recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«Return to Sender»** er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Winfield Scott og Otis Blackwell, Den ble gjort kjent av Elvis Presley.

Sangen ble innspilt av Presley i Radio Recorders, Hollywood, 27. mars 1962. og ble utgitt på singlen RCA Victor 47-8100 i oktober 1962. Paramount-produsent var Joseph Lilley.

Den lå på en andreplass på den amerikanske Billboard Hot 100-singlelisten, men kom på en førsteplass på de rivaliserende Cash Box- og Music Vendor-singlelistene. Den solgte til platina.

«Return to Sender» havnet på den britiske singlelisten 1. desember 1962 og lå der i fjorten uker med nummer én som beste plassering.

«Return to Sender» lå på den norske VG-lista i femten uker i 1962–1963 med nummer én som høyeste plassering.

Elvis Presley fremførte den i spillefilmen *Girls! Girls! Girls!.*

De minneverdige åpningstonene og backingen på barytonsaksofon blir ofte kreditert Boots Randolph, men ble i virkeligheten spilt av Bobby Keys.

Ed Hardin har spilt inn en coverversjon.

Briten Ray Pilgrim spilte inn en coverversjon. Den ble utgitt på singlen Embassy WB 536.

Handling
--------

Sangen handler om en mann som postlegger et brev til sin kjæreste etter en krangel. Hun fortsetter å skrive *Return to Sender* og angir forskjellige årsaker til hvorfor det er returnert tilbake til avsender, slik som *ukjent adresse* og *personen ukjent*. Han fortsetter å sende brev og nekter å innse at forholdet er over.

Norske versjoner
----------------

Knut Bjørnsen, Benny Borg og Finn Evensen har skrevet norske tekster. Bjørnsens versjon heter «Ukjent adresse». Borgs versjon bærer også tittelen «Return to Sender». Evensens versjon heter «Vi gjør'n til center».

### Innspillinger

| Pr | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 | «Ukjent adresse» | *Ole Ivars farter videre* | Ole Ivars | Knut Bjørnsen | LP | RCA ‎YNJLK 1-729 |
| 1980 | «Return to Sender» | *Benny Borg synger Elvis* | Benny Borg | Benny Borg | LP | Troll TMLP 511 |
| 1991 | «Vi gjør'n til center» |  | Bjelleklang | Finn Evensen | Single | RCA PB 45083 |

Referanser
----------

1. ↑  Tape Log – Girls! Girls! Girls![*død lenke*]
2. ↑  «Sessions 1960's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 6. februar 2019.
3. ↑  Elvis Presley Discography 1962
4. ↑  «Sessions 1960's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 6. februar 2019.
5. ↑  Chart Stats - Elvis Presley - Return to Sender
6. ↑  Norwegiancharts.com - Elvis Presley - Return to Sender
7. ↑  Internet Movie Database – Girls! Girls! Girls! (1962) – Soundtracks
8. ↑  «Sessions 1960's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 6. februar 2019.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«King of the Whole Wide World» med Elvis Presley | **Nr. 1 på VG-lista**(Uke 50 1962–8 1963) | Neste mottaker:«Jeg vil ha en blå ballong» med Arne Bendiksen |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Polens flagg Polen |
|  i skihopping: |
| Skihopp Junior-VM |
| Gull | 2014 Val di Fiemme | Laghopping |
| Sølv | 2013 Liberec | Laghopping |

**Krzysztof Biegun** (født 21. mai 1994 i Gilowice) er en tidligere polsk skihopper

Biegun debuterte i verdenscupen 16. februar 2013 i Oberstdorf med en 30.-plass. Han tok en overraskende seier i Klingenthal 24. november, da finaleomgangen måtte avlyses p.ga. sterk vind, mens han ledet etter førsteomgangen. Han representerte Polen under vinteruniversiaden 2013 i Trentino. Han tok gull i storbakke og laghopp. I tillegg har han en sølvmedalje fra normalbakken, bare slått av Sami Niemi.

Verdenscupseire
---------------

| Nr. | Dato | Sted | HS |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 24. november 2013 | Tysklands flagg Klingenthal | HS140 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Krzysztof Biegun – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (pl) Krzysztof Biegun – skijumping.pl Rediger på Wikidata
**Paulus og Senecas brevveksling** er et apokryfisk skrift fra oldkirken, trolig skrevet på latin av en ukjent forfatter en gang mellom 350 og 390, og med urette utgitt for å være en brevveksling mellom apostelen Paulus og den samtidige romerske filosofen og keiserrådgiveren Seneca den yngre (4 f.Kr.-65 e.Kr).

Verket består av 14 brev; 14 skal angivelig være fra Seneca og 6 fra Paulus. De inneholder ingen originale tanker eller oppsiktsvekkende teologiske utsagn, men derimot mange høflighetsfraser og retoriske stiløvelser. Verket er antagelig skrevet «ut fra et ønske om å koble sammen to sentrale figurer innen kristen og hedensk moraltenkning, og ikke minst å innlemme Paulus i filosofenes flokk».

Brevene omtales av Hieronymus i år 392, og kjennes i mange håndskrifter, med noen innebyrdes forskjeller. Brevene var populær lesning i senantikken og middelalderen. Erasmus av Rotterdam (1466–1536) ga den endelige dom at teksten måtte være et falsum. Teksten er oversatt til norsk i antologien *Tidligkristne apokryfer*, 2011.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Kilde for sitat og vurderinger er Reidar Aasgaards innledning til *Tidligkristne apokryfer*, 2011
Vennskapsbånd i forskjellige mønstre.  Foto: Ra'ike 
**Vennskapsbånd** er armbånd laget av knyttet tråd som gjerne blir gitt som symbol på vennskap. Skikken og håndarbeidet stammer fra innfødt latinamerikansk kultur og er en form for makramé. 

Knytting av vennskapsbånd i Vietnam.  Foto: Satbir Singh 
Vennskapsbånd spredde seg som mote fra Latin-Amerika til USA fra 1970-tallet, og er nå kjent over store deler av verden.
I tillegg til vennskap har de også vært symbol for tilstøtende temaer, som fred, utviklingshjelp og støtte for homofile.

Ifølge tradisjonen skal en ha på seg et vennskapsbånd til det er blitt så utslitt at det faller av. Dette ærer arbeidet 
og kjærligheten vennen som laget det har lagt ned i båndet. En annen tradisjon sier at man får et ønske oppfylt om man har 
på seg armbåndet i så lang tid.

Fremgangsmåte
-------------

Starten på et vennskapsbånd i fletteteknikk.  Foto: Dicemanic 
Man lager vennskapsbånd ved å knytte to eller flere tråder på hverandre. Knutene skaper et ruglete, smalt bånd som har et 
særskilt mønster. Det enkleste mønsteret er sikksakkstriper, som man får om man alltid tar tråden fra en side og knytter den i hver av de andre før man begynner på neste omgang. Andre mønstre får man ved å benytte forskjellig rekkefølge.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Friendship bracelets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nettsted med oppskrifter (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Paulus' andre brev til tessalonikerne**, også kalt **andre tessalonikerbrev**, er et av brevene som bærer apostelen Paulus’ navn, og er i den kanoniske rekkefølge den fjortende boken i Det nye testamente. I norske bibelhenvisninger forkortes brevet etter bibelselskapets standard **«2 Tess»**.

Forfatterskap
-------------

Det er delte meninger om brevet kan sies å være skrevet av Paulus. De som mener det ikke er autentisk mener dette fordi i 1 Tess skal Kristus komme brått mens i 2 Tess skal flere ting skje før den tid. Det mangler også personlige detaljer om Paulus og tessalonikerne i 2 Tess. Tonen i 2 Tess er dessuten kaldere enn i 1 Tess. Brevet anses for å være en imitasjon av det første brevet. Likhetene i brevene kommer av at det andre brevet bygger på det første for å styrke sin autoritet.

Datering
--------

Det gis forskjellige dateringer. Brevet dateres til år 70 fordi det imøtegår gnostikerne med deres påstand om at Kristus hadde kommet. Andre daterer det til år 100. De som mener brevet er autentisk mener det er skrevet like etter at Paulus skrev det første tessalonikerbrevet, altså i Korint i år 50 eller 51. Det er rettet til menigheten i Thessaloniki, hovedstaden i den romerske provinsen Makedonia.

Litteratur
----------

* Helge Fauskanger *Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet*, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949
* Gerhardson, Birger: *En bok om nya testamentet*. Kristianstad 1993

Referanser
----------

1. ↑  John Barton og John Muddiman, red. (2001). *The Oxford Bible Commentary* **(engelsk)**. New York: Oxford University Press Inc. s. 1213. ISBN 978-0-19-875500-5.

Eksterne lenker
---------------

* Paulus’ andre brev til tessalonikerne på Bibel.no Oversettelsene av 2005 & 1978/85

| * v
* d
* r
Bibelen – Bøkene i Det nye testamentet |
| --- |
|  | Evangeliene | 
* Matteus
* Markus
* Lukas
* Johannes

 |
|   | 
* Apostlenes gjerninger

 |
| Paulus’ brev | 
* Romerbrevet
* Første korinterbrev
* Andre korinterbrev
* Galaterbrevet
* Efeserbrevet
* Filipperbrevet
* Kolosserbrevet
* Første tessalonikerbrev
* Andre tessalonikerbrev
* Første Timoteusbrev
* Andre Timoteusbrev
* Brevet til Titus
* Brevet til Filemon

 |
| Andre brev | 
* Hebreerbrevet
* Jakobs brev
* Peters første brev
* Peters andre brev
* Johannes’ første brev
* Johannes’ andre brev
* Johannes’ tredje brev
* Judas’ brev

 |
|   | 
* Johannes’ åpenbaring

 |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for USAs flagg USA |
| Friidrett |
| Para-VM i friidrett |
| Bronse | London 2017 | 100 m - T37 |
| Bronse | London 2017 | 200 m - T37 |
| Sølv | London 2017 | Lengdehopp - T37 |
| Parapanamerikanske leker |
| Gull | Lima 2019 | 100 m - T37 |
| Gull | Lima 2019 | 200 m - T37 |
| Gull | Lima 2019 | 400 m - T36/37/38 |
| Gull | Lima 2019 | 4x100 m - åpen klasse |

**Jaleen Roberts** (født 19. november 1998 i Tacoma i Washington) er en funksjonshemmet friidrettsutøver fra USA, som konkurrerer i klassen T37, som er for utøvere med bevegelseshemming innen parafriidrett. Hun konkurrerer hovedsakelig i sprintløp og lengdehopp. På klubbnivå representerer hun ParaSport Spokane, og hun trenes av David Greig.

Bakgrunn
--------

Roberts er født med cerebral parese, noe som skyldes et hjerneslag da hun ble født. Hun drev med mange typer idrett da hun vokste opp, og begynte ikke med parafriidrett før i 2017. Hun debuterte internasjonalt under Para-VM i friidrett 2017.

Idrettskarriere
---------------

Hun deltok i Para-VM i friidrett 2017, og fikk der bronse på 100 og 200 meter i klassen T37, og hun fikk sølv i lengdehopp, bak Wen Xiaoyan fra Kina. 

Under Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru fikk hun fire gullmedaljer. Individuelt vant hun 100 meter, 200 meter og 400 meter, og hun deltok også på USAs stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett i åpen klasse.

Referanser
----------

1. 1 2   www.teamusa.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  United States Olympic & Paralympic Committee - *Jaleen Roberts*, besøkt 2. november 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jaleen Roberts – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata
* Profil hos IPC
* Profil hos United States Olympic & Paralympic Committee
* Lima 2019 - Jaleen Roberts Arkivert 2. november 2019 hos Wayback Machine.
* *Denne artikkelen er om sideelva til Svone/Driva i Oppdal. For elva i Lillesand, se **Kaldvellelva** og **Stigselvvassdraget**.*

**Kaldvella** er en sideelv fra vest til Svone/Driva i Oppdal kommune i Trøndelag fylke.

Beskrivelse
-----------

### Geografi

Elven er 12,5 km lang og drenerer et nedbørsfelt på 92,4 km². Den har sitt utspring i fra Kaldvellsjøen (1 228 moh.) og Kaldvellglupen med Gluptjønnin (1 462 moh.). Fra Kaldvellglupen renner den sørøstover til den munner ut i Kaldvellsjøen. Fra Kaldvellsjøen flyter Kaldvella sørvestover gjennom den relativt slake Kaldvelldalen og tar opp Stropla der dalene møtes i Stroplsjødalen. Herfra renner elven sørøst til den munner ut i Driva 1 km sør for Kongsvoll

### Geologi

Landskapet rundt Kaldvella er i all hovedsak formet på samme vis som for området rundt Stropla, med de samme rolige fjellformer og vide bekkdaler (Klemsdal & Sjulsen 1988). Samløpet med Driva gir likevel denne elven en noe annerledes avslutning i den kraftige nedskjæringen som begynner et stykke sør for Kongsvoll der Kaldvella renner ut i hovedvassdraget.
Elvemønsteret er i store trekk det samme som for Stropla, med sitt særegne preg for lokaliteter nær et vannskille (Gjessing 1966, Holtedahl 1960, Sollid 1980). Fra høyfjellet løper Kaldvella øst til sørøst mot hovedvassdraget men erosjon av dalbunnen fører til at også Langvella den siste delen endrer retning mot vest og nordvest og følger Drivas og Drivdalens retning.
De glasiale prosessene under siste istid preger landskapet med løsmasseavsetninger som viser forholdene ved slutten av denne epoken. Isbevegelsen gikk nordover fordi isskillet lå langt sør for dagens vannskille. I den siste fasen medførte aktiviseringen av bréene over Jotunheimen bevegeIsen nordøstover (Sollid 1964, 1980).

Vern
----

Vassdraget er vernet i sammenheng med verneplan 108/2 Driva (øvre deler).

Referanser
----------

1. ↑  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
2. ↑  «Spesialavfallsanlegg Hjerkinn, Oppsummering av miljø og naturressuraer sidene 103 – 106» (PDF).
3. ↑  «109/2 Driva (øvre deler)». NVE. Arkivert fra originalen 12. september 2014.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. september 2014. Besøkt 18. september 2014.
**Veiledende behandlingsplan** (VBP) er et hjelpemiddel for å forenkle dokumentasjonsarbeidet og kvalitetssikring av sykepleien og er en preformulert oversikt over sannsynlige sykepleiediagnoser/problemer og relevante sykepleietiltak med forordninger for en pasientgruppe. En veiledende behandlingsplan inneholder også ønsket resultat og mål for pasienten. 

* VBP er en av grunnstrukturene i elektronisk dokumentasjon av sykepleie (EDS)
* Er et hjelpemiddel for å forenkle dokumentasjonsarbeidet og kvalitetssikre sykepleien
* Er bygd opp ved bruk av klassifikasjonssystem med kodeverk
* Benyttes av mange sykehus i Norge, både innen somatikk og psykiatri.

En VBP inneholder sykepleiediagnose (hentet fra NANDA), mål for sykepleien, tiltak (hentet fra NIC) med forordninger. Forordningene beskriver de konkrete oppgavene som sykepleietjenesten utfører. Når en pasient legges inn på en avdeling, vil sykepleieren finne frem til de veiledende behandlingsplaner som er relevante for pasienten, og utforme en individuell behandlingsplan. 

I Norge er veiledende behandlingsplaner en del av den elektroniske pasientjournalen som leveres av firmaet DIPS. Verktøyet benyttes i dag i de fleste foretak innen Helse Sør-Øst RHF. Et eksempel er Sykehuset Innlandet, der rundt 4000 sykepleiere benytter veiledende behandlingsplan i sitt daglige arbeid.
**Veiledningsplikt** er plikten offentlige myndigheter har til å gi veiledning. Formålet med denne bestemmelsen i Forvaltningslovens § 11 er å gi parter og andre adgang til å ivareta sine interesser i bestemte saker på best mulig måte. Bestemmelsen er lovfestet og et supplement til normer om god forvaltningsskikk.

God forvaltningsskikk innebærer at forvaltningen skal være åpen og serviceinnstilt. Dette kan være å sette rimelige frister, nedtegne opplysninger som blir gitt muntlig eller skriftlig, innrette seg for å hjelpe publikum på en god måte, svare raskt og seriøst på henvendelser, gi grundig, rask og korrekt saksbehandling, og praktisere likebehandling.

Det er myndighetene som har en plikt til å veilede, mens innbyggerne har en rett til å motta informasjon. Denne plikten gjelder i de offentlige forvaltningsorganene og i domstolene.

For forvaltningen i Norge fremgår plikten av forvaltningsloven § 11. For domstolene (i Norge) fremgår plikten i sivile saker av tvisteloven § 11-5, og for private straffesaker av straffeprosessloven § 409 (1) 3.pkt og § 412 (2) 1.pkt.

Begrepet veiledningsplikt blir ikke brukt om den plikten andre enn offentlige myndigheter har til å gi veiledning i ulike sammenhenger. Viser som eksempel til den plikten produsenter har til å gi informasjon i en bruksanvisning om hvordan produktet skal brukes. Ordet veiledningsplikt brukes mest i offentlig rett, forvaltningsretten og i prosessretten.

Kilder
------

* Eckhoff, Torstein (1997). *Forvaltningsrett* (6 utg.). Oslo: Tano Aschehoug. s. 344, 391-395 og 454. ISBN 82-518-3522-4.
* Graver, Hans Petter (1999). *Alminnelig forvaltningsrett*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 343, 355-359, 361, 394, 410 og 455. ISBN 82-00-45237-9.
* Hov, Jo (1999). *Rettergang I. Sivil- og straffeprosess*. Oslo: Papinian. s. 183-184. ISBN 82-91060-08-8.

Eksterne lenker
---------------

* Forvaltningsloven § 11 om veiledningsplikt.
* Tvisteloven § 11-5 om veiledningsplikt.
* Straffeprosessloven § 409 om veiledningsplikt.
* Tvistelovbrev nr. 12b - Veiledning og aktiv saksstyring. (Krever abonnement på lovdata.)
Utsikt fra Skulsfjorden og inn Kaldfjorden, juni 2005. Fjellene i bakgrunnen ligger på vestsida av Kaldfjorden.
Bruna, i nærheten av Grøtfjord, Kvaløya. Storvatnet i forgrunnen og Kaldfjorden. Store Blåmann og Orvasstinden i bakgrunnen  Foto: Lars Tiede  
**Kaldfjorden** (nordsamisk: *Gallavuonna*) er en fjord på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 16 kilometer lang. Den begynner i den østre enden av Vengsøyfjorden, like sørøst for Vengsøya, mellom Klubbeneset i nord og Røsnes i sør.

Like innenfor innløpet går de korte fjordarmene Skulsfjorden og Lyfjorden mot øst. Fjorden fortsetter sørover i mesteparten av sin lengde, til den brått svinger rett østover det siste stykket før fjordbotnen. Innenfor Lyfjorden er det relativt lite bebyggelse langs fjordsidene før en kommer til den indre delen av fjorden. Ved Kjosen innerst i fjordbotnen ligger tettstedet Kaldfjorden, med bebyggelse et par kilometer utover langs begge sider av fjorden. Ved Kremmarvika på vestsida er det bare en knapp kilometer over et Ersfjordeidet til Ersfjordbotn og Ersfjorden. Ved Kaldfjorden er det også bare en kilometer over et annet eid, Korteidet eller Kaldfjordeidet, til Eidkjosen ved Sandnessundet vest for Tromsøya og Tromsø. 

Fylkesvei 862 går langs den innerste delen av fjorden, fra Kaldfjorden til Henrikvika. Fra Henrikvika går Fv57 ut langs vestsiden av fjorden. Til Lyfjorden og Skulsfjorden i nord går fylkesvei 58, med fergeforbindelse fra Sommargamneset på sørsida av Skulsfjorden til Vengsøya.

Det samiske navnet Gallavuonna (ev. Gallavuotna) betyr «Kallfjorden», og viser altså da til begrepet «kall» (gammel mann) heller enn fjordens temperatur. Det spekuleres i om det norske navnet også egentlig er «Kallfjorden» - da dette er likelydende med «Kaldfjorden» kan kartografene rett og slett ha skrevet det ned feil.[]

Referanser
----------

1. ↑  Kaldfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Portal: Tromsø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Bokklubb** er en virksomhet som periodisk distribuerer bøker etter løpende opsjonsavtale med sluttkunder som har medlemskap i klubben. Bokklubb benyttes også ofte som navn på bokserier som utgis gjennom abonnementsordning, men uten å være organisert som eget selskap eller egen virksomhet innen et forlag. 

Bokklubber har gjerne en rabatt sammenlignet med bokpris i bokhandler, hvor medlemmer får tilsendt ofte med et fast tidsintervall som sendes dersom den ikke avbestilles. 

Bokklubber har i 2012 en totalomsetning på 543 millioner kroner (10% av innenlands bokmarked), etter et fall fra toppåret i 2003 da omsetningen var 1,3 milliarder og 25% av innenlands bokmarked

Norske bokklubber
-----------------

* De norske Bokklubbene (Eid 48,5% av Gyldendal og 48,5% av Aschehoug)
* Bokklubben Nye Bøker
* Bokklubben Barn. Norges eldste bokklubb og startet først i 1972
* Hegnar Medias Bokklubb
* Bokklubben Lydbøker
* Tanum Lydbok

Referanser
----------

1. ↑  Bokavtalen 2015 Arkivert 22. mars 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  Medienorge Totalomsetning av bøker etter type omsetningsledd

Eksterne lenker
---------------

* Bokklubb; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Nordpolhotellet  Foto: Andrew Shiva 
**Nordpolhotellet** er et nedlagt hotell i Ny-Ålesund, Svalbard og er eid av Kings Bay AS. Hotellet åpnet i 1936 på grunn av økt turisttrafikk i området i en bygning som ble reist som boligbrakke i 1919. Hotellet stengte tre år senere, samme år som utbruddet av andre verdenskrig. Hotellet ble etter andre verdenkrig brukt som messe for gruvearbeiderne. Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) gjenopptok driften av hotellet i sommersesongen 1965, men etter 1966-sesongen ble driften lagt ned på grunn av tap. Bygget fungerer i dag som forlegning for besøkende forskere, men har av historiske årsaker beholdt navnet "Nordpolhotellet"

Bygget ble pusset opp for 6,5 millioner kroner i 1998 og ble åpnet i 15. august samme år av kulturminister Anne Enger Lahnstein.

Referanser
----------

1. ↑  «St.meld. nr. 22 (2001-2002)». Nærings- og handelsdepartementet. Besøkt 5. mars 2008.
2. ↑  
«Ny-Ålesund Newsletter» **(engelsk)**. NySMAC. mai 1998. Besøkt 5. mars 2008.

Eksterne lenker
---------------

* «Nordpolhotellet». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Nordpeis AS** er et norsk merkevarebasert konsern med datterselskap
*Northstar Sp.zo.o.* som eier to fabrikker i Polen. 

Nordpeis er Norges største leverandør av peiser og har en betydelig markedsandel innen ovner og piper. Nordpeis er en fullsortiments leverandør av vedfyrt varme.
Design og kvalitet er en av Nordpeis fremste konkurransefordeler. Hovedproduksjonen er prefabrikkerte peisomramminger laget i stålfiberarmert lettbetong. Selskapet produserer også ovner og peisinnsatser av både støpejern og platestål, og har eget anlegg for steinforedling, blant annet granitt og marmor. 

Nordpeis AS har hovedkontor utenfor Drammen. Her betjenes funksjonene design, produkt, marked, salg, logistikk og administrasjon.

Historie
--------

Nordpeis AS ble opprettet i 1990. Selskapet kjøpte opp *Scandia Varme AS* på Sunndalsøra i 2000.
Fimaet het *Nord-Interiør AS* frem til 2001, da navnet ble endret til *Nordpeis AS*.
Nordpeis AS ble kjøpt opp av det svenske industrikonsernet *Nibe Industrier AB* i 2005, og er idag en del av divisjon *Nibe brasvärme*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Paraplyside for de skandinaviske landene
* Offisielt nettsted datterselskap
* Hett salg i het bransje artikkel i E24
* Offisielt nettsted Nibe brasvärme
**Nostril-piercing** er en nesepiercing, der piercingen går gjennom neseflippen.

Det er en piercingstil som passer med denne piercingen, nemlig Nasallang.

Historie
--------

Kvinner fra apatani-folket i Lower Subansiri, et distrikt i den indiske delstaten Arunachal Pradesh. Foto: 2006  
Nostril-piercingen er ofte assosiert med India, ble også mye brukt i Pakistan og Bangladesh. I Nord-India der utsiden av venstre neseflipp og i Sør-India der utsiden av høyere neseflipp vanligvis blir pierced, ble dette gjort blant annet for å gjøre fødsler lettere etter læren Ayurveda. Nostril-piercingen i India blir ansett som et merke på sosial status og skjønnhet, samt til ære for Parvati på 1600-tallet.

I 1960- og 1970-årene ble nostril-piercingen introdusert for land i vesten gjennom hippiekulturen. Utover 1980- og 1990-årene tok punkkulturen opp moten, og i dag er denne piercingtypen populær i land som USA, England, Canada, Karibia og Australia, der den er like vanlig på høyere som på venstre neseflipp. Nostril-piercingen blir utført på både menn og kvinner, likevel er den mest vanlig blant menn.

Risikoer
--------

Jente som får en nostril-piercing
Man mener at fem av åtte med denne piercingen har fått hyppigere plager dersom de har allergier, som for eksempel pollenallergi.

Smykke
------

Chiara Hölzl med en vanlig nostril-piercing i nese-vingen.
Det vanligste smykket å bruke på en nostril-piercinger er en ballukkingsring men også spesialsmykket nostril screw benyttes i stor grad.

Eksterne lenker
---------------

* Nostril-piercing hos Encyclopedia BMEzine

| * v
* d
* r
Piercing |
| --- |
| Piercere | Elayne Angel **·** Jon Cobb **·** Tom Brazda **·** Michaela Grey **·** Steve Haworth **·** Shannon Larratt **·** Fakir Musafar **·** Alan Oversby **·** Jim Ward **·** Ståle Rekkavik |
| Rekordholdere | Elaine Davidson |
| Øreringer | Daith **·** Helix **·** Indre konkylie **·** Ytre konkylie **·** Øreflipp **·** Industriell **·** Rook **·** Snug **·** Tragus **·** Antitragus |
| Ansiktspiercinger | Kinn **·** Øyenbryn **·** Antiøyenbryn |
| Leppepiercinger | Ashley **·** Frowny **·** Jestrum **·** Labret **·** Leppeplate **·** Leppe frenulum **·** Medusa **·** Monroe **·** Lowbret **·** Vertikal labret **·** Vertikal lowbret |
| Nesepiercinger | Bridge **·** Nostril **·** Septum **·** Nesetipp |
| Orale piercinger | Tunge **·** Frenulum **·** Uvula |
| Overflatepiercinger | Korsett **·** Handweb **·** Hofte **·** Madison **·** Navle **·** Brystvorte **·** Nape |
| Intimpiercinger | **Kvinnlige:** Christina **·** Fourchette **·** Isabella **·** Klitoris **·** Klitorishode  **·** Labia **·** Nefertiti **·** Princess Albertina **·** Triangle **·** Vulvular frenulum
**Mannlige:** Ampallang **·** Apadravya **·** Dydoe **·** Forhud **·** Guiche **·** Penile frenulum **·** Lorum **·** Pubic **·** Prince Albert **·** Motsatt Prince Albert **·** Scrotum |
**Simmone Morrow** (født 31. oktober 1976 i Cowell i Sør-Australia), australsk softballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney, 2004 i Athen og 2008 i Beijing.

Morrow vant en olympisk bronsmedalje i softball under sommer-OL 2000 i Sydney. Hun var med på det australske laget som kom på tredjeplass i softballturneringen bak USA og Japan.

Fire år senere, under sommer-OL 2004 i Athen vant hun en sølvmedalje med det australske softballdamelandslaget som tapte finalen med 1-5 til USA.

Hun var også med på bronselaget under sommer-OL 2008 i Beijing.

OL-medaljer
-----------

* Sølv 2004 Hellas’ flagg Athen - Sølv i softball Australias flagg Australia
* Bronse 2000 Australias flagg Sydney - Bronse i softball Australias flagg Australia
* Bronse 2008 Kinas flagg Beijing - Bronse i softball Australias flagg Australia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Simmone Morrow – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Simmone Morrow – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Simmone Morrow – Australian Olympic Committee Rediger på Wikidata
***Not My Sister*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Charles Giblyn.

Handling
--------

Grace Tyler må forsørge sin fattige familie, og poserer derfor for artisten Michael Arnold. Men han forfører den nye modellen sin, før han forlater henne. Noen år senere, etter at Grace har giftet seg med den velstående John Marshall, blir søsteren hennes Ruth involvert med Michael. Grace forsøker å bryte opp denne romantikken, helt til Michael truer med å avsløre deres egen affære for John Marshall - som allerede har blitt mistenksom.

Fast bestemt på å lære sannheten om sin kone og Michael, går John til kunstnerens studiosamtidig som Grace og Ruth også er der. Under konflikten deres dør Michael av et kniv-sår. John blir anklaget for drapet. Men rett før en jury dømmer ham, tilstår Ruth forbrytelsen.

Skuespillere
------------

* Bessie Barriscale som Grace Tyler
* William Desmond som Michael Arnold
* Franklin Ritchie som John Marshall
* Alice Terry som Ruth Tyler
* Louise Brownell som Mrs. Tyler

Referanser
----------

1. ↑  Not My Sister
2. ↑  NOT MY SISTER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Not My Sister* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Not My Sister* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Beau Riffenburgh** (født 1955) er en forfatter og historiker med utforskning av polområdene som spesialitet. Han er også en prisbelønt trener i amerikansk fotball og forfatter av bøker om fotballhistorie. 

Riffenburgh fikk sin doktorgrad ved Scott Polar Research Institute ved University of Cambridge. Han har skrevet og vært redaktør for en rekke bøker om polekspedisjoner, inkludert *The Myth of the Explorer*, en prisbelønt vitenskapelig undersøkelse om hvordan den sensasjonsultne anglo-amerikanske pressen lagde populærkultur av utforskeren; *Shackleton's Forgotten Expedition*, historien om Ernest Henry Shackletons Nimrod-ekspedisjon som var nær ved å nå både den geografiske Sydpolen og den magnetiske Sydpolen; og *Racing with Death*, historien om Douglas Mawsons antarktisekspedisjon. Han var redaktør for *Encyclopedia of the Antarctic*, et verk på to bind som er det mest omfattende oppslagsverket om Antarktis som noensinne er produsert.

Utvalgt bibliografi
-------------------

### Bøker om utforskning

* *Encyclopedia of the Antarctic* (2006)
* *Shackleton's Forgotten Expedition : The Voyage of the Nimrod* (2005)
* *With Scott to the Pole: The Photographs of Herbert Ponting*. (1998, med Elizabeth Cruwys)
* *The Myth of the Explorer : The Press, Sensationalism, and Geographical Discovery* (1994)

### Bøker om fotball

* *20th Century Sports : Images of Greatness* (1999, med Mike Meserole)
* *The American Football Almanac* (1992)
* *NFL : Official History of Pro Football* (1990)
* *Great Ones: NFL Quarterbacks from Montana to Baugh* (1989)
* *Official NFL Encyclopedia* (1986)
* *Running Wild: A Pictorial Tribute to the NFL's Greatest runners* (1984)

Referanser
----------

1. ↑   CONOR.SI, CONOR.SI-ID 110724963, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BnFs generelle katalog[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi om Riffenburgh, fra publisher Arkivert 14. januar 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**«Not Guilty»** er en sang skrevet av George Harrison. Den ble først utgitt på hans soloalbum *George Harrison*, men ble først skrevet i hans The Beatles-periode og kom også etterhvert ut på The Beatles' *Anthology 3* album i 1996.

Selv om den ble jobbet med av The Beatles i minst tre dager i 1968 ble ikke «Not Guilty» utgitt av The Beatles før opptak 102 fra innspillinger som ble inkludert på samlingen *Anthology 3* i 1996.

Harrison har gitt følgende kommentar om sangen: «Jeg skrev den i 1968. Det var etter at vi var kommet tilbake fra Rishikesh i Himalaya, og det var for *The Beatles (White Album)*… *‘Not guilty for getting in your way/While you're trying to steal the day’* det betydde for meg at jeg ville ha plass. *‘Not guilty/For looking like a freak/Making friends with every Sikh/For leading you astray/On the road to Mandalay’* de linjene var om Maharishi og om å reise til Himalaya og alt det som ble sagt om det. Jeg liker denne melodien veldig godt; den ville gjøre seg for en sanger som Peggy Lee eller noen andre.»

Eksterne lenker
---------------

* Song-by-Song Listing for «Not Guilty»
* Lyrics of «Not Guilty»
**Nesttunelva** er ei elv i Bergen, og nederste del av et vassdrag med et nedbørområde på 42,9 km² og vannføring til sjø 99 millioner m³/år.

Nesttunvassdraget ligger i Bergensbuene, som ble dannet ved den kaledonske fjellkjedefoldingen. Berggrunnen domineres av anorthositt og mangeritt i de nordre deler av Åsane og Arnadalen til Nesttun og Flesland. De høyereliggende delene av vassdraget, områdene rundt Gløvrevatnet, domineres av gneis.

I 1879 etablerte J & C Petersen en trikotasjefabrikk og Hopsfossen kraftverk. Kraftverket utnytter det 8 meter høye fallet mellom Hopsvannet og Nordåsvannet. Petersen og Dekkes Hop Trikotagefabrik (senere PeDek) var en tid blant Norges største.

Nesttunvassdraget er valgt til *Fokusvassdrag 2008* av NVE. Arbeid med oppgradering av vassdraget ledes av foreningen Nesttunvassdragets Venner, i samarbeid med Bergen kommune.

Referanser
----------

1. ↑  NVE: Vassdragsdagane 2008 - foredrag[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Nesttunvassdragets Venner
* Tekstilindustri
**Nesvika naturreservat** er et naturreservat i Bergen kommune i bydelen Arna i Hordaland. Nesvika er en vik i den østlige delen av Haukelandsvatnet i Arnavassdraget. Etter at vannet ble senket med 1,25 meter, ble innløpet til Nesvika veldig innsnevret, og er nå bare forbundet med en smal kanal til resten av vannet. Reservatet har trekk- og hekkefunksjon for andefugler og ble opprettet i 15. desember 1995.

Fuglearter
----------

Følgende 69 fuglearter er observert i Nesvika: Sangsvane, Enkeltbekkasin, Gjerdesmett, Spettmeis, Sædgås, Rugde, Rødstrupe, Trekryper, Brunnakke, Storspove, Buskskvett, Skjære,
Krikkand, Rødstilk, Svarttrost, Kornkråke, Stokkand, Skogsnipe, Gråtrost, Kråke, Stjertand, Fiskemåke. Måltrost, Ravn, Toppand, Sildemåke, Rødvingetrost, Stær,
Bergand, Gråmåke, Gresshoppesanger, Gråspurv, Kvinand, Ringdue, Sivsanger, Bokfink, Siland, Gjøk, Munk, Bjørkefink, Laksand, Hubro, Gransanger, Grønnfink, Gråhegre, Dvergspett. Løvsanger, Grønnsisik, Hønsehauk, Sandsvale, Fuglekonge, Dompap, Spurvehauk, Låvesvale, Stjertmeis, Gulspurv, Dvergfalk, Taksvale, Granmeis, Sivspurv, Sothøne, Heipiplerke, Svartmeis, Heilo, Linerle, Blåmeis, Vipe, Fossekall og Kjøttmeis.

Naturreservat i Arna
--------------------

Kråmyrane naturreservat – Reppadalen naturreservat – Nesvika naturreservat

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  (no) Nesvika naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  FORVALTINGSPLAN FOR NESVIKA NATURRESERVAT Arkivert 12. januar 2019 hos Wayback Machine. hos Fylkesmannen i Hordaland

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om fredning av Nesvika naturreservat, Bergen kommune, Hordaland. hos Lovdata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
St. Aleksander Nevskij-katedralen i Warszawa
**St. Aleksander Nevskij-katedralen** (polsk *Sobór św. Aleksandra Newskiego*) var en ortodoks katedral som befant seg på Den saksiske plass (i dag Piłsudski-plassen) i Warszawa, bygd av russiske myndigheter i det delte Polen. Den stod kun 15 år da den ble revet ned i 1924–1926.

Historie
--------

Katedralen og det frittstående klokketårnet ble tegnet av den russiske arkitekten Leon Benois og bygd i årene 1894–1912, etter initiativ av generalguvernøren Iosif Gurko. Klokketårnet var på den tiden med sin høyde på 70 m den høyeste bygningen i Warszawa. Katedralinteriøret ble utformet i 12 år etter tegninger av professor Nikolaj Pokrovskij. Freskene ble malt av Viktor Vasnetsov. Kirken ble dekorert med 16 mosaikker med edelstener, marmor og granitt av Vasnetsov og Andrej Rjabusjkin. Alteret ble pyntet med jaspissøyler, og kirken fikk 14 klokker. 

Byggingskomiteen ble opprettet den 28. august 1893, under ledelse av Gurko. En stor del pengesummen som ble brukt på bygningen ble donert av privatpersoner fra nesten det hele russiske keiserdømmet. Resten av pengene kom fra pålagte regninger fra alle byene innenfor jurisdiksjonen til Gurko. Han innførte også tvangsbetaling fra alle borgmestrene og økte skatten i selve Warszawa. Personer som ikke ønsket å betale ble tvunget til det, noe som skapte kontroverser rundt hele prosjektet og anklager om byggingsarbeidets politiske karakter. 

Russerne trakk seg tilbake fra Warszawa i 1915, og mesteparten av byens ortodokse innbyggere forlot byen og tok med seg de mest verdifulle kunstverkene fra katedralen. Under den tyske okkupasjonen i 1915–1918 ble katedralen omgjort til garnisonskirke for de tyske styrkene. 

Etter at Polen gjenvant sin selvstendighet i 1918 ble katedralen gjenstand for oppildnet diskusjon. Den ble til slutt revet ned i årene 1924–1926, sammen med resten av de ortodokse kirkene i Warszawa. Kun to av dem ble spart: St. Maria Magdalena ortodokse kirke og St. Jan Klimak ortodokse kirke. Selve rivningen var nokså komplisert og det ble utført 15 tusen kontrollerte sprengninger. Mosaikkene ble demontert og en del av dem ble gitt til den ortodokse kirken i Baranowicze. Resten ble gitt til Nasjonalmuseet, og ble senere plassert i St. Maria Magdalena ortodokse katedral i bydelen Praga i Warszawa.

Bakgrunnen for rivningen, som ble gjort til en stor nasjonal og politisk hendelse, var i stor grad de antirussiske og antiordokse stemningene i Polen i mellomkrigstiden, som følge av de russiske represjonene, diskrimineringen og russifiseringen av polakkene på de russiskokkuperte områdene i det delte Polen. Katedralen ble sett på som et symbol på den russiske og ortodokse dominans, særlig siden den ble bygd på en av Warszawas viktigste plasser. Et annet argument var at katedralen, som representerte østlig arkitektur, ikke passet inn i bybildet.
**Nesttun stasjon** ble opprettet 1883 som *Nestun stoppested* på Vossebanen i Nesttun i Fana, nå Bergen. 1888 ble den oppgradert til stasjon. Stasjonen lå langs strekningen Minde – Midttun, som ble revet etter at Ulrikstunnelen hadde blitt tatt i bruk 1964.

Fra 1894 til 1935 var Nesttun endestasjon på Nesttun–Osbanen. Denne hadde en sporvidde på 750 mm og kunne ikke bruke samme materiell som Vossebanen. Stasjonen hadde derfor et omlastingsspor for gods.

Stasjon omfattet tidligere både stasjonsbygning, kiosk, godshus, priveter, melkebod og lasterampe. Området hadde 5 spor, hvor et av dem var omlastningsspor. Den første stasjonsbygningen ble tegnet av Balthazar Lange. Da Vossebanen ble ombygget med bredt spor, ble stasjonsbygningen flyttet til Ygre stasjon på Voss. En ny og større stasjonsbygning ble så bygget etter NSB-arkitekt Paul Dues tegninger og revet i 1981. Et godshus og en melkebod er fortsatt bevart, sammen med selve stasjonsområdet, traseen og undergangen med fundamentene til den gamle jernbanebroen.

Eksterne lenker
---------------

* Bergen kommune, kulturminnegrunnlag Vossebanetraseen - Fjøsanger til Nesttun Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* (no) Nesttun stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase

* (no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vossebanen


| **Forrige stasjon** |   |  *Nedlagt stasjon* |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hop |  | Vossebanen |  | Helldal |
| *Endestasjon* |  | Nesttun–Osbanen |  | Skjold |
**Nicolae** ***Micky*** **Ampoițan** (født 1927 i Abrud, Romania, død 2005 i Überlingen, Bodenseekreis, Tyskland) var en rumensk-født saksofonist og klarinettist.

Han studerte ved «George Dima»-musikkhøyskolen i Cluj. Han var medlem av orkesteret «Electrecord», revyteatret «Constantin Tănase», og Det rumenske kringastingsorkestret. Han deltok på jazzfestivaler i Sibiu, Ploiești osv.

Etter at hans første kone døde, giftet han seg med en vesttysk kvinne og bosatte seg sammen med sønnen fra sitt første ekteskap i 1970-årene eller tidlig i 1980-årene i Vest-Tyskland, der han underviste i musikk og var medlem av orkesteret *Jailhouse Jazzmen*.

Referanser
----------

1. ↑  «Orchestrele si Corurile Radio | Romanian Radio Big Band». *en.orchestreradio.ro*. Arkivert fra originalen 7. august 2016. Besøkt 14. juni 2016.
2. ↑  http://www.jazzindex.ch/de/band.php?
3. ↑  «Überlingen: Zu Jazz-Rhythmen in Spendierlaune». *SÜDKURIER Online*. Besøkt 14. juni 2016.

Litteratur
----------

* Mihai Berindei, *Dicționar de jazz*, Ed. Ştiinţifică şi Enciclopedică, București, 1976, s. 14

Eksterne lenker
---------------

* Nekrolog
**Not safe for work** (**NSFW**) er internettslang og en forkortelse som brukes for å markere linker til innhold, videoer samt nettsider som inneholder materiale som en bruker kanskje ikke vil se i en offentlig, formell eller kontrollert sammenheng. Innholdet som blir linket til kan være nakenhet, pornografi, politisk ukorrekte saker, banneord, nedsettende ord, vold eller annet forstyrrende materiale. Problematiske sammenhenger hvor dette kan være uønsket inkluderer skoler, jobbplasser og rundt familie. NSFW er spesielt viktig for personer som bruker internett til privat formål når de er på jobb eller skole og disse stedene har regler som sier at du ikke skal bruke internettet til å se på innhold som dette. **Safe for work** (**SFW**) brukes også for å markere linker som ikke inneholder slikt materiale, men hvor tittelen kan være misvisende så man kan tro at innholdet i linkene er NSFW.

Et lignende utrykk, **not safe for life** (**NSFL**), brukes også og refererer til innhold som er så kvalmende eller forstyrrende at det kan være mentalt forstyrrende. Linker som er markert med NSFL kan ha innhold som fetish pornografi og ekstrem eller dødelig vold.

Referanser
----------

1. ↑  «The Meaning of NSFW and How to Use It». *web.archive.org*. 21. oktober 2018. Arkivert fra originalen 21. oktober 2018. Besøkt 30. november 2021.
2. ↑  Chen, Alice (29. desember 2017). «NSFW Meaning What does NSFW mean in TEXT?». *MyEnglishTeacher.eu Blog* **(engelsk)**. Besøkt 30. november 2021.
3. ↑  «How Not To Get Caught Looking at NSFW Content on the Job». *Complex* **(engelsk)**. Besøkt 30. november 2021.
4. ↑  «What is SFW (Safe for Work)?». *www.computerhope.com* **(engelsk)**. Besøkt 30. november 2021.
5. ↑  «Check out this Reddit thread dedicated to the hottest sex stories». *Happy Mag* **(engelsk)**. 17. juni 2021. Besøkt 30. november 2021.
6. ↑  «Urban Dictionary: NSFL». *Urban Dictionary* **(engelsk)**. Besøkt 30. november 2021.
*Wikipedia har flere artikler om personer som heter Sven Olsen.*

**Sven Olsen** (født 1922 på Vega, død 2001 i Bodø) var en norsk politiker (Arbeiderpartiet), fylkessekretær i Norges Fiskarlag og fiskerisjef i Nordland. 

Han var ansatt i Noregs fiskarlag fra 1947; først som reisesekretær og fra 1965 som fylkessekretær. Fra 1972 var han fiskerisjef. Han var også fylkesleder i Arbeiderpartiet, bystyremedlem i Bodø og styreformann for avisen *Nordlands Framtid*.

Fra 1971 til januar 1972 var han statssekretær for Fiskeridepartementet i Trygve Brattelis første regjering. Han gikk av sammen med fiskeriminister Knut Hoem som følge av forhandlingsresultatet med EF.

Olsen var andre vararepresentant fra Nordland til Stortinget i perioden 1961 til 1965. Han har i tillegg også hatt andre verv som varamedlem i styret for «Olje/fisk-fondet» i perioden 1980 til 1983, og medlem av samme styre fra 1984 til 1987. Han ledet i 1971-72 utvalget som utredet konsesjonsordninger i fiske (NOU 1972:24).

Referanser
----------

1. ↑  *Nordland fylkes fiskarlag 1927-1977*. Fiskarlaget. 1977. s. 67.
2. ↑  «Sven Olsen 60 år». *Nordlands Framtid 1982.06.14*. 1982. s. 7.
3. ↑  *Konsesjonsordninger i fiske*. Oslo: Universitetsforl. 1972. ISBN 8200700259.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sven Olsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Sven Olsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Kendra Leigh Wilkinson** (født 12. juni 1985) er en amerikansk fjernsynspersonlighet, skuespillerinne og modell. Hun er kjent for sin rolle på E! reality-serien *The Girls Next Door*.

Biografi
--------

Kendra Wilkinson ble født i San Diego i California, og er av ukrainsk, irsk og engelsk avstamning. Hun er den eldste av to barn, og har en yngre bror. Hennes mor Patti, var opprinnelig fra New Jersey, og hennes far Eric, vokste opp i Pennsylvania og New Jersey. Wilkinson gikk på videregående skole, hvor hun ble uteksaminert i 2003. Hun begynte å jobbe som modell, og også en kort jobbet som kontorassistent for en tannlege.

Karriere
--------

Wilkinson møtte Hugh Hefner i april 2004. Kort tid etter de møttes, spurte Hefner henne om å være en av hans venninner, og hun flyttet inn på Playboy Mansion. Hun ble omtalt på E! reality-serien *The Girls Next Door* med Holly Madison og Bridget Marquardt. Hun flyttet ut av herskapshus i 2009 etter å ha møtt sin fremtidige ektemann, og hennes egen realityserie kalt *Kendra*. Den første sesongen handlet om hennes liv på egen hånd og planleggingen av bryllupet sitt.

Personlig liv
-------------

Wilkinson giftet seg med Hank Baskett i juni 2009 i Playboy Mansion. I desember 2009 fødte hun sitt første barn, en gutt som heter Hank Baskett IV.

Referanser
----------

1. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 118356[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1967643, besøkt 10. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kendra Wilkinson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Kendra Wilkinson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Kendra Wilkinson på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Kendra Wilkinson på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Kendra Wilkinson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Kendra Wilkinson på Adult Film Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Discogs
 |
**Sven Mollekleiv** (født 2. mars 1955 i Bergen) er tidligere president i Norges Røde Kors og nåværende «senior vice president» for samfunnskontakt og sosialt ansvar i DNV GL. Vervet som president i Norges Røde Kors var et frivillig verv.

Utdanning og karriere
---------------------

Sven Mollekleiv ble født i Bergen, men vokste opp på Valle i Oslo. Han har hovedfag fra Idrettshøgskolen, var leder i Norsk Studentunion 1978–1979, var informasjonssjef i Norges Idrettsforbund fra 1984 til 1986, markedssjef i Norges Fotballforbund fra 1988 til 1991.

I 1991 ble Mollekleiv generalsekretær i Norges Røde Kors, en jobb han hadde i ti år. I løpet av de ti årene sørget Mollekleiv for å styrke og utvide Røde Kors i Norge som organisasjon. Hans arbeid førte til en styrking av frivilligheten i Norge.

I 2001 ble han direktør for samfunnskontakt i DNV GL, der han har tittelen «senior vice president», samtidig som han fortsatte sitt humanitære engasjement som frivillig president i Norges Røde Kors. Han var også styreleder i Vålerenga Fotball i perioden 2002–2006.

Mollekleiv ble valgt til president i Norges Røde Kors 3. oktober 2008, da han tok over etter Thorvald Stoltenberg. Han hadde dette vervet til 6. oktober 2017, da han ble erstattet av Robert Mood.

Utmerkelser
-----------

Mollekleiv ble i 2015 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans samfunnsgavnlige innsats.»

Referanser
----------

1. ↑  «Utnevnelser til St. Olavs Orden», Kongehuset, 19. februar 2015. Lest 19. februar 2015.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Odd Grann** | **Generalsekretær Norges Røde Kors**(1991–2001) | Etterfølger:**Jan Egeland** |

| * v
* d
* r
Presidenter for Norges Røde Kors |
| --- |
| Frederik Stang **·** Christian Selmer **·** Johan Fredrik Thaulow **·** Ernst Motzfeldt **·** Andreas Martin Seip **·** Wilhelm Olssøn **·** Hans Jørgen Darre-Jenssen **·** Hieronymus Heyerdahl **·** Torolf Prytz **·** Jens Meinich **·** Fridtjof Heyerdahl **·** Nikolai Nissen Paus **·** Erling Steen **·** Ulf Styren **·** Torstein Dale **·** Hans Høegh **·** Bjørn Egge **·** Bjørn Bruland **·** Astrid Nøklebye Heiberg **·** Thorvald Stoltenberg **·** Sven Mollekleiv **·** Robert Mood |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Kommunikasjonsforeningen Student Oslo** er en av Norsk Kommunikasjonsforening sine Studentlag i Norge, på tvers av ulike universiteter og høyskoler på østlandet.
Foreningen er landets største faglige interesseorganisasjon for kommunikasjonsmedarbeidere. Foreningen er blant annet kjent som arrangør for både Kommunikasjonsdagen og Høstseminaret.

Studentlaget
------------

Studentlaget er til for studenter som utdanner seg eller har interesse innen kommunikasjon. Det blir fra tid til annen holdt arrangementer og sammenkomster for studenter på østlandet. Fokusområdene er primært kompetanseheving, praktisk erfaring og relasjonsbygging. Aktivitetene varierer og kan være frokostseminar med personer i kommunikasjonsbransjen, eller arbeid på hovedorganisasjonens arrangementer.

Styret
------

Styret i Oslo består av syv medlemmer. Vervene i styret er fordelt med styreleder, nestleder, samt andre poster som omfatter egne ansvarsområder. Eksempler på slike ansvarsområder tilknyttet styret er koordineringsansvarlig, sosiale medier-ansvarlig og arrangementsansvarlig. Alle representantene er aktive studenter, og studerer ved henholdsvis Westerdals Oslo ACT, Handelshøyskolen BI, Høyskolen Kristiania og Universitetet i Oslo. 
Utover dette finnes det i tillegg medlemmer som ikke er representert i styret fra OsloMet – storbyuniversitetet og Høgskolen i Østfold.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Kommunikasjonsdagen». *Kommunikasjonsforeningen.no*. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 20. februar 2016.
2. ↑  «Høstseminaret». *Hostseminaret.no*. Arkivert fra originalen 21. februar 2016. Besøkt 20. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Kommunikasjonsforeningen
* Studentlaget
* Høstseminaret