Thora Daugaard (Danmark), Louise Qvam (Norge), Aletta Jacobs (Nederland), Annie Furuhjelm (Finland), Mirowitch (Russland), Käthe Schirmacher (Tyskland), Honneger (Sveits), uidentifisert. Nederst fra venstre: uidentifisert, Anna Bugge Wicksell (Sverige), Ann Shaw (USA), Millicent Fawcett (president, England), Carrie Chapman Catt (USA), Fredrikke Marie Qvam (Norge), Anita Augsburg (Tyskland) under Suffrage Alliance Congress i London, 1909 Foto: Ukjent/Nasjonalbiblioteket 
**Fredrikke Marie Qvam** (født 31. mai 1843 i Nidaros, død 10. september 1938 på Gjævran Gård ved Steinkjer) var en norsk kvinnesaksforkjemper, venstrepolitiker og humanitær leder. Hun var gift med statsminister Ole Anton Qvam og ble i sin levetid titulert som «Statsraadinde» og senere «Statsministerinde». Fra slutten av 1800-tallet var hun en av de fremste lederskikkelsene i kvinnebevegelsen. Hun var leder i Norsk Kvinnesaksforening 1899–1903 og grunnla Norske Kvinners Sanitetsforening som hun ledet 1896–1933 og Landskvindestemmeretsforeningen som hun ledet 1898–1938. Hun var også nestleder i Norske Kvinners Nasjonalråd og involvert i en rekke andre organisasjoner. På grunn av hennes mange verv – på et tidspunkt ledet hun samtidig de tre mest sentrale kvinneorganisasjonene – ble det sagt at «alle tråder løper sammen hos fru Qvam». Hun var en av Norges mest innflytelsesrike politiske lobbyister og ble omtalt som «Korridorenes Dronning». Hun var aktivt engasjert i venstrebevegelsen og var også en markant forkjemper for unionsoppløsningen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hun vokste opp på storgården By i Steinkjer, som datter av proprietær David Andreas Gram og hustru Louise, født Bing.

Hun giftet seg med Ole Anton Qvam i 1865. Etter bryllupet flyttet de til Gjævran gård ved Steinkjer. Qvam mistet flere av sine barn på grunn av tuberkulose; hennes sterke sosiale engasjement har blitt sagt å delvis ha vært et resultat av dette.

### Karriere

Qvam var en av den norske kvinnebevegelsens fremste ledere fra 1890-årene og frem til sin død. Hun kom med i Norsk Kvinnesaksforening fra starten og var foreningens leder fra 1899 til 1903. Hun arbeidet for full stemmerett og etablerte i 1898 Landskvindestemmeretsforeningen sammen med Gina Krog og ledet organisasjonen i hele dens eksistens frem til 1938. Sammen med Krog og Randi Blehr etablerte hun også Norske Kvinners Sanitetsforening i 1896, og ledet denne foreningen helt til 1933. Sanitetskvinnene ble en masseorganisasjon med inntil 250 000 medlemmer. I noen år var Qvam leder for Norsk Kvinnesaksforening, Landskvindestemmeretsforeningen og Norske Kvinners Sanitetsforening samtidig. Fra 1904 var hun stifter og deretter nestformann i Norske Kvinders Nasjonalråd. Hun var også formann i Nasjonalkomiteen til bekjempelse av den hvite slavehandel, som arbeidet mot menneskehandel og seksuell utnyttelse av kvinner.

Qvam var sentral i forløpet til kvinneoppropet som støttet unionsoppløsningen i 1905, og hadde betydelig kontakt gjennom sin manns politikernettverk i Venstre. Måten hun nådde frem til ulike kvinnegrupper på, har blitt kalt «husmorlinjen», og i tidsskriftet Samtiden ble hun i 1915 benevnt «Korridorenes Dronning». En av hennes taktikker var å kontakte fruer som var gift med landets ledende menn, for derved å få en sterkest mulig indirekte innflytelse.

Hun var også involvert i målsaken og var medstifter av Noregs Mållag.[]

Hun fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 1911 og ble ridder av 1. klasse av St. Olavs orden i 1915.

Ettermæle
---------

Hun ble utnevnt til æresmedlem av Norsk Kvinnesaksforening i 1914.

Fredrikkeprisen, som deles ut av Norske Kvinners Sanitetsforening, er oppkalt etter henne.

Hun har også fått en gate i Oslo oppkalt etter seg, Fredrikke Qvams gate ved Gamle Aker kirke. Også i Stavanger og Trondheim er hun hedret med gatenavn.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Fredrikke\_Qvam, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Stortingskorridorenes dronning og sanitetsforeningens første leder»
4. 1 2  Stortingskorridorenes dronning og sanitetsforeningens første leder
5. ↑  *Nylænde* 1914 s. 233

Litteratur
----------

* Magnhild Folkvord (2013). *Fredrikke Marie Kvam - Rabaldermenneske og strateg*. [Oslo]: Det Norske Samlaget. ISBN 978-82-521-8300-9. Arkivert fra originalen 3. mars 2016.
* Fredrikke Quam - Store norske leksikon
* Fredrikke Quam - Norsk biografisk leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fredrikke Marie Qvam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Publikasjoner av Fredrikke Marie Qvam i BIBSYS Rediger på Wikidata
* (no) Fredrikke Marie Qvam hos Virksomme ord Rediger på Wikidata
* (no) Arkiv etter Fredrikke Marie Qvam på Arkivportalen
* (no) Arkiv etter Fredrikke Marie Qvam på Arkivportalen
* Nettutstilling Fredrikke Marie Qvam
* Sanitetskvinnenes hjemmesider
* Digitalt fortalt: «Fredrikke Marie Qvam»[*død lenke*] (digital fortelling av Hilde Hagerup) (besøkt 8. mars 2012)

| * v
* d
* r
Ledere for Norsk Kvinnesaksforening |
| --- |
| Hagbart Berner **·** Anna Stang **·** Ragna Nielsen **·** Anna Bugge **·** Ragna Nielsen **·** Randi Blehr **·** Fredrikke Marie Qvam **·** Randi Blehr **·** Aadel Lampe **·** Fredrikke Mørck **·** Anna Hvoslef **·** Kitty Bugge **·** Margarete Bonnevie **·** Dakky Kiær **·** Ingerid Gjøstein Resi **·** Marit Aarum **·** Signe Swensson **·** Eva Kolstad **·** Clara Ottesen **·** Kari Skjønsberg **·** Karin M. Bruzelius **·** Sigrun Hoel **·** Irene Bauer **·** Siri Hangeland **·** Bjørg Krane Bostad **·** Kjellaug Pettersen **·** Siri Hangeland **·** Berit Kvæven **·** Torild Skard **·** Margunn Bjørnholt **·** Marit Nybakk **·** Karin M. Bruzelius **·** Anne Hege Grung |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Nationalencyklopedin **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |