recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ahmed Fawad Ashraf** (født 1984) er en norsk journalist. Han har tidligere vært nyhetsanker for Østlandssendingen, og i Frokost-TVs Morgennytt i NRK.

Ashraf er født og oppvokst i Norge av foreldre som innvandret fra Pakistan.

Han jobber siden januar 2010 i Islamabad, Pakistan som utenriksreporter for NRK.

I en artikkel i 1-2011 i Samtiden skrev han en artikkel om hvordan særlig VG la en stein til byrden for familien da hans søster Faiza Ashraf ble kidnappet. I artikkelen skriver artikkelforfatteren om hvordan journalister i VG og andre medier opptrådte for å få en kommentar fra familien i en krisesituasjon, samt de spekulative vinklingene som mediene publiserte i februar ukene 2010.

Referanser
----------

1. ↑  En nyhetsanker blir til[*død lenke*], ambisjoner.no, 2007
2. ↑  «Her er VGs nye skjermtroll: Ahmed Fawad Ashraf: - Har ikke TV». *www.vg.no* **(norsk)**. 6. november 2014. Besøkt 2. mars 2019. «På 70- og 80-tallet kom foreldrene hans fra Pakistan til Norge som arbeidsinnvandrere.»
3. ↑  Dagsrevyen 03.02.10 Arkivert 2010-02-28, hos Wayback Machine. NRK Nett-TV, 3. februar 2010
4. ↑  Lunsjgjest 10.01.26 Fawad Ashraf Arkivert 10. juni 2009 hos Wayback Machine. (podcast, mp3), podkast.nrk.no, 26. januar 2010
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Fawad Ashraf på Twitter
* Fawad Ashrafs blogg
**West Bromwich** er en by innenfor det administrative distriktet Sandwell i regionen West Midlands i England. Historisk har byen vært i Staffordshire, og er lokalisert i regionen Black Country, 8 km nordvest for Birmingham. Byen er kjent for fotballaget West Bromwich Albion, som per sesongen 2014/2015 spilte i den engelske Premier League. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 75 405 innbyggere.

Opprinnelse
-----------

West Bromwich ble først omtalt som *Bromwic* i *Domesday Book* i 1086. Moderne stavmåte vil ha vært «Broom Village», hvor *broom* betyr «feiekost»/«sopelime» + *village*, «landsby». Det er antatt at landsbyen opprinnelig var en del av sognet Handsworth. Et nonnekloster fra benediktinerordenen eksisterte i West Bromwich fra 1100-tallet og rundt denne vokste bosetningen Broomwich Heath. I 1727 ble byen et stoppested på reiseruten mellom London og Shrewsbury, noe som førte til vekst for byen. Tillegget «West» kom til for å skille byen fra landsbyen Castle Bromwich (nå en forstad til Solihull) som også ligger i West Midlands.

Referanser
----------

1. ↑  «Census 2011 Key Stats» Arkivert 2013-05-13, hos Wayback Machine.. Sandwell Trends. *Sandwell Metropolitan Borough Council*.
2. ↑  «Census 2001 Key Statistics, Urban areas in England and Wales». *Office for National Statistics*
3. ↑  «West Bromwich Churches», *British History Online*

Eksterne lenker
---------------

* Sandwell Metropolitan Borough Council
* Sandwell MBC
* Arkivkatalog for West Bromwich Borough Arkivert 27. april 2015 hos Wayback Machine. lokalhistorie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Barnehurst** er en by og valgkrets i Bexley i sørøstlige London. Den er en forstad til hovedstaden, og ligger omkring tjue kilometer øst-sørøst for Charing Cross. Den er adskilt fra North Bexleyheath motorveien A220, Erith Road.

Historie
--------

Barnehursts stedsnavn har sin opprinnelse fra jernbanestasjonen, som ble oppkalt etter oberst Barne som eide en lokal eiendom, May Place House, og ikke minst var viseformann i jernbaneselskapet.

Byen ble utviklet først mot slutten av 1800-tallet. I 1881 ble området solgt i forbindelse med konstruksjonen av en jernbanelinje mellom Lewisham og Dartford, og da Barnehurst stasjon ble åpnet begynte man å bygge hus der. Boligområdet Barnehurst Estate ble utviklet i 1926, og flere boliger fulgte. 

Området var fra 1920 en del av Crayford i Kent. Siden 1965 har det tilhørt Bexley, og dermed Stor-London. 

Puben The Red Barn (og stedets eneste pub) regnes som britisk og moderne jazzens fødested. George Webb, som bodde i Barnehurst, stiftet bandet The Dixilanders og spilte på puben etter den andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑   Alan Godfrey Maps, commentary on Barnehurst map of 1897
2. ↑   «Pubs», *Barnehurst Online*
3. ↑  Vacher, Peter (27. april 2010): «George Webb obituary», *The Guaridan*

Eksterne lenker
---------------

* History of Barnehurst
* Bexley Local Studies Note 14 'Barnehurst' – lokalhistorie

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
***Speil*** er en film av Andrej Tarkovskij fra 1975. Filmen presenterer et utvalg scener fra Tarkovskijs familiehistorie. Følgelig betegnes den ofte som *selvbiografisk*, til tross for at den mangler en tydelig handling. 

Filmen blir av AllMovie kategorisert som en avantgarde- og eksperimentell film.

Handling
--------

*Speil* tar utgangspunkt i en syk mann, «Aljosja», som er filmens forteller. I sin åndelige krise husker han forskjellige episoder fra sitt eget liv. Filmen veksler mellom samtidsscener, barndomsscener og historiske nyhetsklipp.

Konsept og metode
-----------------

Andrej Tarkovskij ønsket i *Speil* å omsette personlige minner til filmformatet, og det uten å tilegne filmen nye elementer med den hensikt å skape interesse hos seeren. Fortellerens sykdom er, ifølge ham selv, den eneste kreerte episoden. I filmens helhet blir denne fiktive episoden utgangspunktet for alle andre. På en måte har Tarkovskij med dette inntatt rollen som hovedperson i sin egen film, da det er minner fra *hans* liv seerne blir presentert for. Måten minnene legges frem på har ofte blitt sammenliknet med den teknikken som i litteraturen kalles *bevissthetsstrøm*, der man forsøker å skildre en persons bevisste tankeprosess.

Tarkovskij ville forsøke å gi *Speil* en funksjon mer nærliggende litteraturens enn den tradisjonelle filmens, ved å *forklare* (som i litteratur) i stedet for å *demonstrere* (som i film). Han ønsket at seeren, ved å relatere til sitt eget liv, skulle skape et personlig bilde av filmen.

Referanser
----------

1. ↑  «The Mirror (1974) - Andrei Tarkovsky | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie». *AllMovie*. Besøkt 10. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Speil* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Speil* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Speil* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Speil* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Speil* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Speil* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Speil* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Speil* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Speil* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Speil* på Metacritic Rediger på Wikidata
* Intervju med Tarkovskij

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |

| * v
* d
* r
Andrej Tarkovskijs filmer |
| --- |
| 
* *Ubijtsy* (1956)
* *Segodnja uvolnenija ne budet...* (1959)
* *Dampveivalsen og fiolinen* (1960)
* *Ivans barndom* (1962)
* *Andrej Rubljov* (1969)
* *Solaris* (1972)
* *Speil* (1975)
* *Stalker* (1979)
* *Nostalghia* (1983)
* *Offeret* (1986)

 |
Faxaflói vist i blått
**Faxaflói** er en bukt sørvest på Island mellom halvøyene Snæfellsnes og Reykjanes.

Hovedstaden på Island, Reykjavík, ligger på sørsiden av bukten. Fra Reykjavik er det mulig å se halvøyen Akranes i nordøst og til og med Snæfellsjökull som er 120 km borte. 

Faxaflói har alltid vært en næringskilde for folk som har bodd langs kysten her. I tidligere tider reiste fiskere ut i småbåter for å fiske nær kysten. I dag er skipene mye større, men må lengre til havs for å fange fisk. 

Reykjavík med Faxaflói
Like nord for Reykjavík i Kollafjörður ligger den vesle øyen Viðey. Den har vært bebodd siden 1943, men en har vist at det også har bodd folk her tilbake til 900-tallet. På 1100-tallet ble det bygget et kapell her og et kloster ble grunnlagt i 1225 og eksisterte fram til reformasjonen på slutten av 1500-tallet. Øyene og restene av bosettingen kan besøkes ved å ta båt fra havnen i Reykjavik. 

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
SpeedMonster på Tusenfryd  Foto: Kjetil Bjørnsrud (2006) 

**SpeedMonster** er en berg-og-dal-bane i fornøyelsesparken Tusenfryd.
SpeedMonster åpnet i april 2006. Banen innebar en investering på over 70 millioner kroner og er den største i parkens 26-årige historie. Med 6 000 hestekrefter i ryggen akselererer passasjerene fra 0 til 90 km/t på 2,2 sekunder. Speedmonster er laget av Intamin AG. Kanonen som var på Liseberg til sesongen 2016 er en lignende modell fra den sveitsiske produsenten med samme type tog og skinner, men forskjellig utforming av selve banen.

Banen
-----

SpeedMonster begynner med en kort tur ut av stasjonen, der toget blir koblet på utskytningskabelen. Deretter blir det skutt ut, akkompagnert av lyden av en dragster. Etter utskytningen går toget inn i en norsk loop, et element som var unikt for SpeedMonster frem til 2008, da berg-og-dal-banen Fahrenheit i Hersheypark i USA fikk et tilsvarende element. 

Ulikt andre berg-og-dal-bane-elementer starter norskloopen på banens høyeste punkt, der sporet snus opp ned før toget dykker ned, tilsvarende andre halvpart av en vanlig loop. Derfra går det opp igjen til vogna atter er opp ned, før den skrus riktig vei igjen og farer ned i en 270 graders sving, som ender i en bakke gjennom norskloopen. Derfra svinger sporet mot høyre, der banen går inn i to S-baker, med kraftige, laterale G-krefter. Helt mot slutten går banen opp ned for tredje gang i en korketrekker, før den snur 90 grader og avslutter med en strekning magnetbremser.
Dougong i østhallen i Foguangtempelet i Foguangxincun i fylket Wutai i provinsen Shanxi, bygd i 857 under Tangdynastiet.
Fargerik *dougong* i Sagami-ji i Japan
Illustrasjon fra byggemanualen *Yingzao Fashi* (1103) under Songdynastiet
**Dougong** (kinesisk: 斗拱; pinyin: *dǒugǒng*) er et kinesisk begrep for en type konsoller som er utkraget fra øverste del av en søyle for å bære takstoler og overhengende takskjegg. Stykkene føyes sammen uten bruk av lim eller klemmer.

Bruken av *dougong* går tilbake til århundrene før Kristi fødsel, og utviklet seg til et mer og mer intrikat nettverk som knyttet søyler og pilarer til takrammen. *Dougong* var i utstrakt bruk av kineserne i vår- og høstannalenes tid (770–476 BC) og ble deretter stadig mer komplekse. Høydepunktene kom i Tang- og Song-dynastienes tider. 

Etter Song-dynastiet ble metoden unødvendig. Arbeidet ble gjort på annet vis, og ble det likevel laget dougonglignende konstruksjoner, var det som regel utelukkende som ornamentering. Det er dermed ikke tradisjonell dougong man ser i senere bygninger, slik som palasser og templer, men ornamentering.

Litteratur
----------

* Liang Ssu Ch'eng: *Chinese Architecture, A Pictorial History*, ISBN 0-486-43999-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dougong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dougong Brackets (斗拱 Dougong)
* Arts of China to A.D. 900 (utdrag om dougong)
* Chinese architecture

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Barnefilmer** er filmer som er laget for barn. Filmene kan være både lengre spillefilmer og kortfilmer, animasjons- og realfilmer. Barnefilmer vises på TV og kino og kan leies, lånes eller kjøpes på DVD-er o.l. I Norge er det dessuten rundt 35 barnefilmklubber som viser filmer for barn og unge.

Innholdet i barnefilmer er tilpasset målgruppen tematisk og fortellerteknisk, ofte med barn i viktige roller, tydelig handling, enkel dialog og rettlinjet kronologi. Filmene kan være spennende og humoristiske, men er sjelden svært skremmende. De pleier ellers å ha en tydelig moral eller ideologi og nesten alltid en lykkelig slutt. Filmene kan også være poetiske og estetisk utfordrende. Innholdet er oftest rent underholdende og skjønnlitterært. Dokumentarer, fakta- og undervisningsfilmer beregnet på barn og unge kan være opplærings- eller skolefilmer. 

Filmer tillatt vist for barn trenger ikke nødvendigvis være barnefilmer. Filmkontrollens aldersgrenser forteller bare at innholdet i filmene ikke er skremmende for barn. 

Det er en rekke internasjonale barnefilmfestivaler, blant annet i Chicago. I Norge er det filmfestival for barnefilm hvert år i Kristiansand.

Familiefilm
-----------

Familiefilmen har mange fellestrekk med barnefilmen, men har en bredere målgruppe enn bare barn. Dette vil oftest dreie seg om underholdningsfilmer som passer for både barn og voksne. Et eksempel på en slik film er Hallvard Bræins *Børning*.

Populære filmer om ungdom og ungdomskultur betegnes som ungdomsfilmer.

Se også
-------

* Kristiansand Internasjonale Barnefilmfestival
* Barnefilmer omtalt på wikipedia
* Filmsensur

Eksterne lenker
---------------

* Liste over barnefilmer (meny i venstre spalte)
* Nyheter om norske barnefilmklubber (meny i venstre spalte)
* Norske barnefilmklubber

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Steinformasjoner på Sirdalsheia, kalt brudler Foto: Torill Folkestad, Fylkeskonservatoren i Vest-Agder 
**Brudleruta** er en gammel ferdselvei mellom Sirdal og Kvinesdal i Vest-Agder fylke.

Rutas navn
----------

Navnet Brudleruta har sitt utgangspunkt i ordet "brudled", som er et brudefølge. I Agder var en brudled ikke bare selve brudefølget, men også en rad med steiner (brudler) lagt etter hverandre i en linje på bart fjell.

Historikk
---------

Det skal ha vært brudefølget som la steinene ut til minne om bryllupsdagen da brudefølget gikk over heia. Det kunne være på overgangen mellom bryllupsgården og kirken, eller mellom der bruden og der brudgommen kom fra. For hver deltaker i brudefølget ble det lagt ned en stein. De største steinene skulle symbolisere bruden og brudgommen. De minste steinene kan det ha vært barn som la ned.

Brudlene ligger ofte på steder der det var naturlig å hvile, for eksempel på halvveien eller på det høyeste punktet på overgangen over heia. Hvorfor det ble lagt brudleder er usikkert. Det kan ha vært for å holde onde ånder unna brudefølget. Enkelte mener at det kan ha sitt opphav i Bibelen. Å legge brudled er en gammel tradisjon, kjent fra 1600-tallet i indre Agder. Den siste kjente brudleden ble lagt i 1916.

Beskrivelse av turen
--------------------

Utgangspunktet for turen er enten Josdal i Sirdal kommune eller Salmeli i Kvinesdal kommune. Langs ruta finnes det flere ansamlinger av brudler. Det finnes også flere kulturminner langs ruta som viser hvordan naturressursene har blitt utnyttet gjennom tidene, som fangstanlegg, bogasteller, støler og buveier.

Se også
-------

* Historiske vandreruter

Eksterne lenker
---------------

* Historiske vandreruter på UT.no
Brugdebreen på kartet over AntarktisBrugdebreenBrugdebreenBrugdebreen på kartet over Antarktis
**Brugdebreen** er en isbre i Fimbulheimen i Dronning Maud Land. Den dekker østsiden av fjellryggen Brugda i Gjelsvikfjella.

Området ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. Detaljert kartlegging ble utført av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografering gjennomført under Maudheimekspedisjonen og den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.

Breen ble navngitt av Norsk Polarinstitutt i 2007.

Referanser
----------

1. ↑  Brugdebreen SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 18331}
2. ↑  Gjelsvik Mountains SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 5353}
3. ↑  Brugdebreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Eksterne lenker
---------------

* Brugdebreen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
***Meridiobolbus*** er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

Middelsstore (10 - 15 millimeter), brede og høyt hvelvede, halvmatte, gulaktige eller brune tordivel. Kroppsformen er nærmest halvkuleformet. Hodet er stort og bredt, flatt, snuten sterkt fremskytende, hannen har vanligvis to små knøler på snuten. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med groper på hver side foran. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.

Levevis
-------

I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
				+ stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
					- Slekten ***Meridiobolbus*** Krikken, 1984
						* *Meridiobolbus faustus* (Péringuey, 1908)
						* *Meridiobolbus natalensis* Gussmann & Scholtz, 2000
						* *Meridiobolbus quinquedens* (Kolbe, 1894)

Kilder
------

* Krikken, J. (1984) New Bolboceratine genera from southwestern Africa (Coleoptera: Geotrupidae). Zoologische Mededelingen 58: 23-45.
* Bolboceratidae på Tree of Life Web Service
* Oversikt over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Meridiobolbus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Meridiobolbus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Meridiobolbus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Boeing X-40** var et umotorisert, ubemannet vingeløst fly bygd for U.S. Air Force.

Historie
--------

X-40 var en 82 % skalamodell av det som skulle bli flyvåpenets Space Maneuver Vehicle (SMV). Jomfruturen ble gjennomført 11. august 1998 ved Holloman Air Force Base i New Mexico, da X-40 ble sluppet fra et Sikorsky UH-60 Black Hawk-helikopter i en høyde på 2 750 meter (9 000 fot). Flyvningen og landingen var vellykket, og etter denne ene ferden for flyvåpenet ble X-40 overført til NASA Dryden Flight Research Center. Her ble X-40 og X-37-prosjektene slått sammen, og X-40 gjennomførte ytterligere syv testflyvninger.

Formål
------

X-40s oppgaver var å foreta atmosfæriske glidetester for å redusere risikoen for en kostbar kræsjlanding med fullskalaversjonen X-37. Programvaren i styresystemet og GPS-navigasjonssystemet skulle testes ut under fartøyets selvstyrte landinger, og aerodynamiske data fra vindtunnel-tester skulle verifiseres.

Design
------

X-40 var et umotorisert glidefly identisk med Boeing X-37, bare i 82% skala. Det var bygget av aluminium og epoksy-grafitt. Det hadde et trepunkts landingsunderstell med gummihjul, og var ikke utstyrt med varmeskjold.

Spesifikasjoner
---------------

**Dimensjoner**

* **Mannskap:** Ubemannet
* **Lengde:** 6,5 m
* **Høyde:** 2,3 m
* **Vingespenn:** 3,5 m
* **Vekt:** 1 180 kg

**Ytelse**

* **Motor:** Umotorisert
* **Toppfart:** 480 km/t
* **Maks operasjonshøyde:** 4 570 m (15 000 fot)

Kilder
------

* NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 50) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
* Pressemelding fra Boeing 11. august 1998 *Arkivert versjon fra 5. februar 2012 av original* Besøkt 20. mars 2015

| * v
* d
* r
USAs X-fly (eksperiment-fly) |
| --- |
| 
* X-1
* X-2
* X-3
* X-4
* X-5
* X-6
* X-7
* X-8
* X-9
* X-10
* X-11
* X-12
* X-13
* X-14
* X-15
* X-16
* X-17
* X-18
* X-19
* X-20
* X-21
* X-22
* X-23
* X-24
* X-25
* X-26
* X-27
* X-28
* X-29
* X-30
* X-31
* X-32
* X-33
* X-34
* X-35
* X-36
* X-37
* X-38
* *X-39*
* X-40
* X-41
* X-42
* X-43
* X-44
* X-45
* X-46
* X-47
* X-48
* X-49
* X-50
* X-51
* *X-52*
* X-53
* X-54
* X-55
* X-56
* X-57
* *X-58*
* X-59
* X-60
* X-61
* X-62
* *X-63*
* *X-64*
* X-65
* X-66

 |
Liberias nåværende flagg
Liberias flagg 1827 - 1847
**Liberias flagg** har flere fellestrekk med USAs flagg, både i fargevalg, utforming og symbolikk. Begge flagg har røde og hvite striper, samt en blå firkant i øverste venstre hjørne. I Liberias flagg har denne firkanten en hvit stjerne. Før Liberias uavhengighet var det et hvitt, gresk kors. Bakgrunnen for likhetstrekkene er at tidligere amerikanske slaver etablerte landet og at USA og Liberia har et svært tett samarbeid i en rekke saker.

De elleve stripene symboliserer de elleve som skrev under på Liberias uavhengighetserklæring (26. juli 1847), rødt og hvitt representerer mot og moralsk styrke. Den hvite stjernen symboliserer friheten til de tidligere slavene, den blå firkanten representerer det afrikanske fastlandet. 

Liberias flagg kan ses på mange skip rundt om i verden fordi Liberia tilbyr skipsregistrering under sitt lands flagg. Mange selskaper benytter seg av Liberias flagg som bekvemmelighetsflagg, dette for å unngå skatter og restriksjoner i andre land. Det antas at rundt 1600 skip seiler under Liberias flagg, noe som gir landet store inntekter.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, Whitney (19. juli 2013). «Flag of Liberia». *Encyclopædia Britannica*. Besøkt 17. september 2014.

| * v
* d
* r
Afrikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypt
* Ekvatorial-Guinea
* Elfenbenskysten
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)
* DR Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Den sentralafrikanske republikk
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Vest-Sahara
* Zambia
* Zimbabwe

 |
| Territorier | 
* Ceuta
* Det britiske territoriet i Indiahavet
* Kanariøyene
* Madeira
* Melilla
* Réunion
* Saint Helena
* Tristan da Cunha

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Obtained Enslavement** var et norsk symfonisk black metal-band som ble stiftet av ungdommer på Stord i 1989. Bandet startet med medlemmene Pest, Døden og Torquemada. I 1992 kom medlemmet Heks, og de fire ga ut bandets andre demo «Out of the Crypts». Like før deres tredje studioalbum «Soulblight» ble bassisten Tortur byttet ut med Torgrim Øyre fra Malignant Eternal og Morrigan fra Aeturnus med keyboard.

Komposisjon
-----------

Utgivelsene "Witchcraft" og "Soulblight" kan karakteriseres som en slags symfonisk black metal der det brutale kombineres med det melodiske. Spesielt på "Soulblight" er det tydelig at enkelte komposisjoner må ha vært inspirert av Harald Sæverud og andre klassiske komponister.[] Med den siste utgivelsen "The shepherd and the hounds of Hell" gikk bandet tilbake til en røffere stil der keyboards og andre effekter var strippet vekk og blastbeats byttet ut med thrashete riff.

Bandmedlemmer
-------------

### Siste sammensetning

* Thomas Kronenes – vokal og bass (1989–2000)
* Ove «Døden» Sæbø – gitar (1989–2000)
* Heine «Heks» Salbu – gitar og keyboard (1992–2000)
* Ørjan «Torquemada» Risan – trommer (1989–2000)

### Tidligere bandmedlemmer

* Tortur – bass (1995-1998)
* Nicola «Morrigan» Trier – keyboard (1997–1999)
* Torgrim Øyre (T. Reaper) *– Bassgitar|bass (1998–1999)*

Diskografi
----------

### Studioalbum

* *Centuries of Sorrow* – (1994)
* *Witchcraft* – (1997)
* *Soulblight* – (1998)
* *The Shepherd and the Hounds of Hell* – (2000)

### Demoer

* *Obtained Enslavement* (1992)
* *Out of the Crypts* (1993)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Obtained Enslavement på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Obtained Enslavement på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Obtained Enslavement på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Obtained Enslavement på Spotify Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Sarpsborg Sharks** er en innebandyklubb fra Sarpsborg som ble stiftet i 1991. «Sharks» er egentlig bare et markedsnavn, og klubben heter formelt Sarpsborg Innebandyklubb. Av meritter kan klubben skilte med et seriemesterskap(2005) og et norgesmesterskap(2005). Sarpsborg Sharks spiller hjemmekampene sine i Skjeberghallen som ligger utenfor Sarpsborgs opprinnelige kommunegrense, men som etter kommunesammenslåingen i 1992 er en del av storkommunen.

Klubben har også en sterk junioravdeling som forsyner elitesatsingen med talenter. Klubben har kvalifisert seg flere ganger for norgesmesterskapet for junior herrer, junior damer og gutter-16.

Klubbens historie
-----------------

Klubben ble stiftet av en kameratgjeng i bydelen Opstad i 1991 under navnet Opstad IBK. Men midt på 90-tallet forandret klubben navn til Sarpsborg IBK av sponsormessige hensyn. Det var lettere å tiltrekke seg sponsorer som et «bylag» var begrunnelsen.

Parallelt med dette var det stiftet en ny klubb i Sarpsborg under navnet Borg Ultimate Sportsklubb. Denne klubben vokste seg også stor, men ettersom denne spilte en divisjon under Sarpsborg IBK var det aldri noe konkurranse om sponsorer eller spillere på seniornivå. Konkurransen foregikk om rekrutteringen.

Sommeren 2001 innså begge klubber dette problemet og det ble stemt på de respektive klubbers årsmøte om en eventuell sammenslåing. Sarpsborgs medlemmer stemte enstemmig for, mens i Borg USK var stemningen noe mer splittet. Resultatet ble likevel en sammenslåing.

Den nye klubben ble kalt Sarpsborg Sportsklubb som en mellomting mellom de to klubbenes tidligere navn. Klubben valgte derimot å gå tilbake på navnet av administrative hensyn da klubben ikke var et fleridrettslag, men et spesialidrettslag. Utad spilte navnebyttet liten rolle ettersom den markedsfører seg som Sarpsborg Sharks.

Sportslig historie
------------------

* 1997–1998

Opprykk fra 1.divisjon til eliteserien

* 1998–1999

7.-plass eliteserien, kvartfinaletap for Greåker IBK

* 1999–2000

6.-plass eliteserien, kvartfinaletap for Slevik IBK

* 2000–2001

5.-plass eliteserien, kvartfinaletap mot Slevik IBK

* 2001–2002

5.-plass eliteserien, kvartfinaletap for Holum IBK

* 2002–2003

3.-plass eliteserien, kvartfinaletap for Sveiva IBK

* 2003–2004

2.-plass eliteserien, kvartfinletap for Holum IBK

* 2004–2005

Seriemestere eliteserien, norgesmestere

* 2005–2006

4.-plass eliteserien, semifinaletap for Gjelleråsen IF

* 2006–2007

2.-plass eliteserien, kvartfinaletap for Tunet IBK

* 2007–2008

Seriemestere eliteserien, norgesmestere

* 2008–2009

2.-plass eliteserien, Sølv i NM

* 2009–2010

9.-plass eliteserien, ikke kvalifisert til NM

* 2010–2011

1.-plass eliteserien, semifinaletap for Fjerdingby

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Eliteserien i innebandy for menn 2022/23 |
| --- |
|  | 
* Akerselva
* Gjelleråsen
* Greåker
* Harstad
* Narvik
* NOR 92
* Sandnes
* Sarpsborg
* Slevik
* Sveiva
* Tunet
* Ullensaker/Kisa

 | Norges flagg |
**Aleksej Sjirov** (født 4. juli 1972 i Riga, Latvia) er stormester i sjakk og som tidligere spilte for Spania. Han har per september 2009 en FIDE-rating på 2730, noe som tilsvarer 18.-plass i verden.

Han ble verdensmester for spillere under 16 år i 1988 og stormester i 1992. Han har vunnet et større antall internasjonale turneringer: Biel 1991, Madrid 1997 (delt 1.-plass med Veselin Topalov), *Ter Apel* 1997, Monte Carlo 1998, *Mérida* 2000, to ganger vinner av Paul Keres *Memorial International Chess Tournament* i Tallinn, Estland, med seire i 2004 og 2005. I 1998 beseiret han Vladimir Kramnik i en 10-spills kamp som var mest å velge en utfordrer til verdensmester Garry Kasparov. Dette stoppet av finansielle årsaker.

I 1994 giftet Sjirov seg med argentinske Verónica Álvarez, og flyttet til Tarragona og ble spansk statsborger. Selv om han fortsatt spiller for Spania, bor han nå i igjen i Latvia, gift med litauiske IM og WGM Viktorija Čmilytė. Han valgte å bytte tilbake til Latvisk statsborgerskap i forkant av en Lynsjakkmatch mot Aleksandr Morozevitsj i oktober 2011.

I mai 2009 vant han M-Tel Masters i Sofia, Bulgaria, foran Magnus Carlsen og Veselin Topalov.

Sjirov er kjent for sin angrepssjakk og kompliserte stillinger, en stil som gjør at han sammenliknes med sin landsmann og tidligere verdensmester Mikhail Tal. Sjirov har skrevet to bøker om sine beste partier.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Aleksej Sjirov – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Sjirov – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Sjirov – OlimpBase Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Sjirov – Chess.com Rediger på Wikidata

* (en) Aleksej Sjirov – 365Chess.com Rediger på Wikidata
* Aleksej Sjirov Last ned 976 partier i pgn-format.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**The Hungry Hearts Performance Band**, også kjent som **The Hungry Hearts**, er et norsk performanceband etablert i 2006. Bandet har åtte medlemmer, og kunstnerisk leder er Tonje Gjevjon. Hungry Hearts utvikler og produserer performance-kunst, videoarbeider, fotografier, installasjoner, musikk. koreografi og tekster.

Bakgrunn
--------

Gruppen ble etablert i 2006 og har stilt med performance-opptredener i blant annet Høstutstillingen i Oslo, Bergen Kunsthall, Museet for samtidskunst og Den Norske Opera & Ballett. Hungry Hearts har også deltatt på over 50 internasjonale filmfestivaler med ulike videoarbeider, og var delaktige i den norsk-indiske spillefilmen *Life is a Moment*. I 2016 deltok The Hungry Hearts i Melodi Grand Prix med låten «Laika», sammen med Lisa Dillan.

Bandet har gjort seg bemerket med flamboyante opptredener, kostymer og disco-inspirerte låter med seksualiserte tekster. Alle medlemmene i bandet er lesbiske, og dette er blant hovedtemaene i Hungry Hearts' tekster.

Medlemmer
---------

Bandet består av seks medlemmer:

* Tonje Roth Gjevjon
* Edith Roth Gjevjon
* Olga Nikitina
* Isabella Kupper

### Tidligere medlemmer

* Sigrún Huld
* T. K. N.
* Line Halvorsen
* Henriette Høyskel
* Mona Krager
* Ellen Frøysaa
* Ingeborg Kolle
* Sofia Varino
* Amina Bech

Referanser
----------

1. 1 2  NRK. «The Hungry Hearts featuring Lisa Dillan». *NRK*. Besøkt 17. januar 2018.
2. 1 2  «thehungryhearts». *thehungryhearts*. Arkivert fra originalen 18. januar 2018. Besøkt 17. januar 2018.
3. ↑  «Nå skal 30 000 kikke på det de har laget». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 7. september 2007. Besøkt 17. januar 2018.
4. ↑  «Småfrekke Hungry Hearts». *Gaysir*. Arkivert fra originalen 18. januar 2018. Besøkt 17. januar 2018.
5. ↑  «thehungryhearts». *thehungryhearts*. Arkivert fra originalen 18. januar 2018. Besøkt 17. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Gladiola*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av John H. Collins.

Handling
--------

Gladiola Bain møter Ned Williams, og de begynner å flørte. Men dette utvikler seg til kjærlighet, selv om Gladiolas far ikke ønsker at det skal være sammen. Paret flytter snart til byen sammen, men etter noen måneder dukker Williams ekte kone plutselig opp igjen.

Men Gladiola er allerede gravid, og føder et barn. Men Williams sin kone nekter å skilles fra ham, og reiser til utlandet. Når han får vite at hans kone har dødd, vender Williams angrende tilbake til Gladiola-familiens gård - og forsøker å gjenoppta forholdet deres.

Skuespillere
------------

* Viola Dana som Gladiola Bain.
* Charles Sutton som Tracy Bain.
* Jessie Stevens som Maria.
* Robert Conness som Ned Williams.
* Pat O'Malley som Abner.
* Eldean Steuart som Gladiolas barn.
* Harry Linson som en doktor.

Referanser
----------

1. ↑  Gladiola

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gladiola* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Gladiola* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Boeing Vertol 107** (**BV 107**) er et mellomtungt helikopter med tandemrotor som opprinnelig ble utviklet av den amerikanske helikopterfabrikanten Vertol. BV 107 anvendes både av sivile og militære virksomheter i en rekke forskjellige roller, for eksempel av Columbia Helicopters for å fly ut tømmer og USAs marine som et transporthelikopter.

Utvikling
---------

I 1956 startet Vertol utviklingen av V-107, et eksemplar ble bygget som hadde jomfrutur i 1958. I 1960 ble selskapet kjøpt opp av Boeing og ble døpt om til Boeing Vertol. Da helikoptret gikk i produksjon samme år, ble den sivile betegnelsen **BV 107-II.** USAs forsvar viste tidlig interesse for BV 107 og i 1962 fikk helikoptret den militære betegnelsen **CH-46 Sea Knight.** I 1965 solgte Boeing produksjonsretten til 107 til Kawasaki Heavy Industries, hvorved helikoptret fikk den sivile betegnelsen **KV 107**.

Referanser
----------

* «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 21. september 2020. Besøkt 21. mai 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hkp 4 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Försvarsmaktens helikopter 4 – frågan om vidmakthållande eller avveckling - Regeringens delbetänkande av militärhelikopterutredningen
* Helikopter 4C på Soldf.com
Mount Washington Hotel
**De forente nasjoners monetære og finansielle konferanse**, alment omtalt som **Bretton Woods-konferansen**, var en samling av 730 delegater fra alle de 44 allierte stater i Mount Washington Hotel, i Bretton Woods i New Hampshire i USA, for å bestemme hvordan den internasjonale monetære og finansielle orden skulle reguleres etter Annen Verdenskrig var avsluttet.

Konferansen fant sted fra 1. juli til 22. juli 1944, da man undertegnet avtaler som gav støtet til opprettelsen av Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD), The General Agreement on Tariffs and Trade (GATT) og Det internasjonale pengefondet (IMF).

Et annet resultat av konferansen var Bretton Woods-systemet for håndtering av konversjoner mellom valutaene. Dette systemet stod ved lag til tidlig i 1970-årene.

Et av de viktigste og mest omstridte vedtakene ved konferansen som også verdt å merke seg er Norges sterke bidrag ved konferansen som var forslaget om likvidering (nedleggelse) av Den internasjonale oppgjørsbanken (BIS), banken som hadde muliggjort og hjulpet nazistene med forflytting av krigsransutbytte og annet. Flere av bankens tidligere styremedlemmer ble senere dømt ved krigsrettssaken i Nürnberg. Likvidering av banken ble til sist faktisk også vedtatt, med sterk støtte fra USA og Roosevelt-administrasjonen, men senere uthalt og forhindret av president Harry S. Truman.

Referanser
----------

1. ↑  Donald Markwell: *John Maynard Keynes and International Relations: Economic Paths to War and Peace*, Oxford University Press, 2006

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Occupy Wall Street** er en rekke demonstrasjoner som begynte i New York City rundt området Zuccotti Park (tidligere «Liberty Plaza Park») høsten 2011. Protesten ble opprinnelig startet av den canadiske aktivistgruppen Adbusters som fant inspirasjon fra Opprøret i den arabiske verden i 2011 (spesielt protestene ved Tahrir-plassen i Kairo som startet Den egyptiske revolusjonen i 2011.[]

Deltagerne protesterer i all hovedsak mot sosial og økonomisk urettferdighet, grådighet blant selskaper og innflytelsen store selskaper og lobbyister utøver på regjeringen i USA.[]

> Beginning from one simple demand – a presidential commission to separate money from politics – we start setting the agenda for a new America.
> 
> 
> Adbusters
> 
> 

Den 6. oktober 2011 fant lignende demonstrasjoner sted i Washington, D.C. Los Angeles, Boston, Chicago, Houston, Philadelphia, Miami, Portland, Maine, Jersey City, Trenton, Portland, Oregon, Seattle, Denver, Kansas City, Austin, Ann Arbor, Cleveland og Dallas.[]

Innen den 12. oktober hadde demonstrasjonene spredd seg til minst 70 byer i USA.

Den 15. oktober 2011 deltok demonstranter over hele verden i protester mot finanseliten og politikere, dette inspirert av bevegelsen Occupy Wall Street i USA. En del steder var markeringene relativt små. I Italia regnet imidlertid arrangørene med en oppslutning på rundt 100 000. I London talte Julian Assange til demonstrantene. I Tyskland ble det demonstrert i mer enn 50 byer.

Referanser
----------

1. ↑  Tuva Bønke Grønning (13. oktober 2011). «- Folk er urolig og bekymra. De burde være forbanna». *Dagbladet*. Besøkt 13. oktober 2011.
2. ↑  Julie Lundgren (15. oktober 2011). «Minst 70 skadet under finans-opptøyer i Roma». *VG*. Besøkt 15. oktober 2011.
3. ↑  Julie Lundgren (15. oktober 2011). «Julian Assange møtt med jubel på finans-demonstrasjon». *VG*. Besøkt 15. oktober 2011.
4. ↑  Ingeborg Strand Christensen (15. oktober 2011). «Demonstranter i Frankfurt til E24:- Folk må våkne opp!». *E24*. Besøkt 15. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Occupy Wall Street hos Wayback Machine (*arkivert 18. januar 2019*).
* (en) Occupy Wall Street – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
***The House of Fear*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Arnold Daly og Ashley Miller.

Handling
--------

Grace Cramp og broren Charles (spilt av Sheldon Lewis) ber Ashton-Kirk om å undersøke en rekke merkelige hendelser, som involverer meksikanere, som skal ha skjedd hjemme hos dem. Ashton-Kirk oppdager snart at faren deres hadde vært en gravør som produserte forfalskede valuta-plater, når familien deres trengte penger.

Faren deres hadde blant annet forfalsket valuta-plater for en kjeltring (spilt av Charles Kraus) men som aldri hadde blitt levert. Kjeltringens tante, frøken Hohenlo, og hennes medskyldige har derfor brutt seg inn i søsknenes hjem i håp om å få tak i disse platene. Men Ashton-Kirk fanger snart inntrengerne, og ødelegger de falske valuta-platene.

Rolleliste
----------

* Arnold Daly som Ashton Kirk.
* Sheldon Lewis som Charles Cramp.
* Jeanne Eagels som Grace Cramp.
* Ina Hammer som Miss Hohenlo.
* Charles Laite som Harry Pendleton.
* Charles Kraus som Alva.

Referanser
----------

1. ↑  The House of Fear
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The House of Fear* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The House of Fear* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *The House of Fear* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The House of Fear* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Gladiators MC** er en norsk motorsykkelklubb, først etablert på begynnelsen av 1990-tallet.

Flere av medlemmene var med å etablert Hells Angels norske avdeling i Oslo, som førte til at Gladiators opphørte. Ble startet opp på nytt i 2011 i Oslo, og har flere avdelinger (chapters) i tillegg til hovedavdelingen. Gladiators består vesentlig av tidligere medlemmer av Hells Angels, Outlaws og Bandidos.

Kriminalitet
------------

Klubben står på Kripos liste over norske kriminelle motorsykkelklubber, og betegnes av dem som en *1 %-klubb*. 30. desember 2011 ble det utført attentat mot presidenten i klubben, Frode Vinjarengen Smestad, som ble skutt i ryggen. Han hevdet at attentatet var MC-relatert. Under en razzia mot Bodø-avdelingen i november 2012 ble det beslaglagt narkotika og brukerutstyr, og fire personer ble anholdt.

Referanser
----------

1. ↑  *Politi.no: Én-prosent MC-kriminalitet* Arkivert 20. oktober 2013 hos Wayback Machine. Publisert: Juni 2012
2. ↑  Romerikes Blad - Frykter MC-kaos hvis han hevner attentatet
3. ↑  Politiet - Fire personer fra Gladiators MC pågrepet Arkivert 21. oktober 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
***The Hunchback*** er en amerikansk stumfilm fra 1914, regissert av W. Christy Cabanne.

Handling
--------

En pukkelrygget mann forsøker å tjene penger, men på grunn av misdannelsen hans er det ingen som bryr seg om ham. Selv om han er veldig glad i barn, flykter barna når han nærmer seg. En dag setter han seg på et godsvogn, og blir fraktet til en gruve-by. Der blir han etter hvert venner med en gruvearbeider, og den lille jenta hans. Men en ulykke gjør den lille jenta uten en far, og pukkelryggen forsøker deretter å ta seg av det lille barnet. Ettersom årene går, blir krøplingen forelsket i den unge kvinnen.

Men når han forteller henne om kjærligheten sin, oppdager han at denne kjærligheten ikke blir returnert. Kvinnen forelsker seg i stedet i en ung prospektør, og den misunnelige pukkelryggen forsøker å begå selvmord. Men han tørr ikke gjennomføre planen. Senere havner prospektøren i dødelig fare, og pukkelryggen bestemmer seg først for å la mannen dø. Men snart husker han et løfte han tidligere hadde gitt til jentas døende far. Han bestemmer seg derfor å ofre sitt eget livet, for å redde mannen som betyr så mye for kvinnen han er så glad i.

Skuespillere
------------

* Frank Turner
* Lillian Gish
* William Garwood
* Edna Mae Wilson
* Tom Haverly

Referanser
----------

1. ↑  The Hunchback

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Hunchback* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Hunchback* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Hunchback* på Silent Era Rediger på Wikidata
**L'enfant terrible** (fra fransk «vanskelig barn») er et begrep som brukes om en person hvis ukonvensjonelle opptreden sjenerer eller provoserer andre. Begrepet kan brukes i flere sammenhenger, alt fra populærkultur til samfunnsdebatt. Uttrykket er som oftest negativt ladet, men kan brukes positivt om personer som kommer med berettiget kritikk eller bryter med fastsatte normer. På fransk brukes termen om noen som taler om alt alt for oppriktig.[]

Begrepets opphav
----------------

Begrepet ble først tatt i bruk av Thomas Jefferson for å beskrive Pierre Charles L'Enfant, kjent som Washingtons arkitekt. L'Enfant og Jefferson hadde sine vansker med å komme til enighet om planleggingen, og dermed skal begrepet ha oppstått.[]

Bruk i litteraturen
-------------------

*Les Enfants Terribles* (1929) er en roman av Jean Cocteau.

Referanser
----------

1. ↑  *Oxford English Dictionary*, 2.utg: «A child who embarrasses his elders by untimely remarks; transf. a person who compromises his associates or his party by unorthodox or ill-considered speech or behaviour; loosely, one who acts unconventionally.»; Webster's Dictionary skriver at en *enfant terrible* er en uvanlig person som er slående uortodoks, innovativ og/eller avant-garde.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Medlemmer av en ukontaktet stamme av urfolk fotografert fra fly i den brasilianske delstaten Acre i 2009.
Verdenskart med land markert hvor det finnes isolerte folk.
**Isolerte folk** eller **ukontaktede urfolk** er folkegrupper og samfunn som lever eller har levd, enten ved valg (folk som lever i frivillig isolasjon) eller ved omstendighet, uten noen betydelig kontakt med det globaliserte samfunn. Få mennesker har forblitt helt og holdent uten kontakt og ikke kontaktet av den globale sivilisasjon. Aktivister for urfolks rettigheter (de rettigheter som eksisterer i anerkjennelse av de særskilte forholdene til urbefolkningen), krever at slik grupper skal forbli etterlatt alene og uforstyrret. De hevder at kontakt vil forstyrre deres rett til selvbestemmelse. 

De fleste isolerte samfunn i dag er lokalisert i tette skogområder i Sør-Amerika, Ny-Guinea og Andamanene. Kunnskap om deres eksistens kommer hovedsakelig fra sjeldne og tidvis voldelige møter med nabostammer, og fra filmopptak fra fly. Isolerte stammer kan også mangle immunitet til vanlige sykdommer, hvilket kan drepe et stort antall av deres folk ved kontakt med den ytre verden.

Et eksempel på et isolert folk er en gruppe ukontaktede indianerne i Amazonas som i tiden rundt 2007 ble fotografert fra fly. 21 indianere, flest kvinner og barn, ble observert på elvebredden til Rio de Las Piedras i Madre de Dios-regionen i peruansk Amazonas. Området der de holder til er under sterkt press fra illegal hogst, og trues i tillegg av peruanske myndigheters planer om dramatiske utvidelse av oljevirksomheten i Amazonas.

Referanser
----------

1. ↑   Tunstad, Erik (4. september 2004): «Urfolks rettigheter», kommentar, *Forsking.no*
2. ↑   «Isolated tribe spotted in Brazil». *BBC News*. 30. mai 2008
3. ↑   Adams, Guy (2. februar 2012): «Close camera encounter with 'uncontacted' Peruvian tribe». *The New Zealand Herald*.
4. ↑   Tunstad, Erik (3. november 2007): «Ukontaktede indianere», *Forskning.no*

Eksterne lenker
---------------

* Survival International
* Indigenous Peoples Issues & Resources
* Cultural Survival
***Enfermeras*** (*Sykepleiere*) er en colombiansk TV-serie produsert og sendt av RCN Televisión i 2019.

Handling
--------

María Clara González arbeider ved et av de mest anerkjente sykehusene i byen: Santa Rosa. Livet ser ut til å smile til henne, hvis det ikke var for monotonien som ekteskapet hennes med Román har falt inn i - som hun har to barn sammen med. María Clara ønsker å vinne ektemannen sin tilbake, og reserverer et hotell-rom for å tilbringe natten med ham. Román får imidlertid et hjerteinfarkt og trenger medisinsk hjelp. María Clara tilbringer deretter hele natten ved ektemannens side.

Men dagen etter kommer en kvinne ved navn Paula, akkompagnert av sin unge sønn, og forteller en sykepleier at sønnen hennes er Románs førstefødte sønn. Fra dette tidspunktet blir Maria Clara stadig mer desillusjonert over ektemannen sin og livet de ha levd sammen, til det punktet at hun planlegger skilsmisse. Samtidig kommer en ny ung ansatt til sykehuset, Dr. Carlos Pérez (spilt av Sebastián Carvajal) som umiddelbart oppnår en veldig spesiell forbindelse med María Clara, men etter hvert blir det noe mer enn vennskap mellom dem.

Men det nye forholdet mellom Maria og Pérez blir imidlertid overskygget av en rekke problemer. Blant annet når Maritza og Valeriano, henholdsvis Carlos sin kone og far, oppdager hva som egentlig foregår mellom dem. I tillegg opplever María Clara fiendskap med sjefen Gloria, barnas motstand mot hennes nye kjærlighet, og andre problemer ved sykehuset.

Roller
------

Diana Hoyos.

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Diana Hoyos | María Clara González |
| Sebastián Carvajal | Carlos Pérez |
| Viña Machado | Gloria Mayorga Moreno |
| Julián Trujillo | Álvaro Rojas |
| Lucho Velasco | Manuel Alberto Castro |
| Nina Caicedo | Sol Angie Velásquez |
| Federico Rivera | Héctor Rubiano "Coco" |
| María Manuela Gómez | Valentina Duarte González |
| Cristian Rojas | Camilo Duarte González |

Referanser
----------

1. ↑  «RCN estrena el 23 de octubre a las 10pm Enfermeras». *PRODU.COM* **(spansk)**. Besøkt 2. juli 2020.
2. ↑  «RCN alista estreno de nueva producción original: Enfermeras». *web.archive.org*. 8. oktober 2019. Arkivert fra originalen 8. oktober 2019. Besøkt 2. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Enfermeras* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Enfermeras* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata