Portrett av madame Georges Bizet, født Geneviève Halévy, av Jules-Élie Delaunay, i Musée d'Orsay (1878)
**Geneviève Halévy**, senere **Geneviève Bizet** og **Geneviève Straus** (født 26. februar 1849 i Paris, død 22. desember 1926 i samme by), var en fransk salonnière. Hun inspirerte Marcel Proust som modell for hans skikkelser *Duchesse de Guermantes* og *Odette de Crécy* i *À la recherche du temps perdu*.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Geneviève Halévy var datter til komponisten Jacques-Fromental Halévy og hans hustru Léonie g. Rodrigues-Henriques, begge jødiske. Hun mistet faren da hun var 13 år gammel og storesøsteren da hun var 15 år. Moren led i perioder av mental instabilitet.[]

I 1869 giftet hun seg med Georges Bizet, som hadde vært farens elev, og fødte i 1871 deres sønn Jacques, som ble skolekamerat med Marcel Proust. Bizet døde av et plutselig hjerteslag i 1875.

### *Salonnière*

Geneviève flyttet til onkelen Léon Halévy, og åpnet en *salon* for sin nevø Ludovic Halévy, der hun hjalp ham med å ta imot kremen av sidens paisiske kunstnermiljø. Denne salongen ble kjent som *Ludovics torsdager* (Les jeudis de Ludovic).

Etter noen få år åpnet hun sin egen *salon* der en distingvert skare, bestående av blant annet baron aog baronesse Alphonse de Rothschild, *comtesse* Potocka, *duchesse* de Richelieu, Comtesse de Chevigné, født de Sade (en annen modell for den litterære skikkelse *Duchesse de Guermantes)* kunne møte forfattere og intellektuelle som Guy de Maupassant, Henri Meilhac, Georges de Porto-Riche, Paul Bourget, Paul Hervieu, Joseph Reinach og hennes nevø Ludovic.

I 1886 giftet hun seg med advokaten Émile Straus, en bekjent av familien Rothschild, og hennes *salon* ble etterhvert stadig mer fasjonabel: Hun mottok der Robert de Montesquiou og hans niese Comtesse Greffulhe, malere og journalister. Mange av støttene av Alfred Dreyfus' sak møttes i Mme Straus' *salon*, blant dem Marcel Proust som var en av de første intellektuelle som undertegnet petisjonen i avisen *L'Aurore* under Dreyfussaken. Etter denne saken var over, mistet salongen en del av sin prominens.[]

Etter 1910 ble hun stadig mer deprimert, og isolerte seg fra samfunnslivet. Hennes sønn begikk selvmord i 1922, få år før Prousts død, og hun selv døde i 1926.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Babelio, oppført som Geneviève Halévy-Straus, Babelio forfatter-ID 201056[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6kw8q51, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   International Standard Name Identifier, ISNI 0000 0000 8363 4471, besøkt 14. august 2015[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   archives.paris.fr[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   fødselsattest, plassering 9. arrondissement, tidspunkt 10. juli 1872[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Andrée Jacob, *Il y a un siècle, quand les dames tenaient salon*, Paris, Ed. Arnaud Seydoux, 1991
* George Painter: *Marcel Proust: a biography*, London, Chatto & Windus, 1959

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CiNii
 |