Peder Colbjørnsen-bysten i Halden. Den er plassert i sydenden av Svenskegata, i Storgata, rett ved Rådhuset. Bysten er laget av Hans Michelsen og ble avduket i 1856. Innskrift: Peder Colbjørnsen Saa Stride de Nordmænd for Norge Til Fredrikshalds gestfrie Borgere Fra Deltagerne i Sangfesten 1856. På sokkelen står: Peder Colbjørnsen Foto: A-S. Ofrim 
**Peder Colbjørnsen** (født 5. juli 1683 i Sørum, død 17. mars 1738 i Fredrikshald) var en norsk handelsmann, militær og krigsveteran.

Bakgrunn og familie
-------------------

Peder Colbjørnsen var sønn av presten Colbjørn Torstensen Arneberg og Catharina Kjeldsdatter Stub. Han ble i oktober 1720 gift i Arendal med Hilleborg Dund (eller Duns). Ekteskapet ble formelt oppløst 1733, og han hadde levd adskilt fra sin hustru fra 1729. Peder Colbjørnsen var bror av krigsveteranen Hans Colbjørnsen, halvbror av nasjonalheltinnen Anna Colbjørnsdatter, dattersønn av krigerpresten Kjeld Stub og nevø av assessor og president i Christiania Niels Kjeldsen Stub.

Handel i Fredrikshald
---------------------

Peder Colbjørnsen etablerte seg som handelsmann i Fredrikshald tidlig på 1700-tallet, hvor hans morbror Niels Stub allerede hadde betydelige landeiendommer. Colbjørnsen drev sannsynligvis et handelssamarbeid med sin bror Hans Colbjørnsen, og handlet for det meste innenfor trelast. Han arvet ved morbroren Niels Stubs død i 1721 omfattende landeiendommer i området omkring Fredrikshald.
Brødrene drev utstrakt handel i Sverige, og hadde god kjennskap til aktuelle begivenheter der.

Karl XIIs felttog 1716-18
-------------------------

Våren 1716 invaderte Karl XII og hans tropper Norge. Brødrene Colbjørnsen var sterkt delaktige i forsvaret av Fredrikshald. 20. mars 1716 ble et kompani av frivillige opprettet av borgere av Fredrikshald og bønder fra Tistedalen, og Peder Colbjørnsen var leder for dette. 

Brødrene Colbjørnsen deltok i opprettelsen av et frikompani, oppføring av batterier omkring Fredrikshald og beskyttelse av byens borgere. Da de svenske styrkene var i ferd med å få et militært overtak i byen, lot brødrene sine tjenere stikke deres hus i brann. Dermed brant byen ned, og svenskene tapte sitt overtak og måtte forlate byen. De tok imidlertid brødrene Colbjørnsen til fange. 

Fra denne episoden hentet Bjørnstjerne Bjørnson inspirasjonen til disse linjene i Norges nasjonalsang:

*«Thi vi heller byen brente enn det kom til fall.*
*Husker bare hva som hente ned på Fredrikshald!»*

Brødrene deltok også i forsvaret av Fredrikshald ved det svenske angrepet i 1718.

Peder Colbjørnsen ble ved Christian VIs besøk i Fredrikshald i 1733 utnevnt til oberstløytnant av infanteriet.

Det ble i 1850-årene reist en minnestøtte for brødrene Colbjørnsen i Fredrikshald. Peder Colbjørnsen fikk dessuten i 1878 en gate oppkalt etter seg i byen. Han er en av fire personer som er gravlagt i Immanuels kirkes kjeller.

Referanser
----------

1. ↑   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Det tragiske ekteskapet mellom krigshelten og kjøpmannens datter, *Avtrykk.no*. 02.03.2020

Kilder
------

* Dansk biografisk Lexikon
* Arkivert 25. mars 2009 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Geni **·** WikiTree
 |