recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vin- og brennevinleverandørenes forening** (forkortet **VBF**) er en nærings- og interesseorganisasjon for private importører og produsenter av vin og brennevin i Norge. Medlemmene er leverandører til Vinmonopolet, horeca samt til private tax-free-butikker på ferjer og flyplasser. VBF er fra 2017 bransjeorganisasjon i NHO Mat og Drikke.

VBF startet som *Christiana Champagnegrossisters Forening* i 1907, og skiftet etter krigen navn til Vin- og brennevinimportørenes forening (VBF). Dagens navn ble tatt i 2006, etter at produsenten Arcus ble medlem og foreningen dermed ikke bare besto av importører, men også en produsent.

VBF har ikke tariffansvar, medlemmene kan derfor også være medlem i rene arbeidsgiverforeninger, stort sett i NHO Mat og Drikke.

VBF arbeider for å fremme medlemmenes interesser på hovedsakelig to plan:

* Overfor Vinmonopolet, hvor viktige saker er innkjøpspolicy, kriterier for listeføring, salgssituasjonen, etikk, og andre saker hvor leverandørene har felles interesser.
* Overfor samfunnet og politiske myndigheter, hvor viktige saker er avgiftsnivå og bekjempelse av grensehandel og ulovlig omsetning.

Foreningen fører hver måned statistikk over horeca-salget, og beregningene holder generelt anerkjent nivå.

**VBFs formenn:**

* Pål Atle Skjervengen (1998–2000)
* Ivar Amundsen (2000–2006)
* Pål Atle Skjervengen (2006–2012)
* Inge Hilland (2012-)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Rettighetsalliansen** er en norsk interesseorganisasjon for organisasjoner som lever av opphavsrettsbeskyttede verk og frembringelser, som for eksempel film, musikk og bøker. Foreningens formål er å hjelpe rettighetshavere med å redusere omfang av brudd på åndsverkloven. Rettighetsalliansen (RA) er en forening som har andre foreninger som medlemmer. Medlemsforeningene representerer både organisasjoner for utøvere og produsenter.

Rettighetsalliansen har som mål å påvikre politikere og befolkningen, og skal informere om påståtte skadevirkninger av opphavsrettskrenkelser og bidra til at rettighetshavere kan redusere ofang slike krenkelser.

Historie
--------

Rettighetsalliansen ble stiftet av en gruppe organisasjoner som vil redusere ulovlig distribusjon av opphavsbeskyttede materialer.

I dag består rettighetsalliansen av til sammen 15 foreninger. Norske Filmregissører, Norsk audiovisuell oversetterforening, Norsk Filmforbund, Norsk Skuespillerforbund, Norsk Videogramforening, Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening, Den norske Forleggerforening, Norsk Komponistforening, Grafill, NOPA.

Popcorn Time
------------

Rettighetsalliansen overvåker og lagrer IP-adresser knyttet til bruk av ulovlige streaming- og nedlastingtjenester, herunder Popcorn Time. I flere land gir myndighetene allerede bøter til brukerne av slike tjenester. Streamingstjenestenes lovlighet har vært gjenstand for stor diskusjon, og sentralt i debatten står spørsmålet om tjenestens ansvar for brukeres lovbrudd. Rettighetsalliansen mener at det er riktigere å fokusere på de som tilgjengeliggjør åndsverkene enn å gå etter de som laster ned.

Rettighetsalliansen arbeider for en lovendring som gjør at nettleverandørene må blokkere sider som Popcorn Time, og påstår selv at illegal distribusjon påfører produsenter tap på rundt 500 millioner kroner per år.

Referanser
----------

1. ↑   norsk organisasjonsnummer 913273168[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Nå skal en ny piratjeger-allianse ta norske nettpirater». *Tek.no*. Besøkt 16. oktober 2015.
3. ↑  ra-norge.no Medlemmer Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
4. ↑  «- Vi kan se hvem som bruker Popcorn Time». *Side3*. Besøkt 16. oktober 2015.
5. ↑  «Registrerer ip-adressene til norske brukere av Popcorn Time». *www.dn.no*. Besøkt 16. oktober 2015.
6. ↑  «- 500 000 nordmenn strømmer og laster ned filmer ulovlig». *Dagbladet.no*. Besøkt 16. oktober 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Rettighetsalliansen på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Retten til liv** er et menneskerettsprinsipp som beskriver ethvert menneskes grunnleggende rett til å ikke bli urettmessig eller vilkårlig drept av et annet menneske.

Rettigheten er definert i FNs verdenserklæring om menneskerettigheter artikkel 3, hvor det heter at «enhver har rett til liv, frihet og personlig sikkerhet.» Videre er retten stadfestet i FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter artikkel 6, hvor det heter «ethvert menneske har en iboende rett til livet. Denne rett skal beskyttes ved lov. Ingen skal vilkårlig berøves livet.» I Den europeiske menneskerettighetskonvensjon er retten til liv inntatt i artikkel 2.

Barnekonvensjonens artikkel 6 slår fast at: «.. hvert barn har en iboende rett til livet».

Norge
-----

Retten til liv ble tatt med i den norske grunnloven i 2014. *Ethvert menneske har rett til liv. Ingen kan dømmes til døden.*  Lovforslaget brukte i utgangspunktet formuleringen "iboende rett til liv", men denne ble endret for å unngå en mulig konflikt med abortloven. Retten til liv begrenser muligheten for eutanasi i Norge, uten at lovenendingen fra 2014 er prøvd for noen domstol (per 2018).

Se også
-------

* Aktiv dødshjelp
* Dødsstraff
* Abort
* Nødverge
* Rettferdig krig

Referanser
----------

1. ↑  «FNs verdenserklæring om menneskerettigheter». FN-sambandet. Arkivert fra originalen 21. november 2015.
2. ↑  «Internasjonal konvensjon om sivile og politiske rettigheter (PDF)» (PDF). FN-sambandet. Arkivert fra originalen (PDF) 1. april 2016.
3. ↑  «LOV 1999-05-21 nr 30: Lov om styrking av menneskerettighetenes stilling i norsk rett (menneskerettsloven).». Lovdata.
4. ↑
5. ↑  Grunnloven, §93
6. ↑  Ny vår for menneskerettighetene i Grunnloven?

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL **·** NKC **·** BNE
 |
***Rett i lomma*** er en farse skrevet av Michael Cooney. Stykket ble spilt på Chateau Neuf i 1995/1996 og er senere sendt på NRK flere ganger.

Handling
--------

Stykket handler om Erik Bruun (Nils Vogt) som melker trygdesystemet ved å dikte opp en masse leieboere med den ene trygdeberettigede skavanken verre enn den andre, dette begynner han med etter at han selv får sparken i e-verket to år tidligere. Hans kone Linda (Kjersti Døvigen) vet ingenting om dette, men så en dag når trygdeinspektør Fylking (Ole Jørgen Nilsen) brått banker på døra for å sjekke forholdene,starter en enorm og stadig mer komplisert og innviklet prosess for Bruun i håp om å unngå å bli avslørt.

I rollene
---------

* Erik Bruun – Nils Vogt
* Norman Bassfjord – Sven Nordin
* Linda Bruun – Kjersti Døvigen
* Fylking, trygdeinspektør – Ole-Jørgen Nilsen
* Georg Bruun, Eriks onkel – Kalle Øby
* Hr. Fjeldstad, begravelsesagent – Kim Fangen
* Sally Fagerland, psykolog – Sigrid Huun
* Doktor Bjartvold, Psykiater – Lars Sørbø
* Frk. Kaupang, trygdesjef – Elsa Lystad
* Brita-Lill Theisen, Normans forlovede – Celine Saastad Neegaard
**Trustkontrollen** var et norsk statlig kontrollorgan som skulle hindre monopolvirksomheter og karteller i å utnytte stillingen sin til å kreve for høye priser.

Organet var underlagt Justisdepartementet, og eksisterte fra 1926 til 1940.

Bakgrunn
--------

De første eksempler på priskontroll i moderne tid i Norge kom under første verdenskrig, der det tidlig ble satt maksimalpris på melk og smør. Utover i krigen var matvaremangelen i landet alvorlig, og prisdirektoratet la ned forbud mot å øke matprisene uten godkjennelse.

En trustkommisjon ble satt opp i 1916 for å utarbeide et lovforslag om antitrustvirksomhet, og fra 1920 fikk Norge en midlertidig lov om trust- og kartellkontroll. Den permanente Trustloven tok til å gjelde i 1926, med Wilhelm Thagaard som trustkontrolldirektør.

Ansvarsområder
--------------

Trustkontrollen fikk ansvar for å for å overvåke markedet med tanke på tendenser til monopolvirksomhet, og fikk et spesielt ansvar for å følge opp utenlandske truster som forsøkte å kjøpe opp norske selskaper. Trustkontrollen fungerte også som klageinstans for personer og bedrifter som ble nektet å handle med andre bedrifter, og Trustkontrollen kunne da pålegge levering om handelsnekten ble ansett å være urimelig.

Kjente saker
------------

Blant de kjente sakene Trustkontrollen var involvert i var British American Tobaccos (BAT) forsøk på å etablere seg i Norge på slutten av 1920-tallet. Den eksisterende tobakkindustrien nektet å handle med tobakksforretninger som også førte BAT-produkter, men Trustkontrollen kom til slutt til at det ikke var grunnlag for å forby leveringsnekten. Kort tid etterpå solgte British American Tobacco fabrikkene sine til norske interesser.

En annen sak der Trustkontrollen spilte en viktig rolle var Lilleborgsaken, der Unilever var på vei til å skaffe seg kontroll over norsk fettindustri. Regjeringen Mowinckel gav konsesjon til Unilevers overtagelse av 50 % av Lilleborg, mens Trustkontrollen engasjerte seg mot avtalen. Mowinckel fikk stortingsflertallet mot seg og gikk av, men etterfølgeren Peder Kolstads regjering opprettholdt konsesjonen.

Kilder
------

* Eide, Per H. (1980). *Sosialøkonomi 1 for handel og kontor*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 83-84. ISBN 8200283720.
**Dag Holmen-Jensen** (født 16. mai 1954) er en norsk tidligere skihopper som var aktiv internasjonalt mellom 1979 og 1983.

Han debuterte i verdenscupen med 45.-plass i Oberstdorf 30. desember 1979. 22. mars 1981 vant han verdenscuprennet i storbakken i Planica. Sammenlagt ble han som best nummer 17 i verdenscupen sesongene 1980-81 og 1981-82. Han avsluttet verdenscupkarrieren etter rennet i Skuibakken i Bærum 11. mars 1983.

I Hoppuka ble han nummer 8 i 1981-82. Han ble nummer 16 i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1981.

Han har én medalje i NM, bronsemedalje i normalbakke på Fåvang i 1976.

Dag Holmen-Jensen er far til Stian, Thomas, Knut og Simen Holmen-Jensen, som alle har spilt i eliteserien i bandy for Stabæk.

Verdenscupseire
---------------

| Nr. | Dato | Sted | Øvelse |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 22. mars 1981 | Jugoslavias flagg Planica | Stor bakke |

Referanser
----------

1. ↑  Arne Thoresen: *Lengst gjennom lufta*. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6. s. 334-341
2. ↑  Budstikka: Forbrødring på isen Arkivert 5. januar 2008 hos Wayback Machine. (4. november 2005)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dag Holmen-Jensen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Dag Holmen-Jensen – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
**Dag Alexander Høili** (født 19. november 1968) er en norsk forretningsmann. Han er kjent for å være farts- og motorinteressert og driver mest innen eiendom, bil og båt.

Han er sønn av Terje Høili (født 1944) som drev godt innen lavpris, og er oppvokst i Fredrikstad. I likhet med sin søster Hege Frafjord Høili (født 1967) ble Dag Høili med i farens bedrift.

I 2007 var Dag Høili med på å utvikle seks eksemplarer av denne Koenigsegg CCXR *Edition*. I 2004 solgte familien en større andel av sitt eierskap i Europris til investorgruppen Industri Kapital med en estimert gevinst på 1,3 milliarder kroner. Omkring 2007 kjøpte han landets eneste Maybach av Tinius Nagell-Erichsen. Sammen med Koenigsegg-eier Bård Eker (født 1961) fra Fredrikstad, finansierte Dag Høili i 2007 utviklingen av Koenigsegg CCXR *Edition*, en utgave som går på bioetanol og ble laget i seks eksemplarer og etter hvert solgt. Høili ble også kjent for sin deltakelse i TV3-serien Norges rike – pengene og livet.

Referanser
----------

1. ↑  Dag Alexander Høili hos proff.no.
2. ↑  Kjell Evensen, *Høili i hundre* i Dagens Næringsliv den 30. august 2000.
3. ↑  *Billig-gevinst på 1,3 mrd* i Dagens Næringsliv den 3. oktober 2005.
4. ↑  *LUKSUS-biler for BILLIG-baronene* i VG den 15. mai 2010.
5. ↑  Morten Abrahamsen, *Verdens dyreste bil står i Asker* i E24.no den 8. mars 2009.
6. ↑  Trine Saugestad Hatlen, *Drømmer om SILIKONPUPPER - Edna Falao klar for TV-serien «Norges rike»* i VG den 30. juli 2007
Finsk arbeiderstudent 1967 iført hårnett.
**Hårnett** er et lite, ofte elastisk nett som tres over langt hår for å holde det på plass. Hårnett og tilsvarende lette hodeplagg blir i dag ofte brukt som del av arbeidstøy, for eksempel av kokker og arbeidsfolk i matvareindustrien og andre bransjer for å unngå å få hår i produktene og at langt hår setter seg fast i maskiner.

Historikk
---------

Rekonstruksjon av gammelsaksisk hårnett fra tysk kulturområde på 500-tallet
Skikken med hårnett er dokumentert tilbake til antikkens Hellas.

Hårnett var også vanlig i europeisk mote fra 1200-tallet og framover, gjerne båret med håret kunstferdig oppsatt med bånd og annen pynt eller sammen med andre hodeplagg, deriblant lette kyser og hodetørklær.

* Romersk portrett av kvinne med stylus og vokstavle, ofte beskrevet som den greske lyrikeren Sapfo, fra Pompeii ca. år 50.Romersk portrett av kvinne med stylus og vokstavle, ofte beskrevet som den greske lyrikeren Sapfo, fra Pompeii ca. år 50.
* «Portrett av ung kvinne fra Venezia», maleri av Albrecht Dürer 1505  Foto: Google Art Project«Portrett av ung kvinne fra Venezia», maleri av Albrecht Dürer 1505  Foto: Google Art Project
* Portrett av den franske markisen Anna d’Alençon (1492–1562), malt av renessansekunstneren Macrino d'Alba tidlig på 1500-talletPortrett av den franske markisen Anna d’Alençon (1492–1562), malt av renessansekunstneren Macrino d'Alba tidlig på 1500-tallet

I dag
-----

Hårnett er en del av normal påkledning for kvinnelige ryttere og er brukt i de fleste hestesporter, herunder dressur, feltritt, sprangridning og jakt. Organisasjoner som Pony Club oppfordrer sine unge medlemmer til å bli vant til å bruke hårnett når de omgås hester, ikke bare på grunn av utseendet, men også for å eliminere enhver fare for å bli skalpert om rytteren faller av og hesten tråkker på håret.

Ena Sharples, en rollefigur i den britiske såpeoperaen *Coronation Street* som opprinnelig ble vist mellom 1960 og 1980, ble kjent for å bære hårnett.

Referanser
----------

1. ↑  Ian Jenkins og Dyfri Williams (1985). «Sprang Hair Nets: Their Manufacture and Use in Ancient Greece». *American Journal of Archaeology* **(engelsk)**. 89 (3): 411-418.
2. ↑  «Openwork hairnet with medallion» **(engelsk)**. Metropolitam Museum of Art. Besøkt 4. september 2011.  *Illustrasjoner av gylne hårnett fra perioden 200–150 f. Kr.*
3. ↑  Elisabeth Crowfoot, Frances Pritchard og Kay Staniland (2001). *Textiles and Clothing c.1150-c.1450. Medieval Finds from Excavations in London* **(engelsk)**. 4. Woodbridge, Suffolk, England: Boydell Press. ISBN 978-0112904458.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hairnets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «DigitaltMuseum: Søk: 'hårnett'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.
Elektrisk hårklipper med utskiftbar kam for ulike klippelengder
Manuell hårklipper
En **hårklipper** er en spesiell type saks som brukes til å klippe hår, vanligvis på hodet til et menneske. Mange hårklippere er motoriserte, og kan da kalles for **hårklippemaskin**. De har vanligvis elektrisk motor, og får strøm via ledning eller batteri. Fra gammelt av finnes det også **manuelle hårklippere** uten motor.

Vedlikehold og justering
------------------------

Bladene er ofte laget av rustfritt stål. Bladene på en hårklipper må smøres ofte for at de skal gli lett. Det finnes også keramiske blader, men disse knekker lettere.

For å endre lengden på klippen kan man på de fleste hårklippere enten bytte ut eller justere lengden på kammen. Kammen er da ofte merket med lengden til klippen i millimeter. Disse kan starte på for eksempel 2-3 millimeter, og kan gå opp til 20-25 mm eller mer. Noen går opp til 35 mm.

For en veldig tett klipp kan man klippe uten kam, og hvor tett man da kan klippe avhenger av plasseringen til det bevegende bladet i henhold til det stasjonære bladet. På noen hårklippere kan dette justeres ned til et minimum, såkalt «zero gapping», slik at man nesten kommer ned på et resultat som ligner det man kan få fra en barbermaskin. Zero gapping øker imidlertid risikoen å kutte den som klippes, og kan være farlig hvis man ikke vet hva man holder på med.

Sammenlignet med trimmere
-------------------------

Hårklippere og hårtrimmere (eller skjeggtrimmere) har mange likheter, og det kan noen ganger være vanskelig å skille de fra hverandre. Sammenlignet med en hårtrimmer er en hårklipper vanligvis større og kraftigere.

Se også
-------

* Barberkniv

Referanser
----------

1. ↑  «Ceramic Vs. Steel Clipper Blades | Hunker».
2. ↑  Boyer, Chris (26. juni 2021). «Can Hair Clippers Hurt You?». *Hairbinger* **(engelsk)**. Besøkt 27. juli 2022.
3. ↑  «Top 5 | Most popular cordless zero gapped clippers». *Fairness Kit* **(engelsk)**. 14. november 2019. Arkivert fra originalen 27. juli 2022. Besøkt 27. juli 2022.
**Vannplaning** er en betegnelse for at et bilhjul under bestemte forhold mister kontakten med veibanen når den er våt. Ved kjøring på våt vei, bygges det opp en vannkile foran hjulet, og avhengig av vannmengden, bilens hastighet og dekkets mønster kan vannkilen trenge inn under hjulene og føre til at bilen verken reagerer på styring eller bremsing, siden den i praksis «flyter» på en vannpute. Hva som videre skjer, avhenger av bilens retning og hastighet i forhold til hvor kjørebanen er. I større dammer, vil vannet kunne bremse og gi sleng på bilen før den får veigrep, noe som har resultert i utforkjøringer.

Bilorganisasjonene i Norden arrangerer hvert år test av nye dekk, med sikte på bl.a. å fastlegge hastighetsområdet der risikoen for vannplaning oppstår. Pr 2010 er det fortsatt sjelden å finne dekk som ikke planer ved 85 km/t ved vannlagt veibane. (Franske motorveier har vanlig fartsgrense på 130 km/t på tørr vei, men 110 km/t for våt vei. Vannlaget vil da sjelden overstige 1 cm.)

Referanser
----------

1. ↑  «Vitesse sur autoroute : respectons toujours les limitations de vitesse». *Sécurité routière | Tous responsables*. Arkivert fra originalen 12. april 2016. Besøkt 31. mars 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
***Truthful Tulliver*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William S. Hart.

Handling
--------

Sannferdig Tulliver er en omreisende avis-mann, sammen med Silver Lode Thompson, ankommer Glory Hole for å grunnlegge en ny avis. Han får snart besøk av York Cantrell som har gruve-interesser i det samme området. De holder øye med to vakre søstre, Grace og Daisy Burton.

Men de to kvinnene blir fornærmet av menn som henger rundt i Forty Rod-salongen og dansesalen, drevet av Doyle - og i hemmelighet eid av York Cantrell. Tullier forsøker å hjelpe de to søstrene, men han pådrar seg den forbindelse fiendskapen til Doyle. Dette fører til en rekke problemer for ham, samtidig som Tulliver snart blir forelsket i Grace.

Skuespillere
------------

* William S. Hart som avis-mannen Tulliver
* Alma Rubens som Grace Burton
* Nina Byron som Daisy Burton
* Norbert A. Myles som York Cantrell
* Walter Perry som Silver Lode Thompson
* Milton Ross som Deacon Doyle

Referanser
----------

1. ↑  TRUTHFUL TULLIVER
2. ↑  Henryk Hoffmann. *Western Film Highlights: The Best of the West, 1914-2001*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Truthful Tulliver* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Truthful Tulliver* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Truthful Tulliver* på Silent Era Rediger på Wikidata
Fra fronten i Ukraina, tyske soldater ved et brennende hus  Foto: Deutsches Bundesarchiv, Bild 101III-Zschaeckel-186-36 / Zschäckel, Friedrich / CC-BY-SA 
***Fars krig*** er en biografisk bok av journalist, forsker og forfatter Bjørn Westlie, utgitt på Aschehoug i 2008. Boken tar utgangspunkt i historien om Bjørn Westlies far, Petter Westlie, som var frontkjemper og nazist under annen verdenskrig.

Boken er en svært personlig beretning, der historiske begivenheter, Petter Westlies erindringer og Bjørn Westlies egen søken etter sannheten om hva som skjedde på den ukrainske fronten, utgjør hovedkomponentene. Disse elementene blir videreført i beretningen om det vanskelige forholdet mellom far og sønn, der de to hadde så vidt forskjellige politiske syn og historieforståelse at det førte til et langvarig brudd.

*Fars krig* ble tildelt Brageprisen 2008 i klassen sakprosa. I NRK-programmet *Faktasjekken* ble *Fars krig* kåret av medlemmer i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening til sjette mest betydningsfulle norske sakprosabok utgitt etter 1945 i kategorien krigslitteratur

Referanser
----------

1. ↑  
Bjørn Westlie (2008). *Fars krig*. Oslo: Aschehoug. ISBN 9788203291258.
2. ↑  bok365.no Det vanskelige oppgjøret 15.07.2017
**Transkulturell psykiatri**, på engelsk kalt *transcultural psychiatry* eller *cross-cultural psychiatry*, er den delen av psykiatrien som konsentrerer seg om de kulturelle og etniske faktorer ved mentale lidelser og psykiatrisk helsetjeneste.

Transkulturell psykiatri har sitt opphav i kolonitiden, men anses i moderne tid å ha sitt utspring i Arthurs Kleinmanns arbeid fra 1977.

Mulighetene ved å ta det kulturelle perspektiv inn i psykiatrien ligger først og fremst i å få påvist ubevisste antakelser – og begrensninger for overførbarhet av gjeldende psykiatrisk teori og praksis til mennesker som tilhører andre kulturelle grupper enn dem man tradisjonelt har arbeidet med. Dessuten er det av vesentlig betydning for utvikling av nye tilnærminger for behandling av stadig mer heterogene befolkningsgrupper verden over at man er seg det kulturelle aspekt bevisst.

En av innvendingene mot psykiatri er at mange av de diagnoser og lidelser den befatter seg med er kulturbetingede sosiale konstruksjoner. Diagnostiske kriterier, mestringsstrategier og sosial struktur er alle faktorer som spiller betydelig inn som grunnlag for å igangsette psykiatrisk behandling – derfor er det vesentlig at disse ses i lys av kulturelle betingelser. Det som kan være et symptom på en psykisk lidelse i en kultur trenger ikke nødvendigvis være det i en annen kultur.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Helsebiblioteket.no om psykiatri blant flyktninger og innvandrere
* Tiltak for å bedre psykisk helse for beboere i asylmottak – Nasjonalt kompetansesenter om vold og stress
**Translasjon** betyr i kristen, og særlig katolsk og ortodoks språkbruk, flytting av relikvier fra et sted til et annet. 

En translasjon skjer normalt enten i forbindelse med den første skrinleggingen av en helgens jordiske levninger, flytting av relikiver til et sted med spesiell tilknytning til helgenen, eller flytting av relikvier til et sted av høyere rang, f.eks. fra en sognekirke til en katedral. Et kjent eksempel fra norsk historie er flyttingen av Olav den helliges legeme fra graven ved Stiklestad til Kristkirken i Nidaros. 

Når det dreier seg om en spesielt viktig helgen, er det vanlig at translasjonen blir feiret årlig, og i mange tilfeller kan den få høyere rang enn andre festdager for samme helgen, for eksempel dødsdagen (i kristen forståelse den dagen helgenen ble født inn i det nye liv). Et eksempel på dette er Edvard Bekjenneren, som opprinnelig ble feiret på dødsdagen 5. januar, som så fikk translasjonsfesten 13. oktober i tillegg, og som nå normalt kun feires på translasjonsdagen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GND
 |
**Transneft PJSC** (Join Stock Company) er et russisk moderselskap som ble opprettet 14. august 1993, kort tid etter Sovjetunionens fall. Transneft er selskapet som eier og opererer de russiske datterselskapene (bl.a Gasprom, Nord Stream), som igjen produserer og raffinerer olje i Russland. Transneft eier også selskapene som produserer,overvåker og driver vedlikehold på de ulike rørledningene som frakter olje og gass til blant annet Europa og Kina. Transneft eier blant annet det russiske selskapet Nord Stream og Gasprom. 

Da leggingen av det første Nord Stream røret (Nord Stream 1), fra Vyborg i Russland til Greifswald i Tyskland ble igangsatt i 2010, var det selskapet Nord Stream som utførte leggingen av rørene gjennom blant annet Østersjøen. Leggingen av det første Nord Stream røret ble fullført i 2011, prosessen med å legge det siste Nord Stream røret ble fullført i 2012. Nord Stream 1 består av totalt 2 rør som følger hverandre parallelt fra Vyborg til Greifswald. Nord Stream 1 er et såkalt ´twin pipeline system´ som har en total kapasitet til å forsyne Europa med inntil 55 milliarder kubikkmeter gass årlig. I 2008 oppga selskapet at de hadde 106 000 ansatte. Selskapets hovedkvarter ligger i Moskva, Russland.

Referanser
----------

1. ↑  «Consolidated Financial Statements Prepared In Accordance With International Financial Reporting Standards (Ifrs) And Independent Auditors’ Report For The Year Ended 31 December 2017» (PDF). Besøkt 7. november 2018.
2. 1 2  «Transneft - IFRS financial statements 2020» (PDF) **(engelsk)**. Transneft. 30. mars 2021. s. 53. Besøkt 30. mars 2021.
3. ↑  «Transneft | Company Overview & News». *Forbes* **(engelsk)**. Besøkt 27. september 2022.
4. ↑  «Nord Stream Gas Pipeline (NSGP), Russia-Germany - Hydrocarbons Technology». *www.hydrocarbons-technology.com*. Besøkt 27. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Transneft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Transneft på Twitter Rediger på Wikidata

* Transneft på Instagram Rediger på Wikidata

* Transneft på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Synneren er en kroksjø i Ringerike kommune
En kroksjø i Hokkaido i Japan.
En **kroksjø** eller **meandersjø** er en U-formet innsjø som dannes når en sving i ei elv blir skilt fra hovedleiet til elva. Innsjøtypen har fått navnet fordi den ser ut som en krok sett fra lufta. I Australia blir en kroksjø kalt en billabong. 

Når ei elv renner over ei slette, ofte den nedre delen av elva før den munner ut i havet eller en innsjø, danner den ofte et elveløp med store svinger kalt meandere. Disse dannes ved at det samler seg opp avleiringer i innersvingen av elva, mens den graver seg dypere inn i yttersvingen. Dette kan føre til at elva bryter gjennom yttersvingen og danner et nytt elveløp, mens den gamle svingen blir værende igjen som en kroksjø. 

Kroksjøer kan være knyttet til elva gjennom et smalt tilløp i den ene enden (eksempler på slike kroksjøer er Strandsjø i Åsnes kommune, Synneren og Juveren i Ringerike kommune og Finna i Lom kommune), men de kan også tettes helt til i begge ender (som for eksempel Lamyra i Ringerike).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oxbow lakes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* NASA Remote Sensing Tutorial: Fluvial/Deltaic/Coastal Landformer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Saalach** er en elv som renner gjennom Østerrike og Tyskland, er en av sideelvene til Salzach. den har sitt utspring i den sørøstlige fjellsida av Staffkogel i Kitzbühleralpene. Den renner først som en liten elv østover gjennom skisenteret i Saalbach-Hinterglemm før den snur nordover ved Maishofen. Den følger så en bred dal til Saalfelden, og bukter seg gjennom den smale dalen mellom Leonganger og Loferer Steinberge, og fra Steinernes Meer til Lofer. Her går elva inn i et smalt gjel, som er kjent for elverafting, før den krysser grensa til Bayern i Tyskland ved Melleck. Like før den når Bad Reichenhall renner den ut i Saalachsee, en demning som er laget for vasskraftproduksjon. Saalach renner ut fra fjellområdene etter den har passert Staufeneck og inn i et flatt skogområde kalt Saalachau. Fra Piding og nordøstover renner elva ti km langs grensa til Østerrike før den renner ut i elva Salzach.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
**Saada** (arabisk: صعدة) (også skrevet **Sa'dah**) er en by i det nordvestlige Jemen. Den ligger om lag 1800 meter over havet. I gammel tid var den kjent som Karna.[] Saada er den største byen og administrasjonsby i guvernementet Sa'dah.

Historie
--------

Byen ble gjort til den ledende i landet av imam Yahya al-Hadi ila al-Haqq I (leder fra 893–911), selv om den allerede fra 860 fungerte som hovedsete for Zaydi-dynastiet, og den hadde denne funksjonen helt til 1960.[] I en periode dominerte den hele regionen. Fra 1600-tallet, da Zaydi-dynastiet flyttet 175 km sørover til Sanaa, har byens nasjonale betydning avtatt. Den har beholdt sin status som regionhovedstad for den nordlige delen av landet.

2. mai 2008 ble Bin Salman-moskeen i byen rammet av et terrorangrep som tok livet av minst 15 mennesker og såret over 35.

Industri
--------

Tradisjonelt ble det produsert lærvarer og steintøy i Saada.[]

Bygninger
---------

* Bin Salman-moskeen

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sa'dah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Saalbach-Hinterglemm** kommune ligger i delstaten Salzburg i Østerrike. Området er kjent for sine gode muligheter innen alpin skisport.  
VM i alpint 1991 ble arrangert der, det samme skal VM i 2025.

Geografi
--------

Saalbach (1003m) og Hinterglemm (1040m) er to landsbyer som ligger i Saalbach dalen som igjen ligger i landskapet Pinzgau. Elven Saalach renner igjennom dalen. Det høyeste punkt er Spielberghorn (2.044 m) i nord og Hochkogel (2.249 m) i syd. Den nærmeste byen er Zell am See som ligger 20 km unna.

Turisme
-------

Turisme er den største næringen, Saalbach-Hinterglemm kan tilby ca. 17000 gjestesenger.

### Vinter

Heisanleggene i Saalbach-Hinterglemm og Leogang er koblet sammen til en av Østerrikes største skiområder. 55 heiser gir tilgang på 200 km med alpinløyper,kulebakker, snøbrett parker og halfpipes. Gondolene, stolheisene og slepekrokene har tilsammen en kapasitet på 95000 personer/time.  
10 km med langrennsløyper er også anlagt i området.

### Sommer

4 gondolbaner er åpne i sommersesongen, disse gir adkomst til 400 km med stier for fotturister og mountainbikere.

Referanser
----------

1. ↑  «Einwohnerzahl 1.1.2018 nach Gemeinden mit Status, Gebietsstand 1.1.2018». Statistik Austria. Besøkt 9. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Saalbach-Hinterglemm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Interaktivt løypekart vinter
* Interaktivt turkart sommer
* Løypekart-vinter i PDF
* Bykart i PDF

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
***Farscape*** er en australsk-amerikansk science fiction- og eventyrserie som gikk på Sci Fi Channel og Nine Network fra 1999 til 2003. En astronaut ute på oppdrag blir sugd gjennom et ormehull og befinner seg plutselig i en verden med merkverdige monstre og romvesener. Serien ble skapt av Rockne S. O'Bannon, som tidligere har produsert bl.a. *The Twilight Zone*. Hovedrollene innehas av Ben Browder, Claudia Black, Anthony Simcoe, Gigi Edgley og Wayne Pygram. I 2004 ble det laget en mini-serie, *Farscape: The Peacekeeper Wars*, som en endelig avslutning på *Farscape*-kapittelet.

*Farscape* hadde mye humor og inneholdt elementer av drama, eventyr, romantikk og action. Deler av en av episodene er til og med skapt som tegnefilm. *Farscape* er dessuten utgitt både i bokform og som videospill.

Serien har vunnet priser for «beste TV-serie», «beste musikk i en TV-serie», «beste lyd i en TV-serie» og «beste skuespiller i en TV-serie»; alt dette innen sjangeren. *Farscape* ble også nominert til en Emmy for «kostyme».

Handling
--------

John Crichton er en astronaut som under et eksperimentelt rom-program blir sugd gjennom et ormehull. Ute av stand til å finne tilbake til Jorden, befinner han seg plutselig blant merkverdige monstre og romvesener. Ombord i et levende romskip ved navn Moya blir han medlem av et mannskap bestående av rømte fanger. Grunnet den ufrivillige situasjonen de alle befinner seg i råder det «enhver for seg selv»-mentalitet ombord i skipet, men likeså er de alle i samme båt; de vil alle hjem.

Episoder
--------

*Se også Liste over Farscape-episoder*.
**Sesong 1:** 22 episoder (19. mars 1999–28. januar 2000)  

**Sesong 2:** 22 episoder (17. mars 2000–26. januar 2001)  

**Sesong 3:** 22 episoder (16. mars 2001–26. april 2002)  

**Sesong 4:** 22 episoder (7. juni 2002–21. mars 2003)

*Farscape: The Peacekeeper Wars* er en miniserie, som avslutter historien. Den består av to 90-minutters episoder og ble vist 17. og 18. oktober 2004 første gang.

Roller
------

* Ben Browder .... John Crichton
* Claudia Black .... Aeryn Sun
* Anthony Simcoe .... Ka D'Argo
* Gigi Edgley .... Chiana
* Wayne Pygram .... Scorpius og «Harvey»
* Jonathan Hardy .... Dominar Rygel XVI (stemme)
* Lani John Tupu .... Bialar Crais og Pilot (stemme)
* Virginia Hay .... Pa'u Zotoh Zhaan
* Paul Goddard .... Stark
* Tammy MacIntosh .... Joolushko «Jool» Tunai Fenta Hovalis
* Raelee Hill .... Sikozu Svala Shanti Sugaysi Shanu
* Melissa Jaffer .... Utu-Noranti Pralatong
* Rebecca Riggs .... Mele-On Grayza
* David Franklin .... Meeklo Braca

Eksterne lenker
---------------

* (en) Farscape – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) *Farscape* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Farscape* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Farscape* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Farsemoralitet** er en dramatisk genre som oppsto i middelalderen. Farsen sprang ut av de folkelige mellomspillene i kirkelige spill i middelalderen, spesielt den oppbyggelige moraliteten som igjen sprang ut av prekenen. Den profane farse tok etter hvert opp i seg trekk fra moraliteten, og dermed oppsto den såkalte farsemoralitet. 

Henrik Wergeland kalte en rekke av sine arbeider for scenen for farser. De var ikke komedier, men blandingsformer mellom farse, moralitet og etter hvert også eventyrspill. Farsemoralitet er i nyere tid tatt i bruk som treffende genrebetegnelse på Wergelandfarsen, først av Aslaug Groven Michaelsen i 1987. Hun har senere fått følge av andre. Et typisk eksempel er *Irreparabile Tempus* (1828). En farsemoralitet som også er et eventyrspill er *Papegøien* (1835)

Litteratur
----------

* Sletsjø, Leif 1964: *Franske profane middelalderspill*
* Michaelsen, Aslaug Groven 1987: *Om Smag og Behag. En undersøkese av Henrik Wergelands farsediktning b. 1*, Krystalline, Tangen
* Michaelsen, Aslaug Groven 1988: *Papegøien. En undersøkelse av Henrik Wergelands farsediktning b.2*
* Michaelsen, Aslaug Groven 2002: *Irreparabile Tempus og Ah!* En undersøkelse av Henrik Wergelands farsediktning b. 3
* Nettum, Rolf Nyboe 1992: *Fantadsiens regnbuebro*, spesielt kapitlene om Siful Sifaddas farser og *Irreparabile Tempus*
**Farsley Celtic Association Football Club** er en engelsk fotballklubb fra Farsley, Leeds, England. Hjemmekampene til Farsley spilles på Throstle Nest.

Historie
--------

Klubben ble stiftet i 1908 av en gruppe ungdommer. I starten av klubbens eksistens spilte de i diverse lokale ligaer og cuper. På 1950-tallet deltok de for første gang i Yorkshire League, og spilte der til ligaen ble slått sammen med Midland Counties League. I 1987 meldte de seg for første gang i den nystartede Northern Premier League. I 2006 rykket de for første gang opp til Conference North etter playoff-finaleseier 2-1 over North Ferriby United.

Meritter
--------

* Yorkshire Football League: 1960, 1969
* Yorkshire Football League Division Two: 1951
* Northern Counties East Football League Division One (North): 1985
* Northern Premier League Play Off-vinner: 2006
* Northern Premier League Cup: 2006

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Farsley Celtic F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Farsley Celtic på FCHD
**Farsta** er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger i bydelsområdet Farsta. Bydelen grenser til Hökarängen, Sköndal, Larsboda, Farsta strand og Fagersjö.

Bydelen er kupert med flere høydedrag omkring sentrum, blant annet kvartalet Fågelö (71 moh.).

Se også
-------

* Farsta tunnelbanestasjon
* Farsta Centrum

Historie
--------

Området tilhørte Farsta gård og ble kjøpt av byen i 1912. Man begynte å bygge på slutten av 1950-tallet. Før dette fantes det bare noen småbruk og Hökarängens gård. Farsta ble en bydel i 1926, men omfattet da også de nåværende bydelene Larsboda og Farsta strand, som ble utskilt i 1957.

I 1955 ble generalplanen for Farsta som hadde blitt utarbeidet av Sven Markelius. Planen hadde i prinsippet samme preg som ABC-staden Vällingby, som da var under oppførelse. Også Farsta skulle bli en forstad med arbeidsplasser, boligstrøk og sentrum innenfor samme område. Gatene fikk navn etter steder i Värmländ. Farsta sentrum ble innviet den 23. oktober 1960 og ble raskt Stockholms ledende handelssted. Innvielsen samlet mer enn 100 000 mennesker samt 1 200 særskilt inviterte, med prinsessene Sibylla og Margaretha i spissen. Farsta tunnelbanestasjon som ble innviet den 4. november 1960 ligger på en viadukt over Munkforsplan og Kroppaplan i Farsta sentrum. Etter ombygninger er Farsta sentrum per 2015 Stockholms fjerde største handelssted. Midt i sentrum ligger Farsta torg med salg av frukt, grønnsaker og blomster. Torget ble anlagt som en italiensk piazza.

Referanser
----------

1. ↑  Bernhardsson, Siv (2003): *Stockholm utanför tullarna*, s. 76
2. ↑  Lindorm, Per-Erik, red. (1961): *Panorama 61 - en bokfilm från Bonniers Folkbibliotek*, Albert Bonniers förlag, Stockholm, s. 24
3. ↑  «Fallet Farsta / Staffan Bengtsson och Göran Willis», *Stockholmskälla*

Litteratur
----------

* Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric ([1973] 1977): *Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm* (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1
* Hultin, Olof; Österling, Ola; Perlmutter, Michael ([1998] 2002): *Guide till Stockholms arkitektur* (2. oppl.). Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050-58-3

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Farsta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Farsta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Antikkens Østen
Alexander den stores rute
**Opis** (akkadisk: *Upi* eller *Upija*; Ὦπις) var en by i det gamle Babylonia ved bredden av Tigris, ikke langt fra dagens Bagdad.

Opis' nøyaktige beliggenhet er ikke helt sikker, men fra akkadiske og greske kilder kan man slutte at den må ha ligget på Tigris' høyre (vestlige) bredd. Mulig kandidat for beliggenheten er det moderne Tulûl al-Mugaili.

Byen nevnes første gang på begynnelsen av det 2. årtusen f.Kr. På 1300-tallet f.Kr. ble det til et regionalt forvaltningssenter innen det babylonske rike. Byens strategiske betydning tiltok med byggingen av kongekanalen mellom Eufrat og Tigris. Den munnet ut ved Opis. Kong Nebukadnesars bygging av en forsvarsmur mellom de to elvene, som løp til Opis, var også av stor betydning. Dessuten lå Opis ved en viktig vei, den persiske kongeveien, som knyttet sammen Susa i elamittenes land med Assyria (og Lydia).

Ved Opis stod i oktober 539 f.Kr. et avgjørende slag mellom babylonerne under Nabonid og Perserriket under Kyros den store. Persene seiret, hvorpå babylonerne gjorde opprør mot sin egen konge, og Kyros kunne ta landet i besittelse uten flere kamphandlinger.

I 331 f.Kr. holdt Aleksander den store etter sin store seier over Persia i slaget ved Gaugamela inntog i Opis. Etter tilbakereisen fra felttoget i India sendte Aleksander i den eldre og uføre garde av hæren tilbake til Makedonia, ledet av hans hærfører Krateros. Soldatene hadde misforstått Aleksanders hensikt da de oppfattet at han var misfornøyd med dem, og gjorde opprør. Uroen ble etterhvert stagget.

Byens undergang begynte så smått da Selevkos I Nikator begynte å bygge byen Seleukia på samme Tigrisbredd. Opis var deretter lite mer enn en forstad til Seleukia, selevkidenes hovedstad.

Tidligere antok man at Seleukia ble bygd på det gamle Opis, men dette er blitt tilbakevist av utgravningene i Seleukia. Dessuten nevner Strabon begge steder som hver sin by.

Referanser
----------

1. ↑  «The Mutiny at Opis», *Livius*

Litteratur
----------

* Högelmann, P. og Buschmann, K. (1986): «Östlicher Mittelmeerraum. Das achämenische Westreich von Kyros bis Xerxes (547-479/8 v. Chr.)» i: *Tübinger Atlas des Vorderen Orients*, B IV 23.
* Olmstead, A. T. (1948): *History of the Persian Empire* (PDF), Chicago
* Parpola, Simo og Porter, Michael, red. (2001): *The Helsinki Atlas of the Near East in the Neo-Assyrian Period*, Helsinki.
* Talbert, Richard J. red. (2000): *Barrington Atlas of the Greek and Roman World*, Princeton.

Eksterne lenker
---------------

* «Opis», *Livius*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Zulukongen Shaka kaSenzangakhona, bilde fra 1836.
Takket være Shakas nye militære system ble zuluene en av de mektigste rikene i Sørøst-Afrika.
**Mfecane** (zulu for «knusingen» eller «spredningen»; på sotho kalt **Difaqane** eller **Lifaqane**; «tvunget migrasjon»), også kalt *den store urotiden*, er et afrikansk begrep som betegner de første tiårene i det nittende århundre, eller fra ca. 1815 til 1840, i Sør-Afrikas historie, en periode kjennetegnet av kaos, lange folkevandringer og krig mellom de afrikanske stammene i området, og da særlig nguniene, som inkluderer zuluene, sothoene,[] xhosaene og swaziene, som på grunn av mfecane spredte seg over store områder, fra iMpuma-Koloni til Tanzania, fra deres opprinnelige bosted i dagens iKwaZulu-Natali.

Da zuluhøvdingen Shaka i 1816 opprettet det militaristiske Zuluriket i området mellom elvene Tugela og Pongola, førte styrkene hans til en rekke kriger og splittelser med de andre folkeslagene i regionen. Dette var bakgrunnen for mfecane, som deretter spredte seg utover. Folkevandringene førte til at nguniene forsøkte å dominere folkene i områdene de utvandret til, og førte til omfattende krigføring, sammenslutning med andre grupper, slik som ndebelene, fenguene og makololoene, og til opprettelsen av nye stater, slik som for eksempel den moderne staten Lesotho. 

Det som ofte blir ment med mfecane er perioden matabelekongen Mzilikazi dominerte Transvaal. Denne perioden varte fra omtrent 1826 til 1836, og ble kjennetegnet av store ødeleggelser og omfattende dreping da Mzilikazi fjernet all motstand og omgjorde området slik at det passet den nye ndebele-ordenen. Hvor mange som døde har aldri blitt fastsatt, men nesten hele befolkningen i området ble utryddet. 

I tillegg til høvdingene allerede nevnt, var også swazikongen Sobhuza I, som grunnla dagens Swaziland, 
zulugeneralen Soshangane, som ledet zuluenes rivaliserende nabostamme ndwandwene da de opprettet et rike i det portugisiske Mosambik som strekte seg helt til Zambezi, Zwangendaba, som ledet ngoniene, en undergruppe av ndwandwene, gjennom Mosambik, Zimbabwe og Malawi, helt nord til Tanzania, og sotholederen Moshoeshoe I, som grunnla Lesotho, viktige personer under mfecane, når ordet blir brukt i en litt utvidet betydning. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**MiRA-Senteret** (MiRA – Ressurssenter for kvinner med minoritetsbakgrunn) er en landsdekkende, frivillig organisasjon som arbeider for å bedre minoritetskvinners og -jenters levekår i Norge, særlig gjennom integrerings- og likestillingsarbeid. Organisasjonen ble grunnlagt i 1989. Grunnlegger og daglig leder er Fakhra Salimi. Senteret mottar sin grunnfinansiering over statsbudsjettet og kommunalbudsjettet i Oslo kommune, og prosjektfinansiering fra ulike departementer og andre offentlige virksomheter. Organisasjonen har konsultativ status i FNs økonomiske og sosiale råd. Dronning Sonja er høyeste beskytter for MiRA-Senteret.

MiRA-Senteret tilbyr juridisk bistand, krisehjelp og veiledning, kurs og seminarer, og er et møtested for minoritetskvinner og unge jenter i Norge. I tillegg til faste tjenester og tilbud driver MiRA-Senteret en utstrakt informasjonsvirksomhet som er rettet både mot minoritetskvinner og mot samfunnet ellers. MiRA-Senterets arbeid har et særlig fokus på den usynlige smerten, dvs. psykiske vansker og utfordringer som mange minoritetskvinner og -jenter lever med, tvangsekteskap, seksualitet, vold i nære relasjoner mm. MiRA-Senteret arbeider for at det norske samfunnet skal se og bli oppmerksom på innvandrer- og flyktningkvinner, og unge jenter med minoritetsbakgrunn.

MiRA-Senteret er tilsluttet Norges kvinnelobby og Forum for Kvinner og Utviklingsspørsmål.

Referanser
----------

1. ↑  H.M. Dronningens beskytterskap, kongehuset.no

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Gul linje

**Mi Teleférico** (**Teleférico La Paz**) er et statseid offentlig transportsystem med taubaner, med en kabel, som har vært drevet siden mai 2014 i La Paz storbyområde i Bolivia. Taubanen er et storbysystem for kollektivtransport, det danner det lengste taubanesystemet i verden (i 2022).

Gondolene har ti sitteplasser på to benker plassert overfor hverandre. Det kan gå en gondol hvert 12. sekund og de er i trafikk opptil 17 timer per i døgnet hele året, med unntak av vedlikehold.

I 2014 var første fase ferdig med 10,4 km taubane, 74 master, og 443 gondoler, det var linje røde, gule og grønn. Banen dekker et område på 3,1 hektar.

Fra oktober 2019 har systemet bestått av 26 stasjoner (36 om man også teller overføringsstasjoner separat per linje) langs elleve linjer: rød (har 109 gondoler), gul (169 gondoler), grønn (165), blå (208), oransje (127), hvit (131), mørkeblå (155), lilla(190), brun (27), gull (106) og sølv (117). Det er totalt så langt 1398 gondoler.

De fleste linjer har en maksimal kapasitet på 3000 passasjerer i timen, mens den mørkeblå har en kapasitet på 4000 passasjerer i timen.

De røde, gule og lilla linjene forbinder La Paz med nabobyen El Alto, som er atskilt med en omtrent 400 m høy bratt skråning, og som tidligere bare var forbundet med svingete, overbelastede veier.

Stasjonsnavnene er på både spansk og aymara, et språk for urbefolkningen i Andesregionen.

  

Ytterligere linjer og utvidelser er under planlegging eller konstruksjon (2021).

* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  «Bolivia's Spectacular Cable Car System». *Atlas Obscura* **(engelsk)**. Besøkt 20. mars 2022.
2. ↑  Hub, Global Infrastructure. «Mi Teleférico Cable Car, Bolivia». *inclusiveinfra.gihub.org*. Besøkt 20. mars 2022.
3. ↑  «Red de Integración Metropolitana».
4. ↑  Aardal, Magnus (6. desember 2019). «La Paz». *Store norske leksikon*. Besøkt 21. mars 2022.
**Mount Elbert vannkraftverk** (engelsk: *Mt. Elbert Pumped Storage Station (PSP)*) er et pumpekraftverk som utnytter vann fra ***Mt. Elbert Forebay-demningen*** i fjellkjeden Sawatch Range, ved byen Leadville i Lake County i det sentrale Colorado, USA. Installert effekt i pumpekraftverket er 200 MW, men maksimal produksjonskapasitet er anslått til inntil 1 212 MW ved full kapasitetsutnyttelse. Anlegget stod ferdig i 1981. Normal årsproduksjon er 313,4 GWh. 

Vestsiden av fjellkjeden, med blant 4 401 meter høye Mount Elbert, gir vann til flere større elver som starter her, og Gunnison River gir kraft til flere vannkraftverk. Mount Elbert vannkraftverk får vann fra Twin Lakes og Turquoise Lake, og kan kjøre turbinene i revers for å pumpe vann mellom reservoarene.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Form EIA-860, utgitt 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* US Bureau of Reclamation - beskrivelse av vannkraftverket.
* US Bureau of Reclamation - «Mt. Elbert Pumped-Storage Powerplant Fryingpan-Arkansas Project».