recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**FotoKnudsen AS** er leverandør av fotoprodukter og fototjenester. Selskapet ble stiftet i 1958 av Ove Knudsen. Den første fotobutikken ble åpnet i Bergen busstasjon, og ble utvidet tre år senere med et laboratorium samme sted.

I 2003 kjøpte FotoKnudsen AS fotokjeden Click og økte til 71 butikker og 350 ansatte i Norge. Det samme året ble postordrevirksomheten avviklet i Sverige og Danmark.

Siden startet en lang periode med omstilling, og fra 2004 til 2012 var det en kontinuerlig reduksjon i antall butikker. Innen juni 2016 flyttes all produksjon til Nederland.

FotoKnudsen AS v/Fyllingsdalen Foto AS, ble erklært konkurs i Fyllingsdalen 11. februar 2013. Grunnen til konkurs skyldtes stor gjeld, i tillegg til et dårlig resultat for 2012. Få dager senere, etablerte daværende administrerende direktør, Ole Bjørn Knudsen, FotoKnudsen Web AS. Antallet ansatte ble redusert fra 235 til 35. FotoKnudsen Web AS er 100 % nettdrevet. 

Navnet er siden endret tilbake til FotoKnudsen AS, og Ole Bjørn Knudsen er daglig leder. Butikkene er ikke lenger en del av FotoKnudsen. Det nyetablerte FotoKnudsen Web AS kjøpte opp all virksomhet i Fyllingsdalen, inklusiv Minnebanken på nett og lokal produksjon, mens Elite Foto kjøpte opp og overtok driften av mesteparten av butikkene.

FotoKnudsen ble frem til konkursen eid av FotoKnudsen Holding, et selskap eid av Ole Bjørn Knudsen og barna hans Kristel, Bjørn, Eirik og Birgitte. Dette holdingselskapet er nå inne på eiersiden av FotoKnudsen Web, sammen med Conger AS og Knudsen Eiendomsselskap AS. Sistnevnte selskap, som er eid av Ole Bjørn Knudsens to brødre Geir Ove og John, har aksjemajoriteten.  

I 2014 ble fotoknudsen kjøpt opp av albelli, et ledende europeisk selskap innen bildeprodukter. albelli er et selskap i vekst, og består av en gruppe merkenavn som tilbyr bildeprodukter til millioner av mennesker på tvers av Belgia, Frankrike, Tyskland, Norge, Sverige, Nederland og Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑  Fakta
2. ↑  Fakta
3. ↑  Fotonedtur for FotoKnudsen
4. ↑  Konkursbo, oppføring i Brønnøysundregistrene

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* FotoKnudsen slår seg selv konkurs - BT
* Ny FotoKnudsen-avtale i dag
**Leslie Burr-Howard** (født 1. oktober 1956), amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1996 i Atlanta.

Howard ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun og hesten «Albany» var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen i sprangridning. De andre på laget var Joseph Fargis på hesten «Touch of Class», Conrad Homfeld på «Abdullah» og Melanie Smith på «Calypso».

Tolv år senere, under Sommer-OL 1996 i Atlanta var han og hesten «Extreme» med på det amerikanske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Vest-Tyskland. De andre på laget var Anne Kursinski på «Eros», Peter Leone på «Legato» og Michael Matz på «Rhum».

OL-medaljer
-----------

* Gull 1984 USAs flagg Los Angeles - **Gull** i hestesport, sprangridning USAs flagg USA
* Sølv 1996 USAs flagg Atlanta - Sølv i hestesport, sprangridning lag USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (de) Leslie Burr-Howard – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Burr-Howard – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Burr-Howard – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Burr-Howard – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Burr-Howard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Leslie Burr-Howard – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
En **konseptvalgutredning** (**KVU**) er en faglig utredning av alternative måter («konsepter») å løse et behov på. For statlige prosjekter med antatt kostnad over 1 milliard kroner skal det gjennomføres en konseptvalgutredning før prosjektet besluttes igangsatt. Konseptvalgutredningen inngår i kvalitetssikringsregimet for store prosjekter. Eksterne konsulenter utarbeider en kvalitetssikringsrapport (KS1) av konseptvalgutredningen.

Eksempler på ulike konsepter for å dekke samfunnsbehovet "sikre vegtrafikk mellom en øy og fastlandet" kan være å bygge ei bru, grave en undersjøisk tunnel eller beholde dagens ferje.

En KVU har seks hovedkapitler:

1. Behovsanalyse (prosjektutløsende behov)
2. Strategikapittel (mål for prosjektet/tiltaket/området)
3. Overordnede krav (krav til prosjekt/tiltak og sammenligningskriterier)
4. Mulighetsstudie
5. Alternativanalyse (utvikling av konsept, vurdering av konsept og anbefaling)
6. Føringer for forprosjektfasen

Etter utredningen gjennomfører eksterne konsulenter med rammeavtale med Finansdepartementet en faglig kvalitetssikring, kalt KS1, som hovedsakelig er basert på studier av hovedrapporten med vedlegg. KS1 blir en egen rapport som vurderer det faglige arbeidet og gir en anbefaling.

Se også
-------

* Konsekvensutredning
* Konseptbevis

Referanser
----------

1. ↑  Hva er KS-ordningen
2. ↑  Kvalitetssikring av konseptvalg (KS1), regjeringen.no

Eksterne lenker
---------------

* «Hva er KS-ordningen?», fra nettstedet regjeringen.no
* Forskningsprogrammet Concept, fra nettstedet ntnu.no
***The House of the Lost Court*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Charles Brabin.

Handling
--------

Den unge herren ved Whitehall Manor, Sir Anthony Elliott, er hemmelig forlovet med Elinore Vane. Men hun gifter seg i stedet med broren hans Paul, og Anthony bestemmer seg for å reise til Amerika. Nina Desmond, som han tidligere reddet etter et fall, ber om å få reise sammen med ham - men han nekter. Etter at Nina blir vitne til at Elinore knivstikker seg selv, truer hun med å anklage Anthony for drap med mindre han tar henne med seg - men han nekter likevel. Morgenen etter blir Anthony dømt til å bli henrettet ved Hengning.

Men kort tid senere blir han oppdaget død i fengselscellen sin. Fem år senere håper Paul, som bor sammen med Nina i Monte Carlo, å få penger fra herregårdens nye leietakere: fru Edgerton, en velstående amerikaner, og hennes datter Dolores. Men det viser seg at Anthony fremdeles er i live. Han forklarer at mens han satt i fengsel kom moren hans en trylledrikk som fikk ham til å fremstå død.

Skuespillere
------------

* Robert Conness som Sir Anthony Elliott.
* Duncan McRae som Paul Elliott.
* Helen Strickland som Lady Rosamund.
* Sally Crute som Nina Desmond.
* Viola Dana som Dolores Edgerton.
* Margery Bonney Erskine som Mrs. Edgerton.
* Gertrude McCoy som Elinore Vane.
* William West som en butler.

Referanser
----------

1. ↑  THE HOUSE OF THE LOST COURT
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The House of the Lost Court* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The House of the Lost Court* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Gestapo-sjef Rudolf Diels taler til nyankomne fanger i 1933.  Foto: Deutsche Bundesarchiv 
**Konsentrasjonsleiren Esterwegen** var en av femten konsentrasjonsleirer i Emsland og ble opprettet i 1933 med kapasitet for to tusen fanger. Leiren var en av de første konsentrasjonsleirene i det nazistiske Tyskland.

I starten var det politiske fanger og motstandere av naziregimet som ble sendt til Esterwegen. En av de første som ankom leiren var forfatteren, pasifisten og den senere fredsvinneren Carl von Ossietzky som var fange i leiren fra februar 1934 til mai 1936.

Sommeren 1936 bestemte SS-sjefen Heinrich Himmler å avvikle konsentrasjonsleiren fordi han mente den lå for nær grensen til Nederland. Fangene ble overført til Sachsenhausen utenfor Berlin.
I januar 1937 ble leiren tatt I bruk som straffeleir underlagt justismyndighetene i Tyskland. Leiren tok imot straffede fra egne militære styrker og etter krigsutbruddet krigsfanger.

Etter krigen
------------

I 1950-årene ble mange av leirens bygninger revet. Fra 1963 til 2000 ble området benyttet av det tyske forsvaret, Bundeswehr. I 2003 ble det startet et arbeid med å gjenreise bygningene og området slik det var under Det tredje rike.

Eksterne lenker
---------------

* Minnested konsentrasjonsleiren Esterwegen

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
***The House of Tears*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Edwin Carewe.

Handling
--------

I «House of Tears» følger man Robert Collingwood, hans kone, Alice Collingwood, og den lille jenta deres Gail. I domstolene har Robert fått et dekret om skilsmisse og at han skal få hele foreldreansvaret for lille Gail, etter bevis for at fru Collingwood har blitt funnet i en kompromitterende situasjon sammen med Henry Thorne. Når hun er en fri kvinne, aksepterer fru Collingwood åpenlyst oppmerksomheten til Thorne.

Thorne og Collingwood gifter seg kort tid senere. Deretter reiser de vestover, for å finne ett sted å bo. Thorne begynner som prospektør i et gruve-samfunn. Mr. Collingwood mister snart hele formuen sin på Wall Street. Han får et psykotisk anfall, og reiser deretter hjem for å drepe sin lille datter. Men i en trapp faller han, og dør snart av skadene. Femten år har Thorne tjent seg veldig rik, men han ønsker å forlate sin kone.

I konfrontasjonen som oppstår, trekkes en revolver og hun blir hun alvorlig såret. Thorne reiser sin vei, i den tro at hans kone døde av skuddet. Gail Collingwood, nå som voksen kvinne er kjent under navnet Alice Gail. Hun blir ansatt som reporter for Evening News. Hun blir sendt for å intervjue Henry Thorne, nå kjent under navnet Edward North. De blir snart vennskapelige, og deres bekjentskap modnes snart til kjærlighet.

Skuespillere
------------

* Emily Stevens som Mrs. Alice Collingwood / Gail Collingwood.
* Henri Bergman som Robert Collingwood.
* Walter Hitchcock som Henry Thorne.
* George Brennan som John.
* Madge Tyrone som en sykepleier.

Referanser
----------

1. ↑  THE HOUSE OF TEARS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The House of Tears* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The House of Tears* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The House of Tears* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Leslie John Audus** (født 9. desember 1911 i Isleham i Cambridgeshire, død 5. mai 2011 i Cambridgeshire) var en britisk botaniker som var med i Royal Air Force Volunteer Reserve og satt fengslet i japanske fangeleirer under den andre verdenskrig. Som krigsfange dyrket Audus gjær og soya som han og de andre krigsfangene brukte som mat. Fangeleiren han satt ble frigjort 1. august 1945.

Audus ble utdannet ved Soham Grammar School, og i 1929 ble han tildelt et stipend til Downing College i Cambridge. Audus arbeidet som professor ved Bedford College i London. Audus skrev bøkene *Plant Growth Substances* og *Spice Island Slaves*. Han var i tillegg medforfatter av læreboken *The Biochemistry and Physiology of Herbicides*, som ble publisert i 1964. Mellom 1965 og 1974 satt Audus som redaktør for *Journal of Experimental Botany*.

Referanser
----------

1. ↑   www.telegraph.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 26. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Telegraph.co.uk – Obituaries, Professor Leslie Audus
4. ↑  Meiosis.org.uk – Audus, Leslie John (1911 – 2011) Arkivert 29. september 2013 hos Wayback Machine. (Av David Price. Publisert 10. mai 2011)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
**Ingerlise Karlsen Kongsgaard** (født 4. juli 1947 i Bærum) er en norsk illustratør og organisasjonskvinne.

Kongsgaard har bachelor-grad i grafisk design og illustrasjon fra England der hun studerte fra 1972 til 1976. Hun har siden arbeidet med bokomslag, skolebøker, tidsskrifter, reklame og emballasjedesign. Særlig utbredt ble hennes mange detaljerte forsideillustrasjoner for Gyldendal og Pax forlag på 1980-tallet. Ingerlise Kongsgaard har også vært aktiv i det organiserte fagmiljøet, blant annet som medstifter av Norsk illustratørforbund i 1983, som utstillingsansvarlig i Grafill og aktivt medlem i IBBY Norge. I 2008 ble hun tildelt Norsk illustrasjonsfonds æresstipend for å ha stiftet Grafills årlige billedbokutstilling i 1998. 

Kongsgaard har blant annet illustrert bildebøkene *Lotte på loftet* (1992) skrevet av Karin Bang og *Lilletrollet* (1997) av Tor Åge Bringsværd*.*

Ingerlise Kongsgaard var gift med den engelske illustratøren Bernard Blatch frem til hans død i 2019. Hun bor på Haslum utenfor Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* Tor Åge Bringsværd: *The Little Troll* -barnebok illustrert av Ingerlise Kongsgaard 1997 (digital faksimileutgave)

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Bueskyting under de britiske samveldeleker 1982**. Bueskyting var en av flere sporter under de tolvte samveldelekene som ble arrangert i Brisbane i Australia i perioden 30. september til 9. oktober 1982. Det var første gangen som bueskyting var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1982 ble det konkurrert i fire øvelser i bueskyting, en individuell og en lagkonkurranse for menn og det samme for kvinner. Canada ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran India med tre.

Medaljer
--------

| Bueskyting Bueskyting - Samveldelekene 1982, Brisbane Australia |
| --- |
|
|  Nr.  | Land |    Gull    |    Sølv    | Bronse | Totalt |
| 1. | Englands flagg England | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1. | New Zealands flagg New Zealand | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. | Canadas flagg Canada | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4. | Australias flagg Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4. | Nord-Irlands flagg Nord-Irland | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | **2** | **2** | **2** | **6** |

Eksterne lenker
---------------

* Commonwealth Games

| * v
* d
* r
Samveldelekene 1982 |
| --- |
| Badminton **·** Boksing **·** Bowls **·** Bryting **·** Bueskyting **·** Friidrett **·** Skyting **·** Stuping **·** Svømming **·** Sykling **·** Vektløfting |


| * v
* d
* r
 0 Bueskyting under Samveldelekene |
| --- |
| 1982 Brisbane **·** 2010 Dehli |
**Lorents Aage Nagelhus** (født 18. mars 1935 i Overhalla) er en norsk kunstner, musiker, komponist og forfatter av en rekke bøker om musikk.

Nagelhus var lærer ved Gerhard Schønings skole i Trondheim fra 1958, i lærerutdanninga i Trondheim fra 1962, som førsteamanuensis ved Høgskolen i Sør-Trøndelag, Avd. for lærerutdanning fra 1980 til 2004. Han var fagrettleder for Lærerutdanningsrådet i 8 år. Nagelhus er medlem av Norske Billedkunstnere som maler og grafiker. Han er også medlem av Landsforeningen Norske Malere, og medlem av Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening.

Nagelhus er omtalt i *Norsk kunstnerleksikon* og i *Who's Who In International Art* (Lausanne 1994/95). Hans fagbøker er utgitt av Norsk Musikforlag a/s og Akademia Forlag (Tapir akademisk forlag).

Etter debut i Statens Kunstutstilling 1980 har Nagelhus hatt en rekke separatutstillinger med grafikk og malerier, og er innkjøpt av kunstforeninger, mange statsinstitusjoner, kommuner, banker, skoler/høgskoler og helseinstitusjoner. Hans tresnitt er særpreget med trestrukturer. Motivene i hans kunst er nokså forskjellige: Mellom-menneskelige forhold, dyrebilder og naturbilder, videre motiver hentet fra norsk middelalder/vikingtid. Landskapene er ofte hentet fra Trøndelag. Hans oljemalerier viser en ny stil under betegnelsen FRA MALERIETS UNIVERS, som ble lansert med tre malerier under Nasjonalmuseets åpningsutstilling i 2022.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 00322415[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Lorents\_Aage\_Nagelhus, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   KulturNav, KulturNav-ID af2f1cb6-33cd-4904-82e6-83a74008567a, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Forfatterskap

Musikkems epoker. Tapir Akademisk Forlag 2004

Norsk musikk. Tapir Akademisk Forlag 2004

Den store musikkordboka. Norsk Musikforlag A/S 2008

Komponister i Norge. Norsk Musikforlag 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
For TV-programmet med samme navn, se Reisesjekken.
En **reisesjekk** er en ferdigutfylt pengeanvisning påført et fast beløp på en utenlandsk valuta. Sjekken kan kjøpes i en bank i hjemlandet og veksles inn i en bank eller på et vekslingskontor i ankomstlandet. Ved kjøp må kjøperen påføre hver enkelt sjekk en signatur under påsyn av utsteder. Innehaveren påfører igjen signatur ved bruk av hver enkelt sjekk under påsyn av mottakeren. Sjekkene var tidligere et hyppig brukt betalingsmiddel av reisende som ville unngå å ta med store beløp i kontanter til utlandet. Ved tap av reisesjekkene kan beløpet refunderes ved å fremvise kjøpskvitteringen, noe som forsikrer innehaveren om at ingen andre løser inn sjekken.

De første reisesjekkene ble utstedt 1. januar 1772 av London Credit Exchange Company og var gangbare i ni europeiske byer. American Express videreutviklet systemet i 1891 og selskapet har siden vært den største utstederen av reisesjekker. I Norge begynte banker å selge norske reisesjekker i 1977. Disse sjekkene var pålydende 500 kroner og kunne benyttes i Vest-Europa og et fåtall andre land.

I perioden mellom 1950 og 1990 var reisesjekker en av de viktigste betalingsformene for turister på utenlandsreise som ville unngå risikoen ved å bære på seg store kontantbeløp. Fra 1990-tallet og utover har bruken av reisesjekker minsket betydelig ettersom debet- og kredittkort har blitt ansett som en mer praktisk måte å betale på i utlandet. Som følge av dette har det også blitt færre forretninger som aksepterer reisesjekker som betalingsmiddel. I 2005 introduserte American Express reisesjekker som oppladdbare betalingskort som i større grad også kan brukes i forretninger og pengeautomater.

De største internasjonale utstederne av reisesjekker er American Express, MasterCard, Thomas Cook og Visa. I Norge er Forex den største aktøren som fortsatt tilbyr kjøp og salg av reisesjekker. DNB avviklet salget av reisesjekker i mars 2006. All kjøp og bruk av reisesjekker skal i Norge rapporteres til myndighetene.

Se også
-------

* Eurosjekk

Referanser
----------

1. ↑  Host With The Most Arkivert 16. juni 2010 hos Wayback Machine. *Time Magazine*s utgave 9. april 1956.
2. ↑  Bankenes tjenester: betalingsformidlingen. Bankakademiet/Cappelen, Oslo 1986. Side 4. ISBN 8202107911.
3. ↑  Dinsides artikkel 6. juni 2005: Oppladdbar reisesjekk. Besøkt 1. juli 2013.
4. ↑  DNB - Reisevaluta. Besøkt 1. juli 2013.
5. ↑  Regjeringen: Valutaregisterloven 10.5 Innmelding av valutaveksling og reisesjekker. Besøkt 1. juli 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
Grønland
En **folkeavstemning om Grønlands selvstyre** ble holdt 25. november 2008. Forslaget om utvidet selvstyre for Grønland ble godkjent av 75 % av velgerne (63 % i Nuuk). Valgoppslutningen var på 72 %. Folkeavstemningen ble annonsert av statsminister Hans Enoksen 2. januar 2008. Etter kritikk fra Demokraatit gjorde Enoksen det klart at folkeavstemningen ikke ville omfatte spørsmålet om Grønlands uavhengighet fra Danmark. Han opplyste videre om en kommende informasjons- og debattkampanje om selvstyresaken. Blant annet ble det avholdt debattmøter i tinghus rundt om i landet.

Resultat
--------

Forslaget fra de grønlandske styresmaktene ble godkjent av folket og vil tre i kraft 21. juni 2009, på 30-årsdagen for etableringen av selvstyret. Den grønlandske regjeringen uttalte at det var et «stort steg på veien mot uavhengighet». Avstemningen gir Grønland større selvstyre på 30 områder, blant annet kontroll over politistyrken, kystvakten og rettsvesenet. I tillegg vil dansk være offisielt språk bare frem til selvstyret utvides, da vil grønlandsk bli eneste offisielle språk. Oljeinntekter vil også bli fordelt annerledes: De første 75 millioner kronene vil gå til Grønland, mens de resterende inntektene vil deles likt med Danmark. Grønlenderne vil også bli folkerettslig anerkjent som en egen folkegruppe. Grønland vil videre motta mindre subsidier fra Danmark, som på tidspunktet for folkeavstemningen utgjorde rundt 30 % av Grønlands BNP.

Bakgrunn
--------

Grønland ble dansk koloni i 1775, og dansk provins i 1953. I 1979 ble det etter folkeavstemning en autonom region innen Danmark, med egen nasjonalforsamling og lokalt styre over helse-, skole- og sosialpolitikk. Grønland trakk seg ut av EU i 1985 for å kunne holde kontroll over fisking i egne farvann. Grønland har vært på vei mot fullstendig uavhengighet siden 1979 med dansk støtte, men dette har latt vente på seg grunnet Grønlands behov for økonomisk støtte. En rapport fra 2003 fra Utvalget for Selvstyre la frem seks muligheter for Grønlands fremtid. Disse var:

* Uavhengighet
* Union med et annet land, som Island 1918-1944
* Føderasjon
* Høyere grad av selvstyre
* Komplett integrasjon under Danmark
* En friere tilknytning til Danmark, lignende forholdet mellom Palau og USA.

| * v
* d
* r
Valg på Grønland |
| --- |
| Landstinget | 1979 **·** 1983 **·** 1984 **·** 1987 **·** 1991 **·** 1995 **·** 1999 **·** 2002 **·** 2005 **·** 2009 **·** 2013 **·** 2014 **·** 2018 **·** 2021 | Grønlands riksvåpen |
| Folkeavstemninger | 1979 (jan.) **·** 1979 (jun.) **·** 1982 **·** 2008 |
**Loremo AG** er en tysk bilprodusent basert i München. Selskapet ble stiftet i 2000, og fokuserer på utvikling og produksjon av biler med lav vekt og luftmotstand, derav selskapets navn, **Lo**w **Re**sistance **Mo**bile. Opprinnelig ble bilen utviklet for utviklingsland som Kina og India, men etter økt fokusering på global oppvarming planlegger selskapet å selge bilen også i Europa.

På bilutstillingen i Genève i 2006 demonstrerte selskapet sin konseptbil, Loremo LS, som hevdes å bli en turbodieselmodell som skal kjøres på 0,15 liter drivstoff per mil. To ulike modeller skal settes i produksjon, Loremo LS, som er basismodellen, og den mer sportslige Loremo GT. Begge modeller skal utstyres med manuell girkasse, midtmontert motor og 2+2 seter. Loremo LS skal ha et utslipp på kun 50 gram karbondioksid per kilometer, noe som er lavere enn noen bil på dagens marked.

Prototypen som ble presentert i Genève i 2006 sto utstilt uten motor, men i september 2007 presenterte selskapet en kjøreklar bil under den årlige bilutstillingen i Frankfurt am Main.

Masseproduksjonen er planlagt startet i 2009.

Kilder
------

* «Driving On The Light Side». TIME Europe Magazine. 9. juli 2006. Arkivert fra originalen 10. januar 2007. Besøkt 21. september 2007.
* «157 MPG Vehicle for only $13,000». DailyTech. 27. februar 2006. Arkivert fra originalen 27. september 2007. Besøkt 21. september 2007.
* «Streamline Your Gas Guzzler to 1.5 Liters». OhmyNews International. 2. april 2007. Arkivert fra originalen 9. desember 2007. Besøkt 21. september 2007.
* «Bruker 0,2 på mila!». VG Nett. 18. september 2007. Besøkt 21. september 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Loremo offisielle nettsider
* YouTube-video med Loremo-prototypen fra bilutstillingen i Franfurt
Virginias flagg
**Virginias flagg** er blått med delstatens segl fra 1776 plassert i midten. Flagget ble tatt i bruk i 30. april 1861, under den amerikanske borgerkrigen.

Delstaten Virginias seglet viser Virtus, som har beseiret en tyrann. Under står delstatens valgspråk «*Sic semper tyrannis*» (*slik går det alltid med tyranner*). Mottoet skriver seg fra Brutus, som skal ha sagt det under mordet på Julius Cæsar. Ifølge noen kilder skal også John Wilkes Booth ha utropt «*Sic semper tyrannis*» etter at han hadde tatt livet av USAs president Abraham Lincoln. Virtus symboliserer Virginia og den falne mannen representerer tyranniet, det vil si monarkiet og kolonimakten. Til høyre for den falne tyrannen, som holder en pisk og et kjede, ligger en krone. 

Delstatsflagget ble vedtatt kort etter at Virginia gikk ut av unionen og er et av få delstatsflagg fra borgerkrigstiden som fortsatt er i bruk. Flagget skal egentlig ha en hvit frynsekant i dukens frie ende, men dette tas det ikke alltid hensyn til.

I likhet med andre delstatsflagg der flaggduken er blå, står militære faner som forbilde for Virginias flagg. Også delstatene Connecticut, Pennsylvania, Sør-Carolina, New Hampshire, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Maine, Michigan, Wisconsin, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
"Kräftor Kräva Dessa Drycker!". Nei-sidens mest kjente plakat, laget av Albert Engström
Plakat for ja-siden som viser en beruset mann på trappen foran kone og barn.
**Folkeavstemningen om brennevinsforbud i Sverige** ble gjennomført 27. august 1922. Resultatet ble svært jevnt og det var en lavere valgdeltakelse enn mange hadde ventet (*55,1%. av de stemmeberettigede*). 49 prosent stemte for og 51 prosent mot «införande av fullständigt rusdrycksförbud».

Konsekvenser
------------

Avholdsbevegelsen endret strategi etter avstemningen og i stedet for å ivre for forbud satset en mer på informasjonsarbeid.

I Umeå forsøkte en i 1923 å innføre et nesten totalforbud med høye aldersgrenser, mange restauranter fikk sine bevillinger inndratt og innføring av rasjoner. Politiet protesterte og forsøket ble avbrutt.

Liberala samlingspartiet ble delt i to parti i 1924, i hovedsak på grunn av ulike meninger i forbudsspørsmålet.

Resultatet førte til at Sverige ikke hadde noen forbudstid, men i stedet ble det innført et system med motbok for hele landet; en ordning som varte helt til 1955.

Referanser
----------

1. ↑   Statistiska centralbyrån – Folkomröstningar 1922, 1955, 1957, 1980, 1994 och 2003
**Bergen Døvesenter** ble stiftet 30. mai 1880. 

I 1880 het det Bergens Døvstummeforening. Det har vært navne-endring etterhvert. 
Døvesenteret har vært et sosialt samlingspunkt der døve har kunne kommunisere fritt med andre som bruker tegnspråk. I tillegg har Døvesenteret hatt et sterkt fokus på informasjonsvirksomhet. 

Hver torsdag er det åpent hus i Døvesenteret, og ofte er det foredrag eller møter denne dagen. I senteret arrangeres det en rekke kurs og aktiviteter, også for de som er interessert i tegnspråk. 

I dag finnes det flere undergrupper: 

* Kvinneklubb (opprettet 13. oktober 1902)
* Døves idrettsklubb (opprettet 29. oktober 1905)
* Døves ungdomsklubb (opprettet 25. oktober 1962)
* Pensjonistgruppen (opprettet 19. mars 1973)
* Døvblittgruppe (opprettet 1983)
* Døvehistorisk museum (opprettet 7. mai 1992)
* Beast (opprettet 25. september 2007)
* CI-gruppe (opprettet 1. januar 2012)

"Vegg i vegg" med Døvesenteret er Døvekirken og Signo's Konowssenter med bofellesskap og omsorgsbolig for døve. Der er også et aldershjem for døve.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Marmorbroen sett fra Frederiksholms Kanal inn mot ridebanen Foto: Henrik Jessen 
**Marmorbroen** er en buebro i København. Den ligger i forlengelsen av Ny Vestergade / Dantes Plads og fører denne veien over Frederiksholms Kanal inn til ridebanen på Christiansborg slott på Slotsholmen gjennom to paviljonger. 

Marmorbroen er tegnet av Nicolai Eigtved og oppført sammen med det første Christiansborg i perioden 1739–1745.Den er bekledd med sandstein med medaljongutsmykkinger av billedhuggeren Louis-Augustin le Clerc og er belagt med norsk marmor. Marmorbroen og ridebaneanlegget er det eneste bevarte etter brannen på Christiansborg i 1794.

Marmorbroen regnes som et av Eigtveds hovedverk.

Det var opprinnelig slottets hovedinngang og derfor skulle den gjøre inntrykk på slottets besøkende. Der den lander på Slotsholmen er den flankert av to paviljonger smykket med Christian VI- og Sophie Magdalenes speilmonogrammer samt skulpturarbeider som skal gi inngangspartiet en arkitektonisk helhet. Opprinnelig var det en stor gitterport montert mellom paviljongene, men ettersom den var fremstilt av jern rustet den med tiden. Den ble fjernet i 1830–årene.

I gamle offisielle dokumenter ble broen kalt *Den ny Bro*, *Hovedbroen* og *Slotsbroen*. Det uoffisielle navnet Marmorbroen dukket opp på et senere tidspunkt. 

Broen har vært renovert atskillige ganger. Den seneste omfattende restaureringen foregikk i perioden 1970–1995 under ledelse av arkitekt Erik Hansen.

Fredning
--------

Marmorbroen inngår som en del av fredningen av Christiansborg. Fredningen omfatter syv bygninger; selve slottet, ridebaneanleggets bygninger og marmorbroen med kaimuren mot syd, slottskirken og de tre lønngangene samt slottets og høyesteretts fasader mot Prins Jørgens Gård.

Referanser
----------

1. ↑  Eigtved hos Weilbach
2. ↑  «Erik Hansen og Marmorbroen - dialogliste». Nils Vest Film.
3. ↑  Fredningssag / Christiansborg, Christiansborg Slot 001 fra Kulturarvsstyrelsen (besøkt 26. juni 2014)

Kilder
------

* Marmorbroen hos Slots-og EjendomsstyrelsenWebCitation Slots-og Ejendomsstyrelsen
* Marmorbroen – Selskabet for Københavns historie

Portal: Danmark
**Lorents Wittrup** (født 8. august 1742 på Inderøy, død 26. juni 1811) var en norsk teolog med virke i både Trondhjem og ellers i Trøndelag. Han var også bibliotekar ved Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Lorents Wittrup var sønn av Lars Stabell og Anna Wittrup. Han ble tidlig foreldreløs og ble tatt hånd om morbroren, proprietær Peder Wittrup, og tok dennes og morens etternavn. I 1761 ble han student ved Trondhjems katedralskole og i 1767 tok han teologisk embedseksamen i København.

### Prest

Etter å ha vært huslærer på Sjælland i Danmark og personellkapellan på Inderøy. ble han den 19. mars 1772 residerende kapellan i Vår Frue kirke i Trondhjem. 

I 1773 tok han magistergraden i teologi og ble året etter sogneprest til Vår Frue menighet. I 1772 giftet han seg med Birgitte Lucie Bull (1742–1807).

Knudtzonsalen i Gunnerusbiblioteket  Foto: Nils Kr.Th. Eikeland/NTNU UB 
### Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, Gunnerusbiblioteket

Kort tid etter at han kom til Trondhjem ble han medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS) der han ble valgt til sekretær allerede i 1772. 

I 1773 ble han pålagt å ta seg av biblioteket, (Gunnerusbiblioteket). I 1781 fikk Vitenskapsselskapet i testamentarisk gave Gerhard Schønings store boksamling på 12 000 bind (inklusiv Benjamin Dass' store bibliotek) og biblioteket ble dermed et stort bibliotek. 

I 1784 fratrådte Wittrup som bibliotekar.   

### Prost

I 1792 ble han sogneprest til Stjørdal. Han flyttet dit og i 1793 ble han prost i Østre Innherreds prosti. Wittrup døde i 1811.

Kilder
------

*Det kongelige Norske Videnskabers Selskab. Skrifter 1993, nr. 1: Til opplysning, Universitetsbiblioteket i Trondheim 1768 – 1993.* DKNVS /Tapir forlag 1993 ISBN 82-519-1467-1, ISSN 0368-6310
**Bergen Domkantori** ble stiftet i 1971 av tidligere domkantor i Bergen, Magnar Mangersnes, som var dirigent og kunstnerisk leder fra starten og frem til koret la ned sin virksomhet i 2012. Koret var lenge et av Norges ledende kor og har vunnet stor anerkjennelse i Norge og utlandet. På repertoaret sto i første rekke kirkemusikalske verker i spekteret fra Palestrina til nyskrevet musikk, men også profan kormusikk, deriblant norske folketoner. Koret ga jevnlig a cappella-konserter og fremførte også større verker for kor, orkester og solister. 

Et satsingsområde for koret var å presentere sjeldent fremført kirkemusikk og det har stått for en lang rekke norske urfremførelser, blant annet av Sverre Bergh, Johan Kvandal, Ketil Hvoslef, Kjell Mørk Karlsen, Glenn Erik Haugland, Marcus Paus, Knut Nystedt og Magnar Åm. 

Koret har gitt ut over 20 egne plater og gjort tallrike opptak for fjernsyn og radio. Bergen Domkantori har hatt samarbeidsprosjekter med blant andre Bergen filharmoniske orkester, Festspillene i Bergen, Valendagene og Borealisfestivalen. Koret har vunnet en rekke priser i inn- og utland. 

Koret vant Spellemannprisen 1979 for albumet *Folketoner i glass og ramme* i klassen kor-plate, forøvrig den eneste gangen det ble delt ut pris i denne klassen. Kantoriet ble tildelt Griegprisen i 1985 for sin innspilling av Edvard Griegs siste verk, Fire Salmer, opus 74 og for hans sanger for mannskor, opus 30.

I tillegg til konsertturneer i Norge, har koret gjestet Sverige, Danmark, Island, England, Frankrike, Tyskland, Nederland, Italia, Spania og Slovenia. I oktober 2008 ga koret konserter i bl.a. Thomaskirken i Leipzig og Stadtkirche Wittenberg.

Utgivelser
----------

* *Bergen Domkantori synger tre motetter av Johann Sebastian Bach* (Kirkelig Kulturverksted, 1981)
* *Skandinavia* (Bergen Digital, 1987)
* *Underet* (Bergen Digital, 1989)
* *Julekvad* (Bergen Digital, 1992)
* *Bach/Schönberg/Valen* (Bergen Digital, 2005)
* *Frå ottesang til elveleik* (Bergen Digital, 2005)
* *Du måtte nesten rope det* (Bergen Digital, 2006)
* *Jubilate Deo* (Bergen Digital, 2007)
* *La livets kilde rinne* (Bergen Digital, 2007)
* *Bibelske bilder* (Bergen Digital, 2009)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon
 |
| Folkeavstemningen om Storbritannias EF-medlemskap |
| --- |
| *Do you think the United Kingdom should remain part of the European Community (the Common Market)?*(«Synes du at Storbritannia forbli medlem av Det europeiske fellesskap (Fellesmarkedet)?»)

| Valgresultat |
| --- |
| Svar | Stemmer | Prosent |
|  **Ja** | **17 378 581** | **67.23%** |
|  **Nei** | 8 470 073 | 32.77% |
| Gyldige stemmer | 25 848 654 | 100% |
| Ugyldige og blanke stemmer | 0 | 0% |
| **Totalt antall stemmer** | **25 848 654** | **100.00%** |
| Valgdeltakelse | 99.79% |
| Velgermasse | 25 903 194 |

| Valgresultat etter region |
| --- |
|  |
| ██ Ja██ Nei |

 |
| Folkeavstemning avholdt: 5. juni 1975 |

**Folkeavstemningen om Storbritannias medlemskap i EF 1975** var en folkeavstemning avholdt den 5. juni 1975 i Storbritannia for å måle støtten til landets fortsatte medlemskap i Det europeiske økonomiske fellesskap (EØF), ofte kjent som det felles marked på det tidspunkt hvor landet inntrådte i 1973 under den konservative Edward Heaths regjering. Labours manifest for oktobervalget i 1974 lovet at folk skulle beslutte «gjennom valgurnen» om kongeriket skulle forbli i EF. Velgerne uttrykte betydelig støtte til EF-medlemskap, med 67% for, til fordel for en valgdeltagelse på 65%. Dette var den første folkeavstemningen som ble avholdt i hele Storbritannia; tidligere hadde andre folkeavstemninger kun vært arrangert i Skottland, Wales, Nord-Irland, London og enkelte byer. Det forble den eneste britiske folkeavstemning inntil folkeavstemningen om ny valgordning i Storbritannia i 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Folkeavstemningen om Danmarks tilslutning til den felles europeiske patentdomstol** var en folkeavstemning i Danmark søndag den 25. mai 2014, om hvorvidt Danmark skulle tilslutte seg avtalen om den felles europeiske patentdomstol og en patentreform.

Ved avstemningen stemte 62,5 % av de fremmøtte ja til tilslutningen, mens 37,5 % stemte nei. Det var 55,85 % av de stemmeberettigede som valgte å stemme.

Folkeavstemningen falt sammen med europaparlamentsvalget 2014 i Danmark, som ble holdt samme dag.

Bakgrunn
--------

Folkeavstemningen var nødvendig idet Danmark avgir suverenitet i henhold til Grunnlovens paragraf 20, og at det ikke var et 5/6 flertall i Folketinget i favør av lovforslaget om avtalen. Folkeavstemningen var ikke en avstemning om den felles europeiske patentdomstol som sådan, da denne øyensynlig vil bli opprettet enten Danmark tilslutter seg avtalen om opprettelsen eller ikke.

Danmark ville tiltre patentdomstolavtalen medmindre et flertall stemte imot, og at dette flertallet utgjorde minst 30 prosent av alle stemmeberettigede.

På selve valgdagen var det 4.124.696 stemmeberettigede, hvorav 2.303.783 valgte å stemme, tilsvarende en stemmeprosent på 55,85. Blant de avgitte stemmene var 83.879 dog blanke eller ugyldige, hvorfor kun 2.219.904 stemmer reelt telte med. På disse var det på 1.386.881 satt kryss ved ja, mens 833.023 hadde kryss ved nei. Det var således et flertall på 62,5 % mot 37,5 % av de gyldige stemmene for tilslutning. Den ovennevnte 30 %-regelen ble således ikke relevant idet 1.237.491 av de avgitte stemmene skulle ha satt kryss ved nei, eller 55,7% .

Ifølge InfoMedia anvendte ja-siden 13 ganger så mye penger på annonsering i aviser som nei-siden .

Referanser
----------

1. ↑  «Ja-siden til patentdomstolen købte annoncer for flere millioner». *DR* **(dansk)**. 26. mai 2014. Besøkt 30. april 2018.
**Hans Olufssøn Koefoed** (født i 1560-årene, død 1601) var lensherre på Vardøhus 1597–1601. 

Han ble født på Bornholm, formodentlig som sønn av borgermester i Rønne Oluf Jenssøn Koefoed. I 1597 ble han av Christian IV forlent med *Vardøhus slott og Finnmarken*. I de fire år han satt om lensherre, både før under og etter kongens besøk i 1599, utfylte han sin stilling som lensherre til fulle. Olufssøn hadde fått i oppdrag av kongen å besøke alle fjordene i Finnmark herunder særlig de steder, hvor svenskene hadde gjort krav på skatt. Om vinteren skulle han besøke fjelldistriktene i det indre Finnmark for å orientere innbyggerne om at de ikke måtte betale skatt til svenskene. Likeledes skulle han dokumentere sjøsamenes manntall og skatteforholdene i Sør-Varanger og mot Kola.

Trolldom
--------

Olufssøn døde våren 1601 i Finnmark. Hans plutselige død fikk et rettslig etterspill, i det nordmannen Christien Skredder fra Vardø og samen Morten Olsen fra Varanger ble anklaget for å ha kastet trolldom over lensherren. De ble begge kjent skyldige i trolldom og dømt til bålet.

Hans Olufssøn Koefoed ble etterfulgt i embedet av Oluf Pedersen Maaneskiold.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk biografisk leksikon[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Aschehoug. 1949. s. 479–484.
3. ↑  *Vardøhus festning 650 år*. Generalinspektøren for Kystvernartilleriet. 1960. s. 42.
4. ↑  «De ti vanskeligste trolldomsprosessene i nord». *Arkivverket* **(norsk)**. 15. august 2019. Besøkt 14. juni 2020.
**Saldobalanse** eller **råbalanse** er en forenklet oversikt over regnskapet. Det er en opplisting av alle kontoene i regnskapet som det er bokført et beløp på og brukes for å få en rask og effektiv oversikt. Summen av alle posteringer vil vises akkumulert per konto. Bokføring følger prinsippet for dobbelt bokholderi. Dette betyr at hver transaksjon registreres på minst to steder (konti), med like store beløp til debet (+) og til kredit (-). Sum av et bilag, dvs. debet (+) og kredit (-), er alltid null i bokføring. Ettersom alle føringer skal gå i null må følgelig summen av saldobalansen gå i null. 

  

En forenklet saldobalanse vil kunne se omtrent slik ut:

Konto 1200 Maskiner  

Konto 1400 Varelager  

Konto 1500 Kundefordringer  

Konto 1900 Bank   

Konto 2000 Egenkapital  

Konto 2200 Banklån  

Konto 2700 Skyldig offentlige avgifter  

Konto 2900 Annen kortsiktig gjeld  

Konto 3000 Salg  

Konto 4000 Varekjøp  

Konto 5000 Lønn  

Konto 6000 Avskrivninger  

Konto 6100 Andre driftskostnader  

Konto 8000 Renteposter  

  

Ved å stille opp regnskapet på denne måten kan man få all regnskapsinformasjon i sammendradd form på få sider i motsetning til hovedboken som viser alle transaksjoner i detalj. En hovedbok kan være fra noen hundre sider til flere tusen.

Eksempel på bruk
----------------

Kjøp av vare kr 1 000 + kr 250 i merverdiavgift eller mva:

```
Konto 1900 Bank                – 1 250  

Konto 2700 Offentlig avgifter  +   250  

Konto 4000 Varekjøp            + 1 000  

---------------------------------------  

Kontroll for korrekt bokføring =     0
```

En saldobalanse har sine klare begrensninger. Det er f.eks. ikke lett å se resultatet til selskapet ut ifra en saldobalanse. Den enkleste måten er ofte å summere alle balansekontoer (mellom 1000 og 2999) og finne det på den måten. I eksempelet ovenfor blir dette kr -1 000, dvs dårligere resultat som følge av en kostnad på kr 1 000.

Se også
-------

* Balanse (økonomi)
* Saldo
* Kontoplan

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Den Særlige Klageret** er en dansk domstol som ble opprettet i 1939. Domstolen treffer avgjørelser i disiplinære saker vedrørende dommere og annet juridisk personale ansatt ved domstolene, herunder også ansatte på Færøyene og Grønland. 

Konkret behandler Den Særlige Klageret anmodninger om gjenåpning av straffesaker, klager over dommere, andre domstolsjurister og sakkyndige rettsmedlemmers oppførsel under utøvelsen av deres embedsvirksomhet, kjæremål vedrørende utelukkelse av en forsvarer i en straffesak samt saker om avskjedigelse av dommere, om avskjedigelse og uansøkt forflyttelse av andre domstolsjurister og om avsettelse av medlemmer av Domstolsstyrelsens styre.

Den Særlige Klageret er sammensatt av en høyesterettsdommer, en landsdommer, en byrettsdommer, en advokat og en jurist. Klageretten er lokalisert i København. 

Portal: Danmark

| * v
* d
* r
Danmarks domstoler |
| --- |
| Højesteret **·** Den Særlige Klageret **·** Vestre Landsret **·** Østre Landsret **·** Byrettene **·** Sø- og Handelsretten **·** Tinglysningsretten | Danmarks flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Marmaris slott
**Marmaris** er en by som ligger på en halvøy på sydvestkysten av Tyrkia, på høyde med de greske øyene Rhodos og Kos. Tidligere var Marmaris en liten landsby hvor befolkningen livnærte seg av fiske, men i dag har byen blitt en av de mest populære feriedestinasjonene i Tyrkia. 

Sju kilometer fra Marmaris ligger det en annen gammel fiskerlandsby, Içmeler. I dag har de to byene vokst sammen, og danner i fellesskap en spennende turistby. Det er en lang strandpromenade som binder de to byene sammen, og langs veien ser man foruten de mange hotellene og restaurantene også den fengslende naturen som kjennetegner Marmaris-området.

Kilder
------

* (no) Marmaris i Store norske leksikon

| * v
* d
* r
Muğlas distrikter |
| --- |
| Bodrum **·** Dalaman **·** Datça **·** Fethiye **·** Kavaklıdere **·** Köyceğiz **·** Marmaris **·** Menteşe **·** Milas **·** Ortaca **·** Ula **·** Seydikemer **·** Yatağan | Tyrkias flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
***Russisches etymologisches Wörterbuch*** (russisk: Этимологический словарь русского языка) er Max Vasmers hovedverk og en av de mest autoritative kildene innen slavisk etymologi. Det er en etymologisk ordbok med over 18 000 oppslagsord. Vasmer begynte å skrive den mens han var i New York i 1939, men mye av hans opprinnelige arbeid ble tapt i 1944 da boligen hans i Berlin ble bombet. Han skrev den ferdig i 1950, og boken ble trykket på tysk mellom 1950 og 1958. Oleg Trubatsjov begynte å oversette verket til russisk i 1959, og den russiske versjonen med med tillagte kommentarer kom ut i 1964 og ble trykket frem til 1973.

Referanser
----------

1. ↑  «Этимологический словарь Фасмера на Словороде (сайт Игоря Гаршина)». *www.slovorod.ru*. Besøkt 9. august 2022.
2. 1 2  «Этимологический словарь Макса Фасмера». *Gufo.me* **(russisk)**. Besøkt 9. august 2022.
3. 1 2 3 4 5  «Макс Фасмер (1886-1962). Очерк жизни и деятельности». *vasmer.narod.ru*. Besøkt 9. august 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Søk i ordboken

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | OCLC
 |
**Christina's World** er et maleri fra 1948, laget av den amerikanske kunstneren Andrew Wyeth. Maleriet er et av de mest kjente amerikanske malerier fra midten av det 20. århundre. Det gjengir en kvinne liggende på bakken på en treløs, brun-oransje eng, idet hun ser opp mot et grått hus i horisonten. En stall og forskjellige andre mindre bygninger er også tatt med på bildet. Denne temperaen er utført i en realistisk stil, er for tiden utstilt på Museum of Modern Art i New York som en del av deres permanente samling.

Bakgrunn
--------

Kvinnen på maleriet er Christina Olson (1893-1968), som led av polio, som lammet hennes underkropp. Wyeth fikk inspirasjon til maleriet ved at han gjennom vinduet så henne krype over en eng. Wyeth hadde feriebolig i området, og var på vennskapelig fot med Olson, og brukte henne og hennes yngre bror som emner til malerier fra 1940 til 1968. Selv om Olson var inspirasjonen bak, og emnet i bildet, var det ikke hun som sto modell under utarbeidelsen av bildet; det gjorde Wyeths hustru Betsy. Olson var 55 år på det tidspunkt da Wyeth skapte verket.

Huset avbildet er kjent som Olson House, og er beliggende i Cushing, Maine. Det er åpent for offentligheten som en del av Farnsworth Museum-komplekset, og er på National Register of Historic Places, og er blitt restaurert for å ligne dets utseende fra maleriet. I maleriet endret Wyeth huset fra låven, og endret formen på den omkringliggende bakken.

Referanser
----------

1. 1 2   *Christina's World* in the MoMA Online Collection
2. 1 2 3  Corliss, Richard (18. august 1986). «Andrew Wyeth's Stunning Secret». Time Magazine. Arkivert fra originalen 5. januar 2013. Besøkt 19. januar 2008.
3. ↑  «The Olson House». Farnsworth Museum. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 23. mai 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |