recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Ptichopus*** er en slekt av store, stort sett tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

Store (i alle falle opp til 50 millimeter), langstrakte, jevnbrede, blanke, rødbrune til svarte biller. **Hodet** er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Midt i pannen sitter det ofte et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. **Brystskjoldet** (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. **Dekkvingene** er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. **Beina** er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Slekten hører til de mer kraftig bygde gruppene av Passalidae.

Levevis
-------

Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet. I denne slekten kan noen av artene formere seg parthenogenetisk, mens andre bestander har to kjønn.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien Passalidae - totalt 70 slekter
				+ Underfamilien Passalinae Leach, 1815
					- Stammen Passalini
						* Slekten ***Ptichopus*** Kaup, 1869
							+ *Ptichopus angulatus* (Percheron, 1835)
							+ *Ptichopus carajaensis* Fonseca & Riberto, 1993
							+ *Ptichopus hylauius* Fonseca & Reyes-Castillo, 1994
							+ *Ptichopus melzeri* Luederwaldt, 1927

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ptichopus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ptichopus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ptichopus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ptichopus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Ptichopus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):

* Oversikt over artene
Folio 14 fra Armagh-boken

**Armagh-boken** (latin: *Codex Ardmachanus* eller *Liber Ardmachanus*), også kjent som **Patricks kanon** (irsk: *Canóin Phátraic*) er et irsk insulært manuskript fra begynnelsen av 800-tallet. Boken har sitt navn etter klosteret Armagh i Armagh i dagens Nord-Irland. Det alternative navnet «Patricks kanon» stammer fra en middelalder-tradisjon om at Irlands skytshelgen Patrick selv skal ha skrevet deler av boken.

Boken bestod opprinnelig av 222 folio av relativ liten størrelse, ca 195 x 145 mm. Folio 1 og foliene 41–44 er nå tapt. Boken har tre hoveddeler. Den første delen er en samling av nesten alt det eldste biografiske og historiske materialet knyttet til Patrick, den andre delen er den eneste bevarte komplette versjonen av det Det nye testamentet fra den tidlige irske kirke, og den siste delen er Sulpicius Severus' biografi om Martin av Tours.

Boken oppbevares i dag i biblioteket til Trinity College i Dublin, med katalogsignatur *MS 52*.

Kilder
------

* Ó Cróinín, Dáibhí (2005). «Armagh, Book of». I Seán Duffy. *Medieval Ireland. An Encyclopedia* **(engelsk)**. Abingdon og New York: Routledge. s. 30–31. ISBN 978-0-415-94052-8.
* «Catholic Encyclopedia: The Book of Armagh». Besøkt 22. februar 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Přemysl Hajný** (født 18. desember 1925, død 24. oktober 1993) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Hajný vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Sølv Sølv i ishockey Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia

Referanser
----------

1. 1 2 3   Records of persons of interest, svazky.cz[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Přemysl Hajný – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Přemysl Hajný – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Přemysl Hajný – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Přemysl Hajný – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Röyksopp's Night Out*** er Tromsø-bandet Röyksopps tredje album. Albumet ble gitt ut i Norge den 27. januar 2006, og i utenlandske butikker fra 25. februar 2006. Albumet er et utvalg av låter tatt opp fra to konserter som Röyksopp hadde på Rockefeller 19. og 20. november 2005. Siden konsertene ble tatt opp, var de fleste av vokalistene som synger på *The Understanding* også med, med unntak av Karin Dreijer. 

Albumet inneholder tre låter fra det første albumet, «Melody A.M.», og fire fra «The Understanding». Den siste låta på albumet, «Teppefall», er et slags postludium, og «Go With the Flow» er en remiks av en låt som opprinnelig tilhører *Queens of the Stone Age*. Röyksopps to medlemmer synger selv på konserten, i tillegg til at de spiller på elektroniske instrumenter, som synthesizer, drumpads, vocoder og trommer/symbaler. Bandet har også med seg diverse gitarister og vokalister, se nedenfor. EP-en lå den 10. februar 2006 på tiendeplass på VG-lista topp 20.

Sporliste
---------

1. «What Else Is There?» (3:19)
2. «Only This Moment» (4:04)
3. «Remind Me» (3:47)
4. «Sparks» (5:09)
5. «Poor Leno (Istanbul Forever Take)» (5:24)
6. «Go Away» (5:35)
7. «Alpha Male» (8:03)
8. «Go With The Flow» (3:13)
9. «Teppefall» (1:00)

Besetning
---------

* Svein Berge – Synth, vokal
* Torbjørn Brundtland – Synth, vokal
* Anneli Drecker – vokal (spor 1,4)
* Kate Havnevik – vokal (spor 2)
* Chelonis R Jones – vokal (spor 6)
* Ole Vegard Skauge – Bass
* Kristian Stockhaus – Gitar

Sitater
-------

> Okey, Oslo, tida har komme!
> 
> 
> Svein Berge, 19./20. november 2005, til publikum
> 
> 

> Okey, here we go!
> 
> 
> Torbjørn Brundtland, 19./20. november 2005, til publikum
> 
>

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Röyksopp's Night Out* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Röyksopp's Night Out* på MusicBrainz Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Brondesbury** er, sammen med Brondesbury Park, en velstående forstad i bydelene Brent og Camden i nordvestlige London. Det regnes ofte som en del av Kilburn. Brondesbury er ligger rundt 6 km nordvest for Charing Cross. Som med mange forsteder i London var området et jordbruksområde før jernbanen knyttet det til London i viktoriansk tid. Utbygging av bolighus begynte for alvor i Brondesbury på 1860-tallet og det ble snart sett på som et ønskelig område å bo i, blant annet for Londons jødiske samfunn. Brondesbury er nå på 2010-tallet et overveiende boområde.

I henhold til folketellingen i 2011 har Brondesbury sammen med Brondesbury Park en befolkning på 13 023 innbyggere.

Kommunikasjon
-------------

Det er fire undergrunnsstasjoner og fire jernbanestasjoner i eller ved Brondesbury:

* Finchley Road undergrunnsstasjon
* Kilburn
* West Hampstead
* Queen's Park

* Brondesbury Park
* Brondesbury
* Finchley Road & Frognal
* West Hampstead

Referanser
----------

1. 1 2   Willey, Russ: *Chambers London Gazetter*, s. 65.
2. ↑  «A Profile of Brent» Arkivert 20. januar 2017 hos Wayback Machine. (PDF), The 2011 Census. *London Borough of Brent*. London Borough of Brent/ONS.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain
 |
Nettsidens logo.
**Anime News Network** er en nettside som hovedsakelig dette nyheter relatert til animebransjen. Den dekker blant annet nyheter om anime, manga, videospill, J-pop og annen relatert kultur. Nettsiden publiserer blant annet anmeldelser og annet redaksjonelt innhold. Nettsiden har i tillegg et forum hvor brukere diskuterer artikler og annet innhold på nettsiden og annet relatert til anime. Den har også en encyklopedi med mange oppslag med informasjon om anime, manga, serier og annet.

Nettsiden ble grunnlagt i juli 1998 av Justin Sevakis. Den hevder selv å være den ledende engelskspråklige kilden for nyheter og informasjon om anime og manga på internett. Siden ga ut tidsskriftet *Protoculture Addicts* helt til den siste utgaven av det kom ut i 2008. Nettsiden har separate utgaver av nyhetene siden rettet mot publikum i fire separate regioner: USA og Canada, Australia og New Zealand, Storbritannia og Irland, og Sørøst-Asia.

Referanser
----------

1. 1 2  «FAQ - Anime News Network». *www.animenewsnetwork.com*. Besøkt 4. januar 2017.
2. ↑  «Anime News Network | Site of the Week | SCI FI Weekly». 16. januar 2008. Arkivert fra originalen 16. januar 2008. Besøkt 4. januar 2017.
3. ↑  «Justin SEVAKIS - Anime News Network». *www.animenewsnetwork.com*. Besøkt 4. januar 2017.
4. ↑  «PR: Anime News Network and Protoculture Addicts Join Forces». *www.protoculture.ca*. Arkivert fra originalen 28. september 2004. Besøkt 4. januar 2017.
5. ↑  «Anime News Network Australia». *Anime News Network*. Besøkt 4. januar 2017.
6. ↑  «Re-announcing ANN UK & Australia». *Anime News Network*. Besøkt 4. januar 2017.
7. ↑  «Welcome to Anime News Network Southeast Asia!». *Anime News Network*. Besøkt 4. januar 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Anime News Network – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**TV 2 Sporten** er TV 2s sportsredaksjon. Redaksjonen har omtrent 80 medarbeidere, og har sitt hovedsete i Bergen. Redaksjonen er redaksjonelt ansvarlig for fjernsynskanalene TV 2 Sportskanalen og TV 2 Sport Premium, og lager også daglige sportssendinger for TV 2 og TV 2 Nyhetskanalen. Blant disse er *FotballXtra* og *Sportsnyhetene*, der sistnevnte er en del av kanalens nyhetssending *TV 2 Nyhetene*. Den har også ansvar for en flere ulike direktesendinger både på TV 2 og TV 2 Zebra, dette er i hovedsak programmer knyttet til idrettsarrangementer, med hovedvekt på fotball, håndball, ishockey og sykkel.

TV 2 Sporten driver også nettstedene tv2sporten.no og altomfotball.no

Ansatte
-------

Nåværende[*når?*] ankerduo i Sportsnyhetene:

* Annemarta Giske
* Ingrid Halstensen
* Simon Nitsche

Øvrige programledere i TV 2 Sporten:

* Davy Wathne
* Fin Gnatt
* Julie Strømsvåg
* Erik Thorstvedt
* Thea Olsen
* Jan-Henrik Børslid
* Jesper Mathisen
* Siri Nilminie Avlesen-Østli
* Helene Husvik
* Jon Hartvig Børrestad
* Øyvind Alsaker
* Tori Pedersen
* Christian Paasche
* Johan Kaggestad
* Dag Otto Lauritzen
* Harald Bredeli
* Ole Kristian Stoltenberg
* Bent Svele
* Marius Skjelbæk
* Simen Stamsø Møller

Eksterne lenker
---------------

* (en) *TV 2 Sporten* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
TV 2 Gruppen |
| --- |
| Dagens kanaler | Direkte **·** Livsstil **·** Nyheter **·** Sport **·** Sport Premium **·** Zebra |
| Tidligere kanaler | *Bliss* **·** *Filmkanalen* **·** *Humor* **·** *Science Fiction* |
| Annet | E-sport **·** Nyhetene **·** Play **·** Sporten |
| *Se også:* C More **·** StormGeo |
**Murodali Alimardon** er en tadsjikistansk økonom og politiker. 

Han ble utnevnt til visestatsminister med ansvar for økonomi («Deputy Prime Minister for Economic Matters») i Tadsjikistan 26. januar 2008, og hadde før dette vært sentralbanksjef for Tadsjikistans nasjonalbank i 13 år. Sharif Rahimzoda overtok da som sentralbanksjef. 

8. april 2008 måtte Rahimzoda innrømme at sentralbanken tidligere har gitt uriktig informasjon til IMF, for å sikre lån til Tadsjikistan på nærmere 48 millioner amerikansk dollar. Dette ble imidlertid gjort mens Alimardon var sentralbanksjef. Denne situasjonen har skapt usikkerhet rundt framtidige lån til Tadsjikistan, som er et av verdens fattigste land, men både IMF og Den asiatiske utviklingsbanken har signalisert at de ikke vil la denne hendelsen gå ut over deres hjelp.

Referanser
----------

1. ↑  Bruce Pannier (09.04.2008). «Tajikistan: National Bank Admits Lying To IMF To Secure Loans». Caucaz.com. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 05.07.2008.
**TV Romsdal** var en lokalfjernsynsstasjon med studio og hovedkontor i Molde. Kanalen hadde konsesjon på lokal-TV-sendinger over hele Romsdal og deler av Sunnmøre. Kanalen gikk første gang på lufta 16. oktober 1990 og gikk med overskudd to år etter. Rundt midten av 1990-tallet var kanalen innblandet i en hel del rabalder rundt videreformidling av TVNorges sendinger i bakkenettet. I april 1994 sto TV-Romsdal i fare for å miste konsesjonen dersom de fortsatte å trosse Kulturdepartementets forbud mot å videreformidle TVNorges sendinger. Kanalen ignorerte imidlertid truslene, og i juni 1995 ba statsadvokaten politiet om å starte etterforskning av TV Romsdal for mulige brudd på forskriftene for nærkringkasting.

Kanalen innstilte sine sendinger i april 1998 etter å ha slitt økonomisk en tid. I november samme år ble konsesjonen og sendeutstyret overtatt av TV Nordmøre, som etter å ha tatt over TV Romsdals sendenett endret navn til TV Nordvest.

Kilder
------

* TV-Romsdalklubben: Historia om TV-Romsdal[*død lenke*] Besøkt 31. mai 2015
**De Tomaso Guarà** er en sportsbil fra den italienske bilprodusenten De Tomaso som ble produsert mellom 1994 og 2004. Dette var den siste bilmodellen fabrikken produserte før den ble nedlagt i 2004 etter Alejandro de Tomasos død i 2003. Modellen ble presentert på bilutstillingen i Genève i 1993, og var tilgjengelig både som coupé og roadster (som coupéutgaven, men uten tak og frontrute. Roadsterutgaven måtte kjøres med hjelm). Guarà er basert på Maseratis *Barchetta Stradale* prototype fra 1991. En tredje modell var en vanlig cabrioletutgave, men kun fem ble produsert.

De første bilene ble solgt i 1994, og med enkelte avbrytelser var både coupé og roadsterutgavene fortsatt tilgjengelig for salg i Italia, Østerrike og Sveits i 2005/2006. Det er allikevel ikke kjent at noen biler ble bygget etter 2004, da selskapet ble nedlagt.

Karosseriet i Guarà er laget av glassfiber, kevlar og andre komposittmaterialer. Understellet består av Formel 1-teknologi, og Guarà er velkjent for sin ekstreme kjøreopplevelse. De første modellene var utstyrt med teknologi og interiørdeler fra BMW, men senere modeller var utstyrt med Ford-deler.

Det totalt produserte antallet er noe usikkert, men omkring 10-12 roadster, 5 cabriolet og 50 coupémodeller antas å være bygget. Produksjonen av cabrioletutgaven stoppet da De Tomaso byttet til Ford-motorer, som ikke gav plass til taket.

|  |
| --- |
| **Bilmodeller fra De Tomaso:** |
| Biguà | Deauville | Guarà | Longchamp | Mangusta | Pantera | Vallelunga |
| Alejandro de Tomaso |
**Murkrone** (latin: *corona muralis*) er overkanten av en mur. Er murkronen fremskutt og krenelert, det vil si formet som et brystvern med skyteskår, slik som ved middelalderens borger og bymurer, kalles den også en murkrans. En murkrone kan bestå av en kronring, og fra ringen eller en ringmur stikker det opp tre eller flere små tårn med eller uten skyteskår og med eller uten portåpninger. I ringmuren kan det være synlige murstein, eller en mer forenklet form.

Murkrone som symbol
-------------------

 Harstads byvåpen med murkrone av tradisjonell type
Lignende murkroner kan ses avbildet på hodet til gudefigurer fra antikken i Sør-Europa, men er idag en grafisk figur som brukes mest i våpenskjold. Den vanligste bruken er i byvåpen og andre kommunevåpen, der en murkrone er plassert på skjoldets øverste kant eller svevende litt over skjoldkanten. Vi finner en murkrone på skjoldkanten i republikken Maltas skjold. Det er en murkrone på hodet til den flakte ørnen i Østerrikes riksvåpen og på skjoldkanten i noen få private våpen. Murkroner forekommer som skjoldfigurer og som satt på issen til hjelmer plassert på øvre skjoldkant.

Murkronen var særlig et symbol for en by og ble mye brukt i napoleonstidens spesielle, heraldiske system. Fra og med 1800-tallet ble murkroner på byvåpen vanlige i mange land med europeisk heraldikk. I Norge blir flere byers våpen brukt med murkrone på skjold, bl.a. i forskjellige utforminger i byvåpnene til Halden (ovalt skjold), Oslo (rundt skjold) og Trondheim (skjold med spiss nederst). Alle norske primærkommuner er i dag likestilte og ved godkjenninger av nye kommunevåpen i kgl. res. er murkrone ikke nevnt.

I noen grad har det vært brukt murkroner med forskjellige antall tårn; særlig fem, fire og tre. Da med høyere antall etter som hvor betydningsfull byen er – hovedstad, provinshovedstad, bispesete og lignende. 

Tromsøs byvåpen fra 1983 har en strengt stilisert, modernistisk murkrone

Litteratur
----------

**Norge**

* Oluf Kolsrud: *Bergen bys segl, vaaben, farver og flag*, Bergen 1921
* Hallvard Trætteberg: *Norges våbenmerker. Norske by- og adelsvåben*, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
* Hallvard Trætteberg: *Borg i segl, mynt og våpen*, Oslo 1967
* Hans Cappelen og Knut Johannessen (red.): *Norske kommunevåpen*, Oslo 1987

**Andre land**

* C.G.U. Scheffer, *Svensk vapenbok för landskap, län och städer*, 1967
* A. Haikonen: *Finlands kommunvapen*, Helsingfors 1970
* Ottfried Neubecker: *Heraldik. Kilder, brug, betydning*, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
* Sven Tito Achen: *Danmarks kommunevåbener + Færøernes og Grønlands*, København 1982
* Clara Neveus og Bror J. de Wærn: *Ny svensk vapenbok*, Stockholm 1992
* Magnus Bäckmark och Jesper Wasling: *Heraldiken i Sverige*, Lund 2001

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «murkrone» i *Store norske leksikon* (fri gjenbruk av tekst)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
***Sword Art Online*** (japansk: ソードアート・オンライン; hepburn: *Sōdo Āto Onrain*) er en japansk billedroman-serie skrevet av Reki Kawahara og illustrert av signaturen «abec». Serien har handling i en nær fremtid og fokuserer på ulike verdener av kunstig virkelighet. Serien var opphav til åtte forskjellige mangaer (japanske tegneserier) utgitt av ASCII Media Works og Kadokawa. Romanene og fire av mangaene har blitt lisensiert for utgivelse i Nord-Amerika av Yen Press.

En animeserie (japansk tegnefilm) produsert av A-1 Pictures ble vist på japansk TV i 2012. Oppfølgerserien, *Sword Art Online II*, ble vist i 2014. Den har også blitt utviklet til videospill.

*Sword Art Online* har oppnådd kommersiell suksess. Billedromanene er trykt i opplag på i alt over 16 millioner i flere land som Japan, Taiwan, Kina, Sør-Korea, Thailand, USA, Canada og Storbritannia. TV-serien har fått blandet mottakelse fra kritikere. Noen roste utforskningen av de psykologiske aspektene ved kunstig virkelighet mens andre kritiserte seriens premisser og manus.

Handling
--------

Historien foregår i forskjellige kunstige verdener som begynner i det fiktive spillet *Sword Art Online*.

### *Sword Art Online*

*Sword Art Online* er den første virtuelle (kunstige) spillverdenen, og omgivelsen til den første delen av historien. Verdenen er bygd opp at et gigantisk svevende festning som kalles Aincrad med hundre etasjer. Hver etasje har et middelaldermiljø og et fangehull med en sjef. Fangehullet og sjefen må bli bekjempet før spillerne kan dra videre til den neste etasjen.

### *Alfheim Online*

*Alfheim Online* er den andre virtuelle spillverdenen og omgivelsen i den andre delen av historien. Figurene i dette spillet er feer og kan fly med sine vinger på ryggen. Det er en massiv verden som er delt inn i flere regioner for hver fe-rase. I Alfheims senter er et stort tre som blir kalt «Verdenstreet», og målet med spillet er å nå toppen. Spillet har et ferdighetsbasert system der spillere forbedrer statistikken sin ved å utvikle ferdigheter i og utenfor kamp.

### *Gun Gale Online*

*Gun Gale Online* er den tredje virtuelle spillverdenen og omgivelsen i den tredje delen av historien. Det er en virtuell spillverden, der hovedfokus er på pistoler og gevær, men lyssverd og kniver finnes også.

### *UnderWorld*

*UnderWorld* er den fjerde virtuelle verdenen og den siste omgivelsen i historien. Det er den første virtuelle verdenen i serien som ikke er en spillverden, men en simulering av kunstig intelligens (AI). Tiden i UnderWorld er variabel, og kan være mye raskere relativt til den virkelige verden.

Referanser
----------

1. ↑  ; *MyAnimeList*; besøksdato: 9. desember 2022.
2. ↑  «Sword Art Online Light Novels Have More Than 16.7 Million Copies in Print Worldwide». *Anime News Network*. 19. desember 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (ja) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sword Art Online – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**De Tomaso Pantera** er en sportsbil fra den italienske bilprodusenten De Tomaso. Modellen ble produsert fra 1971 til 1996, og navnet «Pantera» er italiensk for panter. Bilen var designet av Tom Tjaarda, og erstattet den tidligere De Tomaso Mangusta.

Historie
--------

De første eksemplarene var utstyrt med en 5.8-liters Ford Cleveland V8-motor, som hadde en effekt på 330 hk. Denne var koblet til en femtrinns manuell girkasse fra ZF. Skivebremser på alle fire hjul var standard, og en 1971 Pantera kunne akselerere fra 0-100 km/t på 5.5 sekunder.

Sent i 1971 begynte Ford å importere Pantera for salg på det amerikanske markedet gjennom sine Lincoln-forhandlere. De første 75 bilene var europeiske utgaver, og kjennetegnes med sine trykknapp-dørhåndtak og håndbygde Carrozzeria Vignale-karosserier. Totalt 1 007 eksemplarer kom til USA det første året. Dessverre var disse bilene dårlig bygget, og flere modeller brøt sammen under testing på Fords egen testbane. Rustbeskyttelsen var ikke-eksisterende tidlig på 1970-tallet, og passformen var svært dårlig.

  

I 1972 ble flere endringer gjennomført, og en ny Cleveland-motor med lavere kompresjon ble brukt for å oppfylle amerikanske utslippskrav. Luksusmodellen «Lusso» (**Pantera L**) ble også introdusert dette året, med store, svarte støtfangere og en 248 hestekrefters Cleveland-motor.

I 1975 avsluttet Ford importen av Pantera, etter å ha solgt omkring 5 500 eksemplarer. De Tomaso fortsatte å bygge modellen, og et lite antall eksemplarer ble parallellimportert til USA på 1980-tallet. Totalt ble 7 135 Pantera bygget.

1972 De Tomaso Pantera-interiør
De Tomaso Pantera, tidligere eid av Elvis Presley

|  |
| --- |
| **Bilmodeller fra De Tomaso:** |
| Biguà | Deauville | Guarà | Longchamp | Mangusta | Pantera | Vallelunga |
| Alejandro de Tomaso |
**Realpresens** er innen kristendommen den lære at Kristi legeme og blod er i sannhet nærværende i nattverdselementene.

Katolikker, ortodokse, lutheranere
----------------------------------

Det er forskjeller mellom den katolske og ortodokse lære om dette på den ene side, og den lutherske på den annen, men det de har til felles er at den som mottar nattverdselementene, faktisk mottar Kristi legeme og blod.

Realpresensen anses å inntre ved lesningen av innstiftelsesordene under feiringen av nattverden. Den innebærer at (katolsk syn - transsubstantiasjon:) brødet og vinen forvandles til Kristi legeme og blod selv om nattverdselementene beholder sine ytre egenskaper / aksidenser, eller (luthersk syn - konsubstansiasjon:) Kristi legeme og blod blir nærværende i brødet og vinen, «med og under» - men uten at elementene opphører å være brød og vin også substansielt.

Teologien om at forvandlingen finner sted er således felles for luthersk og katolsk teologi.

Andre protestanters avvisning av realpresendenser
-------------------------------------------------

Men den reformerte protestantiske tradisjon avviser læren om realpresens. Zwinglianer oppfatter Kristi nærvær som «symbolsk». Ifølge Jean Calvin blir Kristi legeme og blod ikke nærværende i brødet og vinen, men disse elementer blir redskap ved hvilke den troende kommunikanten simultant kan ta imot Kristi sanne legeme og blod i himmelen. Dette syn har påvirket metodister og mange evangelikale anglikanere.

Litteratur
----------

* *Dop, nattvard, ämbete: den officiella texten från Faith and Order med kommissionens egna kommentarer*. Uppsala: Nordiska ekumeniska rådet 1994.
* Hardt, Tom G.A. *Om altarets sakrament: en bok om den lutherska nattvardsläran*. Uppsala: Pro Veritate 1973.
* Kandler, Karl-Hermann, *Christi Leib und Blut: Studien zur gegenwärtigen lutherischen Abendmahlslehre*. Hannover: Lutherisches Verlagshaus 1982.
* *Nattvardens teologi*. Stockholm: Verbum 1996.
* Peters, Albrecht, *Realpräsenz: Luthers Zeugnis von Christi Gegenwart im Abendmahl*. 2. Aufl. Berlin 1960.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Bromley-by-Bow** er et område i Tower Hamlets i London, omkring åtte km nordøst for Charing Cross. I henhold til folketellingen av 2011 har stedet en befolkning på 14 480 innbyggere.

Offisielt heter området bare Bromley, som også er det historiske navnet. Men for å skille det fra stedet Bromley og bydelen Bromley ble det andre navneleddet innført kort tid etter opprettelsen av grevskapet London. Det var bare Bromley-by-Bow undergrunnsstasjon som offisielt skiftet navn. Fra 1899 til 1965 tilhørte det bydelen Poplar, men på folkemunne har dette blitt overført til hele området. 

Samfunnshuset Kingsley Hall er kjent for at Mahatma Gandhi besøkte det i 1931, og for å ha huset en klinikk drevet av den alternative psykologen R.D. Laing fra 1965. Bygningen ble sterkt skadet i en brann i 1995, men er restaurert og er et aktivt senter for lokalsamfunnet. 

Bromley by Bow Centre er et forsøksprosjekt innen helsevesenet. Det tilbyr sykepleie og opplæring, og fungerer samtidig som et samfunnshus.

Referanser
----------

1. ↑   «Tower Hamlets Ward population 2011» Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics.

Eksterne lenker
---------------

* History of Bromley St. Leonard

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
En **herdighetssone** er et geografisk område der en kategori av planter kan vokse. Dette er klimasoner der planter med en gitt hardførhet kan klare seg over flere sesonger. Herdighetssoner blir først og fremst brukt i forbindelse med hagebruk, for å vurdere hvilke planter som kan trives i et visst klima. Opprinnelig kom slike klassifiseringer fra US Department of Agriculture (USDA). I dag har de fleste land definert egne herdighetssoner, og inndelingen kan være ulik fra land til land.

I Norge er det definert 8 soner pluss en fjellsone. Sone 1 finner vi bare i de mildeste områdene på Sørlandet. Ved salg av planter oppgis det en herdighetsklasse, H1–H8, for planten. En plante i herdighetsklasse H4 kan for eksempel plantes i sone 1, 2, 3 og 4.

Det første sonesystemet for Norge kom i 1961, og har vært revidert flere ganger seinere. Dagens soner er utarbeidet av Hageselskapet, i samarbeid med Meteorologisk institutt. Det er fra 2006 og er ganske likt det svenske. Det ble innført et nytt sonesystem for Storbritannia i 2012, og dette kan delvis brukes på Norge også. Det amerikanske systemet blir imidlertid ganske misvisende for norske forhold fordi det i for stor grad tar utgangspunkt i kaldeste vintertemperatur. Mange amerikanske planter som tåler vintertemperaturene i Norge, kan likevel ikke dyrkes på grunn av lav sommertemperatur, kort vekstsesong og liten solintensitet.

I praksis varierer klimaet ganske mye innenfor en sone, men sonekart gir likevel ei god oversikt over forutsetningene for å dyrke ulike planter.

Referanser
----------

1. ↑  «Klimasonekart». *Det norske hageselskap*. Besøkt 20. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hardiness zone maps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Grønnruss fra Jønsberg videregående skole. Også i den tidligere realskolen var det noen steder vanlig å være grønnruss.
**Realskole** var en høyere allmennskole i det tidligere skolesystemet i Norge, en tre-årig utdannelse mellom folkeskole og gymnas. Realskole ble innført som betegnelse i 1935 på trinnet som tidligere hadde navnet middelskole. Realskolens to første år hadde sammenfallende pensum med det 5-årige gymnasets to første år. 

Realskolen ble avviklet rundt 1970 etter at grunnskolen, på den tiden kalt folkeskolen, ble utvidet til ni år med et ungdomstrinn fra 7. til 9. skoleår. Det er litt uklart om den niårige skolen fullt ut kompenserte for realskolen som samlet ga ti års skolegang, mens grunnskolen etter skolereformen i 1969 var niårig. I tillegg ble undervisningsomfanget redusert fra seks til fem dagers skoleuke.

Den niårige skolen ble innført gradvis fra 1965 til 1969. Før det var grunnskolen sjuårig (noen steder med et frivillig åttende framhaldsskoleår). Den kunne suppleres med tre år på realskole som samlet ga ti års skolegang. På realskolen var det muntlig og skriftlig eksamen i 20 fag fordelt over de to årene. De som ville gå videre på gymnas, kunne velge om de ville gå siste realskoleår, som i seg selv var mer yrkesrettet mot handel- og kontorfag, eller gå direkte til første gymnasklasse fra andre realskoleklasse og dermed spare inn et år.

Den praktiske skoleordningen var ikke fullstendig lik alle steder, og det skjedde også endringer over tid.

Eksamensresultatene fra realskolen var grunnlag for opptak på gymnas, handelsskole og skoler med tilsvarende kvalifikasjonskrav. Undervisningen i realskolen foregikk seks dager i uka som i grunnskolen, i denne perioden med 35 skoletimer per uke og systematisk hjemmearbeid (lekser) i nesten alle fag. Ved eksamen var det differensiert vekt på fagene, slik at en god karakter i norsk stil (som eksempel) ga større utslag på poengsummen i vitnemålet enn en god karakter i fysikk. Fagene hadde vekttall 1 eller 2.

Noen steder i landet var realskolens avgangselever russ som kaltes grønnruss. Disse brukte russeuniform og hadde da markeringer i form av grønne dekorasjoner på klærne og grønn russelue.

Enkelte steder i landet var det privatskoler som drev som realskole. Disse skolene hadde ikke selvstendig eksamensrett, slik at elevene måtte avlegge eksamen som privatister i alle fag, mens elevene ved de ordinære skolene kunne slippe med en eller to muntlige eksamener og få standpunktkarakter som tellende i de øvrige. Det ble da gitt eksamensbevis fra skolen og i tillegg realskoleeksamen fra en offentlig eksamensmyndighet.

Både offentlige realskoler og gymnas kunne forøvrig ha et annet navn, som allmennskole, gjerne ut fra lokal tradisjon som f. eks. Strinda kommunale høgre allmennskole.

Se også
-------

* Høyere allmennskole

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** HDS
 |
**Swiss Arms AG** (tidligere **SIG Arms AG**) er en sveitsisk våpenprodusent.

Historie
--------

Opprinnelig ble SIG-firmaet opprettet i 1853 som en vognfabrikk av Friedrich Peyer im Hof, Heinrich Moser og Conrad Neher. Da de fikk en kontrakt på å produsere 30 000 musketter skiftet de navn til «Schweizerische Industrie Gesellschaft – SIG», (Sveitsisk Industrielt Selskap). SIG produserte senere den populære pistolserien SIG P210, og etterhvert gikk de i samarbeid med den tyske våpenprodusenten J.P. Sauer & Sohn GmbH. På 70-tallet kom SIG SAUER-serien med SIG P220 i 1975. Firmaet skiftet navn fra SIG Arms AG til Swiss Arms AG da det ble kjøpt av Michael Lueke og Thomas Ortmeier i oktober 2000.

Produkter
---------

### Pistoler

* SIG P210
* SIG P220
* SIG P225
* SIG P226
* SIG P228
* SIG P229

SIG 220
### Rifler

* Vetterli rifle sylinderlåsrifle
* SIG 510 automatrifle
* SIG 550 automatrifle
* SIG 551 automatrifle
* SIG 552 automatrifle

SIG 552
### Maskingevær

* MG 50
* MG 710

### Granatkaster

* SIG GLG 40

Se også
-------

* SIG SAUER
* J.P. Sauer & Sohn GmbH

Eksterne lenker
---------------

* Swiss Arms AG offisielle hjemmeside Arkivert 22. desember 2019 hos Wayback Machine.
*Se Swiss Cottage (Cahir) for en bygning i Irland med samme navn.*

**Swiss Cottage** er et sted i bydelen Camden i London. Stedet er 5,23 km nord-nordvest for Charing Cross.
Det har navn etter en restaurant fra midten av 1900-tallet, «Cottage Grill», som var bygget i sveitserstil. Huset var opprinnelig et privat meieri den gang området lå på landet. Restauranten ble stengt og huset ble revet i 1960-årene. Navnet er videreført av en annet serveringssted, puben «Ye Olde Swiss Cottage» (opprinnelig «The Swiss Tavern»; se bilde i infoboks), som ble bygget 1803–1804 og ombygget til sveitserstil i 1965.

Finchley Road krysser gjennom Swiss Cottage, og området rett ved denne veien kalles ofte Finchley Road både etter veien og Finchley Road undergrunnsstasjon. Det er gode handlemuligheter langs veien, samt mange underholdningstilbud som en Odeon-kino, Swiss Cottage Central Library og Hampstead Theatre.

I tillegg til undergrunnsstasjonen ved Finchley Road finner man også Swiss Cottage undergrunnsstasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Mills, A.D. (2001): *Dictionary of London Place Names*. Oxford. s. 222–223.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Astmahjemmet i Kongsberg** var et behandlingshjem for danske barn med astma, eiet og drevet av Dansk Røde Kors 1950-1979.

Astmahjemmets bygningsmasse ble tegnet av arkitektene Karen og Odd Brochmann i 1950.

Astmahjemmet var en gave fra det norske folket som takk for forsyninger av mat til norske barn under 2. verdenskrig.
Bygningen ble oppført 1948-49 i Saggrenda, ca 8 km fra Kongsberg, 350 moh. hvor luften er ren og tørr og gunstig mot astma. Astmahjemmet ble innvigd 1950 under tilstedeværelse av daværende kronprins Olav, som uttalte ønsket om "at oppholdet her i den sunne norske luft vil hjelpe de danske barn, så de ikke lenger blir plaget av astma og får varig helbredelse". Astmahjemmet ble deretter overdratt Dansk Røde Kors.

Astmahjemmet ga tilbud om 4 måneders opphold, for tre grupper i året. På hver gruppe var det 60 barn. De fleste barn var mellom 4 og 12 år gamle, enkelte yngre og eldre. Noen barn hadde et enkelt opphold på Astmahjemmet, andre to eller flere opphold. Barna var visiterte av barnelegen Erhard Winge Flensborg i København.

På Astmahjemmet var det tilsatt bestyrerinne ("pleiemor"), barnepleiersker og pedagoger ("tanter"), kjøkken- og vaskepersonale og lærerinne, nesten alle fra Danmark. Eneste nordmann var vaktmester ("onkel"). 

I de første årene besto behandlingen alene i kost og mosjon og frisk luft i et sosialt miljø blant likestilte. Etter hvert ble det gitt mer aktiv medisinsk behandling med oksygen, adrenalin og kortison. Samtidig ble antall barn på hver gruppe redusert til 45. 
Det var tre timers skolegang hver dag med den danske lærerinnen.

Astmahjemmet ble nedlagt 1979 etter beslutning i Dansk Røde Kors. I løpet av de 29 årene, fra 1950 til 1979, hadde 4-5000 danske barn hatt et eller flere 4-måneders opphold på Astmahjemmet. Dessuten noen få norske barn.
Bygningen ble solgt, og etter flere eiere overtatt av Adventistene, som i dag driver det som kurstedet "Fredheim".

Det er opprettet grupper på Facebook for barn og tilsatte fra Astmahjemmet. Januar 2012 ble det gjennom Facebook arrangert et treff i Skanderborg, hvor tidligere barn og tilsatte utvekslet minner og erfaringer fra oppholdet på Astmahjemmet.

Referanser
----------

1. ↑  Gunnarsjaa, Arne (1999). «Brochmanns arkitektkontor, Karen og Odd». *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt forlag. s. 127. ISBN 8279350071.
**Rudolf III av Habsburg** (født 1281, død 3. eller 4. juli 1307) av huset Habsburg var hertug av Østerrike og Steiermark (som **Rudolf III**) fra 1298 og konge av Böhmen og titulær konge av Polen fra 1306. Han var eldste sønn av Albrecht I av Det tysk-romerske rike og Elisabeth av Gorizia-Tyrol.

Etter at hans far ble valgt til Konge av romerne, utnevnte han Rudolf som medregent i de habsburgske arveland. I 1300 ektet han Blanche, datter av kong Filip III av Frankrike. Blanche døde alt i 1305, og deres datter døde ung.

I 1306 døde det siste medlemmet av det přemyslidiske dynasti, kong Vaclav III og Albrecht I benyttet den tysk-romerske overhøyheten over Böhmen til å utpeke Rudolf som hans etterfølger. Hans rett til den böhmiske kronen ble bestridt av hans onkel Henrik av Kärnten, som var gift med Vaclavs søster Anne. For å styrke sitt krav på kronen ektet Rudolf kong Vaclavs enke Elisabeth Richeza av Polen. I 1306 okkuperte han Praha og installerte seg på tronen.

Den böhmiske adelen, som støttet Henrik, hånet Rudolf som *král kaše* ("kong grøt"). Rudolf døde av dysenteri i 1307, mens han beleiret borgen Horažďovice, som var holdt av opprørere. Han hadde ingen overlevende barn. Rudolf er gravlagt i St. Vitus-katedralen i Praha.

Referanser
----------

1. ↑   Habsburg, Rudolph III. (BLKÖ)[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage person ID p11385.htm#i113843, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
***Realism and the Aim of Science*** («Realisme og vitenskapens mål») er en bok av den østerriksk-britiske filosofen Karl Popper (1902–1994). Boka kom ut i 1983 og utgjør bind 1 av Poppers «postskriptum» til hans *Logic of Scientific Discovery* (1934/1959).

Boka består av to deler, hvorav den første («The Critical Approach») utdyper hovedtemaene fra (og oppklarer misforståelser av) *Logic of Scientific Discovery*. Kapitlene handler om umuligheta av induksjon (avsnittene 1–16), avgrensninga av vitenskap (§ 17–23) og betydninga av metafysikk (§ 24–26). Delens siste kapittel (§ 27–33) utvikler et mål på «styrkningsgraden» (*degree of corroboration*) av en teori (i hvor stor grad en teori har blitt styrka gjennom empiriske tester). I del 2 av boka («The Propensity Interpretation of Probability», § 34–61) gir Popper en utfyllende beskrivelse av sin tolkning av sannsynligheter som *propensiteter*.

Boka var ferdigskrevet i 1956, men av ulike årsaker stoppa korrekturen opp året etter. Manuskriptet ble liggende i 25 år, før Poppers tidligere student W.W. Bartley besørga utgivelsen (utvida med en oppdatert innledning og noen nye fotnoter som Popper tilføyde i 1981/82). Boka kom først (1983 til 1988) ut i parallelutgaver på forlagene Hutchinson (London) og Rowman & Littlefield (Totowa), og fra 1992 hos Routledge (London).

Eksterne lenker
---------------

* Tilgjengeligheten av boka ved ulike bibliotek og bokhandlere:
	+ ISBN 0091514509
	+ ISBN 0415084008
	+ ISBN 0847670155
	+ ISBN 1138168947
	+ ISBN 9780203713969
Et **realregister** er et offentlig rettighetsregister, der rettigheter til formuesgoder kan registreres slik at de oppnår rettsvern, det vil si rettsbeskyttelse overfor tredjemenn som gjør gjeldende konkurrerende rettigheter i gjenstanden. Det som særpreger et realregister er at rettighetene er ordnet etter den enkelte gjenstand, og ikke etter den fysiske eller juridiske personen som innehar rettighetene. Dette gjør det enkelt for potensielle erververe av rettigheter i tingen å skaffe seg oversikt over hvilke heftelser og andre forhold han må ta hensyn til, og forenkler dermed omsetningen av slike gjenstander. Et viktig prinsipp for omsetning av gjenstander som er registrert i et realregister, er at man ikke kan gjøre gjeldende rettigheter mot erververen som det ikke fantes opplysninger om i registeret (det gjelder unntak fra dette dersom erververen kjente eller burde kjenne til forholdet). Den andre siden av prinsippet er at erververen må godta alt registeret gir opplysninger om. Dette kalles hhv. for registerets *negative* og *positive* troverdighet.

Det mest praktiske realregisteret i Norge er grunnboka, som inneholder en oversikt over rettigheter til fast eiendom. Andre eksempler er skipsregisteret og skipsbyggingsregisteret for skip, Luftfartøyregisteret for luftfartøyer, Petroleumsregisteret for oljeinstallasjoner, samt Kraftledningsregisteret. Verdipapirsentralen og Løsøreregisteret er derimot ikke realregistre, ettersom det her er rettighetshaver og ikke de enkelte eiendeler som er utgangspunktet for registreringen.

Se også
-------

* Tinglysing
* Dynamisk tingsrett
**Glåmdal Sykleklubb** (etablert 1970 på Kongsvinger) er en norsk sykkelklubb som var landets mestvinnende fra 1980 til 2000.

Klubben ble etablert etter initiativ av toppsyklistene Leif Ekås og hans sønn Sverre Ekås. I 1978 hadde klubben et av landets beste amatørlag med Sverre Ekås fra Kongsvinger, Thorleif Andresen, Stein Bråthen og Svein Ole Bråthen fra Oslo, Willi Juul Pedersen fra Jevnaker, Bjørn Bilstad fra Skien, Morten Sæther fra Lillehammer, samt lagleder Jan Erik Gustavsen. Utover 80-tallet omfattet klubben blant annet Dag Otto Lauritzen, Atle Pedersen, Jørn Skaane, Janus Kuum, Johnny Nilsen, Jon Rangfred Hanssen, Kjetil Kristiansen, Jan Erik Fjotland, Fred Arne Enger, Bård Gråsvold, Bjørn Stenersen, Roar Skaane.

I 1990 inngikk klubben et samarbeid med *Nittedal SK* under navnet *Glåmdal-Nittedal Elite*. I 1992 var Dag Erik Pedersen sportslig leder sammen med Tom Abrahamsen. Andre ryttere på 90-tallet var Hans Petter Erikstad, Stig Kristiansen, Trond Kristian Karlsen, Martin Vestby, Johnny Sæther, Ole Sigurd Simensen, Steffen Kjærgaard, Trond Bjerkly, Rune Jogert, Kristoffer Myhre, Anders Christiansen. I 1994 tiltrådte den tyske landslagstrener Rainer Gatzke som trener. I 1997 forlot flere ryttere klubben til fordel for utenlandske lag.

I tiden 2001-2004 var klubben lite aktiv. Etter at *Granli Sykkel* (etablert 1997) ble innlemmet i Glåmdal SK i 2004, ble aktiviteten gjenopptatt under navnet *Glåmdal SK*. Terje Haave ble leder etter Sverre Ekås. I 2008 hadde *Team Glåmdal* en god sesong med blant annet åtte etappeseiere i Norgescupen.

Referanser
----------

1. ↑  Jens Petter Gjelseth (12.5.1978). «Pølsemakern og hans profesjonelle amatørlag». VG.
2. ↑  «Glåmdal SK». Arkivert fra originalen 3. juni 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 3. juni 2013. Besøkt 18. februar 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Rögle BK**, Rögle bandyklubb, er opprinnelig en bandyklubb fra Tånga och Rögle utenfor Ängelholm i Sverige. Senere har klubben likevel blitt kjent for sin suksess i ishockey. Klubben spiller i Svenska hockeyligaen per 2023.

Rögles første styre ble valgt den 18. desember 1932, men klubben ble dannet i 1921. Laget var skånske vinnere i bandy i 1948, men allerede på midten av 1950 ble det besluttet å begynne med hockey. Rögle BK spilte sin første kamp mot Fagerhults IS der de tapte, med hvor mye vet man ikke helt sikkert. I debutsesongen 1950/1951 ble det spilt hjemmekamper i landsbyen Rögle mellom Ängelholm og Helsingborg.

Rögle BK ble skånske ishockeymestere syv år senere etter finaleseier mot Malmö FF, kommende Malmö IF og nåværende Malmö Redhawks. Laget kvalifiserte seg til å spille i divisjon I i 1966/1967, men ble nedrykket på slutten av sesongen 1968/1969. Etter å ha vært et topplag i divisjon I i mange år, klarte Rögle BK å komme seg til Elitserien via Allsvenskan i 1992. 

I 2021 spilte Rögle BK sin første SHL-finaleserie noensinne etter å ha beseiret Skellefteå AIK i semifinalen 3–2 i kamper. De siste kampene ble spilt mot Växjö Lakers HC. Finaleserien endte med tap med 1–4 i kamper for Rögle BK, som avsluttet 2020/2021-sesongen med et SM-sølv. 

Ulf Sterner spilte i klubben fra 1965 til 1968. Rögle BK har hatt to spillere som har spilt på Tre Kronor; Jørgen Jonsson og Jonas Bergqvist.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Rögle BK – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |


| * v
* d
* r
Svenska Hockeyligan 2023/24 |
| --- |
|  | 
* Frölunda
* Färjestad
* HV 71
* Oskarshamn
* Leksand
* Linköping
* Luleå
* Malmö
* MoDo
* Rögle
* Skellefteå
* Timrå
* Växjö
* Örebro

 | Sveriges flagg |
Kart over Paris' arrondissementer, med elven Seinen som deler byen. Rive gauche er den sørlige halvdelen.
**Rive gauche** (IPA: [ʁiv ɡoʃ], fransk for «**Venstre bredd**») er den delen av Paris som er sør for elven Seinen. Her renner elva omtrent vestover, og deler byen i to: Sett ovenfra er den sørlige bredden til venstre, og den nordlige bredden (eller *Rive droite*) til høyre.

Rive gauche ble i tidligere tider omtalt som den delen av Paris som var tilhold for kunstnere, forfattere og filosofer. Her lå blant annet kunstnermiljøene på Montparnasse, og uttrykket *Rive gauche* leder tankene til bohemliv, motkultur og kreativitet.

Noen av Rive gauches mest berømte gater er Boulevard Saint-Germain, Boulevard Saint-Michel, rue Bonaparte og Rue de Rennes.

Latinerkvarteret med den historiske universitetsbygningen Sorbonne ligger på Rive gauche.

Se også
-------

* Arrondissement (Paris)
* Rive droite

Referanser
----------

1. ↑  Mills, Ian. «Hemingway's Paris - Part 2». Discover France. Besøkt 28. februar 2013.
2. ↑  Noel, Josh. «Left Bank vs. Right: A tale of two cities». Chicago Tribune. Arkivert fra originalen 14. mars 2013. Besøkt 28. februar 2013.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 14. mars 2013. Besøkt 6. oktober 2016. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |