recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Brød & Sirkus** var et postpunk-band fra Arendal som var aktivt i perioden 1981–1986.

Historie
--------

Arendalsbandet Brød & Sirkus startet høsten 1981 med medlemmer fra punkbandene Dødens Triumf (aka Immoral Thoughts/Metallic KO) og Musikalsk Barnehage (aka Forsiktig). I 1982 ga de ut kassetten Far Familie Flagg som solgte i over 1 000 eksemplarer. Bandet deltok også på kassettene Zink Zamler og Nuclear Terra.

I 1983 forlot Thomas Robsahm bandet for å starte White Lord Jesus, mens Brød & Sirkus fortsatte med nye medlemmer.

I 1984 ga bandet ut kassett-EP-en Murene Mellom Oss. 

Brød & Sirkus ga seg i 1986 og bandmedlemmet John Josephsen, f. 04.11.1961, døde tragisk 13.06.1987.Bengt Danielsen, (f.31 August 1967) var også en del av bandet en periode på trommer.
Ole Johan Lillegaard, Espen Lillegaard og Espen Holmberg startet senere Gul Tyv.

Konserter
---------

Bandet holdt konserter i Arendal, Bergen (1982), Os, Kristiansand og Oslo (Blitz, 1985).

Reunion-konsert
---------------

* 13. desember 2014 gjorde Brød & Sirkus en reunionkonsert på Sprø Musikk Fest i Arendal og fremførte 4 gamle sanger. Bandets medlemmer for anledningen var Thomas Robsahm (keyboard), Ole Johan Lillegaard (bass), Øyvind Bjørnsen (vokal), Bryan Hayes (gitar) og Frode Olsen (trommer).
* 9. desember 2017 gjorde Brød & Sirkus en ny reunionkonsert på Sprø Musikk Fest i Arendal. Bandets medlemmer for anledningen var Thomas Robsahm (keyboard), Ole Johan Lillegaard (bass), Øyvind Bjørnsen (vokal), Jan Gunnar Andreassen (gitar) og Frode Olsen (trommer).

Diskografi
----------

### kassett - album

* *Far Familie Flagg* (Neronastri 1982)

### kassett - EP

* *Murene Mellom Oss* (Neronastri 1984)

Referanser
----------

1. ↑  Agderposten 15.12.2014, side 24-25.
2. ↑  Agderposten 11.12.2017, side 26-27.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brød & Sirkus på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Brød & Sirkus på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (no) Brød & Sirkus på Rockipedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Sveinung Eide** (født 15. mai 1974 i Oslo) er en norsk lege og musiker, kjent som **Dr. S**.

Han var tidligere medlem av rapgruppen Klovner i kamp som han startet sammen med Aslak Hartberg («Alis») i 1994. Gruppen ble raskt etter oppstarten utvidet med nok en rapper, Esben Selvig («Dansken»). I 1999 ble Thomas Gullestad («DJ Goldfinger»/«Finger'n») med i gruppen. Samtidig trakk Eide seg delvis ut av bandet for å fullføre medisinstudiene. Etter endt turnustjeneste ble han igjen med i Klovner i kamp på fulltid.

Sveinung Eide spiller nå (2015) keyboard og rytmegitar i det norske rockebandet Yoga Fire sammen med Aslak Hartberg (bass), Jonas Forsang Moksnes (sologitar) og Benjamin Helstad (vokal). Ved siden av musikkarrieren arbeider Eide som allmennpraktiserende lege. I 2014 var han allmennpraktiserende lege på Ullevål Hageby Legesenter i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2  Kjendis

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sveinung Eide på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Sveinung Eide på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Sveinung Eide på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (no) Sveinung Eide på Rockipedia Rediger på Wikidata

* (no) Sveinung Eide på Rockipedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** Rockipedia **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Husleietvistutvalget** (**HTU**) er et landsdekkende statlig spesialorgan opprettet for å løse tvister om leie av bolig. Utvalget ble opprettet av Kommunal- og regionaldepartementet i 2001 og var et prøveprosjekt, som fra oppstarten kun behandlet tvister i Oslo kommune. I 2003 ble ordningen utvidet til også å omfatte alle kommuner i Akershus fylke, og etter flere forlengelser varte prøveperioden til 31. desember 2008. Fra 1. januar 2009 ble Husleietvistutvalget gjort permanent. I juni 2010 startet husleietvistutvalget opp i Bergen kommune og i oktober 2010 fikk utvalget kontor i Trondheim. Fra 1. september 2021 ble Husleietvistutvalget landsdekkende, og behandler nå alle husleietvister som gjelder leie av bolig i Norge. I tillegg til å avgjøre saker om boligleie, gir Husleietvistutvalget objektiv veiledning til leietakere og utleiere om leie av bolig.

HTU kan fatte vedtak i saker som dreier seg om skyldig leie, erstatningskrav, oppsigelse, mangler ved leiligheten, størrelsen på leiesummen eller partenes plikter og rettigheter for øvrig. Saken starter med at enten utleier eller leietager begjærer tvisteløsning og utvalgets tvisteløsere (jurister) gjennomfører megling mellom partene. Dersom meglingen ikke fører til forlik, blir tvisten avgjort på juridisk grunnlag gjennom et vedtak. Et forlik i HTU likestilles med et rettsforlik, det kan ikke bringes inn for domstolen og det kan tvangsfullbyrdes. Et vedtak i HTU kan likestilles med en dom i forliksrådet som kan overprøves ved stevning i tingretten. Blir vedtaket ikke bragt inn for domstolen, har det samme virkning som en rettskraftig dom og kan tvangsfullbyrdes.

Prisen på saksbehandlingen er fra 1. januar 2022 244 kroner for leietakere og 1 223 kroner for utleier og det har hittil vært kort saksbehandlingstid.

Referanser
----------

1. ↑  Antall ansatte ifølge Forvaltningsdatabasen.
2. ↑  *Årsberetning 2009*[*død lenke*], Husleietvistutvalget for Oslo og Akershus.
3. ↑  «Husleietvistutvalget har blitt landsdekkende · Husleietvistutvalget». *www.htu.no* **(norsk)**. Besøkt 4. mai 2022.
4. ↑  «Dette er oss · Husleietvistutvalget». *www.htu.no* **(norsk)**. Besøkt 4. mai 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Etater underlagt Kommunal- og distriktsdepartementet |
| --- |
| Datatilsynet **·** Departementenes sikkerhets- og serviceorganisasjon **·** Digitaliseringsdirektoratet **·** Direktoratet for byggkvalitet **·** Distriktssenteret **·** Husbanken **·** Husleietvistutvalget **·** Kommunalbanken **·** Konkurransetilsynet **·** Personvernnemnda **·** Statens kartverk **·** Statsbygg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen **·** Brønnøysundregistrene
 |
**De Blå Østfoldbusser**  A/S (D.B.Ø. ble opprettet 27. oktober 1963 som datterselskap av A/S De Blå Omnibusser (DBO). Selskapet hadde hovedkontor i Spydeberg.

Selskapet startet på grunnlag av to selskaper som ble kjøpt opp. Det var Bilrutene Godheim-Spydeberg-Oslo og Skiptvedt Forende Bilruter. Fra oppstart ble det nye selskapet drevet med 11 vogner og 15 sjåfører i tillegg til ledelsen. 

Selskapet vokste videre gjennom oppkjøpt. 1. januar 1966 ble Brokhaugs Bilruter overtatt. Fra 1. januar 1968 ble Karl Hansens Bilruter, Ringvold i Hobøl, og Ivar Bogens Bilruter, Son, overtatt av D.B.Ø. Etter disse overtakelsene hadde selskapet 22 busser. 

Da Askim Bilruter ble oppløst 1. januar 1972 overtok D.B.Ø. overtok to busser fra selskapet. 

Rutebilstatistikken fra 1978 viser at D.B.Ø. hadde 31 busser, 1 lastebil og et annet kjøretøy. Det var 36 heltidsansatte i selskapet.

Selskapet ble overtatt av Oslo og Follo Busstrafikk 1981.

Litteratur
----------

* Hovland, L. (1994). Livsverk på hjul. Kolbotn: Oslo og Follo busstrafikk A/S.
* Madsen, B.(1978). Norges Rutebileierforbund - avd. Østfold 50 år 1978: Østfold rutebilhistorie. Fredrikstad: Østfold Rutebileierforbund.

Referanser
----------

1. ↑  50 år for fremgang: beretningsåret 1978-79 jubileumsberetning 1929-1979. (1979). Oslo: NRF.
En kopi av *E.T. the Extra-Terrestrial*, funnet der Atari begravde flere hundre tusen kopier av spillet, siden det solgte såpass dårlig.
***E.T. the Extra-Terrestrial*** (ofte forkortet til **E.T.**) er et videospill for spillkonsollen Atari 2600 basert på filmen med sammen navn. Spillet ble utviklet av Howard Scott Warshaw og gitt ut desember 1982. Målet i spillet er å lede den titulerte figuren gjennom flere nivåer for å samle deler til en romtelefon, som E.T. kan bruke til å kontakte hjemplaneten sin.

Warshaw ville at spillet skulle være en innovativ tilpasning av filmen, og Atari trodde det ville oppnå høye salgstall basert på dens forbindelse med filmen, som var svært populær verden over. Forhandlingene for å sikre rettighetene til å tilpasse filmen til et videospill ble avsluttet i slutten av juli 1982, noe som ga Warshaw bare fem og en halv uke til å utvikle spillet i tide for julen 1982. Spillet er ofte nevnt som et av de verste videospillene gitt ut og var en av de største kommersielle fiaskoene videospillhistorien. Spillets kommersielle fiasko og resulterende etterløp for Atari er ofte sitert som en medvirkende faktor til videospillkrakket i 1983.

Spillet ble kjent for å være av en eksepsjonell lav kvalitet, og ble et symbol på Videospillkrakket. Likevel solgte det rimlig bra, over 1,5 millioner kopier. Det forlot riktig nok mellom 2,5 og 3,5 millioner kopier usolgt. Spillet fikk Atari til å tape enorme mengder penger. Over 700 000 kopier av spillet ble begravd av Atari sammen med flere andre spill, i Alamogordo like før Atari gikk konkurs.

Referanser
----------

1. ↑  «AtariAge - AtariAge Magazine Archive - Atari Age Magazine - Volume 1, Number 4 (Page 3)». *www.atariage.com*. Besøkt 23. mai 2016.
2. ↑  «Classic Gaming Expo 2000: Keynote Addresses: Atari 2600 - Page 2 - Classic Gaming». 9. januar 2008. Arkivert fra originalen 9. januar 2008. Besøkt 23. mai 2016.
3. ↑  «DP Interviews...». *www.digitpress.com*. Besøkt 23. mai 2016.
4. 1 2  Buchanan, By Levi. «Top 10 Best-Selling Atari 2600 Games». *IGN*. Besøkt 23. mai 2016.
5. ↑  «Good Game Stories - Game Review: E.T. the Extra-Terrestrial». *www.abc.net.au*. Besøkt 23. mai 2016.
6. ↑  Mikkelson, David. «Buried Atari Cartridges». *snopes* **(engelsk)**. Besøkt 23. mai 2016.
7. ↑  «Diggers Find Atari's E.T. Games In Landfill : NPR». 26. april 2014. Arkivert fra originalen 26. april 2014. Besøkt 23. mai 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *E.T. the Extra-Terrestrial* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *E.T. the Extra-Terrestrial* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *E.T. the Extra-Terrestrial* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
*Se også DoDraugen, et hard rock-band fra Flekkefjord*
**Dodraugen** er navnet på et monster som bor i toalettet og trekker barn ned i kloakken. Skikkelsen og navnet ble først brukt i en norsk eventyrparodi som ble utgitt på plate i 1980.

Bakgrunn
--------

Fortellingen om Dodraugen ble opprinnelig presentert i komikeren Rolv Wesenlunds sketsj *For dei minste 1*. Der parodierer han en nynorsktalende eventyrforteller, lett basert på den populære barnetimeonkelen Ingebrigt Davik. Parodien ble første gang utgitt på LP-platen *Geilokameratene – Det er ingen skam å snu* i 1980. Navnet Dodraugen er et ordspill på sjøgjenferdet draugen. Wesenlund nevner såvidt også Kloakkongen og Septikknissen i teksten sin. Som en oppfølger til Dodraugen laget Wesenlund også figuren Mjølkeheksa.

Begrepet Dodraugen har siden gått inn i det norske språket og i populærkulturen, blant annet som navn på en bifigur i den norske tegneserien *Eon*. Ordet brukes i dag spøkefullt, særlig blant barn og unge, i slang og i mediespråket. Da det i 2006 ble rapportert funn av en liten øgle i en toalettskål i Bergen, døpte avisene straks dyret Dodraugen. Dyret ble hentet av politi og dyrevernsnemnd og fikk siden lovlig opphold i et terrarium i Akvariet i Bergen. I Odd Nordstogas album *November* (2010) omhandler tittelmelodien frykt for bl.a. dodraugen.
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2023-11}}* etter påstanden. *2020*

***Viva Villaveien!*** er en norsk komedie fra 1989, regissert av Tor M. Tørstad. Filmen handler om et veldig spesielt nabolag hvor det bor mange originaler og alle beboerne krangler med hverandre. Familien Frank bestemmer seg for å dra på ferie på Gran Canaria for å komme bort fra alt bråket hjemme. Men det de ikke vet er at de andre beboerne også har dratt på ferie til nettopp Gran Canaria.

Filmen var basert på TV-suksessen *Vill, Villere, Villaveien* som ble sendt som føljetong i *Halvsju* og *Midt i smørøyet* i 1985 og 1988.

Handling
--------

I Viva Villaveien bor det flere familier og mange originaler. De kommer stadig i tottene på hverandre og det er mye bråk der. Familien Frank bestemmer seg for å dra på ferie til Gran Canaria og bort fra alle de andre beboerne. De aner fred og ingen fare når de ankommer det idylliske feriestedet. Det de ikke vet er at også de andre beboerne i Viva Villaveien har dratt på ferie til nettopp Gran Canaria. Det blir ingen fredelig ferie for familien Frank og det er duket for en ellevill ferie med mange vanvittige episoder for alle naboene i Viva Villaveien.

I rollene
---------

* Brasse Brännström – Reidar Frank/Preben Hansen
* Minken Fosheim – Bente Frank
* Elin Thoresen – Trine Frank, datter
* Erik Libæk Hansen – Nils Frank, sønn
* Mads Hilden – Arne Frank, sønn
* Vibeke Falk – fru Vatne
* Sverre Hansen – herr Vatne/Torben Hansen
* Elsa Lystad – fru Lindeblad
* Karl Sundby – Donald Kleveland
* Anette Hoff – Toller på flyplass
* Geir Børresen – Rodrigo
* Aril Martinsen – Dr. Gonsalez
* Anne Marit Jacobsen – Parkeringsvakten
* Ove Verner Hansen – Prebens stemme
* Benny Hansen – Torbens stemme

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Viva Villaveien!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Viva Villaveien!* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Viva Villaveien!* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Viva Villaveien!* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
* *Viva Villaveien!* hos Filmweb
Argentinas sentralbank

Sentralbankens styre, desember 2015.
**Argentinas sentralbank** (spansk: Banco Central de la República Argentina – BCRA) er sentralbanken i Argentina.

Historie
--------

BCRA ble etablert 28. mai 1935, da det tidligere Valutarådet (Currency Board) ble lagt ned til fordel for den nye sentralbanken, som en del av Argentinas reform av bankvesenet og pengepolitikken. Valutarådet hadde da eksistert siden 1899. 

Fra 1935 begynte Argentina å beregne blant annet landets nasjonalinntekt, noe som ikke var gjort før. En av hovedoppgavene i starten var å kjempe for god likviditet og sunn drift av bankvesenet, så de vedtok forbud mot transaksjoner som kunne sette dette i fare. 

I den senere tid har Argentina slitt med svært høy utenlandsgjeld og inflasjon, og sentralbanken låste den argentinske Pesosen til amerikanske dollar i perioden 1991–2002 med et 1-til-1-forhold.

Sentralbanksjef
---------------

Pr juni 2022 er Miguel Ángel Pesce sentralbanksjef (*Presidente*). Han ble utnevnt 6. desember 2019.

Sergio Adrián Woyecheszen er visesentralbanksjef (*Vicepresidente*).

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  BCRA - *Miguel Ángel Pesce*, besøkt 13. juni 2022.
2. ↑  Buenos Aires Times - *Fernández names Miguel Ángel Pesce as Central Bank chief*, besøkt 13. juni 2022.
3. ↑  BCRA - *Authorities*, besøkt 13. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (es) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Central Bank of Argentina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC
 |
Kart over Pasadena
**Pasadena** er en by sørøst for Houston i Harris County i Texas i USA. Det er med 149.000 innbyggere den nest største byen i fylket, den 15. største i delstaten og 159. største byen i USA.[] Den dekker 115,3 km² og ble etablert i 1893 av John H. Burnett, som kalte byen Pasadena på grunn av likheten den daværende vegetasjonen hadde med Pasadena i California.[]

Opprinnelig var Pasadena et jordbruksområde, etter orkanen i Galveston i 1900 ble det av Røde Kors kjøpt inn 1,2 millioner jordbærplanter til området og Pasadena ble jordbærhovedstaden i området. Byen har beholdt kallenavnet «Strawberry Capital» selv om den nå baserer sin økonomi på industri, ikke minst oljerelatert industri. Byens økonomi er nært knyttet til den nærliggende Houston Ship Channel og relaterte industriområder, samt NASAs Lyndon B. Johnson Space Center i den tilstøtende Clear Lake City.

Den norske sjømannskirken i Houston ligger i Pasadena, som inngår i storbyområdet Houston.

Kilder
------

* (en) Pasadena fra *Handbook of Texas Online*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |

1. ↑  .
2. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
3. ↑  ; *United States Census 2010*; besøksdato: 9. juli 2020.
Kart over Mathiesen Eidsvold Værks eiendommer i traktene rundt Eidsvoll og Hurdalssjøen i 1909, som i dag utgjør 357 000 dekar
**Mathiesen Eidsvold Værk** ANS (**MEV**) er en norsk industribedrift som eies av den norske industrifamilien Mathiesen. Bedriften driver innen skogbruk og i eiendomsbransjen, og har historisk vært blant de største bedriftene innen norsk trelastindustri. Firmaet eier i dag rundt 357 000 dekar grunn, hovedsakelig skog, i traktene rundt Eidsvoll og Hurdalssjøen. Arealet har blitt redusert noe gjennom utbyggingen av Oslo lufthavn, Gardermoen og etter hvert som tettstedsbebyggelsen har vokst. I 2012 var firmaet Norges 9. største private grunneier og Norges nest største private skogeier etter Carl Otto Løvenskiold.

Firmaet eier 70 % av all skog i Hurdal kommune.

Firmaet forvalter også flere kulturhistoriske eiendommer ved Andelva som drenerer Hurdalssjøen. Det gjelder bl.a. Galleri Festiviteten, Stallgården og Eidsvoll Verk.

Historie
--------

Mathiesen-familiens industrivirksomhet startet i 1671. I 1842 ble eiendommene i Eidsvoll- og Hurdaltraktene kjøpt av Christopher Tostrup og Mogens L. Mathiesen, som dannet firmaet Tostrup & Mathiesen som de eide med 50 % hver. Dette firmaet ble en av de største bedriftene innen norsk trelastindustri og tidvis det høyest lignede firmaet i Oslo. I 1892 kjøpte Mogens L. Mathiesens sønn Haaken C. Mathiesen ut Tostrups arvinger, og året etter overtok han Eidsvold Værk og dannet firmaet Mathiesen Eidsvold Værk.

I 1994 ble trevarevirksomheten skilt ut og overtatt av Moelven Industrier.

Nåværende eier er Haaken Nicolai Mathiesen som overtok eierskapet i 2022. Han er 11. generasjon eier av familiebedriften.

Se også
-------

* Liste over Norges største grunneiere

Referanser
----------

1. ↑  Dette eier landbaronene
2. ↑   Hurdal Østlandets perle. Magasinet for Hurdal 2022/2023
3. ↑  Francis Sejersted, *Den gamle bedrift og den nye tid: 1842–1895*, s. 264, Oslo, Dreyer, 1979
4. ↑   Hurdal Østlandets perle. Magasinet for Hurdal 2022/2023
5. ↑    besøkt 25.aug.2023

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Eidsvoll museum


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Chiles sentralbank** (spansk: Banco Central de Chile) er sentralbanken i Chile.

Historie
--------

Ismael Tocornal, sentralbankens første sentralbanksjef.
Banken ble etablert gjennom resolusjon 486 av 21. august 1925 under president Arturo Alessandri Palma. I denne perioden hadde Chile engasjert professor Edwin Walter Kemmerer fra University of Princeton i et forsøk på å restrukturere Chiles økonomiske system. Et av prosjektene Kemmerer-delegasjonen hadde var å etablere en ny valutalov, som skulle stabilisere Chiles valuta (peso), etablere en sentralbank, etablere en ny banklov, og en ny budsjettlov. 

Sentralbanken var i drift fra 11. januar 1926. Kapitalen dens i starten var 150 millioner pesos. Sentralbanken var allerede fra starten av uavhengig av regjeringen, som en selvstendig juridisk enhet. Imidlertid var den underlagt kontroll gjennom bankloven som ble vedtatt 26. september 1925. Hovedoppgavene i starten var å sørge for en stabil peso, og å regulere valutaen i tråd med markedets behov. Som et verktøy for å oppnå dette ble banken også gitt retten til å utstede penger. Bankloven krevde også at sentralbanken holdt en gullreserve tilsvarende 50% av bankens aksjekapital. 

Fra juli 1953 ble en ny sentralbanklov vedtatt og den videreførte sentralbankens uavhengighet, og ga den et noe utvidet mandat i forhold til den tidligere loven, med oppgave å sørge for stabil økonomisk utvikling gjennom aktiv bruk av penge- og kredittpolitikken, unngå høy inflasjon og lavkonjunktur, slik at landet får utnyttet sine ressurser maksimalt. Fra dette tidspunkt begynte sentralbanken å spille en mer aktiv rolle i landets økonomiske utvikling. 

Chile fikk også ny sentralbanklov igjen i 1960 og 1975.

Målsettinger og hovedoppgaver
-----------------------------

Hovedstyringsmålene til sentralbanken er definert i sentralbanklovens artikkel 3. Det første hovedmålet er stabil valutakurs. For å oppnå dette har de et delmål om å holde inflasjonen lav og stabil. Det andre hovedmålet er et velfungerende innenlands betalingssystem, og det tredje hovedmålet er et velfungerende betalingssystem mot utlandet.

Sentralbanksjef
---------------

Carlos Massad Abud, sentralbanksjef fra 1996 til 2003.
Sentralbanksjef er pr mars 2018 Mario Marcel. Han overtok etter Rodrigo Vergara i desember 2016.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Chiles sentralbank - *The Purpose of Autonomy: An Economic Vision* Arkivert 23. juni 2013 hos Wayback Machine. besøkt 6. september 2013.
2. ↑  Chiles sentralbank – *The Board* Arkivert 19. januar 2018 hos Wayback Machine. besøkt 19. mars 2018.
3. ↑  Chiles sentralbank – *Mario Marcel - Governor* Arkivert 16. april 2017 hos Wayback Machine. besøkt 15. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**San Marinos sentralbank** (italiensk: **Banca Centrale della Repubblica di San Marino** - BCSM) er sentralbanken i mikrostaten San Marion. 

Sentralbanken ble etablert i 2005, og 70 % av aksjene eies av Staten (Republikken San Marino). Selv om San Marion har innført euro, så er sentralbanken ikke en del av Eurosystemet eller Det europeiske system av sentralbanker. Sentralbanken lager sine egne euromynter; Sanmarinske euromynter.

Historie
--------

CBSM ble etablert i 2005, ved en sammenslåing av *Istituto di Credito Sammarinese*, som fungerte som sentralbank i San Marino, og *Ispettorato per il Credito e le Valute* (Inspektoratet for kreditt og valuta), som hadde ansvar for å bekjempe hvitvasking av penger. 

Selv om San Marino ikke er en del av eurosamarbeidet, har de fått lov til å bruke euroen som valuta, etter egen avtale med EU. De tok i bruk euroen i 2002. Dette betyr at mange av sentralbankfunksjonene er overført til Den europeiske sentralbank (ESB), men San Marinos sentralbank er fortsatt i drift, og har mange oppgaver og ansvarsområder.

Hovedoppgaver
-------------

CBSM har følgende hovedoppgaver:

* Holde tilsyn med landets finansnæring
* Administrere landets betalingssystem
* Være landets statskasse
* Være statens enhet for innkreving av skatter og avgifter
* Være regjeringens bank
* Være koordinerende ledd mot andre sentralbanker og utenlandske institusjoner som IMF, Verdensbanken, OECD, m.m.
* Generere statistikk over penger, kreditt og valuta
* Utstede valuta
* Forvalte San Marinos utenlandsgjeld
* Være økonomisk rådgiver for Staten

Sentralbanksjef
---------------

Pr september 2018 er Roberto Moretti sentralbanksjef (*Director General*). Han overtok denne stillingen i desember 2017, etter Raffaele Capuano.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  CBSM - *The main functions of the Central Bank of the Republic of San Marino* Arkivert 13. august 2014 hos Wayback Machine. besøkt 30. juli 2014.
2. ↑  BCSM - *Director General* Arkivert 22. mai 2016 hos Wayback Machine. besøkt 27. september 2018.
3. ↑  BCSM - *Director General* Arkivert 22. mai 2016 hos Wayback Machine. besøkt 27. september 2018.
4. ↑  San Marino RTV - *Bcsm: si è dimesso Raffaele Capuano* (norsk oversettelse), besøkt 27. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Jørgen Jahre**
(født 29. oktober 1907 i Tjølling, død 24. april 1998 i Sandefjord) var en norsk skipsreder og fotballspiller, med verv innen idretten.

For Sandefjord Ballklubb spilte han fra 1925 til ut på 30-tallet da laget klarte opprykk til eliteserien. Han var leder 1935-49 og klubbens første æresmedlem.

Etter examen artium og Oslo handelsgymnasium studerte han i England og Tyskland. Han ble så sekretær for hvalkokeri-rederiet Kosmos (bedrift) fra Sandefjord, inntil han i 1939 gikk inn som kontorsjef og etterhvert disponent i Sandefjordfirmaet Sandar Fabrikker A/S samt familiebedriften *Bulls Tankrederi*. I 1948 ble han partner i *Anders Jahre & Co* der han virket frem til 1979. Etter det satt han atter i ledelsen for Bulls Tankrederi noen år.

Han var leder i Norges Rederforbund 1960-62, formann i Norges Fotballforbund 1963-65, formann i Norges olympiske komité 1965-69 og i Fédération Internationale de Football Association (FIFA), var han medlem av Executive Committeen 1966-1972.

Jørgen Jahre sr. ble i 1996 begjært konkurs grunnet et skattekrav fra 1983 i firmaene *Spermacet Whaling & Shipping Company* og *Panova Investment Trust* med Bjørn Bettum.

Jørgen Jahre var nevø av Anders Jahre. Hans sønn er skipsreder Jørgen Jahre jr. (f. 1940).

Premier
-------

* St. Olavs Orden ridder i 1. klasse
* Dannebrogordenen ridder i 1. klasse
* en vesttysk fortjenstorden

Referanser
----------

1. 1 2  (no) Jørgen Jahre i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørgen Jahre – Olympedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |
Mason Citys beliggenhet i Iowa
**Mason City** er en amerikansk by og administrativt sentrum i det amerikanske Cerro Gordo County i staten Iowa. I 2000 hadde byen et innbyggertall på 26 009.

Historie
--------

Området rundt det som først skulle få navnet **Shibboleth** var en sommerhjem for sioux- og winnebago-indianerne. Den første faste bosetting var ved Shibboleth i 1853 der Winnebago River og Calmus Creek møtes. Byen hadde flere navn: Shibboleth, Masonic Grove, og Masonville, til navnet Mason City ble valgt i 1855, til ære for grunnleggerens sønn Mason Long.

I 1854 åpnet John McMillin den første forretningen her, og dr. Silas Card åpnet legepraksis. Lizzie Thompson etablerte den første skolestuen i en tømmerhytte i 1856. The United States Post Office Department åpnet opp i byen i 1857. Mason City ble county-sete i 1858.

Referanser
----------

1. ↑  «Mason City Chamber of Commerce». History. Arkivert fra originalen 23. februar 2010. Besøkt 4. desember 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. februar 2010. Besøkt 13. oktober 2018.
2. ↑  Chicago and North Western Railway Company (1908). *A History of the Origin of the Place Names Connected with the Chicago & North Western and Chicago, St. Paul, Minneapolis & Omaha Railways*. s. 100.
3. ↑  «Mason City Portal». History. Arkivert fra originalen 14. august 2010. Besøkt 4. desember 2010.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. august 2010. Besøkt 13. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Mason Citys hjemmeside Arkivert 1. november 2020 hos Wayback Machine.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**FC Thun 1898** er en sveitsisk fotballklubb fra byen Thun i Bern. Klubben spiller på Lachen Stadion.

23. august 2005 skrev FC Thun klubbhistorie ved å bli det tredje sveitsiske laget som kvalifiserte seg for gruppespillet i Mesterligaen. Med et totalt budsjett på under 2 millioner euro, var klubben den minste som noen gang hadde kvalifisert seg for turneringen.

I gruppe med giganter som Arsenal, Ajax og Sparta Praha, og selv om det måtte spille sine hjemmekamper på Stade de Suisse i Bern (Lachen Stadion holdt ikke UEFAs krav til Champions League), klarte FC Thun tredjeplassen i gruppen, noe som kvalifiserte dem for spill i UEFA-cupens tredje runde.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FC Thun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Challenge League 2023–2024 |
| --- |
|  | 
* Aarau
* Baden
* Bellinzona
* Neuchâtel Xamax
* Nyon
* Schaffhausen
* Sion
* Thun
* Vaduz
* Wil

 | Sveits’ flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Møtet mellom «De hellige Joakim og Anna», foreldra til Jomfru Maria ifølge *Jakobs Protoevangelium*, foran Den gylne porten i Jerusalem. Fra en freske malt av Giotto di Bondone ca. 1305 i Scrovegni-kapellet i Italia.
**Joakim**, **Joachim** eller **Jojakim**, også kalt **Joakim av Sepphoris**, **Sankt Joakim** og **Den hellige Joakim**, er ifølge kristen tradisjon faren til Jomfru Maria, mannen til Anna og dermed morfaren til Jesus. Skikkelsen er helgen i den romersk-katolske kirken og har minnedag 26. juli sammen med kona Anna.
*Bibelen* nevner ikke foreldra til Maria, og Joakim og Anna opptrer første gang i *Jakobs Protoevangelium*, et apokryft skrift fra omkring år 165.

Joakim er skytshelgen for ektepar, snekkere og linhandlere. Mannsnavnet Joakim kommer fra det hebraiske *Jehojakhim*, som betyr «Jahve har oppreist».

Se også
-------

En «joachimsthaler» fra 1525, en populær, internasjonal handelsmynt fra seinmiddelalderen, funnet i Trondheim i 2000. Helgenfiguren på baksida er Sankt Joakim, faren til Jomfru Maria. Foto: Åge Hojem, NTNU Vitenskapsmuseet, 2014 
* Anna av Jerusalem, mora til Jomfru Maria

Referanser
----------

1. 1 2  Den katolske kirke om «de hellige Joakim og Anna»
2. ↑  Joakim. (2009, 14. februar). I *Store norske leksikon*. Henta 30. juli 2019 fra

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saint Joachim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Fußball Club Vaduz** er en fotballklubb fra Vaduz i Liechtenstein. Klubbens hjemmebane er Rheinpark Stadion i Vaduz.

FC Vaduz er Liechtensteins beste fotballag og landets eneste profesjonelle fotballklubb. I likhet med de andre fotballagene i Liechtenstein, spiller FC Vaduz i den sveitsiske serien. Våren 2004 og 2005 spilte klubben kvalifisering om opprykk til den øverste divisjonen i Sveits, men tapte begge gangene. Våren 2008 kom laget på førsteplass i den nest øverste divisjonen, og sikret seg dermed spill i Axpo Super League som det første laget fra Liechtenstein gjennom historien. Vaduz rykket imidlertid rett ned igjen etter tiende og siste plass sesongen 2008/09.

Klubben har vunnet Liechtensteins fotballcup 38 ganger. De har vunnet alle cupmesterskapene siden 1998.

Historie
--------

FC Vaduz ble stiftet 14. februar 1932 og har spilt i den sveitsiske serien siden 1933.

Vaduz tapte den første liechtensteinske cupfinalen i 1946 (1-3 mot FC Triesen), men vant sitt første cupmesterskap i 1949 (2-1 over FC Triesen). Da Liechtenstein i 1992 fikk lov til å delta med lag i europacupene, ble FC Vaduz landets første deltaker i Cupvinnercupen. FC Vaduz tapte hele 0–5 og 1–7 mot FK Tsjornomorets Odesa i kvalifiseringsrunden. I 1999 spilte FC Vaduz mot Bodø/Glimt i UEFA-cupen. Bodø/Glimt vant 1–0 og 2–1 i kvalifiseringsrunden.

Rheinpark Stadion

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FC Vaduz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Challenge League 2023–2024 |
| --- |
|  | 
* Aarau
* Baden
* Bellinzona
* Neuchâtel Xamax
* Nyon
* Schaffhausen
* Sion
* Thun
* Vaduz
* Wil

 | Sveits’ flagg |
**Portland** er den største byen i den amerikanske delstaten Maine. Byen ligger sør i delstaten i Cumberland County ved atlanterhavskysten. Portland er i dag det økonomiske og kulturelle sentrum av Maine og et populært turistmål på grunn av det historiske havneområdet. Folketallet (2012) er på 66 214, med forsteder er folketallet rundt 203 000. Utenfor byen ligger lufthavnen Portland International Jetport.

Byen har hatt flere navn. Indianerne som først bodde her kalte stedet «Machigonne». Britene som slo seg ned her i 1632 og etablerte en handels- fiskeri- og havneby kalte byen for «Casco», senere «Falmouth» i 1658. Byen ble lagt i ruiner av Wampanoagene i 1675, og igjen i 1775 av Britene under uavhengighetskrigen.

En del av Falmouth som ble kalt «The Neck» («Halsen») ble bygget ut som havneområde, separert fra resten av byen, og fikk navnet «Portland» i 1786. Portland var delstatshovedstad i Maine fra da staten ble medlem i 1820 til 1832 da hovedstaden ble flyttet til Augusta.

I 1866 brant mye av Portland ned til grunnen på uavhengighetsdagen 4. juli. Byen ble i stor gjenoppbygget med stein- og murbygninger.

Klima
-----

|  |
| --- |
| Månedlige maksimum- og minimumnormaltemperaturer (°C) for Portland |
| Jan | Feb | Mar | Apr | Mai | Jun | Jul | Aug | Sep | Okt | Nov | Des | Gjennomsnitt |
| -1/-11 | 1/-9 | 6/-4 | 12/2 | 17/7 | 23/12 | 26/15 | 25/14 | 21/9 | 14/3 | 8/-1 | 2/-7 | 13/3 |

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Portland, Maine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Portland, Maine – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Fylker i delstaten Maine |
| --- |
| Maines flagg | Fylker | Androscoggin  **·** Aroostook **·** Cumberland **·** Franklin **·** Hancock **·** Kennebec **·** Knox **·** Lincoln **·** Oxford **·** Penobscot **·** Piscataquis **·** Sagadahoc **·** Somerset **·** Waldo **·** Washington **·** York | USAs flagg |
| Byer | Auburn **·** Augusta **·** Bangor **·** Bath **·** Belfast **·** Biddeford **·** Brewer **·** Caribou **·** Ellsworth **·** Houlton **·** Kittery **·** Lewiston **·** Millinocket **·** Old Orchard Beach **·** Old Town **·** Orono **·** Portland **·** Presque Isle **·** Rockland **·** Rumford **·** Saco **·** Sanford **·** South Portland **·** Stockholm **·** Topsham **·** Waterville **·** Westbrook |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
Rødenes kirke
**Rødenes prestegjeld** *(Rødenæs prestegjeld)* var et prestegjeld tilhørende Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Rødenes kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Rødenes kirke.

Historikk
---------

*Rœðanes sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet Rødenes kirke, *Rœðanes Joh. Døbs, Margarethas og Katharinas kirkja*, er Marker kommunes eneste middelalderkirke, beliggende idyllisk til ved vestbredden av Rødenessjøen. Kirken, som hovedsakelig er av stein, antas å være bygget på siste halvdel av 1200-tallet og innviet en gang litt før år 1300.

Rødenes ble i høymiddelalderen omtalt som *Aursmǫrk*. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Rødanes kirkja*.

### Prestegjeldet

```
Rødenes prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
```

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Rønness Sogenn*:

* Rønness Hoffuidt Kiercke
* Romschouff Annex

Det er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Rødennes sougen* i Jdde och Marker lehne

### Nyere tid

Rødenes prestegjeld dannet grunnlaget for Rødenes formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

I 1989, som følge av vedtak om endring av den kirkelige inndeling, inngikk Rødenes prestegjeld i det nye Marker prestegjeld.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Rødenes
* Rømskog

Referanser
----------

1. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 10.
2. ↑  Rødenes kirke, norske-kirker.net/
3. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1897). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 177.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Opprettelse av Marker prestegjeld, lovdata.no
6. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Victoria Randem** født 1995 i Oslo, er en norsk operasanger (sopran). Hun ble i 2020 tilknyttet Staatsoper Berlins gjennom operaens studieprogram, og er fra 2022 fast ansatt i ensemblet. Randem er utdannet ved Operahøgskolen i Oslo med Solveig Kringlebotn som lærer. Før dette hadde hun studert ved Barratt Due musikkinstitutt.

Randem var medlem av i Barnekoret ved Den Norske Opera & Ballett fra 2002 til 2012. Der gjorde hun flere solistroller, blant annet Enkefru Gnien i Peter Maxwell Davies' *Askepott* på Scene 2, 3. gutt i Mozarts *Tryllefløyten* på Hovedscenen og Pong i Gisle Kverndokks *Jorden rundt på 80 dager*.

Hun vant i 2020 gullmedalje i klassen for virtuositet i Manhattan International Competition. Ved Dronning Sonja Sangkonkurranse i 2023 vant hun Ingrid Bjoners stipend.

Randem hadde i 2021 den kvinnelige hovedrollen i uroppføringen av Peter Eötvös' opera *Sleepless,* basert på en trilogi av Jon Fosse. Operaen ble sendt i opptak i NRK Hovedscenen, 3. desember 2023, da kalt *Andvake*.

Referanser
----------

1. ↑   qssc.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.operaen.no[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2  .
5. ↑  «Victoria Randem | Staatsoper Berlin». *www.staatsoper-berlin.de*. Besøkt 3. desember 2023.
6. 1 2  «Victoria Randem». *www.operaen.no* **(norsk)**. Besøkt 3. desember 2023.
7. ↑  «Welcome to Queen Sonja Singing Competition». *qssc.no* **(engelsk)**. Besøkt 3. desember 2023.
8. ↑  «Manhattan International Competition - Special Gold Medal Prize for Victoria Randem». *tact4art.com* **(engelsk)**. Besøkt 4. desember 2023.
9. ↑  Programoversikt NRK for 3. desember 2023.
Fet kirke
**Fet prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Fet kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Fet kirke.

Fet prestegjeld og dets sogn er nå en del av Lillestrøm kirkelige fellesråd underlagt Nedre Romerike prosti.

Historikk
---------

*Fit sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet,, og dagens Fet kirke ser ut til å være den fjerde sognekirken i rekken på Fetsund. En middelalderkirke, *Hofs kirkja á Fit*, lå ved gården *Hof* eller *Hov*, som også gav navn til sognet. Denne kirken brant en gang mellom 1570 og 1589 og ble avløst av en tømmerkirke som ble truffet av lynet og brant i 1680. Året etter ble en ny tømmerkirke innviet, omtrent der gravkapellet til dagens kirke ligger. Denne tømmerkirken ble så revet i 1889, og dagens kirke ble innviet den 3. desember 1890, hvor det ble delvis benyttet materialer fra den gamle kirken.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Hofs kirkja á Fit*.

### Prestegjeldet

Fet prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales fem kirker i Fet prestegjeld:

* Fet
* Rælingen
* Borgen
* Faller
* Øyaseter

Senest rundt reformasjonen ble Fet hovedkirke, med Rælingen tillagt som annekskirke, mens de tre andre kirkene antas nedlagt før reformasjonen. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Feedt præstegield* i Nedre Rommeriegis fougderie.

### Nyere tid

Fet prestegjeld dannet grunnlaget for Fet formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved forskrift om opprettelse av soknekall 21. august 1970, ble annekssognet Rælingen utskilt som eget prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Fet
* Dalen

Referanser
----------

1. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 14.
2. ↑  Fet kirke, norske-kirker.net
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Christie, Sigrid (1969). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 136.
5. ↑  (no) «Borgen (Byrginar) kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
6. ↑  (no) «Faller kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
7. ↑  (no) «Øyasæter kirkested». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
8. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
9. ↑  Rælingen prestegjeld, lovdata.no
10. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
11. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
Brødskive med HaPå og et glass melk.  Foto: Cato Edvardsen (2010) 
HaPå ble produsert ved Nestlés fabrikk på Hamar fra 1949 til 2008.
**Hamar Pålegg** også kjent som **HaPå** er et pålegg bestående av kondensert melk, sukker, salt og sitronsyre. Varemerket ble introdusert av De Norske Melkefabrikker og fabrikken på Hamar i 1949, som i 1954 skiftet navn til Nestlé etter å ha vært i deres eie siden 1898. Idéen bak det populære pålegget oppsto under krigen, da mange familier karamelliserte sukret kondensert melk (Dulce de leche) i hjemmene sine. Tidligere fantes også sjokolade- og ananasvarianter.

Avvikling av fabrikken på Hamar
-------------------------------

I juni 2008 ble det kjent at Nestlé skulle avvikle fabrikken på Hamar på grunn av for høye driftskostnader, noe som gjorde at det ble satt igang arbeid for å se på muligheter til å flytte produksjonen av HaPå. Den 16. desember 2008 var siste produksjonsdag for pålegget, som dette året hadde en markedsandel på rundt åtte prosent.

Kavli overtar produksjonen
--------------------------

3. april 2009 overtok næringsmiddelkonsernet Kavli varemerket HaPå fra Nestlé, og produksjonen startet opp igjen i Bergen. Kavli overtok samtidig Nestlés produksjonsutstyr, og fram til sommeren 2010 ble HaPå produsert på samme måte som det ble gjort av Nestlé på Hamar. Fra august 2010 blir Hapå produsert i en helt ny produksjonslinje, som blant annet inkluderer nye og mer effektive kokegryter. Samtidig ble produktet lansert på nytt med en oppfrisket logo og design.
Bakgrunnen for at Kavli overtok dette varemerket, var en Facebook-aksjon som samlet over 7000 norske forbrukere som protesterte mot at Nestlé ville slutte å produsere HaPå.

Referanser
----------

1. ↑  Nestle-Nordic.com – Nestlé Norges Historie, 1949 Arkivert 26. oktober 2008 hos Wayback Machine. (Besøkt 3. januar 2009)
2. ↑  NRK.no – Nestlé legger ned i Hamar (Av Anne Næsheim, publisert 16. juni 2008, besøkt 3. januar 2009)
3. ↑  VG.no – Ha det for HaPå (Av Anne Leifsdatter Grønlund, publisert 2. januar 2009, besøkt 3. januar 2009)
4. ↑  Kavli.no – HaPå blir bergenser Arkivert 31. desember 2009 hos Wayback Machine. (Besøkt 20. januar 2010)

Eksterne lenker
---------------

* Nestle-Nordic.com – Produkter > søtpålegg
* Kavli.no
* Hapa.no Arkivert 3. september 2010 hos Wayback Machine.
**Vestland Høyre** er partiet Høyres fylkesorganisasjon i Vestland fylke, som består av de tidligere fylkene Hordaland og Sogn og Fjordane. Organisasjonen avløste Hordaland Høyre og Sogn og Fjordane Høgre. 

Vestland Høyre har fem representanter på Stortinget i perioden 2021–2025; Erna Solberg, Ove Trellevik, Peter Christian Frølich og Liv Kari Eskeland for Hordaland valgdistrikt og Olve Grotle for Sogn og Fjordane valgdistrikt.

I perioden 2023-2027 er Vestland Høyre største parti i fylkestinget, med 15 representanter. Gruppeleder er Silja Ekeland Bjørkly.

Høyre har ordføreren i Askvoll, Askøy, Austevoll, Austrheim, Bergen, Fedje, Fitjar, Kinn, Kvinnherad, Masfjorden, Sveio og Øygarden kommuner. Høyres Christine Meyer er byrådsleder i Bergen.

Organisasjon
------------

Vestland Høyres øverste organ er årsmøtet. Der møter utsendinger fra lokalforeningene, og arbeidsutvalgets medlemmer. Årsmøtet velger partiets ledelse, behandler arbeidsutvalgets årsberetning og vedtar forskjellige resolusjoner.

Partiets øverste organ mellom årsmøtene er fylkesstyret, som består av arbeidsutvalget, lokalforeningsledere og ordførere.

Det daglige arbeidet i partiet ledes av arbeidsutvalget. Arbeidsutvalget ledes av Tom Georg Indrevik.

Steinar Gerhardsen er fylkessekretær per 2021.

Referanser
----------

1. ↑  «Sentralstyrets årsberetning» (PDF). Høyre. 2023. s. 21. Besøkt 18. juli 2023.
2. ↑  «Ansatte». *Vestland Høgre*. Besøkt 4. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Høyres organisasjon |
| --- |
| Fylkesorganisasjoner | Agder (Aust- og Vest-Agder) **·** Innlandet (Hedmark og Oppland) **·** Møre og Romsdal **·** Nordland **·** Oslo **·** Rogaland **·** Troms og Finnmark (Troms og Finnmark) **·** Trøndelag (Nord- og Sør-Trøndelag) **·** Vestfold og Telemark (Vestfold og Telemark) **·** Viken (Akershus, Buskerud og Østfold) **·** Vestland (Hordaland og Sogn og Fjordane) | Høyres hus i OsloHøyres hus i Oslo |
| Sideorganisasjoner | Aftenskolen Høyres Studieforbund **·** *Høyrekvinners Landsforbund*1 **·** Senior Høyres Landsforbund **·** Unge Høyres Landsforbund **·** Høyres Studenter |
| Presseorganisasjoner | *Den Konservative Presses Forening*1 **·** *Høyres Bladeierforening*1 **·** *Høyres Pressebyrå*1 **·** *Norsk Høyrepresse*1 |
| Noter: 1 Opphørte organisasjoner |