recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mathias Greve Ræder** (1891–1982) var en norsk kjemiker og professor.

Familie
-------

Han var sønn av Anton Henrik Ræder (1855–1941) og Ågot Greve (1861–1919). Faren var rektor på Oslo katedralskole og av Ræder (slekt), mens moren var av Greve (slekt). Mathias giftet seg i 1921 med Unni Brun Gjerlow (1898–1990) av slekten Gjerløw.

Utdanning og virke
------------------

Efter examen artium ved Aars og Voss' skole i 1910 ble det litt etterutdanning der han forsøkte seg innen jusfaget, før han studerte kjemi ved det nystartede NTH i Trondheim, ferdig i 1917 med karakter M (1.6).

Han forblev i Trondheim der han fikk jobb hos Norsk Alkali A/S i Ilsvika 1917–18 som forsøksingeniør. Han jobbet 1918–20 hos Norsk Hydro på Skøyen i Oslo og på Notodden, fortsatt i forsøksfaget.

Fra 1920 var han dosent i uorganisk kjemi ved samme NTH. Fra 1926 måtte han bestyre de oppgaver som professor Erling Schreiner (1884–1929) innehadde.

Han oppnådde en dr.techn. i 1930 på avhandlingen «Molekylar tilstand og gjensidige reaksjoner hos halogenforbindelser innen det periodiske systems 4de og 5te gruppe». 

Samme året (1930) overtok han som professor i uorganisk kjemi ved NTH efter avdøde Schreiner.

I 1948 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.

Han var viserektor for NTH 1951–52.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mathias Greve Ræder i *Studentene fra 1910*, utgitt 1933.
3. 1 2 3  *De ledige professorater i Trondhjem.* i Aftenposten den 22. mai 1930.
4. ↑  Amundsen, Leiv (1960). *Det Norske videnskaps-akademi i Oslo 1857-1957*. Oslo: I kommisjon hos Aschehoug.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Epitaf i Holmens Kirke i København. Epitafet er malt av H. Ditmar og befinner seg i korgangens sydvestre hjørne. Det viser viseadmiral Jørgen Bjørnsen omgitt av hustru og barn. Mathias Bjørnsen står antagelig som nummer to fra venstre.  Foto: Ib Rasmussen 
**Mathias Bjørn** (ukjent fødselsår, død 21. september 1676 i Halden) var en norsk toller, sagsbrukseier og trelasthandler som i årene 1658–1660 var en av de militære lederne i krigen mot Sverige, den såkalte Bjelkefeiden eller Revansjekrigen. 

Han var sønn av viseadmiral Jørgen Bjørnsen.

Toller, sagbrukseier og trelasthandler
--------------------------------------

Mathias Bjørn fikk i 1656 kongelig bevilling som toller på Svinesund, et embete som svigerfaren hadde hatt før ham. I 1653 hadde Sponviken blitt innlemmet i Svinesund tollsted, etter å ha vært et eget tollsted i noen år. Tollerembetet hadde han til 1673, da han ble etterfulgt av sin svigersønn.[] I tillegg til å være toller eide Mathias Bjørn et sagbruk og drev trelasthandel.

Chef for Skjærgaardsforsvaret
-----------------------------

Under de svenske angrep på Halden 1658–60 tok han og hans svoger, kjøpmann og major Peder Olsen Normand, seg av forsvaret. 

Da den dansk-norske generalløytnanten Jørgen Bjelke var på reise i Smaalenene mellom 12. og 22. august 1658, utstedte han ordre om at den såkalte «Skjærgårdflotiljen» skulle gjøres klar til strid. Han ansatte Mathias Bjørn som «Chef for Skjærgårdsforsvaret» i farvannene ned mot svenskegrensen og utenfor Bohuslän. Allerede den 22. august ledet Bjørn det første toktet nedover svenskekysten. I ettertid ble han beskrevet som «en virksom og driftig Chef».

I oktober 1658 ble Mathias med 17 skjærbåter sendt inn mot Bohuslenskysten for å hjelpe til med å erobre Marstrand. Han nevnes da og senere under krigen som «kommanderende over skjærgårdflotiljen», noen steder også som «Admiral over den norske Skjærgårdsflåte». Hans omsorg for troppenes proviantering under krigen, da han selv led store tap, omtales med ros. Også under Gyldenløvefeiden var han i tjeneste og ble som «Admiral over Galejerne og Skjærbaadene» utkommandert både i 1675 og 1676. 

Han ble dødelig såret på toktet i 1676. To dager etter hjemkomsten døde han, 21. september 1676. Hans enke, Dorothea Meng, datter av den senere borgermester i Fredrikshald, Niels Hansen Meng, ga i 1677 penger og en tomt til Fredrikshalds Fattigvesen.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  Munthe, C.O. (1906). *Frederikshalds og Frederiksstens Historie indtil 1720*. Aschehoug.
2. 1 2 3 4 5  O. Forstrøm, skoleinspektør (1915). *Fredrikshald i 250 aar : 1665-1915. 1*. Henr. Køhn A/S, 1750 Halden. ISBN 8299213703.
3. ↑  *Norske kongebrev*. Oslo: Universitetsforlaget. 1964.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
Groa viser seg fra de døde.
Svipdag møter sin elskede Menglad, illustrasjon av W. G. Collingwood.
**Fjolsvinnsmål** (norrønt *Fjölsvinnsmál*) er et heltedikt som ikke var med i manuskriptet *Codex Regius*, men blir som regel tatt med i utgaver av *Den eldre Edda*. *Fjolsvinnsmål* er antagelig diktet på 1200-tallet. Diktet er eller blir betraktet som en fortsettelse av diktet *Grogalder* og begge diktene blir samlet kalt for *Svipdagsmål*.

Diktene er funnet i flere manuskripter fra 1600-tallet. I minst tre av manuskriptene finnes diktene i motsatt orden og skilt av et tredje eddadikt kalt *Hyndleljod*. I lang tid var man ikke oppmerksom på forbindelsen mellom diktene før Svend Grundtvig i 1854 forsto forbindelsen mellom fortellingen fortalt i *Grogalder* og den første halvdelen av den middelalderske nordiske balladen om *Ungen Sveidal* (*Herr Svedendal* eller *Hertig Silfverdal*). I 1856 oppdaget den norske forskeren Sophus Bugge at den siste delen av balladen tilsvarte fortellingen i *Fjolsvinnsmål*. Bugge skrev om denne forbindelsen i *Forhandlinger i Videnskabs-Selskabet* i Christiania i 1860, og kalte begge diktene til sammen *Svipdagsmål*. Senere forskere har akseptert denne tittelen.

I det første diktet lister Svipdag med støtte fra sin døde mor, volven Groa, til støtte ham i fullføre en oppgave som er gitt av hans onde stemor. I begynnelsen av *Fjolsvinnsmål* har Svipdag nådde fram til en borg på toppen av et fjell. Han søker kvinnen Menglad for å gifte seg med henne. Ved borgen møter han en vaktmann, Fjolsvinn, som ber ham om å forsvinne før han spør om navnet. Svipdag holder navnet skjult, men avslører det senere i diktet.

En spill med spørsmål og svar oppstår hvor Svipdag lærer at Menglad lever i borgen voktet av Fjolsvinn, og at ingen kan komme inn i borgen unntatt en: Svipdag. Han oppgir da sitt navn og porten åpner seg og Menglad møter Svipdag: *«No velkomen vere du / min vilje fekk eg, / helsar-kyssen du have.»*

En tolkning er at Menglad er Frøya og Svipdag representerer Odin. Dette diktet er betraktet som blant de yngste av eddadiktene, men er uansett kryptisk og en del av versene er ikke bevart i fullstendig form.

Referanser
----------

1. ↑  Lind, Idar: *Norrøn mytologi frå A til Å*. Det Norske Samlaget 2005. Side 58
2. ↑  McKinnell, John (2005): *Meeting the Other in Old Norse Myth and Legend*, D.S. Brewer, s. 202.
3. ↑  *Ballade* nr. 70 i det andre bindet av Grundtvigs *Danmarks gamle Folkeviser*
4. ↑  Sveinsson, Einar Ólafur (1975): «Svipdag's Long Journey», *Hereditas*, Folklore of Ireland Society, Dublin.
5. ↑  *Edda (Den eldre Edda og Den yngre Edda)*, Det Norske Samlaget 2002. Side 102-104 i Ivar Mortensson-Egnunds oversettelse.

Eksterne lenker
---------------

* Fjolsvinnsord (Fjǫlsvinnsmǫ́l) oversatt av G. A. Gjessing, Kristiania 1899
* Bellows' engelske oversettelse
* Eysteinn Björnssons utgave og oversettelse
* Guðni Jónssons utgave

Portal: Litteratur
**Kategorier i informasjonsvitenskapen** er studiet av hvordan data best struktureres for å gi best ytelse, det være seg i form av utnyttelse av maskinressurser, såvel som arbeidshastighet.
En kategori er en (som i matematikk) et sett med objekt som har en eller flere likhetstrekk og derfor kan eller bør lagres eller behandles likt. 

For å lagre kategorier over tid, må assosiasjonen kategori-objekt lagres minst ett sted.
Det objekt som skal tilknyttes en kategori kan da merkes med et attributt, slik at man får vite tilhørigheten ved å se på objektets attributtliste. Alternativt kan man lagre merkingen hos selve kategorien (ikke hos objektet), og se på hvilke objekt som er tilknyttet kategorien. Hva som er mest effektivt (for lagringsutnyttelse og gjenfinningstid) varierer.

I Wikipedia kan en artikkel merkes med tilhørighet til en kategori.
Kunnskapen om tilhørighet blir da dobbeltlagret: Eksplisitt i selve artikkelen, og automatisk tillagt for hver aktuelle kategori. Dette gir rask fremfinning av beslektede artikler (som er i samme kategori). Og, en finner raskt frem hvilke kategorier en gitt artikkel er i.

En artikkel kan også merkes ved bruk av infobokser (maler), der man eksplisitt angir verdi for de attributt som infoboksen skal inneholde. Kjennskapen til disse merkene brukes i dag kun til å bestemme hvordan artikkelen skal vises, men det arbeides med å bruke dette til kategorisering. 
Istedenfor å merke hver biografi med "Fødsler i" og "Dødsfall i" kan en Infoboks for "biografi" inneholde attributtene "født" og "død". Disse kan brukes til å bestemme vising av artikkel (som i dag), såvel som automatisk beregning av lister over "Fødsler i" og "Dødsfall i".

Det arbeides med ytterligere muligheter for merking, da i prosjektet Semantisk Wikipedia. Dette vil gi en tredje måte å kategorisere artikler på.
Her kan nevnes ett spesielt underprosjekt: Semantiske Linker der man for hver link også kan angi hva slags link dette er. Altså vil man angi 

```
... født i [[født-i:1948]].  
```

Her blir linkens type ("født-i") oppfattet som et attributt til selve artikkelen. I dagens Wikipedia er linkene uten type, altså "meningsløs".
*Fjolne detter i mjødkjeret*  Erik Werenskiold (1898)
Fjolne fremstilt i Johannes Magnus' verk, 1554.
**Fjolne** eller **Fjølne** var, ifølge *Ynglingesagaen* og *Ynglingatal*, en mytisk konge i Uppsala, Sverige. Ifølge Snorre var han sønn av guden Frøy (Yngve-Frøy) som har gitt opphav til Ynglingeætten, og jotunkvinnen Gerd.

Ifølge *Gylvaginning* var Fjolne også ett av Odins mange navn.

Vennskapet med kong Frode
-------------------------

Ifølge legenden var det Fjolne som solgte jotunmøyene Fenja og Menja til den danske kong Frode i Lejre – danekongenes kongssete på Sjælland. Trellkvinnene ble satt til å kverne gull for kongen på kverna Grotte. Dette er beskrevet i det mytologiske diktet *Grottesangen*. Ifølge *Grottesangen* skal Fjolne ha levd samtidig med keiser Augustus, det vil si i første århundre f.Kr. og inn i første århundre e.Kr.

Snorre forteller at Fjolne en gang dro på besøk til sin venn kong Frode i Lejre. Det var stelt til stort drikkegilde med et stort mjødkar. Utpå natta måtte Fjolne ut en tur – Snorre betegner ham her som død-drukken. På vei inn gikk han feil, datt i mjødkaret og druknet.

I Tjodolvs dikt i *Ynglingatal* heter det at «*hans bane vart, i vindlaus sjø*».

Ifølge *Ynglingesagaen* ble Fjolne etterfulgt av sin sønn Sveigde som konge i Uppsala.

Referanser
----------

1. ↑  Ynglingesagaen, kap. 11
2. ↑
3. ↑  Odins mange navn
4. ↑  Snorre Sturlason, *Den yngre Edda*, *Skaldskaparmål*, kap. *Frodes mel*
5. ↑
Kart som viser Qullissat på øya Disko, på vestkysten av Grønland
**Qullissat** er en fraflytta by på Grønland. 

Byen ligger på nordsida av øya Qeqertarsuaq (Disko) på Vest-Grønland. Den ble anlagt i 1924 i forbindelse med etableringen av en kullgruve. 

Gruven ble lagt ned, og byen ble fraflyttet i 1972. 

Etter dette har byen hatt en usikker status. Noen hus har i perioder vært leid ut, men byen som sådan blir ikke rengjort og holdt vedlike. Qeqertarsuaq kommune har ikke ansvar for byen, siden den ligger utenfor by- og bygdesonen i kommunen. Dette gjør at byen ikke kan bli brukt til turisme enda, slik mange ønsker. 

21. november 2000 var det et jordras i Paatuut-området på sydkysten av Nuussuaq-halvøya (nordøst for Disko), 40 km vest for Saqqaq. Dette jordraset lagde en flodbølge som skadet flere byer på Nuussuaq-halvøya og øya Disko. Store deler av Qullissat ble også rammet. Kun de husene som lå høyest i byen var uskadet, bl.a. gruvedriftslederens hus, som ble kalt «Slottet».

Kjente personer fra Qullissat
-----------------------------

* Kuupik Kleist, politiker
* Jørgen Poulsen, politiker

Bilder
------

* Gammel vannverk i QullissatGammel vannverk i Qullissat
* Qullissat kirkeQullissat kirke

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
**Qujialingkulturen** (forenklet kinesisk: 屈家岭文化, tradisjonell kinesisk: *屈家嶺文化*, pinyin: *Qūjiālǐng Wénhuà*; 2750–2650 f.Kr.) var en neolittisk sivilisasjon sentrert primært rundt midtre Yangtze i Hubei og Hunan i Kina, for det meste på Jianghansletten. Kulturen etterfulgte Daxikulturen og nådde til det sørlige Shaanxi, nordlige Jiangxi og sørvestre Henan.

Artefakttyper unike for kulturen omfatter keramiske baller og bemalte spinnehjul (*caidao fanglun* 彩陶纺轮); de senere ble videreført av den påfølgende Shijiahekulturen. Gre var også langhalsede
hu-kar (*hú* 壶) med ringfot og høye dou-kar (*dòu* 豆) med ringfot.

Skjelett og gravkar, Hubeis provinsmuseum
Det navnegivende funnstedet i Qujialing ble funnet i fylket Jingshan (京山县) i Hubei. Det ble utgravd fra 1955 til 1957. Retser etter kyllinger, hunder, griser og sauer ble oppdaget på stedet. Rester av fisk ble funnet i ti lagringsgroper. Eggeskallskeramikk (*danketao*, 蛋壳陶) og tripoder ble også funnet der.

Det ble drevet landbruk med japonicaris (粳稻 /*jīngdào*, *Orzya sativa* subspecies *keng*).

Mange av artefaktene er utstilt på Hubeis provinsmuseum.

Referanser
----------

1. ↑  karbondatering, i oppslag i *Cihai, s.1372c.*

Litteratur
----------

* Allan, Sarah (red.): *The Formation of Chinese Civilization: An Archaeological Perspective*, ISBN 0-300-09382-9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Portaler: Litteratur | Kunst

**Ulf Aas** (født 14. september 1919 i Kristiania, død 16. desember 2011) var en norsk tegner og illustratør. Han var særlig kjent som avistegner i Aftenposten.

Biografi
--------

Ulf Aas var sønn av fotballspilleren Macken W. Aas (1891–1960) og ble utdannet ved SHKS der han gikk ett år i bokkunstklassen. Han ble ansatt som reklametegner i A/S Høydahl Ohme reklamebyrå i 1939, men begynte å arbeide som avistegner for Aftenposten fra 1. januar 1948. Han leverte bidrag til avisa helt fram til sin død, blant annet til Per Arne Dahls søndags-betraktninger «Under en åpen himmel». 

Ulf Aas har skildret natur i lyriske stemninger, tegnet teater, ballett og veddeløp, ofte med fokus på bevegelse, reiseskisser og treffsikre, følsomme portretter i en lett og elegant stil gjerne utført med penn og blekk. Han har ellers illustrert over 200 bøker, og teatertegningene omfatter over 2000 forestillinger. Han har hatt sju separatutstillinger og deltatt på en rekke kollektivutstillinger

Ulf Aas ble innjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo da han var 31 år. Han er også innkjøpt av Bergen Billedgalleri, Riksgalleriet og Norsk kulturråd. Aas døde den 16. desember 2011 i en alder av 92 år.

Priser
------

Han mottok Kirke- og undervisningsdepartements pris for barnebokillustrasjoner i 1965. Han har fått Oslo bys kunstnerpris og er kommandør av Tegnerforbundets orden. I 1999 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han har også Deltagermedaljen med rosett for deltagelse i andre verdenskrig.[]

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 10000138[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 2950912, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Ulf\_Aas, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 9dd57a83-8278-44fe-b616-7d8dd3018876, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   «Tegneren Ulf Aas er død - Aftenposten», besøkt 14. februar 2013[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  Aftenposten.no – Tegneren Ulf Aas er død (Av Harald Stanghelle. Publisert og besøkt 16. desember 2011)
7. ↑  Alfsen, Glenny (28. september 2014). «Ulf Aas». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 20. januar 2019.

Kilder
------

* Sturle Scholz Nærø: *Håper stadig å få det til* Aftenposten Kultur 14. september 2009 side 8
* *Ulf Aas 90 år* Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 14. september 2009 side 11

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Ulf Aas i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** KulturNav **·** Discogs
 |
Byprefekturet Qujing (gult) i Yunnan
**Qujing** (kinesisk: 曲靖, pinyin: *Qǔjìng*; Wade-Giles: *Ch'ǔ-chìng*) er en by på prefekturnivå med 5 352 000 innbyggere i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.

Prefekturet har mye industri, og er etter Kunming provinsen Yunnan mest folkerike.

Administrativ inndeling
-----------------------

Byprefekturet Qujing har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 7 fylker (县 *xiàn*).

| Kart | # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2003 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |
| **Distrikter** |
| 1 | Qilin | 麒麟区 | Qílín Qū | 630 000 | 1 442 | 437 |
| **Byfylker** |
| 2 | Xuanwei | 宣威市 | Xuānwēi Shì | 1 320 000 | 6 257 | 211 |
| **Fylker** |
| 3 | Malong | 马龙县 | Mǎlóng Xiàn | 190 000 | 1 751 | 109 |
| 4 | Zhanyi | 沾益县 | Zhānyì Xiàn | 390 000 | 2 910 | 134 |
| 5 | Fuyuan | 富源县 | Fùyuán Xiàn | 670 000 | 3 348 | 200 |
| 6 | Luoping | 罗平县 | Luópíng Xiàn | 540 000 | 3 116 | 173 |
| 7 | Shizong | 师宗县 | Shīzōng Xiàn | 350 000 | 2 858 | 122 |
| 8 | Luliang | 陆良县 | Lùliáng Xiàn | 600 000 | 2 096 | 286 |
| 9 | Huize | 会泽县 | Huìzé Xiàn | 900 000 | 6 077 | 148 |

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Qujing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Qujing – Asia Harvest Arkivert 28. oktober 2010 hos Wayback Machine.
* Fotos fra Qujing i *Panoramio*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Karl «Kalle» Holst** (født 26. november 1930, død 8. juli 2003[]) var en norsk jazzmusiker (tenorsaksofon og klarinett). Han debuterte i skoleband og ble så med i Harry Waagens orkester som var det sentrale jazzbandet i Trondheim mellom 1949 og 1953. Deretter var han aktiv i forskjellige grupper rundt byens jazzklubb (der han også hadde verv), bl.a. i Kjell Johansens kvintett (1955-56), Knut Greger Eriksens orkester (1956), «Modern Swing Septet» (1957) og fra 1958 i Asmund Bjørkens forskjellige besetninger.Han spilte fast med Asmund Bjørken til 1974 og deltok sammen med han ved en rekke Molde-festivaler, var også sporadisk medlem av andre og egne smågrupper.

Fra 70-tallet var hans swingende tenorsax videre å høre i gruppa «Entusijazzme» fra 1978 til 1979 og Bjørn Krokfoss oktett fra 1978 (LP-en «Old news» i 1981). Han medvirket på LP-en «Swingjazz» med Asmund Bjørken og Arvid Genius (1982) og var igjen fra 1992 medlem av Asmund Bjørken sekstett (CD-en «Pot's on» i 1992 og Moldefestival-engasjement i 1993). I 1994 spilte han med en gruppe av unge musikere i Holst/Gutvik kvartett.

Diskografi
----------

* Bjørn Krokfoss Swingoktett: *Old News* (1981)
* Asmund Bjørken & Arvid Genius: *Swingjazz* (1983)
* Odin Records: *Norsk jazz 1960–1980* (1983)
* Asmund Bjørken sekstett: *Pot's On!* (1993)
* Bjørn Krokfoss Swingoktett: *It Don't Mean a Thing...* (1998)
* Herman Records: *Footprints – Jazz in Norway Vol. 5* (2003)

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi fra Jazzbasen
* Diskografi fra Jazzbasen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Stater i De stridende staters tid (Song = Sung)
**Song** (kinesisk: 宋國, pinyin: *Sòng*) var en kinesisk stat i Vår- og høstannalenes tid (770-476 f.Kr.). Dens hovedstad var Shangqiu (商丘). 

Riket ble grunnlagt i det 11. førkristne århundre, etter at hertugen av Zhou (周公) hadde slått ned Wu Geng (武庚). 

I 701 f.Kr. ledet giftemålet mellom fru Yong av Song (宋雍氏) og hertug Zhuang av Zheng, samt fangetakelsen av Zhai Zhong (祭仲), en ledende krigsherre, til at Song ble styrket.

I 651 f.Kr. døde hertug Huan av Song (宋桓公) og overlot styret til hertug Xiang av Song (宋襄公), som hersket frem til 637 f.Kr. Han ble betraktet som overherre av noen, men lyktes ikke i å opprettholde rollen. Han falt etterhvert for staten Chus tropper.

Mozi har referanser til denne staten i kapittelet «Spøkelsers åpenbare eksistens», der han nevner en rekke *Vår- og høstannaler*, inklusive Zhou, Yan og Qi. *Songs vår- og høst-annaler* er ikke blitt bevart.

I 286 f.Kr. ble Song annektert av  Qin.

Dikterfilosofen Zhuangzi og hans venn logikeren Hui Shi stammer fra Song.
**Antarctic Muon And Neutrino Detector Array** (**AMANDA**) er et nøytrino-teleskop som ligger under forskningsstasjon Amundsen-Scott på Sørpolen. Etter ni års drift ble AMANDA i 2005 offisielt en del av det påfølgende prosjektet, IceCube. 

AMANDA består av optiske moduler, hver inneholdende et fotomultiplikatorrør, senket ned i isen i Antarktika på rundt 1500 til 1900 meters dybde. I det siste utviklingstrinnet, kalt AMANDA-II, består AMANDA av et sett på 677 optiske moduler montert i 19 separate lenker som er spredt ut i en grov sirkel med en diameter på 200 meter. Hver lenke har flere titalls moduler og ble plassert ved å «bore» et hull i isen ved hjelp av en varmtvannsslange, senke ned kabelen med de optiske modulene på, og deretter la isen fryse til rundt den igjen. 

AMANDA detekterer nøytrinoer med svært høy energi (50+ GeV) som passerer gjennom jorden fra den nordlige halvkule og treffer dektektorene på vei opp gjennom isen i Antarktis. Nøytrinoet kolliderer med kjernen til oksygen- eller hydrogen-atomer i isen, og produserer et muon og en hadronisk skur. De optiske modulene detekterer tsjerenkovstrålingen fra disse resulterende partiklene, og gjennom analyse av timingen av fotontreffene kan man omtrentlig bestemme retningen til det opprinnelige nøytrinoet med en oppløsning på rundt 2 grader. 

AMANDAs målsetning var et forsøk på nøytrino-astronomi, dvs. å identifisere og karakterisere nøytrinokilder utenom solsystemet. Sammenlignet med underjordiske detektorer som Super-Kamiokande i Japan var AMANDA i stand til å se nøytrinoer med høyere energi, ettersom det ikke var begrenset i volum til en menneskebygd tank. Det hadde imidlertid mye lavere nøyaktighet, på grunn av de midre kontrollerte omgivelsene og større avstand mellom fotomultiplikatorene. Super-Kamiokande kan se i mye større detalj på nøytrinoer fra Sola og de som genereres i jordens atmosfære, men ved høyere energier vil spekteret inkludere nøytrinoer som domineres av de fra kilder utenfor solsystemet. Et slikt nytt bilde av kosmos kan gi viktige spor i letingen etter mørk materie og andre astrofysiske fenomener.

Etter to korte års drift som en integrert del av IceCube, ble AMANDA endelig nedlagt i juli og august 2009.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 17. mars 2010. Besøkt 31. august 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* IceCube nettsted
* Laura Mgrdichian: «AMANDA's First Six Years», physorg.com

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Kupé i en alminnelig standardliggevogn, slik den ser ut i de fleste liggekupeer i Europa
En **liggevogn** er en egen form for jernbanevogn, som oftest brukes i nattog. Herunder tog som har så lang kjørestrekning at det blir for lenge å ligge hele tiden Vognene fungerer som et enklere og også rimeligere tilbud enn sovevogn. Kupeene har normalt seks køyeplasser, tre på hver side av kupédøren. Køyene kan hurtig gjøres om til alminnelige sitteplasser, så passasjerene også kan benytte kupeen på dagtid. 

Plasser i liggevogn er billigere enn i sovekupeer og kan vanligvis kjøpes enkeltvis. Det har ikke vært vanlig å skille mellom kjønn ved plassreservasjon, men etter hvert har jernbaneselskapene valgt i kunne tilby egne damekupeer. Noen tilbyr også familiekupeer, eller at en gruppe på færre enn seks personer som reiser sammen får reservere en hel kupé. 

Vogntypen fikk sitt gjennombrudd i Europa på 1960- og 1970 -tallet i takt med den voldsomme populariteten for Inter-Rail. Mange jernbaneforvaltninger anskaffet slike, men ikke norske NSB. Både svenske og tyske liggevogner har likevel i mange år inntil ca. 2000 trafikkert norske spor, hhv. Oslo-København, Oslo-Stockholm, Narvik-Stockholm og Oslo-Hamburg. 

Interiør sykkelrom i BDcm 61 85 82-90 403-2Sykkelrommet i BDcm 61 85 82-90 403-2, innkjøpt i 2020 til Bergensbanen.
Norske Vy Tog kjøpte i 2020 inn åtte brukte kombinerte, opprinnelig tyske, ligge- og sykkelvogner. Planen var å sette dem inn i fjerntogene både dag og natt på Bergensbanen fra og med sommeren 2021. Vognene er bygget på 1960-tallet, men senere modernisert og ombygget i flere omganger. De har nå seks kupeer, hver med seks passasjerplasser, pluss sykkelrom. 

Nummer og litra på disse er: 

BDcm 61 85 82-90 402-4, BDcm 61 85 82-90 403-2, BDcm 61 85 82-90 404-0, BDcm 61 85 82-90 409-9, BDcm 61 85 82-90 410-7, BDcm 61 85 82-90 411-5, BDcm 61 85 82-90 412-3, BDcm 61 85 82-90 413-1. De to første ankom Oslo i desember 2020. 

Liggevogn ankommet i tog fra Bergen på Oslo S.
Vognene ble satt i trafikk på Bergensbanen fra 12. desember 2021, etter forutgående ombygging og oppgradering i Finland. Nytt litra i Norge er BFWL1. Ny nummerserie i Norge er 234XX der XX er de samme siste sifre som i vognenes opprinnelige nummerering. 

Vognene 

Kupe i innkjøpt liggevogn til Vy Tog.Kupe i vogn BDcm 61 85 82-90 403-2, her rigget som sittevogn.
BDcm 61 85 82-90 410-7 nyankommet Oslo.BDcm 61 85 82-90 410-7 nettopp ankommet Lodalen i Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Couchette cars – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
I sjakk er **dobbeltbønder** to bønder av samme farge som står i samme linje. Slike bønder kan bare oppstå ved at en bonde slår en annen brikke.

Strategisk betydning
--------------------

 Sämischvarianten av Nimzoindisk. Hvits bønder på c3 og c4 er dobbeltbønder. Bonden på a3 er en isolert bonde.

Som regel regnes dobbeltbønder som en svekkelse i stillingen. Dobbeltbønder er ikke i stand til å forsvare hverandre, og kan derfor bli utsatt for angrep. Om dobbeltbøndene er isolerte i tillegg er det en alvorlig svekkelse. I sluttspillet er dobbeltbønder dårligere til å presse frem fribønder enn andre bønder.

Likevel finnes det flere eksempler på at dobbeltbønder kan være gunstige. Ved å påta seg dobbeltbønder åpner man en linje som kan være nyttig for et tårn. I noen situasjoner kan dobbeltbønder ta viktige felt, spesielt i sentrum.

I f.eks Sämischvarianten av nimzoindisk 1.d4 Sf6 2.c4 e6 3.Sc3 Lb4 4.a3 Lxc3+ 5.bxc3 (diagram) har hvit påtatt seg en dobbeltbonde i c-linjen. Bonden på c4 er svært svak og kan ikke lenger beskyttes av en bonde på b3. Den blir gjerne utsatt for angrep med ...Sa5 og ...La6. Likevel gir bonden hvit en åpen b-linje for tårnet og bonden på c3 gir støtte til sentrumsbonden på d4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Mika Kojonkoski** (født 19. april 1964) er en finsk hopptrener og politiker. Han er mest kjent i Norge som landslagstrener for de norske hopperne fra 2002 til 2011.

Idrettsutøver
-------------

Kojonkoski var aktiv som skihopper frem til 1989, men var aldri i nærheten av nivået til Matti Nykänen og de andre beste finske hopperne på den tiden. Hans beste prestasjon i internasjonale mesterskap var 23.-plass i VM i skiflygning i 1985 i Planica.

Idrettstrener
-------------

Som hopptrener skaffet han seg imidlertid raskt et navn. Etter å ha markert seg som juniortrener i Finland, ble han i 1997 hentet til Østerrike der han ble landslagssjef.

I 1999 reiste han hjem til Finland, der han ble landslagssjef, før han tok over de norske hopperne i 2002. Kojonkoski har fått det meste av æren for at de norske hopperne kom tilbake i verdenstoppen etter flere år med svake resultater.

Han fikk PAN-prisen i desember 2007 for sin innsats for den norske hopplandslaget. Siden han startet som langslagstrener, har han plassert norsk hoppsport tilbake i verdenseliten. Mange enkeltseire, med Sigurd Pettersen og Anders Jacobsens seiere i hoppuka (henholdsvis 2004 og 2007) som noen av høydepunktene, samt plassert det norske laget som det beste hopplaget i verden fra 2005 til 2007.

Han har fått frem noen av hoppsportens store navn i denne perioden, i tillegg til personene nevnt over kan man liste opp Lars Bystøl, Roar Ljøkelsøy, Bjørn Einar Romøren, Anders Bardal og Tom Hilde.

Kojonkoski var landslagstrener for Norge ut sesongen 2010/11. Han ble erstattet av østerrikske Alexander Stöckl. I februar 2015 ble Mika Kojonkoski utnevnt til leder for hoppkomiteen i FIS, etter at komiteens forrige leder, Kojonkoskis landsmann Jouko Törmänen, døde i januar.

Politiker
---------

Han er politisk aktiv i det finske Samlingspartiet i hjembyen Kuopio. Han har tidligere uttalt at han etter OL i Torino i 2006 vurderte å satse hundre prosent på en politisk karriere i hjemlandet.[]

Referanser
----------

Kilder
------

* FIS: Mika Kojonkoski new chairman of the Ski Jumping Committee (12. februar 2015)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mika Kojonkoski – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
* (en) Mika Kojonkoski på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Idrettsgallaen: Årets trener |
| --- |
| 
* 2001: Marit Breivik (håndball)
* 2002: Mika Kojonkoski (skihopp)
* 2003: Mika Kojonkoski (skihopp)
* 2004: Marit Breivik (håndball)
* 2005: Peter Mueller (skøyter)
* 2006: Marit Breivik (håndball)
* 2007: Marius Arnesen (alpint)
* 2008: Marit Breivik (håndball)
* 2009: Åsmund Martinsen (friidrett)
* 2010: Ståle Solbakken (fotball)
* 2011: Egil Kristiansen (langrenn)
* 2012: Petter Løvberg (svømming)
* 2013: Egil Gjelland (skiskyting)
* 2014: Håvard Tjørhom (alpint)
* 2015: Alexander Stöckl (skihopp)
* 2016: Johan Flodin (roing)
* 2017: Leif Olav Alnes (friidrett)
* 2018: Gjert Ingebrigtsen (friidrett)
* 2019: Leif Olav Alnes (friidrett)
* 2020: *ikke utdelt*
* 2021: Leif Olav Alnes (friidrett)
* 2022: Thorir Hergeirsson (håndball)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Light Tank Mk VI** var en britisk lett stridsvogn produsert av Vickers-Armstrongs. Den ble utviklet mens Storbritannia rustet opp, og brukt under andre verdenskrig. Den var en lett stridsvogn, mest beregnet på oppklaring.

Varianter
---------

Mk VIOriginalen, bare 91 bygget.
Mk VIAFlere forbedringer, de største på hjulopphenget og kjøling av motor. 85 ble bygget.
Mk VIBMer forbedringer, igjen på kjølingen. Brukt også av indiske styrker. 850 ble bygget.
Mk VICByttet ut Vickers mitraljøser med Besa. 130 ble bygget.

Andre kjøretøyer basert på Mk VI-chassis
----------------------------------------

Light Tank AA Mk I og Mk IIDisse var mobilt luftvern utstyrt med et elektrisk tårn med fire BESA 7,92 mm mitraljøser og kom i to varianter – **Light Tank AA Mk I**, som var basert på Ligh Tank Mk VI, og **Light Tank AA Mk II**, som var basert på Light Tank Mk VIB. Disse hadde samme bestykning, men Light Tank AA Mk II hadde et mer romslig og bedre organisert tårn.

Galleri
-------

* Lett stridsvogn Mk.VIA fra 3. King's Own Hussars.Lett stridsvogn Mk.VIA fra 3. King's Own Hussars.
* Lett stridsvogn AA Mk I.Lett stridsvogn AA Mk I.
* Lett stridsvogn Mk VIBLett stridsvogn Mk VIB
* Vickers lett stridsvogn Mk VIC ødelagt 27. mai 1940 i Sommesektoren.Vickers lett stridsvogn Mk VIC ødelagt 27. mai 1940 i Sommesektoren.
* Vickers lett stridsvogn i ørken, 1940Vickers lett stridsvogn i ørken, 1940

Portal: Andre verdenskrig
**William John «Bill» Cleary jr.** (født 19. august 1934 Cambridge i Massachusetts) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.

Cleary vant en olympisk sølvmedalje i ishockey i vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det amerikanske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak Sovjetunionen. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. USA vant fire kamper og tapte en, 0-4 til Sovjetunionen i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks.

Fire år senere, i vinter-OL 1960 i Squaw Valley ble han olympisk mester i ishockey. USA vant alle fem kampene i finaleserien som besto av seks lag. Canada ble nummer to og Sovjetunionen kom på tredjeplass.

Cleary ble også verdensmester i ishockey 1960, OL-turnering i Squaw Valley var også det 27. verdensmesterskapet i ishockey. Han deltok i fire verdensmesterskap, i tillegg til OL-turneringene som også var verdensmesterskap, VM 1957 og 1958.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Gull **Gull** i ishockey USAs flagg USA
* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

VM-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Gull **Gull** i ishockey USAs flagg USA
* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Sølv Sølv i ishockey USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   www.eliteprospects.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.hockeydb.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.hockeydb.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   articles.chicagotribune.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   sportsillustrated.cnn.com[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   www.boston.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) William Cleary – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) William Cleary – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) William Cleary – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) William Cleary – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Dobang** (eller **Tobang**) var en privat militær enhet som eksisterte i kongedømmet Goryeo. Den ble organisert som en privat livvakt for Gyeong Dae-seung. Etter militærkuppet i Guryeo i 1170 overtok Goryeos militærregime den reelle makta i landet. I regimets første år ble general Lee Go drept av general Lee Euibang som igjen ble drept av Jeong Gyeon. Jeongs far, Jeong Jung-bu (鄭仲夫) ledet generalens opprør. Jeong Jung-bu var regimets leder inntil han ble avsatt av Gyeong Dae-seung.

Gyeong Dae-seung var den nest siste generalen før medlemmer av Choe-familien overtok og konsoliderte regimets og familiens makt. Etter å ha merket den store personlige risikoen hans forgjengere hadde tatt, organiserte Gyeong Dae-seung en personlig livvakt bestående av 100 soldater, kjent som Dobang. Disse fulgte generalen hele tiden. Dobang ble oppløst etter Gyeong Dae-seungs død, men ble gjenopprettet av Choe Chung-heon kort etter at han ble regimets leder. Choe bygde ut styrken og delte enheten i seks enheter (Yuk-beon) som ble kjent som Yuk-beon Dobang. Dette gjorde det mulig å rotere vaktene. Etter at Choe Lee tok makta, ble hans privare hær kjent som «indre Dobang» (Nae Dobang) og «ytre Dobang» (We Dobang).

Portal: Korea
***Lightiella monniotae*** er en art av krepsdyr, som lever på bunnen i havet. Dette er en art i slekten *Lightiana*, som inngår i familien Hutchinsoniellidae i den høyere gruppen av Cephalocarida. Dette er alle anatomisk arkaiske krepsdyr.

Cephalocarida-artene har en langstrakt, 2–4 mm lang leddet kropp med stort hode. Hovedkroppen (thorax) består av 10 ledd. I likhet med andre krepsdyr har de grenete bein, bare de første antennene er enkelt-leddede. Andre antennepar er plassert bak hodet også hos voksne Cephalocarida (ikke bare hos larvene), og dette er enestående blant krepsdyr og bestemmer denne gruppen som distinkt fra andre krepsdyr.
lenketittel

Referanser
----------

1. ↑  Robert D. Barnes, *Invertebrate Zoology*, Holt-Saunders International 1982, side 672. ISBN978-0-03-056747-6.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lightiella monniotae* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Lightiella monniotae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Lightiella monniotae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Bussulykken på Ljøsne** skjedde på Ljøsne i Lærdal ca. klokka 17.15 den 24. mai 1978. I en skarp sving på veien som i dag er europavei 16 mistet en semitrailer flere sponplater da den møtte en turistbuss. Platene traff bussen og mange av passasjerene. 7 personer omkom i ulykken og like mange ble alvorlig skadet.

Traileren fra Firda Billag kom fra Gjøvik og var på vei til Førde med sponplater. Samtidig var bussen fra Winge Reisebureau på vei opp Lærdalen til Tyin med 28 amerikanske turister, guide og sjåfør. På vei inn i den såkalte Ove-svingen på Ljøsne fikk hengeren på traileren en liten sleng og kom litt for langt inn på veien. Hengeren ble sneiet av bussen som kom imot. Lastestroppene som holdt sponplatene på hengeren ble slitt av, og flere plater falt av hengeren og traff bussen. Platene knuste vinduene på bussens venstre side og traff passasjerene med stor kraft.

Bussjåføren kom fysisk uskadd fra ulykken. Trailersjåføren ble dømt for uaktsomhet og fikk 30 dager betinget fengsel og måtte betale 1000 kroner i bot og 500 kroner i saksomkostninger.

Kilder
------

* NRK: For 35 år sidan vart sju personar drepne her - Kristen Olav hugsar det som om det var i går (29. september 2013)
* Firda Folkeblad: Fæl ulukke i Lærdal i går (s. 2, 25. mai 1978, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Kartvisning Vis alle koordinater  : OSM eller | WikiMap
Dome C på Antarktisplatået
**Antarktisplatået** (også kalt **Sydpolplatået** og **Polarplatået**, på norsk gjerne kalt **Kong Håkon VII Vidde**) er et stort område sentralt på det antarktiske kontinent. Området inkluderer Sydpolen og strekker seg over 1000 km i østlig retning innover Dronning Maud Land og Australian Antarctic Territory. Platået ligger gjennomsnittlig på om lag 3000 moh. Kombinasjonen av områdets høyde og breddegrad medfører at Antarktisplatået har klodens laveste temperaturer.

Platået ble oppdaget av Robert Falcon Scott på Discovery-ekspedisjonen i 1903, mens Ernest Shackleton var førstemann på selve polplatået under Nimrod-ekspedisjonen i 1909 og navnga det *King Edward VII Plateau*. Roald Amundsen navnga sydpolsletta *Kong Haakon VII's vidde* til ære for kong Haakon da han nådde Sydpolen som førstemann 14. desember 1911. Ingen av disse navnene har senere blitt internasjonalt akseptert, men det norske navnet har en viss bruk i Norge – selvfølgelig med et ikke lite snev av nasjonal stolthet. Se nedenfor.

Det ligger en rekke forskningsstasjoner her:

| Navn | Land | Etablert | Bemannet | Beliggenhet | Koordinater |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Amundsen-Scott | USAs flaggUSA | 1957 | Permanent | Den geografiske sydpolen | 89°59′51″S 139°16′22″Ø |
| Concordia | Frankrikes flagg FrankrikeItalias flagg Italia | 2005 | Permanent | Dome C | 75°06′S 123°20′Ø |
| Dome Fuji | Japans flaggJapan | 1995 | Permanent | Valkyrjedomen | 77°19′01″S 39°42′12″Ø |
| Kunlun Station | Kinas flaggKina | 2009 | Sommer | Dome A | 80°25′01″S 77°06′58″Ø |
| Vostok | Russlands flaggRussland | 1957 | Permanent | Nær den geomagnetiske sydpolen | 78°28′S 106°48′Ø |

«Kong Håkon VII Vidde»
----------------------

Roald Amundsen ga Antarktisplatået navnet «Kong Håkon VII Vidde» da han som førstemann nådde polpunktet den 14. desember 1911 (opprinnelig *Kong Haakon VII's vidde*). Navngivningen ble meddelt kong Haakon VII i brevs form, og Amundsen gjorde også krav på området som norsk besittelse. Dette kravet ble senere avvist av den britiske regjering, i det man hevdet at Ernest Shackleton allerede i 1909 hadde vært oppe på polplatået og tatt dette i besittelse for Storbritannia, da under navnet *King Edward VII Plateau*. Nimrod-ekspedisjonen nådde lengst syd på 88°23'S, 180 km fra polpunktet før de måtte vende om. Det norske kravet ble ikke gjentatt, men deler av området ligger innenfor sektoren som senere ble erklært som norsk Dronning Maud Land. Hverken det norske eller britiske navnet fikk gjennomslag, og det internasjonalt anerkjente navnet for polområdet er Antarktisplatået.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Kong Håkon VII Vidde *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
* South Polar Plateau SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Storbritannia). Katalognr. 13735

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
Må ikke forveksles med toclutchgir.
**Dobbeltclutching** er en måte å skifte gir på med en bil med manuell girkasse. Metoden innebærer å trykke inn clutchen, ta bilen ut av gir til giret står i fri, gi gass så turtallet på motoren øker og ta clutchen ut og inn igjen mens giret står i fri. Giret settes deretter i nytt gir og clutchen tas ut. 

For å forklare hva som skjer må man tenke seg motorakslingen med svinghjulet som er ene siden av clutchen. Denne går så fort som motorens turtall bestemmer. Akslingen mellom clutchen og girkassa roterer også så fort som bilens turtall bestemmer, men når både clutch er frikoblet og giret er i fri roterer denne fritt og kan miste rotasjonen. Akslingen fra girkassa til hjulene følger rotasjonen som tilsvarer rotasjonen i hjulene og farta bilen har.

Synkronisering i girkasser
--------------------------

Synkroniseringen i moderne girkasser består av friksjonsringer som virker når girstanga føres inn mot et gir. Da vil akslingen mellom clutch og girkasse settes i samme rotasjonshastighet som den vil få i det giret girstanga er på vei mot. Når tannhjulene i girkassa møtes har de nesten samme hastighet og bilen går inn i nytt gir uten problemer.

Hvis synkroniseringen virker dårlig, vil det være lett å gire til høyere gir, siden akslingen mellom clutch og girkasse da skal ha langsommere rotasjon, tilsvarende det reduserte motorturtallet med høyere gir. Dette kommer av at akslingen vil miste noe rotasjonshastighet når den er frikoblet. 

Når man girer ned til et dårlig synkronisert gir, må rotasjonen i akslingen mellom clutch og girkasse økes, forholdsvis like mye som motorturtallet økes ved lavere gir, om ikke tannhjulene skal treffes med ganske forskjellig hastighet. Denne økningen av rotasjonshastighet oppnås med dobbeltclutchingen siden turtallet på motoren økes og clutchen kobles / pedalen slippes ut mens giret står i fri. Da økes rotasjonshastigheten på akslingen mellom clutch og girkasse ved hjelp av motoren.

Moderne girkasser har synkroniserte gir som gjør dobbeltclutching overflødig. Siden første gir nesten kun brukes fra stillestående, kan det være dårlig synkronisering for første giret også på nyere biler. Hvis man kjører sakte og skal gire til første giret kan det derfor være nødvendig å dobbeltclutche. På mange biler fra 60-tallet kunne det være nødvendig også å dobbeltclutche ned i 2. gir. På eldre biler uten synkronisering kunne det også være nødvendig å dobbeltclutche opp i gir, og man måtte alltid dobbeltclutche ved skifte til lavere gir.

Se også
-------

* Usynkronisert girkasse
**Hakk i plata** er et uttrykk fra grammofonplatetiden. Når det oppstod hakk eller småskader på grammofonplatene, ble armen på platespilleren stående å hakke eller hoppe på samme sted i rillen (lydsporet), slik at samme korte lyd-bit ble gjentatt og gjentatt. Uttrykket *hakk i plata* brukes gjerne som metafor for det å gjenta, terpe på eller mase om det samme poenget, for eksempel i en diskusjon.

Teknikk
-------

Lyden fra en grammofonplate oppstod ved at en grammofonstift fanget opp vibrasjoner fra innspilte variasjoner (ujevnheter) i en fin rille. Stiften fulgte denne rillen som gikk i spiral fra ytterst innover på platen. Ble det hakk, gjorde stiften et hopp og landet oftest i sporet utafor. Dermed gjentok hakket seg etter en kort bit sang og/eller musikk – og fortsatte med det til noen fikk stoppet eller flyttet stiften forbi hakket.

Hakk i plata er nesten like gammelt som den første 78-platen, men problemene økte sterkt da nye og lettere pick-uper tok over. Også nyere vinylplater er utsatt for det samme.

Uttrykket brukes i overført betydning om personer som regnes som for sterkt opptatt av noe, slik at det preger deres omgang med andre, og altså har: hakk i plata.
Den katlske sognekirken, *Santo Niño de Bustos*.

**Bustos** (*Bayan ng Bustos*) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Bulacan.

Historie
--------

Bustos var del av Baliuag som en barrio i den spanske kolonitiden. Den ble atskilt fra Baliuag etter en tragisk ulykke i omkring 1860. Det var en regnfull søndag, og en gruppe troende fra Bustos la på vei med spedbarn i armene til kirken San Augustin i Baliuag for å la dem døpe der. De omkom da deres *planceta* (en båt) kantret mens de krysset den strie elven Angat som var ekstra stor og strid på grunn av været. Folk i Bustos bad om å få bygge sin egen sognekirke for å slippe å krysse den tidvis farlige elven på kirkevei. Dedikasjonen av kirken til Jesusbarnet (*Sto. Niño*) var motivert av de druknede barna.

Bustos fikk formelt status som egen by den 29. april 1867; barrioene Bonga Mayor og Bonga Menor ble integrert i den.

Byen fikk sitt navn etter Jose Pedro Perez de Busto[s], en gruveingeniør fra Villaviciosa i Asturias i Spania, som var høyre hånd til Simón de Anda y Salazar, og ble utnevnt til *teniente general alcalde* (provinsguvernør) av Bulacan.

Barangayer
----------

Bustos deles inn i 19 barangayer.

|  |  |
| --- | --- |
| * Bonga Mayor
* Bonga Menor
* Buisan
* Camachilihan
* Cambaog
* Catacte
* Liciada
 | * Malamig
* Malawak
* Poblacion
* San Pedro
* Talampas
* Tanawan
* Tibagan
 |

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *folketellingen 2020*. Filippinenes statistikkbyrå. 7. juli 2021.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 26. april 2019. Besøkt 26. april 2019.
4. ↑
5. ↑  Barangays in Bustos 2018 Philippine Standard Geographic Code (PSGC)

Kilder
------

* 2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority

Billedgalleri
-------------

* 
* Borgermester Arnel MendozaBorgermester Arnel Mendoza

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Quo vadis*** er en historisk roman av den polske forfatter Henryk Sienkiewicz, første gang utgitt i 1896.

Tittelen er latin og betyr «Hvor går du hen?» Den hentyder til Johannesevangeliet kapittel 13, vers 36, såvel som til legenden fra det apokryfe skriftet *Peters gjerninger* hvor apostelen Peter under en flukt fra Roma i et syn ser Jesus og spør ham: *«Quo vadis, Domine?»* (Hvor går du hen, Herre?).

Sienkiewicz' roman foregår i Roma under Keiser Neros forfølgelser av den spredte kristne menighet og skildrer kjærligheten mellom den unge kristne kvinnen Lygia og den romerske offiser Marcus Vinicius, som nylig er kommet seirende fra England. Konfrontert med det enkle, kristne levesett og åndelige kraft sammenlignet med den romerske verdslige dekadente luksus, velger Marcus Vinicius kristendommen.

Henryk Sienkiewicz ble tildelt Nobelprisen i litteratur i 1905, vesentlig på bakgrunn av boken.

Film
----

Romanen er filmatisert minst syv ganger. Den mest kjente versjonen er *Quo Vadis (film fra 1951)* med Robert Taylor som Marcus Vinicius og Deborah Kerr som Lygia.

Eksterne lenker
---------------

* *Quo vadis?* (på engelsk)
* *Quo vadis?* Arkivert 27. februar 2005 hos Wayback Machine. (på polsk)

Portal: Litteratur


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |