recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En kopesag.
Den midterste listen er kopet på venstre side.
En **kopesag** er en type buesag brukt i trearbeid til kontur- og figursaging, som for eksempel å kope listverk (istedenfor gjærkutt). Kopesag brukes noen ganger til båndarbeid, men løvsagen er mer kapabel til å sage skarpere radius og mer presise kutt. Kopeblader er alltid tykkere og har grovere tenner enn løvblader. Kopeblader ryker sjeldnere enn løvblader.

Bladet kan lett demonteres fra rammen slik at man kan sage en utsparring fra et boret hull i et arbeidsstykke.

Sammenlignet med løvsag
-----------------------

En kopesag har ofte ikke like dyp ramme som en løvsag, og man kan derfor ikke sage like langt inn fra arbeidsstykkets ytterkant. En kopesag har imidlertid lengre ramme, og sammen med tykkere blad gjør dette at man kan sage i tykkere materialer.

Sammenlignet med baufil
-----------------------

På en kopesag monteres bladet slik at tennene peker mot håndtaket, i motsetning til en baufil hvor tennene peker bort fra håndtalet. Med riktig blad kan en kopesag brukes til å sage gjennom aluminiumsrør og andre metallgjenstander, men en baufil er mye mer effektiv for slike oppgaver. Det tynne bladet bøyer seg lett, og gjør at kutt i tykke materialer ofte ikke blir helt rette.

Se også
-------

* Buesag
* Andre små buesager: Rundsag og løvsag

Referanser
----------

1. ↑  Perfekt hulkil med koping

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Arion alpinus*** er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene i familiegruppen skogsnegler. Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall.

Den er utbredt i alpene i Europa.

Utseende
--------

*Arion alpinus* har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa.

*Arion alpinus* kan ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen.

Levevis
-------

*Arion alpinus* lever for det meste av ulike plantedeler, som den spiser. Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med. Men den kan spise døde dyr (åtsler) eller mindre snegler som de kommer over.

*Arion alpinus* finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt, lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.

*Arion alpinus* er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre. Den legger flere hundre egg i grupper på 20-30 egg, på skyggefulle fuktige steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten, men mellom seks og sju måneder er vanlig.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Arion alpinus* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Arion alpinus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Arion alpinus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Arion alpinus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Arion alpinus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Geir Digerud** (født 19. mai 1956 i Oslo) er en tidligere norsk syklist, i sin tid landets ypperste.

Hans far var Per Digerud (1933–88) som også vant en rekke mesterskap. Selv vant Geir Digerud seks strake NM i landeveissykling 50 km tempo 1975-80 og
tre i fellesstarten på 175 km 1977-79. Han deltok ved Sommer-OL i 1976 der han ble nummer 55 på 175 km individuelt landeveisritt, og nummer åtte i 100 km lag med Stein Bråthen, Arne Klavenes og Magne Orre. Digerud vant alene Telemark rundt i 1976, 79 og 80.
Han ga landet sitt første medalje i VM lagtempo da han i 1979 fikk bronse med Morten Sæther, Jostein Wilmann og svogeren Hans Petter Ødegaard.
Så vant han nordisk lagtempo 1978, 79 og 80, samt nordisk individuell fellesstart 1979 og Østerrike rundt 1980. Fram til og med 1978 representerte han hjemstedets SK Rye, før han gikk over til Birkenes IL samtidig med Jon Rangfred Hanssen, Dag Erik Pedersen og Arne Klavenes. Så ble han profesjonell sommeren 1980, han kjørte for den italienske madrassprodusent *Magniflex Olmo* i ett år før laget ble oppløst, blant annet ble han da nummer tolv i Lombardia rundt 1981. Så var det to år for *Campagnolo Atala* før han la opp grunnet utbrenthet. Senere har han drevet sykkelbutikk.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Geir Digerud i Store norske leksikon
2. ↑  Mette Bugge (23.5.1984). «Motgangen knekket Digerud». Aftenposten.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Geir Digerud – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Geir Digerud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Geir Digerud – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Geir Digerud – Cycling Archives Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Geir Fløde** (født 28. mai 1963) er en norsk billedkunstner og fotograf.

Geir Fløde er oppvokst på Stad. Karrieren hans startet som humortegner i 1982, og har lagd vitsetegninger for blant andre KOnK, Familien, Vi Menn og Norsk Ukeblad. Siden 1984 har han jobbet som grafisk designer, først i Norges KFUK-KFUM, senere i Santalmisjonen, og fra 1996 gjennom sitt eget firma.

Han har vært representert i en rekke utstillinger og tidsskrifter over hele verden. Bildene har vært utstilt på blant annet Teknisk Museum og Norges nasjonalmuseum for foto Preus Museum, sistnevnte med 2. pris på Fotografiets dag i 2016. I det australske kunstnettstedet Redbubbles bildebok «In The Moment» i 2008 ble et av hans bilder trykket som «beste digitale bilde». I 2018 vekket han det anerkjente amerikanske tidsskriftet Photographizes interesse og fikk flere av bildene på trykk. På internett har han utmerket seg på fotonettsteder som Redbubble og Foto.no, og er aktiv på nettstedet Instagram under navnet @geirfloede med 33 500 følgere (per mars 2019). I januar 2016 ble han dessuten promotert av Instagrams egen brukerkonto.

Geir Flødes bilder har blitt beskrevet som surrealistiske, og beskriver fotokunsten som en måte å skape indre bilder. Bildene kobler ofte sammen mennesker og natur, og har i senere år for det meste vært i sort-hvitt.

Et av fotografiene hans, et portrett av den iransk-armenske kristne biskopen Haik Hovsepian Mehr, ble tatt kort tid før han ble myrdet. Flødes portrett gikk verden rundt og er blant annet å finne på hans gravmonument.

Referanser
----------

1. ↑  «Humor». *Geir Floede*. Arkivert fra originalen 24. mars 2019. Besøkt 24. mars 2019.
2. ↑  Geir Fløde. «CV». Arkivert fra originalen 24. mars 2019. Besøkt 24. mars 2019.
3. ↑  «Geir Fløde (@geirfloede) • Instagram-bilder og -videoer». *www.instagram.com*. Besøkt 24. mars 2019.
4. 1 2  Geir Fløde. «Noen høydepunkt». Arkivert fra originalen 24. mars 2019. Besøkt 24. mars 2019.
5. ↑  «PHOTOGRAPHIZE.CO | GEIR FLOEDE». *PHOTOGRAPHIZE* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 24. mars 2019. Besøkt 24. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Geir Flødes hjemmeside med fotografier
* Profil på Instagram med fotografier
For fotballtreneren, se Geir Bakke.

**Geir Bakke** (født 20. september 1959) er en norsk sportsdanser fra Askim. Han danset fra 1972 sammen med Trine Dehli Cleve, og sammen med henne har han vunnet VM i tidans tre ganger og VM i latinamerikansk dans en gang i årene fra 1981 til 1986. De var også samboere, men sluttet å danse sammen da de brøt med hverandre. I den perioden de danset sammen, vant de også tre EM i tidans og to i latinamerikansk dans, i tillegg til at de fikk til sammen fem sølvmedaljer i VM og fire i EM.

Etter bruddet hadde Geir Bakke flere nye dansepartnere og vant bronsemedalje i VM 1987 med Catherine Andersson, som han danset med til 1992. Etter det danset han et par år med Julie Fryer, fra 1996 danset han med Melissa Dexter. Det siste året han var aktiv konkurransedanser, var 1996, da danset han med den finske danseren Hanna Karttunen.

Etter sin aktive dansekarriere etablerte Geir Bakke seg som dansetrener i latindans i Roma. I 2003 giftet han seg med den nederlandske sportsdanseren Mirjam Zwijsen, som også har vunnet VM i tidans, noe hun gjorde med sin tyske partner Michael Hull.

Medaljer i internasjonale mesterskap
------------------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | Amatør-VM, Latin | 1986 |
| Gull | Amatør-VM, 10-dans | 1983, 1984, 1985 |
| Gull | Amatør-EM, Latin | 1984, 1986 |
| Gull | Amatør-EM, 10-dans (E-Cup) | 1981, 1984, 1985 |
| Sølv | Amatør-VM, Latin | 1983, 1984, 1985 |
| Sølv | Amatør-VM, 10-dans | 1981, 1982 |
| Sølv | Amatør-VM, 10-dans (W-Cup) | 1980 |
| Sølv | Amatør-EM, 10-dans (E-Cup) | 1983 |
| Sølv | Amatør-EM, Latin | 1981, 1982 |
| Bronse | Amatør-VM, Latin | 1982 |
| Bronse | Proff-VM, 10-dans (med Catherine Andersson) | 1987, 1988 |
| Bronse | Amatør-EM, 10-dans (E-Cup) | 1980 |
| Bronse | Amatør-EM, Latin | 1983 |

Referanser
----------

1. ↑   «Geir Bakke», publisert i Store norske leksikon, verkets språk bokmål, utgitt 29. desember 2021, besøkt 27. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Omtale av giftermål hos danseforbundet.no

Kilder
------

* *Hvem Hva Hvor* 1986 side 383
* Tom A. Schanke, red. (2012). *Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år*. 4. Norge: Tom A. Schankes Forlag. s. 79–83. ISBN 978-82-303-2060-0.

Eksterne lenker
---------------

* Geir Bakke hos www.dancesportinfo.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Olof Hvidén-Watson** (født 10. august 1982) er en svensk fotballspiller som spiller spiss for FC KooTeePee. Han har tidligere spilt for Stenungsund, Västra Frölunda, Fredrikstad, Pors Grenland, Odd Grenland og Bodø/Glimt. Hvidén-Watson ble leid ut til Bodø/Glimt ut 2007-sesongen.

Hvidén-Watson var en av to prøvespillere som fikk 90 minutter for Bodø/Glimt mot Leknes fotballklubb  1. august 2007 og scoret 2 av målene i kampen som endte 8-1 til Bodø/Glimt. Han trente med Glimt resten av uken. 8. august 2007 ble Bodø/Glimt, Odd Grenland og spilleren enig om en 3 måneders utlånsavtale.

Hvidén-Watsons obligatoriske debut for Bodø/Glimt kom i hjemmekampen mot HamKam 11. august 2007. Han kom inn som innbytter i 2. omgang og scoret kampens to siste mål i en kamp som Bodø/Glimt vant 6-1. Hvidén-Watson fikk sin siste kamp for Bodø/Glimt 12. november 2007 da han var med å sende Odd Grenland ned i 1. divisjon i den siste og avgjørende kvalifikasjonskampen til Tippeligaen.

Referanser
----------

1. ↑  AvisaBodø.no: Grei kamp av prøvespillerne Arkivert 21. desember 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Fotballmagasinet: Ekstra Joker i Nord[*død lenke*]
3. ↑  AvisaBodø.no: Har Glimt skutt gullfuglen?[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olof Hvidén-Watson – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Olof Hvidén-Watson – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Olof Hvidén-Watson – FBref Rediger på Wikidata
Soldat med Panzerbüchse
**Panzerbüchse** er tyske rifler til bruk mot panservogner, brukt under andre verdenskrig.

Panzerbüchse 38 (PzB 39)
------------------------

Våpenet ble designet av B. Brauer og produsert på Gustloff-Werke i Suhl. Den er en enkeltskuddsrifle som lades manuelt. Ved avfyring beveger løpet seg 9 cm bakover, og kaster ut tomhylsen. Sluttstykket låser seg i bakre stilling, slik at det er klart for å innføre ny patron. Mekanismen er relativt avansert, og det oppsto fort problemer hvis det kom smuss i under feltbruk. Den har en tofot lik den på MG34.

Kun 1 408 eksemplarer ble bygget fra 1939 til 1940. Straks Panzerbüchse 39 var tilgjengelig, opphørte produksjonen. Totallengden er på 161,5 cm, 129 når stokken var foldet for transport. Den veier 16,2 kg med tofot, og bare løpet veier 6,14 kg med munningsbremsen. Ved bruk av «Patrone 318» kan prosjektilet penetrere 30 mm panser på 100 meters avstand

Panzerbüchse 39 (PzB 39)
------------------------

Våpenet var en forbedret modifisert utgave av PzB 38. Vekten var nå redusert til 12,6 kg, og den hadde to 10-patroners våpenmagasiner for å øke skuddtakten. Magasinene sto ikke for selve ladingen, skytteren måtte selv lade som før, men patronene var lettere tilgjengelig.

568 PzB 39 ble brukt under felttoget i Polen i 1939, og to år senere under operasjon Barbarossa var 25 298 PzB 39 i bruk av tyske tropper. Total produksjon fra mars 1940 til november 1941, da produksjonen ble stoppet, var på 39 232 enheter. Våpenet ble trukket tilbake fordi gjennomtrengningskraften ikke var høy nok, da fiendens panservogner økte pansertykkelsen.

### Spesifikasjoner

* Totallengde: 162 centimeter
* Løpslengde: 108,5 centimeter
* Totalvekt med tofot uten magasiner: 12,6 kilo
* Skuddtakt: 10 skudd i minuttet
* Ammunisjon: Patrone 318 (7,92 x 94 mm)
* Gjennomtrengningsstyrke: 30mm panser på 100 meter

Granatbüchse 39 (GrB 39)
------------------------

I 1942 ble PzB 39 ombygget med kortere løp til å skyte granater, under navnet Granatbüchse 39 (GrB 39). Den kunne skyte tre typer granater; anti-personell, liten anti-panservogngranat og stor anti-panservogngranat.

| * v
* d
* r
Tyske infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | Walther P38 · Luger · Mauser C96 · Mauser HSc · Sauer 38H · Walther PP · Pistole 12(ö) · Pistole 24(t) · Pistole 27(t) · Pistole 622(b) · Pistol 625(f) · Pistole 640(b) · Pistole 657(n) · MAB Modell D |
| Rifler | Karabiner 98k · Gewehr 88 · Gewehr 98 · Gewehr 41 · Gewehr 43 · Sturmgewehr 44 · FG42 · Volkssturmgewehr 1-5 · Gewehr 95(ö) · Gewehr 24(t) · Gewehr 33/40 · Gewehr 211(n) · Gewehr 242(f) |
| Maskinpistoler | MP18 · MP34 · MP35 · MP40 · MP3008 · MP722(f) · Suomi M-31 |
| Maskingevær og større | MG08 · MG30 · MG34 · MG35/36 · MG42 · Flammenwerfer 35 · Einstossflammenwerfer 46 · Panzerbüchse · Panzerfaust · Panzerschreck · MG26(t) · MG30(t) · lMG 116(f) · Madsen maskingevær · Solothurn S-18/1000 · |
| Patroner | 7,65 x 17 mm Browning · 7,63 x 25 mm Mauser · 7,92 x 57 mm Mauser · 7,92 x 33 mm Kurz · 7,65 x 21 mm Luger · 9 x 19 mm Luger · 6,5 × 55 mm · 7,65 × 20 mm · 7,5 × 54 mm French · 11,43 × 23 mm ACP |

Portal: Andre verdenskrig
**Kim Larsen** (født 7. september 1976) er en tidligere fotballspiller med erfaring fra toppfotball i Norge, Sverige og Danmark.

Klubbkarriere
-------------

Larsen gikk gradene i Skeid, og fikk med seg over 100 kamper for klubben. Etter fire sesonger i klubben, signerte han for Lørenskog hvor han ble toppscorer begge sesongene han tilbragte i klubben. Han scoret imponerende 33 mål på 42 kamper.

I 2000 signerte han for Odd Grenland, hvor han ble i tre sesonger. De to første årene ble han klubbens toppscorer, og fikk totalt med seg 76 kamper og 33 mål. I en kortere periode var han også på utlån i Raufoss. I Larsens første sesong i Odd Grenland, ble han også cupmester.

Etter tre år i Odd Grenland bar det til Strømsgodset. 2003-sesongen hans ble ødelagt av en ryggskade, men han fikk revansje i 2004 da han scoret 12 mål på 28 kamper, og ble klubbens toppscorer.

Da Larsen hadde vært to år i Drammen, gikk turen videre til Tromsø, hvor han ikke ble noen suksess. Han havnet fullstendig i skyggen av Ole Martin Årst, og spilte kun seks kamper og scoret to mål. Midtveis i 2005 ble han solgt til den danske klubben Herfølge Boldklub, hvor han scoret åtte mål fra en offensiv midtbaneposisjon. Ett år senere reiste han videre til den svenske klubben Kalmar FF hvor han spilte 10 kamper og scoret ett mål.

I mai 2007 returnerte Larsen til moderklubben Skeid, men forsvant da Skeid rykket ned fra 1. divisjon samme år.

Larsen spilte i 2008 for FK Tønsberg, og ble også her klubbens toppscorer. FK Tønsberg klarte ikke å komme til enighet om forlenget kontrakt med Larsen etter 2008-sesongen, og Larsen ble dermed fristilt.

I februar 2009 offentliggjorde Manglerud Star, ledet av tidligere Skeid-trener Kjell Sverre Hansen Wold, signeringen av Kim Larsen. Larsen var Manglerud Stars andre store signering før 2009-sesongen, da Tommy Stenersen ble klar i januar samme år. Larsen fikk senere følge av tidligere FK Tønsberg-kollega Amir Sharif til Manglerud Star. Da klubben gikk konkurs i våren 2011 valgte Larsen å legge opp til tross for flere tilbud fra både 1.- og 2.-divisjonsklubber. 
Han jobber i dag for det danske mediehuset DG Media.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 41836, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Gir opp Kim Larsen». Tønsbergs Blad. 2. februar 2009. Besøkt 15. februar 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kim Larsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Kim Larsen – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Geir Christensen** (født 24. mai 1952) er en politiker som sitter i kommunestyret på Nesodden for Rødt, i perioden 2011-2015. Han var også 1. kandidat i Akershus ved stortingsvalget 2009.

Bakgrunn
--------

Geir Christensen er oppvokst i Nordfjord og Oslo. Han er utdannet som kontaktledningsmontør/E-verksmontør gruppe A, og han har arbeida i Jernbaneverket siden 1977. Christensen har lenge vært aktiv i fagbevegelsen.

Politisk karriere
-----------------

Christensen var sentralstyremedlem i Yrkesskolenes og lærlingenes interesseorganisasjon fra 1974 til 1976. Han har hatt flere faglige tillitsverv, bl.a. leder i Elektropersonalets forening, Oslo, fra 1984 til 1986, og han var medlem av landsstyret og arbeidsutvalget i Rød Valgallianse fra 1991 til 1997. Han har også vært leder i Akershus RV/Rødt Akershus, i periodene 1997-2004 og 2005-2009. Han har vært representant for Rødt i kommunestyret og formannskapet på Nesodden siden 2007, frem til 2011 også medlem av formannskapet.

Publikasjoner
-------------

* I Rødt/Røde Fane:
	+ Om privatisering: *Privatisering - med staten i ryggen!*
	+ Om boligpolitikk: *Fra en menneskerett å bo – til en kapitalistrett å flå*
* Christensen redigerte også Elektropersonalets avis *«I Støtet»* i ca. 10 år.
* Han har også vært en aktiv leserbrevskribent i Akershus-avisene i mange år.

Referanser
----------

1. ↑  Rød Fane nr. 4, 1996: Privatisering - med staten i ryggen! (besøkt 22. september 2009)
2. ↑  Rød Fane nr. 4, 2000: Fra en menneskerett å bo – til en kapitalistrett å flå (besøkt 22. september 2009)

Eksterne lenker
---------------

* Christensens blogg
**Geir Egil Dahle Øien** (inntil 2016 **Geir Egil Øien**) (født 29. desember 1965) er professor i informasjonsteori og tidligere dekan ved Fakultet for informasjonsteknologi og elektroteknikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han er prosjektleder for NTNUs sentrale utviklingsprosjekt "Fremtidens teknologistudier" fra 1. august 2019 til 31.juli 2021.

Øien er utdannet sivilingeniør i telekommunikasjon fra Norges tekniske høgskole (NTH) i 1989 og dr.ing. i 1993. Han var førsteamanuensis ved Høgskolen i Stavanger 1994–1996. I 2001 ble han professor ved NTNU. Han var instituttleder ved Institutt for teleteknikk 2002–2003 og medlem av SINTEFs råd 2009-2013.

Referanser
----------

1. ↑  «Geir Egil Øiens personside på NTNUs nettsider». Besøkt 17. april 2015.
2. ↑  Mariussen, Helene (07.03.2019). «Geir Øien går av som dekan». *Universitetsavisa*.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Geir Egil Dahle Øien i BIBSYS
* 

* (no) Publikasjoner av Geir Egil Dahle Øien i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** CRIStin
 |
**Angelo Dibona** (1879–1956) var en Syd-Tirolsk fjellfører og en av verdens beste fjellklatrere tidlig på 1900-tallet.

Liv og karriere
---------------

Dibona vokste opp i Cortina d’Ampezzo og oppdaget tidlig fjellklatring. I 1900 gikk han inn i den østerrikske keiserens jegerkorps. På grunn av sine usedvanlige klatreferdigheter og gode språkkunnskaper opparbeidet han seg et godt ry som fjellfører og fikk prominente klienter, eksempelvis kong Albert I av Belgia. 

Sammen med fjellførerkollegene Luigi Rizzi og Angelo Dimai gikk Dibona tallrike nye klatreruter. Han var en av de første som tok i bruk sikringsbolter, noe som brakte ham i konflikt med friklatreren Paul Preuß – en nærmest fanatisk motstander av sikring og tauteknikk. Etter egne opplysninger slo Angelo Dibona inn tilsammen 15 bolter gjennom hele sin klatrekarriere og dette er selvfølgelig et latterlig lavt tall sammenlignet med dagens forhold.

Under første verdenskrig kjempet Dibona som høyt dekorert alpejeger på Østerrikes side. Etter krigen uteble de utenlandske turistene, noe som ødela ham finansielt og gjorde at han måtte innskrenke aktiviteten til Syd-Tirol. I 1920-årene arbeidet han som skilærer. 

Angelo Dibona var hele livet hjemmehørende i Dolomittene, men utvidet sine sensasjonelle klatreaktiviteter til hele alpeområdet, og andre steder.

Totalt tilskrives Angelo Dibona ca. 70 førstebestigninger.

Noen av Dibonas klatrebragder
* Laliderer Spitzes nordvegg, førstebestigning. 1911, med Luigi Rizzi
* Einsers nordvegg i Sexten-Dolomittene, førstebestigning
* La Meije, Pic Centrals sørvegg, førstebestigning
* Croz dell' Altissimo
* Dent du Requins nordøstvegg
* Dome de Neiges nordøstkant
* Ödsteinkanten på Große Ödstein i Gesäuse
* Dibona hadde dessuten suksess som klatrer på forskjellige områder i Storbritannia, for eksempel åpnet han Pillar Rock og Black Crag
* Dibona klatret den berømte *Dibonakanten* på Große Zinne i 1909. Da man først trodde dette var førstebestigningen ble ruta kalt opp etter Dibona, men det viste seg langt senere at en mindre kjent klatrer, Rudl Eller, hadde gått den markante linja året før.

* Aiguille DibonaAiguille Dibona
* Dibonakanten på Große Zinne*Dibonakanten* på Große Zinne

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Angelo Dibona, Bergführer, Kaiserjäger, Dolomiten-Pionier*, bergnews.com
2. ↑  *Held mit 15 Haken*, Horst Christoph i Der Standard 28. februar 2009. Besøkt 24. august 2012
3. ↑  «New Expeditions in 1913». *Alpine Journal*. 27: 435, 437. 1913. Besøkt 24. august 2012.
4. ↑  Paci, Paolo (2003). *Alpi: una grammatica d'alta quota*. Feltrinelli Editore. s. 115. ISBN 978-88-7108-182-3.
«**Pappa, jeg er trett av leken**» (også «**Pappa jeg er trett av leken**» og «**Pappa jeg er trett**») er en norsk barne- og julesang av ukjent opphav. 

Sangen er utgitt på kun et fåtall tilgjengelige juleplater. Den omhandler en gutt som ber sin far lese fra bibelen, og da om den gang Jesus ble født i en stall. I vers to og tre forteller faren om hvordan Josef og Maria strevde før de til slutt fant stallen som stod tom. I vers fire tar igjen gutten over og forklarer at om han hadde levd på den tiden ville han gitt Jesus gjesterommet og den gode, varme dynen de har i sengen der. I femte og siste vers forteller far at han ble glad for at gutten tenker slik at det beste som han eier er verdt å dele. Han ber sønnen om å også gi Jesus sitt hjerte og la ham lede seg til himmelen, og sier at det er godt å være der.

Utgivelser
----------

Sangen *Pappa jeg er trett av leken* er med på følgende utgivelser:

* DVD: Lindesnes trekkspillklubb – *Jul i Trekkspillklubben* (2007)
* CD: Lindesnes Trekkspillklubb – *Jeg er så glad hver julekveld*
* CD: Solveig Leithaug Henderson og Bjarte Leithaug - *Deilig er den himmel blå* Lynor (1998) (finnes også som DVD/VHS)
* Bok: *Deilig er den himmel blå – julesanger for de minste* (tekstsamling av 24 sanger) Gro T. Rykkelid (illustratør) Luther Forlag (1998) ISBN 9788253153407

Referanser
----------

1. ↑  norilds musikk dvd[*død lenke*]
2. ↑  norilds trekkspillmusikk[*død lenke*]
3. ↑  LYNOR.no: DEILIG ER DEN HIMMEL BLÅ[*død lenke*]

Portal: Litteratur
**Gariuai Minikraftverk** (åpnet 18. november 2008) er det første vannkraftverket i Øst-Timor og ble gitt som en gave fra Norge. Minikraftverket har en kapasitet på 326 kW, og netto fallhøyde er 187 m. Turbinen er en en-stråle peltonturbin. Rørgaten er ca. 2 300 meter lang og er gravd ned slik at dyrking av ris over rørgaten kan fortsette som før. Vannet kommer fra to kilder, som til sammen gir 202 liter per sekund.

Kraftverket ble bygget med støtte og kompetanse fra Norges vassdrags- og energidirektorat, i samarbeid med Departementet for infrastruktur og med lokal arbeidskraft. 1 500 lokale arbeidstakere bidro til byggingen, direkte eller indirekte. I tillegg har studenter fra tekniske skoler og yrkesskoler medvirket i byggingen som til tok tre år. Bygging av en 4 km transmisjonslinje på 20 KV fram til eksisterende lokalt nett var også inkludert i prosjektet.

Referanser
----------

1. ↑  NVE.no: Åpning av Gariuai Minikraftverk[*død lenke*]
2. ↑  Norad.no: Øst-Timor Arkivert 3. juli 2011 hos Wayback Machine.
LL-1 partial skull
**Hjortehulefolket** var en forhistorisk befolkning av mennesker. Den er kjent fra knokler som er datert til mellom 17,830 og 11,500 år gamle. Knoklene er funnet i Hjortehulen (Mǎlùdòng, forenklet kinesisk: 马鹿洞) og Longlinhulen i Yunnanprovinsen, i det sørvestlige Kina. Store hjortedyr ble kokt i hulen, og dette ga folket deres navn.

Fossilene fremviser en blanding av arkaiske og moderne egenskaper. De ble en stund antatt å representere arkaiske mennesker som hadde overlevd til en relativt sen tidsperiode. De ble også feilaktig antatt å utgjøre en hybridbefolkning, eller en krysning mellom *homo denisova* and moderne mennesker. De ble også ansett å være «en uheldig overfortolkning og feiltolkning av robuste tidlige moderne mennesker, muligens med affiniteter til moderne melanesiere».

Et fullstendig genom ble avdekket i juli 2022. Analysen konkluderte med at disse folkene, på tross av deres uvanlige morfologi, var moderne mennesker som var beslektet med samtidige befolkninger i Øst-Asia, Sørøstasia og Sibir. Deres DNA har også dype forbindelser til de første kjente innbyggere i Amerika.

Referanser
----------

1. ↑  Barras, Colin (14. mars 2012). «Chinese human fossils unlike any known species». New Scientist.
2. ↑  Owen, James (14. mars 2012). «Cave Fossil Find: New Human Species or "Nothing Extraordinary"?». *National Geographic News*.
3. ↑  Zhang, Xiaoming; Ji, Xueping; Li, Chunmei; Yang, Tingyu; Huang, Jiahui; Zhao, Yinhui; Wu, Yun; Ma, Shiwu; Pang, Yuhong; Huang, Yanyi; He, Yaoxi (Juli 2022). «A Late Pleistocene human genome from Southwest China». *Current Biology*. doi:10.1016/j.cub.2022.06.016.
**Trope** (fra gresk *tropos*) i litterær betydning et felles mønster, et tema, eller et motiv i litteraturen. *Tropologi* er bruken av troper i tale (retorikk) eller i skrift (litteratur).

Ett eksempel på litterær trope er «misforstått monster»; Frankenstein er historien som benytter denne tropen og som deretter dannet grunnlaget for tallrike tilsvarende litterære fortellinger i litteratur, tegneserier, og film. Litterære troper kan henvise til figuren (eksempelvis «den edle villmann»), handlingsforløpet (eksempelvis den intelligente rømningen fra et fengsel) eller rammen («det hjemsøkte slottet»).

I bibelfortolkning er *tropologi* fortolkningen av skriftens overførte betydning, bokstavelige betydning eller Guds hensikt med betydningen av Bibelens ord, og kan enten være den overførte eller den direkte betydningen, hvor førstnevnte henviser til ordenes inspirerte betydning knyttet til personer, gjenstander eller handlinger i Det gamle testamentet.

Nettstedet TVtropes har ei lang og utførlig liste over faste troper i alle medier, med en selvsagt hovedvekt på amerikansk og engelsk media (og/eller internasjonal litteratur). Lokale troper kan ikke lett oversettes, og norsk media og litteratur har en håndfull slike:

* Den fulle trønderen
* Den masete bergenseren
* Den pietistiske sørlendingen
* Den bråkete nordlendingen (finnes i en rekke varianter).
* Den tagale østlendingen/den treige østlendingen
* Den snobbete vestkantmannen / Vestkantjenta / Overklassefrua.
* Arbeideren i forskjellige varianter
* Folkeopplysningsmannen
* Den akterutseilte folkeopplysningsmannen/den gammeldagse skolelæreren - mye brukt i nyere litteratur og fjernsyn/film (romanen og den senere filmatiseringen av Lars Saabye Christensens *Beatles*, Borgen skole).

Alt dette er troperinger som springer ut av norsk historie og miljø, trolig lite kjent andre steder.

Referanser
----------

1. ↑  «tagal», *Bokmålsordboka*

Se også
-------

* Trope (retorikk)

Eksterne lenker
---------------

* TV Tropes er et nettsted som lister opp en rekke litterære troper, ikke kun de på TV.

Portal: Litteratur
| Slaget ved Topáter |
| --- |
| Konflikt: Salpeterkrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 23. mars 1897 |
| Sted | Calama, Bolivia22°27'53,61239"S 68°54'18,45763"V |
| Resultat | Chilensk seier |

 |
| Stridende parter |
| Chiles flagg Chile | Bolivias flagg Bolivia |
| Kommandanter og ledere |
| Eleuterio Ramírez | Ladislao Cabrera |
| Styrker |
| 554 soldater  | 135 milits og soldater  |
| Tap |
| 7 drepte 
6 skadet | 20 drept
3 sårede
24 tatt til fange |

**Slaget ved Topáter** ble utkjempet den 23. mars 1879 mellom Chile og Bolivia under salpeterkrigen.

Chilenske tropper hadde tatt stilling i Antofagasta-provinsen, som den gang var en del av Bolivia. De bolivianske troppene, som var svært få i forhold til de chilenske, tok stilling i den lille byen Calama. Da chilenerne ankom Calama med en styrke på 554 soldater, inkludert en mindre kavalerienhet og to kanoner, ble de møtt av totalt 135 bolivianske soldater inkludert milits. De bolivianske styrkene ble ledet av den lokale politikeren Dr. Ladislao Cabrera.

Da de bolivianske troppene så chilenerne, flyttet de sin stilling nærmere elven Topáter, som ligger rett utenfor Calama. Samtidig som de bolivianske troppene flyttet på seg, sprengte chilenerne de to broene over elven ved hjelp av sine kanoner, slik at bolivianerne ikke kunne flykte. Chilenerne sendte ut et tilbud om at de som overga seg av de bolivianske troppene ville bli spart. Dette nektet bolivianerne både før og under slaget.

Den bolivianske nasjonalhelten Eduardo Abaroa døde i slaget.

Bolivianske tropper fotografert før kampen.

| * v
* d
* r
Salpeterkrigen |
| --- |
| 
* **Slag:**

* Topáter
* Pisagua
* San Francisco
* Tarapacá
* Los Ángeles
* Tacna
* Arica
* Chorrillos
* Miraflores
* La Concepción
* Huamachuco
* San Pablo

* **Sjøslag:**

* Iquique
* Angamos
* Punta Gruesa
* Chipana
* Callao

 |

Referanser
----------

1. ↑  Vidaurre Retamoso, Enrique "Ladislao Cabrera; biografía". Editorial "Don Bosco" 1963
2. ↑  Díaz Arguedas, Julio "Fastos militares de Bolivia" Escuela Tipográfica Salesianas, 1943
3. ↑  Vicuña Mackenna, Benjamín "La Guerra del Pacífico" págs. 297-312
4. ↑  Montero, Osvaldo (1979). La Paz, Bolivia: Escuela de Artes Gráficas del Colegio Don Bosco..
5. ↑  Pelayo González, Mauricio (2007). La Guerra del Pacífico en imágenes, relatos, testimonios.. Santiago: Centro de Estudios Bicentenario.
**Jon Arne Sægrov** (født 25. mai 1962) er en norsk produsent og tekstforfatter for sceneproduksjoner. Han driver firmaet Pedagogisk Idé AS. Han var med å starte Stavanger Revyteater i 1987. Ut fra Stavanger Revyteater har produksjonsselskapet Kvammen & Sægrov produksjoner AS, Bare Kjekt AS, Sceneprodusentene AS, Norsk Sceneproduksjon AS og Stavanger Scenedrift som driver Humorhuset Stavangeren blitt etablert. Jon Arne Sægrov er mer eller mindre involvert i alle disse selskapene. 

I 1989 var Jon Arne Sægrov sentral i opprettelsen av Gosenrevyen. Siden har han årlig skrevet og vært leder for revyen som hvert år spilles med ca. 220 ungdommer som artister på scenen for et publikum på 8 000 - 10 000

Jon Arne Sægrov var elev ved Stavanger katedralskole og er utdannet Cand. Paed. Han er medlem i Norsk Revyforfatterforening og har mottatt Stavanger kommunes kulturpris (2004), Stavanger Aftenblads kulturpris (2006) og SR-bank ildsjelprisen (2013).

Referanser
----------

1. ↑  Stavanger Aftenblad: "Aftenbladets kulturpris til ambisiøs bakmann", 1. september 2006 s.43.
2. ↑  Ildsjelprisen 2013 til Jon Arne Sægrov Arkivert 2. juli 2015 hos Wayback Machine. *Stavanger Aftenblad*, 18. juni 2013
**Straum** er en bygd i Vefsn kommune i Nordland. Den ligger ligger sørvendt i leirbakkene under Tovenfjellet mot Drevjo (Drevjeelva), nedenfor Forsmoforsen, rundt 3 kilometer fra Vefsnfjorden. I sørvest grenser bygda til Stuvland, og elva Drevjo utgjør grensen mot Forsmoen i øst. I Nord ligger bygdene Lamoen og Granmoen. Tovenfjellet ligger mot nordvest.

Historie
--------

Straum er en gammel gård som opp gjennom tidene er inndelt i flere bruk. Fram til 1838 omfattet gården også Lamoen og Granmoen. Man regner Straum som en av de eldste gårdene i Vefsn, og det antas at det har vært jordbruk her så tidlig som i folkevandringstiden (400-600 e.Kr.).

Da Drevja var egen kommune, hadde de administrasjonssenter på Straum,huset gikk under navnet Oppstad.

Samferdsel
----------

Fra gammel tid gikk transporten til og fra bygda med båt oppover elva, men i 1905 ble det bygd kjørevei over Stuvland til Mosjøen. I 1908 ble det bygd bru over elva til Forsmoen.

Skoler og skolekretser
----------------------

Den tiden undervisningen foregikk i form av omgangsskoler,utgjorde Straum, Lamoen og Granmoen en skolekrets. Fra 1861 fikk elevene undervisning ved den faste skolen på Stuvland. I 1969 var den nye skolen på Granmoen ferdig, og elevene fikk kort vei til en moderne skole.

Referanser
----------

1. ↑  Skorpen, Knut (2014). «Straum». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboknemnd. s. 106. ISBN 978-82-990173-6-7. «Straum ligg sørvendt....»
2. ↑  Skorpen, Knut (2014). «Straum». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboknemnd. s. 106. ISBN 978-82-990173-6-7. «Straum er ein av dei eldste...»
3. ↑  Skorpen, Knut (2014). «Straum». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboknemnd. s. 108. ISBN 978-82-990173-6-7. «I gammal tid...»
4. ↑  Skorpen, Knut (2014). «Straum». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboknemnd. s. 108. ISBN 978-82-990173-6-7. «I omgangsskuletida....»
**Slaget ved Taphede** var et slag som sto 6. eller 7. oktober 1334. Dette var et siste forsøk på å gjenreise det danske kongedømmet med Otto kongesønn etter Christoffer 2.s død. 

Etter farens død begynte Otto, som hadde blitt løslatt etter freden i januar 1332, å planlegge en krig mot panteherrene for å gjenreise kongemakten og for å forene Danmark på nytt etter oppdelingene som ble gjort ved freden i 1330 og freden i 1332. Han sikret seg støtte fra markgrev Ludvig av Brandenburg med løfter om Estland, som fremdeles var len, for Otto som titulerte seg som «de danskes Junker» (domicellus Danorum). 

Sammen med flere ledende stormenn fra det danske aristokratiet startet han krig i 1333. Lolland hadde vært overført til Ottos kontroll, og med denne landsdelen hadde han vært i stand til å mobilisere en dansk hær som ble støttet av tyske styrker fra Brandenburg.

Slaget startet ved Viborg den 6. eller 7. oktober 1334 etter at Ottos dansk-tyske hær, som var forsterket med jysk støtte, støtte på grev Gerhards holstensk-tyske hær, som hadde danske stormenn med i følget. Slaget ved Taphede, eller på den navngitte heden, var meget hardt og blodig. Danskene slåss modig og hardnakket, tross grevens bedre kompetanse i han leiesoldatstyrker. Nederlaget ble nært totalt, med et ukjent antall døde for den danske hæren. Otto ble tatt til fange.

Grev Gerhard satte Otto i fengsel på Segeborg slott i Holsten. Som følge av fangenskapet fikk han mentale forstyrrelser, og han ble løslatt på sin yngre bror Valdemar Atterdags krav i 1340. Valdemar forlangte at Otto først skulle fraskrive seg all rett på tronen i Danmark. 

Otto hadde formodentlig sagt seg villig til å gå med dette. Etter løslatelsen oppholdt Otto seg i Tyskland hos den tyske vennen Johan av Werle. Valdemar var likevel ikke trygg på sin eldre bror, og under avtalen med Den tyske orden om salget av Estland i 1346 fikk han de tyske korsfarerne til å gå med å gi kongebroren en post som borgerherre i Livland. Dette gjorde at Otto forsvant ut av danmarkshistorien. 

Portal: Danmark
**Asurara** (*Anodorhynchus glaucus*) er en av tre arter i slekten *Anodorhynchus*, som består av store blålige araer. Arten har tradisjonelt hatt tilhold i det nordlige Argentina, sørlige Paraguay, nordøstre Uruguay og i deler av Brasil. Det er usikkert om arten fortsatt eksiterer.

Beskrivelse
-----------

Asurara blir cirka 70 cm lang, målt fra toppen av hodet til tuppen av stjerten. Fjærdrakten er asurblå. Mer blålig på vingene og oversiden, og mer grønn på brystet og i buken. Stjerten er lang og kileformet. Nebbet er sort og kraftig. Arten har bare gulfargede hudflekker nederst på kinnene, mot roten av undernebbet, og som ei tynn stripe rundt øynene. I underkant av øynene er hudflekken større. Den har korte lemmer med sorte, nakne føtter og klør.

Atferd
------

Arten hekker i klipper og legger normalt to egg. Man har antatt at den eter ulike frø og nøtter, trolig fra Yatay-palmen (*Butia yatay*).

Trusler
-------

Arten står oppført på IUCNs rødliste som *kritisk truet* av utryddelse og er dessuten oppført på CITES Appendix 1 og 2. Mange har regnet den som utryddet, men rykter og observasjoner i senere tid kan tyde på at den fortsatt overlever i en svært begrenset populasjon, estimert til færre enn 50 fugler. De siste sikre observasjonene stammer fra Uruguay i 1951 og Paraná i Brasil tidlig på 1960-tallet. Selv om det i senere tid er gjort flere forsøk på å bekrefte artens eksistens, har man så langt ikke hatt suksess.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  BirdLife International 2013. *Anodorhynchus glaucus*. The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.3. Besøkt 2015-04-03
2. ↑  Yamashita, C.; Valle, M. De P. 1993. On the linkage between Anodorhynchus macaws and palm nuts, and the extinction of Glaucous Macaw. Bulletin of the British Ornithologists' Club 113: 53-60.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *asurara* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *asurara* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *asurara* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *asurara* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Anodorhynchus glaucus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Anodorhynchus glaucus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
SOFIA 26. april 2007.
Teleskop.
**Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy** (**SOFIA**) er et samarbeid mellom den amerikanske romfartsorganisasjonen NASA og Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt (DLR). Et Boeing 747SP har blitt ombygd for å huse et speilteleskop med diameter på 2,5 m. Teleskopet er ment for infrarøde astronomiske undersøkelser 12 km opp i stratosfæren.

Flyet
-----

Boeing 747SP-flyet som huser teleskopet, var opprinnelig et passasjerfly med serienummer 21441. Flyet ble levert til Pan American World Airways i mai 1977. Pan Am ga det navnet «Clipper Lindbergh», og flyet ble døpt av Anne Morrow Lindbergh, enken etter Charles Lindbergh, på 50-årsdagen til Lindbergs berømte flygning fra New York til Paris. 

American Airlines kjøpte flyet i 1986 og hadde det i sin tjeneste frem til 1995. To år senere kjøpte NASA flyet. 

Under prøveflyvninger var flyet stort sett fremdeles i AA sine farger, med en påmalt sort firkant der hvor teleskopet skulle være. I 2006 fikk flyet nye farger. Året etter inviterte NASA Lindberghs barnebarn Erik Lindbergh til igjen å døpe flyet «Clipper Lindbergh».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (engelsk) USRA SOFIA nettsted
* (engelsk) SOFIA Mission Profile hos NASA's Solar System Exploration
* (tysk) SOFIA Website des DLR
* (engelsk) SOFIA hjå Astronomy Picture of the Day

Portal: Astronomi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Asturiasrevolusjonen** nord i Spania pågikk i drøyt to intensive uker 5.-18. oktober 1934, og viste seg å bli opptakten til den spanske borgerkrig 1936-39. Sosialister og anarkister gjorde felles sak med store grupper av befolkningen i Asturia ved sitt opprør mot det spanske høyreregime og den sosiale nød. Opprøret begynte som en generalstreik, men gikk raskt over i åpen revolusjon. Særlig aktive var gruvearbeiderne, som bekjempet de militære med dynamitt. De fleste landsbyer og byer ble erobret, likesom politistasjoner, offentlige bygninger og våpenfabrikken i Oviedo. Man begynte å bygge opp en kollektiv økonomi og avskaffet penger og privat eiendom. Da opprøret til sist ble slått ned av Francisco Franco, flyvåpenet og flåten, begynte et skrekkvelde med 1335 døde, 2951 skadede og 30.000 fengslede arbeidere.

Revolusjonære ledere
--------------------

### Sosialister

* Belarmino Tomás
* Graciano Antuña
* Ramón González Peña
* Teodomiro Menéndez

### Anarkosyndikalister

* Segundo Blanco
* José María Martínez
* Avelino González Mallada
* Aida Lafuente

Litteratur
----------

* Manuel Grossi: *The Asturian Uprising. Fifteen Days of Socialist Revolution*.(1935).

Referanser
----------

1. ↑  Abel Paz: *Durruti in the Spanish Revolution*.AK Press 2007, s. 362.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Bilde av Gimsøystraumen, som har gitt navn til Strauman.  Foto: Jørn Sund-Henriksen (2009) **Strauman** er et bygdeområde på Austvågøy i Lofoten i Vågan kommune. Navnet *Strauman* kommer av Gimsøystraumen som skiller Austvågøy og Gimsøy (i vest). Området har en lang fiskeritradisjon og har fremdeles en del næringsvirksomhet, selv om mye er blitt lagt ned de siste årne. I dag er det Strauman Handel i Gravermarka, smoltanlegg i Brenna, smoltanlegg på Kleppstad, fiskemottak på Kleppstad og en god del jordbruk som utgjør næringsvirksomheten i området. 

Hele bygdeområdet er i Sydal skolekrets og har idrettslaget Strauman IL. Postnummeret er 8313 Kleppstad, men var tidligere delt i to og hadde også postområdet 8334 Gravermark frem til postnummerreformen i 1997. Det er to ungdomslag i området, UL Nøkkåsen som har ungdomshuset Nøkkåsheimen i Gravermarka og UL Dønning som har ungdomshuset Straumanstua på Kleppstad.

Bygder i Strauman
-----------------

* Brenna
* Gravermarka
* Sydalen
* Rystad
* Kleppstad
* Olderfjord
* Lyngvær

### Fraflyttede

* Sundlandsfjord
* Festvåg

Kjente personer fra Strauman
----------------------------

* Cato André Hansen
* Rolf Pedersen
| Slaget ved Ushant |
| --- |
| Konflikt: den amerikanske uavhengighetskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 27. juli 1778 |
| Sted | Biscayabukten, 160 km vest for Ushant48°33'36,90"N 7°22'58,13"V |
| Resultat | uavgjort |

 |
| Stridende parter |
| Frankrikes flagg Frankrike | Storbritannias flagg Storbritannia |
| Kommandanter og ledere |
| Frankrikes flagg Louis Guillouet | Storbritannias flagg Augustus Keppel |
| Styrker |
| 29 linjeskip | 30 linjeskip |

| Den amerikanske uavhengighetskrigen |
| --- |
| Boston – Canada – New York og New Jersey – Saratoga – Philadelphia – Vestfronten – Sullivan-ekspedisjonen – Sørfronten – Marine |

| Europeisk farvann, 1778–82 |
| --- |
| Ushant 1 – Kapp St. Vincent – Doggerbank – Ushant 2 – Kapp Spartel |

**Slaget ved Ushant** (eller **første slaget ved Ushant**) fant sted 27. juli 1778 under den amerikanske uavhengighetskrigen og ble utkjempet mellom franske og britiske flåter 160 km vest for Ushant, en fransk øy ved munningen av Den engelske kanal på det nordvestligste punktet i Frankrike.

Bakgrunn
--------

Britene hadde 30 linjeskip ledet av admiral Augustus Keppel i HMS *Victory*. Franskmennene hadde 29 skip under admiral Louis Guillouet.

Keppel la ut til sjøs fra Spithead den 9. juli 1778 og oppdaget den 23. juli en fransk flåte 160 km vest for Ushant. Guillouet hadde ordrer om å unngå slag, men var avskåret fra Brest. Han hadde en gunstig vindretning og to av skipene hans unnslapp til havnen og etterlot ham med 27 skip.

Slaget
------

De to flåtene manøvrerte gjennom skiftende vind og tung nedbør helt til slaget ble uunngåelig med britene i kolonner og franskmennene i noe forvirring. Men franskmennene klarte å passere den britiske linjen med deres fremste skip slik at de hadde vinden i ryggen. Rundt 11.45 løsnet HMS *Victory* ild mot *Bretagne* fulgt av *Ville de Paris*. Det britiske skipet unnslapp uten store skader, men sir Hugh Pallisers bakerste divisjon led betydelige tap. Keppel gjorde tegn til å følge etter franskmennene, men Palliser bekreftet ikke og kampene ble ikke gjenopptatt.

Etterspill
----------

En voldelig krangel forsterket av politiske uenigheter brøt ut blant de britiske kommandantene som førte til to riksretter og oppsigelsen til Keppel. Den gjorde stor skade på disiplinen i marinen. Keppel ble stilt for retten, men ble renvasket for pliktforsømmelse, og Palliser ble kritisert av en granskning før affæren ble en krangel om partipolitikk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Dowth
**Dowth** (irsk: Dubhadh) er en neolitisk passasjegrav som ligger i Boyne Valley, County Meath, Irland. Det er en av de tre viktigste gravene i Brú na Bóinne verdensarvsted - et landskap med forhistoriske monumenter, inkludert de store passasjegravene i Dowth, Newgrange og Knowth. 

I motsetning til Newgrange og Knowth, har Dowth ikke blitt datert, men dens funksjoner stemmer overens med de andre gravene som stammer fra mellom ca 3200 og 2900 f.Kr. Imidlertid daterer Harbison (1970) graven 2500 - 2000 f.Kr. Fordi kammeret er mye lavere og mindre storslått, er Dowth ikke en like stor turistattraksjon som naboene.

Det ble delvis gravd ut i 1847 av Royal Irish Academy som sprengte taket og forårsaket det fremdeles synlige krateret. Det ble plyndret av vikinger og også plyndringer lenge før det. Arkeologiske og geofysiske feltundersøkelser av hele stedet ble utført fra 2012-2015. I juli 2018 ble det gravd ut en annen gangegrav på eiendommen til nærliggende Dowth Hall, som avslørte viktige eksempler på steinalderkunst som ligner på Dowth og de andre Brú na Bóinne stedene.

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Edwards, Elaine. «5,500-year-old passage tomb at Dowth is ‘find of a lifetime’». *The Irish Times* **(engelsk)**. Besøkt 15. april 2021.
2. ↑  «Dowth Megalithic Passage Tomb - Boyne Valley, Ireland». *www.knowth.com*. Besøkt 15. april 2021.
3. ↑  «Ireland’s World Heritage».
4. ↑  «Dowth Winter Solstice Sunsets - Boyne Valley Ireland». *www.knowth.com*. Besøkt 15. april 2021.
**European Geostationary Navigation Overlay System** eller **EGNOS** er en teknologi utviklet av European Space Agency. Teknologien forbedrer nøyaktigheten i GPS- og GLONASS-mottakere. Det består av tre geostasjonære satellitter (i motsetning til navigasjonssatellittene) og et nettverk av bakke­stasjoner som måler avvik i navigasjons­signalene på grunn av atmosfæriske og andre forhold. EGNOS gir en posisjons­nøyaktighet på rundt 2 meter.

Noen produsenter av GPS-mottakere kaller EGNOS, WAAS og MSAS for Satellite Differensiell GPS (SDGPS).

Systemet skulle ha vært operativt i juni 2005, men ble først erklært operativt 1. oktober 2009.

Se også
-------

* Wide Area Augmentation System (WAAS) – det amerikanske motstykket
* Galileo – det europeiske satellittnavigasjonssystemet

Referanser
----------

1. ↑  «What is EGNOS?». *www.esa.int* **(engelsk)**. Besøkt 14. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* ESAs offisielle side om EGNOS.

| * v
* d
* r
Satellittbaserte navigasjonssystemer |
| --- |
| Historiske: | 
* USAs flagg Timation
* USAs flagg Transit
* Sovjetunionens flagg Tsiklon

 |
| Operative: | 
* Folkerepublikken Kinas flagg Beidou
* Frankrikes flagg DORIS
* Russlands flagg GLONASS
* USAs flagg GPS

 |
| Under utvikling | 
* Kinas flagg BDS
* Europas flagg Galileo
* Indias flagg IRNSS
* Japans flagg QZSS

 |
| 
* GPS-hjelpesystemer: DGPS
* EGNOS
* WAAS
* MSAS
* LAAS
* AGPS

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |