recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En **da'i** (arabisk: داعي *dā‘īy*) er generelt noen som beskjeftiger seg med da'wah, det vil si å invitere mennesker til å slutte seg til islam. Men det er i snevrere forstand et viktig religiøst embede blant ismaili sjiamuslimer, og det har vært innehatt ev viktige lærde opp gjennom historien.

I den fatimidiske æra av ismailittisk tro ble uttrykket *dā'ī* benyttet om viktigere religiøse ledere utenom det arvelige imamat, og *da'wa* («misjonen») er en organisasjon av klerikal art. En «absolutt misjonær» eller «uinnskrenket misjonær», *Da'i al-Mutlaq*, er i moderne tid blitt den tittel som benyttes for lederen av Dawoodi Bohra-fellesskapet.

Noen av de viktigste ismailittiske dais var:

* Mu'ayyad fi'l-Din al-Shirazi (1000-1078)
* Idriss Imad Din al-Qurashi (død ca. 1460)

Referanser
----------

1. ↑  «Oxford Islamic Studies Online». Oxfordislamicstudies.com. 6. mai 2008. Arkivert fra originalen 18. juni 2013. Besøkt 19. september 2012.
2. ↑  List of Dawoodi Bohra Da'is  lest 16. juli 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Turbulent sone*** er en norsk TV-film fra 2000 regissert av polske Piotrek Cholodzinsk. Manuset ble skrevet av Nina FitzPatrick (egentlig Nina Witoszek). Hun er opprinnelig polsk og kom til Norge som flyktning i 1983. Witoszek har blitt norsk statsborger og bor delvis i Norge og delvis i Irland.

Handling
--------

Flyvertinnen Anna mistenker under en flyging fra Bangkok til Oslo at en liten thailandsk jente er offer for ulovlig barnehandel. Ekteparet, som jenta reiser sammen med, har diplomatpass. Anna frykter at de skal slippe inn i Norge uten å bli nærmere undersøkt. Oppfylt av tanken på å redde jenta prøver hun overtale kapteinen til å gjøre vendereis til Bangkok. Mannskapet er uvillig til å blande seg inn. Skepsisen beror også på at Anna tidligere har gjort en grov feilbedømming i en liknende sak, med ulykksalige følger. 

Den pratsomme og kontaktsøkende børsmekleren Bjørn begynner etter hvert å forstå at Anna er opptatt av noe annet enn de vanlige problemene med fulle folk og flyredde passasjerer. Den viltre niåringen Viktoria blander seg også inn i hendelsene.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Miriam Sogn - Anna
* Robert Skjærstad - Bjørn
* Mariell Kristiansen - Tikka, den thailandske jenta
* Ida Storehaug - Viktoria
* Ingjerd Egeberg - Clara
* Lasse Kolsrud - Presten
* Hildegunn Riise
* Peter Gantzler
* Ulf Friberg
* Lars Arentz-Hansen
* Hanne Diserud
* Finn Schau

Eksterne lenker
---------------

* *Flydrama om barnehandel* på nrk.no
*For lokalstyre-distriktet, se City of Lancaster.*

**Lancaster** er en by i Lancashire i England. Den ligger ved elva Lune og hadde 52 234 innbyggere i 2011, mens det videre lokalstyre-distriktet City of Lancaster hadde 138 375 innbyggere. Byen Lancaster består av 9 av distriktets 28 *wards*: Bulk, Duke, Castle, Skerton East, Skerton West, Scotforth East, Scotforth West, University og John O'Gaunt.

Lancaster er den tradisjonelle hovedbyen (*county town*) i grevskapet Lancashire, selv om grevskapets nåværende senter er Preston. Huset Lancaster var en gren av den engelske kongefamilien, og regjerte England fra 1399 til 1471. Hertugdømmet Lancaster forvalter store godseiendommer på vegne av dronning Elizabeth II, som også er Hertug av Lancaster.

Lancaster er en svært gammel bosetning, og har i lange tider vært et senter for handel, kultur og utdanning. Byen domineres av middelalderborgen Lancaster Castle, kirkene Lancaster Cathedral og Lancaster Priory Church, og Ashton Memorial. Den er også hjemsted for Lancaster University og en campus av University of Cumbria.

Byens navn er første gang nevnt i Domesday Book i 1086 som *Loncastre*, hvor «Lon» viser til elva Lune, og «castre», fra gammelengelsk *cæster* og latin *castrum* for «fort», viser til det romerske fortet som sto på stedet.

Referanser
----------

1. ↑  Jacqueline Evans. «Lancashire's Population, 2011». *lancashire.gov.uk*. Lancashire County Council. Arkivert fra originalen 30. april 2014. Besøkt 30. april 2014.
2. ↑  «UK Census data». Arkivert fra originalen 14. mars 2016. Besøkt 4. august 2019.
3. ↑  Ekwall, Eilert 'The Concise Oxford Dictionary of English Placenames' (1960), 4. utgave, s. 285

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lancaster, Lancashire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Lancaster – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** BBC Things **·** MusicBrainz
 |
**Innregulering av ventilasjonsanlegg** vil si å justere ventiler og andre deler av et oppvarmings-, ventilasjons- og klimaanlegg for å sikre korrekt luftgjennomstrøming, lufthastighet, temperatur, trykk (overtrykk og undertrykk) og luftfuktighet, og dermed oppnå et godt inneklima. Lignende prosedyrer kan brukes til regulering av andre fluiddynamiske problemstillinger med gass- eller vannstrømninger, for eksempel vannbåren varme.

Innregulering er en del av fagområdet varme-, ventilasjon- og sanitærteknikk (VVS), og utføres vanligvis av personell med spesiell kompetanse. Det foretas måling av luft og hydronikk, hvorpå anlegget justeres og man måler på nytt. Prosessen er iterativ, og starter gjerne med teoretiske tegninger og prosjekteringer av anlegget som utgangspunkt, og justeres ut ifra praktiske målinger.

Dårlig innregulering kan komme av manglende innregulering da bygget var nytt eller ombygginger uten at det er foretatt ny innregulering. Dårlig innregulering kan føre til høyere energiforbruk og at personer klager på at det er for varmt, for kaldt eller dårlig luft.

Måling
------

Det brukes spesialisert og kalibrert måleutstyr for å måle temperatur, trykk, rotasjonshastigheter, elektriske karakteristikker, hastigheter, og luft- og vanninnhold for å evaluere utstyr og systemytelse.[*klargjør*]

Justering
---------

Justering vil si å sette nye innstillinger på balanserende utstyr som spjeld og ventiler, viftehastigheter, størrelser på pumpehjul, samt automatisering av styreenheter som termostater og trykkstyring for å oppnå maksimal spesifisert systemytelse og effektivitet under normal drift.

Balansering
-----------

Balansering er en metodisk regulering av fluidstrømmer (gass eller væske) i et system for å oppnå ønsket eller spesifisert/designet effekt. Når man starter balansering av et system må man finne stedet med minst flyt i forhold det som er prosjektert. Når stedet er lokalisert kan man justere ventiler og griller (for luft) eller balanseventiler (for vann) på andre steder til disse matcher det første stedet. For å oppnå maksimal effektivitet må det være minst et sted som står i helt åpen stilling.

Se også
-------

* Effektiv energibruk
* Smarttermostat

Referanser
----------

1. ↑  Kurs om ventilasjon - oversikt
2. ↑  «Innregulering - Variant VVS AS». Arkivert fra originalen 28. august 2021. Besøkt 28. august 2021.
3. ↑  Innregulering av varme- og ventilasjonsanlegg - Teknisk Byggkontroll
4. ↑  5 tegn på at varmeanlegget er feil innregulert - VB Bloggen

Eksterne lenker
---------------

* Hvordan skal ventilasjonsanlegget reguleres? – Teknisk-naturvitenskapelig forening
***Taphroscelidia*** er en slekt av biller som hovedsakelig lever i tropene, selv om en art går så langt nord som Canada. Såvidt man kjenner til lever disse billene som parasitter på larver og pupper av treborende biller og vepser.

Utseende
--------

Små til middelsstore, avlange, glatte, smale, parallellsidige, mørkbrunlige biller. De fleste er ganske flate, men noen er omtrent sylindriske. **Hodet** er stort og bredt, minst like bredt som brystskjoldet, med små, runde fasettøyne som sitter langt bak på hodet. Kjevene (mandiblene) er framoverrettede og stikker litt ut foran. Antennene er litt lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete, perlekjedeformede og ganske tykke. **Brystskjoldet** (pronotum) er lengre enn bredt, omtrent firkantet sett ovenfra, med avsatte sidekanter, tydelige bakhjørner. **Dekkvingene** er avlange, parallellsidige, som oftest med lengdefurer. **Beina** er ganske korte og kraftige, føttene fem-leddete.

Levevis
-------

Biologien til disse billene er dårlig kjent, men alle artene man vet noe om lever i død ved, gjerne under barken på døde trær, og lever av pupper (av og til også larver) av vedborende insekter. Det er ikke klart om de bør regnes som rovdyr eller parasitter. De angriper særlig biller (trebukker, praktbiller, hettebiller, snutebiller og andre) men også av og til vepser.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra det sørlige USA i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamiien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Passandridae**
					- Slekten ***Taphroscelidia*** Crotch, 1873 – 14 arter, USA – Argentina
						* *Taphroscelidia atra* (Grouvelle, 1916)
						* *Taphroscelidia atratula* (Grouvelle, 1916)
						* *Taphroscelidia contorta* Burckhardt & Slipinski, 1991
						* *Taphroscelidia dentata* Burckhardt & Slipinski, 1991
						* *Taphroscelidia filum* (Reitter, 1876)
						* *Taphroscelidia gounellei* (Grouvelle, 1916)
						* *Taphroscelidia humeralis* (Grouvelle, 1916)
						* *Taphroscelidia linearis* (LeConte, 1863)
						* *Taphroscelidia nigra* Burckhardt & Slipinski, 1991
						* *Taphroscelidia postica* (Grouvelle, 1916)
						* *Taphroscelidia rostrata* Sharp, 1899
						* *Taphroscelidia semicastanea* (Reitter, 1876)
						* *Taphroscelidia sharpi* (Grouvelle, 1916)
						* *Taphroscelidia tenuissima* (Reitter, 1876)

Kilder
------

* Thomas, M. 1999. A preliminary checklist of the flat bark beetles of the world (family Passandridae).
* Passandridae på *Tree of life* (med bilde):

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Microbrontes*** er en slekt av små, oftest mørke biller. De ble tidligere regnet til familien flatbiller (Cucujidae).

Utseende
--------

Små (gjerne 3-4 mm), smale, flate biller, vanligvis med forholdsvis lange antenner. De er gjerne brunrødlige på farge og fint hårete, og det er en tydelig innenevring mellom for- og bakkroppen. **Hodet** er omtrent så bredt som brystskjoldet, flatt, vanligvis sterkt punktert, med små, flate fasettøyne og lange, avrundede tinninger bak disse. Antennene er trådformede, omtrent så lange som hode + pronotum. De består av 11 ledd, det innerste leddet er noe større enn de øvrige. Overkjevene (mandiblene) er fremovverettede, ikke påfallende store. **Brystskjoldet** (pronotum) er trapesformet (bredest foran), noe lengre enn bredt. **Dekkvingene** er parallellsidige, med punktrader. **Beina** er korte, lårene tykke, leggene og føttene tynne.

Levevis
-------

De fleste av artene lever trolig under barken på døde trær.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt på ulike øyer: New Zealand, Tasmania, Japan og Mauritius.

Systematisk inndeling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **kjølflatbiller**, Laemophloeidae Ganglbauer, 1899
					- Slekten ***Microbrontes*** Reitter, 1874
						* *Microbrontes blackburni* (Grouvelle, 1902)
						* *Microbrontes laemophloeoides* Reitter, 1874
						* *Microbrontes lineatus* (Broun, 1893)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. oktober 2020. Besøkt 15. oktober 2020.

Kilder
------

  

* Thomas, M.C. 2003. An illustrated atlas of the Laemophloeidae genera of the world (med bilder av alle slekter). [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Kaare Seeberg Sidselrud** (født 10. desember 1963 i Oslo) er en norsk organisasjonsmann, rådgiver og heraldiker.

Han er cand.mag. (juss, historie og arkivkunnskap) fra Universitetet i Oslo, og har 1989-2000 arbeidet ved Den internasjonale sommerskole, Universitetet i Oslo, bl.a. som ekskursjonsleder. Han var kontorleder i St. Hallvard kirke til 2004 og har siden vært førstekonsulent i Skatteetaten fra 2004, fra 2010 rådgiver og fra 2014 seniorrådgiver. Engasjement som registrar/rådgiver ved Det Kgl. Slott, kunstseksjonen fra 2008-2010.

Han har vært involvert i humanitært arbeid innenlands og utenlands siden 1988, bl.a. gjennom Nordiska Malteserhjälpen. Han konverterte til Den katolske kirke i 1999. Han har Malteserordenens Pilegrimsmedalje for Lourdes, Malteserordenens 50-års jubileumstegn for pilegrimsreisene til Lourdes, St. Olafs Pilegrimskors.

Sidselrud har vært engasjert i Norsk Heraldisk Forening i en årrekke, der han fra 2015 er formann. Han var styremedlem og redaktør fra 2000, formann for *Rådgivende Utvalg* 2003-2009 og leder for *Arbeidsgruppen for kirkelig heraldikk* i samme forening fra 2007. Han har vært medlem av *Kyrkoheraldikgruppen* i Svenska Heraldiska Föreningen fra 2005, medlem av Heraldisk Råd i Stiftelsen *Skandinavisk Vapenrulla* fra 2002 og redaksjonsmedlem i samme publikasjon fra 2010. Han har også vært styremedlem i Skandinavisk Heraldisk Selskap fra 2007, medlem av redaksjonen for Heraldisk Tidsskrift fra 2006 og redaktør av Heraldisk Tidsskrift fra 2009. Han er spesialist på kirkelig heraldikk og arbeider med utvikling av nye kirkelige våpen bl.a. for den katolske kirke. 

Han har vært medarbeider i den norske del av boken *Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne*, redigert av Allan Tønnesen og utgitt i Odense i 2013. Han var også medarbeider i Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Oslo 2014.

Litteratur
----------

* Allan Tønnesen (redaktør): *Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne*, utgitt av det skandinaviske Heraldisk Selskap på Syddansk Universitetsforlag, Odense 2013, 583 s. ISBN 9788776746612 (forfatterbiografi side 569)
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014 (forfatterbiografi) BIBSYS:
* Peter Kurrild-Klitgaard: *Nordiske heraldiske exlibris*, København 2019 (hans ex libris side 78)
* Kaare S. Sidselrud og Hans Cappelen: "Bo Harald Nissen (1960-2023)", Heraldisk Tidsskrift Bind 13 nr. 128, side 525-526, Oktober 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-02}}* etter påstanden. *2023-09*

**Áivan** (nordsamisk for *prima* eller *utmerket*) er en samisk rapgruppe fra Kautokeino, Tysfjord og Målselv bestående av artistene Isak Ailo Gaup, Jørgen Mikkel Bals, Johan Anders Paulsen og Håvard Nuhtte Sara. Gruppen er regnet som de første som introduserte rapmusikk på nordsamisk i 1999 og den første rapgruppen som fremførte på samisk.[]

Gruppen har innflytelse fra amerikansk boom bap og generelt fra det amerikanske hiphop-miljøet. Kjennetegnet ved deres musikk er at de blander amerikansk og samisk kultur og språk.

Historie
--------

Gruppen ble etablert i 1999 under navnet *B.W.A.* som da laget rapmusikk på flere språk som engelsk og norsk. Det var først i 2005 da gruppa laget låta «Buolvvas bulvii» de fikk lokalt gjennombrudd i det samiske miljøet.
Da gruppen begynte å skrive låter helt og holdent på nordsamisk laget de en mixtape som aldri ble publisert offentlig, men som ble en kultklassiker i Sápmi.[]

I 2007 byttet de navn til *Áivan*, for å få en ren samisk identitet. Det var også da gruppa laget sin andre mixtape som heter «Álgu».

Áivan var også de første som tok i bruk joik i samisk rapmusikk, blant annet i kultklassikeren «Corona» som er ansett[*av hvem?*] for å være en kjent festlåt i Sápmi.

Siden «Álgu» har gruppa sporadisk publisert og laget musikk før de i 2022 utga *Luoddaearru EP*. Det var i 2022 de også gjorde en comeback på scenen under Samisk påskefestival i Kautokeino.

Medlemmer
---------

* Vokal: Reaŋga (Isak Ailo Gaup)
* Vokal: Unnoraš (Jørgen Mikkel Bals)
* Vokal: Báhkin (Johan Anders Paulsen)
* Vokal: Gonagas (Håvard Nuhtte Sara)
* DJ: DJayTee (Jan Thomas Finbraaten Oskal)

### Tidligere medlemmer

* SlinCraze (vokal)
* Clay Maze (vokal)
* DJ Tor The Man (DJ)

Diskografi
----------

* 2007: Álgu
* 2021: Geasserománsa (singel)
* 2022: Bija BEVEA (singel)
* 2022: Sámi Gamers Anthem (singel)
* 2022: Luoddaearru EP
* 2022: Nostalgija (singel)
* 2022: It leat šat mu (oaivebávččas) (singel)
* 2023: Á Čea (singel)

### Andre utgivelser og prosjekter

* 2001: BWA (mixtape)
* 2011: Internationally Known Mixtape Vol.1
* 2015: Zero Plastica: Global Revolution Mixtape Vol.1

Eksterne lenker
---------------

* Áivan på Facebook
* Áivan på Spotify
* Áivan på Instagram

Referanser
----------

1. ↑  «Superstar». *dx.doi.org*. Besøkt 24. februar 2024.
2. ↑  Samisk påskefestival i Kautokeino
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑
***Brødre*** er en norsk dokumentarfilm som skildrer det tette forholdet mellom de to brødrene Markus og Lukas fra de er henholdsvis 8 og 5 år. Filmen er en oppvekstdokumentar som går over åtte år og utspiller seg i deres hjemtrakter på Sagene midt i Oslo og på hjemstedet til filmens regissør, på Smøla på Nordmøre. Brødrenes mor, Aslaug Holm, er filmens regissør og fotograf. Hun var fotograf i den prisbelønte *Heftig og begeistret*. *Brødre* hadde premiere 20. mars 2015. Filmen hadde opprinnelig navnet *To brødre* og hadde tiltenkt premiere i 2010.

Filmen og Aslaug Holm vant klassen for beste regi under Amandaprisen 2015. Den var i tillegg nominert i klassene beste dokumentarfilm og beste klipp (Aslaug Holm, Anders Teigen og Hilde Bjørnstad). Under Kanonprisen 2015 ble den nominert i klassen beste regi (Aslaug Holm) og beste klipp (Aslaug Holm, Anders Teigen og Hilde Bjørnstad). Filmen vant hovedprisene på Taiwan International Documentary Film Festival og på Hot Docs Canadian International Documentary Filmfestival i 2016.

Referanser
----------

1. ↑  «Brødre». *p3.no*. 19. mars 2015. Besøkt 24. januar 2021.
2. ↑  «Hva forventer vi av norsk dokumentar i 2010?». *montages.no*. 21. januar 2010. Besøkt 24. januar 2021.
3. ↑  «Aslaug Holm filmet barna sine i 450 timer – til slutt ble de lei». *aftenposten.no*. 6. mars 2015. Besøkt 24. januar 2021.
4. ↑  «Her er Amanda-vinnerne». *nrk.no*. 15. august 2015. Besøkt 24. januar 2021.
5. ↑  «Bølgen storfavoritten til Kanonprisen 2016». *kinomagasinet.no*. 17. februar 2016. Besøkt 24. januar 2021.
6. ↑  «Å framkalle sårbarhet». *nordicwomeninfilm.com*. Besøkt 24. januar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brødre* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Brødre* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Brødre* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Brødre* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (nl) *Brødre* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Filipstad** er en forhenværende løkke, en villa og et havneområde i Oslo. På 2000-tallet utvikles Filipstad til en del av Fjordbyen. Color Lines ferger til Kiel går fra Hjortneskaia på Filipstad.

Historie
--------

Kart over Filipstad, ca. 1900
Løkken (Munkedamsveien 62) hadde navn etter apoteker Philip Moth, som hadde urtehave her på midten av 1600-tallet. Eiendommen ble overtatt av familien Heftye i 1805, og Jørgen Heftye lot villaen (ark. G.A. Bull) oppføre i 1864. Eiendommen ble overtatt av NSB i 1909, og villaen ble bolig for generaldirektøren. Den kalles Heftyevillaen.

Filipstadbukta (mellom Tjuvholmen og Munkedamsveien) ble brukt til bading, men vannet var forurenset av kloakk fra Filipstadbekken. Fra 1870-tallet ble bukten utfylt med tanke på havneutbygging, og kaianleggene ble for alvor igansatt i 1909.

I desember 1943 ble stor deler av Filipstad og tilstøtende områder ødelagt av en eksplosjon med etterfølgende brann; se Filipstad-ulykken.

Fjordbyen
---------

Filipstad og Hjortneskaia
Etter utbygging av Aker Brygge har videre utbygging av det ca. 320 dekar store området, blant annet av containerhavn, vært omstridt. Fjordbyplanen til Oslo kommune legger opp til at containerne fjernes, men at Filipstad fortsetter som ferjekai. Planen legger til rette for bygging av inntil 450 000 kvadratmeter BRA med en boligandel på 50 %, noe som vil kunne gi opp mot 2 200 boliger, samt nytt konserthus.

Det planlegges en ny park, 800 meter lang og minimum 100 mål, i hele Filipstadkaias lengde, og nye kanaler mellom Frognerstranda og Munkedamskrysset, og mellom Heftyevillaen og Tinker'n. Filipstad inngår i planene for Havnepromenaden, som ble vedtatt i 2008.

Det var lenge bestemt at Filipstad skulle bygges ut senere enn de andre områdene av Fjordbyen, men denne føringen er fristilt etter februar 2008. Grunneiere på Filipstad-området er bl.a. Oslo kommune ved Oslo Havn KF og Eiendoms- og byfornyelsesetaten, ROM Eiendom AS og Jernbaneverket, i tillegg til Statens vegvesen som eier av veianlegget E18.

Fra 2010-årene brukes det gamle havneskuret Skur 13 som aktiviteteshall og til visning av kunst på fasaden, og Trettenparken åpnet langs Skur 13 i 2020.

Litteratur
----------

* Overn, O. M. (1928). *Boken om Frogner - Frogner kirke og strøket*. Stranberg.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Filipstad (Oslo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Fjordbyplanen*. Plan- og bygningsetaten, november 2006. Beskriver planene for Filipstad. Fjordbyplanen ble politisk behandlet i februar 2008, og godkjent med små endringer (lest 6. april 2008)

| * v
* d
* r
Fjordbyen i Oslo |
| --- |
| Strøk fra vest mot øst | 
* Frognerstranda
* Filipstad
* Tjuvholmen
* Aker Brygge
* Rådhusplassen
* Akershusstranda
* Vippetangen
* Bjørvika
* Sørenga
* Grønlia

 |
| Prosjekter med tilknytning | 
* Sydhavna
* Fjordtrikken
* Havnepromenaden

 |

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Deferred Action for Childhood Arrivals** (**DACA**) er en amerikansk immigrasjonsforskrift vedtatt av USAs president Barack Obama i juni 2012. DACA gjør det mulig for visse illegale immigranter å få arbeidstillatelse i USA, nemlig de som ankom USA som mindreårige. Forskriften og dens følger har vært omdiskutert og er blitt delvis opphevet under president Donald Trump.

Historikk
---------

President Barack Obama offentliggjorde forskriften under en tale i Rose Garden ved Det hvite hus den 15. juni 2012. I november 2014 gjorde Obama det klart at han ønsket å utvide forskriften til å omfatte foreldre til amerikanske borgere (DAPA), et forslag som møtte mye motstand. Texas gikk til sak for å bli unntatt loven og fikk medhold. Obamaadministrasjonen anket, men høyesterett ble som følge av et dødsfall delt 4-4, og både utvidelsen og dommen fra Texas ble stående. 

Den 5. juni 2017 kunngjorde justisminister (United States Attorney General) Jeff Sessions at den utvidede forskriften oppheves. I september 2017 la president Trump frem en plan for å reversere DACA, men kongressen klarte ikke å vedta noen ny lov innen fristen. I 2018 valgte en dommer i Texas å avvise et forlenget unntak, men sa at DACA sannsynligvis var grunnlovsstridig.  I juni 2020 avgjorde høyesterett med 5 mot 4 at DACA ikke er grunnlovsstridig, men presisserte at de avgjorde om vedtaket var lovlig, ikke hvorvidt det var klokt. Donald Trump uttalte at avgjørelsen "er skudd i ansiktet på .. konservative".

Referanser
----------

1. ↑  Stottlemyre, Scott (2015). «Strict Scrutiny for Illegal Childhood Arrivals». *The Journal of Gender, Race, and Justice*. Arkivert fra originalen 8. februar 2019. Besøkt 6. september 2017 – via EBSCOhost.
2. ↑  «Remarks by the President on Immigration». *whitehouse.gov*. 15. juni 2012.
3. ↑  «Texas Judge Says DACA Is Probably Illegal, But Leaves It In Place». *NPR.org* **(engelsk)**. Besøkt 19. juni 2020.
4. ↑  «https://twitter.com/realdonaldtrump/status/1273633632742191106». *Twitter*. Besøkt 19. juni 2020.  Ekstern lenke i `|title=` (hjelp)
Mo Yan
*For filmen, se Rødt korn (film)*
***Rødt korn*** (kinesisk: 红高粱家族, pinyin: *Hóng gāoliang jiāzú*, direkte oversatt er tittelen: «Rød durra-klanen») er en roman fra 1986 av den kinesiske nobelprisvinneren Mo Yan. Den ble først publisert som en femdelt serie i diverse magasiner, før den ble utgitt på bok i 1987. 

Romanens fem deler skildrer begivenheter i fylket Gaomi i provinsen Shandong fra 1923 til 1976, gjennom en rekke urolige tiår, med bandittkulturen som blomstret i krigsherretiden og årene under den japanske okkupasjonen, med innblikk i bøndenes harde levekår. Skildringene er ukonvensjonelle - for eksempel er det ikke vanlig at de japanske soldaters lidelser inngår i kinesiske forfatteres behandling av den annen sino-japanske krig, heller ikke at det skildres usympatiske sider ved de kommunistiske opprørsstyrkenes fremferd. Ikke desto mindre er det skildringer i romanen som lovpriser det kinesiske kommunistiske parti.

Bokens fem fortellinger er «Rødt korn», «Dyprødt brennevin», «Hundeliv», «Durrabegravelse» og «Underlig død».

Gaomi er forfatterens Mo Yans hjemfylke - de fleste av hans romaner har handlingen lagt til dette fylket. 

De to første historiene ble filmatisert i 1987 med samme tittel. Denne filmen fikk internasjonale filmpriser og gav skuespillerinnen Gong Li, skuespilleren Jiang Wen og regissøren Zhang Yimou internasjonalt gjennombrudd. Filmen vant Gullbjørnen på Filmfestivalen i Berlin i 1988. 

Romanen er tildels lagt opp som en kinesisk klanshistorie. Omkring slektens saga spinnes et sett av myter og legender, og midt i beskrivelsen av den brutale volden skildres gripende sorg, forløsende glede og skjønnhet.

Boken er oversatt til norsk som *«Rødt korn»* av Bodil Engen og utgitt i 1995. Den ble utgitt på nytt i 2012, kort tid etter at forfatteren ble tildelt Nobelprisen i litteratur.

### Utgivelse på norsk

* *Rødt korn* (1995) ISBN 82-03-20018-4 (skannet bok i bokhylla.no)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** OCLC **·** GND
 |
Mosterhamn
**Moster** er ei øy sørøst i Bømlo kommune i Sunnhordland. Øya har et areal på 12 km². Røyksundkanalen skiller Moster fra øya Bømlo.

Det var på Moster kong Olav Tryggvason begynte forsøkene på å kristne Norge, og etter tradisjonen skal han ha reist den første kirken i landet her i 995. Omkring år 1024 kunngjorde Olav Haraldssons biskop Grimkjell en ny kristningslov på øya, som etterhvert skulle gjelde for hele landet. Moster gamle kirke som står i dag, regner man med er fra rundt 1150, og den blir regnet for å være den eldste kirken i landet.[] Gamlekirken ligger i tettstedet Mosterhamn.

Referanser
----------

1. ↑  Moster på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Skeie, Thomas, author. *Hvitekrist : om Olav Haraldsson og hans tid*. s. 232. ISBN 978-82-05-48527-3. OCLC 1066066435. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Naturviterne** er en norsk fagforening for akademikere med naturvitenskapelig utdanning og kompetanse. Naturviterne organiserer ca 7500 akademikere og naturvitere i både privat og offentlig virksomhet, og er tilsluttet hovedsammenslutningen Akademikerne. 

Naturviterne ble dannet i 1961. Røtter strekker seg imidlertid over 100 år bakover i historien. *Norsk Naturforvalterforbund* var den direkte forløperen, og forut for det; Norsk Landbruksakademikerlag. Allerede på 1890-tallet følte akademikere behov for å organisere sine felles faglige interesser bedre og etablerte i årenes løp Norsk Forstmannsforening. Organisasjonen fikk sitt nåværende navn i 2007.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Naturviterne på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) Naturviterne på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Naturviterne på LinkedIn Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Akademikernes medlemsforeninger |
| --- |
| Arkitektenes Fagforbund **·** Den norske legeforening **·** Den norske tannlegeforening **·** Den norske veterinærforening **·** Econa **·** Krigsskoleutdannede offiserers landsforening **·** Norges Juristforbund **·** Norsk Lektorlag **·** Naturviterne **·** Norsk Psykologforening **·** Samfunnsviterne **·** Samfunnsøkonomene **·** Tekna |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Edøy** var fra gammelt av et senter i det gamle Nordmørafylke. Fylket kan ha vært delt i to sysler; I nord Fosen som senere ble Fosen len, og i sør Edøy, som senere fikk navnet Nordmøre og danner opphavet til det senere Nordmøre len og Nordmøre fogderi. Edøy syssel og Edøy Hovedgård var i så fall hovedsetet for kongens sysselmann.

Edøy er et av de historiske sentrene i Midt-Norge med bla. Edøy gamle kirke, Edøystjerna Edøy Hovedgård, Edøyskipet og Norges dåpsattest Kulisteinen på naboøya Kuli. Det er gjort en rekke arkeologiske funn på Edøy, det tidligste datert til 2700 år f.kr. Sannsynligvis var Edøy kongssetet til Nordmørskongen Hundtjov som er omtalt i Snorres Kongesaga i forbindelse med slagene på Solskjel ved Harald Hårfagres samling av Norge til ett rike i ca. 863.

Edøy var tidligere en kommune i Møre og Romsdal fylke opprettet som Edøy formannskapsdistrikt i 1837.

Kommunen ble første gang delt 1. januar 1874 da Tustern (Tustna) ble skilt ut som egen kommune. Edøy hadde på dette tidspunktet 2 166 innbyggere.

1. januar 1915 ble kommunen igjen delt da Brattvær og Hopen ble skilt ut som egne kommuner. Edøy hadde da 973 innbyggere.

1. januar 1960 ble delingen gjennomført i 1915 reversert, og de tre kommunene ble igjen én samlet enhet – denne gang med navnet Smøla kommune. Edøy hadde ved sammenslåingen 1 135 innbyggere.

På Edøy settes det opp hvert år et historisk spel Fru Guri av Edøy, som beskriver kristningen og samlingen av Norge.

Referanser
----------

1. ↑  «Peter i Edøy». moldeglimt.no. Arkivert fra originalen 3. desember 2021. Besøkt 24. november 2020.
2. ↑  «Edøystjerna». *Smøla* **(norsk)**. Besøkt 23. november 2020.
3. ↑  «Bygg opp igjen Edøy syssel som historisk maktsenter i Norđmœrafylki». *www.tk.no* **(norsk)**. 5. mai 2020. Besøkt 23. november 2020.
4. ↑  «Maktsenteret ved Mørekysten». NIKU. Besøkt 24. november 2020.
5. ↑  «Fru Guri av Edøy - Smøla kommune». *www.smola.kommune.no*. Besøkt 28. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Fritt vilt*** er en norsk skrekkfilm produsert av Martin Sundland og Magne Lyngner og ble regissert av Roar Uthaug. Filmen hadde premiere fredag 13. oktober 2006. Hovedrollene spilles av Ingrid Bolsø Berdal, Endre Midtstigen, Viktoria Winge, Tomas Alf Larsen og Rolf Kristian Larsen.

Deler av filmen ble spilt inn på turisthytta Leirvassbu i Jotunheimen. Alle som arbeidet med innspillingen, bodde der mens innspillingen foregikk.

Fritt Vilt ble sett av 260 000 personer i 2006. Filmen ble invitert til den 13. Sundance Film Festival i Utah, USA. Filmen vant to priser under Amandaprisen 2007: folkets Amanda og beste kvinnelige skuespiller (Ingrid Bolsø Berdal) og to priser under Kanonprisen 2006: beste produsent (Martin Sundland og Magne Lyngner) og beste lyd (Christian Schaanning). Den var i tillegg nominert til Kanonprisklassene beste foto (Daniel Voldheim), beste klipp (Jon Endre Mørk) og beste filmmusikk (Magnus Beite).

Handling
--------

En vennegjeng drar på snowboardtur i Jotunheimen. I fjellsiden har en av dem et stygt fall og brekker beinet. Det er ingen tegn til andre mennesker og mobilene er utenfor dekning. I det fjerne skimter de et høyfjellshotell og bestemmer seg for å søke ly. Hotellet ligger tomt og stille, nedlagt siden 1975. Telefonlinjene er døde, og gjengen innser at de må tilbringe natten der. Men omgitt av fjell og natt finner de grufulle tegn på at de ikke er så alene som de trodde.

Karakterer
----------

* Ingrid Bolsø Berdal: Jannicke
* Rolf Kristian Larsen: Morten Tobias
* Tomas Alf Larsen: Eirik
* Endre Midtstigen: Mikal
* Viktoria Winge: Ingunn
* Rune Melby: «Fjellmannen»
* Erik Skjeggedal: Gutten, («Fjellmannen»)
* Tonje Lunde: Moren til «Fjellmannen»
* Hallvard Holmen: Faren til «Fjellmannen»

Relaterte media
---------------

I 2008 fikk filmen en oppfølger i (Fritt vilt II). I 2010 ble Fritt vilt III lansert.

Referanser
----------

1. ↑  «Årets Amanda-vinnere 2007». *rushprint.no*. 18. august 2007. Besøkt 14. mars 2021.
2. ↑  «Seiersrunden fortsetter for «Den brysomme mannen»». *vg.no*. 24. april 2007. Besøkt 14. mars 2021.
3. ↑  «Kanonfilmene fra 2006». *adressa.no*. 14. april 2007. Arkivert fra originalen 24. juli 2020. Besøkt 14. mars 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fritt vilt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Fritt vilt* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Fritt vilt* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Fritt vilt* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Fritt vilt* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt vilt* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Fritt vilt* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt vilt* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Fritt vilt* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Varde idrettslag** (stiftet 15. mai 1932 som *Vard Allianseidrettslag*) ligger på Bybrua i Gjøvik, ca. 10 km vest for sentrum. 

Varde består av tre grupper: fotball, håndball og ski. Idrettslaget har eget anlegg, Varde idrettsplass, som ligger langs gamle riksvei 33 i retning Fagernes.

Historikk
---------

Vard Allianseidrettslag, som klubben het de første årene, ble pålagt å skifte navn etter krigen fordi Sportsklubben Vard Haugesund fra Rogaland hadde samme navn.

Tabellen
--------

6. divisjon Indre Østland 2022 avdeling 5| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Søndre Land | 15 | 12 | 2 | 1 | 66–21 | 45 | **38**  |
| 2 | Biri | 15 | 12 | 1 | 2 | 67–15 | 52 | **37**  |
| 3 | Eina 2 | 15 | 7 | 2 | 6 | 32–36 | −4 | **23**  |
| 4 | Vind 2 | 15 | 5 | 1 | 9 | 40–50 | −10 | **16**  |
| 5 | Varde | 15 | 3 | 4 | 8 | 19–52 | −33 | **13**  |
| 6 | Raufoss 3 | 15 | 0 | 2 | 13 | 12–62 | −50 |  **2**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Eksterne lenker
---------------
Svalehaleskjøter brukt i en rumensk kirke
Svalehaleskjøt skjematisk framstilt
**Svalehaleskjøt**, **svalehalesink** eller bare **svalehale** er en sammenføyningsteknikk som er mye brukt ved skjøting av tre. I norsk håndverktradisjon er teknikken også kalt **sinking** eller **rekspon**. Den forhindrer at trestykkene sklir fra hverandre ved hjelp av motstandskraft (strekkstyrke), og er mye brukt for å skjøte for eksempel sidene på en skuff til forsiden. Skjøten består av en rekke trapesformede tapper som passer i sinker.

Sammenføyninger med svalehalesinker er en svært gammel teknikk; noen av de eldste kommer fra møbler i gravkammer fra oldtidens 1. egyptiske dynasti, og fra gravene til kinesiske keisere. Utformingen av skjøtene kan si noe om alderen til objektet.

Svalehaler kan lages enten med håndverktøy (for eksempel sag eller stemjern) eller ved maskinell hjelp (for eksempel en jigg til en fres).

Svalehalespor
I nyere tid benyttes også svalehaler, gjerne i form av svalehalespor, i materialer som stål, fordi denne fasongen gir en stor overflate og det kreves meget stor kraft for å rive skjøten fra hverandre. Den gir også en tett passform, stabilitet og en mulighet til å justere delene i lengderetningen.

Kurositet
---------

Skjøten er kjent i fra mange kulturer og land under forskjellige navn. I Norge har vi kalt den opp etter halen til svalen, i Sverige etter halen på laksen (Laxstjärt), i Spania and (Cola de pato) og i England due (Dovetail).

Se også
-------

* Tresammenføyninger
* Svalehaleskinne, en type montasje for kikkertsikter på skytevåpen

Referanser
----------

1. ↑  «svalehale», *NAOB*
2. ↑  Eksempel på sinking fra Digitalt Museum
3. ↑  «Nasjonalbiblioteket». *www.nb.no*. Besøkt 17. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Ahmed almost 13*** er en norsk dokumentarfilm fra 2011, regissert av Ritchie Cavander-Cole produsert av Tone Grøttjord og Kari Anne Moe for Sant & Usant. Filmen hadde premiere på  IDFA i 2011

Handling
--------

Ahmed er den eldste av fem brødre. Familien er flyktninger fra krigen mellom Russland og Tsjetsjenia og er nå bosatt i utkanten av Oslo. Ahmeds far er familiens ubestridte overhode, og drømmer om å vende tilbake. Snart tretten år gammel begynner Ahmed å stille spørsmål ved sin rolle som sønn med mest ansvar, og er i ferd med å finne ut av sine egne drømmer for fremtiden. Ahmeds historie gir et innblikk familielivet til en tsjetsjensk familie bosatt i Norge.

Festivaler
----------

* 2011 - IDFA - International Documentary Film Festival Amsterdam
* 2012 - Reykjavik Shorts&Docs Festival
* 2012 - Nordisk Panorama - 5 Cities Festival, Oulu
* 2012- Olympia International Film Festival for Children and Young People

Anmeldelser
-----------

* Wayanak Online – Anmeldelse

Referanser
----------

1. ↑   Omtale hos ifda.nl
2. ↑  Anmeldelse hos waynakh.com

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Kamsink eller fingerskjøt
En **fingerskjøt, sinke** eller **kamsink** er en skjøteteknikk som er mye brukt ved skjøting av trevirke. Den består av utfreste «fingre» som passer i hverandre i enden av begge virkesstykker. Man påfører så lim setter emnet under press til limet har herdet.

Fingerskjøter brukes av for eksempel for å skjøte trelast til lengre stykker, kappe ut feil fra trelasten eller lage kasser eller skuffer. En fingerskjøt av god kvalitet kan brukes som konstruksjonsvirke. Produksjon av sistnevnte utføres i Norge av Norsk Limtrekontroll. Det kontrollerte virket påføres en «F» som kontrollmerke.

I tidligere tider ble fingerskjøter laget ved hjelp av sager og stemjern. I moderne tider brukes vanligvis fres og bordsag, eller spesielle maskiner som gjør skjøteoperasjonen automatisk, og i teorien kan produsere endeløse stykker med trevirke.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Et utvalg av skrutvinger.
Moderne tvinger har ikke skruing
En **skrutvinge** eller **tvinge** er et redskap som brukes for å holde på plass eller holde sammen materialer som skal limes, sveises, nagles eller festes sammen på annen måte.

Tvingen er vanligvis u-formet, men gjerne med en lang stang i bunnen, der en av delene til «kjeften» kan skyves fram og tilbake for å lette tilpasningen i forhold til tykkelsen på det som skal holdes sammen. Den endelige sammenklemmingen foregår med en skrugang.

Slike tvinger er blitt brukt av snekkere og skipsbyggere i uminnelige tider. Dagens tvinger er i metall, men med så godt som uendret konstruksjon. Tvingene er lett flyttbare og enkle å plassere, og fås i flere størrelser til forskjellig bruk.

Andre holderedskaper finnes som høvelbenker, skrustikker, fileklør og nyere universalarbeidsbord. Disse brukes mest for å holde arbeidsstykket i ro under bearbeiding.

Referanser
----------

1. ↑  Scott, Ernest (1986). *Teknologisk forlags store snekkerbok : verktøy - arbeidsmetoder - materialer - design* (2. utgave utg.). Oslo: Teknologisk Forlag. s. 36. ISBN 82-512-0261-2. OCLC 473169803.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Snever:** Denne artikkelen er snevrere enn hva tittelen skulle tilsi.
Gulvkonstruksjon med I-bjelker
**I-bjelker** er en betegnelse for bjelker med I- formet profil. I-bjelker er typisk laget av konstruksjonsstål, men kan også være laget av aluminium, betong eller trevirke. 

De horisontale delene av en I-bjelke kalles flenser, og den vertikale delen kalles steg. Bjelker med en profil der flensene er like brede som steget er høyt, kalles ofte også H-bjelke.

Stålbjelker klassifiseres etter profiltyper, typiske betegnelser er IPE, IPN, HEA (IPBL) og HEB (IPB). Dette definerer I-bjelker med standardisert formfaktor (høyde, flensbredde, godstykkelse). Profilene deles i to kategorier, parallelllflens-bjelker der innerkanten av flensen er i parallell med ytterkant, og skråflens-bjelker.

I-bjelker i tre lages ofte med steg av spon-, trefiber- eller kryssfinérplater og heltre i flensene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |

1. ↑  *EN-10365:2017 Hot rolled steel channels, I and H sections - Dimensions and masses*. BSI. 2017. ISBN 978 0 580 97605 6.
2. ↑  «I-bjelker». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 16. juli 2019. Besøkt 16. august 2023.
**Amy Beth Schumer** er en amerikansk stand-up komiker, skuespiller, skribent, produsent og regissør.

Schumer startet sin karriere innenfor komedie på begynnelsen av 2000-tallet før hun dukket opp som deltaker i den femte sesongen av NBC reality-konkurranseserien «Last Comic Standing» i 2007. Fra 2013 til 2016 var hun skaperen, medprodusenten, medforfatteren og stjernen i Comedy Central serien kalt «Inside Amy Schumer». For denne serien ble hun hedret med to priser, en «Peabody Award» og en «Primetime Emmy Award» i kategorien, "Outstanding Variety Sketch Series" (norsk: Enestående variasjons sketsjeserie).
Schumer har også vert med i flere store amerikanske TV-serier, deriblandt NBC serien *30 Rock*, Ingen grunn til begeistring, to episoder av Comedy Central Roast, Familien Griffin, Simpsons, Saturday Night Live og MTV Movie Awards.

FORBES sin liste over toppbetalte komikere
------------------------------------------

Amy Schumer var i 2017 den første kvinnen som noen gang kom på Forbes sin "liste over toppbetalte komikere". I 2017 hadde hun inntekter fra mange tidligere show på Comedy Central, hennes bok kalt, «The Girl with the Lower Back Tattoo», reklameinntekter fra ølmerket «Bud Light» og klesbutikkkjeden «Old Navy», dette var i tilegg til en Netflix spesial kalt «The Leather Special». Alle disse inntekene samlet ga henne i 2017 alene en inntekt på 37,5 millioner dollar.

Familie
-------

Schumer giftet seg med kokken og bonden *Chris Fischer* den 13. februar 2018 i Malibu, California. I oktober 2018 annonserte hun at hun ventet deres første barn. 5. mai 2019 fødte Schumer en gutt, Gene. Schumer ga opprinnelig Gene mellomnavnet Attell, til ære for komiker Dave Attell, men endret det til David etter å ha innsett at Gene Attell hørtes ut som det engelske ordet for kjønnsorgan, genital. Sønnen hennes ble født med keisersnitt på grunn av endometriose. Schumer fikk så fjernet livmoren i 2021 for å lindre symptomene av sykdomen. Etter operasjonen har hun følt seg som «et nytt menneske». I februar 2024 kunngjorde hun at hun hadde fått diagnosen Cushings syndrom.

Referanser
----------

1. ↑  «Amy Schumer | Writer, Actress, Producer». *IMDb* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2024.
2. ↑  «Amy Schumer». *Forbes* **(engelsk)**. Besøkt 13. mars 2024.
3. ↑  Sviggum, Silje Kathrine (16. februar 2024). «Komiker Amy Schumer åpen om helseproblemer: – Mer oppblåst enn vanlig». *VG* **(norsk)**. Besøkt 13. mars 2024.
***Hu Dagmar*** er et skuespill fra 1925 av Ove Ansteinsson (1884–1942), kjent gjennom Rasmus Breisteins filmatisering i 1939, og Alf Prøysen og Bjarne Amdahls musikalversjon fra 1964, med Nora Brockstedt i tittelrollen. Ansteinsson bodde det meste av livet i Vallset, og stykket har preg av landskap og lynne på Hedemarken.

Historien karakteriseres som en folkekomedie og «handler i korte trekk om byjenta Dagmar som kommer til bygda og endevender hodene på mannfolka og irriterer kvinnfolka». Odelsgutten Sjur kommer hjem med sin nye kjæreste Dagmar. Sjurs gamle kjæreste Ingeborg blir sjalu. Dagmar flørter med alle, men rømmer til slutt fra bygda - og Sjur og Ingeborg får hverandre.

Filmen *Hu Dagmar* (1939) hadde Randi Heide Steen i tittelrollen.

Musikalversjonen fra 1964 ble vist på *Sommerteatret* i Oslo, og senere på turne. Prøysen og Amdahl laget nye sanger til stykket: blant annet «Slipsteinsvæilsen», «Garderobeflørt» og «Sig, haver du en venn».

Stykket spilles ofte av amatørteatergrupper, og har vært framført av Kvennstuguteatret i Vallset siden 1994.

Referanser
----------

1. ↑   Allkunne, www.allkunne.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Hu Dagmar». *Dramas*. Besøkt 25. september 2017.
3. ↑  *Hu Dagmar* i Nasjonalbibliotekets filmografi
4. ↑  *Hu Dagmar* i Internet Movie Database
5. ↑  Hu Dagmar Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine. i filmbasen.no
6. ↑  Ove Røsbak. *Alf Prøysen : Præstvægen og Sjustjerna*. Gyldendal, 1992. ISBN 82-05-20955-3. Om *Hu Dagmar* side 345. (ebok fra bokhylla.no)
7. ↑  Knut Imerslund i samtale med Nora Brockstedt. I: *Prøysenvennen*; nr 1, 2007 (pdf)
8. ↑  Hu Dagmar hos kvennstuguteatret.no
**Kontinentalklima**, eller **innlandsklima**, er en type klima man vanligvis har i indre områder av store kontinenter på midlere bredder på den nordlige halvkule. Dette er klimagruppe D i Köppens klimaklassifisering. Klimaet har vintertemperaturer som er lave nok til at man kan ha lengre perioder med snø hvert år, og relativt lite nedbør som hovedsakelig kommer om sommeren, selv om østkystområder (hovedsakelig i Nord-Amerika) kan ha mer jevn nedbørsfordeling gjennom året. Bare få områder i Iran nær Tyrkia, og Sentral-Asia har mest nedbør om vinteren, som vanligvis smelter tidlig på våren og gir kortvarige flommer. 

Disse områdene har vanligvis skog eller sletter med høyt gress som vegetasjon, og inkluderer mange av de mest produktive jordbruksområdene i verden. Alle slike klima har minst tre måneder med middeltemperaturer over 10 ℃ og vintrene har minst en måned med middeltemperatur under −3 ℃. 

De fleste områdene tilhører fuktig kontinentalklima med kodene Dfa, Dwa (kalde og tørre vintre, lange varme somre) eller Dfb og Dwb (kalde vintre og lange, milde somre med enten nedbør jevnt fordelt gjennom året (DfB) eller tørre vintre (Dwb)). 

Kontinentalklima er preget av kalde luftmasser om vinteren og varme luftmasser om sommeren, som oppstår på grunn av høy sol og lange dager. Områder med kontinentalklima har man som regel enten langt fra hav, eller i kyststrøk der vinden vanligvis blåser fra land. Slike områder kan få ganske høye temperaturer om sommeren, ikke ulikt tropisk klima, men er ofte mye kaldere enn områder med andre klima på samme breddegrad om vinteren. 

Subarktisk klima (Dfc) har svært kalde, lange og tørre vintre, men med minst en måned over 10 ℃.

Eksempler
---------

* Midtvesten i USA
* Sørlige områder av Canada
* Deler av Kina
* Det meste av Russland
* Store deler av Den skandinaviske halvøy

Man finner ikke denne type klima på den sørlige halvkule fordi man ikke har de store landmassene her på midlere bredder. De sørligste delene av Afrika og Australia er påvirket av havområdene rundt, mens Sør-Amerika er for smalt til at kalde luftmasser kan bygge seg opp. Antarktis ligger selvsagt utenfor midlere bredder.

Kilder
------

* (no) «Innlandsklima» i *Store norske leksikon*

| * v
* d
* r
Klimasoner i Köppens klimaklassifisering |
| --- |
| Tropisk (A) | 
* Regnskog (Af)
* Monsun (Am)
* Savanne (Aw, As)

 |
| Tørt (B) | 
* Ørkenklima (BW)
* Steppe (BSh, BSk)

 |
| Temperert (C) | 
* Fuktig subtropisk (Cfa, Cwa)
* Maritimt (Cfb, Cwb, Cfc)
* Middelhavsklima (Csa, Csb)

 |
| Kontinentalt (D) | 
* Fuktig kontinentalt (Dfa, Dwa, Dfb, Dwb)
* Subarktisk (Dfc, Dwc, Dfd)

 |
| Arktisk (E) | 
* Tundra (ET)
* Permafrost (EF)
* Alpint

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |