recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johan Peter Balstad** (født 25. september 1924 i Koppang, død 18. juni 1985 i Oslo) var en norsk frontkjemper og offiser i Waffen-SS. Han var fra 1944 var tilknyttet SS-Pz.Gren.Rgt. 23 «Norge», et av regimentene i 11. SS Pansergrenaderdivisjon «Nordland‎».

Han ble utdannet ved SS-Junkerschule i Bad Tölz (11. Kriegsjunkerlehrgang 6. september 1943 – 11. mars 1944) og var troppsfører i 7./SS-Pz.Gren.Rgt 23 «Norge». Han deltok på tysk side under kampene ved Tannenbergstellung i juli og august 1944 ved Narva og ble tildelt Jernkorset av 1. klasse og Panserødeleggelsesmerket da han personlig ødela to sovjetiske T-34 i nærkamp med Panzerfaust. Senere ved Baldone i september 1944 tok han sin tredje T-34 og er således den nordmann som ødela flest russiske stridsvogner i nærkamp under den 2. verdenskrig. For dette fikk han tilnavnet «Panserknekkeren». Han fikk rang som Untersturmführer den 21. juni 1944. Den 6. oktober samme år, ved Saa-Rini, ble han ble alvorlig såret, da som kompanisjef for 6./Norge.

I landssvikoppgjøret etter krigen ble han dømt til to og et halvt års tvangsarbeid.

Utmerkelser
-----------

* Jernkorset I. og II. klasse ved tjeneste i regiment «Norge» / 7. kp.
* Panserødeleggelsesmerket (sølv) ved tjeneste i regiment «Norge»
* Såretmerket i sølv ved tjeneste i regiment «Norge».

Kilder
------

* Frontkjemper.info[*død lenke*]

Referanser
----------

1. 1 2  «WWW.WAFFEN-SS.NO "Norwegians in Waffen-SS with Iron Cross 1st classl"». *www.waffen-ss.no*. Besøkt 12. mai 2021.

Portal: Andre verdenskrig
**Representantforslag** (frem til 1. oktober 2006: **Privat forslag**, ofte omtalt som **Dokument 8-forslag**) betegner stortingsrepresentantenes rett til å fremme private saker i Stortinget. Forslagene kan fremmes av en representant alene eller sammen med flere.

Representantforslagene fremmes for Stortinget på lik linje med proposisjoner og meldinger fra regjeringen, og behandles i stortingskomiteen som har fagansvar for saken. Etter innstilling fra komiteen behandles forslaget i plenum i Stortinget. Komiteen kan foreslå at representantforslaget bifalles, eller at det oversendes til regjeringen for utredning og uttalelse, eller at det avvises. I tilknytning til representantforslag er det regjeringens plikt å rapportere framdrift og behandling av representantforslag som er vedtatt av Stortinget.

Ordningen med representantforslag var i utgangspunktet en mulighet for odelstingsrepresentantene til å fremme private forslag for Odelstinget, men ble fra 1977 utvidet til også å gjelde generelle private forslag fremmet for Stortinget. 
Stortingsrepresentantenes adgang til å fremme private forslag er regulert i Stortingets forretningsorden §§ 28, 29, 31 og 50.

Representantforslagene publiseres i en dokumentserie kalt *Dokument nr. 8*, derav kallenavnet *Dokument 8-forslag*.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Stortingets side om representantforslag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Johan Rasmus Dedekam Jørgensen** (født 16. juni 1842, død 2. november 1894) var en norsk forretningsmann, lokalpolitiker og bankmann fra Tvedestrand. Han var gift med Hanna Schrøder (1849-1936).

Unge år
-------

Johan Rasmus Dedekam Jørgensen ble født 16. juni 1842 på Fiane ved Tvedestrand. Han var sønn av Knud Jørgensen (1810-1853) og Anne Elene Dedekam (1816-1902). Faren var overlærer ved Lærerseminaret på Holt, men i 1849 ble han ansatt som sogneprest i Hå på Jæren. Familien flyttet dit, men oppholdet ble kortvarig. Faren døde allerede i 1853 og i 1854 begynte Johan på Kristiansand katedralskole.

Forretningsmann
---------------

Etter endt skolegang flyttet han til Tvedestrand hvor han bodde hos sin onkel Even Jørgensen. Han var kjøpmann og skipsreder. Johan Rasmus gikk i onkelens fotspor og startet både klesforretning samt investerte i rederidrift og annen virksomhet. Deriblant Jørgensen & Jordkjend skibsrederi og assuranse, rederiet M.H. Smith og trelastfirmaet Jørgensen & Smith.

Bankmann og lokalpolitiker
--------------------------

Johan Rasmus Dedekam Jørgensen var en periode direktør for Tvedestrand Sparebank og satt i flere år også i Tvedestrand bystyre.

Referanser
----------

1. ↑   Slekt og Datas Gravminnebase, www.slektogdata.no, besøkt 24. august 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Aftenposten, urn.nb.no, utgitt 6. november 1894[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Holt*. Dreyers Grafiske Anstalt. 1940. s. 621.
4. ↑  Hjemme fra skolen i 1857, *Avtrykk.no*, 17.01.2018
5. ↑  *Elevprotokoll for Kristiansands Katedralskole 1756-1860*. (Høgfeldt). 1952. s. 151.
6. ↑  .Folketelling 1865 for 0902B Holt prestegjeld, Tvedestrand ladested
7. ↑  *Holt*. Dreyers Grafiske Anstalt. 1940. s. 622.
8. ↑  *Holt*. Dreyers Grafiske Anstalt. 1940. s. 622.
***Agnorimus masumotoi*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende
--------

En middelsstor, langbeint, brokete farget gullbasser. Grunnfargen er mørkt grønnlig eller svart, med hvite, grønne eller rødbrune tegninger. Hodet er forholdsvis stort og tydelig avsatt fra pronotum, "snuten" er dypt innskåret foran. Fasettøynene er nokså store, runde og utstående. Pronotum er nærmest trapesformet, med rette sidekanter, disse er mer eller mindre gule. Dekkvingene har tallrike, mer eller mindre runde, lysgule flekker, gjerne også en brunrød lengdestripe.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Vietnam.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
					- Stammen Trichiini Fleming, 1821
						* Slekten *Agnorimus* Miyake *et al*. 1991
							+ ***Agnorimus masumotoi*** Fujioka, 2011

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agnorimus masumotoi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Agnorimus masumotoi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Drager
En **drage** eller **drake** er et lett, menneskeskapt objekt som er laget for å fly i vinden. Det nødvendige løftet som får dragen til å fly, skapes når dragen tvinger av en del av luftstrømmen nedover. I tillegg til løftet, skaper denne avbøyningen en vannrett kraft langs vindretningen. Denne kraften blir motvirket av spenningen i en eller flere liner som holdes av personen nede på bakken som flyr dragen. Drager som holdes med mer enn én line, kan styres ved at man trekker i de forskjellige linene med forskjellig styrke.

I tillegg til drager som hovedsakelig er designet for å løfte seg selv, finnes det drager som er designet for å skape et betydelig tilleggsløft, og som kan trekke operatøren etter seg på ski eller lignende (Kiteboarding).

Se også
-------

* Kiteboarding

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kites – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Kite – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Frekvensselektiv tidsvarierande fading skaper et skymønster på et spektrogram. Tiden er den horisontale aksen, frekvensen den vertikale aksen og signaltyrken som intensiteten i gråskalaen.
**Fading** er en variasjon i radiosignal. I radioteknisk sammenheng betyr fading variasjon i signalstyrke og signalforvrenging. Fading oppstår når det motsatte signalet er sammensatt av to eller flere bølger som har fulgt forskjellige veier fra sender til mottakar. Den mest kjente formen for fading er bølger som har spredt seg langs jordoverflaten og bølger som er blitt reflektert fra ionosfæren.

Fading skjer oftest for fjerntliggende stasjoner på mellom- og kortbølge, mens lokale stasjoner på langbølge og FM-radio sjelden blir forstyrret. En prøver å unngå fading ved å benytte automatisk volumkontroll i mottakarene, og ved å benytte flere frekvenser og antenner samtidig, slik at en kan velge det signalet som til en hver tid har best kvalitet, såkalt diversity-teknikk.

Kilder
------

* Store norske leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Fader Jakob** (på fransk: **Frère Jacques**) er en barnesang, som er kjent på mange språk. Sangen er mest sannsynlig fra Frankrike. Den franske musikkolog Sylvie Bouissou hevder at sangen stammer fra 1700-tallskomponisten Jean-Philippe Rameau.

Melodien dukket opp i 1811 på trykk i bladet *La Clé du Caveau à l'usage de tous les Chansonniers français*. Det første kjente opptrykk av melodi og tekst sammen var i *Recueil de Rondes avec jeu et de Petites Chansons* fra 1860. Ingen andre land enn Frankrike kan spore tilbake melodi eller tekst så tidlig som 1811 og 1860. Sangen handler om en katolsk klosterbror som har vanskeligheter med å komme seg opp og til kapellet for morgenens første tidebønn, *matutin*.

\relative c' { \key d \major
             d4 e4 fis4 d4 | d4 e4 fis4 d4 |fis4 g4 a2 |fis4 g4 a2
             a8. b16 a8 g8 fis4 d4 | a'8. b16 a8 g8 fis4 d4 | d4 a4 d2 | d4 a4 d2 \bar "|."
}
\addlyrics {
       Frè -- re Jac -- ques, | Frè -- re Jac -- ques, | dor -- mez -- vous? | Dor -- mez -- vous?
       Son -- nez les ma -- ti -- nes, | Son -- nez les ma -- ti -- nes, | ding ding dong, | ding ding dong!
}
Lydavspilling støttes ikke av netteleseren din. Du kan laste ned lydfila.
Sangens norske tekst er slik:

*Fader Jakob, Fader Jakob*
*sover du, sover du?*
*Hører du ei klokken, hører du ei klokken:*
*Ding – dang – dong – Ding – dang – dong*
Den synges gjerne som kanon.

Referanser
----------

1. ↑  «"Frère Jacques" a été composé par Jean Philippe Rameau !». France Musique. 7. oktober 2014. Besøkt 24. april 2017.
2. ↑  Emmanuelle GIULIANI, le (6. oktober 2014). «Jean-Philippe Rameau est l'auteur de Frères Jacques». La Croix. Besøkt 24. april 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Tormod Vågen** (født 12. september 1903 i Uskedal, død 3. april 1970) var generalsekretær for Norsk Luthersk Misjonssamband (NLM) fra 1936 frem til 1970. 

Slekten Vågen stammet fra, kom fra Onarheim og Myklebust. Han tok misjonsskolen og cand.theol.-utdannelse og ble forkynner i NLM og lærer på Fjellhaug ved Oslo fra 1931. I 1932 giftet han seg med Arna Vågen. Vågen var generalsekretær i NLM 1936-1970, og ble betraktet som en dyktig misjonsstrateg og leder. Han var med i mange styrer og råd, også utenfor NLM. Forfatter av mange bøker, bl.a. *I livsens vår*, *I kongens nærhet* (andaktsbok), *Når øst og vest møtest*, *Sol på skyggesiden*, *I Hans fotspor*, *Slaget om Asia*, *Sol og solflekker i sollandet*. Han var medlem av den hemmelige kirkeledelse under krigen, og utsending til internasjonale misjonsmøter. 

I Tormod Vågens periode ble misjonsorganisasjonens navn endret til Norsk Luthersk Misjonssamband.

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Tormod\_Vågen[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografiartikkel i *Norsk biografisk leksikon*


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ludvig Hope** | **Norsk Luthersk Misjonssambands generalsekretær**(1936–1970) | Etterfølger:**Birger Breivik** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Eirik Engan** (født 4. juni 1979) er en norsk musiker og trommeslager. Han er best kjent som trommeslager i det norske bandet Grannes som ble dannet i 2005. Han og vokalisten Ronny Grannes begynte å spille i bandet Sex Gale Menn. Engan kom i det bandet etter at Eskil Brøndbo trakk seg. Engan har også samarbeidet med flere norske artister siden han startet som musiker. 
Han har bla spilt med Askil Holm, Thomas Brøndbo, Bjarne Brøndbo, Wenche Myhre, Tommy Steine, Børge Rømma, Prundence, Terje Tysland, Petter Øien, Dag Ingebrigtsen, Torstein Flakne, Mona Grudt, Petter Wavold, Becca, Erik Wenneberg Jacobsen, Skei og Pt, Chand Torsvik, DDE og mange flere. Medvirker på utallige studio utgivelser og har erfaring med undervisning i kulturskole. Er også arrangør av store og små events både lokalt og nasjonalt.

Diskografi
----------

### Grannes/7800

* *Ingen vei tilbake* (2006)
* *Søttiåttenullnull* (2013)
* *Eksplosiv kjemi* (2015)

Singler
* *Ingen vei tilbake* (2006)
* *Himmel'n te dæ* (2006)
* *5 minutt på TV* (2008)
* *Æ e den æ e* (2010)
* *Dæ og mæ* (2010)
* *Travel* (2013)
* *Full storm* (2015)
* *Riv i hjertet* (2016)
* *Det får gå som det går* (2017)
* *Meir og meir* (2018)

### Andre deltagelser

* Quintrophenia/Attack: *Sounds From the Woods* (1997)
* Tugboat/Attack: *From the Vault EP* (1998)
* Thomas Brøndbo: *Vi trøng kvarainn* (2012)
* Rebella Hex: *Kongsdatteren* (2016)
**Tullgarns slott** er et kongelig slott i Hölö sogn, sør for Södertälje i Södertälje kommune i Stockholms län i Sverige.

Bakgrunn
--------

Tullgarns slott i Södertälje i Sverige
Det opprinnelige slottet ble bygd av Karl Sture på slutten av 1500-tallet. På midten av 1600-tallet bestod det av en større hovedbygning i tre etasjer med to runde og et firkantet tårn. Hovedbygningen hadde to fløyer. Disse ble senere bygd sammen med enda en bygning, noe som førte til at det ble en borggård i midten.

Slottets første kjente eier var Tord Köriksson Bonde og hans sønn, ridderen Knut Bonde. Han ga det i morgengave til sin hustru Margreta Karlsdotter.

Det nåværende slottet fikk sitt utseende under en omfattende restaurering so skjedde mellom 1719 og 1727 på oppdrag fra greve Magnus Julius De la Gardie. Arkitekt var Joseph Gabriel Destain. Det består av en 43 meter lang og 15 meter bred hovedbygning. Det er to åtte meter brede fløyer som danner en åpen borggård mot vannet. Det er preget av sin nyklassistiske innredning. Den ble til sent på 1700-tallet, da Gustav IIIs yngste bror Fredrik Adolf disponerte slottet. Kong Gustaf V og dronning Victoria brukt Tullgarn som sommerslott. Tullgarn er også i dag et av de ti kongelige slott.

Slottet er åpent for allmennheten og trafikkeres daglig av busser mellom Södertälje og Trosa. Det er flere serveringssteder og butikker på stedet og i desember arrangeres det julebord.

Fra 1996 har slottets forvalter, Statens fastighetsverk, drevet et biologisk renseanlegg i parken. Ifølge etatens egne opplysninger kan dammen kontinuerlig rense avløpsvannet fra 150 personer pr. dag.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*For metrostasjonen med samme navn: Grands Boulevards (Paris Metro)*
**Les Grands Boulevards** er navnet på de 11 brede gatene i Paris som strekker seg i en bue fra Madeleine-kirken i vest til Bastille-plassen i øst. Gatene heter fra vest mot øst:

* Boulevard de la Madeleine
* Boulevard des Capucines
* Boulevard des Italiens
* Boulevard Montmartre
* Boulevard Poisonnière
* Boulevard de Bonne Nouvelle
* Boulevard St. Denis
* Boulevard St. Martin
* Boulevard du Temple
* Boulevard des Filles du Cre
* Boulevard Beaumarchais

Boulevardene ble anlagt under Ludvig XIV på de forelda festningsverkene fra Karl Vs tid. Navnet «boulevard» kommer fra nederlandsk *bulwerk*, som var betegnelsen på den flate delen av et festningsverk.

I løpet av 1700-tallet ble de vestlige bulevardene et paradestrøk for overklassen til hest eller i vogn, mens de østlige bulevardene tiltrakk seg alle slags folkelige forlystelser – gateteater, jøglere, billige kafeer og serveringssteder – og fikk etter hvert et rykte som *boulevard du crime*. Mye av dette forsvant med Haussmanns nyregulering av strøket, da bl.a. Place de la République ble anlagt.

På 1800-tallet ble bulevardene brulagt og fikk Paris' første hestesporvogn. Menneskene som befolka de vestlige bulevardene - *les boulevardiers* - ble trendsettere i påkledning, etikette og konversasjon. Fortsatt kan en merke noe av gammel storhet rundt Madeleine-kirken og operaen, men ellers er gatebildet overtatt av kjedeforretninger og glorete reklameskilt.

Grands Boulevards er også navnet på en metrostasjon i Paris, på linje 8 og linje 9.
**Eirik Bjodaskalle** var ifølge sagaen en stormann på Jæren. Han bodde ifølge sagaen på *Oprekstad*, som muligens kan være identisk med gården Obrestad i Hå i det 10. århundre, og han levde i hvert fall i år 963. Eiriks far var Viking-Kåre. Han var morfaren til kong Olav Tryggvason. To barn er omtalt i sagalitteraturen:

* Astrid Eiriksdatter, mor til Olav Tryggvason.
* Sigurd Eiriksson, stormann som var i kong Vladimir Is tjeneste i Gardarike.

Da Astrids mann Tryggve Olavsson ble drept rundt 963, flyktet hun med sin lille sønn Olav til sin far. Dronning Gunhild og Gunhildssønnene fulgte etter henne til Oprekstad, men Eirik klarte å få datteren og barnebarnet i sikkerhet. Astrid og Olav flyktet til Sverige og oppholdt seg der i flere år. På veien videre til Astrids bror i det nåværende Russland ble skipet deres på vei over Østersjøen bordet av sjørøvere, og både Astrid og den vesle sønnen ble solgt som treller.

Referanser
----------

1. ↑   Olav Tryggvasons saga, kap. 6

Kilder
------

* Snorre (1980). *Snorres Kongesagaer* **(norsk)** (Holtsmark og Seips oversettelse utg.). Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 82-05-02942-3. , Olav tryggvasons saga og Olav den helliges saga, avsnitt 69.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Avstanden mellom to punkter {\displaystyle A=(a\_{1},a\_{2})} og {\displaystyle B=(b\_{1},b\_{2})} i et plan er gitt ved {\displaystyle {\sqrt {(a\_{1}-b\_{1})^{2}+(a\_{2}-b\_{2})^{2}}}} innen euklidsk geometri
I grafteori er avstanden mellom to noder definert som lengde av korteste sti imellom dem; f.eks. vil avstanden mellom A og C være 1, og avstanden mellom A og D 3, i denne grafen.
**Avstand** eller **distanse** er den numeriske beskrivelsen av hvor langt to punkter er fra hverandre på et gitt tidspunkt. I fysikk eller dagligtale, refereres det til den fysiske distansen, ved et gitt tidspunkt, eller et estimat for en distanse. Innen matematikk defineres avstand presist ved forholdet mellom to punkter i en mengde; en funksjon som definerer et slikt forhold kalles for en metrikk, og danner sammen med mengden det er definert over et metrisk rom. 

Innen euklidsk geometri er avstanden vanligvis definert ved en 2-norm, som tilsvarer den fysiske avstanden i planet og rommet. For to dimensjoner definerers da avstanden (ofte kalt **normalavstanden** eller 2-norm avstanden) mellom to punkter {\displaystyle x=(x\_{1},x\_{2})} og {\displaystyle y=(y\_{1},y\_{2})} til å være

{\displaystyle d(x,y)=|x-y|={\sqrt {(x\_{1}-y\_{1})^{2}+(x\_{2}-y\_{2})^{2}}}}
og i tre dimensjoner defineres avstanden mellom to punkter {\displaystyle x=(x\_{1},x\_{2},x\_{3})} og {\displaystyle y=(y\_{1},y\_{2},y\_{3})}

{\displaystyle d(x,y)=|x-y|={\sqrt {(x\_{1}-y\_{1})^{2}+(x\_{2}-y\_{2})^{2}+(x\_{3}-y\_{3})^{2}}}}
.

Innen grafteori defineres avstanden mellom to noder som lengden av korteste sti (gitt ved antall kanter) imellom de to nodene.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eric W. Weisstein, *Distance* i MathWorld.
* (en) Barile, Margherita, *Graph Distance* i MathWorld.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Reidar Engevik** (født 18. august 1925, død 17. april 1997) var en norsk ingeniør, industrigründer, motstandsmann og politiker (KrF).

Han var utdannet maskiningeniør med tilleggsutdanning i atomfysikk ved utenlandske universitet. Fra 1958 var han ansatt som konstruksjonssjef ved atomreaktoren på Kjeller (i dag: Institutt for energiteknikk).

Han flyttet til Solund i 1967 og bygget Solund Skips Service AS (Stad Trading) i Sponevik i 1976. Skipsverftet drev med vedlikehold og reparasjon og var den største arbeidsplassen i Solund. Da verkstedet gikk konkurs første gang i 1979, trakk Engevik seg ut.

Engevik var medlem av kommunestyre og formannskap i mange år. Han var ordfører i Solund for Kristelig Folkeparti fra 1981 til 1987. Medlem av Sogn og Fjordane Fylkesting 1987-1991. Han var også styreleder for sentralsykehuset i Førde.

Som motstandsmann under 2. verdenskrig tjenestegjorde Engevik som kurèr mellom Bergen og Solund, og deltok i farlige våpentransporter inn Sognefjorden til Milorg-styrkene i Frønningen i siste del av krigen.

Kilder
------

* Reidar Engevik - Allkunne, levande leksikon, besøkt 15.8.2016


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Steinar Krakhellen** | **Solunds ordfører**(1981–1987) | Etterfølger:**Sveinung Kråkås** |
Gravering fra 1877, sett fra Bibliothèque nationale de France
**Les Grands Magasins du Louvre**, opprinnelig *Les Galeries du Louvre*, var et storvarehus i Paris som ble grunnlagt i 1855, tre år ettr sin hovedkonkurrent, Le Bon Marché. Etter at det kom under ny ledelse ved Société du Louvre stengte det sine sører for godt i 1974. Deretter har bygningene huset Louvre des Antiquaires, et konglomerat av antikvitetsforretninger, og kontorer. *Les Grands Magasins du Louvre* var en inspirasjon for Émile Zolas roman *Au Bonheur des Dames* (1883).

Historie
--------

Alfred Chauchard, som hanne vært selger ved forretningen *Au Pauvre Diable* med en månedslønn på 25 Francs, slo seg i 1855 sammen med Auguste Hériot og Léonce Faré om å leie gateetasjene til det nyåpnede *Grand Hôtel du Louvre* på rue de Rivoli i en bygning bygd i 1852 av brødrene Péreire etter ønske Seine-prefekten Baron Haussmann. Her startet *Faré, Chauchard, Hériot et Compagnie* en motebutikk ved navn *Les Galeries du Louvre*. Bygningen var leiet av *La Compagnie Immobilière de Paris*. Péreirebrødrene finansierte lanseringen av forretningen, og tok i 1860 aksjeandeler i den. I 1857 trakk Faré seg fra gesjeften, fordi han mente at den ikke var rentabel. Men i 1865 tok den inn 15 millioner i salg, og ti år etter 41 millioner. På denne tid ansatte selskapet ca 2400 personer, og Chauchard og Hériot ble svært rike.

Annonse for et korsett fra en katalog fra 1908 om damenes sommermoter.
I 1875 klarte de å gå til innkjøp av hele bygningen. De flyttet *Hôtel du Louvre* til den andre siden av Place du Palais-Royal, der det fremdeles står, og etter to års arbeid åpnet de *Les Grands Magasins du Louvre*. Magasinet tilbød alt hva den kresne kunde kunne begjære; det hadde 52 avdelinger og disker som tilbød silker av mange farver, indiske sjal, tartaner, *article de Paris*, undertøy, leger, vannfarger og meget mer.

Auguste Hériot døde i 1879,og hans bror Olympe arvet hans del av selskapet. Chauchard solgte sine aksjer, uvisst av hvilken grunn, i 1885. Deretter ledet Olympe selskapet alene til 1888, det året da tegnene på sinnssykdom fremtvang hans fratreden. Han ble etterfulft av Émile Pereires sønn. 

I 1889 fikk selskapet navnet Société du Louvre og åpnet ytterligere et hotell, *Hôtel Concorde Saint-Lazare*, med en hall tegnet av Gustave Eiffel. I 1909 åpnet selskapet *Hôtel de Crillon* på Place de la Concorde.

Under den annen verdenskrig ble bygningen ødelagt. Natt til 24. september 1943 skjøt tysk luftvern ned et britisk Avro Lancaster bombefly, og det styrtet ned i storvaresenteret. Eksplosjonen etterlot seg et stort krater og storbrannen ødela hele bygningen på nær av noen fasadevegger.

Referanser
----------

1. 1 2   IdRef[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grands Magasins du Louvre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Exposition of Grand Magasin images hosted by the BNF
* Société du Louvre
* Concorde Hotels & Resort Arkivert 16. mai 2008 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Robert «Bob» Cochran** (født 11. desember 1951 i Claremont, New Hampshire) er en tidligere amerikansk alpinist. Cochran er åttedobbelt amerikansk mester. 

Han stammer fra en av USAs mest kjente alpinfamilier. I begynnelsen av 1960-årene trente foreldrene de fire barna Marilyn, Barbara, Bob og Lindy til alpinister i verdensklasse.

Bob Cochran tilhørte det amerikanske landslaget fra 1968 til 1974. Han feiret sine største triumfer i verdenscupen. Mellom 1970 og 1974 hadde han 21 plasseringer blant de 10 fremste. Den beste sesongen hans var 1972/73, da han vant kombinasjonen i de legendariske Hahnenkammrennene i Kitzbühel. Åtte uker senere vant han karrierens eneste verdenscupseier. Denne sesongen kom han på niendeplass i verdenscupens totalsammendrag.

Sønnen, Jimmy Cochran, har siden 2003 tilhørt det amerikanske alpinlandslaget, og deltok blant annet i OL 2006 i Torino.

Meritter
--------

* Amerikansk mester i slalåm (1969, 1970), storslalåm (1971, 1974), utfor (1971, 1973), kombinasjon (1971, 1972)

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Bob Cochran (skier), SNAC Ark-ID w6dm0rcs, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bob Cochran – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Bob Cochran – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Bob Cochran – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Bob Cochran – ski-db.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
Artikkelen omhandler både distriktet og byen Keningau

Kulturarv-museet i Keningau  Foto: Uwe Aranas (2013) 
Edssteinen i Keningau.  Foto: Uwe Aranas (2012) 
**Keningau** er et distrikt i Pedalman-divisjonen i den malaysiske delstaten Sabah. Distriktet ligger i den sørvestlige delen av Sabah, mellom de to fjellkjedene Crocker i vest og Trusmadi i øst, og har ingen kystlinje. 

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962, har et areal på 3 532,82 kvadratkilometer og et folketall på 173 103 (2010). 40 prosent av befolkningen er kadazan-dusun. Administrasjonssenteret er byen Keningau.

Byen
----

Byen Keningau ligger i den nordvestlige delen av distriktet, og har 5 565 innbyggere. Den har veiforbindelse nordover til Kota Kinabalu, via Tambunan, og sørover til Tenom. Like nord for byen ligger den privateide flyplassen, som ble lagt ned for kommersiell trafikk på 70-tallet. 

Ved distriktskontoret er det reist en edsstein, *Batu Sumpah Keningau*, til minne om de vilkårene som ble gitt og garantert til Sabah, og som ledet til dannelsen av Malaysia.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Folketellingen for Sabah (2010) Arkivert 14. november 2013 hos Wayback Machine..
2. ↑  Sabah LawNet: Keningau District Council Instrument 1961 Arkivert 19. august 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 16. august 2014. (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Dornier Do 17
**Dornier Flugzeugwerke** var en tysk flyprodusent etablert i Friedrichshafen i 1914 av Claude Dornier. Dornier er kjent for en rekke flydesign både for det sivile og det militære markedet. Før andre verdenskrig var firmaet spesielt kjent for sine store flybåter, deriblant Dornier Do J Wal og Dornier Do X. Under andre verdenskrig produserte firmaet en rekke bombefly som Dornier Do 17 og etterfølgeren Do 217. Dornier produserte også det raskeste stempelmotor-drevne flyet fra denne perioden; Do 335 som var utstyrt med to motorer, en i fronten av flyet og en bak haleroret.

Etter krigen flyttet Dornier produksjonen til Spania og deretter Sveits. I 1954 flyttet de produksjonen tilbake til Tyskland, hvor de begynte å produsere sivile fly. I 1974 utviklet de Alpha Jet i samarbeid med franske Dassault Breguet.

I 1985 ble firmaet kjøpt opp av Daimler-Benz og i 1996 ble store deler av firmaet kjøpt opp av Fairchild. Da dette firmaet gikk konkurs i 2002, ble Dornier kjøpt opp av Avcraft.

Dornier fly
-----------

Dornier Do Y
Dornier Do 10
Dornier Do 12
Dornier Do 19
Dornier Do 28D Skyservant (D-IBUL)
Dornier Do 31
### Før 1930

* Dornier Do J (Wal)
* Dornier Do Y
* Dornier Y
* Dornier P
* Dornier Do X

### 1930-1945

* Dornier Do 10
* Dornier Do 11
* Dornier Do 12
* Dornier Do 13
* Dornier Do 14
* Dornier Do 15
* Dornier Do 16
* Dornier Do 17
* Dornier Do 18
* Dornier Do 19
* Dornier Do 22
* Dornier Do 23
* Dornier Do 24
* Dornier Do 26
* Dornier Do 29
* Dornier Do 212
* Dornier Do 214
* Dornier Do 215
* Dornier Do 216
* Dornier Do 217
* Dornier Do 247
* Dornier Do 317
* Dornier Do 335
* Dornier Do X

### 1945-nåtid

* Dornier Do 25
* Dornier Do 27
* Dornier Do 28
* Dornier Do 31
* Dornier Do 32
* Dornier 128
* Dornier 228
* Dornier Do 231
* Dornier 328
* Dornier 528
* Dornier 728
* Dornier 928
* Dassault-Breguet/Dornier Alpha Jet

Samarbeid
---------

* Advanced Amphibious Aircraft med Alenia (og senere med Hellenic Aerospace Industry, Per Udsen, og SOKO)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dornier Flugzeugwerke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Dornier – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dornier Medtech
* Eksperimentelle Dornier fly

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Dorothea** (med alternative staveformer som **Dorotea** eller **Dorothy**) er et jentenavn. Navnet er satt sammen av gresk δώρον (doron) som betyr «gave» og θέα (théa) som betyr «gudinne». Navnformene **Thea**, **Tea**, **Doris**, **Ditte** og **Dolly** kan være forenklede varianter av Dorothea. Hankjønnsformer av navnet er Theodor (gresk Theodoros) eller Dorotheos latinisert til Dorotheus.

Navnedager
----------

* 6. februar er minnedagen for helgenen Dorothea av Caesarea
* 25. juni er minnedag for helgenen Dorothea av Montau

Kjente personer med navnet
--------------------------

* Dorothea av Brandenburg
* Dorothea av Danmark (1520-1580)
* Dorothea av Danmark (1528-75)
* Dorothea av Danmark (1546–1617)
* Dorothea Elisabeth Christiansdatter
* Dorothe Engelbretsdotter
* Dorothea av Preussen (1504-1547)
* Dorothea av Sachsen-Lauenburg

Stedsnavn
---------

* Dorotea kommune, svensk kommune
* Dorotea (tettsted), tettsted, administrasjonssentrum i Dorotea kommune

  

 **Pekerside:** Denne siden har en liste over artikler om forskjellige personer med samme navn. Hvis du kom hit fra en annen artikkel der personen ikke var angitt tilstrekkelig presist, kan du gjerne gå tilbake og legge til hele artikkelnavnet i den lenken som førte hit. Hvis du ikke fant det du søkte etter på denne siden kan du søke alle artikler som nevner «Dorothea».


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Emil Eugen Sachsse** eller Sachße (født i Dresden 23. desember 1828, død i Plauen ved Dresden 27. november 1887) var en tysk tegner og bokillustratør.

Han illustrerte bl.a. Peter Christen Asbjørnsen og Johann Georg Theodor Grässe: *Nord und Süd. Ein Märchen-Strauß* (1858). Sachsse var den eneste som var kreditert og omtalt i forordet (Edvardsen 2007:38). Men også Hans Fredrik Gude og Adolph Tidemand var representert med en tegning hver, og Tidemands illustrasjon til «Jutullen og Johannes Blessom» ble også brukt på forsiden av bindet. Asbjørnsen utga et par år senere en sterkt omarbeidet norsk utgave, *Eventyr fra fremmede Lande* (1860). Sachsses tegninger fikk også prege den norske utgaven, mens sagnet Tidemand hadde illustrert ikke kunne være med da det ikke var fremmed for norske lesere, ble Gudes illustrasjon anvendt til det finsk eventyret om «Manden som skjønte alleslags Sprog» (Edvardsen 2007:42).

Sachsse var en fin tegner, men ble likevel som eventyrtegner «karakterisert som en uselvstendig etterlikner av Adrian Ludwig Richter» (Edvardsen 2007:38).

Litteratur
----------

* Erik Henning Edvardsen: *Kvitebjørn kong Valemon 2. Gerhard August Schneider – den illustrerte eventyrutgaven som aldri utkom*. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 157. Aschehoug & Co (W. Nygaard). Oslo 2007. ISBN 978-82-03-19197-8.
**Dominique Chainier et Fils** er et konjakkhus. 

De har ca. 37 hektar med vinmarker, i Cognacs to beste områder; Grande Champagne og Petite Champagne, og kjøper ikke inn fra andre vinprodusenter.

Historie
--------

Familien Chainier har drevet med konjakk i generasjoner. De har imidlertid ikke vært veldig kjent. I 1982 tok Dominique over huset etter sin far, sammen med sin sønn Jean Charles og videreutviklet foretaket. Han utvidet vinmarkene (da han tok over eide de kun vinmarker i Petite Champagne), og økte også kvaliteten på konjakken. Dette, sammen med økt omtale gjorde at konjakkhuset økte omsetningen betydelig. 

På deres vinmarker i Grande Champagne brukes kun druetypen Ugni Blanc, mens på deres vinmarker i Petite Champagne brukes mest Ugni Blanc, men også noe Colombard, som er en vanskelig druetype å dyrke. Til deres produksjon av Pineau des Charentes brukes i tillegg Merlot og Cabernet. 

De lagrer konjakken sin adskillig lenger enn loven (BNIC) krever, og er svært forsiktig med tilsetningsstoffer.

Utvalg
------

### Konjakk

* Carte Blanche
* Petite Champagne VS
* Petite Champagne VSOP – 10 års fatlagring, men de har også flere andre kvaliteter for salg. Finnes på Vinmonopolet pr juni 2005.
* Petite Champagne Vieille Réserve – Ca. 17 års fatlagring
* Petite Champagne Très Vieille Réserve – 15 – 25 års fatlagring
* Grande Champagne Réserve de Change

I tillegg har de begynt med rene årgangskonjakker, noe ikke mange konjakkhus tilbyr, på grunn av det svært strenge regelverket knyttet til produksjon, lagring og dokumentasjon av årgangskonjakk. Disse er imidlertid ikke for salg ennå (2005).

### Pineau de Charentes

* Pineau de Charentes Blanc – ¼ konjakk (1 år gammel) og ¾ fruktjuice, 70% Ugni Blanc og 30% Colombard
* Pineau de Charentes Blanc Vieux – ¼ konjakk (5 år gammel) og ¾ fruktjuice, 100% Ugni Blanc
* Pineau de Charentes Rosé – ¼ konjakk (1 år gammel) og ¾ fruktjuice, 100% Merlot
USB-disk med fastminne
**Fastminne** eller **flashminne** (engelsk: *flash memory*) er betegnelsen på de transistorbaserte formene for minne som i dag brukes i mobiltelefoner, digitalkameraer og annen forbrukerelektronikk. Det er disse som lagrer f.eks. bildene i kameraet eller mobiltelefonen. Flashminne brukes dessuten i minnepinner (USB-minne), men også en del mp3-spillere har fastminne. Fastminner fins i mange størrelser, de er billige å produsere, og de har den egenskapen at de kan lagre data selv etter at strømtilførselen er slått av.

Fastminner kan på grunn av sin konstruksjon skrives til kun et begrenset antall ganger, og har dermed begrenset levetid. 

Teknologien bak fastminne ble utviklet av forskere ved Intel Corporation i 1988. Intel er fortsatt en av de store produsentene av fastminne, ved siden av AMD-Fujitsu, Toshiba og ST.[*når?*]

Fastminne har i dag stort sett erstattet den tidligere EPROM-teknologien. Denne hadde den begrensningen at data måtte slettes med UV-bestråling. En mulig framtidig konkurrent til fastminne er ferrominne.

De to vanligste variantene av fastminne er NOR og NAND.

NOR-minnet
----------

NOR-minnet kjennetegnes ved at det går raskt å lese data fra minnet (10–100 nanosekund), mens det tar lang tid å skrive data inn (1–10 millisekund).

NAND-minnet
-----------

NAND-minnet er utvikla av Toshiba. Det er langsomt både ved avlesning (10–15 µs) og skriving (1–10 ms), men en stor mengde data kan mellomlagres i en buffer, hvorfra lesing går raskt. NAND-minnet er ikke pålitelig, slik at data normalt må feilrettes etter avlesning.

Fordelen med NAND-minnet er at det tar mindre plass og er billigere å produsere enn NOR-minnet. De fleste digitalkameraer og mobiltelefoner i dag har minne som er basert på NAND-teknologi.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Emil Eriksrød** (født 28. desember 1983 i Skien) er en norsk forretningsmann og eiendomsinvestor. Eriksrød er statsautorisert revisor fra Norges Handelshøyskole i Bergen. Han har siden 2005 vært eiendomsinvestor og er (per Q2 2022) største eier og administrerende direktør i eiendomsselskapet Recreate ASA.

Karriere
--------

20 år gammel lånte Emil Eriksrød penger til en 42 kvadratmeter leilighet i Bergen sentrum. Jobb ved siden av studiene gjorde at han kunne betale ned på huslånet og få lån til en ekstra utleieleilighet. Etter studieturen ble begge leiligheter solgt med gevinst og han begynte oppkjøp i Porsgrunn og Skien. 10 år senere, i 2014, hadde han 33 000 kvadratmeter næringseiendom i Telemark. I 2015 investerte Eriksrød og R8 Property en halv milliard kroner i næringseiendom i Telemark og Vestfold.Han arbeidet i fire år som økonomidirektør i Hathon Holding for Hallgrim Thon, Olav Thons nevø. I juni 2022 ble Recreates eiendommer på drøye 98 000 kvadratmeter verdsatt til ca 2,6 milliarder kroner.

Selskaper
---------

Recreate ASA ble stiftet av Emil Eriksrød i 2010, har[*når?*] 35 ansatte og forvalter verdier for rundt 2,6 milliarder kroner. Gjennom Rising Group er Eriksrød majoritetseier med rundt 45 prosent av aksjene.

Recreate ASA eier 100 prosent av selskapet Evolve.

### Eiendommer

I 2017 fikk kontorbygget Powerhouse Telemark oppmerksomhet, siden det var designet av Snøhetta, og i løpet av sin livstid skulle skape mer energi enn det forbruker. Bygget åpnet i august 2022, og ble av CNN Style kåret til å være et av ti bygg i verden det er knyttet de største forventningene til.

I januar 2017 kjøpte Emil Eriksrød og Recreate ASA Arkaden Skien Storsenter fra Nordea Liv for 145 millioner kroner. I 2019 ble kjøpesenteret verdsatt til 367 millioner kroner.

I samarbeid med Bane Nor Eiendom bygget selskapet hotell og næringsbygg for Petter Stordalens Nordic Choice Hotels på Kammerherreløkka i Porsgrunn. Totalt 12 150 kvm sto ferdig våren 2019. Aktørene har også inngått samarbeid om et nytt Comfort-hotell på Skien Brygge.

Referanser
----------

1. ↑  «Fra 42 til 33.000 kvadratmeter på 10 år». Varden. 21. juni 2014. Arkivert fra originalen 20. februar 2017. Besøkt 19. februar 2017.
2. ↑  «R8 Property jakter bygg i Oslo». Estate Nyheter.
3. ↑  «First half-year report 2022» (PDF). Recreate.  Parameteren `|besøkadato=` støttes ikke av malen. (hjelp)
4. ↑  «Snøhetta designs "potentially world-changing office building" for small Norwegian town». Dezeen.com. 19. januar 2017.
5. ↑  «(+) Eventyrlig gevinst til Arkaden-eierne». *www.ta.no* **(norsk)**. 26. januar 2020. Besøkt 24. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Emil Eriksrøds styreverv
**Juan Modesto Guilloto León** (født 24. september 1906 i El Puerto de Santa María, død 16. april 1969 i Praha), vanligvis kjent som **Modesto**, var en spansk republikansk offiser under den spanske borgerkrigen. 

Modesto jobbet i et sagbruk før han ble med i den spanske hæren. Han tjente senere i Spansk Marokko, og ble en sersjantmajor i den spanske legion. Fra 1930 ble Modesto tilknyttet det spanske kommunistpartiet. 

Da borgerkrigen brøt ut i juli 1936 deltok han i angrepet på Cuartel de la Montaña og kjempet i Madrilenian-fjellene. Modesto var en av lederne av det femte regiment, som han kommanderte fra oktober 1936. Han kjempet i slaget om Talavera de la Reina og i Illescas (september 1936), samt i forsvaret av Madrid (november 1936-mars 1937) og slaget ved Jamara (februar 1937). 

Modesto ble forfremmet til oberstløytnant i folkearméen og kommanderte det femte armékorpset, og deltok i slaget om Belchite, slaget om Brunete og slaget om Teruel. I 1938 ble han igjen forfremmet, til oberst, og ble Ebroarméens kommandant, som så utkjempet slaget ved Ebro. 

Etter at Catalonia hadde falt til nasjonalisthæren, utnevnte Juan Negrín ham til general kommandant for den sentrale hæren 2. mars 1939, og etter at mindre enn en måned hadde gått satt Modesto på et fly til USSR, hvis regjering anerkjente hans militære rang. 

Under andre verdenskrig kjempet han for Den røde armé og bulgarske kommuniststryker. Etter han ble beseiret av José Díaz i en kamp om lederskapet i det spanske kommunistpartiet dro han til Praha, hvor han døde i 1969. 

Modesto skrev også en bok om sine erfaringer under borgerkrigen med navnet *Soy del Quinto Regimento* (*Jeg i det femte regiment*), som ble utgitt i Paris i 1969.

Referanser
----------

1. ↑   Spansk biografisk leksikon, oppført som Juan Modesto. Modesto Guilloto León, Spanish Biographical Dictionary ID 12883/juan-modesto-guilloto-leon, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 124521316[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE
 |
Brinkmann studerte ett år ved *Stazione Zoologica* i Napoli.
**Martin Cecilius August Brinkmann** (født 1. november 1878 i København, død 21. desember 1940 i Bergen) var en prisbelønt dansk-norsk zoolog. Han virket blant annet i Bergen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Martin Cecilius August Brinkmann var sønn av C. August Brinckmann (1849–1930) og Caroline Mathilde Krogh (1856–1933). Faren var grosserer.

August ble gift i 1911 med Theresia Stillmann (1887–1963). Sønnen August Brinkmann jr. (1912–91) ble også professor i zoologi samme sted som faren, utnevnt 1954.

### Akademisk karriere

August Brinkmann studerte anatomi og histologi (vevslære) ved Københavns Universitet, før han undersøkte haier ved *Stazione Zoologica* i Napoli 1900-01.

Fra 1906 var han prorektor ved Den Kgl. Veterinær- og Landbohøjskole i København, og mottok doktorgrad samme sted i 1911, men for en avhandling om hudkjertlene på drøvtyggere. Samme året fikk han arbeide ved Den Sundtske lærestol i Zoologi ved Bergens Museum som hadde blitt etablert i 1907. Han jobbet mest med skjelettsamlingen fra diverse utgravninger.

Sammen med de fire andre avdelingslederne ved Bergen Museum, ble Brinkmann i 1914 forfremmet til professor, som han var til sin død i 1940. De fire andre var Bjørn Helland-Hansen (biologisk), Jens Holmboe (botanisk), Carl Fredrik Kolderup (geologi) og Haakon Shetelig (historisk-antikvarisk). Han forsket en del med alle disse, kanskje spesielt med Shetelig i studiet av funnene i 1914 på Ruskeneset ved Straume bru i Fana (publisert 1921).

Brinkmann la ned mye praktisk arbeide i det som senere ble zoologisk avdeling ved Universitetet i Bergen. Hans erfaringer fra Napolioppholdet brukte han fra 1917 da han forestod byggingen av den nye biologiske stasjonen på Laksnesset på Herdla, et par mil nord om Bergen (innviet 1921).

Verv og utmerkelser
-------------------

* Gullmedalje 1904 fra Københavns Universitet for en studie av danske flimmerormer (turbellarier)
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1940

Utgivelser
----------

* Brinkmann, August (1911). *Bidrag til Kundskaben om Drøvtyggernes Hudkirtelorganer*. København: [s. n.]
* August Brinkmann (1917). «Die pelagischen Nemertinen». *Bergens Museums skrifter*.
* Brinkmann, August (1920). *Ruskenesset: en stenalders jagtplass*. Kristiania: [s.n.]
* Brinkmann, August (1936). *Die nordischen Munidaarten und ihre Rhizocephalen*. Bergen: Bergen museum.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Martin Cecilius August Brinkmann, Norsk biografisk leksikon ID August\_Brinkmann, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Arne Semb-Johanssen. «August Brinkmann». Store norske leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
**«Seul sur son étoile»** er en fransk populærmusikksang, skrevet av Gilbert Bécaud (melodi) og Maurice Vidalin (tekst).

Engelskspråklig coverversjon
----------------------------

En engelsk tekst ble skrevet av Mack David. Tittelen var «It Must Be Him». Sangen ble publisert i 1967. Den bestselgende versjonen av sangen ble innspilt samme år av Vicki Carr.

Andre versjoner
---------------

* Shirley Bassey. Innspilt på hennes LP-album *And We Were Lovers* (1967)
* Dottie West. Innspilt på hennes LP-album med hits av kvinnelige vokalister, *Feminine Fancy* (1968)
* Monique Leyrac. Innspilt på hennes LP-album *Beautiful Morning* (1968)
* Betty Chung (鍾玲玲), en kvinnelig artist fra Hongkong i 1960- og 1970-årene. Innspilt på hennes SP-album *I Want Action/It Must Be Him* (1968) og hennes LP-album *野火 Wild Flame*.
* Lee Adam Wilshier, en mannlig australsk sanger. Innspilt på hans CD-album *Lover Man* (2008)

Listeplasseringer
-----------------

Versjonen til Carr lå på tredjeplassen på den amerikanske Billboard Hot 1000-listen og lå tre uker øverst på Billboard Easy Listening-listen. Singlen lå som høyest på en andreplass både i Storbritannia og i Australia. Carr spilte den dessuten inn på spansk og italiensk.

Referanser
----------

1. ↑  Whitburn, Joel (2002). *Top Adult Contemporary: 1961-2001*. Record Research. s. 48.

Eksterne lenker
---------------

* Vikki Carr official website
**Juan Paredes Manot**, kjent som **Juan Parades** eller ved sitt *nom de guerre* **Txiki** (født 20. februar 1954 i Badajoz, død 27. september 1975 i Barcelona), var en spansk antifascist og medlem av den baskiske separatistbevegelsen ETA. Han var den siste som ble henrettet under Fransisco Francos diktatur i Spania.

Rettssak og dom
---------------

Paredes var tiltalt for drapet på politimannen Ovidio Diaz i forbindelse med et bankran i Barcelona 6. juni 1975. Han ble dømt til døden i en militær domstol 19. desember 1975.

Dommen vakte sterke reaksjoner, men 26. september 1975 ble dødsdommene mot Parades, to andre medlemmer av ETA og fem medlemmer av FRAP opprettholdt av Ministerrådet i Spania, ledet av Franco selv.

Dødsdommene utløste en diplomatisk krise for Spania internasjonalt. Store demonstrasjoner fant stedet blant annet i Roma, Stockholm og Oslo. Sveriges statsminister Olof Palme ledet den svenske demonstrasjonen.

Ettermæle
---------

I 2012 ble Juan Paredes og Ángel Otaegi Etxeberria anerkjent som ofre for politisk motivert vold, etter at det baskiske parlamentet satt ned en kommisjon for å granske overgrep begått under Franco-diktaturet. Deres etterlatte mottok 135,000 euro i erstatning fra den baskiske regjeringen.

I kulturen
----------

Visesangeren Geirr Lystrup har skrevet sangen *Sørgemarsj for Juan* som handler om henrettelsen av Juan Paredes. Den var med på Lystrups plate *Ut av din draum* (MAI 7604) fra 1976.

I verket *Spansk sommer* fra 1975 bruker kunstneren Håkon Bleken et portrett av Juan Paredes.

Den irsk-amerikanske popgruppen The Kelly Family ga på 1980-tallet ut en hyllestsang om Paredes.

Se også
-------

* Spania under Franco
* Euskadi Ta Askatasuna

Referanser
----------

1. 1 2  EiTB: Txiki y Otaegi, primeras víctimas reconocidas de violencia política
2. ↑  El País: Mañana, primer aniversario de las últimas penas de muerte ejecutadas en España
3. ↑  «Interviu: La familia de uno de los fusilados pide justicia». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 8. januar 2016.
4. ↑  Lystrup, Geirr: Kjærtegn og kilevinkar: viser frå Godthåb til Samarkand (Aschehoug 1981) ISBN 82-03-10638-2, s. 34.
5. ↑  Discogs: Geirr Lystrup ‎– Ut Av Din Draum
6. ↑  UiO Wiki: Spansk sommer
7. ↑  YouTube: The Kelly Family - Txiki in Tonestudio

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** BNE
 |