recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Svein Simonsen** (født 11. januar 1936 i Tromsø) er en norsk medisiner. Han er tidligere seksjonsoverlege ved Hjertemedisinsk avdeling ved Rikshospitalet.

Simonsen avla i 1960 medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Bergen. I 1978 tok han den medisinske doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Etter endt utdannelse arbeidet Simonsen fram til 1970 som lege ved ulike fylkeskommunale sykehus. Han begynte i 1970 ved Rikshospitalet i Oslo, der han begynte å spesialisere seg i hjertemedisin. I resten av sitt virke som lege har Simonsen viet seg til hjertesykdommer. Han har vært en ledende skikkelse innen hjertetransplantasjoner i Norge. Simonsen utførte, sammen med Tor Frøysaker, Odd Geiran og Harald Lindberg, i 1983 den første hjertetransplantasjonen i Norden.

I 2004 mottok Geiran Nasjonalforenings hjertepris, sammen lege og professor Odd Geiran. Simonsen ble i 2006 av kongen utnevnt til utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats innen kardiologi.

Referanser
----------

1. ↑   Nasjonalforeningen for folkehelsen, «Hjerteforskningsprisen», besøkt 12. mars 2023[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Nytt om navn. Ridder av 1. klasse», *Tidsskrift for Den norske lægeforening*, nr. 6, 2006.
3. ↑  Marit Skatvedt: «Svein Simonsen legen med det store hjertet»[*død lenke*], *Organet*, nr. 1, 2006, s. 4-5.
4. ↑  «Hjerteforskningsprisen». Nasjonalforeningen for folkehelse. Besøkt 12. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Marit Skatvedt: Svein Simonsen legen med det store hjertet[*død lenke*], *Organet*, nr. 1, 2006, s. 4-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
*Koya er også en by i Irak*
**Koyaer** er en folkegruppe i delstaten Andhra Pradesh i India, der den er bosatt ved breddene av elven Godavari. Folket kalles også **konda rajalu** av andre. Koyaene taler det dravidiske språket tui, men benytter telugu for kommunikasjon med utenforstående. Tradisjonelt har koyaene vært jordbrukere, som også har drevet jakt og sanking. Koyaene bekjenner seg til hinduismen. I 2001 ble koyaene folketalt til 568 019 i delstaten Andhra Pradesh. Koyafolket har status som anerkjent urfolk, *scheduled tribe*, i delstaten Andhra Pradesh. Grupper av dette folket er å finne i delstatene Madhya Pradesh, Orissa og Maharashtra. Beslektede grupper er koya dora, konda rajulu, racha koya.

Referanser
----------

1. ↑  K. S. Singh: *The scheduled tribes*, Dehli: Anthropological Survey of India, Oxford University Press, 1994, s.632–642.
2. ↑  *A- 11 State Primary Census Abstract for Individual Scheduled Tribe – 2001*, Census of India.
3. ↑  *Annexure – Ib. List of notified Scheduled Tribes* Arkivert 7. november 2013 hos Wayback Machine. Census of India.
**Magnus Tieffenbrucker (III.)** (1580–1631) blir regnet som den betydeligste lutt- og fiolinbygger i Venezia.

Magnus Tieffenbrucker kom fra den berømte instrumentbyggerfamilien Tieffenbrucker. Han hadde et verksted i Venezia og virket der hele livet. Bevarte luttinstrumenter etter ham oppbevares i *Musées lausannois* og *Germanisches Nationalmuseum* i Nürnberg. Mange renessanselutter fra Tieffenbruckers verksted ble på 1600-tallet bygd om til barokklutter og teorber.

Dagens instrumentbyggere bruker bevarte Tieffenbrucker-instrumenter som modell for bygging av moderne kopier.

Litteratur
----------

* Willibald Leo Frhr v. Lütgendorff: *Die Geigen und Lautenmacher vom Mittelalter bis zur Gegenwart.* 4. opplag, 1. bind. Frankfurter Verlags-Anstalt A.G. Frankfurt, 1922.
* Tieffenbrucker, Magno (III). «Tieffenbrucker, Magno». Europeana. Besøkt 20. november 2015.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 130612200, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  under Magno Tieffenbrucker

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
Nomer i oldtidens Egypt.
**Nomark** var en lokal hersker eller guvernør av et distrikt eller *nome* i oldtidens Egypt. Landet var inndelt i 42 *nomer* (gammelegyptisk: *sepat*). Nome er avledet fra gresk νομός *nomos* («distrikt»), og tittelen nomark er avledet fra den greske tittelen *nomarkes* (νομάρχης), herskeren av en nomos. Inndelingen av det egyptiske kongedømmet i nomer kan bli dokumentert tilbake det gamle rike, det vil si perioden ca. 2630–2151 f.Kr. og fortsatte selv opp til romersk tid.

Historie
--------

Nomarken ble utnevnt av farao og fungerte som faraos forlengede autoritet. Systemet fungerte så lenge kongemakten var sterk og sentralt styrt, men i knappe tider eller med svake konger, økte nomarkenes personlige makt. I den første mellomepoke i Egypt ble den stadig økende makten til nomarkene et problem for Egypts sentrale autoritet. Mot slutten av foregående epoke hadde nomarkene klart å presse seg til at deres posisjoner var blitt arvelige, og ikke utnevnt på personlig basis av farao. Av den grunn ble det viktig å holde fast på sine maktposisjoner og etter hvert som deres makt økte, med egne inntekter og egne soldater, ble de mer og mer uavhengige overfor farao. De opprettet egne storstilte graver i sine besittelser og opprettholdt egne hærer. Framveksten av disse mektige nomarkene førte uunngåelig til konflikter med naboprovinsene, ofte med omfattende rivalisering og krigføring.

Hieroglyfsymbolene for nomarken var:

(**Heri-tep aa sepat**, «den store lederen for nome»)

Ved begynnelsen av mellomriket gikk makten tilbake den sentrale autoriteten hos farao og under det tolvte dynasti under Senusret III ble det igjen innført at nomarken skulle utnevnes, ikke arves. Under det nye rike var nomarken helt underlagt farao og hans forvaltning.

Hellas
------

Tittelen nomark er også kommet i bruk i moderne Hellas som overhode for de greske prefekturer, som også er kalt for nomos (flertall νομοί, *nomoi*; νομαρχία, *nomarkia* er benyttet for å referere til området under nomarks sfære).

Referanser
----------

1. ↑   Grimal, Nicolas (1992): *A History of Ancient Egypt*, Blackwell Books, s. 142 & 400
2. ↑   Breasted, James Henry (1923): *A History of the Ancient Egyptians*, s. 117-118.
3. ↑   Jones, James Barry & Keating, Michael (1995): *The European Union and the regions*, ISBN 0-19-827999-X, s. 253

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Magnus Sandberg** (født 28. mars 1918 i Torpa i Nordre Land, død 4. oktober 2010) var en norsk sivilagronom, forfatter og bonde. Han var bosatt i Heggenes i Øystre Slidre.

Sandberg startet arbeidslivet som gjetergutt på Hognsætra i Nordre Land. Han utdannet seg siden som sivilagronom, og jobbet senere som herredsagronom, 4H-konsulent, redaktør for fagtidsskrifter, og ikke minst som landbruksfaglig medarbeider i NRK i 20 år. Magnus jobbet bl.a som programleder i *Landbrukskvarteret* på TV i 1962/63 og *Landbrukshalvtimen* i radio.

I 1998 ble Sandberg tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv for sitt arbeide for 4H, og sin skriving, redaktørjobb og sitt virke i NRK. I 2008 ble Magnus tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt engasjement med vern og vøling av gamle sæterhus som Liastølen på Beitostølen, og Grøndalsstølen med mere.

Bibliografi
-----------

* *Kornakset er de deilige fjær, som løfter dig atter, du ørn* 1986
* *Grønvold : Saga - mølla og bygda* 1996
* *Gjerder før og nå* 1997
* *Utmarka gror att* 1999
* *Fjærnsætring* 2010

**Annet**

* *Norges bygdemøllelag 50 år* 1972 (redaktør)
* *Verneverdige hus i Valdres* 2001 (redaktør)
* *Fjell'gøtt: natur, kultur og trivsel* 2005 (redaktør)

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Magnus Sandberg, (28.mars 1918 - 04.oktober 2010).», besøkt 26. desember 2021[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Magnus Sandberg og Kari Nordal (2010): *Boka om Land XVI :Fjærnsætring - en 400 år lang historie* ISBN 978-82-91525-22-8

Eksterne lenker
---------------

* Om Sandberg på Forfatternett

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Potensiell temperatur** er temperaturen en luftpakke ved trykket {\displaystyle P} ville hatt om den ble ført adiabatisk ned til lufttrykket {\displaystyle P\_{0}} ved havnivå. Symbolet for potensiell temperatur er \theta  og skrives ofte som

{\displaystyle \theta =T\left({\frac {p\_{o}}{p}}\right)^{\frac {R}{c\_{p}}}} ,
der {\displaystyle T} er temperaturen til luftpakken, {\displaystyle R} er gasskonstanten til luft og {\displaystyle c\_{p}} er den spesifikke varmekapasiteten ved konstant trykk. 

Potensiell temperatur er en mer dynamisk viktig størrelse enn den egentlige temperaturen. Under nesten alle forhold vil den potensielle temperaturen øke med høyden i atmosfæren i motsetning til lufttemperaturen som kan både øke og minke. 

Den potensielle temperaturen gjelder for alle kompressible væsker, men blir oftest brukt innen meteorologi og oseanografi.

Potensielle temperaturperturbasjoner
------------------------------------

Potensielle temperaturperturbasjoner i det atmosfæriske grenselaget defineres som forskjellen mellom den potensielle temperaturen i grenselaget og den potensielle temperaturen i den frie atmosfæren over grenselaget. Denne verdien kalles potensiell temperaturdefisit når man har en katabatisk strøm, fordi overflaten alltid vil være kaldere enn den frie atmosfæren og den potensielle temperaturperturbasjonen dermed negativ.

Matematisk
----------

Entalpiformen av termodynamikkens første lov kan skrives som: 

{\displaystyle dh=Tds+vdp},
der h er entalpiendringen, {\displaystyle T} temperaturen, {\displaystyle ds} entropiendringen, {\displaystyle v} spesifikt volum og {\displaystyle p} trykket.

For adiabatiske prosesser er entropiendringen lik null og den første loven redusert til 

{\displaystyle dh=vdp}.
For tilnærmet ideelle gasser som tørr luft i jordatmosfæren, kan tilstandsligningen {\displaystyle pv=RT} settes inn i den første loven, og vi kan da omarrangere og få: 

{\displaystyle {\frac {dp}{p}}={{\frac {c\_{p}}{R}}{\frac {dT}{T}}}},
der {\displaystyle dh=c\_{p}dT} ble brukt, og begge leddene ble delt på produktet {\displaystyle pv}

Ved å integrere får vi: 

{\displaystyle \left({\frac {p}{p\_{0}}}\right)^{R/c\_{p}}={\frac {T}{T\_{0}}}},
og ved å løse for {\displaystyle T\_{0}}, temperaturen luftpakken ville ha om mann flyttet den adiabatisk ned til trykknivå {\displaystyle p\_{0}} får vi:

{\displaystyle T\_{0}=T\left({\frac {p\_{0}}{p}}\right)^{R/c\_{p}}\equiv \theta }.

Litteratur
----------

* M K Yau and R.R. Rogers, *Short Course in Cloud Physics, Third Edition*, publisert av Butterworth-Heinemann, 1989, 304 sider. EAN 9780750632157 ISBN 0-7506-3215-1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Japans flagg Japan |
| Langrenn/skiskyting |
| Paralympics |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Skiskyting 7,5 km |
| Para-VM |
| Gull | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Skiskyting 15 km  |
| Sølv | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Skiskyting 7,5 km  |
| Sølv | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Skiskyting 12,5 km  |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn 10 km  |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn 15 km  |

**Kozo Kubo** (født 27. mai 1981) er en japansk funksjonshemmet idrettsutøver, som konkurrerer i skiskyting, langrenn og rullestolløp. Han konkurrerer i klassene T54 og LW11 for sittende utøvere, og har VM-gull i skiskyting fra 2013 som fremste internasjonale meritt. 

Han begynte med langrenn i 2009.

Karriere
--------

Kubo deltok i VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2009, der han kom på 14.-plass på 12,5 km skiskyting, og 5.-plass på 3 km jaktstart. I langrenn var han med på det japanske laget som kom på 4.-plass på 1x4 + 2x5 km stafett, åpen klasse, og individuelt kom han på 6.-plass på 15 km og 12.-plass på langrennssprinten. Året etter deltok han i Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, der han kom på 6.-plass på 12,5 km skiskyting og 9.-plass på 2,4 km jaktstart. I langrenn kom han på 7.-plass på 15 km og 21.-plass på sprinten, mens Japan kom på 5.-plass på 1x4 + 2x5 km stafett.

I VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 vant han 15 km skiskyting. Han fikk også 2.-plass på både 7,5 km og 12,5 km. I langrenn fikk han to bronsemedaljer; på 10 km og 15 km. Det japanske stafettlaget kom på 6.-plass på 4 x 2,5 km stafett. 

Han representerte Japan i Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji. Der fikk han bronse på 7,5 km skiskyting, og han kom på 6.-plass på både 12,5 km og 15 km. I langrenn fikk han 5.-plass på 10 km som beste resultat, og han kom på 14.-plass på 15 km. På stafetten kom Japan på 7.-plass.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC Arkivert 21. februar 2014 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
**Potchefstroom** (tidligere kalt *Vrijburg* eller *Vryburg*), er en by i provinsen Bokone Bophirima nord i Sør-Afrika, ved elven Mooi, en bielv til Vaal. Den har 124 352 innbyggere (2007).[] Kommunen har et areal på 2 573 km². Den viktigste næringsveien er husdyrhold av storfe for kjøttproduksjon. Byen er også et viktig akademisk senter, blant annet som det største studiestedet for North-West University. 

Byen ble grunnlagt 22. desember 1838 av Andries Hendrik Potgieter og var den første hovedstaden i Den sydafrikanske republikk (tilsvarende Transvaal). 

Første boerkrig startet 16. desember 1880, da boere avfyrte skudd mot den britiske garnisonen ved Potchefstroom, som forble under beleiring til krigen sluttet i mars året etter. 

Kommunestyret har ønsket å omdøpe Potchefstroom til *Tlokwe*, men mange innbyggere er imot forslaget.[]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Koy Sanjaq
**Koy Sanjaq** (kurdisk: کۆیە, **Koye**, arabisk: كوي سنجق‎, tyrkisk: *Köy Sancak* - også kjent som *Koya, Kuya, Koysinjak, Koy Sanjaq, Kou Senaq, Kou Senjaq*) er en by i guvernementet Arbil i Irakisk Kurdistan.

Byen har 44987 innbyggere, for det meste kurdere (beregning fra 2009). Koy kalles også *«kunstnerbyen»*, siden mange kjente kurdiske kunstnere er født her, blant annet forfatteren av den kurdiske hymne *Ey Reqîb*, Dildar.

En variant av det aramaiske språk, koy sanjaq surat, tales av omkring 1000 mennesker i byen og i den nærliggende landsbyen Armota. 
Disse er kaldeiske katolikker. 

I 2003 fikk byen universitet, Koyauniversitetet.

Referanser
----------

1. ↑  Moseley, Christopher (2007). *Encyclopedia of the world's endangered languages*. Routledge. Besøkt 11. september 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Koy Sanjaq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Magnus av Sachsen** (1042–1106) var hertug av Sachsen 1072–1106.

Han tilhørte slekta Billung, og var eldste sønn av hertug Ordulf av Sachsen og Ulvhild av Norge. Han etterfulgte faren som hertug i 1072. 

Siden Magnus hadde støttet Otto II av Bayerns opprør mot Henrik IV ble han tatt til fange i 1070, og satt fanget i tre år. Han ble på nytt tatt til fange av Henrik IV i 1075, og denne gangen ble han frigitt året etter. Etterhvert kom en forsoning i stand mellom Henrik IV og Magnus, og stod Magnus på Henriks side under kampene mot liutieserne. Huset Billungs herredømme over Sachsen endte i 1106 da Magnus døde uten å etterlate seg mannlige arvinger. 

I sin tid som hertug var Magnus i strid med erkebiskop Adalbert av Bremen. Før Magnus ble hertug drev han gjennom hans avsettelse i 1066 fordi erkebiskopen hadde utnyttet sin herskermakt til å berike kirken med krongods. Adalbert kom senere tilbake, og Magnus ble hans vasall.

Magnus var gift med Sophia av Ungarn (-1095), datter av kong Béla I av Ungarn, enke etter Ulrich I av Weimar, markgreve av Istria, og med henne hadde han barna:

* Wulfhilde (1072–1126), gift med Henrik IX av Bayern (-1126)
* Eilica (-1142), gift med grev Otto av Ballenstedt (-1123)

Magnus hadde mange etterkommere, bl.a. i fyrstehuset Oldenburg, og Oldenburgernes anerekke tilbake til sagatidens norske konger går gjennom Magnus og mora Ulvhild.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. mars 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p797.htm#i7964, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  (no) Ulvhild Olavsdatter i Norsk biografisk leksikon
4. ↑  Ganshof, F.L. (1969). *Hva er feudalismen?*. Oslo: Gyldendal. s. 150.
5. ↑  Hopp, Zinken (1957). *Hvem er hvem i kongerekken*. Bergen: John Grieg. s. 199.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ordulf av Sachsen** | **Hertug av Sachsen**(1072–1106) | Etterfølger:**Lotharius av Supplinburg** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
Eksponentialfunksjonen (i blått) og summen av de første *n*+1 leddene i Maclaurin-potensrekken (i rødt).
En **potensrekke** (i en variabel) er i matematikk en uendelig rekke på formen

{\displaystyle f(x)=\sum \_{n=0}^{\infty }a\_{n}\left(x-c\right)^{n}=a\_{0}+a\_{1}(x-c)^{1}+a\_{2}(x-c)^{2}+a\_{3}(x-c)^{3}+\cdots }
der *an* viser til koeffisienten til det *n*-te leddet, *c* er en konstant og *x* varierer rundt *c*. Denne rekken oppstår som regel som en Taylor-rekke av en kjent funksjon.

I mange situasjoner er *c* lik null, for eksempel når man ser på en Maclaurin-rekke. I noen tilfeller har potensrekken den enklere formen:

{\displaystyle f(x)=\sum \_{n=0}^{\infty }a\_{n}x^{n}=a\_{0}+a\_{1}x+a\_{2}x^{2}+a\_{3}x^{3}+\cdots .}
Disse potensrekkene blir studert i matematisk analyse, men også i kombinatorikk (under navnet genererende funksjoner) og i elektroteknikk (med navnet Z-transformasjon). Desimalnotasjonen for relle tall kan også regnes som et eksempel på en potensrekke, med heltallige koeffisienter, men med argumentet *x* fast på 1⁄10. I tallteori er begrepet p-adiske tal også nært knyttet til potensrekke. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
**Magnus Nilsson**, også kalt for **Magnus den sterke** (født 1106, død 1134) var en dansk kongssønn, sønn av kong Nils av Danmark, konge av Danmark 1104–1134, og Margret Fredskolla, eldste datter av Inge Stenkilsson den eldre av Sverige.

Margret hadde tidligere vært gift med den norske kongen Magnus Berrføtt. Sønnens navn kan være til minne om norskekongen som døde i et slag i Irland ettersom navnet ikke var vanlig i Danmark.

I 1129 ble Magnus gift med prinsesse Rikissa av Polen eller *Richia Sventoslava* (1106–1155), datter av Boleslav III av Polen og Salome av Berg. Sammen fikk de sønnen Knut, som var dansk medkonge 1146–1157 sammen Svein Grathe og Valdemar I den store. Deres andre sønn het Niels Magnussen.

Etter at Magnus døde giftet hun seg med storhertug Volodar av Minsk og med ham fikk hun i tillegg til to sønner, også datteren Sofia av Minsk som hennes halvbror Knut giftet bort til sin rival, den framtidige kong Valdemar I av Danmark. Hennes tredje ekteskap skjedde med enkekonge Sverker den eldre av Sverige, en tidligere vrival av hennes første ektemann. Kronikører har navngitt Sune Sik Sverkersson og Burislev Sverkersson som barn av dette ekteskapet.

Magnus krevde den svenske tronen da han fetter Inge II den yngre døde i 1125 ettersom han var den eldste barnebarn av kong Inge Stenkilsson den eldre. Gøtene valgte ham som konge, men sveaerne la ned veto ettersom vestgøtisk lov slo fast at det var svearne som hadde retten til å velge eller avsette en konge. Han er ikke nevnt i det vestgøtiske lovverket og rundt 1130 ble han forvist av Sverker den eldre.

Magnus den sterke sto for Danmarkshistoriens mest beryktede mord, en udåd som sendte Danmark ut i en borgerkrig, ved å myrde sin intetanende fetter Knud Lavard. I den påfølgende borgerkrigen ble han drept i slaget ved Fodevig i Skåne av tyske leiesoldater i 1134. Hans far kong Nils slapp unna, men ble drept av rasende borgere i Slesvig rett etter.

Hans sønn, Knut V kjempet om den danske tronen mot sin fetter, Svein Grathe. Hans legitime slekt døde ut med mordet på Knut V i 1157. Knuts illegitime sønn, Valdemar, erkebiskop av Bremen og biskop av Slesvig, døde i 1236.

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00029925, besøkt 8. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage, The Peerage person ID p10545.htm#i105445, besøkt 8. oktober 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Svenskt biografiskt lexikon, «Magnus Nilsson», Svensk biografisk leksikon-ID 10158[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p10545.htm#i105445, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ragnvald Knaphövde** | **Konge av Sverige**(1125–1130) | Etterfølger:**Sverker den eldre** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Svenskt biografiskt lexikon **·** Nationalencyklopedin **·** Geni
 |
**Narvik kommunale fotosamling** er ei samling av historiske fotografier fra Narvik og Ofoten. Fotosamlinga har over 150 000 bilder, gitt til Narvik kommune av fotografer og fotofirmaer i byen og kommunen. Den blir administrert av Ofoten Museum/Museum Nord.

Bildene er i ferd med å bli digitalisert og registrert. Noen av bildene er lagt ut på nettstedet www.fotosamlinga.no, som ble etablert høsten 2004. Nettstedet har blant annet som mål å skaffe informasjon om bildene i fotosamlinga. I tilknytning til fotosamlinga er det dannet en forening, Fotosamlingas Venner, for å bistå museet i arbeidet med å bestemme og å digitalisere samlinga.

Eksterne lenker
---------------

* fotosamlinga.no – Narvik kommunale fotosamling Arkivert 26. mai 2007 hos Wayback Machine.
* Museum Nord om Narvik kommunale fotosamling
* Ofoten Museum: Mer enn 150.000 bilder i Narvik kommunale fotosamling
* Ofoten Museum: Fotosamlinga.no har passert en halv million (april 2006)
* Fotosamlingas Venner Arkivert 26. mai 2007 hos Wayback Machine.
**Lucy Booth** (født 28. april 1868, død 18. juli 1953) var det åttende barnet til William Booth og Catherine Booth.

Da hun var 16 år dro hun og søsteren Emma Booth-Tucker til India for å tjenestegjøre i Frelsesarmeen der. Emma giftet seg med Fredric Booth-Tucker i 1888. Ekteparet Booth-Tucker flyttet snart tilbake til London på grunn av Emmas dårlige helse og Lucy fulgte med.

18. oktober 1894 giftet Lucy seg med oberst Emanuel Daniel Hellberg, en svensk frelsesarmeoffiser. De fikk fem barn sammen (Emma, Eva, Lucy, Daniel, Ebba Mary). De fikk så ordre tilbake til India der de ledet Frelsesarmeens arbeide. I India tok de navnene Ruhani og Raj-Sing. I 1896 dro de tilbake til Europa, da som ledere for Frelsesarmeen i Frankrike og Sveits.

I 1909 døde Emanuel, men Lucy fortsatte arbeidet. Hun blir senere kommandør for Danmark, så Norge (1919–1928) og tilslutt Sør-Amerika, før hun ble pensjonist i 1934.

Før hun døde fikk hun Grunnleggerens orden, den høyeste utmerkelse en offiser i Frelsesarmeen kan få.

Sanger av Lucy Booth-Hellberg
-----------------------------

* Ensom i hagen for meg du stred[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** Hymnary
 |
**Lucy Griffiths** (Aka Lucy Griffith) var en britisk karakterskuespiller hvis karriere varte fra tidlig på 1950-tallet og frem til begynnelsen av 1980-tallet. Hun ble født i 1919 i Birley, Hertfordshire i England.

Hun hadde roller både i film og på britsk TV. og er mest kjent for sine roller i en lang rekke kjente skrekkfilmer som f.eks. *Frankenstein* og *Monster from Hell* (sammen med skrekk-legenden Peter Cushing). Hun hadde også en rolle i *The Two Faces of Dr. Jekyll* der en av hovedrollene var besatt av Christopher Lee, samt flere andre små, ukrediterte roller i en rekke britiske produksjoner.

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0341713, besøkt 10. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lucy Griffiths på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Lucy Griffiths på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Griffiths på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Griffiths hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Lucy Griffiths hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Indias delstater i 1951
**Bombay** var en delstat i India fra landet fikk uavhengighet i 1947 og til den ble oppløst i 1960. Byen Bombay var hovedstad. Delstaten hadde ved folketellingen i 1951 en befolkning på 35 956 150.

I kolonitiden organiserte britene presidentskapet Bombay, som i 1937 ble omgjort til provinsen Bombay. I 1956 ble delstaten Bombay utvidet med marathitalende områder av Marathwada i den tidligere delstaten Hyderabad, en marathitalende del av Madhya Pradesh og de tidligere gujaratitalende delstatene Saurashtra og Kutch. Samtidig ble et kannadatalende område av Bombay avgitt til den nye delstaten Karnataka. 

Marathi og gujarati var de to store språkene i delstaten Bombay. Delstatens politikk var preget av mobilisering i de to gruppene, med store demonstrasjoner og voldelige protester. Som følge av mobiliseringen ble delstaten i 1960 delt i to etter grensene mellom de to språkgruppene. Dermed ble delstatene Gujarat og Maharashtra til.

Referanser
----------

1. ↑  R. A. Gopalaswami: *Census of India, 1951. Volume I. India. Part II – A – Demographic Tables* Arkivert 10. desember 2013 hos Wayback Machine. New Delhi. Government of India Press, 1955, s. 4.
2. ↑  Marshall Windmiller: «The Politics of States Reorganization in India: The Case of Bombay», *Far Eastern Survey*, bd. 25, nr. 9, 1956, s. 129-143.
«Den lange halen», et eksempel på potenslov som viser popularitet med et fåtall som står for den større delen av populariteten. Også kjent som 80/20-regelen.
**Potenslov** er en egenskap hos visse sannsynlighetsfordelinger som innebærer at frekvensen av en størrelses verdi er eksponensiell avtagende med verdien. Eksempelvis kan man vise at antallet byer av en viss størrelse avtar med størrelsen og at dette følger en potenslov. Ifølge potensloven gir en viss relativ forandring i størrelse alltid samme relative forandring i frekvens uavhengig av hvilken størrelse man går ut i fra. En halvering av størrelsen i en by gir ifølge potensloven alltid samme økning i prosent av antallet byer.

Potensloven forekommer i mange tilfeller i naturen, for eksempel i antallet jordskjelv og deres styrke, størrelser på organismer og så videre.

Eksempler på potenslovfordelinger
---------------------------------

* Paretoprinsippet (kontinuerlig)
* Zetafordelingen (diskret)
* Yule–Simonfordelingen (diskret)
* T-fordelingen
* Zipfs lov, og dens generalisering Zipf-Mandelbrot.
* Den lange halen
Port Nelson i 1917
Kart, Nelsons munning med Hayes River synlig nederst (1927)
**Port Nelson** ligger ved Hudsonbukta i Manitoba i Canada, rett ved munningen av elven Nelson. Stedet hadde sin største befolkning tidlig på 1900-tallet med rundt 1 000 personer, men er i dag en spøkelsesby. Den ligger umiddelbart rett sør for munningen av Hayes og bosettingen og handelsposten York Factory, som var hovedkvarteret for selskapet Hudson's Bay Companys nordlige avdeling fra 1821 til 1873.

Historie
--------

### Tidlig historie

Port Nelson fikk navn av Thomas Button som overvintret der i 1612. Den 15. august 1612 da kaptein Thomas Button lette etter en havn på vestkysten av Hudsonbukta hvor han kunne få reparert skader som båten hadde fått i en kraftig storm fant han munningen av en stor elv som han kalte Port Nelson, etter navnet til kapteinen på sitt skip. Kapteinen ble gravlagt der.

I mer enn hundre år hadde havnen i gjennomsnitt anløp av to til fire seilskuter, ofte ledsaget av krigsskip som årlig hadde seilt fra Europa og Nord-Amerika til Port Nelson, eller andre havner i Hudsonbukta og vendte tilbake med last via denne eneste tilgjengelige ruten via Hudsonstredet.

### 1900-tallet, velstand og forfall

Port Nelson i 1915
Tidlig på 1900-tallet så Canadas regjering nødvendigheten av en stor havn i Hudsonbukta for å kunne betjene båter som fraktet korn fra det sentrale Canada. I 1912 ble Port Nelson valgt framfor Churhill (ved munningen av Churchill-elva) til å bli endepunktet for Hudson Bay-jernbanen, byggearbeider som allerede var igangsatt fra The Pas i 1910.

Da Canada kom med i første verdenskrig ble det samtidig knapphet på materialer og arbeidskraft og langt mer merkbart fravær av politisk og finansiell støtte. Prosjektet fortsatte noen få år frem til 1918 da alt arbeide stanset opp og stedet ble forlatt. Hele prosjektet ble sterk kritisert av politikere og media (det ble kalt for en «kjempe tabbe»), og også prosjektets sjefingeniør fikk gjennomgå. Hudson Bay-jernbanen nådde aldri Port Nelson og sporene forlatt frem til 1927 da Churchill ble valgt som det nordlige endepunkt. Byggearbeidene ble gjenopptatt og ferdigstilt i 1929. Et skipsvrak ligger nå i havnen på 57°02′19″N 92°35′37″V.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Malaher, David (høsten 1984). «Port Nelson and the Hudson Bay Railway». *Manitoba History*. Manitoba Historical Society (8). Besøkt 20. august 2010.
2. 1 2  *Manitoba and the great Northwest: the field for investment; the home of the emigrant, being a full and complete history of the country*. The World Publishing Company/Google Books. 1882. s. 595–687.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Port Nelson, Manitoba – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Port Nelson, Northern Metropolis*


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Bombarder hovedkvarteret*** er navnet på en slagord brukt tidlig under kulturrevolusjonen i Folkerepublikken Kina. Uttrykket kommer fra en kort kommentar fra Mao Zedong den 5. august 1966. I fullstendig form lød setningen ***Bombarder hovedkvarterene – min første dazibao*** (炮打司令部——我的一张大字报); den ble sagt av Mao under den ellevte sesjon av det kinesiske kommunistparties åttende sentralkomite, og samme dag ble den offentliggjort i partiavisen Renmin Ribao, Det er alment antatt at denne *dazibao* (veggoppslag med stor skrift) var direkte trettet mot de ledende kommunistlederne Liu Shaoqi og Deng Xiaoping. Det var dem som var ansvarlige for den daglige ledelse av den kinesiske regjerings drift, og de hadde forsøkt å kjøle ned det tiltagende massehysteri som hadde begynt å ta form på en rekke universiteter i Beijing etter mai samme år.

Etter at Mao hadde kommet med sin uttalelse om å bomberdere hovedkvarterene, fulgte store uroligheter over hele Kina. Den fødte til at tusener av «klassefiender», deriblant Liu Shaoqi, mistet livet.

Her er en fullstendig engelsk oversettelse av de oppildnende ord som ble offentliggjort etter Maos utsagn:

*China's first Marxist-Leninist big-character poster and Commentator's article on it in People's Daily are indeed superbly written! Comrades, please read them again. But in the last fifty days or so some leading comrades from the central down to the local levels have acted in a diametrically opposite way. Adopting the reactionary stand of the bourgeoisie, they have enforced a bourgeois dictatorship and struck down the surging movement of the great cultural revolution of the proletariat. They have stood facts on their head and juggled black and white, encircled and suppressed revolutionaries, stifled opinions differing from their own, imposed a white terror, and felt very pleased with themselves. They have puffed up the arrogance of the bourgeoisie and deflated the morale of the proletariat. How poisonous! Viewed in connection with the Right deviation in 1962 and the wrong tendency of 1964 which was 'Left' in form but Right in essence, shouldn't this make one wide awake?*

| * v
* d
* r
Kulturrevolusjonen |
| --- |
| Viktige hendelser | 
* Den sosialistiske dannelsesbevegelse
* Lushankongressen
* Ut på landet-bevegelsen
* Wuhanhendelsen
* Lins kuppforsøk
* Kritiser Lin, kritiser Konfucius
* Tiananmenepisoden

 |
| Viktige personer | 
* Mao Zedong
* Liu Shaoqi
* Zhou Enlai
* Lin Biao
* Deng Xiaoping
* Firerbanden
	+ Jiang Qing
	+ Zhang Chunqiao
	+ Yao Wenyuan
	+ Wang Hongwen
* Peng Dehuai
* Wu Han
* Peng Zhen
* Chen Boda
* Wang Dongxing
* Xie Fuzhi
* Kang Sheng
* Mao Yuanxin

 |
| Dokumenter | 
* *Bombarder hovedkvarteret*
* *Maos lille røde*
* *Hai Rui avsettes fra embedet*

 |
| Konsepter | 
* De fire gamle
* Kampsesjon
* De to enhver
* Dazibao
* Demokratimuren
* Arr-litteratur

 |
| Grupper | 
* Rødegardistene
* Kulturrevolusjonsgruppen

 |
| Relaterte artikler | 
* Maoisme
* Det store spranget
* Klassekamp

 |
| 
* Kategori
* Portal:Historie

 |
**Tom Morris sr.**, også kjent som **Old Tom Morris**, (født 16. juni 1821, død 24. mai 1908) var en skotsk golfspiller og en av pionerene innen profesjonell golf. Han ble født i St. Andrews, kjent som «golfens hjemsted». Hans sønn, Tom Morris jr. eller «Young Tom Morris», var også en mestergolfer.

Morris var elev av Allan Robertson, som regnes som den første profesjonelle golfspilleren. Han arbeidet som greenkeeper, køllemaker og banearkitekt, i tillegg til å spille turneringsgolf. Han kom på annenplass i det første Open Championship i 1860, og vant mesterskapet året etter. Dette fulgte han opp med nye seire i 1862, 1864 og 1867. Han har fortsatt rekorden som The Opens eldste vinner (46 år gammel), og for største seiersmargin (13 slag i 1862).

Blant golfbanene som Morris var med å utforme er Muirfield, Prestwick og Carnoustie.

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, oppført som Tom Morris, Find a Grave 6867, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tom Morris sr. – Scottish Sports Hall of Fame Rediger på Wikidata

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Gazetteer for Scotland **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL
 |
**Port Augusta** er en by i delstaten Sør-Australia i Australia. Port Augusta ligger på østkysten av Eyrehalvøya, 322 km nord for delstatshovedstaden Adelaide. Innbyggertallet er 13 897 (2006).

Port Augusta har en naturlig havn og ble grunnlagt 24. mai 1852 av Alexander Elder og John Grainger. Havnen ble oppkalt etter Augusta Sophia, Lady Young, hustruen til Sør-Australias guvernør, Henry Edward Fox Young.

Kommunikasjon
-------------

Byen har jernbanestasjon med passasjertog både i retning nord-sør til Darwin/Adelaide (*The Ghan*) og øst-vest til Sydney/Perth (*Indian Pacific*). Operatør av passasjertogene er Great Southern Rail. Port Augusta er også den ene av endestasjonene på den smalsporede museumsjernbanen Pichi Richi Railway som går østover til Quorn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Port Augusta, South Australia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Bombardier Aerospace** er flydivisjonen til Bombardier som produserer fly med inntil 150 seter for passasjertrafikk hvor også selskapet de Havilland Canada, som produserer propellfly, inngår. Videre produseres det business-jetfly samt amfibiefly som brukes til brannslukking.

Bombardier (de Havilland Canada) produserer turboprop passasjerflyserien Bombardier Q Series (Dash-8) som bl.a. benyttes av Widerøe. 

Bombardier utvikler for tiden jetfly i den såkalte Bombardier CSeries (100 til 150 seter). Dette er en flytype som er ment å ta opp kampen mot Boeings 737-serie og A320-serien til Airbus.

Bombardier produserer også jetflymodellen CRJ Series for segmentet 60 til 100 seter. I 2017 hadde Bombardier en ordrebeholdning på over 1900 CRJ Series fly på verdensbasis i 2017, noe som ifølge bedriftens hjemmeside gjør CRJ Series-familien av regionale jetfly til det mest etterspurte regionale flyprogram i verden.

Liste over fly
--------------

### Nåværende business jetfly i produksjon

Bombardier Global lander på Montreal International Airport
* Learjet 40 XR
* Learjet 45 XR
* Learjet 70/75
* Bombardier Challenger 300
* Bombardier Challenger 600 series 605
* Bombardier Global Express XRS/5000/6000
* Bombardier Global 7000/8000, annonsert i 2010, planlagt introdusert 2018/2019.

### Tidligere business jetfly i produksjon

* Learjet 35
* Learjet 55
* Learjet 60 XR
* Learjet 85
* Bombardier Challenger 850

### Nåværende kommersielle jetfly i produksjon

Lufthansa Regional CRJ-200
Bombardier CSeries CS100 Flight Test Vehicle (FTV1) på Mirabel
* Bombardier CRJ700 series/900/1000 (70–100 passasjerer) (se Bombardier CRJ900).
* Bombardier CSeries (100–160 passasjerer), som har røtter i BRJ-X (Bombardier Regional Jet eXpansion) 80–110 seters jetliner-konsept.

### Tidligere kommersielle jetfly i produksjon

* Bombardier CRJ200/100 (50 passasjerer)

### Nåværende turboprop-fly i produksjon

* Bombardier Dash 8 Q400

### Tidligere turboprop-fly i produksjon

* CL-415
* Short 330
* Short 360

Referanser
----------

1. ↑  «Transport Canada registers first Global 7000». *Flight Global*. 5. september 2016.
2. ↑  «Bombardier inks $1.7 bn deal with SpiceJet for 50 jets». 29. september 2017. Besøkt 12. februar 2018 – via The Economic Times.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bombardier Aerospace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Brannmenn utenfor Katarina södra skola
**Katarina Södra skola** ligger nær Nytorget i Sofia församling på Södermalm i Stockholm.

Skolen ble oppført i 1888 etter tegninger av arkitekten A W Bergström, og var da et praktfullt verk over bestrebelsene for å forbedre forutsetningene for undervisning av barn på det barnerike Södermalm. I kjelleren fantes tidligere et badebasseng som ble tatt ut av bruk på 1970-tallet av økonomiske årsaker. Oljekrisen medførte for høye oppvarmingskostnader. Skolen er i dag en barne- og ungdomsskole med cirka 500 elever og 87 lærere.

Hendelser
---------

* 1. oktober 1888 – Skolen var klar for innflytting
* 2005 – Start for et omfattende ombygnings- og renoveringsarbeid av skolebygningen.
* 18. november 2005 – Brann i den den delen av skolen som var stengt på grunn av reparasjoner.

Kjente personer som har gått på skolen
--------------------------------------

* Greta Garbo
* Harry Kullman
* Nacka Skoglund
* Arne Domnérus
* Danny Saucedo (årskurs 1–3)

Se også
-------

* Nord for Folkungagatan finnes Katarina norra skola.

Eksterne lenker
---------------

* Katarina södra skola

Portal: Sverige
**Tom Okker** (født 22. februar 1944 i Amsterdam i Nederland) er en tidligere profesjonell tennisspiller.

Okker ble profesjonell i 1968 og han var ranket som verdens ti beste tennisspillere i årene 1968–74. I 1974 nådde han sin høyeste ranking som verdens tredje beste single-spillere.

Han vant totalt over hundre turneringer i løpet av sin tenniskarriere. Han vant aldri noen Grand Slam-turnering i single men han vant to double-titler. I single-finalen i US Open i 1968 tapte han knepent mot amatøren Arthur Ashe som vant med (14-12, 5-7, 6-3, 3-6, 6-3). Okker som var profesjonell fikk en sjekk på 14 000 US-dollar mens Ashe fikk $ 28,- for sine utlegg.

Tom Okker spilte også på det nederlandske Davis Cup-laget. I løpet av 1964–68, 1973, 1975, 1978–81 spilte han 35 Davis Cup-kamper hvorav han vant 15.

Grand Slam-titler
-----------------

* Frankrikes flagg **French Open:**
	+ double menn: 1973 (sammen med John Newcombe beseiret han Jimmy Connors/Ilie Nastase med 6-1, 3-6, 6-3, 5-7, 6-4 i finalen)
* USAs flagg **US Open:**
	+ double menn: 1976 (sammen med Marty Riessen beseiret han P. Krone/C. Letcher med 6-4, 6-4 i finalen)

Referanser
----------

1. ↑   RKDartists, RKD kunstner-ID 355600, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.), side(r) 701[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Tom Okker – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Tom Okker – ATP-touren Rediger på Wikidata

* (en) Tom Okker – ITF Tennis Rediger på Wikidata

* (en) Tom Okker – Davis-cupen Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** Munzinger (sport)
 |
Port Lockroy har blitt restaurert og omgjort til et museum.
**Port Lockroy** er en naturlig havn på Wiencke Island i Antarktis. Den ble oppdaget i 1903 av en fransk ekspedisjon under ledelse av Jean-Baptiste Charcot. Port Lockroy ble benyttet som havn for flytende hvalkokerier, og under andre verdenskrig etablerte Storbritannia en base her, *Base A* på den lille **Goudier Island**, i forbindelse med Operasjon Tabarin. Etter krigen fortsatte basen som en forskningsstasjon fram til 1962.

I 1996 ble Port Lockroy ryddet og restaurert og er nå et museum og postkontor, operert av United Kingdom Antarctic Heritage Trust. Den tidligere basen ble i 1995 oppført på listen over historiske steder og kulturminner i Antarktis og er beskyttet av bestemmelsene som er gitt i Antarktistraktaten. Port Lockroy anløpes av en rekke cruiseskip.

Port Lockroy er navngitt etter Edouard Lockroy, en fransk politiker som hjalp Charcot med å skaffe statlig støtte til den franske ekspedisjonen.

Port Lockroy i 2000

Referanser
----------

1. ↑  Lockroy, Port USGS Geographic Names Information System (GNIS)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Port Lockroy Station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Port Lockroy  UK Antarctic Heritage Trust
* Port Lockroy Station British Antarctic Survey

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** GeoNames
 |
**Bombeattentatene i Bagdad i 1950-51** er benevnelsen på en rekke bombeattentat mot jødiske mål i Bagdad som fant sted mellom april 1950 og juni 1951. Attentatene skal ha vært en medvirkende årsak til en massiv jødisk emigrasjon fra Irak til Israel i perioden 1950-52 (se Operasjon Esra og Nehemja). Emigrasjonen startet allerede i 1949, men skjøt fart først etter at bombeattentatene startet. Over 100 000 jøder forlot Irak i perioden 1950-52. Etter emigrasjonen var det kun 5 000 jøder igjen i Badgad (av ca 100 000 før emigrasjonsbølgen).

Det hersker usikkerhet om hvilke grupperinger som stod bak attentatene. Enkelte historikere har hevdet at det var arabiske ekstremister med antijødiske holdninger, mens andre hevder det ble iverksatt av sionister i den hensikt å skape fiendtlige holdninger til jøder i Irak og dermed skape en fortgang i den jødiske emigrasjonen fra Irak til Israel.

Referanser
----------

1. ↑  Shatz, Adam (2008-11-06), «Leaving Paradise», *London Review of Books* **30** (21),
2. ↑  *The Quagmire*, Emil Murad, p. 182-183
3. ↑  Eveland, Wilbur Crane (1980). *Ropes of Sand, America's Failure in the Middle East*. W W Norton & Co Inc. s. 48382. «In an attempt to portray the Iraqis as anti-American and to terrorize the Jews, the Zionists planted bombs in the U.S. Information Service library and in the synagogues. Soon leaflets began to appear urging Jews to flee to Israel. The Iraqi police later provided our embassy with evidence to show that the synagogue and library bombings, as well as the anti-Jewish and anti-American leaflet campaigns, had been the work of an underground Zionist organization, most of the world believed reports that Arab terrorism had motivated the flight of the Iraqi Jews whom the Zionists had "rescued" really just in order to increase Israel’s Jewish population.»
**Tom Myrvold** (født 4. juni 1970 i Trondheim) er en norsk offiser og politiker som representerer Høyre, og var fra 2015 til 2022 ordfører i Ørland kommune. Han har vært leder i Ørland Høyre 2010–2018 og medlem av kommunestyret i Ørland siden 2011.

Utdanning
---------

Myrvold har gjennomført befalsskolen, krigsskolen og Forsvarets stabsskole. Han har studert bedriftsøkonomi ved Høgskolen i Nord-Trøndelag, innehar en mastergrad i strategisk virksomhetsledelse ved Forsvarets høgskole, og har i tillegg diverse universitets- og høyskolefag.

Forsvaret
---------

Myrvold er oberstløytnant i Luftforsvaret, og har hatt forskjellige lederstillinger i Forsvaret i både inn- og utland. Han er veteran etter å ha deltatt i flere utenlandsoperasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  «Farmen-Finn blir ikke ordfører i Ørland». *NRK*. 15. september 2015. Besøkt 12. oktober 2015.
2. 1 2 3 4 5  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 12. oktober 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Katarina Kresal** (født 28. januar 1973 i Ljubljana) er en slovensk politiker. Hun var innenriksminister i regjeringen til Borut Pahor fra november 2008 til august 2011. Kresal tilhører det liberale partiet Liberalna demokracija Slovenije (LDS).

Kresal er utdannet jurist fra Universitetet i Ljubljana. Hun har arbeid i rettsvesenet og som forretningsadvokat.

I 2007 ble hun valgt til partileder i Liberalna demokracija Slovenije. Hun stilte deretter til valg og ble innvalgt i Slovenias nasjonalforsamling. Partiet gikk i regjeringssamarbeid og dannet en sentrum-venstreregjering under ledelse av sosialdemokraten Borut Pahor fra Socialni demokrati. Kresal ble innenriksminister. Hun gikk i august 2011 av som minister etter kontroverser om en korrupsjonssak som involverte en bekjent og der Kresal uttrykte uenighet med Slovenias korrupsjonsbekjempelseskommisjon i saken. Hun gikk i desember samme år av som partileder etter at LDS ikke kom inn i parlamentet.

Damebladet *Jana* kåret i 2010 Kresal til «årets kvinne» for 2009.

Referanser
----------

1. ↑   govorise.metropolitan.si[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Katarina Kresal» Arkivert 22. desember 2011 hos Wayback Machine. *balkans.com*, besøkt 5. juli 2012.
3. ↑  «Slovenian interior minister steps down over corruption allegations», *euinside*, 17. august 2011, besøkt 5. juli 2012.
4. ↑  «Minister Kresal Chosen Woman of the Year», *STA - Slovenska tiskovna agencija*, 12. januar 2010, besøkt 5. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Katarina Kresal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
En **nasal vokal** er en vokal som produseres ved at velum åpnes, slik at lufta passerer både gjennom nesa og munnen. Den andre typen vokal er den orale, det vil si den «vanlige» vokalen uten nasalisering. I begge tilfellene går luftstrømmen gjennom munnen, men når man produserer en nasal vokal, går den i tillegg gjennom nesa.

I de fleste språk farges en vokal som forekommer umiddelbart før eller etter en nasal konsonant slik at også vokalen i en viss grad blir nasal, selv om taleren selv vanligvis ikke er oppmerksom på dette. Dette gjelder blant annet i norsk, når en vokal før *n*, *m* eller *ng* får en nasal kvalitet som er tydelig i en fonetisk analyse. Det er imidlertid ikke noe fonemisk skille i norsk mellom orale og nasale vokaler.

I for eksempel portugisisk og fransk derimot, er nasale vokaler betydningsskillende. I de franske ordene *beau* /bo/ «vakker» og *bon* /bõ/ «god» er hovedforskjellen i uttalen hovedsakelig den at vokalen i det andre ordet er den nasale varianten av vokalen i det første ordet.

Ortografi
---------

I språk som skrives med det latinske alfabetet, kan en nasal vokal indikeres av en påfølgende nasal konsonant (*n* eller *m*), som ikke selv uttales, slik som tilfellet er i portugisisk og fransk. Andre måter er å bruke diakritiske tegn. I portugisisk bruker man tilde, tegnet ~, på *ã, õ*. I polsk og navajo brukes det en «krok» under bokstaven, kalt ogonek, som i *ą, ę*. I katalansk vises ikke alltid nasaliseringen i skrift; den grave aksenten eksempelvis i ordet *català* [katalã] (dvs. «katalansk») er bara et betoningstegn. I det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA) markeres nasale vokaler med en tilde over symbolet til den underliggende vokalen (som i det portugisiske skriftspråket).

Eksempelspråk
-------------

Språk som har fonemiske nasale vokaler, er blant annet:

* Albansk
* Bengali
* Bretonsk
* Bribri
* Choctaw
* Fransk
* Guaraní
* Gujarati
* Haitisk kreol
* Joruba
* Katalansk
* Mandarin
* Marathi
* Navajo
* Nepalsk
* Polsk (i de fleste dialekter)
* Portugisisk
* Punjabi
* Telugu
* Urdu
* Älvdalsk

Eksterne lenker
---------------

* Fonetikksimulator av hvordan lyder lages (multimedia)