recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Estadio Nacional Julio Martínez Prádanos** (mest kjent som **Estadio Nacional de Chile**) er Chiles nasjonalstadion. Det befinner seg i området Ñuñoa i hovedstaden Santiago. Det er det største stadionanlegget i landet, og har etter renoveringen i 2009–2010 en offisiell kapasitet på 49 000 tilskuere. Det er en del av et større sports-kompleks som også inneholder tennisbaner, svømmebasseng og et moderne treningssenter.

Byggingen startet i februar 1937, og innvielsen fant sted den 3. desember 1938. Arkitekturen er basert på Olympiastadion i Berlin. 

Stadionet ble beryktet etter at det i 1973 ved statskuppet ble brukt av Augusto Pinochet og hans junta til å «oppbevare» og torturere motstandere av kuppet og regimet. Av denne grunnen nektet Sovjetunionen å spille VM-kvalifiseringskamp i fotball her.

Mest kjent er stadionet for verdensmesterskapet i fotball i 1962 da fem kamper, inkludert bronsefinalen og finalen ble spilt der. Det er også hjemmebanen til fotballklubben Universidad de Chile. Flere evenementer er blitt arrangert her, som for eksempel veldedighetsarrangementer, politiske møter og ikke minst konserter med blant annet store artister som David Bowie, Eric Clapton, Kiss, The Rolling Stones, Metallica, Michael Jackson, Paul McCartney, Madonna, Roger Waters, Guns N' Roses og U2 for å nevne noen.

Panorama av Estadio Nacional

Referanser
----------

1. ↑  VG.no - VM-historien 1974: Terrorfrykt

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Estadio Nacional de Chile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Estadio Nacional de Chile – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Verdens fotballtempler-Chile
* Comisión Nacional sobre Prisión Política y Tortura Arkivert 26. januar 2010 hos Wayback Machine.
* National Commission on Political Prison and Tortures (Engelsk Google-oversettelse av ovennevnte artikkel)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
«***Jul på Kjølstad***» er et skillingstrykk med ukjent tekstforfatter og komponist.

Teksten
-------

**1.**På Kjølstadgården lyser det til gilde, dit kommer alle dit som bare ville  

Fut, lensmann, doktor, prest og mangen mindre gjest,  

og kanene de stanser foran trammen for nå tura de jula med gammen.  

  

**2.**Inn tramper tykke mannfolk i tulupper, i forverkskåper søte røde tupper,  

her står vi nå på rad og Kjølstad'n smiler glad,  

være hjertelig velkommen alle sammen, for nå tura vi jula med gammen.  

  

**3.**Hør fela spiller opp, nå børjer dansen, og inn av døra triner Lensmann Hansen  

han fører opp en vals så alle strekker hals,  

så rusler de nå etter alle sammen for nå tura de jula med gammen.  

  

**4.**Og fenalår og griselabb og skinker står duftende og lokkende og vinker,  

så slåes døren opp og dansen sier stopp,  

ja vær så artig sier madammen, for nå tura vi jula med gammen.  

  

**5.**Og fullmakta hos skriveren står ved bordet, han harker lett og griper modig ordet,  

for kvinnen å en skål, vårt lengselsfulle mål  

og Kjølstadn går så rundt og skjenker drammen for nå tura vi jula med gammen.  

  

**6.**Og Hannestad og Stangeby og Johnsen, de lurte seg så sakte inn til ponsen,  

og først en dundrabeis og etterpå en sveis,  

så flår de stakkars Galterud fra Drammen får nå tura de jula med gammen.  

  

**7.**Men Galteruden blir sint å slår i bordet: Du kikka jo i korta, ja du gjorde,  

og flasker, glass og krus, alt slår han i bardus,  

og Johnsen dratta midt i ponsedammen for nå tura de jula med gammen.  

  

**8.**Og midt i verste jubelen og latteren frir fullmakta til vesle skriverdatteren  

oh frøken svar meg ja akk gjør mitt hjerte glad,  

og Petra svarte både ja og amen for nå tura de jula med gammen.  

  

**9.**Når klokka blir så seks på morrakvisten, da reiser Kjølstaden brått seg opp på whisten,  

man skjønner det er slutt her nytter ingen prutt  

ja takk for dagen her var moro jammen, for nå tura de jula med gammen.  

  

**10.**Og siden i den mørke skog av graner det lyder munter bjelleklang fra kaner  

i tredve reamur hver dame med sin fyr  

i fotposer så varme holder sammen for nå tura de jula med gammen.

Kilder
------

* Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
Kokospalme har en pantropisk utbredelse
Florarikene
**Pantropisk** er et begrep som brukes i biogeografien for en utbredelse som omfatter alle tropiske områder.

Dyr med pantropisk utbredelse er for eksempel ormepadder og sjøkyr. Viktige pantropiske plantefamilier er palmer, konglepalmer, laurbærfamilien, pepperfamilien, Dilleniaceae, pasjonsblomstfamilien, kattostfamilien, myrtefamilien, Combretaceae, sumakfamilien, fagerblomstfamilien, orkidéfamilien, Sapindaceae, Annonaceae, Lecythidaceae, Loganiaceae, Melastomataceae, Ochnaceae, balsamfamilien, sapodillefamilien, ibenholtfamilien, mahognifamilien, akantusfamilien, Proteaceae, Malpighiaceae, Phyllanthaceae, Clusiaceae, vortemelkfamilien, trompettrefamilien, myrkonglefamilien, Marantaceae og ingefærfamilien.

Det **neotropiske** området omfatter i dyregeografien Amerika fra sørlige Mexico og Karibia til sørspissen av Sør-Amerika. I plantegeografien er det neotropiske florariket litt mindre ettersom de kjølige områdene lengst sør regnes til det antarktiske florariket.

Det **palaeotropiske** florariket omfatter i plantegeografien de tropiske områdene i Afrika og Asia inkludert øyer som Madagaskar, Sri Lanka, Sundaøyene, Filippinene, Ny-Guinea og Ny-Caledonia og de fleste mindre øyene i Det indiske hav og Stillehavet. New Zealand regnes noen ganger hit, men oftere til det antarktiske florariket.

De tropiske delene av Australia regnes i dyregeografien til den australasiatiske sone og i plantegeografien til det australske florariket.

Litteratur
----------

* O. Gjærevoll (1992). *Plantegeografi* (2 utg.). Tapir. s. 54–61. ISBN 82-519-1104-4.
* A. Takhtajan (1986). *Floristic Regions of the World* (PDF). Oversatt av T.J. Crovello og A. Cronquist. University of California Press. ISBN 0-520-04027-9.
***Jødehat?*** (***Hashmatsa***, engelsk: ***Defamation***) er en dokumentar fra 2009, av prisvinnende filmskaper Yoav Shamir. Filmen utforsker antisemittisme og spesielt oppfattelsen av antisemittisme i israelsk politikk, og i politikken i USA.

Shamir forteller i begynnelsen av filmen at som israeler har han aldri opplevd antisemittisme selv, og ønsker å lære mer om det siden referanser til antisemittisme over hele verden er ekstremt vanlige i israelske media. Filmen inneholder intervjuer med Abraham Foxman, lederen av Anti-Defamation League og Norman Finkelstein, en kritiker av israelsk politikk, samt mange andre. Filmen følger også en gruppe israelske høyskolestudenter på en klassetur til Europa hvor de besøker Auschwitz, samt flere andre holocaust-minnesteder.

Etter at filmen ble vist på Tribeca Film Festival, offentliggjorde Anti-Defamation League en uttalelse hvor de fordømte filmen og sa at den «forminsker temaet (antisemittisme) ... og billiggjør holocaust. Det er Shamirs perverse, personlige, politiske perspektiv og en tapt anledning til å dokumentere et alvorlig og viktig tema».

I Norge har filmen blitt vist på Bergen internasjonale filmfestival.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Jødehat?* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Jødehat?* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Jødehat?* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Jødehat?* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Jødehat?* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Jødehat?* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Jødehat?* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Jødehat?* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Jødehat?* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Jødehat?* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
* First Run Features' Defamation
Prinsipp for tegning med pantograf Animasjon: AlphaZeta, 2011 
Pantograf speil
Pantograf fra 1867 brukt for å overføre tegninger til gravering
En **pantograf** er en tegnemaskin som ved hjelp av et enkelt, mekanisk stativsystem parallellforskyver bevegelser og dermed kan brukes til å kopiere en tegning til et annet ark eller et annet sted på arket. Etter hvordan pantografen er innstilt, kan man forstørre eller forminske motivet. Ordet pantograf kommer fra gresk og betyr «alttegner» eller «tegne (over) alt».

Første brukbare pantograf ble konstruert av pater Christoph Scheiner (en prest i jesuittordenen) i 1603 som kopierte tegninger og diagrammer med innretningen. Apparatet er derfor et instrument for reproduksjon av bilder. Amerikaneren Thomas Jefferson laget sin egen som en del av huset sitt. Pantografen ble forløperen til moderne tegnemaskiner som var i bruk på ingeniør- og arkitektkontorer fram til datamaskinene tok over som hjelpemiddel i tegnearbeidet. 

Pantografen brukes fortsatt som pedagogisk leketøy.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pantographs (instrument) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
*For de nåværende fotballagene, se Lillehammer Fotballklubb og Faaberg Fotball.*

**Faaberg Fotball Lillehammer** (19. november 1999 – 14. april 2010), mest kjent som **FF Lillehammer**, var en fotballklubb som ble stiftet som et samarbeidsprosjekt mellom Lillehammer Fotballklubb (LFK) og Faaberg Fotball (FF).

Historie
--------

Laget ble startet opp i sesongen 2000 etter en fusjon av toppfotballsatsingen til Faaberg Fotball og Lillehammer Fotballklubb, den 19. november 1999. Den nye klubben FF Lillehammer beholdt Faabergs plass i 2. divisjon, men utropte nytt styre med nye målsetninger. Deriblant visjonen "toppfotball i vinterland".

Den første sesongen gjorde de det bra, og vant sin avdeling i 2. divisjon, men de klarte ikke å vinne kvalifiseringen til 1. divisjon. I 2003 rykket de ned til 3. divisjon, men rykket rett opp igjen året etter. I 2005 endte de igjen på nedrykksplass og måtte spille 2006-sesongen i 3. divisjon. De rykket rett opp igjen, før de rykket ned igjen etter 2007-sesongen. I 2009 spilte de igjen 2. divisjonsfotball, og avsluttet sesongen med en sikker 8.-plass som ga plass i 2. divisjon i sin siste sesong.

Sesong for sesong
-----------------

* **2000** – 2. divisjon (1.-plass)
* **2001** – 2. divisjon
* **2002** – 2. divisjon (9.-plass av 14 lag)
* **2003** – 2. divisjon (12.-plass av 14 lag)
* **2004** – 3. divisjon
* **2005** – 2. divisjon (14.-plass av 14 lag)
* **2006** – 3. divisjon
* **2007** – 2. divisjon (13.-plass av 14 lag)
* **2008** – 3. divisjon (1.-plass av 12 lag)
* **2009** – 2. divisjon (8.-plass av 14 lag)

Birkebeinerbanden
-----------------

Birkebeinerbanden var FFLs supporterklubb. Den ble først stiftet som Ballberget (som et ordspill på Balbergkampen, en fjellkolle i Lillehammer), 13. oktober 2008. Det ble senere kjent at en annen lokal klubb, Mesna Fotball, hadde en supporterklubb med et tilsvarende navn. Ved et ekstraordinært styremøte ble det dermed vedtatt at et navnebytte måtte finne sted, og at en folkeavstemning var rette veien å gå. Etter et suverent flertall ble supporterklubben omdøpt til sitt nåværende navn, Birkebeinerbanden, 1. desember 2008. Grunnleggerne var juniorspillerne Jens August Dalsegg, Nicolai Løland Dolva og Sigurd Njøs Kurdøl.

Referanser
----------

1. ↑  FF Lillehammer feirer 10 år – nrk.no (besøkt 20. november 2009)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Pantotensyre** er nødvendig når kroppen omdanner karbohydrater og fettsyrer til energi. Når kroppen bygger opp energilagre i form av karbohydrater og fettsyrer, er pantotensyre også viktig. Dannelsen av enkelte hormoner er også avhengig av pantotensyre.
Pantotensyre finnes i naturlige kilder som kornprodukter, kjøtt, innmat, melk og grønnsaker er rike på pantotensyre. 

Anbefalt dagsbehovet av pantotensyre er på 5-10 mg.

Siden pantotensyre finnes i store mengder i mange typer mat, er pantotensyremangel uvanlig. Det finnes ingen kjente mangelsykdommer.

Inntak av pantotensyre gir ikke bivirkninger, selv i høye doser. 

Pantotensyre finnes kun i sammensatte B-vitaminpreparater.

| * v
* d
* r
Vitaminer |
| --- |
| 
* Liste over alle B-vitaminer
* Liste over alle D-vitaminer

 |
| 
* Vitamin A
* Vitamin B
	+ 1
	+ 2
	+ 3
	+ 5
	+ 6
	+ 7
	+ 9
	+ 12
* Vitamin C
* Vitamin D
	+ 2
	+ 3
* Vitamin E
* Vitamin K

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Denne artikkelen omhandler identitetsforvaltningsystemet.  For en strid mellom to grupper eller personer, se Feide.
**Feide** (**F**elles **E**lektronisk **IDE**ntitet) er tjeneste for enhetlig identitetsforvaltning i norsk utdanningssektor. Sikker identifisering av elever og lærere er nødvendig for å gi riktig tilgang til digitale ressurser og tjenester. Feide lar personer tilknyttet norske utdanningsinstitusjoner identifisere seg via en felles innloggingstjeneste som begrenser flyten av personopplysninger til det som er nødvendig for å oppnå den ønskede tilgangen.

Feide lar personer som har tilknytning til norske utdanningsinstitusjoner, identifisere seg via en felles innloggingstjeneste. Feide ble startet i 2000 og var opprinnelig ment å være ferdig utbygd i 2010. Utbyggingen for videregående og høyere utdanning er i grove trekk i mål. Våren 2018 hadde 98% av elevene i norsk grunnopplæring Feide-brukerkonto.

Feide er Kunnskapsdepartementets valgte løsning for sikker identifisering i utdanningssektoren. Utdanningsdirektoratet har ansvaret for innføringen i grunnopplæringen, mens Sikt har ansvaret for innføringen i høyere utdanning og drift og forvaltning av den tekniske løsningen.

Feide er bygget opp etter en felles nordisk standard som både Sverige og Danmark bruker. I Sverige er Skolfederation tilsvarende Feide. I Danmark er Uni-login tilsvarende Feide.

Se også
-------

* MinID

Referanser
----------

1. ↑  «Feide-status | Feide i skolen». *feide.iktsenteret.no*. Arkivert fra originalen 9. februar 2018. Besøkt 9. februar 2018.
2. ↑  «Om Feide | Feide i skolen». *feide.iktsenteret.no*. Arkivert fra originalen 9. februar 2018. Besøkt 9. februar 2018.
3. ↑  «Log på med UNI•Login». *login.emu.dk*. Arkivert fra originalen 20. september 2016. Besøkt 29. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Liste over digitale tjenester med Feide-pålogging
Jødisk Museum ligger i bakgården i Calmeyers gate 15B.
**Jødisk Museum i Oslo** er et museum i Oslo som skal ta vare på og formidle jødenes historie i Norge. Museet ble opprettet som en stiftelse i 2004, i samarbeid mellom Det mosaiske trossamfunn og Oslo Bymuseum. Initiativtager og første daglige leder var Sidsel Levin. I 2006 ble museet etablert som en selvstendig stiftelse. Museet åpnet for publikum med sin første utstilling i 2008, «Friheten vinnes ikke bare én gang», om jødiske kunstnere i Norge og om jøder som tok del i kampen mot nazismen under 2. verdenskrig.

Museet i lokalene i Calmeyers gate 15B i Oslo ble åpnet av kronprins Haakon 8. september 2008. I lokalene lå det opprinnelig en synagoge fra 1921 til 1942, og mange av de jødene som innvandret til Norge fra midten av 1800-tallet bodde i Hausmannskvartalene, strøket der Calmeyers gate ligger, og nedre Grünerløkka.

Museets formål er å samle, bevare, forske på og formidle pålitelig kunnskap om og skape økt forståelse om jødenes historie i Norge, kunnskap om jødisk kultur, dagligliv, religiøs praksis og integrering i det norske samfunnet, samt å være en inspirator for kulturell aktivitet, kunnskapsformidling og debatt. Museet ønsker å være en brobygger mellom de jødiske miljøer og storsamfunnet. Jødisk Museum i Oslo avholder foredrag, konserter, skiftende utstillinger samt annen utadrettet kulturvirksomhet. Temaer museet skal behandle er jødisk kultur, tradisjon og historie samt jødedom i sin alminnelighet.

Pr. 2021 viser museet tre utstilinger: «Det jødiske året - alt til sin tid», om de jødiske hellig- og høytidsdager, «Husk oss til livet – jødiske skjebner 1940-1945» og «Heia jødene!», om idretten som prestasjons- og integrasjonsarena for den jødiske minoriteten. 

Museet blir finansiert via midler fra Oslo kommune, Staten, prosjektmidler fra ulike stiftelser, museets venneforening samt private donasjoner.

Museets faste medarbeidere:

* Torill Torp-Holte, utstillingsansvarlig og konst. daglig leder
* Mats Tangestuen, faglig leder
* Dag Kopperud, samlingsforvalter
* Vidar Alne Paulsen, undervisningsleder
* Kjetil Braut Simonsen, forsker
* Kristine Bjørndal-Lien, formidler

Se også
-------

* Synagogen i Calmeyers gate
* Det jødiske museum i Trondheim

Referanser
----------

1. ↑  «Oslo bymuseum, årsberetning 2003». *Byminner*, 2-2004, side 32.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jødisk Museum i Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Ostravice** (polsk: *Ostrawica*; tysk: *Ostrawitza*) er ei elv i regionen Mähren-Schlesien i Tsjekkia. Den har sitt utspring i Beskidene, og renner gjennom Ostravice, Frýdlant nad Ostravicí, Frýdek-Místek og Paskov til Ostrava, der den munner ut i Oder, som en av sideelvene fra høyre. Den danner delvis grensen mellom de historiske områdene Mähren (på venstresiden) og Tsjekkisk Schlesien (på høyresiden).

Elven har sitt utspring der elvene *Bílá Ostravice* (Hvite Ostravice) og *Černá Ostravice* (Svarte Ostravice) går sammen. De renner begge gjennom dype skogdaler, som er viktige framkomstveier til ferjestedene Bílá og Bílý Kříž. I 1970 ble det bygd en demning på Ostravice, Šancedemningen, som fungerer som et ferskvannsreservoar for industriområdene rundt Ostrava.

Ostravice renner så gjennom det åslendte landskapet mellom tettstedene Ostravice og Frýdek-Místek, og til slutt til lavlandet rundt de industrialiserte områdene rundt Ostrava.

Elven har en lengde på 64 km, og et nedslagsfelt på 827 km².

Kilder
------

* Ludvík, Marcel (1987). *Beskydy, Turistický průvodce ČSSR*. Praha: Olympia. 27-031-87.
* Rohlík, Jiří (2001). *Moravskoslezské Beskydy, Soubor turistických map 1:50 000*. Praha: TRASA, s.r.o. ISBN 80-85999-29-3.
* «Těšínsko z pohledu fyzické geografie». Muzeum Těšínska. Besøkt 14. januar 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
***Karate*** er et norsk humoristisk radioprogram som gikk på NRK Radio fra 1998 til 2003. Programmet ble ledet av brødrene Kristopher og Aleksander Schau mens Kyrre Holm Johannesen var utegående reporter som intervjuet tilfeldige personer på Majorstuen. *Karate* ble sendt på P3. Programmet hadde en sær og intern humor som etterhvert fant en fast fanskare. 

Karate hadde også et stort persongalleri av fiktive «gjester», som for eksempel loggfører Bjørn Tellnes, brødrene Kim og Jim Enoksen fra Bråkebeltet, den ekstremt dumme Daniel Svellanger som nesten alltid snakket om «hundene» på Svellanger, Ralf Ralfsen – formann i «Trønderstiftelsen», swingeren Lloyd Persen, Oslo-patriot Jørgen Tidemann, og svenske Gjöte Paré som var ekspert på ender. Alle disse karakterene ble spilt av Kristopher Schau. I tillegg var også Trond-Viggo Torgersen gjest med jevne mellomrom under navnet «Doktor Viggo». 

Siste sending var en direktesending fra Quartfestivalen fredag 4. juli 2003. Den huskes kanskje best fra hvor Karate-gjengen ble hentet med helikopter, og at de kastet granater ned på scenen mens de fløy avgårde – alt som en glidende overgang til Schaus neste program, *Et Norge i krig*, som hadde premiere på P3 den 1. september senere samme år.

Referanser
----------

1. ↑  «P3 20 år 1993 – 2013 » 1998». *p3.no*. Besøkt 27. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Karate i NRKs radioarkiv på nett
**Softball** er en lagsport som minner mye om baseball. Kamper spilles av to lag à ni spillere, der lagene bytter på å spille i forsvar- og angrepsposisjon. Forsvarslaget starter spillet ved at "pitcheren" forsøker å kaste ballen slik at angrepslagets slagmann ikke klarer å treffe ballen. Poeng scores hvis slagmennene klarer å løpe rundt de fire basene.

Hovedforskjellene fra baseball er at det spilles med en større ball (som "pitches" med et underhåndskast) og et lettere balltre, samt at banen er skalert ned. Idretten er også enklere i formen enn baseball. Dette innebærer at softball egner seg bedre for ikke-aktive utøvere (for eksempel bedriftslag, parksport og nybegynnere). Da det ikke spilles baseballserier for jentelag er softball et naturlig alternativ.

Softball er en olympisk sport for kvinner. Den har vært med fem ganger, første gangen var 1996 i Atlanta, deretter i 2000, 2004 og 2008. Øvelsen ble tatt med igjen fra 2021 i Tokyo.

| * v
* d
* r
De olympiske ringer Softball under sommer-OL |
| --- |
|  | 1996 Atlanta • 2000 Sydney • 2004 Athen • 2008 Beijing • 2020 Tokyo |  |

Eksterne lenker
---------------

* Norges soft- og baseballforbunds offisielle hjemmesider.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
**Rødt trønder- og målselvfe** var to kuraser i Norge basert på den skotske rasen ayrshirefe. Rasene gikk inn i NRF på 1960-tallet og eksisterer ikke lengre som egne raser.

Rødt trønderfe ble utviklet på grunnlag av lokalt fe i Trøndelag og importert ayrshirefe. Rasen ble definert med at feet skulle være rødt. En variant av trønderfeet ble utviklet i traktene omkring Målselv i Troms og ble betegnet som målselvfe. Målselvfeet ble skilt fra Trønderfeet gjennom krav om at dyrene skulle være kollet.

Rødt trønderfe og målselvfe er altså ikke basert på det opprinnelige feet i Norge, til forskjell fra de andre gamle norske kurasene. NRF var også basert på importert Ayrshire-fe og lokalt fe. NRF har imidlertid aldri hatt krav til farger eller hornstatus.

**Målselvfe** var en kurase hjemmehørende i Målselv og nabokommunene. På 60-tallet gikk man over til bruk av NRF-kyr, og målselvfe eksisterer ikke lengre som egen rase.

Referanser
----------

Litteratur
----------

Hornqvægets betræffende – Artiklar med emne frå norsk feavlshistorie

Se også
-------

* Dølafe
* Sidet trønder- og nordlandsfe
* Telemarksfe
* Østlandsk rødkolle
* Vestlandsk fjordfe
* Vestlandsk raudkolle
* Norsk rødt fe
**Stuart Grosvenor Stickney** (født 9. mars 1877, død 24. september 1932) var en amerikansk golfspiller som deltok i de olympiske lekene i St. Louis i 1904.

Stickney vant en olympisk sølvmedalje i golf under OL 1904 i St. Louis. Han var med på det amerikanske laget *Trans Mississippi Golf Association* som kom på andreplass i lagkonkurransen bak *Western Golf Association*. Det var kun tre lag, alle amerikanske med ti mann på hver, som deltok i lagkonkurransen som ble spilt 17. september 1904.

OL-medaljer
-----------

* 1904 USAs flagg St. Louis - Sølv Sølv i golf, lagkonkurranse USA USAs flagg

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stuart Stickney – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Stickney – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Stickney – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Stickney – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Stuart Stickney – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Strukturell overligger
Antikkens romerske basilika for Septimius Severus ved Leptis Magna, Libya.
**Overligger** er en horisontal steinblokk eller en bjelke av annet materiale som strekker seg over åpningen mellom to vertikale støttesøyler. Det kan være et bærende bygningskomponent, et dekorativt arkitekturelement, eller en kombinert ornamentalt strukturgjenstand. Det er ofte funnet over portaler, dører, vinduer, eller peiser (ildsted).

I arkitekturen ved ulike steder verden over har overliggere vært sentrale bygningselement. Det finnes allerede i steinalderen i dysse på megalitt- eller storsteinsgraver. Det er da vanligvis steinheller som ligger over store steiner som et tak. Som overligger over en inngang finnes et eksempel fra mykenske Hellas, datert til rundt 1600-1100 f.Kr. ved Atreus' rikdom i Mykene, en imponerende tholosgrav. Overliggeren veier 120 tonn med omtrentlige dimensjoner av 8.3 × 5.2 × 1.2 meter, en av de største i verden.

Dekorativt bruk
---------------

Bruk av overliggere som et dekorativ element over portaler uten strukturell funksjon har vært benyttet i de fleste arkitektoniske tradisjoner og stilarter i de fleste kulturer i århundrenes løp.

Se også
-------

* Arkitrav - strukturelle overliggere som hviler på søyler
* Atalburu - baskisk dekorative overligger
* Dysse - forhistoriske megalittiske graver med strukturelle overliggere av stein
* Dougong - tradisjonell kinesisk strukturelle element
* I-bjelke - overliggere av stålbjelker
* Tverrligger- bl. a. i målburet på en fotballbane

Referanser
----------

1. ↑  Broby-Johansen, R. (1977): *Kunstordbog*, Thaning og Appel forlag, s. 155: «dækstein i dysse eller jættestue».
2. ↑   «Lintel», *Glossary of Medieval Art and Architecture*. University of Pittsburgh.
3. ↑  , Dodwell, Edward (1819): *A Classical and Topographical Tour Through Greece: During the Years*, London
4. ↑  «Treasury of Atreus». Arkivert fra originalen 28. oktober 2016. Besøkt 9. juli 2016.
Kart over ultraperifere regioner og oversjøiske land og territorier assosiert med Den europeiske union
**Oversjøiske land og territorier assosiert med Den europeiske union** er 13 områder tilhørende Danmark, Frankrike, og Nederland som har et spesielt tilknytningsforhold til Den europeiske union. I henhold til artikkel 198 i Traktaten om Den europeiske unions virkemåte er formålet med tilknytningen «å fremme den økonomiske og sosiale utvikling i disse land og territorier og å opprette nære økonomiske forbindelser mellom dem og Unionen som helhet.» EU bidrar med økonomisk støtte til landene og områdene med assosiert status.

De tre EU-medlemsstatene med tilhørende 13 assosierte land og områder er:

* Danmark
	+ Grønland
* Frankrike
	+ De franske sørterritorier
	+ Fransk Polynesia
	+ Ny-Caledonia
	+ Saint-Barthélemy
	+ Saint-Pierre og Miquelon
	+ Wallis- og Futunaøyene
* Nederland:
	+ Aruba
	+ Bonaire
	+ Curaçao
	+ Saba
	+ Sint Eustatius
	+ Sint Maarten

Referanser
----------

1. ↑  *Konsolidert utgave av traktaten om Den europeiske unions virkemåte*, Statsministerens kontor.
2. ↑  «Overseas Countries and Territories (OCTs)», Europakommisjonen. Lest 20. desember 2017.
3. ↑  «OCT-EU association», Europakommisjonen. Lest 20. desember 2017.
**Stuart Thomas McMillan** (født 17. september, 1896 i Leicester, Leicestershire, England, død 27. september, 1963 i Ashbourne, Derbyshire, England) er en tidligere engelsk fotballspiller og fotballmanager. Han spilte for seks engelske fotballklubber, og han var også manager for en engelsk fotballklubb.

Biografi
--------

### Som spiller

Stuart McMillan startet sin fotballkarriere i Derby County i 1914, og den 9. januar 1915 debuterte han for Derby i en ligakamp mot Leeds United. På grunn av første verdenskrig ble det ikke flere kamper på Derby County for McMillan som tjenestegjorde ved *Derbyshire Yeomanry* under krigen. 

I mars 1921 signerte Stuart McMillan for Gillingham før han gikk til Wolverhampton Wanderers sommeren 1922. Han spilte to sesonger for *Wolves* før Bradford City ble hans neste klubb. I 1927 ble han en del av Nottingham Forest sin spillergruppe før han i august 1928 skrev under for Clapton Orient (som nå heter Leyton Orient). I november 1929 fikk han en skade som resulterte i at han måtte legge opp som aktiv spiller.

### Som Manager

Etter spillerkarrieren var Stuart McMillan en periode speider for Derby County, og i 1942 fikk han jobb som rådgiver i klubben. Da Ted Magner forlot klubben i januar 1946 overtok McMillan som manager, og 27. april samme året vant Derby FA-cupen etter å ha slått Charlton Athletics 4-1 i finalen.

I årene som fulgte greide han imidlertid ikke å fornye laget da en del av de etablerte spillerne forlot klubben, og i november 1953 fikk han sparken. Laget lå da i bunnstriden i den engelske 2. divisjon, og McMillan ble derfor erstattet av Jack Barker.

Karriere som spiller
--------------------

### Klubblag

|
|  |
| Klubb | Klubbforbindelse | Klubbkamper | Ligakamper | Klubbmål | Ligamål | Periode |
| Englands flagg Derby County | Kontrakt | 1 | 1 | 0 | 0 | 12/1914 - 06/1915 |
| Englands flagg Gillingham | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | 03/1921 - 06/1922 |
| Englands flagg Wolverhampton Wanderers | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | 06/1922 - 05/1924 |
| Englands flagg Bradford City | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | 05/1924 - 06/1927 |
| Englands flagg Nottingham Forest | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | 06/1927 - 08/1928 |
| Englands flagg Clapton Orient | Kontrakt | ? | ? | ? | ? | 08/1928 - 11/1929 |

Karriere som fotballmanager
---------------------------

### Klubblag

| Klubb | Periode | Kamper | Seire | Uavgjort | Tap |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Englands flaggDerby County | 01/1946 - 11/1953 | 346 | 146 | 73 | 127 |

Meritter
--------

### Spiller

* Vant 2. divisjon med Derby County i 1914/15.
* Vant 3. divisjon (nord) med Wolverhampton Wanderers i 1923/24.

### Manager

* Vant FA-cupen med Derby i 1945/46.

Referanser
----------

Kilder
------

* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY*.   
 Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stuart McMillan – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata
* (en) Spillerinfo fra Derby Evening Telegraph

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Overrettssakfører** (forkortet o.r.sakfører, i eldre skrivemåte *overretssagfører*) var i Norge tittel for en sakfører (advokat) som hadde rett til å føre saker både for Underretten og Overretten. Da Overretten ble lagt ned 1. juli 1936, ble tittelen brukt om sakførere som hadde rett til å føre saker for herreds- og byrettene og lagmannsretten. Fra 1964 ble tittelen avløst av tittelen advokat. En advokat som bare kunne føre saker for Underretten ble kalt underrettssakfører, mens en advokat med anledning til å føre saker for Høyesterett ble kalt høyesterettsadvokat. Overrettssakfører var den mest vanlige tittelen for en aktivt praksiserende advokat i Norge frem til 1964.

I Danmark ble tittelen *overretssagfører* brukt om advokater som hadde fått beskikkelse av Justisministeriet til å møte for over- og underretten, i tiden mellom Sagførerloven av 1868 og Retsplejeloven av 1916. Tittelen var likestilt med tittelen landretssagfører. I 1959 ble tittelen *sagfører* erstattet av *advokat*.
|  |
| --- |
| **Antirevisjonistiske marxist-leninistiskepartier i Norden**
 |
| Danmark: DKP/ML
Danmark: KAP
Finland: MLG
Færøyene: OF(ml)
Island: EIK(m-l)
Norge: AKP(m-l)
Sverige: KFML |

*For finske MLG, se Marxist-leninistiske grupper (Finland)*
**Marxist-Leninistiske Grupper** (MLG), eventuelt *Marxist-Leninistiske Arbeids- og Studiegrupper* eller *ML-gruppene*, var en organisasjon som ble opprettet i mars 1970 med det formål å skape et nytt kommunistisk parti i Norge. Den ble oppløst i 1973 da Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene) ble stiftet.

Organisasjonen hadde sitt opphav i *Sosialistiske Arbeids- og Studiegrupper* (SASG), dannet da bl.a. ungdomsorganisasjonen SUF i februar 1969 brøt med Sosialistisk Folkeparti (SF). Mens SUF skiftet navn til SUF(m-l), var SASG opprinnelig et studie- og diskusjonsforum for de eldste og mest erfarne medlemmene eldre allierte som hadde forlatt SF. MLG ble strammere organisert og fungerte etter hvert som en enhetlig partibyggende organisasjon (EPO), med strenge opptakskrav og kadervurderinger der ikke alle som ville ble tatt opp.

Første formann i MLG ble Torstein Haldorsen, som satt fram til august 1971 da Sigurd Allern overtok vervet. Samme år opplevde MLG et brudd med flertallet i Marxist-leninistisk Front (MLF) som tidligere hadde vært vurdert som en nær alliert i arbeidet med å bygge det nye partiet. MLFs mindretall gikk derimot inn i MLG.

MLG spilte en viktig rolle i Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid og vokste kraftig i forbindelse med EEC-striden frem til folkeavstemningen i 1972. Blant andre politiske saker som var viktige for MLG kan nevnes solidaritetsarbeid og støtte til FNL i forbindelse med Vietnamkrigen og solidaritet med Palestina. Medlemstallet for MLG er ukjent, men anslås til å ha ligget på noen få tusen. Ved den første meningsmålingen etter partistiftelsen fikk etterfølgeren AKP(m-l) 0,4 %, og ved stortingsvalget høsten 1973 fikk likeså Rød Valgallianse (hvor AKP(m-l) deltok) 0,4 %, eller 9360 stemmer.

Referanser
----------

1. ↑  Side 17, *Viktige datoer og årstall*, stensilert utgivelse, Forlaget Oktober, januar 1978
2. ↑  Side 64, side 238, Hans Petter Sjøli: *Mao, min Mao*, Cappelen (2005) ISBN 82-02-23353-4
**Inga Josefine Ibsdotter Lilleaas** (født 9. april 1989) er en norsk skuespiller. Hun er født og oppvokst på Gol i Hallingdal.

Lilleaas har en bachelor i teaterproduksjon og skuespillerfag fra Teaterhøgskolen i Nord-Trøndelag. Hun tok også et semester ved Lee Strasberg Theatre and Film Institute i New York, USA.

Hun debuterte på film med hovedrollen i *Kvinner i for store herreskjorter* i 2015. For denne rollen ble hun nominert til Amandaprisen i kategorien beste kvinnelige hovedrolle. Hun har også spilt i serien Unge lovende.

Filmografi
----------

* 2015: *Kvinner i for store herreskjorter*
* 2015: *Unge lovende*
* 2016: *Birkebeinerne*

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Inga Ibsdotter Lilleaas». *Filmweb.no*. Besøkt 9. januar 2017.
2. ↑  «Fra skolebenken til hovedrolle på film». *Aftenposten*. Besøkt 9. januar 2017.
3. ↑  «Inga Ibsdotter Lilleaas». *IMDb*. Besøkt 9. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Inga Ibsdotter Lilleaas på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Inga Ibsdotter Lilleaas hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Inga Helene Juul** (født 3. juni 1967 i Trondheim) er norsk klarinettist, fotograf, kulturskolelærer, journalist og samfunnsdebattant. 

Hun har sin musikkutdanning fra Heimdal videregående skole og Trøndelag musikkonservatorium og har siden 1987 vært ansatt som klarinettist og bassklarinettist i Hærens musikkorps. Hun har også vært ansatt som klarinettlærer ved Harstad kulturskole siden 1991. Fra august 2017 til januar 2020 var hun også ansatt som klarinettlærer i Kvæfjord kulturskole. I sin utdanning har hun fag som informatikk, digital fotografering og kulturjournalistikk fra forskjellige høgskoler i Norge .

Juul har markert seg som journalist og skribent. I bloggen ord-om.com skriver Juul om musikk, kunst, mat, reise, foto og mennesker i nord. Som kulturjournalist har hun skrevet en rekke anmeldelser og bloggartikler. Hun er også en produktiv kunsthåndverker med tekstilarbeider og grafisk design som interesseområder. 

I årene 1991–1995 var hun leder for Harstad musikerforening (Norsk Musikerforbund), og var senere hovedtillitsvalgt for Musikernes Fellesorganisasjon i Harstad kommune i 1997–2000.

Referanser
----------

1. ↑  «Ord om». *Ord om* **(norsk)**. Besøkt 12. mars 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Anmeldelse av danseforestilling, Festspillene i Nord-Norge 2014
* En hyllest til Arktis
* Anmeldelse av avslutningskonsert Lofoten Pianofestival 2016
* Anmeldelse av konserten Lapp Affair FINN 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Inga Margrethe Houge** (født 3. mars 1856 i Vik i Sogn, død 11. februar 1926 i Oslo) var en norsk skuespillerinne.

Inga Houge var datter av presten Christian Severin Houge og Maria Theresia Bruun, og søster av skuespiller Inga Margrethe Houge, som i 1855 døde 16 og et halvt år gammel under fremførelse av et teaterstykke i Bergen. Hun ble oppkalt etter sin søster, og valgte samme yrke som henne. Inga Houge ble 7. august 1883 gift i Kristiania med skuespiller Nicolai Halvorsen. De var foreldre til skuespiller Tordis Halvorsen.

Inga Houge fikk 4. februar 1883 sin scenedebut ved Den nationale Scene i Bergen i rollen som *Agnes* i stykket *En Fristerinde*. Senere flyttet hun til Kristiania med ektemannen, der hun opptrådte i flere mindre roller ved Christiania Theater. Senere ble hun overkontrollør ved Nationaltheatret.

Roller i utvalg
---------------

* *Agnes* i stykket *En Fristerinde* av Gustav von Moser (Den nationale Scene, 1883)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Liv Jensson, Biografisk skuespillerleksikon : norske, danske og svenske skuespillere på norske scener særlig på 1800-tallet, side(r) 78[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   – «Minnesmerke over prestedottera Inga Houge i Vik», besøkt 19. oktober 2019
3. ↑  *Festprogram ved Nationaltheatrets 25-aars jubilæum 1. 2. og 3. september 1924*. Kristiania. 1924. s. 16.

Kilder
------

* Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. s. 78. ISBN 8200056228.
**Sinfonia concertante** (også *sinfonie concertante* eller bare *concertante*) er en komposisjon for orkester og flere konserterende instrumenter.

Definisjon og historikk
-----------------------

I *sinfonia concertante* er elementer fra divertimento, serenade, kassasjon, symfoni og solokonsert smeltet sammen. Det er en konsert i den forstand at solistene får vist seg skikkelig fram, og symfoni ved at solistene ikke desto mindre er en del av hele ensemblet og ikke helt dominerende.

Musikkformen blomstret spesielt i årene 1770 til 1825, dvs. i klassisismen. Barokkens *concerto grosso* regnes som forløper, og romantikkens dobbelt- og trippelkonserter som etterfølgere.

Framveksten av offentlig konsertvirksomhet regnes som en av forutsetningene for *sinfonia concertante*. Tekniske framskritt på instrumentfronten spilte også inn, spesielt hva gjelder blåsere. Det voksende antallet blåsersolister krevde litteratur som gjorde at de fikk vist fram sine ferdigheter og instrumentenes særegenheter.

Vanligvis går en *sinfonia concertante* i dur-tonearter. De fleste krever solistiske blåsere, er virtuose, melodiøse og lettfattelige. To- eller tresatsige verk er regelen, flere satser forekommer nesten aldri.

De fleste slike verk ble til i tidens musikksentra, dvs. Wien, Paris, Mannheim, London og München, da det var slike steder relevante solister var for hånden.

Komposisjoner og komponister
----------------------------

Carl Stamitz og Johann Christian Bach skrev de tidligste verk i sjangeren. Stamitz skrev over 20 slike verk, stort sett tosatsige med fiolin og cello som soloinstrumenter. J.C. Bach skrev rundt 15 verk, de fleste tresatsige, i en rekke solistkombinasjoner, eksempelvis obo, fiolin, cello og klaver, eller to klarinettr og fagott.

De sannsynligvis mest kjente verkene i sjangeren er Joseph Haydns *Sinfonia Concertante i B-dur opus 84* for obo, fagott, fiolin, cello og orkester, og Wolfgang Amadeus Mozarts KV 364 for fiolin og bratsj, KV 297b for fløyte, obo, horn og fagott, samt *Concertone* KV 190 for to fioliner.

Av de mange andre komponistene som skrev slike verk kan nevnes blant andre Antonio Salieri, Carl Friedrich Abel, Luigi Boccherini, Giuseppe Cambini, Ignaz Pleyel, Franz Anton Hoffmeister, Bernhard Crusell, Franz Danzi og Leopold Koželuh. Koželuh skrev en uvanlig solistkombinasjon for klaver, mandolin, trompet og kontrabass.

Kilder
------

* «Symphonie concertante», Encyclopædia Britannica
* Barry S. Brook: *Symphonie concertante*. I *Musikalische Gattungen in Einzeldarstellungen* bind I *Dt. Taschenbuch-Verlag/Bärenreiter-Verlag* (edition MGG) 1981, s. 126–134 ISBN 3-423-04381-4
* Dieter Klöcker: *Konzertante Sinfonien*. CD-hefte EMI 747 98 10 (CDF 671008), 1977/1995

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** NKC
 |
**Stjerneholm** (svensk: **Stjärneholm**) var et slottslignende voldsted som i dag er en borgruin i Skurup kommune i Skåne. 

Bygningen ble oppført i midten av det 16. århundre av riksråden Mogens Gyldenstjerne på sin hustru Anne Sparres (d. 1564) arvede grunn, i nærheten av svogeren Jakob Sparres (d. 1573) familiegods på Svaneholm. Voldstedet på 65 x 75 m ble innredet som en øy i et lite vann med adgang fra en vindebro fra syd. Anlegget besto av to sammenbygde fløyer i nord og vest, og en økonomibygning i øst. Hovedbygningens fundament var i kampesten, med de øvrige etasjene oppført i tegl. Til tross for voldgrav og vindebro, var Stjerneholm mere en bekvem herregård enn en egentlig, befestet borg.

I 1601 døde Gabriel Sparre som siste mann av sin slekt, få år senere, i 1608, overtok Gyldenstjerneslekten det nærliggende Svaneholm. Stjerneholm ble heretter overlatt sin egen skjebne som stenbrudd.

Referanser
----------

1. 1 2  Jens Peter Stilling (2016). *Danmarks Herregårde; Skåne, Halland og Blekinge*. Gyldendal. s. 74–75. ISBN 9788702132465.
2. ↑  Mats Amnell (14. juni 2009). «Borgplatser att besöka». sydsvenskan.se. Besøkt 21. juni 2018.
Eksempel på en batikkfarget t-skjorte.Eksempel på en batikkfarget t-skjorte.
**Batikk** er en samlebetegnelse på teknikker for farging av tøy hvor man bretter, vrir, knøvler eller på andre måter former et tekstil eller plagg med tråd eller strikk, for så å farge det. Ved å gjøre dette gjør man at tekstilet delvis farges og delvis forblir ufarget. Teknikken stammer fra den japanske teknikken *kanoko shibori*.

I *knytebatikk* snurres stram tråd rundt deler av tøystykket og den stramme tråden hindrer at fargen når til deler av tøyet.

Med *voksbatikk* legges (bi)voks på de delene av tøystykket som ikke skal farges. Ved å veksle mellom å legge på voks og i fargebad kan man få fram flerfargede mønstre. Voksen fjernes når fargingen er ferdig.

Den engelske termen for det vi på norsk kaller batikk er *tie-dye*, altså knytebatikk, og dette er et begrep som ble oppfunnet på 1960-tallet i USA, mens batikk i seg selv egentlig er en javanesisk betegnelse for voksbatikk.

Batikkteknikk fikk sitt gjennombrudd i vestlig mote med den psykedeliske batikkbruken, gjort kjent av artister som Janis Joplin og John Sebastian.

Referanser
----------

1. ↑  andreasviklund.com, Craig & Richard Ransom | Design by. «Live Dye - Tie-Dye Techniques 2 – First Decisions». *www.livedye.com*. Besøkt 25. mai 2016.
2. ↑  «Techniques». *World Shibori Network* **(engelsk)**. 9. desember 2008. Arkivert fra originalen 4. juni 2016. Besøkt 25. mai 2016.
3. ↑  «batikk – Store norske leksikon». *Store norske leksikon*. Besøkt 25. mai 2016.
4. ↑  «Psychedelic 60's Issue». *Masters of Rock*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
**Nisán** (akkadisk 𒊬𒊒𒄀 *Nisanu*, hebraisk נִיסָן [nīsan], amharisk *lissan*) er den første måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen, første vårmåned, måneden da bygg modnet. Navnet har en enda eldre opprinnelse i sumerisk *nisag* i betydningen "første frukter".

På bibelsk tid hadde jødene to forskjellige kalendere, en religiøs kalender og en jordbrukskalender. Begge disse kalenderne hadde samme navn på månedene, men jordbrukskalenderen begynte med måneden *tisjri/etanim* i stedet.

Opprinnelig brukte jødene jordbrukskalenderen, som begynte på høsten. Men da israelittene gikk ut av Egypt så erklærte Gud at måneden *abib* (senere *nisán*) skulle være deres første måned (2. Mos. 12:1-2; 2. Mos. 13:4). Dermed begynte jødene å bruke den religiøse kalender parallelt med jordbrukskalenderen.

Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Det var da måneden *abib* endret navn til *nisán*. Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i mars-april etter den gregorianske kalenderen.

Tredje Mosebok foreskriver at påsken skal feires den fjortende dagen i nisán.

Referanser
----------

1. ↑  W. Muss-Arnolt (1892). «The Names of the Assyro-Babylonian Months and Their Regents» **(engelsk)**. Journal of Biblical Literature Vol. 11, No. 1. s. 76. Besøkt 12. januar 2023.
2. ↑  «3. Mos 23:5». Bibelselskapet.

| * v
* d
* r
Det jødiske året |
| --- |
| Nisán **·** Ijár **·** Siván **·** Tammúz **·** Ab **·** Elúl **·** Tisjré **·** Hesjván **·** Kislév **·** Tebét **·** Sjebát **·** Adár |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Sebastian Shaw** (født 29. mai 1905 i Norfolk, død 23. desember 1994 i Essex, England) var en engelsk skuespiller, regissør, forfatter, dramatiker og poet.

Shaw debuterte som skuespiller da han var åtte år gammel på et teater i London. Shaw studerte skuespill ved Gresham's School der hans første av mange forestillinger var et skuespill skrevet av William Shakespeare. Senere studerte Shaw ved Royal Academy of Dramatic Art. Shaw gorde sin debut på Broadway i 1929, der han spilte en morder i oppsetningen Rope’s End. I løpet av hans 65 år lange karriere som skuespiller, dukket Shaw opp i dusinvis av teater-opptredener og mer enn 40 film-og TV-produksjoner. Shaw dukket flere ganger opp på oppsetninger ved regionale teatre i Bristol, Liverpool og Hull.

I 1929 giftet Shaw seg med Margaret Delamere og bodde sammen med henne i London. De fikk datteren Drusilla, født i 1932, sammen. Den første filmen Shaw dukket opp i var Caste i 1930 og i 1935 hadde han en rolle i filmen Brewster's Millions. Da den andre verdenskrig brøt ut, tok Shaw en pause fra skuespiller-yrket og han sluttet seg til det britiske Royal Air Force. Han begynte som pilot i 1941 I 1956 døde hans kone Margaret Delamere og Shaw begynte et romantisk forhold med Joan Ingpen. I 1966 ble Shaw medlem av Royal Shakespeare Company, hvor han tilbrakte de neste ti årene av hans karriere.

Shaw skrev *The Christening*, hans eneste roman, i 1975. I 1982 ble Shaw valgt til å spille rollen som Anakin Skywalker i filmen Return of the Jedi, den tredje og siste filmen i den opprinnelige Star Wars-trilogien. En av hans siste opptredener som skuespiller var i 1989 i en produksjon av The Wizard of Oz. Shaw døde av naturlige årsaker den 23. desember 1994 i Sør-England da han var 89 år gammel.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 16602730c[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-id 59765, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 11015296, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   RADA Student & graduate profiles, www.rada.ac.uk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sebastian Shaw på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Sebastian Shaw i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Sebastian Shaw på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Sebastian Shaw på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Sebastian Shaw på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Sebastian Shaw hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Sebastian Shaw hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |