recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«A World Without Love»** er en britisk sang spilt inn av Peter & Gordon, accompaniment conducted by Geoff Lowe i Abbey Road Studios, 21. januar 1964 og utgitt som duoens første single 28. februar 1964. Platebetegnelsen var Columbia DB 7226. Produsent var Norman Newell.

Melodi og tekst var laget av Paul McCartney, men tilskrevet Lennon/McCartney. B-siden var «If I Were You», skrevet av Peter & Gordon.

«A World Without Love» var med på duoens debutalbumer i Storbritannia og i USA med samme tittel som sangen.

«A World Without Love» er én av The Rock and Roll House of Fame's 500 Songs that Shaped Rock and Roll.

Paul McCartney syntes ikke sangen var god nok for The Beatles. Før han gav sangen til Peter and Gordon ble den tilbudt Billy J. Kramer, som avslo den. En vesentlig grunn til at nettopp Peter & Gordon fikk sangen, var at Peter (Peter Asher) var bror til skuespillerinnen Jane Asher som på den tiden var kjent som Paul McCartneys venninne.

McCartney beskrev John Lennons reaksjon på sangen: *«Den morsomme første linjen pleide alltid å behage John. Please lock me away - Ja, okey. Slutt på sangen»*.

Den finnes ikke på noen utgivelser med The Beatles.

Norsk versjon
-------------

Andreas Diesen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «I mitt sinns ensomhet». 

### Innspilling

* Bugges Firo. Utgitt på singlen Philips 6084 056 i 1976.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Peter & Gordon | Norges flagg VG-lista | # 8 | 4 (# 8 i 3 uker) | 1964 |
| Peter & Gordon | Storbritannias flagg Storbritannia | # 1 | 14 | 14. mars 1964 |
| Peter & Gordon | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 1 |  | 1964 |

Referanser
----------

1. ↑  Miles, Barry: *Paul McCartney: Many Years From Now*. New York. Henry Holt & Company. Side 111
2. 1 2 3   Miles, Barry: *Paul McCartney: Many Years From Now*. New York. Henry Holt & Company. Side 112
3. ↑  Bugges Firo
4. ↑  norwegiancharts.com - Peter & Gordon - A World Without Love
5. ↑  Chart Stats - Peter And Gordon - World Without Love
6. ↑  allmusic ((( Peter & Gordon > Charts & Awards > Billboard Singles )))
***A Woman's Experience*** er en amerikansk stumfilm fra 1919m regissert av Perry N. Vekroff.

Handling
--------

George og Alice Roydant bor på landsbygda sammen med sin velstående onkel Nicholas Barrable, som ønsker å holde dem unna storbyens fristelser. Etter at de kjeder seg og flytter til New York, begynner George snart å neglisjere Alice, samtidig som han lykkes med å spekulere på aksje-markedet. George blir involvert med Attlie Damuron, som snart begynner å utpresse ham.

Alice blir i mellomtiden interessert i Lord Sulgrave, en gjest i hjemmet deres. Men når Sulgrave ved et uhell drikker sovemedisinen hennes, dør han av dette. Etter at George innrømmer problemene han har med med Attlie, får Alice det til å se ut som Lord Sulgrave forgiftet seg selv på hans eget værelse. Til slutt kommer Barrable og hjelper dem økonomisk, og de vender tilbake til landsbygda igjen.

Skuespillere
------------

* Sam Hardy som George Roydant
* Mary Boland som Agnes Roydant
* Lawrence McGill som Nicholas Barrable
* Robert Cain som Sulgrave
* Corrine Uzzell som Attlie Damuron

Referanser
----------

1. ↑  A WOMAN'S EXPERIENCE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Woman's Experience* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Woman's Experience* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *A Woman's Experience* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Shark Bay** er et naturreservat på nordvestkysten av Australia, og er oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Mikrober i Hamelin Pool, sør i bukta, bygger stromalitter som ligner på de første viktige livsformene på jorda dannet for tre tusen millioner år siden. I reservatet lever også en gruppe på cirka ti tusen av den truede arten dugong.

Det fins to større bosettinger i Shark Bay: Denham, som er administrasjonssenter, og Monkey Mia.

Verdensarven Shark Bay
----------------------

Stromatolitter i Shark Bay
Bukta Shark Bay dekker et område på 8000 km², med en middeldybde på 9 meter. Kystlinjen er over 1500 km lang. Shark Bay ligger i grenseområdet mellom tre store klimasoner og mellom to store botaniske regioner.

Shark Bay er et område av stor zoologisk viktighet. Det er hjem for omkring 10 000 sjøkuer og mange delfiner, særlig ved Monkey Mia. Området inneholder 26 utrydningstruede australske pattedyrarter, over 300 fuglearter og inntil 100 reptilarter. Det er dessuten en viktig yngleplass og biotop for fisk, skalldyr og nesledyr. Det fins 323 fiskearter og mange hai og rokker.

Shark Bay har verdens største kjente sammenhengende område av sjøgress, med sjøgressenger som dekker mer enn 4000 km² av bukten. Det er inklusive 1030 km² Wooramel sjøgressbanke, den største sjøgressbanken i verden. Shark Bay inneholder også det største antallet arter av sjøgress som noensinne er dokumentert i ett område. 12 arter har blitt funnet, hvorav opp til 9 forskjellige på samme sted.

Shark Bay ble i 1991 ført opp UNESCOs verdensarvsliste. Verdensarvsområdet dekker et areal på 23000 km². Det inkluderer mange vernede områder og naturreservat, inklusive Shark Bays marinpark, Francois Peron nasjonalpark, Hamelin Pools marine naturreservat og Zuydorps naturreservat. Byene Denham og Useless Loop faller begge innenfor grensene til verdensarven, men ingår ikke i selve verneområdet.

Se også
-------

* Dirk Hartogøya, en av øyene i verdensarvstedet

| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Australia (liste) |
| --- |
|  | 
* Australske straffangeplasser
* Blue Mountains-området
* De australske funnsteder for fossiler av pattedyr
* K’gari
* Gondwana-regnskogen
* Great Barrier Reef
* Heard- og McDonaldøyene
* Kakadu nasjonalpark
* Lord Howe-øyene (\* Lord Howe-øya og \* Ball’s Pyramid)
* Macquarieøya
* Operahuset i Sydney
* Purnululu nasjonalpark
* Royal Exhibition Building / Carlton Gardens
* Shark Bay
* Tasmanias villmark
* Tropeområdene i Queensland
* Uluṟu-Kata Tjuṯa nasjonalpark
* Willandrasjøene

 | Australias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
***A Woman of Impulse*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Edward José.

Handling
--------

Leonora har en veldig vakker stemme, men er ikke klar over mulighetene som dette kan gi henne. Det velstående amerikanske ekteparet Mr. og Mrs. Stuart oppdager imidlertid sang-stemmern hennes, og etter at moren hennes dør adopterer de Leonora - sammen med hennes yngre søster Nina. Hun blir snart en kjent sangerinne under kallenavnet «La Vecci» og blir en ettertraktet primadonna. En av hennes ivrigste friere er grev Nerval av Spania, som hun nekter å gifte seg med på grunn av hans alt for misunnelige sinnelag - selv om hun er forelsket i ham.

Grevens amerikanske fetter Phillip blir også forelsket i den vakre sangerinnen. Nerval blir ekstremt sjalu på denne nye konkurrenten for hennes kjærlighet, og tvinger nesten Leonora til å gifte seg med ham. De reiser deretter til Amerika på bryllupsreise. Nina, som reiser sammen med dem, møter den unge doktoren Paul Spencer om bord på et skip - og de blir snart forelsket. Leonora reiser på sang-turné til USA, og besøker samtidig Phillip og foreldrene hans. Han elsker henne fremdeles, men hun ønsker å være trofast mot ekteskapet sitt til grev Nerval. Så Phillip retter i stedet oppmerksomheten sin mot hennes søster Nina.

Skuespillere
------------

* Lina Cavalieri som Leonora
* Gertrude Robinson som Nina
* Raymond Bloomer som grev Nerval
* Robert Cain som Phillip Spencer
* Clarence Handyside som Mr. Stuart
* Mathilde Brundage som Mrs. Stuart
* Corene Uzzell som Cleo

Referanser
----------

1. ↑  Woman of Impulse
2. ↑  A WOMAN OF IMPULSE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Woman of Impulse* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Woman of Impulse* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *A Woman of Impulse* på American Film Institute Rediger på Wikidata
*Façade af det Öre-Sundske Told-Huus i Helsingör*. Øresunds Toldkammer gjengitt i Laurids de Thurahs *Den Danske Vitruvius*.
**Nicolai Basse** (født før 1738, død etter 1742) var en dansk byggmester og arkitekt i rokokkotiden.

Basse var sannsynligvis virksom som murermester i København og Helsingør. I 1738 fikk han tilsynet med byggingen av Philip de Langes prosjekterte Hovedmagasinbygning på Gammelholm i København og ble da uttrykkelig kalt byggmester.

I 1740 oppførte han Øresunds Toldkammer i Helsingør etter egne tegninger. Bygningen ble revet i 1857; den er gjengitt i Laurids de Thurahs *Den Danske Vitruvius*. Han vant over Nicolai Eigtved, Laurids de Thurah og Philip de Lange, som alle hadde levert forslag til tollkammeret.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  
Madsen, Lars Bjørn. «Nicolai Basse». *Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon* **(dansk)**. Besøkt 24. juli 2018.
2. ↑  
«Øresunds Toldkammer». *Helsingør Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 24. juli 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark
 |

Portal: Danmark
***A Woman's Business*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av B. A. Rolfe. Manus er basert på Charles Belmont Davis roman *Nothing a Year* fra 1915.

Handling
--------

Lei av den kjedelige tilværelsen sin i en liten by, gifter Barbara seg med Johnny Lester - som arbeider som sekretær for den velstående Mr. Ellis. Barbara tror at dette giftermålet kan gi henne rikdom, og høyere sosial status. Planen hennes slår imidlertid tilbake på henne selv etter at Ellis gir Johnny sparken.

Johnny forsøker deretter å skaffe seg en ny stilling i New York, men uten å lykkes. Men Mr. Ellis begynner å vie sin oppmerksomhet til Barbara, som godtar oppmerksomheten hans - noe som til slutt fører til en skilsmisse fra ektemannen hennes. Men problemene hennes er fremdeles ikke overstått.

Skuespillere
------------

* Olive Tell som Barbara
* Edmund Lowe som Johnny Lister
* Donald Hall som Ellis
* Lucille Lee Stewart som Mrs. Ellis
* Warner Richmond som Brookes
* Annette Bade som Mrs. Brookes
* Stanley Walpole som David

Bildegalleri
------------

* 
* 
*

Referanser
----------

1. ↑  A WOMAN'S BUSINESS
2. ↑  «A Woman's Business». *www.tcm.com* **(engelsk)**. Besøkt 21. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Woman's Business* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Shapeways** er en nederlandsk nettbutikk for salg av 3D-printede modeller. Modellene som skrives ut lastes opp av brukere, som får tilsendt de fysiske utskriftene. Per 2019 hadde selskapet produsert og solgt over ti millioner brukerskapte objekter i over femti forskjellige materialer, deriblant plast, edelmetaller, stål og keramikk.

Ifølge egne tall fra 2018 hadde bedriften rundt 250 ansatte. Bedriften har et New York-kontor, med andre avdelinger i Eindhoven (Nederland) og Seattle. Shapeways ble til som et resultat av innovasjonsprogrammet «Royal Philips Electronics» i 2007, som fant sted i Eindhoven. De største startinvestorene var Lux Capital, Union Square Ventures og Andreessen Horowitz (New York baserte) og Index Ventures i London.

Historie
--------

For å drive produksjonen med å skrive ut 3D-modeller, kjøpte daværende administerende direktør av Shapeways Peter Weijmarshausen opp et 2 300 m2 stort fabrikklokale i Queens, New York den 19. oktober 2012.

Oppkjøpet og åpningen ble dekket av teknologi-tidskriftet *Popular Science.*

Fra 21. februar 2018 overtok Gregory Kress rollen som administrerende direktør i Shapeways fra Tom Finn.

Referanser
----------

1. ↑  Caleb Garling (4. september 2011). «3-D Printers Will Build Circuit Boards ‘In 2 Years’». Wired.
2. ↑  Griffiths, Laura (29. mars 2019). «Leaders of the New School: The Shape of 3D Printing to come». *TCT Magazine* **(engelsk)**. Besøkt 16. juli 2019.
3. ↑  Nick Bilton (12. mai 2011). «With Help From Shapeways, You Can Print Your Dishes». The New York Times.
4. ↑  «About Shapeways» (PDF). Shapeways. 2018.
5. ↑  «Shapeways raises $5M and opens HQ in New York - Shapeways Blog». *www.shapeways.com*. Besøkt 4. september 2020.
6. ↑  Mosher, Dave (19.10.2012). «Giant 3D printing factory opens in New York City». *Popsi*.
7. ↑  «Shapeways hires new CEO to shape the future of 3D printing». *VentureBeat* **(engelsk)**. 21. februar 2018. Besøkt 4. september 2020.
**Nicolae Mărăscu** (født 1894, død 1936) var en rumensk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Antwerpen.

Mărăscu vant en olympisk bronsemedalje i rugby union under Sommer-OL 1924 i Antwerpen. Han var med på det rumenske laget som kom på tredjeplass i rugbyturneringen bak USA og Frankrike. Det var kun tre lag som deltok og kampene ble spilt i perioden 4. til 17. mai 1924. Romania tapte begge sine kamper, 3-59 mot Frankrike og 0-39 mot USA.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i rugby union Romanias flagg Romania

Referanser
----------

1. 1 2   «Nicolae Mărăscu»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicolae Mărăscu – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Nicolae Mărăscu – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Nicolae Mărăscu – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nicolae Mărăscu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nicolae Mărăscu – ESPN Scrum Rediger på Wikidata
***A Woman's Way*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Barry O'Neil.

Handling
--------

General Livingston eier en rekke kull-gruver i Helsingør. Datteren hans Marion Livingston redder Jack Stanton, en ung formann ved gruvene, fra en en rekke andre gruve-arbeidere ledet av Jim Saunders. Men disse arbeiderne er rasende over at Stanton hadde beordret dem til å fortsette arbeidet, selv etter at det hadde blitt oppdaget at gruven var veldig farlig. Stantons bror, Harold, kommer for å besøke ham og forelsker seg snart i Marion. De gifter seg kort tid senere, og flytter sammen til New York. Der møter hun Oliver Whitney, en venn av Howard, som blir interessert i Marion. I mellomtiden blir Howard forelsket i Nina Blakemore, en fascinerende kvinne.

Men det Harold ikke vet er at Nina tidligere hadde knust broren Jacks hjerte, og kastet ham til side for å heller gifte seg med Marney. Nina trodde at Marney var veldig rik, bare for å oppdage kort tid før bryllupet deres at han ikke var så velstående som hun hadde trodd. Marney ønsket bare å giftet seg med Nina under inntrykk av at hun var en velstående enkefrue. Nina og Howard havner i en bilulykke, som de slipper uskadd fra. Dagen etter kommer avisene ut med nyheten om en nært forestående skilsmisse mellom Stanton-ekteparet, og antyder rykter om at skilsmissen er på grunn av en mystisk ukjent kvinne.

Skuespillere
------------

* Ethel Clayton som Marion Livingston
* Carlyle Blackwell som Howard Stanton
* Alec B. Francis som John Stanton
* Pierre LeMay som Jack Stanton
* Edward Kimball som John Livingston

Referanser
----------

1. ↑  A Woman’s Way
2. ↑  A WOMAN'S WAY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Woman's Way* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Woman's Way* på American Film Institute Rediger på Wikidata
***The Gilded Dream*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Rollin S. Sturgeon og med Carmel Myers i hovedrollen. Filmen er basert på en langnovelle fra 1920 av Katherine Leiser Robbins.

Handling
--------

Leona Williard arbeider i en butikk i en liten by, samtidig som hun drømmer om å reise til New York og gifte seg med en velstående mann. En arv på 5 000 dollar gjør drømmene hennes til virkelighet. Leona reiser til storbyen hvor hun møter fru Geraldine De Forest, en gammel venn av moren henne som snart introduserer Leona for en velstående enkemann ved navn Frazer Boynton. Han frir til henne, men Leona avviser ham fordi hun allerede er forelsket i Jasper Halroyd. Fru De Forest, som også er hemmelig forelsket i Jasper, lyver for Leona at han er kjæresten hennes.

Forferdet godtar Leona endelig Boyntons frieri. Men senere, etter at Jasper reddet Leona fra å drukne, innser hun at hun fremdeles er forelsket i ham. Forvirret bestemmer Leona seg for å reise hjem, selv om hun har oppdaget fru De Forests løgner. Men Jasper følger etter henne, og venter på perrongen for å erklære sin kjærlighet når Leonas tog ankommer hjembyen hennes.

Skuespillere
------------

* Carmel Myers som Leona
* Tom Chatterton som Jasper Halroyd
* Elsa Lorimer som Geraldine
* Zola Claire som Sara
* May McCulley
* Boyd Irwin som Frazer Boynton
* Eddie Dennis som Alex
* Maxine Elliott Hicks som Hicks

Referanser
----------

1. ↑  «The Gilded Dream (1920)» **(engelsk)**. Besøkt 15. mars 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 15. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Gilded Dream* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Gilded Dream* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Gilded Dream* på Silent Era Rediger på Wikidata
***A Yankee Princess*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av David Smith.

Handling
--------

Patsy O'Reilly forestiller seg at hun er en etterkommer av den irske adelen. Faren hennes er en fattig entreprenør, men sørger for at familien plutselig blir velstående - og de flytter til New York City. Foreldrene kjøper, på datterens anmodning, et våpenskjold fra den konkurs-rammede Lord Windbourne-familien.

Etter at O'Reilly-ekteparet kommer tilbake til USA, får de besøk av Lady Windbourne og sønnen hennes, som ikke nevner at det vedtatte våpenskjoldet deres egentlig var Windbourne-familien eget. Lord Windbourne blir deretter forlovet med Patsy, men han blir senere avslørt som en bedrager. Den virkelige arvingen til Windbourne-familien, Larry Burke, er i virkeligheten en britisk offiser.

Skuespillere
------------

* Bessie Love som Patsy O'Reilly
* Robert Gordon som Larry Burke
* George C. Pearce som Michael O'Reilly
* Aggie Herring som Mrs. O'Reilly
* J. Carlton Wetherby som Lord Windbourne
* Katherine Griffith som Lady Windbourne
* Lydia Yeamans Titus som Molly McGuire

Referanser
----------

1. ↑  A YANKEE PRINCESS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Yankee Princess* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Yankee Princess* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *A Yankee Princess* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *A Yankee Princess* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Nicolae Timofti (øverst til høyre) i møte med presidentene i Samveldet av uavhengige stater
**Nicolae Timofti** (født 22. desember 1948 i Ciutulești, i den tidligere sovjetrepublikken Moldova) er en moldovsk jurist og politiker. Han ble 16. mars 2012 valgt til Moldovas president. Den 23. desember 2016 ble han etterfulgt av Igor Dodon.

Timoftifamilien ble i 1949 deportert til Amur oblast i Sovjetunionen, hvor hans bestefar døde i 1953. Nicolae Timofti studerte jus ved universitetet i Chișinău. Han arbeidet i justisdepartementet fra 1972, som lokal dommer fra 1976 og ble utnevnt til dommer i Moldovas høyesterett i 1980. Timofti er gift og har tre sønner.

Presidentvalget 2012
--------------------

Timofti vant presidentvalget i nasjonalforsamlingen 16. mars 2012 og er landets første partiløse statsoverhode. Han regnes som pro-europeisk innstilt og valget av ham ble regnet som et mulig vendepunkt i vestlig retning for den tidligere sovjetrepublikken. Timoftis presidentkandidatur var støttet av den regjerende Alianţa pentru Integrare Europeană (Alliansen for europeisk integrasjon). Hans kandidatur var i to og et halv år blokkert av den kommunistiske opposisjon i parlamentet. Timofti fikk ved valget 62 stemmer som er en mer enn det grunnlovsbestemte flertallet på tre femdeler. Valgperioden for presidenten er fire år. Valget måtte godkjennes av Høyesterett og Timofti kunne innsettes etter 45 dager.

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000029153, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id timofti-nicolae[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Nicolae Timofti ist neuer Präsident. handelsblatt.com, 16. mars 2012, besøkt 17. mars 2012
4. ↑  «Profile: Who Is Moldova's New President-Elect?», *Radio Free Europe/Radio Liberty*, 18. mars 2012.
5. ↑  Die Presse.com, besøkt 17. mars 2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nicolae Timofti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Munzinger (iba)
 |
**Kreis Großenhain** var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Dresden i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Großenhain. Kretsen ble dannet av den østlige delen av det tidligere Amtshauptmannschaft Großenhain. Kretsen grenset til Kreis Bad Liebenwerda i nord, Kreis Kamenz i øst, Kreis Dresden-Land i sørøst, Kreis Meißen i sør og Kreis Riesa i vest.

Etter Tysklands gjenforening fortsatte den å eksistere fra 1990 til 1994 innenfor Fristaten Sachsen som **Landkreis Großenhain**. Den 1. august 1994 ble den slått sammen med kretsen Landkreis Riesa til den nye kretsen Landkreis Riesa-Großenhain som eksisterte frem til 2008.

Våpenskjold
-----------

Våpenskjoldet til byen Großenhain
Gjennom den nye kommunal-lovgivningen i DDR av 17. mai 1990 kunne kommuner og kretser igjen bruke kommune- og kretsvåpen, som ble forbudt i 1952. Våpenskjoldet til byen Großenhain er vist til venstre.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Ordensinsignier for Kroneordenen med tilhørende medaljer
**Kroneordenen** (fransk: *Ordre de la Couronne*, nederlandsk: *Kroonorde*) er en belgisk orden. Den ble innstiftet 15. oktober 1897 av kong Leopold II og var opprinnelig en orden for Fristaten Kongo, kongens personlige eiendom. Etter at Belgia i 1908 overtok Kongo og gjorde landet til koloni, ble Kroneordenen omgjort til en belgisk fortjenstorden. Den er i dag Belgias nest fornemste orden. Kroneordenen kan tildeles belgiske, så vel som utenlandske statsborgere. Regjerende monark er ordenens stormester. Den administreres av utenriksdepartementet.

Inndeling
---------

Kroneordenen er inndelt i fem grader, etter modell av Æreslegionen. De fem gradene er:

* Storkors (*Grand Croix*, *Grootkruis*)
* Storoffiser (*Grand Officier*, *Grootofficier*)
* Kommandør (*Commandeur*)
* Offiser (*Officier*)
* Ridder (*Chevalier*, *Ridder*)

Tilknyttet Kroneordenen finnes *palmer* i sølv og gull og en medalje i valørene gull, sølv og bronse.

Insignier
---------

Ordenstegnet for Kroneordenen er en hvitemaljert femtagget stjerne, som har stråler i vinklene mellom taggene. For laveste grad er stjernen i sølv, for de høyere grader i gull. Midtmedaljongen er blåemaljert og bærer en kongekrone i gull. Baksiden er prydet av et monogram av bokstaven L, for ordenens grunnlegger. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd bestående av en grønnemaljert laurbærkrans.

Ordensstjernen for storkorsgraden av Kroneordenen har fem stråler i briljantmønster og fem i gull. For storoffisergraden består ordensstjernen av fem stråler i gull og fem i sølv.

Ordensbåndet for Kroneordenen er purpur av farge.

| båndstriper |
| --- |
| storkors  | storoffiser | kommandør | offiser | ridder |
| gullpalmer  | sølvpalmer | gullmedalje | sølvmedalje | bronsemedalje |
|

Tildeling
---------

Ved innstiftelsen var ordenen tiltenkt belønning for fortjenester av litteratur, kunst og vitenskap, men også innen næringsliv og industri og «for fremme av afrikansk sivilisasjon». Ved overgangen til Belgia ble ordenen innordnet i det belgiske ordensvesen og Kroneordenen tildeles deretter høyerestående statstjenestemenn og militæroffiserer for særlige fortjenester og lang tjeneste.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Pat van Hoorebeke: «Belgium» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 878–880.
2. ↑  «Les trois ordres nationaux», Affaires étrangères, Commerce extérieur et Coopération au Développement. Lest 14. oktober 2018.

Kilder
------

* (da) Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
* (en) Pat van Hoorebeke: «Belgium» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 878–880.
**Kreis Geithain** var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Leipzig i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Geithain. Kretsen ble i 1952 dannet av deler av de tidligere distriktene Amtshauptmannschaft Rochlitz og Amtshauptmannschaft Borna som ble opprettet i Kongeriket Sachsen i 1874. 

Etter Tysklands gjenforening fortsatte den å eksistere fra 1990 til 1994 innenfor Fristaten Sachsen som **Landkreis Geithain**. Den 1. august 1994 ble kretsen slått sammen med Landkreis Borna og Landkreis Leipzig-Land til den nye kretsen Landkreis Leipziger Land som eksisterte frem til 2008.

Under reformen ble også de tre kommunene Breitenborn, Langenleube-Oberhain og Niedersteinbach en del av den nye kretsen Landkreis Mittweida, mens de fire kommunene Ballendorf, Buchheim, Bad Lausick og Ebersbach ble en del av den nye Muldentalkreis.

Kreis Borna befant seg i det sørlige grenseområdet av Leipziger Tieflandsbucht sør for Leipzig. Den ble gjennomstrømmet av elvene Weißen Elster og Pleiße.

Byer og kommuner
----------------

De viktigstede stedene i kretsen ved siden av Geithain var byene Bad Lausick, Frohburg, og Kohren-Sahlis, såvel som kommunene Narsdorf, Niedersteinbach og Tautenhain.

Folketall
---------

| Kreis Borna |
| --- |
| Jahr | 1960 | 1971 | 1981 | 1989 |
| Innbyggere | 39.640 | 38.546 | 36.641 | 35.413 |
|

Referanser
----------

1. ↑  DigiZeitschriften: Statistische Jahrbücher der Deutschen Demokratischen Republik[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Forvaltningsprovisjon**, også kalt **forvaltningshonorar**, er prisen en bank eller forvalter tar for å forvalte et verdipapirfond. Dette er gjerne en årlig avgift som betales på beløpet det er i fondet.

Et verdipapirfond er en kollektiv investering der mange sparere går sammen om å plassere pengene sine i verdipapirmarkedet. Vi har 4 hovedgrupper i det norske verdpapirfondsmarkedet: Aksjefond, kombinasjonsfond, pengemarkedsfond og obligasjonsfond.

Hvert fond har en profesjonell forvalter til å styre investeringene. Forvalterne gjør investeringene med et overordnet mål om å følge markedet eller gjøre det bedre.

Forvaltningsprovisjon vil variere mellom banker og forvaltere. Prisen vil også avhenge av om fondet er aktivt eller passivt forvaltet. Et passivt forvaltet fond har ofte lavere forvaltningsprovisjon enn et aktivt forvaltet et.

Se også
-------

* Aksjefond
* Verdipapirfond
* Aksjemarked

Referanser
----------

1. ↑  «Fondsparing - dette må du vite». *Nestebank.no*. Besøkt 19. september 2022.
2. ↑  «Hva er verdipapirfond». *Verdipapirfondenes forening*. Besøkt 19. september 2022.
3. ↑  «Det norske sparemarkedet: Konkurransen og effektiviteten i markedet for verdipapirfond og andre spareprodukter - DFØ». *kudos.dfo.no*. Besøkt 19. september 2022.
4. ↑  «Hva er verdipapirfond». *Verdipapirfondenes forening*. Besøkt 19. september 2022.
Kanelmentos.
**Mentos** er en merkevare bestående av peppermyntekaramell-produkter, av «Scotch mint»-typen, den selges i mange markeder over hele verden av Perfetti Van Melle-selskapet. Mentos ble først produsert i Nederland på 1950-tallet. De er små flattrykte sfæroider, med en litt hardt ytre og et mykt, seigt indre. De selges i ruller som typisk inneholder 14 peppermyntedrops, selv om den «Sour Mix»-smaken inneholder kun 11 plater per rull. Enkelte smaker selges i bokser i Australia, USA, Brasil og Storbritannia, og ​​rullene er tilgjengelig i fire pakker. Slagordet til Mentos er «The Freshmaker». De fleste Mentos-pakker beskrive dropsene som «*chewy dragees*». Den typiske Mentos-rullen er ca. 3⁄4 tomme (1,9 cm) i diameter og veier 38 g.

Smaker
------

Storbritannia har seks typer ruller: 

* Frukt (appelsin, sitron og jordbær)
* Mint
* Jordbær
* Fresh Cola
* Spearmint
* Berry Mix eller Red Fruits (kirsebær, bringebær og solbær)
* Regnbuesmaker (med to smaker av hver av de følgende – bringebær, vannmelon, eple, ananas, appelsin, sort drue og jordbær).

I Hellas er Mentos tilgjengelig i følgende formater:

* Mint
* Jordbær
* Melon
* Vannmelon
* Frukt (applesin, sitron og jordbær)
* Energi (hver rull tilsvarer to kopper kaffe)
* Mentos tyggegummi i flasker
* Mentos Cube
* Mentos i Boxes (mynte og frukt)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mentos candies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Forvandlingen*** (engelsk: *The Changeover*) er en ungdomsroman fra 1984 av den New Zealandske forfatteren Margaret Mahy. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom, og har også vunnet andre priser. Mahy hadde også vunnet Carnegieprisen to år tidligere, med *Barneys spøkelse*.

Handlingen er lagt i et ytre sett realistisk miljø i forstaden Gardendale ved Christchurch. Hovedpersonen Laura Chant (14) passer på lillebroren Jacko (3) da de møter en mann som tilsynelatende uskyldig setter et merke i Jackos håndflate. Etterhvert som gutten blir syk, tror Laura at han er forhekset, og hun får hjelp fra den 18 år gamle tillitseleven Sorry Carlisle – en vennligsinnet mannlig heks – til å gjennomgå en magisk forvandling slik at hun kan beskytte lillebroren og bekjempe trolldommen. I tillegg til skrekkelementene og Lauras kamp for broren er det gryende vennskapet mellom Laura og Sorry et tredje hovedtema i boka.

Både forfatteren selv og litteraturkritikere har pekt på eventyrstrukturen i fortellingen.

Boka utkom på norsk i 1987, oversatt av Grete Lausund.

Referanser
----------

1. ↑  carnegiegreenaway.org.uk *The Changeover* Arkivert 10. september 2015 hos Wayback Machine.
2. ↑  Fortfatterportrett Mahy hos nzterritory.com
3. ↑  Handlingsreferat og ulike bokomslag Arkivert 13. desember 2013 hos Wayback Machine. hos shelfari.com
4. ↑  handlingsreferat i bloggen Wandering Librarians
5. ↑  On Romance & Rereading Margaret Mahy’s The Changeover; handlingsreferat i bloggen justinelarbalestier.com
6. ↑  Intervju med Mahy i *Good Reading Magazine*, 2004 Arkivert 13. september 2009 hos Wayback Machine..
7. ↑  Berkin, A. «’I Woke Myself’: The Changeover as a modern adaptation of ‘Sleeping Beauty’», *Children’s Literature in Education*, Vol. 21 No. 4, 1990 pp. 245-251.  
Gose, E. «Fairytale and Myth in Mahy’s The Changeover and The Tricksters», *Children’s Literature Association Quarterly*, Vol. 16 No. 1 1991 pp. 6-11.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
Trongsa Dzong
En **dzong** er et særegent byggverk som er en kombinasjon av befestning, administrasjonsbygg, kloster, tempel og festivalsted i regionale sentre i flere av de buddhistiske landene i Himalaya, særlig i Tibet og Bhutan. Ordet dzong brukes også om buddhistiske sentre flere steder i verden.

Rommene inne i en dzong er vanligvis delt med en halvpart til offentlig administrasjon, som for eksempel kontorene til en *penlop*, fylkesmann; og en halvpart til religiøse funksjoner, hovedsakelig et kloster med bolig for munker. Denne to-delingen av bygget gjenspeiler at Bhutans statsskikk hviler på to sideordnede pilarer, den sivile og den religiøse.

Bygningene
----------

Byggeskikken er massiv, med tette yttervegger og tårn som omkranser en eller flere borggårder med flere funksjoner og hus. Karakteristiske trekk er

* høye murvegger som skrår innover. Veggene er ofte hvitmalte, og har få eller ingen vinduer i den laveste delen.
* en rød stripe går rundt hele bygget høyt oppe på veggen, kanskje brutt av gullsirkler.
* kinesiskinspirerte tak med stort utspring
* massive dører i tre og jern
* borggårdene er dekorert med buddhistiske motiv, malt i sterke farger

Dzonger bygges vanligvis oppe i fjellet, høyt og fritt beliggende. Hvis den anlegges i en fjellside, vil det av sikkerhetshensyn ofte være et mindre bygg i samme stil lenger opp i fjellsiden, for å hindre fiendtlige angrep ovenfra. 
Et eksempel på strategisk plassering er Wangdue Phodrang dzong, som er bygget på et klippeframspring med god oversikt over møtet mellom elvene Puna Chhu og Tang Chhu, og på den måten kontrollerer dalene og innfartsveien fra sør. Drukgyel dzong i Parodalen vokter den vanligste veien fra Tibet. 

Et unntak fra plassering oppe i fjellet er Punakha dzong, som var plassert på en landtunge der elvene Mo Chhu og Pho Chhu møtes. Dette ble imidlertid ødelagt i en flom i 1994.

Litteratur
----------

* Ingun Bruskeland Amundsen. *On sacred architecture and the dzongs of Bhutan : tradition and transition in the architectural history of the Himalayas*. Dr.avh. Arkitekthøgskolen i Oslo, 2003
* Ingun Bruskeland Amundsen. *On bhutanese and tibetan dzongs* Journal of Bhutan Studies, vol 5, nr 2; 2001
* Ingun Bruskeland Amundsen. «Bhutan og Tibet : om tradisjon og modernitet i konflikt og harmoni». I: *Nordisk arkitekturforskning*, 1997 nr 4

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dzongs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Glass steel and stone bygningsbeskrivelse av 3 dzonger
* Ulike *dzong* er avbildet på reversen av samtlige bhutanske Ngultrum-sedler Paro, Punakha, Trongsa og Taschichho

| * v
* d
* r
Bhutans flagg Emner om Bhutan |
| --- |
| Bhutans historie **·** Bhutans politiske system **·** Alle artikler om Bhutan |
| Konge **·** Statsminister **·** Dzongbygningene **·** Flagg **·** Folk og språk **·** Valuta **·** Samferdsel **·** Nasjonalsang **·** Språk **·** Nepalere i landet |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**STANAG** (akronym: **STAN**dardization **AG**reement – engelsk for *Standardiseringsavtale*) er et system iverksatt av NATO for å standardisere forskjellige prosesser, prosedyrer, utstyr etc. i de forskjellige medlemslandenes forsvar. Hvert NATO-land ratifiserer og tar i bruk STANAG i sine militære organisasjoner. Formålet med avtalen er å bruke en standard for administrasjon og logistikk for å forenkle samarbeidet mellom forskjellige land. En av de første avtalene av denne typen var standardiseringen av 7,62 x 51 mm NATO ammunisjon på 1950-tallet.

STANAG dekker i dag blant annet ammunisjon, våpenmagasiner, kommunikasjonsutstyr, frekvenser og radioprosedyrer, standarder for uttesting av utstyr, operasjonsprosedyrer vedrørende blant annet miljøvern i NATO-ledede militæroperasjoner, kartmerkinger etc, og den totale listen teller litt under 1300 forskjellige avtaler.

Eksempler på STANAG

* STANAG 2116: Felles struktur for militære grader på hvers av alliansens medlemsstater.
* STANAG 3805: Prosedyrer for Lufttrafikkontroll i krise og krig.
* STANAG 4172: Standardiseringen av 5,56 x 45 mm NATO som dagens standard NATO-ammunisjon.
* STANAG 4179: Standardiseringen av magasiner til 5,56 x 45 mm NATO-våpen.
* STANAG 7141: Standardprosedyrer for miljøvern i NATO-ledede operasjoner.
**Torgeir Sæverud Higraff** (født 1972 i Sørreisa) er en norsk forfatter, journalist og lærer. Higraff er utdannet fra Norges idrettshøgskole, Universitetet i Oslo og Journalisthøgskolen i Oslo. 

I 2002, samme år som Thor Heyerdahl døde og, bestemte Higraff seg for å følge i Heyerdahls kjølvann. Han fikk med seg Olav Heyerdahl, bygningsingeniør og Thor Heyerdahls barnebarn, kaptein Bjarne Krekvik, styrmann Øyvin Lauten, fotograf Anders Berg og den peruanske stjernenavigatøren Roberto Sala. Etter flere runder med søramerikansk byråkrati fikk de til slutt sjøsatt balsaflåten «Tangaroa», *havets hersker*, den 28. april 2006. Tangaroa viste seg å være et vel så godt fartøy som «Kon-Tiki» og nådde Raiatea i juli 2006. Higraff beskriver ekspedisjonen i sin bok *Tangaroa – Havets hersker* utgitt på Bazar Forlag i 2007.

På hundreårsdagen for Heyerdahls fødsel, 6. oktober 2014, lansere lanserte Higraff idéen om å seile tur/retur fra Peru til Påskeøya.  Kon-Tiki2-ekspedisjonen seilte fra Callao i november 2015 og ankom, som første balsaflåte i moderne tid, Påskeøya etter 43 døgn. På returetappen til Sør-Amerika måtte ekspedisjonen avbrytes på grunn av vanskelige vindforhold.

Bibliografi
-----------

* 2007: *Tangaroa – Havets hersker*, Bazar Forlag

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Torgeir Sæverud Higraff (34)». *Østlandsposten - www.op.no* **(norsk)**. 9. desember 2006. Besøkt 10. januar 2021.
3. ↑  Kon-Tiki motsatt vei, dagbladet.no, 6. oktober 2014, besøkt 18. januar 2015
4. ↑  NRK (17. mars 2016). «Kon-Tiki 2 avbryter ekspedisjonen». *NRK*. Besøkt 10. januar 2021.
5. ↑  bazarforlag.no: *Torgeir Sæverud Higraff* Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine. hentet 25. august 2012

Eksterne lenker
---------------

* Kon Tiki2-ekspedisjonens hjemmesider. Besøkt 10. januar 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg** (PBU) er et av fellestiltakene i Pinsebevegelsen i Norge. PBU koordinerer barne- og ungdomsarbeidet i pinsebevegelsen. 

PBU utgir undervisningsmateriell og arrangerer kurs og konferanser for ledere i barne- og ungdomsarbeidet. 

Daglig leder er Einar Myreng.

Tentro
------

Tentro er en frikirkelig konfirmasjonsundervisning, som kan velges i stedet for kirkelig eller borgerlig konfirmasjon.

Tentro er et samarbeid mellom: 

* Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg (PBU)
* De Frie Evangeliske Forsamlingers Barne- og Ungdomsråd (BUR)
* Norske Baptisters Barne- og Ungdomsforbund (NBUF)
* Det Norske Misjonsforbund (DNM)

Royal Rangers
-------------

PBU er landskontor for speiderbevegelsen Royal Rangers (RR) som ble etablert i Norge i 1993. 40 menigheter deltar med til sammen ca. 1150 aktive barn, unge og ledere (tall fra år 2005). Royal Rangers startet i USA for snart femti år siden. 

Royal Rangers ønsker å skape vekst hos de unge både fysisk, psykisk, sosialt og åndelig.

Kilder
------

* www.pinsebevegelsen.no – Pinsebevegelsen i Norge

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Pinsevennenes Barne- og Ungdomsutvalg på Instagram Rediger på Wikidata
* (no) tentro.no – Tentro
* (no) royal-rangers.no – Royal Rangers
* (no) pinsebevegelsen.no – Pinsebevegelsen i Norge

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Laura San Giacomo** (født 14. november 1962) er en amerikansk skuespiller. Hun spilte rollen som Maya Gallo i NBC-serien *Just Shoot Me!* og rollefiguren Kit De Luca i filmen *Pretty Woman*, samt mange andre roller på TV og i filmer.

San Giacomos første TV-opptredener var i forskjellige TV-serier i løpet av 1987. Hennes første store skuespiller­opptreden var i episoden «Leap of Faith» på TV-serien *Miami Vice* i 1989, der hun spilte rollen som Tania Lewis. Giacomo hadde en rolle i filmen *Pretty Woman* fra 1990, der hun spilte venninnen til Julia Roberts' rollefigur. Giacomo har også hatt gjesteroller i flere amerikanske TV-serier, inkludert den kortvarige CBS-dramaserien *The Handler* fra 2003 og HBOs *Unscripted* i 2005.

San Giacomo har vært gift to ganger, først med skuespilleren Cameron Dye fra 1990 til 1998, som hun fikk sønnen Mason sammen med, som ble født i 1996. I 2000 giftet hun seg med Matt Adler, som også var skuespiller. San Giacomo er kusine av Torry Castellano fra rockebandet The Donnas. Giacomos hobbyer er ridning, gymnastikk, skøyter, ballett, tennis, golf og piano.[] San Giacomo er sterk tilhenger av veldedige organisasjoner, for det meste organisasjoner som er relatert til funksjonshemminger.[]

Referanser
----------

1. 1 2   The International Who's Who of Women 2006[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w60p5kck, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Laura San Giacomo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Laura San Giacomo på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Laura San Giacomo i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Laura San Giacomo på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Laura San Giacomo på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Laura San Giacomo på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Laura San Giacomo på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Laura San Giacomo hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Laura San Giacomo hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Laura San Giacomo hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
**Mossberg 100ATR** er en serie med sylinderlåsrifler produsert av O. F. Mossberg &amp; Sons. ATR er en forkortelse for *all-terrain rifle* (engelsk), som kan oversettes direkte til "terrengrifle" på norsk.

ATR er tilgjengelig i kamringer som .308 Winchester, .243 Winchester, 7mm-08 Remington, .30-06 Springfield og .270 Winchester. Våpenet leveres med flere ulike typer skjefter, som for eksempel valnøttskjefte eller kamuflasjefarget syntetisk skjefte. Riflen har frittflytende pipe.

Varianter
---------

### ATR Night Train

Mossberg ATR Night Train er en skarpskytterutgave av ATR-riflen som bare leveres kamret for .308 Winchester. Den leveres med sort syntetisk skjefte, tofot og kompensator.

### 4X4

Mossberg 4x4 er en videreutvikling av det opprinnelige 100ATR-designet, og tilbys i et bredt utvalgt kamringer fra .22-250 Remington til .338 Win Mag. 4x4 har frittflytende pipe med fluting, munningsbrems og ventilert skjefte.

### MVP

Mossberg MVP er en nyere utgave av ATR-riflen, og MVP står for *Mossberg Varmint Predator*. Utgaven med kort låskasse er kamret for 5.56x45 mm og tar AR-magasiner, mens den lange låskassen er kamret for 7.62x51 mm og tar både M1a, M14 og SR-25-magasiner. MVP leveres med fire hovedtyper skjefter (Predator, Varmint, Patrol og Flex), og har flutet sluttstykke

Se også
-------

* BMS Cam
* Remington Model 7615
* Ruger American Rifle

Referanser
----------

1. ↑  «Archived copy». Arkivert fra originalen 13. mars 2014. Besøkt 5. mars 2014.
2. ↑  «Archived copy». Arkivert fra originalen 18. mars 2014. Besøkt 17. mars 2014.
Lagoa Rodrigo de Freitas
**Lagoa Rodrigo de Freitas**, mest kjent som **Lagoa**, er en innsjø i bydelen Lagoa sør i Rio de Janeiro. Den har et areal på rundt 2,2 km² og en gjennomsnittsdybde på 2,8 meter. Maksimum dybde er 4,3 meter. Den er forbundet til Atlanterhavet via en kanal, som fungerer som grense mellom bydelene Ipanema og Leblon. Det er to øyer i innsjøen: Ilha Piraquê og Ilha Caiçaras.

Rundt innsjøen går det en 7,5 km lang gang- og sykkelsti og en rekke parker. Eiendomsprisene rundt innsjøen er blant byens høyeste. Like nord for Lagoa ligger fjellet Corcovado med den kjente Kristusstatuen. Ved juletider har innsjøen et enormt flytende juletre.

Under De olympiske leker 2016 skal øvelsene i kanosprint og roing avholdes på innsjøen.

Referanser
----------

1. ↑  «www.ipanema.com Rio de Janeiro Virtual City Tour - Lagoa Rodrigo de Freitas». *www.ipanema.com*. Besøkt 26. august 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lagoa Rodrigo de Freitas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Moderne løsdriftsfjøs beregnet for melkeproduksjon.
**Driftsbygning** i landbruket er et uthus som rommer mange ulike funksjoner. De mest vanlige er løe, låve, fjøs og stall, ofte sammen med grisehus, hønsehus og utedo. Driftsbygninger av denne type ble tatt i bruk på norske gårder fra opplysningstiden på slutten av 1700-tallet. Det ble fra landbrukskyndig agitert for at bøndene måtte bygge nye rasjonelle uthus med mest mulig under ett tak, i stedet for den gamle skikken med at hver funksjon hadde sitt hus. Det gjaldt å gjøre arbeidet lettere – ikke minst spare seg for unødvendig bæring i forbindelse med daglig stell av dyra. 

Færrest mulig tak å vedlikeholde var også en av parolene, og det ble agitert for å bruke mest mulig bestandig bygningsmateriale. Bygg fjøs av stein var oppfordringen, for fjøs av tømmer råtner fort ned. Det gjaldt å spare skogen. 

*Driftsbygning* var de landbrukskyndiges betegnelse på en slik bygning. Den kunne kalles for uthuset, eller for løa, låven eller fjøset. 

En driftsbygning ble om mulig plassert slik at det ble inngang fra terrenget til to eller tre plan. Om nødvendig ble det bygd ei høy bru opp til låven, låvebrua. Her ble ofte treskemaskinen plassert. Hesten kunne trekke høylassene opp på låvebrua, og høyet kunne styrtes ned i det store løerommet. Fra løerommet var det grei transportvei inn til fjøs og stall. Og fra fjøset var det som regel møkkluke som kunne åpnes mot møkkakjelleren under. Hest med kjerre eller slede kunne kjøres helt inntil møkkjelleren, for møkka skulle kjøres ut på åkrene i løpet av våren. 

Da traktoren ble innført på 1950-tallet fikk mange et problem med de gamle driftsbygningene. Låvebrua var ikke dimensjonert til traktor. Samtidig ble silo tatt i bruk som alternativt for, og silo krevde spesielle bygningsmessige arrangementer. Melkemaskiner og nye krav angående dyrevelferd har også kommet til. På 1970-tallet fikk mange bønder anledning til å bygge nye driftsbygninger hvor siloene var bedre integrert. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Hendrikus «Driekske» van Bussel** (født 18. november 1868, død 27. april 1951) var en nederlandsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, han konkurrerte i bueskyting.

Van Bussel ble olympisk mester i bueskyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det nederlandske laget som vant bevegelig fugl 28 meter. De andre på laget var Joep Packbiers, Piet de Brouwer, Janus Theeuwes, Jo van Gastel, Tiest van Gestel, Janus van Merrienboer og Theo Willems. Det var tre lag som deltok i lagkonkurransen og det var åtte deltakere på hvert lag. Nederland fikk 3087 poeng, Belgia 2924 og Frankrike 2328 poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i bueskyting, bevegelig fugl 28 meter lagkonkurranse (Nederland)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Driekske van Bussel – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Driekske van Bussel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Driekske van Bussel – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Rolf Einar Jerpseth** (født 22. februar 1930 i Nes på Romerike, død 30. august 2016) var en norsk skolemann.

Foreldrene var telegrafist Einar Jerpseth og distriktsjordmor Anna Jerpseth f. Ryen. Han tok ex. art. 1949 på Kongsvinger og var lærervikar i Balsfjord 1949–50. Han gikk på Hamar lærerskole 1954. Han var kst. adjunkt i Vadsø 1954–55. Han ble magister i pedagogikk i 1959. Han var lektor ved Nesna lærerskole 1959–65 og lektor ved Sagene lærerskole 1965. Han var formann i Norsk lærerskolelag 1970–1975. Han var inspektør i Forsøksrådet for skoleverket 1977–80, 1.amanuensis ved Sagene lærerhøgskole 1980–92 og ved Høgskolen i Oslo 1992–1998. Han var leder for utdanning av morsmålslærere / faglærere for fremmedspråklige elever i deres morsmål 1985–1998. Han skrev rapporten *Sagene lærerskole 1945-1992. Fra lærerskoleklasser til lærerhøgskole utgitt av Høgskolen i Oslo i serien HiO-rapporter.* (HiO-rapport 2000 nr 18)

Referanser
----------

1. ↑  Nekrolog i *Aftenposten* 28. september 2016
2. ↑  *Fra seminar til pedagogisk høgskole: Norsk lærerskolelag 75 år*. Oslo: Norsk Lærerskolelag. 1975. s. 70.

Kilder
------

* Dahl, Helge: I Pedagogen 1975: Fra seminar til pedagogisk høgskole. Norsk lærerskolelag 75 år.
* Henriksen, Henrik: *Hundre år på lag med lærerutdanningen 1899-1999.* FFL Notodden 1999.
* Jerpseth, Rolf: *Fra lærerskoleklasser til lærerhøgskole*. HiO-rapport 2000 nr 18. ISBN 82-579-4012-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |