**Hau Pei-tsun** (kinesisk: 郝柏村; Wade-Giles: *Hao3 Pai3 Ts'un1*, pinyin: *Hǎo Bócūn*, født 13. juni 1919 i Yancheng i provinsen Jiangsu i Republikken Kina, død 30. mars 2020 i Taipei i Republikken Kina (Taiwan-Kina)) var en kinesisk general og taiwankinesisk forsvarssjef og politiker. Han var statsminister for Republikken Kina fra 30. mai 1990 til 10. februar 1993 og firestjerners general i republikkens hær.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn, krigstjeneste mot japanerne og mot de kinesiske kommunister

Hau Pei-tsun kom fra en velstående familie i den kinesiske kystprovinsen Jiangsu.[] Under den andre japansk-kinesiske krig 1937–1945 kjempet han på forskjellige fronter mot den japanske invasjonshær og i en periode i de kinesiske styrker i India. []Han fikk så høyere offisersutdannelse ved Republikken Kinas militærakademi (da fortsatt på den kinesiske fastland) og ble uteksaminert i 1946.[]

### Fra 1949

Etter at det kinesiske kommunistiske parti kom til makt på det kinesiske fastlandet flyktet han og hans familie til Taiwan, som fortsatt var under Kuomintangs (KMT) kontroll. Senere studerte han ved U.S. Army Command and General Staff College (CGSC) i Fort Leavenworth i Kansas, for høyere generalstabsutdannelse.

Han ble tidlig medlem av Kuomintang og steg i gradene parallelt både i partiet og i det militære.[]

Under Taiwans Kuomintang-regjering innehadde han forskjellige kommandoposter og var innom en rekke deler og stadig høyere nivåer i det militære hierarki. I august 1958 startet Folkerepublikken Kina en intensiv artilleribeskytning av den lille øya Kinmen, som ligger ved kysten av fastlandet, og var under kontroll av Republikken Kina. Da kommanderte Hau militærdivisjonen som hadde som oppgave å forsvare øya.

Hau Pei-tsun (udatert fotografi)
I årene 1965–1970 var han en av president Chiang Kai-sheks hovedrådgivere, 1975–1977 stedfortredende øverstkommanderende for Republikken Kinas militære styrker, 1977–1978 generalstabens nestsjef, 1978–1981 de militære styrkes øverstkommanderende, 1981–1989 sjef for generalstaben og 1989–1990 forsvarsminister.

I 1989 ble han utnevnt til statsminister av president Lee Teng-hui. Denne utnevnelsen fikk kraftig motbør fra det opposisjonelle Demokratiske framskrittsparti, som var av den innstilling at denne posten ikke måtte bekles av noen fra den militære sektor. Hau vant imidlertid en del anseelse i sin regjeringstid.[] Han gikk håndfast ut mot kriminalitet og urostiftelse og førte en konsekvent lov-og-orden-politikk.[] Det kom gjentatte ganger til uenighet mellom presidenten og statsministeren, noe som i almenheten delvis ble oppfattet som en maktkamp mellom «taiwaneseren» Lee og «fastlandskineseren» Hau.[] Etter parlamentsvalget i 1992 forskjøv maktforholdene seg innen Kuomintang, og Hau ble presset til å fratre. Lee ble da erstattet med den for president Lee mer behagelige Lien Chan som ny statsminister.

I årene 1993–1995 var Hau partiformann i Kuomintang (KMT).

Forut for presidentvalget i 1996 ble det etablert en ny og annerledes metodikk for nominasjon av presidentkandidat.[] Dette nye systemet ble skarpt kritisert av Hau og andre KMT-medlemmer, som anså dette som et grep for å styrke president Lee og hans tilhengere. Hau og andre gikk til slutt ut av Kuomintang, og han stilte i 1996 som visepresidentkandidat sammen med presidentkandidat Lin Yang-kang, som også hadde trådt ut av partiet. Ved valgene ble duoen støttet av det konservative Xindang («Det nye parti»), og fikk 1,6 millioner stemmer (knapt 15%).[]

Etter dette innehadde Hau ikke lenger noen offentlige embeder, og meldte seg heller ikke inn i noe nytt parti. I februar 2005 innbød Kuomintang-ledelsen 18 tidligere KMT-medlemmer, alle av dem konservative «høyreavvikere», blant dem Hau, til å tre inn i KMT igjen, i høye verv. Han fulgte oppfordringen, og sluttet seg atter til KMT.

### Personlig

Han var gift med Kuo Wan-hua og de fikk to sønner og tre døtre. En av sønnene er politikeren Hau Lung-pin, som ble formann for «Det nye parti» og borgermester av Republikken Kinas provisoriske hovedstad Taipei. Kuo Wan-hua døde 12. september 2018, 96 år gammel.

Hau Pei-tsun ble protestantisk kristen og ble døpt den 31. desember 2017.

Hau Pei-tsun døde på Tri-Service General Hospital (三軍總醫院; pinyin: *Sānjūn Zǒngyīyuàn*) i Neihu i Taipei den 30. mars 2020, hundre år gammel. Han ble posthumt gitt en æresbevisning av presidenten.

Verker
------

* Hau Pei-tsun, med Fu Ying-chuan (傅應川), He Shi-tong (何世同), Hu Chu-sheng (胡筑生), og Huang Ping-lin (黃炳麟): 郝柏村重返抗日戰場 («Hau Pei-Tsun besøker på nytt de gamle slagfeltene fra krigen mot den japanske aggresjon»), 2015, ISBN 978-986-320-743-6.

Referanser
----------

1. ↑   HK01, «台灣前行政院長、參謀總長郝柏村逝世　享壽101歲», verkets språk tradisjonell kinesisk, utgitt 30. mars 2020, besøkt 30. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.cna.com.tw, besøkt 30. mars 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  News, Taiwan (30. mars 2020). «Former Taiwan Premier Hao Pei-tsun dead». *Taiwan News*. Besøkt 30. mars 2020. «Former Taiwan Premier Hau Pei-tsun ( 郝柏村 ) died at the age of 101 at the Tai-Service General Hospital in Nei Hu District, Taipei on Monday (March 30).»
4. ↑  «Former Premier Hau Pei-tsun dies at 100 - Focus Taiwan». *focustaiwan.tw* **(kinesisk)**. Besøkt 30. mars 2020.
5. 1 2 3   (PDF) .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
7. ↑  *A Step Backward for Democracy: Hau Pei-tsun becomes Prime Minister*. s. 5-6.
8. ↑  Wu, Chung-li. *The Transformation of the Kuomintang's Candidate Selection System*. s. 103-118.
9. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
10. ↑  国民党大佬郝柏村夫人病逝 子郝龙斌望低调办后事
11. ↑  每天讀聖經　郝柏村99歲受洗歸入主名下
12. ↑  Yu, Hsiang; Hsu, Elizabeth (30. mars 2020). «Former Premier Hau Pei-tsun dies at 100». Central News Agency. Besøkt 30. mars 2020.
13. ↑  Chung, Lawrence (30. mars 2020). «Former Taiwan premier Hau Pei-tsun dies aged 100 after life as soldier and statesman». *South China Morning Post*. Besøkt 2. april 2020.
14. ↑  Hetherington, William (2. april 2020). «Hau contributed greatly to nation: Tsai». *Taipei Times*. Besøkt 2. april 2020.
15. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. februar 2018. Besøkt 2. april 2020.
16. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Litteratur
----------

* Denny Roy: *Taiwan: A Political History* (Ithaca: Cornell University Press, 2003)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Lee Huan** | **Republikken Kinas statsminister**(1990–1993) | Etterfølger:**Lien Chan** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** NCL
 |