recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Augustinerklosteret i Erfurt** er et tidligere kloster for augustinereremittene, oppført i 1277, i byen Erfurt i den tyske delstaten Thüringen. Martin Luther levde i klosteret som munk fra 1505 til 1511. I løve- og papegøyevinduet i kirkens kor, finnes forbildet for lutherrosen. Etter reformasjonen gikk klosteret i 1525, over i den evangeliske kirkes eie. I 1559 ble klosteret sekularisert av byen Erfurt. Deler av klosteret ble ødelagt ved et luftangrep i 1945. Klosterbygningene har siden 1994 fungert som administrasjons- og konferansested.

* Luthers celle.Luthers celle.
* Løve- og papegøyevinduet, med forbildet for lutherrosen.Løve- og papegøyevinduet, med forbildet for lutherrosen.
* Den nye bibliotekbygningen.Den nye bibliotekbygningen.

Referanser
----------

1. ↑  Dr. Steffen Raßloff (2017). «Augustinerkloster Erfurt – Erfurt-web.de». *www.erfurt-web.de* **(tysk)**. Besøkt 25. april 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |

Portal: Tyskland
Tradisjonelt anses Qin Shi Huangdis store mur å være det systemet som her er markert med oransje farve. Svært lite er igjen av den.
**Qin Shi Huangdis lange mur** var en grensemur bygd på befaling av Kinas første keiser, Qin Shi Huangdi, i perioden 215 til 210 f.Kr.. Den manglet befestninger og var de aller fleste strekninger bare en voll av tettpakket jord på en til to meters høyde, og må ha fremstått mer som en grensemarkering av Qin-keiserrikets nordgrense enn som et militært beskyttelsesverk.

Det er også verdt å merke seg at nord for muren truet det heller ikke slike nomadiske folkegrupper som senere i kinesisk historie skulle utgjøre en viss trussel mot riket. De folkene som var der, oppfattet antagelig snarere murbyggingen som kinesisk ekspansjon, og xiongnuenes angrep på Kina fulgte etter at muren var på plass, ikke før.

Muren er lang, men den er ikke kontinuerlig. Den utgjøres tidvis av eldre kinesiske murer bygget av forskjellige kinesiske stater fra Vår- og høstannalenes tid. For eksempel var den sektoren som var av stein, noe nord for floden Huang Hes store bue, antagelig bygget av kongen av Zhou omkring 300 f.Kr.

Gjennom Ordos løp det en tidligere mur, bygd av staten Qin. Qin Shi Huangdis hærfører Meng Tian avanserte i 221 f.Kr. med en stor hær nordover og forbi denne muren, og jaget de to små ikke-kinesiske folkegruppene Rong og Di bort fra området sør for Huang Hes store bue. Deretter bygde han, med tvangsutskrevne bønder, en mur som strakk seg fra Lintao (sør for dagens Lanzhou i Gansu) og derfra over og nordenfor Huang He og helt øst til dagens Liaodong.

Historikeren Sima Qian (ca. 145 – 86 f.Kr.), som i sitt verk Shiji kaller muren for 万里长城 (pinyin: *Wànlǐ Chángchéng*), skriver at den målte mer enn ti tusen *li*, det vil si om lag 5 000 kilometer. Nå må det bemerkes at det kinesiske ordet *wàn*, som betyr 10 000, like så gjerne benyttes som synonymt med «et svært høyt antall», altså at det gjennomgående brukes svært upresist i kildene.

Se også
-------

* Den kinesiske mur
Hamburgsk *Waldzither* har ni strenger: en enkelt basstreng (helt til venstre) og fire kor. Den stemmes slik: c gg c'c' e'e' g'g'
En sekskorig oud

Klimpreinstrumenter
-------------------

Hos klimpreinstrument er **strengekor** eller bare **kor** to (eller svært sjelden flere) strenger som er plassert tett inntil hverandre og behandles som en enhet, dvs at de gripes og slås an sammen. Strengene i et kor stemmes i samme tone, enten unisono eller i oktavavstand.

Flerstrengede kor gir et større tonevolum og en fyldigere klang enn enkeltstrenger, gjerne også en lett svevning.

### Eksempel: tolvstrengs gitar

Tolvstrengs westerngitar er både

* dobbeltkorig: to strenger spilles som en enhet
* sekskorig: har seks strengekor.

Begge de høyeste strengene er stemt unisont, de fire dypeste i oktav og notasjonen blir derfor: *Ee Aa dd' gg' h'h' e'e'* .

### Eksempler på korede klimpreinstrumenter

* oud
* renessanselutt
* barokkgitar
* cister
* portugisisk gitar
* vihuela
* mandolin
* mandola
* bouzouki
* tolvstrengsgitar
* charango
* bağlama (saz)

Klaviaturinstrumenter
---------------------

Også pianoet og forgjengerne klavikord og hammerklaver har strengekor.

Referanser
----------

1. ↑  Per Jakob Skaanes: *Historien om portugisik fado*, viser.no
**Waleed Ahmed** (født i 1991) fra Skien og Ytre Enebakk kom i medias søkelys da han i 2009 startet selskapet Grønt Norge sammen med sin daværende partner Flemming Bordoy, ved hjelp av pengestøtte fra Innovasjon Norge.

Waleed Ahmed og Grønt Norge ble fremhevet ved flere anledninger. I 2011 inviterte kronprinsparet Grønt Norge til middag på Skaugum. Til stede var blant andre dronning Rania av Jordan, Gro Harlem Brundtland, Kofi Annan, professor Muhammad Yunus og Ted Turner, CNN-gründer og styreleder i UNF. Deretter ble han invitert av kronprins Haakon Magnus, i regi av stiftelsen Global Dignity, til å snakke om verdighet.

Våren 2012 publiserte *Dagens Næringsliv* en artikkel hvor det ble hevdet at Grønt Norge var en «ren bløff» Waleed Ahmed krevde først full renvasking fra anklagene i artikkelen, men innrømte senere at det meste han og hans partner hadde uttalt om Grønt Norges bestillinger og overskudd «var heftige overdrivelser eller ren fantasi.»

I september 2012 ble Waleed varetektsfengslet i Los Angeles for å ha solgt rettigheter til skandinaviske Justin Bieber-konserter – rettigheter han ikke hadde – til en amerikansk investor. I mars 2013 sa han seg skyldig i bedragerianklagene. I mars 2014 ble han dømt til fengsel i elleve år. Dommen var to år strengere enn aktoratets påstand.

I etterkant av tiltalen i USA ble Waleed Ahmed også tiltalt for forsikringssvindel i Norge. Videre skal han ha lurt en sveitsisk mann. Ahmed har fått en kjennelse mot seg og det ble gitt medhold i arrest på tre millioner norske kroner.

Et av hans selskaper (Waleed Ahmed Invest Limited) ble i 2013 kunngjort oppløst av Brønnøysundregistrene.

I februar 2022 ble Waleed Ahmed løslatt etter 9 og et halvt år i amerikanske fengsler.

Dokumentarfilm
--------------

I 2017 fikk Motlys 2 300 000 kroner i støtte fra Norsk filminstitutt for å produsere en dokumentar om Ahmed og totalbudsjettet var på 7 170 000. Filmen skal regisseres av Emil Trier og produseres av Thomas Robsahm, Natalya Sarch og Nicolai Moland. Dokumentaren blir utført i samarbeid med Zentropa Sverige, Snake Oil med ytterligere støtte fra Fritt Ord, SFI, DR, YLE og SVT. Dokumentaren har i tillegg fått ytterligere støtte på 450 000 NOK fra Nordisk Film & TV-fond og 350 000 NOK av svensk filminstitutt.

Referanser
----------

1. ↑  ; verkets språk: bokmål; besøksdato: 12. januar 2019.
2. ↑  ; besøksdato: 12. januar 2019.
3. ↑  Waleed (20) er Norges Mark Zuckerberg - NRK 7. november 2011
4. ↑  Grønt Norge en ren bløff Arkivert 18. juni 2013 hos Wayback Machine. Jonas Blich Bakken, Dagens Næringsliv. 16. april 2012 (besøkt 11. juni 2013)
5. ↑  Krevde full renvasking - innrømmer bløff Arkivert 24. mai 2013 hos Wayback Machine. Jonas Blich Bakken, Dagens Næringsliv. 11. mai 2012 (besøkt 11. juni 2013)
6. ↑  Ble lurt av Waleed Ahmed - NRK 29. mai 2013
7. ↑  Bieber-tiltalt nordmann også tiltalt i Norge - NRK 8. mars 2013
8. ↑  Norsk Bieber-svindler: Involvert i enda en bedragerisak - NRK 11. mars 2013
9. ↑  Kunngjøringer - Brønnøysundregistrene 14. mai 2013
10. ↑   - Østlandets Blad. 7 feb 2022
11. ↑  Nordisk støtte og distribusjon for Emil Triers *Stol på meg* - rushprint.no 22. januar 2019
**Strepsimaninae** er en gruppe av sommerfugler som kanskje hører til den artsrike familien nattfly (Noctuidae). I enkelte klassifikasjoner regnes de som en egen familie, Strepsimanidae. Tidligere omfattet gruppen også artene som nå blir ført til underfamilien Hypenodinae, emn de er nå skilt ut som en egen gruppe og Strepsimaninae omfatter nå bare slekten *Strepsimanes*.

Utseende
--------

Små, slanke nattfly som overflatisk minner om grasmott (*Crambus* spp.). Labialpalpene er store og fremstrakte. Forvingene er ganske smale, trekantede, bakvingene store og brede.

Utbredelse
----------

*Strepsimanes*-artene lever i India.

Systematisk inndeling
---------------------

Det er minst tre mulige plasseringer av denne gruppen: som en egen familie (Strepsimanidae) innen Noctuoidea, som en underfamilien av Erebidae eller som en underfamilie av Noctuidae.

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Gruppen Apoditrysia
									* Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
										+ Overfamilien Noctuoidea
											- Familien nattfly, Noctuidae
												* Underfamilien Strepsimaninae
													+ Slekten *Strepsimanes* Meyrick

Kilder
------

* Reza Zahiri: Strepsimaninae

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Strepsimaninae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Strepsimaninae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Strepsimaninae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Garford Motor Truck Co.** var en amerikansk lastebilprodusent i byen Lima i Ohio fra 1915 til 1933.

Historie
--------

Produsentselskapet startet i 1915 på initiativ av Arthur L. Garford, som hadde vært virksom innenfor bilindustrien siden 1903. Garford som til å begynne med var monteringspartner for Studebaker, gikk over til egenproduksjon under sitt eget navn i 1910. I 1915 solgte han fabrikken i Elyria til Willys-Overland, og begynte på nytt ved å konsentrere seg om kun lastebilproduksjon.

Allerede i begynnelsen markerte det nye merket seg ved å fremstille sine lastebiler i «bulldog»-konfigurasjon, hvor motoren plasseres like over forakselen inn i førerhuset. Dette kalles «COE» eller «Cab-over-Engine» i USA. I 1920 ble denne lastebiltypen oppgitt til fordel for snutebil, som også hadde et spesielt utseende med avrundede torpedovegger rundt panseret. Modellprogrammet dekket 1,5 til 5 tonns nyttelast. I 1927 ble Garford kjøpt opp av Relay Motors som hadde fire merker på sitt program: Relay, Garford, Commerce og Service.

Salget falt dramatisk i slutten av 1920-årene, siden markedet for små bilprodusenter innenfor lastebil- og bussmarkedet hadde blitt mye vanskeligere. Relay ble kjøpt opp av Consolidated Motors i 1932, men det hindret ikke nedleggelse i 1933.

Garford lastebiler ble eksportert til en rekke land, deriblant Norge, hvor det var registrert 52 biler av dette merket i 1922. Blant annet hadde skipsreder Fred. Olsen disse lastebilene i sin bilflåte.

Referanser
----------

1. ↑  Rolseth, s. 98
2. ↑  Rolseth, s. 100

Litteratur
----------

* Asbjørn Rolseth; *Norsk lastebilleksikon; Lastebiler i Norge 1900-1940* Bilforlaget 2007 ISBN 9788291062105
**Waldemar de Brito** (1913–1979) var en brasiliansk fotballspiller som spilte for flere fotballklubber i Brasil, Portugal og Argentina så vel som for det brasilianske landslaget. Hans bror, Petronilho de Brito, var også fotballspiller. 

I begynnelsen av karrieren spilte de Brito for de lokale klubbene Syrio, Independencia og São Paulo da Floresta, som senere forandret navnet sitt til São Paulo FC. Han var toppscorer i fotball-turneringen Rio São Paulo Tournament med 21 mål. Påfølgende år ble de Brito forflyttet til klubben Botafogo, hvor han tilbrakte en kort periode før han ble overført igjen, denne gangen til San Lorenzo de Almagro, som lå i den argentinske første divisjon.

I 1936 vendte de Brito tilbake til Brasil, denne gangen for å spille for fotbalklubben Flamengo, som vant Campeonato Carioca i 1939, mens de Brito var en del av klubben. Han dro tilbake til hjembyen São Paulo i 1943, for å spille for klubben Portuguesa de Desportos. De Brito avsluttet sin karriere som fotballspiller i 1945. Den siste klubben han spilte for, var Portuguesa Santista fra Portugal. De Brito er kanskje mest kjent for å ha oppdaget den verdenskjente fotballspilleren Pelé under sistnevntes tidlige karriere som fotballspiller.

Waldemar spilte atten kamper for det brasilianske landslaget, og scoret atten mål gjennom hele sin fotballkarriere. Waldemar deltok i VM i fotball 1934, da Brasil ble slått ut av Spania i første runde. I denne kampen tok han et straffespark, men Spanias keeper Ricardo Zamora reddet skuddet. Etter at han pensjonerte seg som fotballspiller, var Waldemar de Brito en del av et prosjekt for å lete etter unge fremadstormende talenter, blant annet i klubben Bauru Atlético Clube.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Waldemar de Brito †, Transfermarkt spiller-ID 238784, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Waldemar de Brito – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Waldemar de Brito – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Waldemar de Brito – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Waldemar de Brito – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Waldemar de Brito – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Waldemar de Brito – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

* (en) Waldemar de Brito – Sambafoot Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Brasils tropp – VM i fotball 1934 |
| --- |
| 
* Mb Ariel
* An Armandinho
* An Áttila
* Mb Canali
* An Carvalho Leite
* Ke Germano
* An Leônidas
* An Luisinho
* Fo Luiz Luz
* Mb Martim
* Fo Octacílio
* An Patesko
* Ke Pedrosa
* Fo Sylvio Hoffmann
* Mb Tinico
* An Waldemar de Brito
* Mb Waldyr
* Landslagstrener: Vinhaes

 | Flagget til Brasil |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Spanias flagg Spania |
| Friidrett: |
| Friidrett Europamesterskap |
| Sølv | Barcelona 2010 | 110 m hekk |

**Garfield Darien** (født 22. desember 1987 i Lyon i Frankrike) er en fransk friidrettsutøver, som spesialiserer seg på 110 meter hekk.

Darien debuterte internasjonalt som junior, da han kom på syvendeplass under Junior-VM 2004, og ble junioreuropamester da han vant gull under Junior-EM i friidrett 2005. Han fikk personlig rekord på 13,73 det året, men deltok kun i enkelte stevner de neste par årene. Da han konkurrerte igjen i 2008 forbedret han sin personlige rekord til 13,50.

I 2009 deltok han i sine første større turneringer som senior. Da han deltok i EM i friidrett innendørs 2009 kom han på sjetteplass på 60 meter hekk. Han begynte å markere seg på den internasjonale arenaen, og kom bl.a. på tredjeplass i Golden League-stevnet Meeting Areva i Paris, før han forbedret persen sin til 13,36 og kom på fjerdeplass ved Herculis-stevnet i World Athletics Tour 2009. Senere deltok han i VM i friidrett 2009, men ble slått ut i semifinalen. Han deltok også i VM i friidrett innendørs 2010 i Doha, men greide ikke å gå videre fra kvalifiseringsrunden der.

Selv om han var outsider vant han sølv under EM i friidrett 2010 i Barcelona. Her forbedret han igjen sin personlige rekord, til 13,34.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Garfield Darien – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Darien – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Darien – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Darien – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (fr) Garfield Darien – Frankrikes olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Darien – World Athletics Rediger på Wikidata

* (fr) Garfield Darien – Fédération française d athlétisme Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Darien – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Darien – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
**Gruppe B-streptokokker** *(*Streptococcus agalactiae*)*, GBS, er den eneste bakteriearten, i gruppe B i Lancefields inndeling av beta-hemolytiske streptokokker. De kalles beta-hemolytiske på grunn av sitt utseende med fullstendig hemolyse rundt koloniene ved vekst på blodagar-skål. 

De er i dag den viktigste årsak til blodforgiftning (sepsis), lungebetennelse og hjernehinnebetennelse hos nyfødte barn. De eksisterer i skjeden hos ca. en tredjedel av kvinner i fertil alder. Nesten halvparten av disse overfører bakterien til barnet under fødselen. Tross det, blir meget få barn syke (to til tre av tusen nyfødte), dvs. at ca. 40-70 nyfødte blir syk med GBS i Norge hvert år.

Hos voksne kan GBS gi sepsis ("blodforgiftning"), bløtdelsinfeksjoner, lungebetennelse og endokarditt (betennelse i hjerteklaffer) spesielt hos personer med redusert immunforsvar (diabetikere, alkoholikere, eldre).

GBS er i Norge en nominativ meldepliktig sykdom til Meldingssystem for smittsomme sykdommer (MSIS) administrert av Nasjonalt folkehelseinstitutt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Streptococcus agalactiae* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Streptococcus agalactiae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Streptococcus agalactiae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Streptococcus agalactiae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Streptococcus agalactiae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Streptococcus agalactiae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Nasjonalt folkehelseinstitutts side om GBS
* Lenke til MSIS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Origo Gentis Langobardum
Den langobardiske jernkrone
**Garibald** (*Garipald* ), f. ca. 665, var konge i Det langobardiske kongerike i ca. tre måneder i 671. Han etterfulgte sin far Grimuald som hadde tilranet seg kongetronen i 662 og som døde i 671. Den mindreårige Garibald ble raskt avsatt da den tidligere kongen Perctarit vendte hjem fra eksil og ble innsatt som ny konge.

Bakgrunn
--------

Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Garibalds tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakum som hadde oppstått etter Vestromerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550. Det langobardiske riket i Italia varte fram til slutten av det 8. århundre.

Religionsstriden
----------------

Bak maktkampen om den langobardiske kongetronen lå en lang religiøs strid mellom katolikker og arianister. Det toppet seg etter kong Aripert I’s død i 661 da de to grupperingene valgte hver sin tronfølger blant Ariperts sønner, de mindreårige brødrene Godepert og Perctarit. Striden mellom brødrene og deres religiøse tilhengere førte til at den arianske Godepert ba om militær hjelp fra hertug Grimuald av Benevento. Hans måte å hjelpe til på var å drepe Godepert, jage Perctarit i eksil og la seg utrope til konge selv.

Godepert, Grimuald og hans sønn Garibald var arianere mens Perctarit var katolikk. Garibald regnes som den siste arianske monark i Europa.

Legitimitet
-----------

Grimuald, som tilhørte den bayerske adelsslekten Agilulfingerne giftet seg med Godeperts og Perctarits søster Theodota for å skaffe seg legitimitet. De fikk sønnen Garibald ca. 665, og da Grimuald døde i 671 ble gutten utropt til konge. Den fordrevne Perctarit oppholdt seg i eksil i Frankerriket, men dro tilbake til langobardene da han hørte om dødsfallet. Han hadde stor støtte blant de ledende langobardene og ble raskt hyllet som konge. Garibald ble avsatt etter ca. tre måneder ved makten, og de historiske kildene er tause om hans liv etter dette.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Tacitus kap. 40, s. 89
3. ↑  Paulus Diaconus s. 138

Kilder
------

* Cornelius Tacitus (1968). *Agricola og Germania*. Aschehoug & Co.
* Paulus Diaconus (1897). *Langobardernes Historie* **(dansk)**. Oversatt av Gustav Bang. Selskabet for historiske kildeskrifters oversættelse.

Eksterne lenker
---------------

* *Origo Gentis Langobardum*, engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, *Historia Langobardum*, engelsk tekst


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Grimuald** | **Konge av langobardene**(671–671) | Etterfølger:**Perctarit** |
WalesWales
**Wales' flagg** kalles «Den røde drage» (engelsk «The Red Dragon», walisisk «Y Ddraig Goch»). Det består av en rød drage, *passant*, på et grønt og hvitt vertikaldelt felt. Ettersom det er en heraldisk drage finnes det ikke en standardisert form, og det er derfor mange forskjellige utforminger i bruk.

Flagget fikk offisiell status i 1959. Oppfatningen om at den røde dragen har vært knyttet til Wales i århundrer, er en retrospektiv konstruksjon basert på moderne walisisk nasjonalisme. Det har vært hevdet at flagget er det eldste nasjonalflagg som fortsatt er i bruk, noe som er i tråd med nasjonalistiske ønsker om å trekke den walisiske nasjon så langt tilbake i historien som mulig. Flaggets opprinnelse går ikke lenger tilbake enn begynnelsen av 1900-tallet. 

En plausibel teori er at det var romerne som brakte med seg dragesymbolet gjennom standardene kavaleriet bar, men det kan også være enda eldre. Dragen er kjent som merke i en rekke sammenhenger, i og utenfor Storbritannia. Den eldste dokumenterte forekomsten av dragen i walisisk sammenheng finner man i *Historia Brittonum* fra omkring 830. Dragen er her et litterært motiv. Det er denne referansen som i moderne tid er hentet fram av walisiske nasjonalister som symbol for Wales og som benyttes som belegg for det walisiske flaggets angivelige mer enn tusenårige historie. 

Dragen er også knyttet til Arthur-legenden, både ved at han skal ha brukt den som symbol og fordi en av profetiene til Myrddin (eller Merlin) fortalte om en kamp mellom en rød og en hvit drage. Den hvite skulle lenge dominere kampen, men tilslutt skulle den røde vinne. Dette blir sett som et profeti om kampen mellom keltere og angelsaksere.

Det walisiske flagget er det eneste av flaggene til en av *home nations* som ikke inngår i Union Jack. Dette skyldes at Wales ikke hadde noe selvstendig stilling som land da unionen ble inngått og unionsflaggene ble til. Wales var fullstendig innlemmet i England og således var representert med Englands flagg, mens Skottland og Irland var selvstendige nasjoner. Senere ønsker om å føre Wales inn i unionsflagget støter på praktiske problemer, da de øvrige lands flagg er korsflagg. 

Dragen er ikke uvanlig i europeisk heraldikk og gjenfinnes i en rekke våpen og flagg for byer, kommuner og regioner. I England finnes dragen også i merkene for Wessex og Somerset. Bhutan og Malta er det eneste selvstendige land som har en drage i sitt nasjonalflagg.

| * v
* d
* r
Britiske flagg |
| --- |
| Unionsflagg | Union Jack **·** Kongeflagget | Storbritannias flaggSkottlands flaggWales’ flaggNord-Irlands flagg |
| Nasjonalflagg | England **·** Skottland **·** Nord-Irland **·** Wales |
| Handels- og militærflagg (*Ensign*) | Blått **·** Rødt **·** Hvit **·** Royal Air Force |
| Kronkoloniflagg | Alderneys **·** Guernsey **·** Jersey **·** Man |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Streyminbrua sett mot Streymoy. Bygda Norðskáli i forgrunnen.
**Streyminbrua** (færøysk: *Brúgvin um Streymin*) er ei bru som forbinder øyene Streymoy og Eysturoy på Færøyene. Brua krysser sundet Sundini ved Norðskáli og Oyrarbakki på Eysturoy.

Brua er bygd av betong. Den har 9 spenn og er 220 meter lang og 9,5 meter bred, seilingshøyden er 17 meter og seilingsløpet er 25 meter bredt. De to kjørefeltene har til sammen en bredde på 9,5 meter, og på begge sider er det 1 meter brede fortau. Byggingen startet i mars 1971, og brua ble innviet 30. oktober 1973. Streyminbrua ble bygd av firmaet E. Pihl & Søn med Niklas Foldbo som prosjektleder, og kostet 13 millioner danske kroner. Brua blir kontrollert for eventuelle skader hvert 5. år. Byggingen av Streyminbrua var første ledd i å gjøre det færøyske veinettet uavhengig av ferger.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Gaïni, Firouz og Jacobsen, Helgi (2008). «Brúgvin um Streymin». *Mynstur broytast. Landsverk bygt land í 60 ár* **(færøysk)**. Tórshavn: Landsverk. s. 254–261. ISBN 978-999183251-7. Arkivert fra originalen 31. mai 2017. Besøkt 30. august 2016. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Niclassen, Jóannes (2000). «En travl kontormand». I Hegdalstrand, Kjell. *Brobyggere mellom land og folk* **(dansk)**. Hamar: Statens vegvesen i Hedmark. s. 142. ISBN 82-995449-0-4.
3. ↑  Lindenskov, Eirikur (7. september 2013). «Hátíðarhalda brúnna um Streymin» **(færøysk)**. in.fo. Arkivert fra originalen 30. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Streymin Bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Færøyene
**Caspar Cruciger den eldre** (født 1. januar 1504 i Leipzig, død 16. november 1548 i Wittenberg) var en tysk luthersk teolog. Han var Martin Luthers sekretær og samarbeidspartner og far til Caspar Cruciger den yngre.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Caspar Cruciger var sønn av kjøpmannen Georg Kreuziger (død 28. juni 1544 i Leipzig), som stammet fra en bøhmisk familie og som fulgte de husittiske tradisjoner. Faren Georg hadde i 1502 ervervet borgerrett i Leipzig og kom derpå til en viss velstand.

Derfor kunne den unge Caspar Cruciger allerede i tiodlig ungdom påkostes en humanistisk utdannelse hos Georg Helt (fra Forchheim, derfor kalt *Forchemius*) og Kaspar Börner ved Thomasschule zu Leipzig. Den 19. oktober 1513 ble han student ved Universitetet i Leipzig, der han studerte under englenderen Richard Croke og under Petrus Mosellanus. Som student hørte han disputasen i Leipzig mellom Luther og Johannes Eck sommeren 1519. 

I 1521 begynte han å studere teologi i Wittenberg. Han studerte også matematikk og botanikk.

### Luthersk prest og reformator

I 1525 ble han rektor og prest på Johannesskolen i Magdeburg, men i 1528 kom han tilbake til Wittenberg, da som professor i teologi og prest i Slottskirken i Wittenberg. Med få avbrudd ble han der til sin død. 

Caspar Cruciger den eldre hjalp Martin Luther med bibeloversettelsen, underviste når Philip Melanchton og andre var på reise og deltok i teologiske debatter og konferanser. Han bidro til å innføre reformasjonen i Leipzig i 1539 sammen med Friedrich Myconius. Byrådet der ville gjerne beholde ham i byen, men Luther mente han var umistelig i Wittenberg. Den schmalkaldiske krig 1546-47 og Augsburgske interim 1548 gjorde de siste år av livet vanskelig for Cruciger, som forsøkte å holde universitetet i drift sammen med Melanchton og Paul Eber. 

På grunn av hans kunnskaper i stenografi, skrev han ned mange av Luthers prekener. De fleste av hans egne verk innen eksegese og dogmatikk ble gitt ut etter hans død, men sammen med Georg Rörer ga han ut de første bindene av Luthers verker fra 1539.

Kilder
------

* Artikkel om Kaspar Cruciger i *The new Schaff Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge* (1908-1914) side 314

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Manfred Mezger, Bernhard Knick (utg.): *St. Thomas zu Leipzig. Schule und Chor. Stätte des Wirkens von Johann Sebastian Bach. Bilder und Dokumente zur Geschichte der Thomasschule und des Thomanerchores mit ihren zeitgeschichtlichen Beziehungen.* Breitkopf & Härtel, Wiesbaden 1963, a. 78.

Eksterne lenker
---------------

* Lenke til elektronisk utgave av The new Shaff Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BPN **·** NKC **·** BNE
 |
**Gargnäs** (umesamisk: *Dráhkie*) er et småsted i Sorsele kommune, som ligger cirka 50 km sørøst for tettstedet Sorsele på det smale neset mellom elven Gargån og *Hemsjön*.

Etymologi
---------

Gargnäs, Gargån og lappskattelandet Karko har fått sine navn etter det samiska ordet *kárku*, som betyr en mindre strekning med tørr mark i en myr eller i et myrlendt terreng.

Gargnäs er noen ganger også blitt kalt Dragnäs. Detta har gitt opphav til det samiske navnet *Dráhkie*. *Drag* er et svensk dialektord som betyr «smalt nes». Ettersom stedet befinner seg på et smalt nes mellom Gargån och Hemsjön, var det et egnet sted for samer å ta seg frem i sine båter.

Historie
--------

Gargnäs befinner seg i et område som i begynnelsen av 1700-tallet var en del av lappskattelandet *Karko*. På stedet *Draati* mellom Gargån og *Hemsjön* fantes det en gammel reinvall, der samene i en periode hadde sitt oppholdssted. På selve reinvallen ble bygningen ved navn Gargnäs oppført i 1756 av *Hans Mårtensson*, sønn av samen *Mårten Turesson* og *Barbro Hansdotter*, som var datteren til den første klokkeren i Sorsele, *Hans Ersson*. Hans Mårtensson övertok også skatten for lappskattelandet Karko. Noen år senere sluttet brorern Nils seg til, og overtok halvparten av området som Hans hadde ryddet.

Gargnäs kirke
-------------

I Gargnäs finnes det en trekirka fra 1911. I 1962 ble Gargnäs forsamling utskilt fra Sorsele forsamling som en egen menighet. I 2006 ble denne menigheten gjenforent med Sorsele forsamling.

Infrastruktur
-------------

Gargnäs har en egen flyplass, som kalles Garglanda. Den er den eneste flyplassen i Vindelådalen.

Foreningsliv
------------

Stedet har et bedriftslag i fotball som trener i Lund. Laget Gargnäs ble grunnlagt foran sesongen 2005, og fikk begynne i division 3B. I 2006 vant laget innendørscupen med 32 lag som MFF-support arrangerte i kombihallen i Malmö. I serien rykket laget samme år opp til divisjon 2.

Laget har spilt i superettan.

Referanser
----------

1. ↑  Bjørn Collinder: *Ordbok till Sveriges lapska ortnamn*, Uppsala, 1964, side 80
2. 1 2  Ossian Egerbladh: *Sorsele 1671–1821*, *Ur lappmarkens bebyggelsehistoria, V*, Umeå, 1967, side 26, 94–97
3. ↑  Svenskt ortnamnslexikon/2003, side 88
4. ↑  Bertil Marklund: *Skogssamiska studier: möten i kultur och näringar 1650–1800*, Kulturens Frontlinjer: skrifter från forskningsprogrammet Kulturgräns Norr nr 16, Umeå, 1999, side 49-50

Eksterne lenker
---------------

* Gargnäs hjemmeside
* Sorsele kommunes side om Gargnäs
* Fotball-laget Gargnäs i Lund
* Gargnäs kirke
* Gargnäs flyplass
**Stress-sårbarhetsmodellen** er en teori om forekomsten av enkelte sykdommer og illebefinnende som mennesker kan få grunne medfødte eller dårlige forutsetninger for å takle fysisk eller psykisk stress, som gjør det avgjørende om menesket utvikler psykiske plager eller autoimmune sykdommer som følge av stress.

Forklaringsmodellen går ut ifra det å finne to komponenter som bestemmer om et individs sårbarhet for stress. Altså medfødde eller ervervete svakheter. Disse faktoren avgjør menneskets stressterskel. Modellen bygger på Joseph Zubins og Bonnie Springs teori om opprinnelsen til schizofreni som i 1977 var kalt for vulnerabilitetsmodellen. Senere er teorien modernisert, og brukes til å forklare opprinnelsen og hvordan to ulike individer kan være utsatt for ulike sykdommer og illebefinnende på to ulike måter. Altså hvor et individ er mer mottagelig enn det andre.

Stress-sårbarhetsmodellen blir brukt i psykiatrien og forklarer etilogien som ligger foran en psykose. Modellen brukes også for å forklare andre sykdomsbilder som f.eks. autoimmunitet, endokrine (hormonproduksjon), kardiovaskulære sykdommer og andre stressrelaterte sykdommer. Det de har til felles er at de har en multifaktoriell etiologi (årsak til sykdom), samt at sårbarheten må vurderes individuelt da det er interne reaksjoner som fører til sykdomsutbrudd.

Genetikken tilsier at noen reagerer annerledes enn andre, siden det kan være svakheter i nervesystemet eller hormonproduksjonen kan være over- eller underaktiv. Langvarig stress og dermed langvarig forhøyet kortisolproduksjon(hormon) kan gjøre en mer utsatt for tidligere sykdomsplager, fedme, underernæring, narkotikamisbruk, isolering, redsel og sorg. Forutsetningen kan være kjente, eller det kan være slik som med inkubasjonstid, slik at sykdommen vil vise seg senere.

Individer har forskjellige forutsetninger for å takle fysiske og psykiske stress-symptomer som f.eks. narkotika, infeksjoner, deprivering, arbeidsrelatert stress, livskriser og tilfeller dårlig selvtillit. For noen trengs det mindre stress for å utløse sykdom, mens noen tåler større belastning av stress.

Stress-sårbarhetsmodellen forklarer hvorfor noen blir syke av stress, og hvilket sykdomsforløp man blir rammet av.
***Caspar Milquetoast*** var en tegneseriefigur skapt av H. T. Webster for hans tegneserie *The Timid Soul*. Webster beskrev Caspar Milquetoast som «mannen som taler lavt og blir slått med en stor kjepp«» (*the man who speaks softly and gets hit with a big stick*)

Navnet er en villet feilstaving av en mild og temmelig tam matbit, milk toast (*soll* på norsk). Milk toast, som er enkel og lett å fordøye, skulle være noe som var passende for noen med svak eller «nervøs» mage.

Figuern ble til i 1924 da H.T. Webster begynte i avisen *New York World* og tegnet *The Timid Soul*. En del moderne amerikanske ordbøker definerer begrepet «Milquetoast» som «en meget sky eller tilbaketrukket person».

Referanser
----------

1. ↑  Don Markstein's Toonopedia. «Caspar Milquetoast».
2. ↑  Uttrykket spiller på noe den amerikanske president Theodore Roosevelt skrev og ble et stående uttrykk. I et brev til Henry H. Sprague den 26. januar 1900 skrev han: «Speak softly and carry a big stick; you will go far.»
3. ↑  Definisjon: Milquetoast
**Sven Wernström** (født 3. april 1925 på Södermalm i Stockholm, død 6. september 2018 i Norrköping) var en svensk forfatter, særlig av barnebøker.

Hans mest kjente bøker er Trellene-serien på 8 bøker som ble innledet med *Trälarna* (1973). Dette er episodiske historiske romaner uten en fast gjennomgangsfigur, lagt til områdene rundt Norrköping. Det første bindet skildrer i fire kapitler mennesker fra 1000- til 1300-tallet, og serien fortsetter fram til nåtid.

Han arbeidet som typograf frem til 1964, og arbeidet deretter som fri forfatter. Forfatterskapet omfatter både dyrebøker og massemarkedslitteratur; det han er mest kjent for er trolig sine ungdomsbøker med et politisk budskap. Han debuterte med *Anita* i 1956 under psevdonymet Siv Malmström. I *Mexikanen* (1963) skildret han klasseforskjeller og utbyttingen av indianerne i Mexico, og med fortsettelsen *Befriaren* (1965) hadde han slått an tonene for et politisk forfatterskap. I serien Gyldendals Gode Guttebøker ble fire av bøkene hans utgitt på norsk: *Mesterdykkeren* (1956), *Meksikaneren* (1963), *Veien til Costa Rica* (1964) og *Befrieren* i 1967.

I 1985 stilte han til valg for KPML(r) ved kommunevalget i Norrköping. 1989–1991 satt Wernström på stol nr 3 i Svenska barnboksakademin.

Priser
------

* Nils Holgersson-plaketten 1974 för *Trälarna*.
* Expressens Heffaklump 1978 för *Trälarnas fruktan*
* Ture Nerman-priset 1989
* LO:s Kulturpris 2004

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 124195636, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   det svenske Nasjonalmuséets kunstnerliste, kulturnav.org, utgitt 12. februar 2016, besøkt 27. februar 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LOs Kulturpris genom tiderna[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Sven Wernström Arkivert 12. august 2010 hos Wayback Machine. forlagets presentasjon
5. ↑  "Trälarna"-författaren Sven Wernström död; Dagens nyheter, 10.9.2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** KulturNav **·** MusicBrainz
 |
Kart over Verket fra 1914.
**Verket 4** er et hus i Moss i Verket gata som ligger nær sentrum av byen og der gamle fabrikken Peterson befinner seg. Boligene i Verket gata var for arbeiderne som jobbet lokalt, spesielt for Moss jernverk. Husene i verket gata ble bygget omkring i 1700-tallet, og gata var den gamle hovedveien til hovedstaden. Per dags dato brukes adressen som hus fremdeles. Huset er bygget av tre og er malt tydelig rødt

Idrettshistorien på verket
--------------------------

Verket har ikke den rikeste idrettshistorien, men den har likevel historie. Bedriftslaget kraft befant seg i verket og var håndballag for både herrer og kvinner i lokalsamfunnet. Kraft hadde flere lag i divisjoner fra 1. til 5. divisjon på tvers av kvinner og menn. Verket 20 ble i år 1983 som klubbens klubbhus i en kort årrekke fremover. 

På 1900-tallet hadde vi også Verkets Sportsklubb B-lag som var et lokalfotballag. Store deler av laget som er avbildet fra 1922 er fra samme søskenflokk.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**Garfield Reid** (født 14. januar 1981) er en jamaicansk fotballspiller som i juni 2010 spiller for Waterhouse FC. Han har tidligere spilt for Rivoli United. 

Reid ble den første jamaicanske fotballspilleren i norsk toppfotball da han signerte en halvt års låneavtale med Hamarkameratene i juli 2004. Han fikk ikke førstelagskamper for Ham-Kam, men spilte en rekke kamper for andrelaget i tredje divisjon. Ham-Kam valgte ikke å benytte seg av opsjonen for kjøp av spilleren, og Reid dro tilbake til Rivoli United. Han var i tiden etter også på prøvespill hos Toronto FC, uten å få kontrakt.

Landslagsspill
--------------

Reid debuterte på Jamaica i februar 2004 mot Uruguay og har til dags dato spilt 26 kamper. Han deltok blant annet i kamper under landets kvalifisering for Fotball-VM i 2006.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet.no – Ham-Kam leier landslagsspiller (Publisert 29. juni 2004, besøkt 23. mai 2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Garfield Reid – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Garfield Reid – FBref Rediger på Wikidata
* HamKam.no – Garfields spillerprofil hos Hamarkameratene[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Grendi** (til vanlig uttalt som «Grenni») er ei bygd i Bygland kommune i Agder, om lag 18 kilometer sør for Bygland sentrum. Bygda ligger på østsiden av Byglandsfjorden og Årdal kyrkje er sentral.

Landeskogen tuberkulosesanatorium ble etablert i bygda tidlig på 1900-tallet, og i 2010 ble Landeskogen Peace Center etablert her. Stedet hadde eget postkontor med 4742 Grendi. 

Gården Øvre Lande, som eidsvollsmannen Eivind Torkjelson Lande eide, befinner seg her.

Historie
--------

Fra cirka 1300 var gården Bakke i Grendi det faste tingstedet i Råbyggelaget, til Christian Vs Norske Lov ga andre tingsteder.

Referanser
----------

1. ↑  «Grendi – NRK-språket». *sprak.nrk.no*. Besøkt 8. august 2021.
2. ↑  Grendi på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑   Oddmund Mogstad, Tinget på Bakke, 29/7 (Sti Olavi Dag) 1581, artikkel i Arnstein, årsskrift for Evje og Hornnes Sogelag, 2014, s. 44-46

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Caspar Conrad Rafn** (født 4. september 1763 i Viborg, død 15. august 1830 i Randers) var en dansk-norsk embetsmann, blant annet den første amtmann i Nordre Trondhjems amt.

Rafn var cand.jur. og kom fra stilling som *assessor i politiretten* i København da han 16. januar 1805 ble utnevnt til første amtmann i det nyopprettede Nordre Trondhjems amt. Som fylkesmann bodde han på sin hustru *Michelle Otilia Andersens* (*Madam Hagerup*) gård «Gudmundhus» i Verdal. Rafn søkte avskjed høsten 1814, da han var skeptisk til det nye Norges statsordning.

Etter sin tid i Nord-Trøndelag var Rafn blant annet rådmann i Randers og *Herredsskriver* i Nørhald, Støvring og Galten herreder. Han hadde tittel av *etatsråd*. Han skal ha vært barnløs.

Hans Magnus Ystgaards enakters skuespill *Avskjed for Caspar Conrad Rafn* ble fremført av dramalinjen ved Inderøy videregående skole i 2004/05, i anledning fylkets 200-årsjubileum. Stykket fremstiller en tenkt teateroppførelse gitt av Trondhjems Dramatiske Selskab i anledning av at Rafn som den første amtmann i Nord-Trøndelag tok avskjed i 1815.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 269[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* genealogi.no Rentekammerets norske bestallinger 1660-1814
* *Nord-Trøndelag, amtmenn og fylkesmenn 1804-1972*. Steinkjer, 1972

  


| * v
* d
* r
Nord-Trøndelags fylkesmenn |
| --- |
| 
* Caspar Conrad Rafn (1805–15)
* Christen Elster (1815–33)
* Adam Johan Frederik Poulsen Trampe (1833–57)
* Fredrik August Wessel-Berg (1857–66)
* Carsten Smith (1867–84)
* Lars Otto Roll Grundt (1884–94)
* Ole Anton Qvam (1894–98)
* Halvor Bachke Guldahl (1898–1902)
* Thorvald Løchen (1902–16)
* Halvor Bachke Guldahl (1916–27)
* Håkon Five (1927–44)
* Asbjørn Lindboe (1945–59)
* Gustav Sjaastad (1959–64)
* Ole Bae (1964–71)
* Dagfinn Sakshaug (1971–72)
* Leif Granli (1972–79)
* Ola H. Kveli (1979–91)
* Oddbjørn Nordset (1991–93)
* Inger Lise Gjørv (1993–2008)
* Oddbjørn Nordset (2008–09)
* Inge Ryan (2009–17)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Alexander «Sandy» Turnbull** (født 30. juli 1884, død 3. mai 1917) var en skotsk fotballspiller som spilte på Manchester City og Manchester United.

Han begynte i den lokale klubben Hurlford Thistle. Etter det dro han til Manchester City. I 1904 vant City FA-cupen og ble nummer to i serien. I 1905 ble en undersøkelse gjort av FA, og det viste seg at klubben hadde gjort seg skyldig i ulovlige utbetalinger til 17 av spillerne sine. Disse ble utestengt på livstid fra Manchester City og fra all fotball fram til 1907.

City innkalte til møte og inviterte andre klubber til å by på spillerne. Men Manchester United-manager Ernest Mangnall hadde alt gjort avtaler med flere av dem, til tross for protester fra andre klubber. Tre av overgangene ble godkjent. De andre spillerne som dro til United sammen med Turnbull var Billy Meredith, Herbert Burgess og Jimmy Bannister. 

Disse spillerne hjalp Manchester United med å vinne ligaen for første gang.
I 1909 vant United FA-cupfinalen og Turnbull ble matchvinner med kampens eneste mål mot Bristol City. Han vant ligaen igjen i 1911. Han spilte i alt 247 liga- og FA-cupkamper for Manchester United og scora totalt 101 mål.

I 1915 ble Turnbull og flere spillere fra både United og Liverpool FC utestengt etter kampfiksing. Liverpool spilte så dårlig i kampen de tapte 0–2, at bookmakerne nektet å utbetale premier til de som hadde spilt. Football League undersøkte saken, og de fant ut at flere spillere fra begge lag hadde sittet på en pub i Manchester og blitt enige om å fiske på resultatet.

Fire spillere fra hvert lag ble utestengt fra fotball på livet, inkludert den antatte hovedmannen Jack Sheldon, som hadde spilt for begge lagene. Men i 1918 ble dommen for syv av spillerne opphevet som takk for innsatsen i første verdenskrig. Sandy Turnbull opplevde ikke å få utestengelsen opphevet fordi han døde i kamphandlinger i Frankrike 3. mai 1917.

Han var gift og hadde fire barn.

Referanser
----------

Kilder
------

* (en) Sandy Turnbull – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Sandy Turnbull – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata
* Profil på Manchester Uniteds offisielle side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Holy Roller Novocaine*** er debut-EP-en til det amerikanske rockebandet Kings of Leon, utgitt 18. februar 2003. En re-utgivelse som en 10" rød vinyl singel ble utgitt i april 2011 for å feire *International Recordstore Day*.

*Holly Roller Novocaine* var gitt ut et par måneder før Kings of Leon's debut Youth & Young Manhood nådde hyllene. Platen fikk god kritikk - og sangene har blitt brukt i en rekke sammenhenger. Sangen "Molly's Chamber" dukket opp i en Volkswagen Jetta reklame, og sangen "Holy Roller Novacaine" ble brukt i slutten av episoden "Playing Tight" i tredje sesong av The shield. Låtene spenner fra bluesy lyder til organ-tilført ballader. En av de største faktorene til lyden deres er deres upolerte måte å spille - og måten de spilte inn sin musikk. De foretrakk å holde alt grunnleggende med minimale overdubber, om noen i det hele tatt. Denne måten å spille på ble videre utforsket på deres plate fem år senere. 

*Holly Roller Novacaine* inneholder alternative opptak av sangene som finnes på oppfølgeren Youth & Young Manhood. Versjonen av "Wasted Time" er annerledes enn det samme sporet på Youth & Young Manhood, EP-versjonen har et mer anspent riff of forskjellige vokale stylinger. "California Waiting" er også annerledes. Versjonen funnet på Holy Roller Novacaine-EP-en ble spilt inn i et rush for å fullføre posten. Bandet likte i utgangspunktet ikke utfallet, så de skrev derfor en ny versjon som finnes på "Youth & Young Manhood". 
Men på Kings of Leons VH1 Storytellers ytelse, uttalte Caleb Followill at før de spilte "California Waiting": "We kind of sabotaged it on our album, and tried to play it really punk rock. It was better on the EP I think" 
"Wicker Chair" er ikke funnet på noen senere store utgivelser, i tillegg til et par singler og den japanske importen av "Youth & Young Manhood".

Låter
-----

Alle sangene er skrevet av Caleb Followill, Nathan Followill og Angelo Petraglia.

1. "Molly's Chambers" - 2:16
2. "Wasted Time" - 2:47
3. "California Waiting" - 3:28
4. "Wicker Chair" - 3:08
5. "Holly Roller Novocaine" - 4:01

Eksterne lenker
---------------

* (en) Holy Roller Novocaine på Discogs

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
| Slaget ved Halidon Hill |
| --- |
| Konflikt: Den skotske uavhengighetskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 19. juli 1333 |
| Sted | Halidon Hill55°47'9"N 2°3'6"V |
| Resultat | engelsk seier |

 |
| Stridende parter |
| Skottland | England |
| Kommandanter og ledere |
| Archibald Douglas | Edvard III og Edvard Balliol |
| Styrker |
| Ca. 13 000 | Ca. 10 000 |
| Tap |
| 5000+ | 15 |

**Slaget ved Halidon Hill** skjedde den 19. juli 1333 og var det siste slaget i den skotske uavhengighetskrigen som endte førti år med krigføring. Skotske styrker under kommando av Sir Archibald Douglas gikk på et katastrofalt nederlag på grunn av et ufordelaktig terreng mens de forsøkte å hjelpe den beleirete byen Berwick-upon-Tweed.

Bakgrunn
--------

Edvard Balliol ble kronet som skottenes konge i 1332, men tilhengerne av David II av Skottland tvang ham ganske snart ut av landet. Etter å ha tapt Arran ble det rapportert at han flyktet bortimot naken over grensen.

Balliol kom tilbake i løpet av våren 1333 med en engelsk hærstyrke. Han hadde appellert til kong Edvard III av England og den unge kongen aksepterte å hjelpe ham ettersom de siste grensetvistene hadde i praksis brutt vilkårene i Edinburgh-Northampton-traktaten. Hærstyrken nådde Durham den 1. april og begynte å beleire Berwick-upon-Tweed den 12. april. Etter to måneder med beleiring, hvilket ikke var uvanlig, besluttet forsvartsstyrken i Berwick til slutt å overgi seg den 20. juli om de ikke fikk hjelp innen da.

Sir Alexander Sutton (eventuelt Seton) overga sine to sønner til Edvard som garanti for avtalen om overgivelse. De to guttene ble senere hengt.

Etter et ha avbrutt forsøket på å fange dronning Philippa (kong Edvard IIIs hustru) ved å erobre Bamburgh Castle, kom Sir Archibald Douglas, Vokteren på vegne av kong David II, fra Northumberland og krysset elva Tweed for å berge byen Berwick. Han med seg en hærstyrke på 13 000 mann mot den engelske styrken på rundt 10 000 mann som utstasjonert seg på toppen av Halidon Hill.

Slaget
------

Slaget raste gjennom hele dagen den 19. juli, men besto av en eneste lang nedslakting av de skotske soldatene. I motsetning i Bannockburn var det den gangen skottene som hadde terrenget imot seg. De måtte tråkke gjennom gjørma og deretter klatre opp bakken mot toppen hvor engelskmennene ventet. Skottene ble enkle mål for de engelske bueskytterne. Ved å angripe *en masse* ble over 500 skotske adelsmenn drept, inkludert Archibald Douglas selv, og mer enn 4 000 fotsoldater. Enda flere ble drept da det engelske kavaleriet endelig angrep og jaget de resterende skotske soldatene fra slagmarken. De engelske tapene sies å være på 15 mann.

Engelskmennene gjenopptok deretter beleiringen av Berwick og byen overga seg snart derpå.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |