recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lot**, flertall *lotter*, er overgangen mellom kjøl og stevn i mange robåter.

De fleste robåter har en buet planke, et *lot*, mellom kjølen og stevnen foran og bak. Andre navn på lot, er *lås*, *løt* og *løte*. Det sies at ordet lot henger sammen med det gammelnorske *(undir-)hlutr*, som også betegner et buet trestykke.

Skjøtene mellom kjøl og lot og lot og stevn er gjerne såkalte skråskar, og er ofte så nøyaktig utført at de er vanskelige å se. Derfor blir lotet gjerne oversett når man betrakter buen på en båtstevn.

Et lot kan stikke mer eller mindre ut fra båtbordene, og ha ulik bue, også på båter av samme type, ja, til og med båter fra samme båtbygger. Både tilfeldigheter (for eksempel buen i lot-emnene) hos den enkelte båtbygger, og krav fra båtkjøperen, kan påvirke dette. En båt med den sterkeste buen nederst på lotet og/eller ekstra bredt lot, sies gjerne å være «sid i lotet», ha «sidt lot». Et annet uttrykk som brukes, er at båten er «lobeit» eller «luvbeit», i betydningen av at forskipet tar godt tak i sjøen, og at båten derfor både er logjerrig, og seiler godt på bidevind. At en båt er lobeit, kommer ofte av at den nettopp er «sid i lotet».

Litteratur
----------

* Arne Emil Christensen: *Gamle norske trebåter. Bind VI.* 1992.
* Bernhard Færøyvik: *Vestlandsbåtar*. 1987.
Egil Monn-Iversens orkester og Sølvi Wang på "Den norske swingklubb".
**Den Norske Swingklubb** var en selskapsklubb for jazzmusikk som ble dannet høsten 1945. Klubben ble som en rekke andre jazzestablissementer stiftet rett etter andre verdenskrig, og da først med navnet *Swing* – men ble raskt døpt om til *Den Norske Swingklubb*. Klubben ble en stabil arbeidsplass for jazzmusikere gjennom siste halvdel av 1940-årene. Klubben ble ledet av impresarioen Lasse Gerlyng, og swingklubbens husorkester ble ledet av den da 19-årige pianisten, Egil Monn-Iversen. Husorkesteret var i 1947 en sekstett, men økte til i 15 musikere i 1949. Store musikkarrangementer ble holdt ved klubben; eksempelvis ble det høsten 1949 arrangert et større jazztreff med musikk fra tre scener samtidig.

Klubben ble et startsted for mange musikere. Nye storband fikk prøve seg, da under ledelse av musikere som Alf Søgaard, Hans Backe, Pete Brown og Leiv Flisnes. Den Norske Swingklubb ble også et av de stedene der Sølvi Wang startet sin musikalske karriere.

Referanser
----------

1. ↑  «Jazzbasen - Jazzhistorie 1940-50». Besøkt 23. november 2011.
2. ↑  Steinar Kristiansen (17. mars 2010). «Jazzen etter 1950 - Preludium med impulser». UIO: Institutt for musikkvitenskap. Besøkt 23. november 2011.
3. ↑  «Sølvi Wang - utdypning (NBL-artikkel)». Store norske leksikon. Besøkt 23. november 2011.
***Priognathus*** er en slekt av barkflatbiller som lever under barken på døde trær. De er derfor ganske flate. På grunn av deres skjulte levevis ser man dem sjelden. Slekten omfatter bare én kjent art fra Nord-Amerika.

Utseende
--------

En liten, avlang og flat, blankt brunsvart bille, beina brune. Antennene er perlekjede-formede og omtrent så lange som hode + pronotum. Hodet er rundet med litt framstående kjever og små, rundet utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, innsnevret ved roten, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, tett og ganbske kraftig, ikke radvis punkterte.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg under barken på døde trær, og også de voksne billene finner man sjelden utenfor dette habitatet. Larvene av slekten *Pytho* spiser av innerbarken, mens de av slekten *Priognathus* lever av sevjelaget. Noen av artene lever i de nordlige barskogene (taigaen), og habitatet de lever i gjør at de vanskelig kan unnslippe svært lave temperaturer. Det er vist at billene overlever at væsken mellom cellene fryser (ekstracellulær frysing), men de kan også unngå frysing ned til temmelig lave temperaturer. Barkflatbillene er avhengige av god tilgang på død ved, og noen arter blir derfor truet av moderne skogbruk.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **barkflatbiller**, Pythidae Blanchard, 1845
					- Slekten ***Priognathus*** LeConte, 1850
						* *Priognathus monilicornis* (Randall, 1838)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Priognathus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Priognathus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Priognathus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Priognathus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Se også bilfergen «Lote»
Lotsberg og Lotsbergsfjellet over Lote  Foto: C. Hill, 2007 
**Lote** er et område i Stad kommune i Nordfjord. I området ligger ferjeleiet mellom Anda og Lote, et sentralt knutepunkt der europavei 39 krysser Nordfjord. 

Over Lote ligger gårdene Lotsberg i bratt terreng mot fjellet.

Området lå tidligere som del av Gloppen kommune, og folket soknet til Vereide kirke. Etter at Lotetunnelen åpnet ble avstanden til Nordfjordeid kortere, men kommunegrensene ble flyttet til midt i Nordfjorden og Eid kommune tok over Lote og Hennebygda først i 1992.

Skriveformen med h, Lothe, er vanlig brukt som etternavn for personer fra bygda.

Kommunikasjon
-------------

Fra ferja går europavei 39 vestover langs Lotestranda til Lotetunnelen og videre mot Nordfjordeid. Mot øst går fylkesvei 698 via Hennebygda og Randabygda og Hopland mot Stryn. Veien her har fått navnet *Panoramaveien* på grunn av utsikten fra veien som er lagt høyt over Nordfjorden.

Referanser
----------

1. ↑  
«Panoramavegen - ei reise langs fjorden». gloppen.kommune.no. 6. juli 2007. Arkivert fra originalen 13. oktober 2006. Besøkt 6. november 2009.  *PDF-fil*

Eksterne lenker
---------------

* www.nordfjordpanorama.no Arkivert 20. juli 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Marguerite MacIntyre** (født 11. mai 1965) er en amerikansk skuespiller. Hun spilte i sitt første skuespill da hun var 16.

MacIntyres TV-roller omfatter både komedi og drama. Blant hennes mange roller er *Seinfeld*, hvor hun spilte en tonedøv deltaker i Miss America, *Ally McBeal*, *Veronica's Closet* og ABC's *Pizzagjengen*. Hun hadde også en fast rolle i dramaserien *The Shield*, og har hatt gjesteopptredener på blant annet *ER*, *The Practice* og *The Pretender*. Hun har også, fra 2006 til 2009, hatt en av hovedrollene, som Nicole Trager, i serien *Kyle XY*. MacIntyre hadde også en gjesteopptreden i serien *The Mentalist* som Heather Prentiss i episode 15 (Scarlett Fever) i første sesong. Hun spilte en fast rolle som sheriff Forbes på The CW-serien *The Vampire Diaries, men Sherrif Forbes døde i sesong 6.*

MacIntyre har en Bachelor of Fine Arts fra University of Southern California, og har også studert ved Londons Royal Academy of Dramatic Art.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0532880[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Marguerite MacIntyre, actress, at IMDb.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marguerite MacIntyre på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Marguerite MacIntyre på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Marguerite MacIntyre på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Marguerite MacIntyre hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Marguerite MacIntyre hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata
* - BuddyTV

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Den Norske Forening** (DNF) var en nasjonalistisk organisasjon som ble stiftet i 1991 av Torfinn Hellandsvik, Kaare Ruud og Odd Lønø. Organisasjonens hovedformål var å begrense/stoppe innvandring til Norge. Organisasjonen hadde sterke bånd til DDF (Den Danske Forening) helt siden stiftelsen. DNF ble av mange oppfattet som rasistisk da flere av dens medlemmer også hadde tilknytning til Hvit Valgallianse. DNF ble nedlagt i 2004, samme år som Hellandsvik døde.

Organisasjonen var i 1995 arrangør av det meget medieomtalte møte på Godlia Kino. Det ble på samme tid kjent at foreningens leder, Hellandsvik, var en av rådgiverne for Øystein Hedstrøms arbeid med forslaget om innvandringsregnskap.

Stiftelsesmøtet ble holdt på Helsfyr Hotell, og ble innledet av professor dr. jur. Ole Hasselbalch (leder av Den Danske Forening), som orienterte om DDFs virksomhet. Sosialøkonom Jacob Aall orienterte om Folkevekst og verdens matvareforsyning. Tre stortingsrepresentanter (Finn Thoresen, Vidar Kleppe og Jens Marcussen) var tilstede og deltok i paneldebatten etterpå.

Den Norske Forening må ikke forveksles med foreningen i København av samme navn. Den Norske Forening (DNF) i København ble opprettet i 1863 og er politisk uavhengig. Foreningen er et tradisjonsrikt samlingssted for nordmenn og venner av Norge i Danmark.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladartikkel 9. mai 1997
2. ↑  «Ga rasister gjennomslag». *Morgenbladet*. 20. september 2006. Arkivert fra originalen 12. september 2021. Besøkt 23. desember 2021.
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Fortsatt FRP-kontakt med rasister (Dagbladet, 1997)
**Cessna A-37 Dragonfly** er et amerikansk to-seters lett angrepsfly utviklet av Cessna Aircraft Company. A-37 er en versjon av treningsflyet T-37 Tweet, og fløy første gang 22. oktober 1963 som **YAT-37D** ( en konvertert T-37B ).

Utvikling og varianter
----------------------

I 1966 fikk Cessna en kontrakt med det amerikanske flyvåpenet om å konvertere 39 T-37B til **A-37A Dragonfly**, disse ble evaluert i Vietnam fra 1967 og senere overført til Sør-Vietnam. A-37A skilte seg fra T-37 blant annet med sine kraftigere motorer, to General Electric J85-GE-5 turbojetmotorer, 8 våpenstasjoner under vingene, en innebygd 7,62 mm GAU-2 gatling-mitraljøse, vingetipptanker, pansring og oppgradert avionikk.

**A-37B Dragonfly** hadde et forsterket skrog og kraftigere motorer i form av to General Electric J85-GE-17A turbojetmotorer med en skyvekraft på 12,7 kN hver. A-37B ble levert fra 1968 og ble brukt av både det amerikanske flyvåpenet og Sør-Vietnam under Vietnamkrigen. 130 A-37B ble utstyrt med avionikk for observasjon og ildkontroll under betegnelsen **OA-37B**. I alt 577 A-37B og OA-37B ble produsert, og flyet er i tillegg blitt levert til flyvåpnene i Chile, Colombia, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Peru, Sør-Korea og Urugay. I mange av disse flyvåpnene er flytypen fremdeles i operativ tjeneste.

Spesifikasjoner
---------------

Cessna A-37
A-37B
Installasjonen av GAU-2 7,62 mm gatling-mitraljøsen er i nesen til A-37 Dragonfly

| Tekniske data | A-37B |
| --- | --- |
| Mannskap | 2 |
| Lengde | 8,93 m |
| Vingespenn | 10,93 m |
| Høyde | 2,71 m |
| Vingeareal | 17,1 m² |
| Nettovekt) | 2 817 kg |
| Maksimal lastet vekt) | 6 350 kg |
| Motor | 2× General Electric J85-GE-17A turbojetmotorerhver med en skyvekraft på 4,56 kN |
| Ytelser |  |
| Topphastighet | 816 km/t |
| Marsjhastighet | 787 km/t |
| Rekkevidde (med drivstoffreserver) | 1 630 km |
| Bestykning |  |
| Intern | 1× GAU-2 7,62 mm gatling-mitraljøse |
| Våpenlast | Opptil 1 860 kg |

Eksterne lenker
---------------

* Cessna A-37 Dragonfly (Super Tweet)

| * v
* d
* r
Amerikanske angrepsfly (A-serien etter 1962-reformen) |
| --- |
| Douglas A-1 Skyraider **·** North American A-2 Savage **·** Douglas A-3 Skywarrior **·** McDonnell Douglas A-4 Skyhawk **·** North American A-5 Vigilante **·** Grumman A-6 Intruder **·** Vought A-7 Corsair II **·** Boeing AV-8 Harrier II **·** Northrop YA-9 **·** Fairchild-Republic A-10 Thunderbolt II **·** Cessna A-37 Dragonfly | USAs flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Antioquia** er et departement nordvest i Colombia som grenser til nabodepartementene Córdoba, Sucre, Bolívar, Santander, Boyacá, Caldas, Risaralda og Chocó. I nord ligger Atlanterhavet.

Antioqia er en av 32 delstater i Colombia. Antioqia er den nest største delstaten med 5 682 000 innbyggere fordelt på 124 kommuner med 10 større bysentere.

Departementshovedstaden Medellín ble stiftet 2. mars 1616 av Fransico de Herrera. Medellin er lokalisert i Aburradalen omkring elven rio Medellin. I 2005 hadde byen 2,2 mill. innbyggere og vel 3,3 mill. innbyggere med forsteder. Medellin er en av Colombias største kulturelle sentra, med blomsterfestival i august, «Feria las flores», og tyrefektningsfestival i januar, «Feria Taurino».

Medellin har et industrisentrum med en del elektro- og tekstilindustri. Den årlige tekstilmessen Colombiatex arrangeres i Medellin.

Medellin har 2 flyplasser som eneste by i Colombia. Medellin har også bygd ut t-bane (Metro) som dekker forstedene lenger nord og sør i Aburradalen. Denne er koblet med en hengebane opp en av de bratte fjellsidene (Metrocable).

Viktige naturressurser er olje og kull samt jern, bauxitt, bly, platina, sølv og gull. Innenfor jordbruk dyrkes det mye kaffe og bananer. 

Nasjonalparken Las Orquídeas er en stor attraksjon i departementet.

Referanser
----------

1. ↑  «PROYECCIONES DE POBLACIÓN». Departamento Administrativo Nacional de Estadística.
2. ↑  «Antioquia, Colombia - South America». colombia-sa.com. Besøkt 13. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Antioquia Department – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Colombias departementer |
| --- |
| Amazonas **·** Antioquia **·** Arauca **·** Atlántico **·** Bolívar **·** Boyacá **·** Caldas **·** Caquetá **·** Casanare **·** Cauca **·** Cesar **·** Chocó **·** Cordoba **·** Cundinamarca **·** Distrito Capital de Bogota **·** Guainía **·** Guaviare **·** Huila **·** La Guajira **·** Magdalena **·** Meta **·** Nariño **·** Norte de Santander **·** Putumayo **·** Quindío **·** Risaralda **·** San Andrés y Providencia **·** Santander **·** Sucre **·** Tolima **·** Valle del Cauca **·** Vaupés **·** Vichada | Colombias flagg |
| ISO 3166-2:CO |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Paul Thalheimer** (født 1884 i Heilbronn, død 1948) var en tysk maler og grafiker som fremstilte hovedsakelig kristelige motiver.

Leimen, St. Katharina
Han studerte kunst ved akademiene i Stuttgart og München, og slo seg ned i München (1908) for det meste av livet. Deltok i Münchener Sezession og ble en ledende skikkelse foruten å delta i utstillinger.

Etter første verdenskrig fikk han mange oppdrag med kirkeutsmykninger, foruten at han laget fargesterke tresnitt med gammeltestamentlige emner. Han ble oppnevnt til professor i 1928 – og erklært entartet i 1937. To av hans verk ble beslaglagt.

Hans kanskje største oppdrag var å dekorere veggene rundt høyalteret i *St. Karls kirke* i Nürnberg. Der brukte han tynn maling løst opp i kasein for å beholde steinstrukturen i veggene og samtidig få fram figurene han fremstilte.

Referanser
----------

1. ↑   RKDartists, «Paul Thalheimer», RKD kunstner-ID 232844[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Benezit Dictionary of Artists, Benezit-ID B00181385, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   rkd.nl, besøkt 22. august 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 27. august 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Beslag:

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Piezoelektrisitet** er et naturfenomen der elektriske ladninger blir produsert ved at et materiale bestående av krystaller blir påført press. Jacques og Pierre Curie oppdaget i 1880 den såkalte piezoelektriske effekten (av gr. piezein; «å presse», «å klemme») i enkelte krystallinske mineraler.

Prinsipp
--------

 En piezoelektrisk krystall generer strøm under press 
Når krystaller blir utsatt for press, oppstår det en elektrisk polarisering, dvs. en oppsamling av elektrisk ladning i den ene enden av krystallet. Den resulterende elektriske spenningen varierer proporsjonalt med trykkintensiteten. Den samme egenskapen er observert når man utsetter krystallet for strekk, men med en resulterende motsatt spenning. Man kan følgelig bruke piezokrystaller til å generere vekselstrøm, ved at man vekselvis komprimerte og strakk krystallet. Senere eksperimenter har vist at prosessen faktisk er reverserbar. Ved å tilføre vekselspenning får man krystallene til å vekselvis ekspandere og trekke seg sammen.

Bruksområder
------------

Piezoelektriske omformere er forbløffende enkle, og har et absolutt minimum av bevegelige deler. De kan dessuten gjøres utrolig effektive (opptil 90% konvertert energi), og dette gjør det mulig å konstruere svært kompakte apparater. Bl.a. ble piezoteknikk benyttet i tidlige trådløse fjernkontroller, før infrarødt lys ble tatt i bruk. I musikalsk sammenheng ble prinsippet først og fremst utbredt i form av miniatyrmikrofoner og pick-up'er til platespillere. Bruksområdene av piezoelektrisitet i dag er først og fremst innen ultralyd, sonar, sensorteknologi, motortenningssystemer, enkelte blekkskrivere og alarmer (f.eks. i røykvarslere).

Se også
-------

* Akustiske overflatebølger og Piezoelektrisitet

Kilder
------

* Piezoelektrisitetens historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC **·** NKC
 |
Denne artikkelen omhandler the 1930-tallets flyselskap British Airways Ltd.  For the dagens selskap med lignende navn, se British Airways.

En Junkers Ju 52 fra British Airways Ltd. utstilt på RAF Museum Cosford
**British Airways Ltd** var et privat flyselskap som opererte i Europa. Det ble stiftet i oktober 1935. som **Allied British Airways**, ved en sammenslutning av «Spartan Air Lines» og «United Airways». Det overtok også «Hillman's Airways», tok navnet British Airways Ltd og opererte fra flyplassen Heston (Gatwick var på det tidspunkt ikke bygget ut.) Selskapets logo var en løve med vinger.

Fra starten hadde selskapet ulike flytyper, som DH84, DH86A og Spartan Cruiser, Konkurransen innen den europeiske luftfarten gjorde det nødvendig å se etter mer moderne og importerte fly. Det ble anskaffet nederlandskbygde Fokker F.VII og tyskbygde Junkers Ju 52, Rutenettet ble videreutviklet, og snart kunne selskapet betjene ruter til Paris, Lille, Köln, Amsterdam, Hannover, Hamburg, København, Malmö og Stockholm.

Selskapet anskaffet senere Lockheed L-10 Electra og forlenget rutenettet til Ungarn og Polen. Under kontrakt med Luftfartministeriet ble det foretatt en prøveflyvning til Bathurst på Afrikas vestkyst. Selskapet vurderte da å starte en ny flyrute over Sør-Atlanteren til Sør-Amerika. I mai 1939 ble det satt igang en rute til Lisboa. Selskapet ønsket å fly til Madrid, men Spanias diktator Franco ville ikke gi British Airways landingsrettigheter der.

British Airways Ltd var ingen konkurrent til Imperial Airways som fløy til fjerntliggende destinasjoner i det britiske Imperium. Imperial Airways på sin side mottok subsidier fra den britiske regjering og brukte britisk-bygde, ofte utdaterte, fly. Kort etter utbruddet av andre verdenskrig ble Imperial Airways og British Airways Ltd slått sammen til et statseid nasjonalt selskap – British Overseas Airways Corporation (BOAC).

British Airways Limited vil kanskje først og fremst bli husket for at det var selskapets nye Lockheed-maskinen som landet på Heston flyplass med den britiske statsminister Neville Chamberlain etter at han hadde møtt Adolf Hitler for samtaler om det som er blitt kjent som Münchenavtalen. På fotografier av Chamberlain i flydøren rett etter landing kan man tydelig se navnet «British Airways» og selskapets logo på flykroppen. Dette var anledningen da Chamberlain viftet med et papirark og skal ha sagt at nå ville det bli «Fred i vår tid» («Peace in Our Time»).

Navnet British Airways skulle dukke opp i gjen 35 år senere da BOAC og British European Airways ble slått sammen i et selskap.

Referanser
----------

1. ↑
**Paul Speratus**, (født 13. desember 1484 i Schwaben, død 12. august 1551 Marienwerder, nå Kwidzyn) var en tysk, katolsk prest som forlot den katolske kirke og sluttet seg til Martin Luther.

Prestetjeneste
--------------

Speratus studerte teologi i Freiburg im Breisgau, Paris og Wien og ble doktor i teologi, men også i jus og filosofi. Han ble utnevnt til keiserlig pfalzgreve. Før han konverterte til reformasjonen i 1520 var han fra 1514 til 1520 prest i Salzburg, så noen måneder i Dinkelsbühl i Bayern. I 1520 kom han til Würzburg som stiftspredikant. 

Her sluttet han seg til reformasjonen og måtte flykte fra byen etter at han hadde oppgitt sølibatet og giftet seg. Under en preken i Stefansdomen i Wien 12. januar 1522 angrep han igjen sølibatet, og etter den ble han ekskommunisert som kjetter. Han reiste videre til Iglau i Mähren, hvor hans tanker falt i god jord og han fikk et embete av byrådet, men biskopen av Olmütz sørget for at han ble fengslet og dømt til å bli brent på bål. Han ble imidlertid benådet etter å ha lovet å forlate landet.

Fra 1523 var han i Wittenberg og hjalp Luther med litterært arbeid. i 1524 ble han kalt til hoffpredikant i Königsberg. Senere ble han en av de første biskopene i Pommern, hvor han ble boende til han døde.

Salmedikter
-----------

Speratus var en stor salmedikter. Allerede i Luthers første salmesamling, Achtliederbuch fra 1524, finner vi tre salmer av Speratus. I *Norsk Salmebok* og *Norsk salmebok 2013* finner vi Guds Sønn er kommet til oss ned. Den var også i *Landstads reviderte salmebok* (nr. 512) og i *Nynorsk Salmebok* (nr. 827).

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118751875, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Salzburgwiki, Salzburgwiki ID 24182[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Ökumenisches Heiligenlexikon, Ökumenisches Heiligenlexikon ID P/Paul\_Speratus.html[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id speratus-paul, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Heinz Vonhoff: *Es ist das Heil uns kommen her. Auf den Spuren des Paul Speratus*. (= Steinkopf-Bücherei; Bd. 20). Steinkopf, Stuttgart 1984, ISBN 3-7984-0460-7
* Ivar Holsvik: *Salmediktere i våre salmebøker*. Aschehoug, Oslo 1950 side 12

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Catholic-Hierarchy **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Hymnary
 |
***Drymonia obliterata*** er en sommerfugl som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Denne grå arten, som er knyttet til bøk, finnes i Norden bare på halvøya Djursland på det østlige Jylland i Danmark.

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 33 – 43 mm), nokså kraftig, grå spinner uten noen særlig slående kjennetegn. **Hodet** er nokså lite, antennene er fjærformede hos hannen og kamformede (med korte tenner) hos hunnen, nesten halvparten så lange som forvingen. **Brystet** er kledt med lange, brungrå hår, med noen mørkere streker. **Bakkroppen** er kledt med korte, brune hår. **Forvingen** er avrundet trekantet, nokså bred, lyst grå. Den har to lyse siksak-tverrbånd, området mellom disse er gjerne en tanke mørkere enn resten av vingen. Ved fremkanten nær vingespissen er det en kileformet, brunsvart flekk. **Bakvingen** er ensfarget grå med et utydelig, lyst tverrbånd. Larven er naken, grønn med seks gule striper på ryggen og sidene.

Levevis
-------

Denne arten krever bøkeskog med store, høystammede trær. Larven lever på bøk (*Fagus sylvatica*) men kan trolig også finnes på eik. De voksne sommerfuglene flyr om kvelden i mai – juli. Hannene kommer gjerne til lys. Etter paringen legger hunnen 175 – 250 egg på undersiden av blader, for det meste høyt oppe i bøkekronene. Larvene er utvokste i august – september, de kryper da ned på bakken og spinner seg inn i en hvit, tynnvegget kokong, der de forvandler seg til en puppe som overvintrer, noen ganger to ganger.

Utbredelse
----------

Denne arten finnes bare i Europa, fra de nordlige delene av Den iberiske halvøy østover gjennom Mellom-Europa til Kaukasus og Armenia. Den finnes på Alpenes sørskråninger, men mangler nesten helt ved Middelhavet. I Norden finnes det bare en isolert forekomst på halvøya Djursland i Danmark.

Kilder
------

* Hydén, N. Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Drymonia obliterata* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Drymonia obliterata* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Drymonia obliterata* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Drymonia obliterata* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Drymonia obliterata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Drymonia obliterata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Danail Andonov Petrov** (russisk: Данаил Андонов Петров; født 5. februar 1978 i Plovdiv) er en bulgarsk landeveissyklist. Han syklet for det profesjonelle kontinentallaget Caja Rural. Han har vært profesjonell syklist siden 2001.

Meritter
--------

2001
3.-plass, Nasjonalt mesterskap landevei
6. etappe, Volta ao Portugal
2002
10. etappe, Volta ao Portugal
4. etappe, GP de Minho
2004
Sammenlagt + 3. etappe, Volta ao Alentejo
1. etappe, Troféu Joaquim Agostinho
3.-plass, Nasjonalt mesterskap landevei
Circuito de Nafarros
Alcobaça
2005
3.-plass sammenlagt + 3. etappe, Troféu Joaquim Agostinho
2006
Troféu Sergio Paulinho
Sammenlagt + 3. etappe, Trophée Joaquim Agostinho
2. etappe og etappe 5b, Tour de Bulgarie
2.-plass, Nasjonalt mesterskap landevei
2008
3. etappe, GP Internacional CTT Correios de Portugal
1. etappe, Troféu Joaquim Agostinho
6. og 7. etappe, Tour de Bulgarie
2009
2.-plass sammenlagt, GP Internacional CTT Correios de Portugal
Sammenlagt + 1. etappe, Silven
2010
2. etappeseiere + sammenlagt, Volta a Tras os Montes e Alto Douro
Bulgarias flagg Nasjonal mester landevei
2011
Bulgarias flagg Nasjonal mester landevei
3. etappe, Tour of Isparta
2012
Bulgarias flagg Nasjonal mester landevei
3.-plass sammenlagt, Tour of Turkey

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Danail Petrov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Danail Petrov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Danail Petrov – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Danail Petrov – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Danail Petrov – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Danail Petrov – Cycling Quotient Rediger på Wikidata
***Prosopocoilus lafertei*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En stor (hannene 40-75 millimeter), kraftig, blank, svart hjortebille. Dekkvingene kan være svarte (underarten *hasterti*), rødbrune (underarten *lafertei*) eller svarte med brunrød kant (underarten *moineri*). Store hanner har lange, kraftige kjever som har en eller to tenner ved roten og flere små, runde tenner i spissen. Andre former har kortere, knivformede mandibler med eller nesten uten tenner på innersiden. Hodet er stort og bredt, uten påfallende kjøler eller knøler, pannen foran bredt, U-formet innbuktet med et trekantet framspring i midten. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Undersiden er svart med gulaktige flekker bak mellomhoftene og på sidene av hvert bakkroppsledd. Hunnen er mindre og mer bred og oval enn hannen, uten forstørrede kjever, blank og svart, farget som hannen. Hodet er tett og kraftig punktert.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på Salomonøyene, Vanuatu og Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cladognathini*
						* Slekten *Prosopocoilus* Westwood, 1845
							+ Underslekten *Prosopocoilus* (i snever forstand)
								- ***Prosopocoilus lafertei*** (Reiche, 1852)
									* ***Prosopocoilus lafertei hasterti*** (Boileau, 1912) - Bougainville, noen ganger regnet som en egen art
									* ***Prosopocoilus lafertei lafertei*** (Reiche, 1852) - Vanuatu, Ny-Caledonia, Lifu
									* ***Prosopocoilus lafertei moineri*** (Lacroix, 1971) - Malaita

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* (en) *Prosopocoilus lafertei* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Prosopocoilus lafertei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Prosopocoilus lafertei* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* (en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Høy bildefrekvens** (engelsk: *high frame rate*, forkortet **HFR**) kan vise til filmformater hvor bildefrekvensen er raskere enn det som er industristandard for det gitte bruksområdet. Et vanlig eksempel er **48fps** for digital film som innebærer at det vises 48 stillbilder per sekund istedenfor industristandarden 24. Når enkelbildene i en film blir avspilt i rask rekkefølge, vil de gi publikum en illusjon av sammenhengende bevegelser og «levende bilder».

Høy bildefrekvens i 3D
----------------------

Høy bildefrekvens i 3D (HFR 3D) er 3D-film med høy bildefrekvens (48 bilder per sekund). Den doblede bildefrekvens skal forbedre opplevelsen og kvaliteten av 3D-opptak ved at bildene blir klarere og tydeligere, og raske bevegelser og panorering blir mindre hakkete og slørete og dermed mer virkelighetstro. Kritikere har på den annen side hevdet at raskere filmfrekvens fører til så avslørende skarpe og lyse bilder at «kinofilmuttrykket» går tapt, det vil si at opptakene mer ser ut som skuespillere og kunstige rekvisitter i et filmstudio eller en TV-produksjon enn scener fra en kinofilm med mettede farger og rikere lyssetting. En bildefrekvens på 48 bilder per sekund kan også føre til at filmbevegelsene til å begynne oppleves som «fort film». Tilhengere av teknikken har da forsvart den med at filmfrekvensen krever tilvenning hos publikum.

Formatet ble tatt i bruk første gang i Peter Jacksons spillefilmtrilogi om *Hobbiten* i 2012. Andre filmskapere som har sagt de vil bruke høy bildefrekvens for opptak til 3D-filmene sine, er James Cameron for planlagte oppfølgere til kinosuksessen *Avatar* og Andy Serkis for filmatiseringa av George Orwells *Animal Farm*.

Referanser
----------

1. 1 2  filmweb.no 2012: *Hobbiten: 48fps*
***Prosopocoilus cardoni*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En middelsstor (hannene ca. 30 millimeter), kraftig, blank, rødbrun til svart hjortebille. Hannens kjever er korte og kraftige, vanligvis sagtakkede på innersiden og tilspisset. Hodet er stort og bredt, slett uten kjøler eller knøler, pannen bredt U-formet innbuktet foran, med en oransje "tunge". Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Hode og forkropp er tett og fint punkterte, dekkvingene blanke med spredt punktering. Undersiden og beina er samme farge som oversiden.

Levevis
-------

Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt fra India i vest til Vietnam i øst.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Cladognathini*
						* Slekten *Prosopocoilus* Westwood, 1845
							+ Underslekten *Prosopocoilus* (i snever forstand)
								- ***Prosopocoilus cardoni*** Didier, 1927

Eksterne lenker
---------------

* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* (en) *Prosopocoilus cardoni* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Prosopocoilus cardoni* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* (en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Hans-Georg Beyer** (født 3. september 1956), tysk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Beyer ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han var med på det østtyske laget som vant håndballturneringen for menn foran Sovjetunionen og Romania. Øst-Tyskland vant fire kamper og spilte uavgjort 14-14 mot Ungarn i gruppespillet. De vant gruppe-A og var dermed kvalifisert for finalen. I finalen møtte de Sovjetunionen som vant gruppe-B. Finalen, som ble spilt 30. juli 1980, endte med østtysk seier med 23-22. Beyer spilte fem kamper i håndballturneringen og scoret fjorten mål.

Han er bror til Gisela Beyer og Udo Beyer.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - **Gull** i håndball menn Øst-Tysklands flagg Øst-Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans-Georg Beyer – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Hans-Georg Beyer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Hans-Georg Beyer – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
*Se også Evterpe (gresk:* Hun som gleder*), i gresk mytologi en av de ni musene.*
**Euterpe** var navnet på et musikkselskap som Edvard Grieg, Rikard Nordraak og Chr. Fr. Emil Horneman stiftet i København i 1865. Dansken Horneman var initiativtaker og hovedstifter. De ønsket å lage en arena for å fremføre ny musikk, særlig av nordiske komponister.

Herved fikk de unge komponistene et forum for de verkene som den meget dominerende Niels W. Gade ikke ville oppføre i det selskapet han ledet, det ellers dominerende *Musikforeningen*. Horneman og hans venner mente at det danske musikklivet var stivnet og behersket av en enkelt smaksdommer – Gade. *Euterpe* ble som eksponent for samtidens unge musikk forløper for flere viktige konsertforetagender på 1900-tallet. 

Euterpe fungerte bare noen få år. Til gjengjeld stiftet Horneman allerede i 1874 sammen med Otto Malling *Koncertforeningen*, hvis repertoar kom til å omfatte betydelige utenlandske verker samt verker av en rekke unge danske komponister.
Denne artikkelen omhandler tidsskriftet.  For det generelle begrepet for besjeling og personifikasjon, se prosopopeia.
***Prosopopeia*** er navnet på et litterært tidsskrift som blir utgitt og redigert av mastergradsstudenter
tilknyttet Institutt for lingvistiske, litterære og estetiske studier ved Universitetet i Bergen. Tidsskriftet ble startet i 1993 og kommer ut med fire nummer i året. Tidsskriftet blir gitt ut med støtte fra Norsk kulturråd og Studentsamskipnaden i Bergens kulturstyre.

Målsettingen for tidsskriftet er å skape debatt i de akademiske og intellektuelle miljøene. *Prosopopeia* tar imot tverrfaglige bidrag, anmeldelser, intervjuer, artikler, essays, debattinnlegg og skjønnlitterære bidrag. Bidragsyterne spenner fra nye studenter til mer erfarne kritikere, akademikere og skjønnlitterære forfattere.[] Tidsskriftet tar imot bidrag på alle skandinaviske språk og engelsk.[] *Prosopopeia* selges i Bergen, Oslo, Moss og København, eller via bestilling og abonnementer. []

Tidligere redaksjonsmedlemmer og/eller bidragsytere fra tidsskriftets oppstart frem til i dag inkluderer Nils-Øyvind Haagensen, Christine Hamm, Henning Hagerup, Øyunn Viken, Arild Linneberg, Anne Helene Guddal og mange flere.

Noen temaer
-----------

* Neste nummer av Prosopopeia utkommer i april og har fått temaet «Øyet».
* I desember 2016 utkom et nummer med tema «Gjøn».
* I august 2016 utkom et dobbeltnummer med tema «Verdensveven».
* Våren 2016 utkom et nummer med tema «Historiens slutt».
* Våren 2013 utkom dobbeltnummeret #1-2 med tema «Antikken» og #3 som hadde tema «Dyr»
* Våren 2012 utkom et dobbeltnummer om romantikken, blant annet med et essay skrevet av Henning Hagerup
* Høsten 2011 handlet tidsskriftet om viktige bøker
* *Prosopopeia* #2-3 2010 Fra innholdet:
	+ Henrik Ueland om Stig Sæterbakkens tredjestedspoetikk
	+ Torstein Krossnes om filosofisk nihilisme
	+ Carina Elisabeth Beddari intervjuer Anders Johansson
	+ Kjersti Aarstein intervjuer Hans Jacob Ohldieck: Meningen med litteraturvitenskap
* *Prosopopeia* #1 2010 hadde tema «Det fremmede».

Eksterne lenker
---------------

* Tidsskriftets hjemmeside
**Storfjordsambandet FV60**, er et foreslått veiprosjekt med mål om ferjefri veg mellom Ålesund og Sykkylven/Stranda. Selve kryssingen av Storfjorden er beregnet å koste noen[*bør utdypes*] milliarder kroner. Forslaget innebærer kryssing av Storfjorden med en 2,5 km kilometer lang bru fra Glomset i Ålesund kommune til Sandvika i Sykkylven. Fjorden er 500 meter dyp her. Hvis tårnene kan stå på maksimalt 100 meters dyp, må det bli en hengebru med minst 2200 meter spenn. Alternativt kan det bli en flytebru som ligner Nordhordlandsbrua. Prosjektet er omtalt i Nasjonal transportplan. En eventuell utbygging vil erstatte dagens ferjesamband Sykkylven-Magerholm og dette ventes å redusere den gjennomsnittlige reisetiden med 15 minutter. Dersom resten av strekningen oppgraderes i tillegg vil kjøretiden mellom Ålesund og Grodås blir redusert med rundt en halv time. Ferjene Sykkylven–Magerholm fraktet i 2016 i gjennomsnitt 3300 kjøretøy i døgnet og er det femte mest trafikkerte sambandet i Norge.[]

Oppgradering av hele strekningen Ålesund-Grodås vil gi en samfunnsøkonomisk gevinst på opp mot 10 milliarder kroner.[]

Ideen er å finne ei bruløsning som kan realiseres.

Referanser
----------

1. ↑  Vestre, Trond (28. august 2015). «Evnen til å bære seg selv blir avgjørende for Storfjordsambandet». *NRK*. Besøkt 28. oktober 2020. «For næringslivet er det viktig få plass både et brusamband over Storfjorden og tunnel mellom Sykkylven og Stranda, sier direktøren for møbelprodusenten Ekornes, Olav Holst-Dyrnes.»

Se også
-------

* Ferjefri E39

Eksterne lenker
---------------

*
***Dolly gjør karriere*** (original tysk tittel: *Dolly macht Karriere*) er en tysk komedie fra 1930, regissert av Anatol Litwak.

Handling
--------

Dolly Klaren livnærer seg selv ved å arbeide i en hattebutikk. Men hun drømmer egentlig om å bli en berømt artist og skuespiller på teater. Hun er nær venn med den like talentfulle og mislykkede musikeren Fred, som bare ler av Dolly når hun forteller ham om teater-planene hennes. I mellomtiden sliter den lokale teater-sjefen Silbermann med å finne en passende kandidat til hovedrollen til ett nytt teaterstykke, etter at den forrige stjernen sviktet ham.

Silbermann anerkjenner talentet i Dolly, og går med på å gi henne rollen i hans nyeste stykke. For å gjøre den unge og uerfarne kvinnen litt mer interessant for publikum, starter Silbermann også rykter om at Dolly var elskerinnen til den adelige hertugen Eberhard von Schwarzenburg.

Rolleliste
----------

* Dolly Haas - Dolly Klaren
* Oskar Karlweis - Fred Halton
* Grete Natzler - Mariette
* Vicky Werckmeister - Orelly
* Alfred Abel - greve Eberhard
* Herman Blass - O.W. Pietsch
* Kurt Gerron - Silbermann
* Paul Kemp - Jack
* Theo Lingen - Conny Coon
* Gustl Gstettenbaur - gutt

Referanser
----------

1. ↑  «Filmtilsynets database» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dolly gjør karriere* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Dolly gjør karriere* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Dolly gjør karriere* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (de) *Dolly gjør karriere* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Dolly gjør karriere* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Randalen** (lulesamisk: *Ruovat*) er et svensk-norsk dalføre. Den norske delen ligger i Rana kommune i Nordland fylke, og den svenske delen ligger i Arjeplog kommune i Norrbottens län. Dalen begynner ved Andfjellneset der Dunderlandsdalen deler seg i Randalen og Virvassdalen. Randalens øverste områder ligger i fjellområdet øst for Tromberget nær Vindelälvens kilder. Randalselva renner gjennom hele dalen. 

Fra Randalens begynnelse ved Andfjellneset løper dalen først oppover i nordøstlig retning. Ved Randalsvollen kommer Gubbeltåga nordfra ned fra Saltfjellet, og dalen som Randalselva renner i, bøyer av mot sørøst. Den skogbevokste delen av dalen ovenfor Randalsvollen kalles *Sør-Randalen*. En 7 km lang anleggsvei gjennom Sør-Randalen fører frem til en demning som sperrer Randalselvas løp. Fra demningen ledes mesteparten av vannet i Randalselva i tunnel via Kallvatnet til Akersvatnet. Fra demningen fortsetter dalen i sørøstlig retning innover fjellet forbi Tromberget, hvor den igjen kalles bare Randalen.

Sør-Randalen utgjør ikke den søndre del av dalen langs Randalselva. Snarere synes navnet å være oppstått fra en gammel navneforveksling hvor Randalen strakte seg opp til Saltfjellet langs Gubbeltåga. Den egentlige Randalen øst for Randalsvollen, som ligger sør for den feilaktige Randalen langs Gubbeltåga, ble dermed omdøpt til Sør-Randalen.

Nordlandsbanen og Europavei 6 følger Randalen fra Andfjellneset oppover til Randalsvollen.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Den norske navneformen Randalen og den lulesamiske navneformen Ruovat ble godkjent av Statens kartverk 23. november 1984.

Referanser
----------

1. ↑  «Randalen, Ruovat». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 8. november 2016.
2. ↑  «Sør-Randalen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 8. november 2016.
3. ↑  BD15 Nasafjället, Fjällkartan 1:100 000, Lantmäteriet, Gävle 2012
4. ↑  *Kunnskapsforlagets Store Norgesatlas*, Oslo 1996. Kart i målestokk 1:250 000.
Hanoi Hilton på et flyfoto fra 1970
**Hanoi Hilton** var det ironiske økenavnet som amerikanske krigsfanger gav Hỏa-Lò-fengselet (vietnamesisk: *Hỏa Lò* = glødende ovn) i Hanoi i Vietnam.

Historie
--------

Fra fengselet i 1973
Det var franskmennene som bygde fengselet i 1904. Det var særlig i bruk for politiske fanger, og det ble utført tortur der. Franskmennene kalte det *Maison Centrale* – et vanlig navn for fengsler i Frankrike.

Under Vietnamkrigen benyttet nordvietnameserne Hỏa-Lò-fengselet for amerikanske krigsfanger. Uttrykket *Hanoi Hilton* ble alment utbredt i vesten etter at filmen *Hanoi Hilton* ble produsert i 1987.

Hanoi Hilton var kun ett av flere fengsler som den nordvietnamesiske hær holdt krigsfanger i. Det ble utført avhør og tortur i fengselet. 

I dag er en liten del av fengselet omgjort til museum. Størsteparten av det ble revet for å gi rom for en skyskraper.

Kjente fanger
-------------

### I fransk kolonitid

Utdypende artikkel: Fransk Indokina

* Lê Duẩn
* Trường Chinh
* Nguyễn Văn Cừ
* Nguyễn Văn Linh

### Under Vietnamkrigen

Utdypende artikkel: Vietnamkrigen

* Joseph Kittinger
* John McCain
* James Robinson Risner
* James Stockdale

Litteratur
----------

* Robert Coram: *American Patriot : The Life and Wars Of Colonel Bud Day*. Little, Brown and Company, ©2007. ISBN 0316758477, ISBN 9780316758475
* Jeremiah A Denton og Ed Brandt: *When Hell Was In Session*. Readers Digest Press, distributed by Crowell, 1976. ISBN 0883491125, ISBN 9780883491126, ISBN 0935280006, ISBN 9780935280005
* Eugene B. McDaniel: *Scars and Stripes*. Harvest House Publishers, May 1980. ISBN 0-89081-231-4
* James Robinson Risner: *The Passing of the Night: My Seven Years as a Prisoner of the North Vietnamese.* Random House, ISBN 0345336771, ISBN 978-0345336774
Carlyle-sirkelen for *x2 - sx + p = 0* når *p > 0*.
**Carlyle-sirkelen** brukes til å gi en geometrisk løsning av andregradsligningen. Dessuten kan den benyttes til konstruksjon av regulære mangekanter.

Allerede i det banebrytende arbeid *La Géométrie* viste Descartes at røttene til andregradsligningen *ax2 + bx + c = 0* kunne noen ganger finnes ved en geometrisk konstruksjon. Men denne metoden ga ikke løsningene i det generelle tilfellet.

En forbedret fremgangsmåte ble funnet omtrent to hundre år senere av Thomas Carlyle. Han viste at koeffisientene i ligningen kunne brukes til å definere to punkt. De utgjør endepunktene til en diameter i en sirkel hvis skjæringspunkt med *x*-aksen er de søkte røttene til ligningen. Denne sirkelen har siden båret navnet til Carlyle.

Konstruksjon
------------

Den generelle andregradsligningen kan skrives som *x2 - sx + p = 0* hvor *s = - b/a* og *p = c/a*. Ved å betrakte punktene *A = (0,1)* og *B = (s,p)* som endepunktene til en diameter i en sirkel, kan denne konstrueres. I et kartesisk koordinatsystem er ligningen for sirkelen *x(x - s) + (y - 1)(y - p) = 0*. Den har skjæringspunkt med *x*-aksen som finnes ved her å sette *y = 0*. Dermed fremkommer andregradsligningen slik at dens røtter er gitt ved skjæringspunktene *x1* og *x2*.

Da potensen til punktet *O* i figuren er *Ox1⋅Ox2 = x1x2 = OA⋅OB' = p* og skjæringspunktene ligger symmetrisk om sirkelens sentrum *M*, må man også ha at *x1 + x2  = s*. Disse sammenhengene mellom røttene er i overensstemmelse med den algebraiske løsningen

{\displaystyle x\_{2,1}={s \over 2}\pm {\sqrt {{s^{2} \over 4}-p}}}
Andregradsligningen kan derfor uttykkes ved nullpunktene som *x2 - sx + p = (x - x1)⋅(x - x2) = 0*. Når *p > 0* ligger begge røttene på samme side av origo som i figuren. Dette er hvor Descartes' metode kan benyttes. I det motsatte tilfellet *p < 0* ligger punktet *B* under *x*-aksen, og røttene har motsatte fortegn. En forutsetning for at de er reelle, er *s2 > 4p*. Hvis denne betingelsen ikke er oppfylt, vil sirkelen ikke skjære *x*-aksen og begge røttene er komplekse.

Litteratur
----------

* B. Bold, *Famous Problems of Geometry and How to Solve Them*, Dover Books, New York (1982). ISBN 0-486-24297-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
**Storflaumen i 1860** eller **ofsen** som den også ble kalt, var en ekstremflom som fant sted på Østlandet og hadde en flomtopp mellom 15. og 18. juni i 1860. Flommen var ikke like ødeleggende som Storofsen i 1789, men vannstanden var mange steder større eller tett opp mot den. Ifølge NVE hadde flommen et volum på 3-4 ganger Storofsen i deler av Glomma. Minst tolv personer skal ha mistet livet. Flommen kan ha vært på nivå med en 500-årsflom.

Flommen kom som følge av at det var uvanlig mye snø i fjellet vinteren 1859/1860. Da snøsmeltingen sto på som verst, falt det også store mengder regn, noe som førte til ekstremflom og store oversvømmelser mange steder på Østlandet. På den måten minnet den om Vesleofsen i 1995, mens Storofsen i større grad var en regnflom. Buskerud var spesielt ille utsatt, og menneskeliv gikk tapt, sammen med husdyr og bruer.

Også deler av Sverige hadde storflom. Faluån ødela en stor del av bebyggelsen langs elvebredden, og vannstanden i Siljan steg til 3 m over det normale.

Se også
-------

* Flom

Referanser
----------

1. ↑  NVE (2008). *Hydrologisk månadsoversikt - September 2008*. Noregs vassdrags- og energidirektorat, Oslo.[*død lenke*] Besøkt 2013-05-20
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. oktober 2011. Besøkt 19. februar 2016.