recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nærings-ph.d**. er en ordning under divisjon for innovasjon i Norges forskningsråd. Ordningen ble etablert som prøveordning 16. januar 2008. Første ordinære driftsår var 2009.

Nærings-ph.d.-ordningen har som mål å fremme produktive samarbeid mellom næringsliv og akademia, og økt forskerkompetanse i norsk næringsliv. Nærings-ph.d.-kandidater forsker på relevante problemstillinger for bedriften, og får faglig innsikt og veiledning fra et universitet eller en høgskole, i Norge eller i utlandet. Graden tildelt etter et slikt program har de samme kravene til vitenskapelig nivå som andre ph.d.-grader, og etter godkjent disputas tildeles stipendiaten en regulær ph.d.-grad. Danmark har hatt en tilsvarende ordning siden 1970-tallet. Ordningen finansieres av Kunnskapsdepartementet og Nærings- og fiskeridepartementet.

Støtten fra Norges forskningsråd bestemmes i tråd med faste satser, og kan ikke overstige 50% av prosjektets totalkostnader.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Om Nærings-ph.d. - NAERINGSPHD». *www.forskningsradet.no*. Arkivert fra originalen 20. august 2016. Besøkt 1. august 2016.
2. ↑  «Ofte stilte spørsmål - NAERINGSPHD». *www.forskningsradet.no*. Arkivert fra originalen 20. august 2016. Besøkt 1. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Nærings-ph.d. - hjemmesider
* Ny ordning med nærings-ph.d
**Bill Evans** (født 9. februar 1958 i Illinois i USA) er en saksofonist og jazzmusiker

Prosjekter
----------

Siden han på 80-tallet spilte med Miles Davis og John McLaughlin har Bill Evans både satset sterkt på eget band og prosjekter samt turnert med en haug av profilerte jazzstjerner som Herbie Hancock, Lee Ritenour, Dave Grusin og John Scofield. Mick Jagger og Willie Nelson har han også spilt med. Men først og fremst har han utviklet sitt eget band og sin egen særegne sound og musikalske landskap gjennom bandprosjektene Soulgrass og Soulbop. Han har gitt ut 14 soloplater, hvorav flere har mottatt priser og utmerkelser og hatt svært gode salgstall til jazz å være.

Stil
----

Bill Evans er en utrolig spennende sjangerblander. Med utgangspunkt i bop og elektronisk grenseoverskridende jazz dyrker han nye landskap. En akustisk groove og americanainspirert jazz har blitt noe av hans og bandet Soulgrass’ varemerke på de siste års album og konserter. Albumet Soulgrass (2005) og The Other Side of Something (2007) med fantastiske musikere som Bruce Hornsby (piano), Béla Fleck (banjo), Sam Bush (mandolin) og Jerry Douglas (dobro) gjorde oppsikt i vide musikalske kretser, og hans konserter er også utrolig groovy og publikumsvennlige.

Referanser
----------

Kilder
------

* Canal Street[*død lenke*]
* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bill Evans (saxophonist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bill Evans (saxophonist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Solør videregående skole** ble etablert 1. august 2003 som en sammenslåing av de tidligere videregående skolene: Åsnes videregående skole, Våler videregående skole og Sønsterud skogskole. Skolen eies og driftes av Innlandet fylkeskommune.

Studiesteder
------------

Skolen har undervisningen fordelt på tre studiesteder, Flisa, Våler og Sønsterud. Skolen har til sammen 620 elever, som fordeler seg med 270 i Våler, 250 på Flisa og 100 på Sønsterud. Studiestedene ledes av hver sin assisterende rektor på rektors vegne.

Avdelinger
----------

Skolene inndelt i ti avdelinger, hvorav syv er pedagogiske relatert til utdanningsprogrammene og tre er serviceavdelinger relatert til kontoradministrasjon, internat, renhold og kantiner. Hver avdeling ledes av en avdelingsleder.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider

| * v
* d
* r
Offentlige videregående skoler i Innlandet |
| --- |
| 
* Dokka
* Elverum
* Gausdal
* Gjøvik
* Hadeland
* Hamar katedralskole
* Jønsberg
* Lena-Valle
* Lillehammer
* Nord-Gudbrandsdal
* Nord-Østerdal
* Raufoss
* Ringsaker
* Sentrum
* Skarnes
* Solør
* Stange
* Storhamar
* Storsteigen
* Trysil
* Valdres
* Vinstra
* Øvrebyen

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**David Brandt Berg** (født 18. februar 1919 i Oakland, California, død 1. oktober 1994 i Portugal) var en omstridt sektleder som i 1968 grunnla sekten Children of God. I 1976 ga han sektens kvinner i oppdrag å verve nye medlemmer gjennom sex. «Flirty Fishing» var navnet på oppdraget. Jentene kalte seg «hookers for Jesus». Bergs lederskap var basert på karismatisk autoritet og han var ansett som en profet innad i sekten. Han ble flere ganger beskyldt for å drive med hjernevask.

Berg var også kjent under navnene Moses Berg, King David, Mo, Moses David, Father David, Dad, eller Grandpa.

Flere kvinner, inkludert to av hans døtre, har anklaget Berg for å ha utnyttet dem seksuelt. Hans eldste datter Deborah Berg har skrevet en bok hvor hun sier at han misbrukte henne og søsteren da de var barn. Berg forfektet også antisemittiske holdninger.

Berg kom med spådommer om dommedag flere ganger. En av hans mest kjente profetier var at en komet skulle ødelegge USA i 1974. Han kom også med profetier om at California skulle falle i havet og at Jesus skulle komme tilbake i 1993. Spådommen om California var årsaken til at Berg og hans tilhengere forlot delstaten i 1968 og la ut på en flere måneder vandring gjennom USA. Denne vandringen var en hovedårsak til sektens sterke vekst på begynnelsen av 1970-tallet.

I 2005 drepte David Bergs såkalte stesønn, Ricky Rodriguez Angela Smith,et tidligere sektmedlem, før han skjøt seg selv.[]

Begrunnelsen for drapet var at vedkommende og flere andre kvinnelige medlemmer av sekten, deriblant hans egen mor, Karen Zerby, hadde misbrukt ham som barn.[]

Referanser
----------

1. ↑  VG - Var Guds barn - hoppet av (2.2.2004)
2. ↑  Robbins, Thomas. *Charisma* Arkivert 26. mai 2006 hos Wayback Machine. i *Encyclopedia of Religion and Society* redigert av William H. Swatos (februar 1998) ISBN 0-7619-8956-0
3. ↑  Aftenposten aften - Bispe-advarsel om Guds barn (9. november 1974, s.8)
4. ↑  Berg and Anti-Semitism, xFamily.org
5. ↑  Berg on Pedophilia - xFamily - Children of God
6. ↑  David Berg - xFamily - Children of God
7. ↑  Kent SA (2000). «Lustful Prophet: A Psychosexual Historical Study of the Children of God's Leader, David Berg». Besøkt 20. juni 2008.
8. ↑  Berg, David (20. desember 1973). «The Comet Comes». Children of God.
9. ↑  «Prophecy». xFamily.org.
10. ↑  Aftenposten morgen - Jesusbevegelsen på vei inn i de etablerte kirker (25. mai 1972, s.4)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) David Berg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNE
 |
**Per Conradi Prøitz** (født 25. april 1919 i Bergen, død 29. oktober 2005) var en norsk diplomat og ambassadør i Brasil.

Etter merkantil utdannelse drev han handelsvirksomhet (shipping) i Rio de Janeiro noen år, før han i 1943 ble tilsatt av Utenriksdepartementet som kansellist ved legasjonen der nede, senere visekonsul til byen. Fra 1948 var han sekretær og visekonsul ved generalkonsulatet i Minneapolis, legasjonene i New Delhi og Tokyo/Manila. Opprykk til byråsjef fikk han i 1961 slik at han forble i departementene til 1965 da han startet fire år utenriks igjen, denne gang som ambassaderåd (nestsjef) og konsul i Tokyo. Men i 1970 ble han generalkonsul i Bilbao og i 1975 ditto til Los Angeles. Fra 1981 til 1987 var han den norske ambassadør til Brasil, stasjonert ved Norges ambassade i Brasília. Han mottok en kommandør av St. Olavs Orden i 1986. Ellers fikk han orden i Brasil, Japan og Jugoslavia.

Han var gift med Sonia Frogh (1918–2000).

Referanser
----------

1. ↑  Fødselsdato hentet fra Prøitz, Per Conradi Arkivert 10. juni 2015 hos Wayback Machine. en slektsdatabase.
2. ↑  *Dagens navn* i Aftenposten den 25. april 1989.
3. ↑  Leidulv Namtvedt, *Per Conradi Prøitz, nekrolog* i Aftenposten den 8. november 2005.
**Tormes** er ei elv i regionen Castilla y León i Spania. Den er ei sideelv til Duero, og er 284 kilometer lang. Den har utspring i Gredosfjellene i provinsen Ávila og renner gjennom provinsene Ávila og Salamanca, og munner ut i Duero i kommunen Villarino de los Aires. 

På grunn av de variable nedbørmengdene i området tørket elva tidligere inn om sommeren, og på slutten av 1960-årene ble derfor Santa Teresa-demningen bygget. Den har en kapasitet på 496 millioner kubikkmeter vann, som gjør at elva har vann om sommeren og hindrer flom i elva om vinteren. Senere er også Almendra-demningen og den mindre Villagonzalo-demningen bygget. 

Den eneste større byen ved elva er Salamanca.

Sideelver
---------

* Zurguén
* Corneja
* Almar
* Aravalle
* Becedillas
* Caballeruelo
* Alhándiga

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tormes River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNE **·** GeoNames
 |
Kart over Soway Firth.
Caerlaverock naturvernsområde med utsikt over mot Nith Estuary, nær Solway Firth, Dumfries og Galloway.
**Solway Firth** er en fjordarm som danner en grense mellom England og Skottland mellom Cumbria og Dumfries og Galloway. Fjorden strekker seg fra St Bees Head, akkurat sør for Whitehaven i Cumbria, til Mull of Galloway, på den vestlige enden av Dumfries og Galloway. Fjorden strekker seg ut i Irskesjøen.

Kystlinjen er karakterisert av lavlandsområde med små høydedrag og mindre fjell. Det er hovedsakelig et landlig område hvor befolkningen er sysselsatt med fiske og jordbruk. Turisme har i den senere tid bidratt til den lokale økonomien. Området har også vært åsted for innspilling av filmer som *The Wicker Man* med Edward Woodward i hovedrollen som ble innspilt rundt Kirkcudbright (uttales *Kur-coo-bree*).

Vannet i seg selv er ikke bemerkelsesverdig, unntatt noen større områder med salt og mudderflater som ofte har farlige steder med kvikksand som flytter på seg. Besøkende bør derfor ikke bevege seg rundt på slike steder uten lokal kjentfolk med seg. I tillegg har Forsvarsdepartementet i 1999 gitt tillatelse til å skyte mer enn 6 350 granater med uran i fjorden. Tilstøtende områder i Irskesjøen er en annen kilde til radioaktiv forurensning.

Langs Solway er det en strekning med over 750 km² med steder av spesiell vitenskapelig interesse, såkalt *Sites of Special Scientific Interest (SSSIs)*, foruten nasjonalt naturvernsområde ved Caerlaverock.

Se også
-------

* Irskesjøen

Eksterne lenker
---------------

* Sunday Herald: MoD ‘lied’ over depleted uranium – artikkel om uran i Solway Firth

| * v
* d
* r
*Areas of Outstanding Natural Beauty* i England |
| --- |
| Arnside and Silverdale **·** Blackdown Hills **·** Cannock Chase **·** Chichester Harbour **·** Chilterns **·** Cornwall **·** Cotswolds **·** Cranborne Chase and West Wiltshire Downs **·** Dedham Vale **·** Dorset **·** East Devon **·** East Hampshire **·** Forest of Bowland **·** High Weald **·** Howardian Hills **·** Kent Downs **·** Lincolnshire Wolds **·** Malvern Hills **·** Mendip Hills **·** Nidderdale **·** Norfolk Coast | North Devon Coast | North Pennines | Northumberland Coast **·** North Wessex Downs **·** Quantock Hills **·** Scillyøyene **·** Shropshire Hills **·** Solway Firth **·** South Devon **·** South Hampshire Coast **·** Suffolk Coast and Heaths **·** Surrey Hills **·** Sussex Downs **·** Tamar Valley **·** Wight | Englands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Vaterholmen** var en militærleir som lå i Verdal kommune i Nord-Trøndelag. Den lå ved elven Inna, rundt 1,5 km vest for fjellgalleriene i De Værdalske Befestninger.

Leirens historie
----------------

Leiren ble i sin tid bygd som forlegning for soldater som tjenestegjorde ved de to festningsgalleriene «Galleri Nord» og «Galleri Sør», som var en del av de Værdalske befestninger. Leiren ble bygget i årene 1915–1920, og var i bruk fram til den ble solgt i 1996.

Leiren ble okkupert og benyttet av Nazi-Tysklands soldater under den andre verdenskrig. Etter krigen fikk heimevernet ved Verdal HV-område anledning til å bruke leiren til øvelser. Fra 1953 ble ansvaret for forvaltningen av leiren overført fra hæren og til HV-13. Den ble da brukt til øvelser og kurs for hele heimvernsområdet. Bygningene ble vedlikehold og utvidet helt fra til leiren ble solgt til private eiere i 1996. Etter 1996 har leiren vært benyttet som asylmottak for rundt 80 asylsøkere.

Høsten 2009 etablerte Hoff Eiendom AS statlig mottak for asylsøkere i leiren. De første asylsøkerne ankom tidlig i september 2009, men på grunn av mindre tilstrømming av asylsøkere ble dette mottaket nedlagt allerede høsten 2010.

Navnet
------

Det er ingen felles enighet om hva som er navnets opprinnelse, men det finnes flere teorier. En av dem er at det var et vadested der før det ble bygget bru over elva. En annen teori som favoriseres av navnforskere og lokalhistorikere er det *kan* ha vært en holme i elva som har blitt kalt for Vaterholmen. Hvis dette er tilfelle, har den antagelig ligget nedenfor brua på den holmen som i dag heter Buholmen.

Spøkelse
--------

Rykter og ikke verifisert folkeminne, som synes å strekke seg tilbake til 1960-tallet, forteller om en såkalt gjenganger på Vaterholmen. Det hevdes å være en tysk offiser ved navn Josef, etternavn ikke oppgitt, som angivelig begikk selvmord ved å henge seg i et rom i andre etasje av den såkalte Løytnantsboligen. Mangelen på alvor i avisenes omtale synes å vise at det er svært liten holdbarhet i disse ryktene, til tross for kortvarig oppmerksomhet fra *NRK*, *Dagbladet* og *Trønder-Avisa*. Lederen ved asylmottaket avviste ryktene som tøv og hevdet at det var kun lokalavisen som drev med skremsel av beboerne.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   Vaterholmen leir
2. ↑   De Værdalske befestninger, Verdalskebefestninger.no
3. ↑  «Innvandring og innreise» Arkivert 20. februar 2015 hos Wayback Machine. *Verdal kommune*
4. 1 2 3   «Spøkelse skaper frykt på asylmottak i Verdal», *Dagbladet* 15. januar 2010

Eksterne lenker
---------------

* «De verdalske befestninger (kulturminneløype)», *Lokalhistoriewiki*
Kapellmester
**Kjell Edvard Johansen** (født 6. desember 1923 i Oslo, død 17. mars 1965) var en norsk trompetist, sentral i Oslos jazzkultur i 1950-årene.

Johansens første større spillejobb var i orkesteret til Willy Andresen i 1941. Han fikk eget orkester fra 1946, og ved siden av dette hadde Johansen også et eget «bebop»-band i 1951 og eget «eksperimentband» høsten 1951, høsten 1952 og vinteren 1953. Senere i karrieren var Johansen også med i flere av datidens kjente norske storband, som de til Egil Monn-Iversen og Pete Brown.

Kjell Johansens orkester hadde fra 1952 til 1963 faste sendinger i NRK Radio på lørdagskveldene. Med i orkesteret var en rekke av datidens kjente musikere som Mikkel Flagstad, Eilif Holm, Egil «Bop» Johansen, Karl Otto Hoff, Mona Hofland, Alf Søgaard, Sigurd Jansen og Frank Cook.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Sigarett Stomp – Jazz i Norge 1940–1950, side(r) 273[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bjørn Stendahl; Johs. Bergh (1991) (på nb), *Sigarett Stomp – Jazz i Norge 1940-1950*, ss. 348, Wikidata Q116749804
3. ↑  «Kjells oppvekst og karriere». kjelljohansen.band. Arkivert fra originalen 17. juni 2018. Besøkt 17. juni 2018.
4. ↑  «Moderne dansemusikk i NRK». kjelljohansen.band. Arkivert fra originalen 16. juni 2018. Besøkt 17. juni 2018.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Per Digerud** (født 25. juli 1933 i Oslo, død 13. august 1988 i Oslo) var en norsk syklist, i sin tid Norges beste.

Som ung gikk han i rørlegger-lære hos syklist Arne Reidar Nilsen (1920 - 1999), som også ble hans manager som syklist, en karriere som startet da han i 1950, etter en tid til sjøs, mønstret av i Italia og syklet heim til Gjelleråsen. Vel hjemme, som medlem i Sportsklubben av 1909, vant han junior-NM i boksing klassemellomvekt i 1950. I 1955 vant han da NM i seniorklassen i klasse lett mellomvekt.

Etter to sesonger som aktiv syklist for SK Rye fikk han sitt gjennombrudd da han som C-rytter ble nummer to i 10-milsløpet under NM i 1953. Han vant flere NM i landeveissykling i perioden
1955-64, hadde ti individuelle norgesmesterskap, femten lag-mesterskap, og fem ganger mottok han kongepokalen. Bronse i nordisk fikk han i 1961 og 62.

Ved sykling under Sommer-OL 1960 ble han nummer 71 i 175-km landevei, etter å ha ligget 8 runder i hovedfeltet og endatil ledet. Men, "på en matstasjon ble han stoppet av en annen rytter som hadde mistet sin matpakke og stanset helt opp. Det kostet Digernes mye krefter å ta igjen hovedfeltet, han ble liggende bak og hadde en ganske sjenerende motvind."

Etter å ha lagt opp i 1964, ble han kasserer og formann i SK Rye samt opptatt i styre og stell for Norges Cykleforbund. I 1967 var han med på å starte Styrkeprøven mellom Trondheim og Oslo, rittet der han allerede i 1962 satte rekorden på 16.23.65 som holdt i 22 år. Digerud drev også butikken *Sykkelskreddern* i Idrettens Hus i St. Olavs gate (Oslo), senere også *Digerud Sport*. Han var far til Geir Digerud som vant like mange mesterskap.

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Landeveissykling Landeveissykling |
| --- |
| Plassering | Øvelse | År |
| Gull | 170 km fellesstart | 1960, 1961, 1964 |
| Gull | 30 km tempo | 1955 |
| Gull | 50 km tempo | 1957, 1958, 1961, 1962 |
| Gull | 100 km tempo | 1956 |
| Gull | Lagtempo | 1962 |
| Sølv | 170 km fellesstart | 1958 |
| Sølv | 30 km tempo | 1953 |
| Sølv | 50 km tempo | 1960, 1964 |
| Sølv | 100 km tempo | 1953, 1955 |
| Sølv | Lagtempo | 1961, 1967 |
| Bronse | 170 km fellesstart | 1962 |
| Banesykling Banesykling |
| Plassering | Øvelse | År |
| Gull | 4000 m | 1955 |
| Sølv | 4000 m | 1953, 1956 |
| Bronse | Sammenlagt | 1958, 1961 |
| Boksing Boksing |
| Plassering | Vektklasse | År |
| Gull | Lett mellomvekt | 1955 |

Referanser
----------

1. 1 2  Stein Mæhlum (22.8.1988). «Per Digerud». Aftenposten.
2. ↑  Per Jorsett (2.12.1996). «Bokseren som ble syklist». Dagbladet.
3. ↑  «Sensasjonsmannen Digerud får ikke starte i 17-mila». VG. 20.7.1953.
4. ↑  «Digerud: Bena gikk ikke fortere». VG. 31.8.1960.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Digerud – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Per Digerud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Per Digerud – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Tom Martin Biseth** (født 29. mars 1946) er en norsk tidligere syklist med flere norske mesterskap.

Som ungdom var han blant landets beste juniorer i hurtigløp på skøyter og konkurrerte for Tønsbergs Turnforening, med 3.-plass i junior-NM 1966 og var med på juniorlandskamp på skøyter mot Finland, Sverige og Sovjetunionen i finske Lauritsala samme sesong.

Som syklist vant han Tønsberg Grand Prix i 1967. I 1968 vant han en lagetappe i Fredsrittet. Så vant han NM i landeveissykling fellesstart to ganger, først i 1970 (syklet da for Grenland Sykleklubb), så i 1974 (for Tønsberg Cykkelklubb). Biseth var med i den norske sykkeltroppen til Sommer-OL i München 1972, men fikk ikke starte i noen løp. Han vant Tyrifjorden rundt i 1972 og det første Ringerike Grand Prix i 1975. I 1984 satte han med to andre, rekord på Styrkeprøven med 14:16.04. Biseth trente så landslaget og underviste litt ved Norges Toppidrettsgymnas samt Norges idrettshøgskole. 

Siden 1998 har han drevet *Velotel Mallorca*, et sykkelhotell på øya Mallorca og syklet Nordkapp til Gibraltar på tjue dager.

Referanser
----------

1. ↑  «La skøytene på hylla etter siste NM. Blir toppsyklist». VG. 8.5.1967.
2. ↑  Mortensen, Sverre E. (1994). *Vestfold-idrett i 75 år*. Sandefjord: Vestfold idrettskrets. s. 200.
3. ↑  «Velotel.no». Arkivert fra originalen 22. september 2020. Besøkt 22. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Martin Biseth – Speedskatingbase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Tom Martin Biseth – SpeedSkatingNews.info Rediger på Wikidata

* (en) Tom Martin Biseth – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Tom Martin Biseth – Cycling Archives Rediger på Wikidata

Skøyter
**Kjell Landmark** (født 14. oktober 1930 i Stokken i Arendal, død 21. oktober 2010 i Kristiansand) var en norsk lyriker og politiker, og en av stifterne i Sosialistisk Folkeparti. Han var blant annet utdannet som sosionom og lærer og spesialpedagog og har hatt en lang rekke tillitsverv i ulike organisasjoner. Han var sentral i kampen mot norsk medlemskap i EF, og senere EU og har vært sentral i kampen mot atomvåpen. Landmark var den første i Norge som ble tilkjent erstatning for politisk overvåkning.

Karriere
--------

I 1971 ble Kjell Landmark valgt inn i Kristiansand bystyre for SF. I 1977 brøt han med partiet og dannet Kristiansand by- og miljøvernliste, som senere ble en del av Miljøpartiet De Grønne. Han har blant annet jobbet i forsvaret, FN-sambandet og vært lærer i grunnskolen og den videregående skole. I en årrekke var han også knyttet til pp-tjenesten i Kristiansand kommune. Han har også bidratt med tekster i lærebøker for skolen. Kjell Landmark har vært en permanent politisk opposisjonell i norsk samfunnsdebatt i en god mannsalder. Landmark hadde sin egen faste spalte «Subjektivt» i *Fædrelandsvennen*. I tillegg til disse ytringene har Landmark også formulert sin samfunnskritikk gjennom lyrikk.

Bibliografi
-----------

* *Fellesmarkedet og Norges selvstendighet* (1967) fagbok
* *Velkommen solidaritet* (1986) dikt
* *Hverdager* (1988) dikt
* *Tidsbilder* (2007) dikt

Referanser
----------

1. ↑   www.vg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  NRK Nyheter 22. oktober 2010

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
***Very Bad Things*** er en svart komedie fra 1998 regissert av Peter Berg, basert på boken av Gene Brewer. Den har stjerner som Jon Favreau, Cameron Diaz, Christian Slater, Jeremy Piven, Daniel Stern, Jeanne Tripplehorn og Leland Orser.

Handlingsreferat
----------------

Før bryllupet med sin forlovede Laura arrangerer Kyle Fisher et utdrikningslag på et hotell i Las Vegas sammen med de aller beste kameratene sine: Charles Moore, Robert Boyd, brødrene Adam og Michael Berkow. Michael betaler Tina, en prostituert og stripper, for sex på badet og dreper henne ved et uhell. Kort tid senere kommer en sikkerhetsvakt for å undersøke alt bråket, og oppdager liket av Tina. I desperasjon dreper Boyd vakten. Boyd overbeviser vennene om å ta med seg kroppene, begrave dem i en ørken, og aldri snakke om det som har skjedd.

Men Adam sprekker under presset, noe som fører til en konfrontasjon med Michael. Adam truer med å fortelle alt til politiet. Michael ønsker å reise sin vei. Mens han reiser kjører han inn i Adams elskede minibuss. Adam løper foran bilen sin og blir knust i kollisjonen. Ved sykehuset hvisker Adam noe til sin kone Lois før han dør, samtidig som Boyd ser på gjennom et vindu. Lois krever å vite hva som skjedde i Las Vegas når hun finner en skriftlig tilståelse fra Adam. Fisher finner på en historie om Adam som hadde sex med en prostituert.

Boyd mistenker at hun ikke tror på dem, og han dreper Lois. Senere dreper han også Michael. Han finner deretter på en historie om at Michael, Lois, Adam hadde ett forhold til hverandre, i tilfelle politiet tar kontakt. Men Fisher bryter snart sammen og bekjenner historien til Laura, og hun krever at bryllupet hun har drømt om, skal gå som planlagt. På bryllupsdagen blir Fisher konfrontert av Boyd som krever alle pengene fra Adams livsforsikring. Fisher nekter og det oppstår en slåsskamp som ender med at Laura dreper Boyd. Laura krever at Fisher begraver Boyds kropp i ørkenen. Når Fisher er på vei hjem, mister han fokus og krasjer inn i en møtende bil.

Medvirkende
-----------

* Jon Favreau som Kyle Fisher
* Cameron Diaz som Laura Garrety-Fisher
* Christian Slater som Robert Boyd
* Leland Orser som Charles Moore
* Jeremy Piven som Michael Berkow
* Daniel Stern som Adam Berkow
* Jeanne Tripplehorn som Lois Berkow
* Joey Zimmerman som Adam Berkow, Jr.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Very Bad Things* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Very Bad Things* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Very Bad Things* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Very Bad Things* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Very Bad Things* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Very Bad Things* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Very Bad Things* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Very Bad Things* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Very Bad Things* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Very Bad Things* på Metacritic Rediger på Wikidata
Sammenligning mellom pattedyr og insekter; på norsk kalles den øverste delen hode hos begge gruppene, mellomste del kalles bryst hos pattedyr og thorax hos insekter. Nederste del, som er abdomen, kalles buk hos pattedyr og bakkropp hos leddyr.
**Abdomen** eller **buken** er en del av kroppen. Hos mennesket og andre virveldyr er dette buken; området mellom brystkassen og bekkenet. Hos virvelløse dyr utgjør abdomen ofte et eget kroppsavsnitt, bakkroppen, som hos insekter. Denne inneholder da tarmkanalen og ofte også kjønnsorganene.

Indre organer
-------------

Hos virveldyr inneholder buken en rekke organer: 

* Deler av fordøyelsessystemet (magesekk, lever, galleblæra, bukspyttkjertel, tynntarm og tykktarm),
* Hele urinsystemet (nyrer, blæren).

Buken inneholder også noen av de største og lettest tilgjengelige blodårer hos mange dyr, og er ofte brukt innen medisin og eksperimenter for å sette i kateter. De interne kjønnsorganene (eggstokker, egglederne og livmoren hos kvinner, testiklene, sædlederne og prostata hos menn) er plassert i bekkenet.

Ytre utseende
-------------

Av ulike årsaker, har ofte abdomen en annen farge enn resten av kroppen. Hos dyr med pelsbekledde eller hårete kropper, er ofte abdomen hårløs, eller nesten hårløs.

Referanser
----------

1. ↑  SNL.no - *Buken*, besøkt 22. januar 2019.
2. ↑  SNL.no - *abdomen – zoologi*, besøkt 22. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Abdomen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Kjell Grude Kviberg** (født 27. november 1914, død 13. februar 1976) var en norsk motstandsmann, redaktør og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.

Kviberg startet sitt politiske engasjement før krigen, da med tilhørighet i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF). Under okkupasjonen engasjerte han seg snart i motstandsabeidet. Sammen med AUF-eren Hans Luihn startet han i september 1941 en av de første illegale avisene, *Avantgarden*. Kviberg var sønn av overlærer Per Kviberg på Lilleborg skole i Oslo, og de to klarte å få i gang et hemmelig trykkeri i skolens lokaler.

I arbeidet med de illegale avisene kom Kviberg snart i kontakt med den kommunistiske delen av motstandsbevegelsen, og innledet samarbeid med Norges Kommunistiske Partis (NKP) folk om distribusjon av aviser. Uenighet om forholdet til kommunistene skapte til slutt et skisma mellom Luihn og Kviberg, og sommeren 1943 kom det til åpent brudd. Det endte med at Kviberg og avisens tekniske apparat fulgte NKP. Luihn engasjerte seg deretter i den illegale avisen *Svart på hvitt*.

Under krigen ble mange i NKPs ledelse drept av Gestapo, fengslet eller drevet i landflyktighet. Det førte til en situasjonen der ledelsen måtte supplere seg selv, og Kviberg var blant dem som ble «kooptert» til partiets sentralkomite - under dekknavnet «Sandbeck».

Rett etter krigen var han blant NKPs mest sentrale ledere, og hadde den viktige posisjonen som redaktør av partiets hovedorgan *Friheten*.

På partiets landsmøte i 1946 kunne man imidlertid se de første tegn på splid innen partiet, mellom «gammelkommunistene» fra mellomkrigstiden og Furubotn-fløyen som hadde inntatt ledelsen under krigen. På landsmøtet ble «Furubotn-mannen» Kviberg avsatt som redaktør, og skiftet ut med Jørgen Vogt.

Referanser
----------

1. ↑  Side 35. Hans Luihn: *Den frie hemmelige pressen*. Nasjonalbiblioteket (1999) ISBN 82-7965-010-5
2. ↑  Side 312. Ole Martin Rønning: Stalins elever. Kominterns kaderskoler og Norges Kommunistiske parti 1926-1949*. Doktoravhandling i historie, Universitetet i Oslo 2010.*
3. ↑  Side 193. Torgrim Titlestad: *Peder Furubotn i kamp, i krig*, Gyldendal 1977. ISBN 82-05-09295-8
4. ↑  Side 330. Ole Martin Rønning: Stalins elever. Kominterns kaderskoler og Norges Kommunistiske parti 1926-1949*. Doktoravhandling i historie, Universitetet i Oslo 2010.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
Père Noël
**Père Noël** (Fader Jul), noen ganger kalt *Papa Noël* (Pappa Jul), er en legendarisk gavebringer til jul i Frankrike og andre fransktalende områder, identifisert med julenissen som han er kjent som i andre land. Selv om de tradisjonelt var forskjellige, er alle nå den samme skikkelsen, med forskjellige navn, og deler dærlig den amerikanske versjonens kjennetegn som rødt antrekk, reindyr, og gaveverksted i nord (Nordpolen, Lappland, annetsteds).

Ifølge tradisjonen setter franske barn på julaften skoene sine ved peisen. Skoene er fylt med gulrøtter og godbiter til Père Noëls esel, *Gui* (fransk for misteltein) før de legger seg. Père Noël tar imot gavene, og hvis barnet har vært flink, legger han igjen gaver i stedet. Gaver er tradisjonelt små nok til å passe i skoene; godteri, penger eller små leker.

Père Noël blir noen ganger preget av en annen og mer opprinnelig karakter. I Øst-Frankrike (Alsace og Lorraine-regionene), i Belgia, i Sveits og i Øst-Europa er det en parallell tradisjon for å feire Den hellige Nikolaus den 6. desember, i samsvar med den katolske kirkes helgenkalender. Han blir fulgt av *Le Père Fouettard*, som også finnes i forskjellige deler av Tyskland (Knecht Ruprecht eller Belsnickel), Østerrike (Krampus), og i Nederland og Belgia (Zwarte Piet på nederlandsk). Le Père Fouettard er en dyster skikkelse kledd i svart som følger Sankt Nikolaus og slår barn som har oppført seg dårlig.

I Argentina, Uruguay og Brasil har innflytelsen fra fransk kultur på 1800-tallet navnet *Papá Noel/Papai Noel* fått rotfeste, i motsetning til for eksempel navnet *Pai Natal* i Portugal. I Tyrkia er det Noel Baba.

I cajun-kulturen i delstaten Louisiana i USA er en versjon av Papa Noël modellert etter julenissen, der han ankommer hjemmene i en pirogue slept av åtte alligatorer.[ I noen familier blir besøket hans etterfulgt av en skikkelse kalt *La Christine* på nyttårsaften med søtsaker og nøtter; det kan da være Jesusbarnet, i andre er *La Christine* ganske enkelt en annen betegnelse for julenissen.[

Referanser
----------

1. ↑  «Christmas in France: Le Père Noël - Santa Claus, *France Diplomatie* website». Arkivert fra originalen 12. februar 2014. Besøkt 3. desember 2021.
2. ↑  «Swamp Christmas». *Swamp People*. History.
3. ↑  «C’est Vrai: More on Mother Christmas | EvangelineToday.com | Ville Platte Gazette, Mamou Acadian Press, Basile Weekly | Evangeline Parish, La.». *archive.evangelinetoday.com*. Besøkt 8. desember 2020.
**Tyrkisk van** er en katterase som stammer fra området ved Van-sjøen i Tyrkia. Den er også kjent under kallenavnet «tyrkisk badekatt».

Van-katten har en vanntett pels, med ulik lengde ulike deler av årstidene. Dette er for å stå imot det ekstreme klimaet i regionen, med kalde vintre og varme somre. Pelsen er halvlang uten ullete underhår. På sommeren er den derimot nesten korthåret, med unntak av halen. En tyrkisk van er kraftig bygget, fast og muskuløs, og oppnår full vekst etter 3–5 år.

Rasen er svært gjenkjennelig. Hodet har kastanjerøde flekker med et hvit felt, iblant kan de ha en ekstra flekk på ryggen. Halen er også kastanjerød og kraftig i kontrast til den kritthvite pelsen på kroppen. Betegnelsen på rasen er nummerert godkjent i et antall farger. Øynene er enten blå, bernstensfargede eller ulikt fargede. Grønn øyefarge er tillatt.

Temperament
-----------

Tyrkisk van er en livlig, intelligent rase med en bestemt personlighet og sterk, overraskende høylytt stemme. Den er matfrisk og har en leken holdning til livet som gjør rasen til en god kamerat i rette hender. Kattene er veldig kjærlige mot sine eiere og vil gjerne delta i alle aktiviteter.

Historie
--------

Tyrkisk van sies å være en angoravariant, og angoraen er en gammel rase som faktisk var vår vanligste rasekatt på 1600- og 1700-tallet.

Den tyrkiske vanens opprinnelse går tilbake til 1950-tallet, da to katteinteresserte engelskmenn befant seg ved sjøen Van i den østre delen av Tyrkia. Der fikk de se langhårete angoratypede katter, hvite med kastanjerød hale og kastanjerøde flekker i pannen. Kattene lot til å være helt uredde for vann og svømte ofte i bekker og vanndrag. De to engelskmennene ble så nysgjerrige på kattene at de bestemte seg for å ta med seg to katter hjem til England.

I 1959 ble ytterligere et par katter til importert for å bedre avlsbestanden. På 1980-tallet ble det importert enda flere til England.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Tyrkisk van i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Trude Trefall** (født 16. desember 1978 i Bergen) med artistnavnet **Manjari** er en norsk sanger og musiker.

Bakgrunn
--------

Trefall er kjent for sin deltagelse i Melodi Grand Prix-finalen i 1997 med sangen «Lys». Sangen var komponert og arrangert av Rune Lindstrøm som tidligere var kjent som trommeslager i deLillos. Lindstrøm var også med som musiker under den norske finalen.

I en artikkel kalt «Absolutt Grand Prix vol. II» har Jostein Pedersen skrevet om finalen i: «Årets store overraskelse og en av Grand Prix-historiens mest originale og beste sanger ble nr. 2 – Rune Lindstrøms sang Lys sunget av 18-årige Trude Trefall fra Bergen under artistnavnet Manjari. Lindstøm var tidligere trommeslager i deLillos, men hadde brutt med det verdslige for å bli medlem av Hare Krishnabevegelsen. Der traff han Trefall med sin flotte stemme. Lys var en moderne popsang, en blanding av tidlig Bel Canto med world music/etniske påvirkninger overbevisende fremført. Sangen ble utgitt som radiosingel på Virgin og siden ble det stille fra Manjari. Anonymitetet, kvaliteten og originaliteten har ført til at Lys er et meget ettertraktet samlerobjekt blant Grand Prix-entusiaster og popsamlere over hele Europa.»

Trefall ble gift i 1997 og har to barn.

Referanser
----------

1. ↑  «Det kunne vært verre...». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 9. februar 1997. Besøkt 6. januar 2019.
2. ↑  Pedersen, Jostein (26. mai 2006). «Absolutt Grand Prix, vol. III: Nye høyder og daler». *ballade.no*. Arkivert fra originalen 19. juni 2008. Besøkt 6. januar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* «Absolutt Grand Prix vol. II» av Jostein P

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
Bassfløyte
Bassfløyte som støtter seg på gulvet
**Bassfløyte** er et musikkinstrument. Den klinger en oktav under en vanlig tverrfløyte.

Den brukes mest i fløyte-ensembler, da lyden er svak og vil bære lite i et vanlig orkester. Fløyten er om lag 146 cm, dobbelt så lang som en vanlig tverrfløyte. Derfor er den bøyd for at fløytisten lettere skal nå klaffene når det spilles på instrumentet. Ettersom den er så lang, blir den også ganske tung. Det er derfor utviklet en egen støtte som kan settes under fløyten og ned på stolen musikeren sitter på og en versjon av fløyten som står på gulvet.

Notene er skrevet med G-nøkkel en oktav høyere enn de høres ut.

Repertoar
---------

I den senere tide har det blitt skrevet musikk for bassfløyte. Noen av komponistene som har skrevet for instrumentet er: 

* Katherine Hoover *Two for Two*
* Bill Douglas *Karuna*
* Mike Mower *Obstinato* og *Scareso*
* Gary Schocker *A Small Sonata for a Large Flute*
* Sonny Burnett *Stone Suite*
* Catherine McMichael *Baikal Journey*
* Ennio Morricone *Secrets of the Sahara*
* Tristan Murail *Ethers for solo bass flute and small ensemble*
* Brian Ferneyhough *Mnemosyne for bass flute and tape*.

Det kommer også studier og konsertetyder som gir utfordringer til utøverne når det gjelder å balansere instrumentet, fingerteknikk, luftstrøm og overblåsing. 

Peter Sheridan har bestilt og arrangert nye komposisjoner, inkludert en samling med *Etudes for Low Flutes* av Hilary Taggart. I sjette sats av Claude Bollings *Suite for Flute and Jazz Trio*, «Versatile» spiller solisten åpningsmelodien på en bassfløyte.

Beslektede instrumenter
-----------------------

* Pikkolofløyte
* Tverrfløyte
* Altfløyte
* Kontrabassfløyte
* Subkontrabassfløyte
* Hyperbassfløyte

Fløytenes område. Rød = Pikkolo, Gul = Tverrfløyte, Grøn = Altfløyte, Blå = Bassfløyte

Se også
-------

* Fløyte

Referanser
----------

1. ↑  «Bass Flute – The Techie Flutist» **(engelsk)**. Besøkt 5. november 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Tyrkisk (symmetrisk) knute
Persisk (asymmetrisk) knut, åpen mot høyre
**Ghiordesknute** (tyrkisk: *Gördes düğümü*, eller **tyrkisk knute**, er en av de to mest benyttede knuter anvendt i knyttede tepper. (Den andre er sennehknuten, typisk for persiske tepper.) I ghiordesknuten føres den fargede innslagsgarntråden over de to varptrådene, og trekkes gjennom mellom dem og kuttes deretter for å danne knuten.

Tyrkisk knute er av symmetrisk struktur.

Ghiordesknuten er benyttet i de aller eldste bevarte tepper, i teppefragmentene som ble funnet i kurganske gravhauger i Altajfjellene i Sentral-Asia, som i pazyrykteppet.

Det tyrkiske navn *Gördes düğümü* er etter byen Gördes i vestlige Anatolia - som ikke er den samme som byen Gordion (kjent fra *den gordiske knute).*

Referanser
----------

1. ↑  Bevart i [Eremitasjen i St. Petersburg.

Eksterne lenker
---------------

* Rug knots

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Albert Forster** (født 26. juli 1902 i Fürth i Bayern, død 28. februar 1952 i Warszawa, Polen) var en tysk nasjonalsosialist og SS-general. Fra 1935 til 1945 var han *Reichsstatthalter* (riksstattholder) og *gauleiter* i Danzig-Westpreußen. 

Han ble etter andre verdenskrig dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Dødsdommen ble gjennomført i 1952.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Forster ble født i Fürth i Bayern hvor han gikk på Humanistisches Gymnasium. I 1923 meldte den 21-åringe Forster seg inn i NSDAP og SA, og i 1926 ble han medlem av SS.

### Under nasjonalsosialismen

I 1930 ble han gauleiter i Fristaden Danzig (nå byen Gdańsk). Her stod han bak den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen våren 1933. I 1939 ledet han agitasjonsarbeidet i fristaden for å få støtte for gjenforening med Tyskland. Forholdet til Danzig (Gdańsk) og hensynet til den overveldende tyske majoritet i fristaden var en av grunnene som ble brukt for den tyske invasjonen av Polen i september 1939.

### Andre verdenskrig

Etter den tyske invasjonen av Polen ble Forster utnevnt til Reichsstatthalter (guvernør) for Danzig-Westpreußen og hadde nå det høyeste embete både for partiet og staten i området som nå ble en del av Tyskland.

Gauleiterene i de nye annekterte områdene fikk kort tid etter okkupasjonen i oppdrag fra Adolf Hitler om å «germanisere» de okkuperte områdene med beskjed om at «det ikke vil bli stilt noen spørsmål» om hvordan denne «germaniseringen» vil bli gjennomført.

Forster gjennomførte den samme inhumane politikken overfor jødene som øvrige Gauleitere i regime – men inntok en annen holdning i germaniseringen i forhold til polske befolkningen. Han mente at store deler av den polsk-etniske befolkningen i hans Riksgau var Kashubians og ikke polakker og at disse hadde germanske aner. Han gjennomførte en mildere germanisering overfor den polske befolkning – med utvisninger til Generalguvernatet fremfor slavearbeid og deportasjoner.

Han ble forfremmet til *Obergruppenführer* i 1943.

### Etter krigen

Mokotow fengselet
Forster ble tatt til fange i den britiske okkupasjonssonen etter krigen og utlevert til polske myndigheter. Forster ble dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten og hengt 28. februar 1952 i Mokotowfengselet i Warszawa.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000000581, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dienstaltersliste der Schutzstaffel der NSDAP, Stand vom 1. Dezember 1936[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Rees, Laurence The Nazis: A Warning From History, New York: New Press, 1997

Eksterne lenker
---------------

* (en) Albert Forster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Tyskland
***Mann mot natur*** (orig: *Man vs. Wild*) er en amerikansk dokusåpe som gikk på Discovery Channel fra 2006 til 2011. 

Serien handlet om Bear Grylls og hans kamerateam når de reiste til ugjestmilde og vanskelige plasser på jorden. Konseptet gikk ut på at Grylls og kamerateamet ble etterlatt på en plass langt fra sivilisasjonen. I løpet av tiden han brukte på å finne tilbake viste han ulike måter å mestre situasjoner på, konstruere overnattingssteder, samt å finne mat og vann. Steder han besøkte inkluderer blant annet Saharaørkenen, Islands isbreer, den Sibirske tundraen og regnskogen i Ecuador.

Programmet ble lagt ned grunnet uenigheter mellom Bear Grylls og Discovery Channel.

Et lignende program med Lars Monsen, kalt Monsen på villspor gikk på NRK i 2014 og 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Man vs Wild
2. ↑  Episode Guide Arkivert 27. juni 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  Programmets nettside Arkivert 10. november 2006 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mann mot natur* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mann mot natur* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *Mann mot natur* på Metacritic Rediger på Wikidata
***Verdens øye*** (engelsk: *The Eye of the World*) er den første boka i fantasy-serien *Tidshjulet*, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. januar 1990 i USA, og ble første gang utgitt i Norge i 1996 av Tiden Norsk Forlag. De ga den ut i to deler: *Flukten fra Emondsmark* (prolog til kapittel 23) og *Stormens øye* (kapittel 24 til 53), men har senere gitt den ut i en enkeltutgave. Den norske boka er oversatt av Olaf Havnes.

I 2002 ble boka gitt ut på ny i USA, med en forlenget prolog som fokuserte på Egwene al'Vere.

Verdens øye introdusere de tre unge guttene Rand al'Thor, Mattrim Cauthon og Perrin Aybara fra landsbyen Emondsmark. 

  



|  |
| --- |
| Romanserien ***Tidshjulet*** av Robert Jordan |
| Forhistorie: *Ung vår* 
Bok 1: *Verdens øye* 
Bok 2: *Den store jakten* 
Bok 3: *Den gjenfødte Dragen* 
Bok 4: *Skyggen stiger* 
Bok 5: *Himmelens flammer*  | Bok 6: *Kaosets herre*  
Bok 7: *Sverdkronen* 
Bok 8: *Dolkenes vei* 
Bok 9: *Vinterhjerte* 
Bok 10: *Skumringens korsvei* 
Bok 11: *Drømmekniven* |
| Hovedpersoner | Andre personer | Steder | Hendelser | Begreper |

Portal: Litteratur
**Tormod Andreassen** (født 1950) er en norsk curlingspiller fra Bekkestua i Bærum kommune. Han spiller for Risenga curlingklubb.

Andreassen har vært skip for Norge under tre VM; 1986, 1993 og 1994. Alle tre VM har endt med sjetteplass. Han var også skip under Vinter-OL 1992, da Norge fikk sølv bak Sveits. 

Han har også spilt i fire Curling-EM; 1986, 1991, 1996 og 1998. EM i 1986 og 1998 endte med bronsemedalje. 

I 2003, 2004, 2005 og 2006 var han skip for Norges seniorlag under Senior-VM i curling. 

I 2007 gjorde han comeback som elite-spiller og spiller nå sammen med Thomas Due, Thomas Løvold og Kjell Berg. Etter deres første år sammen som lag avsluttet de med en sterk 12 plass på europaturen.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tormod Andreassen – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Tormod Andreassen – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Tormod Andreassen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tormod Andreassen – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Tormod Andreassen – World Curling Federation Rediger på Wikidata
**Albert Ólavur Ellefsen** (født 22. september 1959 i Miðvágur) er en færøysk forretningsmann og politiker (Ff.).

Etter flere år i farens handels- og rederivirksomhet arbeidet han for fiskesalgssamvirket Føroya Fiskasøla 1981–1988 og Føroya Banki 1986–1987. Han var økonomisjef hos vindusfabrikanten Føroya Gluggi 1988–1989. I 1989 ble han finansdirektør ved fiskemottaket og rederiet Snarfrost i Sandavágur, som ble med på en gjeldssaneringsordning under bankkrisen og gikk inn i Føroya Fiskavirking. Deretter var han salgsleder i Sandoy Seafood i 2004, finansdirektør i Faroe Finance 2004–2007 og finansdirektør ved forskningsinstituttet Havstovan i 2008. Fra 2014 er han finansdirektør ved maskinforretningen Petur Larsen i Fuglafjørður.

Ellefsen har vært medlem av kommunestyret i Vágar siden 2009, og satt som kommunens første borgermester 2009–2012. Han var lagtingskandidat for Fólkaflokkurin i 1994 og 2011.

Ellefsen har vært aktiv i idretten, og han har blitt færøysk mester i fotball to ganger med Havnar Bóltfelag som hjelpetrener. Senere har han også vært hovedtrener på laget. Han var den første formannen i fotballklubben FS Vágar fra 1993.

Albert Ellefsen er sønnesønn av lagtingsmann Sámal Ellefsen.

Referanser
----------

1. ↑   www.faroesoccer.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.faroesoccer.com[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5  Jóanesarson, Kiran (10. oktober 2011). «Albert Ólav Ellefsen stillar upp fyri Fólkaflokkin» **(færøysk)**. skipini.fo. Arkivert fra originalen 20. januar 2016.
4. ↑  Toftum, Jens Helgi (1994). «Omstruktureringer i færøysk ferskfisksektor. Bakgrunn, løsningsmodell og framtidsmuligheter». I Hersoug, Bjørn. *Ressurskrise og markedstilpasning – fiskerinæringene i Norden på 1990-tallet* **(norsk)**. København: Nordisk ministerråd. s. 53–55. ISBN 978-92-9120-425-0.
5. ↑  «Petur Larsen nýggjan fíggjarleiðara» **(færøysk)**. Petur Larsen. 22. mai 2014. Arkivert fra originalen 20. januar 2016.
6. ↑  «Nýggi borgarstjórin í Vága kommunu verður Albert Ellefsen» **(færøysk)**. Vága kommuna. 11. november 2008. Arkivert fra originalen 31. august 2011. Besøkt 27. april 2009.

Portal: Færøyene