñón de Alhucemas* er en liten øy (70 meter bred og 50 meter lang og 27 m høy). På den er et fort, flere hus og en kirke bygget. Etter at Spania i 1673 sendte en garnison dit har øyen vært bebodd. I 2006 er 60 mann forlagt i fortet.

*Isla de Mar* er en flat, 4 m høy holme, mens *Isla de Tierra* er en steil, 11 m høy klippe med flat topp.

Spania har styrt øyene siden 1559, da flere områder i Sa'did-riket ble gitt til Spania som takk for bistand i forsvaret mot Det osmanske rikets styrker. Øyene ligger ikke langt fra stedet der de spanske og franske landingstroppene gikk på land under Rifkrigen i 1925 (også kjent som krigen ved Melilla).

Siden Marokko ble uavhengig i 1956 har landet protestert mot Spanias herredømme over øyene, men siden øyene ikke ble nevnt i Marokkos «Independency Text», regnes de fremdeles som spanske etter loven.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Peñón de Alhucemas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kringlebotn Idrettslag** (stiftet 23.05.1995) er et fleridrettslag som befinner seg i bydelen Fana i Bergen.

Idrettslaget holder på med fotball og håndball. Daglig leder er Morten Askeland.

Fotball
-------

Kringlebotn Fotball er fotballavdelingen til Kringlebotn Idrettslag. Den består av ca. 400 medlemmer. Kringlebotn Fotball har et A-lag i 7. divisjon og flere lag på breddenivå.

A-laget
-------

A-laget ble stiftet 10.oktober 2012 av Dan Hindenes og Mads Kristian Skår. Det nåværende A-laget består av 31 medlemmer. De befinner seg i 7. divisjon, Avdeling 3

Tabell for sesongen 2012/2013 for 7. Divisjon Avdeling 3.

Tabell for sesongen 2012/2013 for 7. Divisjon, avdeling 3.

### Statistikk om A-laget

Tabellplassering 2012/2013 sesongen: 4 plass.

Første trening: 15. Oktober 2012.

Første obligatoriske målscorer: Anders Jensen. 14 april.

Første obligatoriske seier: Borte mot Olsvik 5-4 21 april.

Dan Hindenes - Årets mest treningsvillige - 83,3% treningsfremmøte.

Anders Johansson - årets mest utviklede spiller.

Mads Kristian Skår - Årets spiller stemt av spillerne.

Anders Jensen - årets toppscorer med 11 mål.

Mads Kristian Skår - årets tilrettelegger.

Steffen Meiler - yngste debutant - 15 år 340 dager.

Steffen Meiler - yngste målscorer - 16 år 10 dager.

Kjente fotballspillere fra Kringlebotn Idrettslag
-------------------------------------------------

Henrik Gjesdal spiller nåværede for SK Brann. Han har i sin oppvekst spilt for Kringlebotn Idrettslag før han byttet klubb til SK Brann der han spiller som midtstopper.

Kringlebotn ballbane
--------------------

Kringlebotn ballbane
Kringlebotn ballbane ligger nederst i kringlebotn og er kringlebotn Idrettslag sin hjemmebane. Lengden er på 90 m og en bredde på 45 m. Underlaget består av kunstgress med gummispon. Driftsformen er kommunal. Den er godkjent for 11er fotball. Banen benyttes av Kringlebotn Idrettslag, Fana Fotball og Sædalen Idrettslag. I tillegg bruker de gymsalen på kringlebotn skole som treningsarena.

Håndball
--------

Kringlebotn håndball er håndballavdelingen til Kringlebotn Idrettslag. De har hjemmebane på sædalen skole. De har et damelag og flere breddelag.

Eksterne lenker
---------------

* 
* Turneringsresultat på fotball.no
**Chuichi Nagumo** (南雲 忠一, *Nagumo Chūichi*, født 25. mars 1887, død 6. juli 1944) var admiral i den keiserlige japanske marine. Han ledet det suksessrike japanske angrepet på Pearl Harbor, men ble seks måneder etter slått av US Navy i slaget ved Midway.

Nagumo avsluttet sin utdanning ved den japanske sjøkrigsskolen i 1908 og hadde deretter en rekke kommandoer, blant annet ved stabsskolen. Hans spesialitet var torpedotaktikk. Ved ansiennitet og forbindelser ble han stadig forfremmet og fikk etterhvert kommando over en hangarskipsgruppe (1. hangarskipsgruppe) i april 1941.

Mange jevnaldrende og historikere tvilte på hvor egnet han var for en slik stilling med hans manglende erfaring med hangarskipsoperasjoner. Mens han var sjef for styrken ledet han angrepet på Pearl Harbor og gjorde en god innsats i de innledende kampene i Stillehavet i 1942. Hans angrep på britiske styrker i Det indiske hav var en suksess; senkningen av et britisk hangarskip, to kryssere og to destroyere tvang britene til å trekke sine styrker tilbake til Øst-Afrika.

I det avgjørende slaget ved Midway mistet han imidlertid fire hangarskip. Dette førte til mye kritikk, mest fordi mange japanere anså at Nagumo ikke hadde gjort en helhjertet innsats i slaget. Etter Midway kommanderte han hangarskip i slaget ved Salomonøyene og slaget ved Santa Cruz øyene. I november 1942 ble han flyttet til å lede en marinebase i Japan. I mars 1944 fikk han igjen en sjøkommando i Marianene; ved de avgjørende kampene om Saipan begikk han selvmord.

Referanser
----------

1. 1 2   TracesOfWar, TracesOfWar person ID 68138[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, oppført som Chūichi Nagumo, BNF-ID 16152703n[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 8064895, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* WW2DB: Chuichi Nagumo (engelsk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL
 |

Portal: Andre verdenskrig
***Solstik*** er en dansk filmkomedie fra 1953, regissert av Astrid Henning-Jensen og Bjarne Henning-Jensen. Manuset ble skrevet av regissørene og Preben Neergaard. Det bygde på Mogen Dams og Aage Stentofts danske revyfarse *Solstik på badehotellet*, som igjen var basert på det norske lystspillet *Bare jatt me'n* av Bias Bernhoft, Sverre Bævre og Gösta Stevens - etter en idé av William Ross. Det norske forelegget ble også brukt til filmen *Fjols til fjells* (1957).

Handling
--------

En ung direktørdatter, frøken *Søgaard*, eier *Fiskeby Badehotel*. En dag når hun skal inspisere sitt hotell går hun tom for bensin og treffer en ung mann underveis. Han skyver bilen til badehotellet. Det blir forelskelse ved første blikk. Den unge mannen arbeider som portier på hennes hotell. Frøken *Søgaard* kler seg ut som piccolo. Hun vil lære portieren nærmere å kjenne, uten at han vet hvem hun er. Dessuten kommer to dobbeltgjengere dit....

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Kjeld Petersen - *Portieren*
* Birgitte Reimer - *Frk. Vibeke Søgaard*
* Preben Neergaard - *Teddy* / *Theodor Winther*
* Ole Monty - *Overlege Grå*
* Helle Virkner - *Mona Miller*
* Lise Ringheim - *Eva Linde*
* Jessie Rindom - *Frk. Suhr*
* Dirch Passer - *Politimannen*
* Agnes Phister-Andresen - *Gretten hotellgjest*
* Eik Koch
* Alfred Arnback

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Solstik* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Solstik* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Solstik* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Solstik* på AllMovie Rediger på Wikidata
**«Tallahasee Lassie»** er en amerikansk sang.

Historie
--------

Med tekst skrevet av sin mor forberedte Frederico Anthony Picariello (Freddy Cannon) en ny sang som han kalte «Rock and Roll Baby». Cannon produserte en demo, som Jack McDermott brakte med seg til låtskriver- og produsentteamet Bob Crewe og Frank Slay. De omarrangerte sangen og omskrev teksten. De tilbød seg å produsere mot å få 2/3 av komponistkrediteringene i gjengjeld.[1]

Den første innspillingen av sangen, nå med tittelen «Tallahassee Lassie» (Gitarsolo av studiomusikeren Kenny Paulson) ble avvist av flere plateselskaper, men ble så hørt av TV-programlederen Dick Clark, son var deleier i Swan Records i Philadelphia. 

Clark foreslo at sangen skulle bli re-redigert og overdubbet for å tilføye spenning, gjennom å flytte i forgrunnen og gjøre mer fremtredende det kraftige basstromme-soundet og tilføye håndklapping og Freddies rop *«whoo!»*, som senere ble ett av hans kjennemerker.[1]

Singlen ble til slutt utgitt av Swan Records og selskapets president, Bernie Binnick, foreslo det nye artistnavnet *Freddy Cannon*.[2] [3] [1]

Svensk versjon
--------------

Den svenske tittelen er «Dalahasses Lasse».

### Innspilling

* Max Orkester. Utgitt på singlen Habima HS 7021 i 1977.

Listeplasseringer
-----------------

Etter å ha blitt fremmet og suksessfull i Boston og i Philadelphia, begynte singlen gradvis å bli spilt på radiostasjoner nasjonalt.

I 1959 lå den så høyt som på en sjetteplass på Billboard Hot 100-listen, ble den første av hans 22 sanger til å ligge på Billboard-listen og lå også på en 13.-plass på R&B-singlelisten.[3] [4] I Storbritannia, hvor hans første plater ble utgitt på Top Rank-labelen, lå den som # 17.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Biografi på History of Rock.com
2. ↑   Freddy Cannon på Allmusic.com
3. 1 2   Biografi på Epinions.com Arkivert 8. desember 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑   Biografi på Freddy Cannon website
**Christian-Emil Smith Ore** (født 21. september 1957 i Oslo) er en norsk leksikograf. Han var IKT-arkitekt for Norsk Ordbok og var styremedlem i prosjektet fra 2009 til 2015.

Ore studerte ved Universitetet i Oslo og er cand.mag. med russisk, latin og lingvistikk fra 1981 og cand.real. med informatikk og matematikk fra 1985. I 1988 tok han doktorgraden, deretter var han postdoktor ved University of Edinburgh et år. Fra 1990 til 1998 planla og ledet han Dokumentasjonsprosjektet, et prosjekt for å digitalisere store deler av kildematerialet til Norsk ordbok. Fra 1998 har Christian-Emil Smith Ore ledet Enhet for digital dokumentasjon (EDD) ved Universitetet i Oslo. Senteret hadde ansvar for utviklingen av den digitale infrastrukturen til prosjektet. 

Fra 1991 til 2006 deltok Christian-Emil Smith Ore sammen med Oddrun Grønvik i det leksikografiske morsmålsprosjektet African Languages Lexicography, ALLEX-prosjektet i Zimbabwe. Han var også koordinator for et tilsvarende prosjekt, Cross Border Language Standardization, CROBOL (2008–12) i Mosambik og Zimbabwe.

Publikasjoner
-------------

* (no) Publikasjoner av Christian-Emil Smith Ore i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Christian-Emil Smith Ore i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑  Om ALLEX hos uio

Kilder
------

* Biografi i Helene Urdland Karlsen, Lars S. Vikør og Åse Wetås : *Livet er æve og evig er ordet*. Norsk Ordbok 1930 – 2016. Samlaget, 2016 ISBN 978-82-521-9008-3

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LIBRIS **·** CRIStin
 |
**Solstrand Hotel & Bad** ligger ved Bjørnefjorden i Bjørnafjorden Kommune, 30 km sør for Bergen. Hotellet har 134 værelser, 25 møte- og konferanselokaler, selskapslokaler, stuer, samt spa- og velværeavdeling. 

Solstrand ble bygget av Christian Michelsen, Norges første statsminister etter unionosppløsningen med Sverige. Bygget ble reist i sveitserstil, og stod ferdig i 1896. Til tross for omfattende restaurering og utbygging, har hotellet ivaretatt denne stilen. Familien Schau-Larsen som i dag eier og driver hotellet, overtok i 1929. 

Hotellet ble tildelt Olavsrosa i april 2009.

* Deler av hotellet. Foto: Marius VassnesDeler av hotellet. Foto: Marius Vassnes
* Deler av hotellet. Foto: Marius VassnesDeler av hotellet. Foto: Marius Vassnes
* Utsikt fra hotelområdet. Foto: Marius VassnesUtsikt fra hotelområdet. Foto: Marius Vassnes

Referanser
----------

1. ↑  «Olavsrosa «kom heim»». *Midtsiden* **(norsk)**. 17. april 2009. Besøkt 17. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Solstrand Hotel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Gammel hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Christian Astrup** (født 31. desember 1909, død 30. mai 1983) var en norsk politiker (Nasjonal Samling), «fylkesmann» i Bergen og Hordaland 1941–44 og fungerende sosialminister fra 8. oktober 1944 til 8. mai 1945. Som sosialminister innførte han loven om barnetrygd i Norge i desember 1944.

Astrup var utdannet cand. oecon. Han sluttet seg i 1935 til Nasjonal Samling, der han markerte seg som tilhenger av en sosialradikal politikk. Astrup var NS' propagandaleder i Hedmark fra høsten 1940 til våren 1941, fylkesfører i Sunnmøre fra sommeren til høsten 1941, fylkesfører i Bergen, samt «fylkesmann» i Bergen og Hordaland fra høsten 1941 til 1. juni 1944. *Reichskommissar* i Bergen, Heinrich Christen, likte først Astrup, men endret syn og beskrev ham i sin dagbok 27. november 1941 som «en liten fanatiker».

Astrup var riksfullmektig for Nasjonal Arbeidsinnsats fra 1. juni 1944 og fungerende statsråd og sjef for Sosialdepartementet fra oktober 1944.

Han var gift med Else Johanne Marie Prytz, datter til Frederik Prytz som var finansminister i Quislings regjering.

Astrup var passasjer i ulykkesbilen da minister Gulbrand Lunde og hans frue druknet da bilen skled utfor ferjelemmen på Våge (mellom Åndalsnes og Ålesund) 26. oktober 1942. Astrup kom seg i land og ble berget.

Ved rettsoppgjøret etter krigen ble han i 1948 dømt til 8 år tvangsarbeid.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Christian Astrup, (31.desember 1909 - 30.mai 1983).»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Astrup, Christian - Norsk krigsleksikon 1940-1945. side 31 (Cappelen 1995)
3. ↑  *Reichskommissar* Heinrich Christen: *Okkupantens dagbok* (s. 93), forlaget Spartacus, Oslo 2019, ISBN 978-82-430-0506-8
4. ↑  *Morgenbladet*, 26. oktober 2012, s.10.
5. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. Cappelen. 1995. ISBN 8202141389.

Litteratur
----------

* Gunnar D. Hatlehol: «Tvangsstyringen av arbeidslivet under hakekorset 1940–1945. Diktat og kollaborasjon» i *Arbeiderhistorie. Årbok for arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek 2018*, Universitetsforlaget (2018) ISSN 0801-7778

Eksterne lenker
---------------

* (en) Christian Astrup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Christian Astrup hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
Denne artikkelen omhandler kunstverket.  For solspeil generelt, se solspeil.

KartSolspeilet
**Solspeilet** også kalt *The Norwegian Stonehenge*, er et kunstverk og landemerke laget av Stian Heimlund Skjæveland. Kunstverket er produsert i rustfritt stål og ble ferdigstilt september 2016 etter tre års arbeid. Solspeilet er plassert på Klungholmen i skjærgården utenfor Jørpeland i Strand kommune. Solspeilet kan ses fra Nasjonal turistvei og fra turstien på Jørpelandsholmen. Verket ligner en egyptisk pyramide og er 8 meter høyt og rager 14 moh. Solspeilet er dekorert med historiske symboler, runer og ornamenter fra blant annet Osebergskipet. Ryfylkes nye attraksjon og landemerke er omkranset av 12 bautasteiner som har en diameter på 8 meter.
Solspeilet er finansiert av det private næringsliv, Rogaland Fylkeskommune, Strand kommune og Ryfylkefondet.

Eksterne lenker
---------------

* Solspeilet The Norwegian Stonehenge
* NRK nyheter
* Her er norske-Stonehenge på plass
* Solspeilet på plass på Klungholmen
**Christian Andreassen** (født 1828 i Ullsfjord, død 1879) var en norsk lærer, lensmann, politiker og avismann. 

Andreassen startet sin yrkeskarriere som lærer i Karlsøy, nord i Troms fylke. I 1848 flyttet han til Nesseby i Øst-Finnmark, og var der lærer og kirkesanger fram til 1860. Her var han også ordfører i 1855, 1856 og 1857. Etter dette var han lensmann i en årrekke; først i Polmak (1861–76), deretter i Nesseby fram til 1879.

Hvorvidt han var samisk selv er omstridt, men han lærte seg samisk og viet livet sitt til samesaken. Han oversatte salmer og andre tekster til samisk, og skrev også egne salmer på samisk selv. Sammen med Johan Eriksen Soffa ga han i 1873 ut den første samiske avisen i Norge; Muittalægje. Denne ble utgitt fram til 1875, men måtte da nedlegges pga. lave opplag og dårlig økonomi. 

Han talte også på Stortinget ved flere anledninger, og i 1879 var han den første som foreslo et forbud mot hvalfangst med det som den gang var moderne fangstmedoder som dampbåt og harpun. Hvalfredningsbestemmelsen trådte ikraft i 1881, denne forbød hvalfangst nærmere land enn én nautisk mil, i perioden 1. januar til 31. mai. Bakgrunnen for denne striden var at fiskerne mente at loddefisket var avhengig av en god hvalbestand.

Andreassen ble valgt inn på Stortinget for perioden 1880-1882 men døde før han rakk å overta vervet. Han hadde imidlertid rukket å møte som suppleant i årene 1878 og 1879. Ut i fra en oppfatning om at Andreassen var samisk, argumenterer Jernsletten (1986) for at han kan regnes som den første samiske parlamentsrepresentanten – heller enn Isak Saba.

Sønnen Anton Matheus Andreassen var ordfører og politimester i Elverum.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 33[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Blix, Erik Schytte (1921-1983) (1996). *Ordførere i Nesseby kommune: 1846-1966*. [Varangerbotn]: [Nesseby kommune]. s. 13-16. ISBN 8277460058.
3. ↑  Deatnu.net – *Trekk fra Tanadalens historie* Arkivert 15. desember 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑  Jernsletten, Regnor (1986): Samebevegelsen i Norge. Ide og strategi 1900-1940; s. 46-48
5. ↑  Justis- og politidepartementet - *Bruk av land og vann i Finnmark i historisk perspektiv*
6. ↑  Jernsletten, Regnor (1986): Samebevegelsen i Norge. Ide og strategi 1900-1940; s. 46-48

Eksterne lenker
---------------

* (no) Christian Andreassen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |