recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wilson Leite Braga** (født 18. juli 1931 i Conceição i Paraíba i Brasil, død 17. mai 2020 i João Pessoa i Paraíba), kjent best som **Wilson Braga**, var en brasiliansk politiker, advokat og forretningsmann fra delstaten Paraíba.

Liv og virke
------------

Braga tok først utdannelse i juss ved Universidade Federal da Paraíba. Han tilhørte etter tur en lang rekke politiske partier: ARENA, PDS, PFL, PSDB, PMDB, PSB, PDT og PSD.[]

I 1954 ble han innvalgt i Paraíbas lovgivende forsamling og satt der fra 1955 til 1967. I 1966 ble han innvalgt i Brasils deputertkammer som representant for Paraíba, der han satt fra 1967 til 1982.

I 1982 ble han valg til guvernør for Paraíba, fra 1983 til 1987. I 1988 ble han valgt til borgermester i João Pessoa, og innehadde vervet fra 1989 til 1990. I 1992 ble han rådmann i João Pessoa (1993 til 1994).

I 1994 ble han på nytt representant i Brasils rådgivende forsamling for Paraíba (1995-2003, og etter en pause ble han en tredje gang representant der (2007 til 2011).

I 2010 ble han igjen medlem av Paraíbas lovgivende forsamling (2011 til 2015); deretter trakk han seg tilbake fra politikken.

Også hans hustru, Lúcia Braga, var politiker. Hun var også i Brasils deputertkammer fra Paraíba (1987–1995 og 2003–2007) og av Paraíbas lovgivende forsamling (1999–2003).

Død
---

Den 17. mai 2020 døde Braga i João Pessoa av covid-19 i en alder av 88 år, bare ti dager etter sin hustru Lúcia, som også døde av samme sykdom.

Referanser
----------

1. ↑   g1.globo.com[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  «Biografia: Wilson Braga». *Chamber of Deputies (Brazil)*. Besøkt 19. mai 2020.
3. ↑  «Ex-governador da Paraíba Wilson Braga morre de covid-19 aos 88 anos». *UOL*. Besøkt 19. mai 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Raggfly** (*Hyppa rectilinea*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet over hele Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 35 – 40 mm), forholdsvis langvinget, gråspraglete nattfly. Vingenes fargemønster er karakteristisk. Forkroppen er lysgrå i midten, svart på sidene. Bakkroppen er grå med en svart midtstripe i den fremre delen. **Forvingen** er gråaktig med et bredt, brunt midtfelt. Innerkanten av dette feltet danner et grovtannet siksak-mønster, i den bakre delen går det en tykk, svart lengdestrek tvers over feltet. Ellers er det to svarte lengdestreker ved roten av vingen og fire langs den fremre delen av ytterkanten. I den bakre delen av ytterkanten er det en hvit tverrlinje som fremst danner en pileformet (spissen innover) flekk. **Bakvingen** er grå, litt lysere ved roten.

Levevis
-------

Raggflyet finnes i bar- og blandingsskog og på myrlendte steder. Larven kan finnes på blokkebær (*Vaccinium uliginosus*), små bjørker (*Betula* spp.), på vier (*Salix* spp.) og på bringebær og bjørnebær og andre arter i bjørnebærslekta (*Rubus*). Larvene vokser på ettersommeren og overvintrer som fullvoksen larve i et spinn på bakken. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli.

Utbredelse
----------

Raggflyet finnes i Nord- og Mellom-Europa og videre østover til stillehavskysten i Sibir. I Norge er den vanlig nord til Nord-Trøndelag, og er funnet mer spredt nord til Alta i Finnmark.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Raggfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Hyppa rectilinea* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *raggfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *raggfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *raggfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *raggfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *raggfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *raggfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hyppa rectilinea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Hyppa rectilinea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Luftens spioner*** (originaltittel: *Now We're in the Air*) er en delvis tapt amerikansk stumfilm-komedie fra 1927 regissert av Frank R. Strayer. Hovedrollene spilles av komikerduoen Wallace Beery og Raymond Hatton, samt Louise Brooks i dobbeltrollen som tvillingene Griselle og Grisette, jenter skilt fra fødselen og vokst opp hver for seg i USA og Frankrike respektivt.

Handling
--------

Wally og Ray er to søskenbarn hvis bestefar, Lord Abercrombie McTavish (spilt av Russell Simpson) er en luftfart-entusiast, som ønsker å melde seg som pilot under krigen. Men Wally og Ray er bare opptatt av å få formuen etter deres skotske bestefar. De bestemmer seg for å vise bestefaren at de er like interessert i luftfart som ham. Wally og Ray verver seg til United States Army Air Service, men de blir sendt til luft-kampene over frontlinjene under første verdenskrig. Når duoen flyr over fiendens linjer på grunn av en misforståelse, blir de hedret som helter av fiendtlige styrker på grunn av deres tapperhet.

Tyskerne sender deretter begge flygerne tilbake til amerikanske styrker, som spioner. Underveis blir Wally og Ray også forelsket i to tvilling-søstre, Grisette og Griselle (begge spilt av Louise Brooks) hvor den ene tvillingen er lojal mot franskmennene, den andre mot tyskerne.

Medvirkende
-----------

* Wallace Beery - Wally
* Raymond Hatton - Ray
* Russell Simpson - Lord Abercrombie McTavish
* Louise Brooks - Griselle og Grisette
* Emile Chautard - Monsieur Chelaine
* Malcolm Waite - prof. Saenger
* Duke Martin - generalløytnant
* Richard Alexander - tysk offiser (ikke kreditert)
* Theodore von Eltz - tysk offiser (ikke kreditert)
* Fred Kohler - (ikke kreditert)
* Charles Stevens - knivkaster (ikke kreditert)
* Mattie Witting - Madame Chelaine, tvillingenes mor (ikke kreditert)

Referanser
----------

1. ↑  «Louis Brooks Society» **(engelsk)**. Besøkt 31. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Luftens spioner* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Luftens spioner* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Luftens spioner* på Silent Era Rediger på Wikidata

Portal: Film
**Ragenfrid** (død 731) var rikshovmester i Neustria og Burgund fra 715 da han fylte vakuumet i Neustria som ble skapt av Pipin av Herstals død, til 718 da Karl Martell etablerte seg endelig over hele det frankiske kongedømmet. 

Hans opprinnelige maktsentrum var Vexin. Dagobert III utnevnte ham i opposisjon til Teodoald, sønn og arving av Pipin, og hans bestemor Plektrude, men han ble ignorert av både Plektrude og Karl.

Ragenfrid og Dagoberts etterfølger, Chilperik II, kjempet i 716 dypt i kjerneområdene til arnulfingernes makt, i Maas og Ardennene. De allierte seg med Dagoberts gamle fiende, hertug Radbod av Frisia og beseiret deres rival Karl nær Köln hvor han hadde blitt beleiret av Plektrude og Teodoald. Ragenfrid forlot område og Chilperik tvang Plektrude til å overgi nesten hele formuen til Austrasia, hennes barnebarns krav til embetet som rikshovmester og anerkjenne Chilperik som konge.

Ved dette vannskillet satte Karl opp sin egen merovingerkonge, Klotar IV. Dagoberts virkelige etterfølger, Chilperik II, ble en fast alliert av Ragenfrid og den neustriske nasjon. Ragenfrid og hans konge allierte seg med Odo den store, hertug av Aquitaine som hadde vært uavhengig siden 715, men ble beseiret ved Amblève (nær Liège) i 716, og i mars 717 ved Vincy, nær Cambrai og i 718 ved Soissons. Ragenfrid var nå helt uten makt og flyktet til Angers, men han gav ikke opp ennå. Da Paris og Loire-dalen ble tatt og Odo gav opp Chilperik som Karl endelig aksepterte (under sin hæl) i 719, gav Ragenfrid opp (720) og ble fratatt embetet, med unntak av hans områder i Anjou.

Neustria gjorde opprør i 724 under Fragenfrid, men de ble enkelt beseiret. Men Ragenfrid gav opp sine sønner som gisler i bytte mot å beholde sitt område. Han døde i 731.

Eksterne lenker
---------------

* Josef Semmler: *Zur pippinidisch-karolingischen Sukzessionskrise 714–723.* I: *Deutsches Archiv für Erforschung des Mittelalters* bind 33 (1977), s. 1–36. (Digitalisert)
* Rudolf Schieffer: *Die Karolinger.* 4. omarbeidet og utvidet utgave. Kohlhammer, Stuttgart 2006, ISBN 978-3-17-019099-3, s. 36–38, 44.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Teodoald** | **Neustrias rikshovmester**(714–717) | Etterfølger:**Karl Martell** |

| * v
* d
* r
Rikshomestere i Neustria |
| --- |
| Landrik **·** Gundoland **·** Aega **·** Erkinoald **·** Ebroin **·** Wulfoald **·** Leudesius **·** Waratton **·** Gistemar **·** Berthar **·** Pipin av Herstal **·** Grimoald den yngre **·** Teodoald **·** Ragenfrid **·** Karl Martell **·** Pipin den yngre |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Wilson «Papa» Godett** (født 11. august 1932, død 19. april 1995) var en bokser, fagforeningsleder og politiker fra Curaçao.

Privatliv
---------

Godett vokste opp i Otrabanda i Willemstad. Han var gift med Norma Merenciana og paret fikk syv barn, fire sønner og tre døtre, hvorav en døde. De mest kjente barna er Anthony Godett og Mirna Louisa-Godett.

Karriere
--------

Da han var i 20-årene var han en vellykket bokser og kalt seg for *Papa Diamante Negro*. I 1954 ble han karibisk mester.

Han startet senere han som havnearbeider. I 1960-årene ble Godett valgt som leder for fagforeningen *Algemene Haven Unie* (A.H.U.), som da var den største fagforeningen for havnearbeiderne i Curaçao havn. Han ledet havnearbeiderne under opptøyene 30. mai 1969, som hadde utspring i en streik ved oljeraffineriet. Godett ble skutt i ryggen av politiet under opptøyene. Opptøyene førte til regjeringen måtte gå av og det ble avholdt nyvalg i september 1969.

5. juli 1969 grunnla Godett det radikale og sosialistiske partiet Partido Frente Obrero Liberashon 30 Di Mei, sammen med Amador Nita og Stanley Brown. Partiet fikk valgt inn representanter ved valget i september 1969. Godett ble fengslet for sin delaktighet i opptøyene 30. mai. Han ble senere løslatt og tok plass som parlamentsmedlem.

Godett var parlamentsmedlem fram til 1992, og var medlem av det øyrådet fra 1971 til 1990. Godett var arbeids- og sosialminister i Juancho Evertsz regjering i perioden 1973-1977, og kort tid etter minister for kultur, sport og rekreasjon. Som minister, ble Godett kjent for å reduserte pensjonsalderen, men uten å øke pensjonspremien, noe som medførte at en antilliansk pensjon ikke ble verdt noe mer.[]

Godett døde i 1995.

Referanser
----------

1. ↑  Römer 2013, s. 53–56.
2. ↑  Anderson og Dynes 1975, s. 6
3. ↑  Anderson og Dynes 1975, s. 99.

Kilder
------

* Anderson, William A. og Russell R. Dynes (1975). *Social Movements, Violence and Change. The May Movement in Curaçao* (PDF). Columbus: Ohio State University Press. ISBN 0-8142-0240-3. Arkivert fra originalen (PDF) 5. august 2016.
* Römer, Louis Philippe (2013): «May 30, 1969», i Ieteke Witteveen, Wim Kamps og Guido Rojer jr. (red.): *Contemporary Curaçao. A Caribbean Community*, Amsterdam: Uitgeverij SWP, s. 53–56. ISBN 9789088504037
**Miraj** (Marathi: मिरज) er en by i Sangli distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Byen er etter hvert vokst sammen med Sangli, slik at de utgjør det nest største urbane området i delstaten etter Mumbai. Byen har historiske tradisjoner helt tilbake til 1024, i 1819 ble den en vasallstat under det britiske imperiet og i 1948 gikk den inn i Unionen India.

Sykehusby
---------

Byen er sammen med Sangli et viktig medisinsk sentrum i India med over 800 sykehus og to medisinske colleger i området. Wanless Hospital ble startet av misjonslegen William Wanless i 1894 og er nå oppkalt etter ham. Det er det eneste spesialistsykehuset mellom Pune og Bangalore og var sykehuset hvor dr. Padhi i 1954 gjennomførte den første åpne hjerteoperasjonen i India. Det er også et kreftsykehus, to ortopediske sykehus og et homøopatisk sykehus i byen.

Klassisk indisk musikk
----------------------

Miraj er også sentrum for klassisk indisk musikk. Administrasjonen for Gandharva Mahavidyalaya, en skole for klassisk indisk musikk med avdelinger flere steder, ligger her. Byen er også kjent for produksjonen av indiske musikkinstrumenter som sitar, sarod og tambura, strengeinstrumenter av tre.

Transport
---------

Central Railway har et viktig knutepunkt for jernbane i Maharashtra. I sin tid hadde stasjonen hele tre forskjellige sporvidder, men fra 2008 er det bare normalspor.

Det gamle fortet
----------------

Det gamle fortet i Miraj viser at byen har vært sentral for mange hærførere, blant annet i forbindelse med felttog mot Goa. Fortets staselige hovedport, som var over 9 meter høy, ble ødelagt på slutten av 1990-tallet. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Sjetnan**, også skrevet **Sjetne** eller **Skjetne**, er en gruppe gårder på Tiller i Trondheim, beliggende ovenfor Nidelva i øst, mellom Okstad i nord og Tiller i sør. Navnet Sjetnan kommer fra norrønt *Sjatnar*, som er avledet av verbet *sitjar* ,«sitte», og betyr «stedet hvor man er bosittende». 

På gårdsvaldet på Sjetnan er det gjort flere funn av oldsaker. Gården ble antagelig ryddet rundt år 400 e.Kr. og er nevnt for første gang i 1225 da hertug Skule Bårdsson skjøtet den bort til kannikene ved Nidaros Domkirke. Allerede da var Sjetnan delt i to, og den besto fremdeles av kun to bruk i 1430-årene. I 1530-årene var gården delt i tre. Det meste av gården var da eid av erkebiskopen, mens en liten del var krongods. I 1647 var Sjetnan delt i fire bruk, hvorav tre var krongods og det fjerde lå under biskopen. Senere kom alle gårdene trolig under biskopen. 

Deler av området er i dag utbygd, og bydelen Sjetnmarka har oppstått på grunn som tilhørte mange av husmannsplassene under Sjetnangårdene. Tiller kirke fra 1901 ligger på Sjetnan.

Litteratur
----------

* Jensås, Henry Kristian (1980). *Tiller: bygd og by*. Trondheim kommune. ISBN 8299063604.
* Bratberg, Terje T.V. (1996). *Trondheim byleksikon*. Kunnskapsforlaget. s. 467–468. ISBN 8257306428.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Cyclocephala boucheri*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor, avlang, blank, svart hornbille. "Snuten" er middels lang og rundet. Fasettøynene er ganske store, lyst fargede, med en påfallende "tagg" som bryter inn i hvert fasettøye foran. Pronotum er rundet, ganske fint og spredt punktert. Dekkvingene har tydelige, men ikke særlig skarpe, punktrader og er ganske jevnbrede. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.

Levevis
-------

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Guyana.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Cyclocephala* Latreille, 1829
							+ ***Cyclocephala boucheri*** Dechambre, 1997

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala*

Eksterne lenker
---------------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* (en) *Cyclocephala boucheri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclocephala boucheri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclocephala boucheri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclocephala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Mirakelet til huset Brandenburg** viser til dødsfallet til tsarinne Elisabeth av Russland (52 år gammel) i begynnelsen av 1762.

Seks år ut i sjuårskrigen var forsvaret til Kongedømmet Preussen kraftig svekket og de hadde nettopp mistet den viktige havnebyen Kolberg ved Østersjøen til russerne. Fredrik II av Preussen regnet krigen som tapt og var på randen av selvmord. 5. januar 1762 døde tsarinne Elisabeth og nevøen hennes Peter III tok over Tronen. Peter var kjent for å være tilhenger av Preussen, og han trakk derfor troppene sine tilbake og gjorde slutt på krigen uten at det gagnet russerne. Prøysserne, som til da hadde blitt presset fra alle kanter, kunne dermed konsentrere seg om østerrike og klarte til slutt å gå ut av krigen som seierherrer.

Mot slutten av den andre verdenskrigen var Berlin igjen omkranset av den russiske arméen. Adolf Hitler minnes mirakelet 200 år tidligere og håpet at Tyskland igjen skulle reddes av en uventet hendelse, som at Franklin D. Roosevelt skulle dø eller at det kom til uenighet mellom Winston Churchill og Josef Stalin.

Litteratur
----------

* Kapittelet om «The Miracle of the House of Brandenburg» i: Russell Frank Weigley. *The Age of Battles: The Quest for Decisive Warfare from Breitenfeld to Waterloo*. Indiana University Press, 2004. ISBN 0-253-21707-5

Referanser
----------

1. ↑  Nederlaget ved Kunersdorf
2. ↑  Stephen J.
**Ottadalen Kommunale Billag** (**OKB**, oftest skrevet **O.K.B.**) var et rutebil- og transportselskap som 1. januar 1943 overtok driften fra de tre tidligere rutebilselskapene i Ottadalen. Selskapet fikk hovedkontor i Lom.

Oppstartfasen
-------------

Det ble mange rutebilselskaper i Ottadalen rundt 1912. Det ble mye konkurranse og lite effektiv drift. Det ble arbeidet for samarbeid og samordning. Det skjedde med etableringen av OKB.

Virksomhet
----------

Selskapets hovedrute var strekningen Otta – Vågå – Lom – Skjåk, og det var sideruter Lom – Bøverdalen og Otta – Heidal, dessuten mange lokalruter i bygdene. 

Om sommeren ble rutene utvidet fra Skjåk til Grotli med betydelig samtrafikk med rutebiler vestover til Nordfjord og Måløy (Nordfjord og Sunnmøre Billag) og til Geiranger. Videre var det ruter Lom – Bøverdalen til Sognefjellet og Sogndal (samtrafikk med Sogn Billag). 

På 1950-tallet fikk selskapet utvidet med helårsruter i Gudbrandsdalen, Otta–Lillehammer og Otta–Dombås. Det ble etter dette kjørt bussrute fra Skjåk tidlig om morgenen helt fram til Lillehammer, med retur om ettermiddagen og ankomst i Skjåk seint om kvelden. Rutekjøringen i Gudbrandsdalen skjedde i samarbeid med Norges Statsbaner, Gausdal Bilselskap og flere mindre lokale selskaper. 

Omfanget av driften kan illustreres med statistikk fra 1978. Da hadde selskapet 133 ansatte, og en vognpark som bestod av 39 busser, 41 lastebiler, 3 kombinertbusser, 6 andre kjøretøyer og 29 tilhengere.

Sluttfasen
----------

Selskapet ble omorganisert fra interkommunalt selskap til aksjeselskap fra 1. januar 1985 og fikk da navnet Ottadalen Billag.

Litteratur
----------

* Furu, H. G. (1950). Bilen i Ottadalen 30 år. Lom: Ottadalen Kommunale Billag.
* Lindsheim, P. & Bruheim, J.-M. (1971). Ottadalen Kommunale Billag 1950-1970. Otta: Ottadalen Kommunale Billag.

Noter
-----



1. ↑  50 år for fremgang : beretningsåret 1978-79 jubileumsberetning 1929-1979. (1979). Oslo: NRF.
Chevrolet 350 (5.74 L) i en Camaro Z28 RS fra 1970.
**Chevrolet small-block** er en serie V8-motorer laget av Chevrolet. Alle er bensindrevne med sentralt plassert kamaksling. Den første motoren ble lansert i 1955

Flere motorer med ulike slagvolum har blitt laget, blant annet 4.29 L (262 in3), 4.34 L (265 in3), 4.64 L (283 in3), 4.95 L (302 in3), 5.00 L (305 in3), 5.03 L (307 in3), 5.36 L (327 in3), 5.74 L (350 in3) og 6.55 L (400 in3). Innenfor et produksjonsår kunne man stort sett bestille nye biler fra Chevrolet med den small-block-motoren man ønsket som en "option".

262 (4.29 L)
------------

262-motoren har en boring på 93.2 mm og en slaglengde på 78.7 mm. 82 kW effekt og 180 Nm dreiemoment. Den ble montert i følgende biler:

* Chevrolet Monza (1975-76)
* Chevrolet Nova (1975)
* Checker A11E (1980)

265 (4.34 L)
------------

265-motoren har en boring på 95.25 mm, slagslengde på 76.2 mm og et kompresjonsforhold på 8:1.

1955-utgaven hadde mellom 120-134 kW effekt, og det var ikke festepunkt for motorfeste på siden. Ifølge noen kilder skal det heller ikke ha vært oljefilter.

1956-utgaven hadde også 120-134 kW, men var også tilgjengelig i en variant med 9.25:1-kompresjon og effekt på 153-168 kW.

Det ble også laget egne varianter i 1957, 1958 og 1959.

283 (4.64 L)
------------

283-motoren hadde en boring på 98.43 mm og slagslengde på 76.2 mm. Den ble produsert mellom 1957 og 1967.

305 (5.00 L)
------------

305-motoren har en boring på 94.89 mm og en slagslengde på 88.39 mm. Den ble produsert mellom 1976 og 2002. 305-en ble montert blant annet i følgende biler:

* Chevrolet Camaro
* Chevrolet Caprice
* Pontiac Firebird
* GMC/Chevrolet C/K 1500-serie trucks/vans

307 (5.03 L)
------------

307-motoren ble produsert mellom 1968 og 1973. Den har en boring på 98.43 mm og en slagslengde på 82.55 mm. 307-en ble montert blant annet i følgende biler:

* Chevrolet Chevelle
* Chevrolet Impala
* Chevrolet Camaro
* Chevrolet Caprice

307-motoren er ifølge enkelte kilder den mest drivstoffgjerrige small-block-motoren som GM har produsert.[]

327 (5.36 L)
------------

327-motoren har en boring på 101.6 mm og en slagslengde på 82.55 mm. Den ble produsert mellom 1962 og 1969, og ble montert blant annet i følgende biler:

* Chevrolet Camaro
* Chevrolet Impala 1967 SS
* Chevrolet Corvette

Effekten var 205 kW ved 4800 r/min. Det ble også produsert varianter med 224 kW, 261 kW og 280 kW, samt at det i 1969 ble produsert en variant med 175 kW effekt, raskere kam og mindre slagvolum.

350 (5.74 L)
------------

350-motoren ble lansert 1967. Den har en boringsdiameter på 101.6 mm og en slagslengde på 88.39 mm. 350-motoren har blant annet blitt montert i følgende biler:

* Chevrolet Camaro
* Chevrolet Nova
* Chevrolet C/K Truck

400 (6.55 L)
------------

* År:1970–1981
* Slagvolum: 6.6 L
* Effekt: 112 - 198 kW
* Boringsdiameter og slaglengde: 104.8 mm × 95.2 mm

Se også
-------

* Chevrolet big-block
**Ottar Bondevik** (født 6. mars 1909 i Austre Moland, død 1. januar 1984 i Kristiansand) var generalsekretær i Norges Samemisjon fra 1954 til 1960. Han ble student i 1929, deretter studerte han på Menighetsfakultetet og ble ordinert i 1935. Samme år tok han også eksamen i samisk. 

I 1936 begynte Ottar Bondevik som reisepredikant i Norges Samemisjon. Samme år ble han rektor på Den samiske folkehøgskolen i Karasjok. I 1940 ble han lærer på Grenland Folkehøgskole, to år senere overtok han som rektor der og ble der i 12 år før han kom tilbake til Samemisjonen, nå som generalsekretær. Etter denne tjenesten ble han i residerende kapellan i Vår Frue kirke, Trondheim. I 1969 kom han så til Oddernes kirke i Kristiansand, der han ble til han gikk av med pensjon. 

Ottar Bondevik var landsstyreformann i Norges Samemisjon i to perioder. Han var også formann i Organisasjonenes Fellesråd fra 1956 til 1959. Han var også formann i representantskapet i IKO fra 1967 til 1969. Han var medredaktør av Luthersk Kirketidende 1961-70.

Bibliografi
-----------

* *Under nordkalotten*. Lutherstiftelsen. 1958.
* *Fotefar*. Lutherstiftelsen. 1959.
* *Drivtømmer*. Lutherstiftelsen. 1970.
* *Bær arven videre : Trondhjems indremisjons 100-års jubileum 21. april 1965*. 1965.

Referanser
----------

1. ↑   Grimstad Adressetidende, type referanse dødsannonse, utgitt 3. januar 1984[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Ottar Bondevik ny generalsekretær i Norges finnemisjonsselskap». *Firda Folkeblad*. 8. februar 1954.
3. ↑  Gamlemshaug, Magne (1988). *Norges samemisjon 100 år : 1888-1988*. Trondheim: Sami Varas. s. 90. ISBN 8271220152.

Kilder
------

* *Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater*. Land og Kirke 1974 side 36

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Chevrolet 427 (7.00 L) i en Corvette fra 1966.
**Chevrolet big-block** er en serie V8-motorer laget av Chevrolet. Flere motorer med ulike slagsvolum har blitt laget, blant annet 6.49 L (396 in3), 6.70 L (409 in3), 7.00 L (427 in3), 7.44 L (454 in3) og 9.37 L (572 in3).

Førstegenerasjon ("W"-serien)
-----------------------------

Chevrolet lanserte sin første big-block V8-motor i 1958. Denne serie omfattet motorer på 5.70 L (348 in3), 6.70 L (409 in3) og 7.00 L (427 in3).

### 348 (5.70 L)

Den første motoren var på 348 kubiktum og ble lansert 1958. Den ble montert i personbiler fram til 1961 og i lastebiler fram til 1964.

### 409 (6.70 L)

409-motoren ble solgt mellom 1961 og 1965. Den ble laget blant annet i et variant med effekt på 305 kW. Et effekt-til-slagsvolum-forhold på 45 kW per liter var veldig høyt på 1960-tallet, selv om Chrysler allerede 1956 hadde Hemi 354-motoren som genererte 265 kW.

Beach Boys-sangen *409* er en hyllest til en bil med denne motoren, selv om bilen som høres i starten av sangen egentlig er Gary Usher sin Chevrolet Impala med 348-motor.

### 427 (7.00 L)

427-motoren ble først montert i 1963-modellen av Chevrolet Impala, og var ment for konkurransebruk. Kun 57 motorer av denne type ble noensinne laget.

Andregenerasjon (Mark IV-serien)
--------------------------------

Den andre generasjonen big block-motorer ble satt i kommersiell produksjon 1965, og hadde sine røtter fra en motor laget for konkurransebruk ifra 1963. Med tiden kom serien til å omfatte motorer på 6.49 L (396 in3), 6.59 (402 in3), 7.00 L (427 in3), 7.44 L (454 in3) og 9.37 L (572 in3)

### 396 (6.49 L) og 402 (6.59 L)

396-motoren ble lansert i 1965. I 1970 ble slagsvolumet økt gjennom økt boring til 6.59 L (402 kubiktommer), men man fortsatte å selge den nye motoren under navnet 396. Motoren gikk ut av produksjon i 1972.

### 427 (7.00 L)

427-motoren ble montert i serieproduserte biler mellom 1966 og 1969. Dette er ikke den samme motoren som den eldre Z11-motoren.

### 454 (7.44 L)

454-motoren ble lansert i 1970, og ble montert i nye personbiler frem til 1976, samt i lastebiler frem til 1996. Varianten 454 LS6 hadde en effekt på 336 kW og fantes i Chevrolet Chevelle SS 454 laget i Texas. 454 LS7 hadde en effekt på 343 kW, og ble ikke solgt montert i fabrikkbiler, men kun solgt løst på ettermarkedet.

### 502 (8.23 L)

502-motoren.

### 572 (9.37 L)

572-motoren ble lansert i 2003. Den fabrikksmonteres ikke i nye biler, og selges kun for ettermontering. Slagvolumet er på 9.4 liter, hvilket gjør den til verdens største serieproduserte, bensindrevne V8-motor for bruk i personbiler. 572-motoren har blitt laget i utallige konfigurasjoner. Effekten har blitt hevet fra 462 til 537 kW.

Se også
-------

* Chevrolet small-block

Referanser
----------

1. ↑  ">Effekt- och vridmomentskurva från GM
**Ottar Engtrø** (født 13. februar 1943 i Melhus) er en norsk låtskriver. Han har skrevet teksten til «Vise til våren» på Vamps album Månemannen fra 2002.

Biografi
--------

Han utdannet seg til fengselsbetjent og arbeidet mange år innen fengselsvesenet, blant annet i Ungdomsfengselet i Oslo. Siden tok han lærerskolen og ble etter hvert opplæringsleder for de ansatte i Vestre Fengselsdistrikt, som strekker seg fra Molde til Kristiansand. Siden bosatte han seg på Undheim og ble lærer på Nærbø.

Ottar Engtrø har alltid likt å skrive viser og dikt, men det meste har havnet i skrivebordskuffen, han har aldri gitt ut noen diktsamling. Etter å ha skrevet mye i ungdomstiden, hadde han en lang pause der han ikke skrev noe, men etter hvert tok han opp igjen skrivingen. Etter en kontakt med Øyvind Staveland i Vamp ble det til at han sendte noen dikt til ham, og Staveland satte melodi til «Vise til våren».

Diskografi
----------

* Vamp: *Månemannen* (2002)
* 2 me og to te: *Så longt har me aldri komt før...* (2009)
* Vamp: *To me alt* (2013)
* Randi Engelsvold: *Når månen er med* (2017)

Eksterne lenker
---------------

* Ludvig Lorentzen: *Skaffet Vamp vårstemning*.[*død lenke*] Artikkel i Stavanger Aftenblad 11. oktober 2002
* Tekst til «Vise til våren» hos www.vamp.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Ernst Larsson** (født 9. juli 1912, død 21. mai 1980) var en norsk idrettsutøver fra Hammerfest. Han var aktiv innen en rekke idrettsdisipliner. 

Larsson debuterte som 15 åring på fotballklubben Sparks B-lag i 1927. Året etter spilte han seg inn på A-laget og han spilte videre på IL Steins A-lag etter sammenslåingen av de 2 klubbene FK Spark og Hammerfest Turn og Idrettsforening i 1935. Han spilte også en periode i en av datidens beste fotballklubber i Norge, Larvik Turn. Hans posisjon var centerhalf. Han spilte også på det nord-norske landsdelslaget i fotball. Larsson spilte sin siste aktive A-kamp for IL Stein i 1958, i en alder av 46 år. Kampen var mot Norges ungdomslandslag (tilsvarende dagens U-21) som var på turne i Nord-Norge. U-laget vant alle sine kamper i Nord-Norge unntatt denne kampen mot Steins A-lag, Stein vant 2-1. 

Larsson var i tillegg aktiv innenfor blant annet ski, turn, friidrett, bandy og ishockey. Han startet Hammerfest Bandyklubb. Han spilte også her på det nord-norske bandylandsdelslaget.

I Sitt yrkesaktive liv etablerte han kafe og restaurant Ernst i 1947. Ernst utviklet seg i 50-60-70 årene til å bli blant landsdelens mest kjente danserestauranter og ble et begrep i Nord-Norge. I tillegg drev han sportsforretningen Ernst Larsson sport i Strandgata, hvor han blant annet hadde eget sykkelverksted og monterte egne sykler under navnet "Super". Han var også den første kommisjonær i Hammerfest for Norsk Tipping da dette ble innført i 1948.

Han var også en dyktig musiker og hadde eget orkester og underholdt gjestene sine på sin restaurant i mange år. Hans instrument var saksofon.

28. desember 1957 ble han utnevnt til æresmedlem av Idrettslaget Stein.

Den 17. juli 1989, på Hammerfest bys 200-årsdag, ble en bauta av han avduket ved stadionanlegget i Hammerfest.

Kilder
------

* Øyfolk 1999, Årbok for lokalhistorie og kultur i Hammerfest.
En kubikkmeter med betong, tilsvarende verdens årlige produksjon per innbygger

**Kubikkmeter** er en avledet SI-enhet for måling av volum og er derfor et hulmål. Symbolet for kubikkmeter er **m³**. En kubikkmeter er volumet av en kube hvor hver side er en meter lang, og tilsvarer 1000 liter.

En kubikkmeter rent vann ved standard lufttrykk og en temperatur på 3,98°C har en masse på 1000 kg (ett tonn), og ved 25 °C en masse på 997,0 kg.

Kubikkmeter brukes blant annet til å angi volum av rom, haller, lasterom, flyttelass og svømmebasseng.

1 m³ er lik:

* 1 000 000 000 mm³
* 1 000 000 cm³
* 1 000 dm³
* 0,001 dam³
* 0,000 001 hm³
* 0,000 000 001 km³

Og motsatt:

* 1 mm³ = 0,000 000 001 m³
* 1 cm³ = 0,000 001 m³
* 1 dm³ = 0,001 m³
* 1 dam³ = 1 000 m³
* 1 hm³, eller 1 Mm³ = 1 000 000 m³
* 1 km³ = 1 000 000 000 m³

1 m³ er, i forhold til enheten liter, lik:

* 1 000 liter (l)
* 10 000 desiliter (dl)
* 100 000 centiliter (cl)
* 1 000 000 milliliter (ml)

Og motsatt:

* 1 ml = 0,000 001 m³
* 1 cl = 0,000 01 m³
* 1 dl = 0,000 1 m³
* 1 l = 0,001 m³

Referanser
----------

1. ↑  «kubikkmeter», *NAOB*
**Grimstad byfogd** var et byfogdembete i Aust-Agder. Da Nedenes sorenskriveri ble delt i Vestre Nedenes og Østre Nedenes ved kongelig resolusjon 19. november 1924, ble det samtidig bestemt at sorenskriveren i Vestre Nedenes skulle være byfogd i kjøpstaden Grimstad. Ved kongelig resolusjon 23. mars 1852 ble det bestemt at byfogdembetet i Grimstad skulle skilles fra sorenskriverembetet fra 1. august samme år og forenes med postmesterembetet i Grimstad. Grimstad byfogdembete ble vedtatt nedlagt ved kongelig resolusjon 6. november 1897 (til gjennomføring av Lov om delvis omordning av det civile embetsværk av 21. juli 1894). Loven skulle senest settes i verk etter hvert som de berørte embeter ble ledige. Bestemmelsene fra 1894 og 1897 ble iverksatt for Aust-Agder fylke fra 1. april 1919 etter kongelig resolusjon 14. februar 1919. Byfogdembetene i Grimstad og Risør ble beholdt, men måtte avgi oppebørsel forretningene til skattefogden i fylket. Byfogdembetet i Grimstad ble først nedlagt etter kongelig resolusjon 10. september 1926, med virkning fra 1. oktober 1926.

Arkiv
-----

Arkivet etter Grimstad byfogd er levert til Statsarkivet i Kristiansand.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivkatalog for Grimstad byfogd hos Statsarkivet i Kristiansand.
* Skannede pantebøker fra Grimstad byfogd hos Digitalarkivet.
**Kuben fleridrettshall** er en basketballhall tilknyttet idrettsanlegget ved Kuben yrkesarena i Oslo. Fleridrettshallen ligger i byggets 3. etasje, og har egen tribune med plass til ca. 200 tilskuere. Kuben videregående skole nytter hallen i sitt undervisningstilbud til elever i kroppsøving.

I tilknytning til hallen er også rom for spinning, styrketrening, samt et speilrom for kampsport og dans. Det er utgang fra tribunen til skolens takterrasse med en liten utendørs basketballbane. Skolen har flere rom for kroppsøving i nabobygget BiKuben.

Referanser
----------

1. ↑  «Idretten slipper ikke til i splitter ny idrettshall». Aftenposten. 25. juni 2013. Besøkt 29. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* skolens nettsider

Galleri
-------

* Kuben idrettshall ligger i 3. etasje i Kuben yrkesarena  Foto: Kuben yrkesarena, 2015Kuben idrettshall ligger i 3. etasje i Kuben yrkesarena  Foto: Kuben yrkesarena, 2015
* Skolens kampsport- og danserom.  Foto: Kuben yrkesarena, 2013 Skolens kampsport- og danserom.  Foto: Kuben yrkesarena, 2013

Portal: Oslo
**Grimstadfjorden** er en fjord i Bergen kommune, like nord for Bergen lufthavn, Flesland og en fjordarm av Raunefjorden. Fjorden har innløp rett øst for Bjorøy mellom Grimstad i sør og Mathopen ved Vatlestraumen i nord. Selve Grimstadfjorden har en lengde på 5,5 kilometer inn til Loddefjord i nord, men medregnet Nordåsvannet som fortsetter østover forbi Straume bro er den 9,5 kilometer lang.

Haakonsvern, marinebasen til den norske marinen, ligger på nordsiden av fjorden og innenfor der strekker Mathopsvågen og Bjørndalspollen seg nordover. Mellom Mathopsvågen og Bjørndalspollen går det en 10-12 meter bred kanal. Bjørndalspollen strekker seg helt inn til Loddefjord, og er omgitt av Bjørndal i øst og Hetlevik i vest. 

På sørsiden, øst for Grimstad ligger Søreide ved Dolviken. Der går Straume bro, en klaffebro som kan løftes slik at større båter kan ta seg inn til Nordåsvannet.

Referanser
----------

1. ↑  Grimstadfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Grimstadfjorden


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** GeoNames
 |
***Luridiumstyven*** er en norsk ungdomsroman av Bobbie Peers. Boka kom ut på Aschehoug forlag i 2015.

Målgruppe
---------

Luridiumstyven er skrevet for lesere i alderen 11–12 år og oppover.

Innhold
-------

William Wenton er en 12 år gammel gutt som ikke vet hvorfor familien hans har dekknavn og hvorfor de må flytte hvert år. Bestefaren hans forsvant etter et ran i London. Det er mye William ikke vet, som hvilke krefter han selv besitter, hvem han egentlig er, hvorfor bestefaren var involvert i et ran og hvem Goffman og Abraham er. Men William er nysgjerrig på kreftene sine, og det kan skape problemer.

Priser og utmerkelser
---------------------

Romanen vant bokhandlerkjeden Arks Barnebokpris i 2015.

Oppfølgere
----------

*Luridiumstyven* er siden blitt fulgt opp av *Kryptalportalen* (2016), *Orbulatoragenten* (2017), *Apokalypsegeneratoren* (2018), Kaosparalysatoren (2019) og Sentrifugalkatastrofen (2020)

Referanser
----------

1. ↑  «Luridiumstyven». Adlibris. Besøkt 11. januar 2017.
2. ↑  Peers, Bobbie (2018). *Apokalypsegeneratoren* **(norsk)**. H. Aschehoug & Co (W. Nygaard). Arkivert fra originalen 16. april 2019. Besøkt 16. april 2019.
***Monsieur Ouine*** er en roman fra 1943 av den franske forfatter Georges Bernanos. 

Boken handler om en pensjonert språklærer som slår seg ned i en landsby i Nord-Frankrike, og siden omgis av mystiske dødsfall og andre besynderlige hendelser. *Monsieur Ouine* har sitt utspring i en sjelelig krise Bernanos gjennomled på begynnelsen av 1930-årene, da han funderte på hvordan nihilisme og fortvilelse leder til ondskap. Boken tok ni år å skrive og forfatteren betraktet den som sitt mest ambisiøse verk. Handlingen er bevisst tvetydig og i visse partier usammenhengende, ettersom Bernanos mente at ondskap er nettopp usammenhengende, og ville reflektere dette i boken.

Boken ble utgitt i Rio de Janeiro i 1943, og senere av forleggeren Plon i Frankrike i 1946. Den er blitt oversatt til mange språk, også til norsk. Den norske oversettelsen ble foretatt av Bernanos-eksperten Hans Aaraas, som i 1982 vant Bastianprisen for oversettelsen.

Referanser
----------

1. ↑  *Three French Writers and the Great War*. Cambridge: Cambridge University Press. 1975. s. 186. ISBN 0-521-20916-1.
2. ↑  Kunnskapsforlagets papirleksikon - Store norske leksikon: Bastianprisen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Paul Emil Rynning** (født 14. juni 1890 i Moss, død 28. desember 1951 i Løten) var en norsk teolog og hymnolog. Han tok Krigsskolen og var siden lærer mens han studerte teologi ved Universitetet i Oslo. Han ble cand.theol. i 1914 og ble samme år utnevnt til kateket i Vadsø. Etter katekettjenesten i Vadsø ble han i 1917 sokneprest i Hornindal, fra 1924 til 1936 var han i Hommedal og fra 1936 til han døde i Løten. Fra 1946 var han også prost i Hedmark prosti.

Engasjement
-----------

Rynning var samfunnsengasjert på mange områder. I Hornindal startet og drev han middelskole og var med og startet Firda gymnas. Han startet også kor alle steder han bodde, ofte var han også dirigent for korene. Han var også mye brukt som predikant utenfor sitt eget prestegjeld. Han skrev også artikler i pressen, etter hvert særlig om hymnologi. 

### Hymnologi

Etter at han i 1928 fikk Kongens gullmedalje for oppgaven *«Salmedikting og salmesamling i Noreg i tidi 1824-1869, burtset frå Landstads og A. Hauges salmeverk»* ble han for alvor engasjert i hymnologiske spørsmål. I 1930 fikk han stipend fra Universitetet i Oslo til å gjøre en studiereise til Danmark, Tyskland og Sverige. Den resulterte i en rekke artikler, særlig i Norsk Teologisk Tidsskrift i 1930-1940-årene.

Sønnen hans, Christian Rynning, gav etter hans død ut mye av produksjonen hans.

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Paul Emil Rynning i BIBSYS
* *Salmediktingi i Noreg I og II* posthumt 1954
* *Salmar og kvæde* posthumt 1955
* *Norsk Salmeleksikon* posthumt 1967

Kilder
------

* Artikkel hos alkunne.no

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Intramuskulær** (fork. **IM** el. **i.m.**) betegner en injeksjonsteknikk for legemidler hvor nålen ender i muskelvev. Im regnes som en parenteral administrasjonsform. Vanligvis kan maksimalt 5-10 ml injiseres. 

Generelt brukes intramuskulær injeksjon for legemidler som:

* ikke absorberes i tarm (peroral administrasjon ikke mulig)
* Skal virke raskt i hele kroppen (systemisk)
* ikke er vevsskadelig
* resorberes utilstrekkelig i underhuden (f.eks.ved subkutan injeksjon)
* som ikke kan settes intravenøst på grunn av lokalreaksjon i vener

  

For medikamenter som ikke skal settes i blodbanen, trekkes sprøytestempelet tilbake (aspirasjon) før selve injeksjonen for å kontrollere at man tilfeldigvis ikke har truffet et blodkar. 

Virkningen inntrer noe senere enn ved intravenøs injeksjon, vanligvis etter noen minutter. Injeksjonen medfører som regel noe skade i muskelvevet som kan gi reversibel arrdannelse med varighet på opp til et år. Abscessdannelse er også en vanlig komplikasjon. Gjentatte injeksjoner på samme sted bør unngås. Vanlige injeksjonssteder er i setemuskulaturen eller i overarmen (deltamuskelen). Det er vesentlig at man ikke skader store nerver eller blodkar under injeksjonen. 

For en del medikamenter, særlig antipsykotika er det utviklet oljesuspensjoner av legemiddelet (såkalte depotpreparater) som ved intramuskulær administrasjon kan gi virkning i flere uker til måneder. Dette er særlig hensiktsmessig for pasienter som ikke tar medikamentet regelmessig som forskrevet. 

P-sprøyten settes også intramuskulært.

Se også
-------

* Injeksjon

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Maling med akryl på motsatt side av en allerede malt *cel*.
**Cel** (forkortelse fra engelsk celluloid, film) er et gjennomsiktig ark som er laget av plastmaterialet celluloid. Det blir brukt i tegnefilmer og tradisjonell, håndtegnet animasjon i tiden før computergenererte tegninger.

Først animerer man på normalt papir, så overfører man det til celluloidarket. Deretter fargelegger man det med akrylmaling på baksiden. Til slutt legger man den fargelagte arket på en bakgrunn som er tegnet eller malt på vanlig ark.

Celluloid (bestående av nitrocellulose og kamfer) ble brukt i løpet av første halvdel av 1900-tallet, men siden det var brannfarlig og ustabilt ble det i stor grad erstattet av celluloseacetat. Med bruken av datamaskinassistert animasjonsproduksjon har bruken av *cel* nesten blitt forlatt i store produksjoner. Disney-studioene sluttet å bruke det i 1990 da Computer Animation Production System (CAPS) erstattet dette elementet i animasjonsprosessen deres, og i løpet av det neste og et halvt tiåret faset også de andre store animasjonsstudioene ut dette systemet.

Referanser
----------

1. ↑   Heginbotham, Claire (2022) «What Is Cel Animation & How Does It Work?», *Concept Art Empire*
2. ↑   Kench, Sam (9. onktober 2022) «What is Cel Animation — Examples, Techniques & History», *StudioBinder*
3. ↑  Coulson, William R. (Januar 1995): «The Art of Disney and Sotheby's», *Animation Magazine*. **8** (2): 72. ISSN 1041-617X. Sitat: «Disney’s next animation smash was *The Little Mermaid* - the last Disney feature to utilize hand-painted acetate cels...*Beauty and the Beast*, Disney’s next hit animation feature, was the first to use, instead of hand-painted cels, Disney’s "CAPS" computer-generated characters.»

Se også
-------

* Tradisjonell animasjon
| Jifjafa-angrepet |
| --- |
| Konflikt: Første verdenskrig |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 11. til 14. april 1916 |
| Sted | Bir el Jifjafa |
| Resultat | Britisk seier |

 |

**Jifjafa-angrepet** den 11. til 14. april 1916 var en forebyggende operasjon utført av en sammensatt styrke fra Det britiske imperiet mot styrker fra Det osmanske riket ved Jifjafa-brønnen i Sinaiørkenen under Sinai og Palestina-felttoget under første verdenskrig. 

Jifjafa-brønnen (Bir el Jifjafa) ligger i Sinaiørkenen 83 km øst for Ismailia, som ligger ved Suezkanalen. Angrepet ble utført av menn fra 3. beredne brigade støttet med små avdelinger fra 2. korps og en større gruppe fra det egyptiske kameltransportkorpset. Selv om noen av australierne hadde vært i kamp under Slaget om Gallipoli, var dette den første offensive operasjonen som ble utført av australske styrker under felttoget i Sinai og Palestina.

Angrepet var en full suksess for britene. Tapet for tyrkerne ble seks døde og 36 tatt til fange. I anerkjennelse av sin bedrift ble Major William Henry Scott, lederen av angrepet, tildelt Distinguished Service Order.

Kilder
------

* Darley, T H Major (reprint 2009 [1924]). *With the Ninth Light Horse in the Great War*. London: Naval and Military Press. ISBN 9781845747718.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
* Fewster, Kevin; Basarin, Vecihi; Basarin, Hatice Hurmuz (2003). *Gallipoli: The Turkish Story*. Crows Nest, New South Wales: Allen and Unwin. ISBN 1-74114-045-5.
* Gullett, Henry Somer (1923). *The Australian Imperial Force in Sinai and Palestine, 1914–1918*. Official History of Australia in the War of 1914–1918. Volume VII. Sydney: Angus and Robertson. OCLC 59863829.
* Woodfin, Edward C (2012). *Camp and Combat on the Sinai and Palestine Front: The Experience of the British Empire Soldier, 1916–18*. Basingstoke: Palgrave Macmillan. ISBN 1137264802.
**Formel Renault V6 Eurocup** er et tidligere mesterskap innen formelbilracing. Det var en 3,5-liters Formel Renault, og var aktivt fra 2003 til 2004. Det ble startet av Renault som en supportklasse i Eurosports Super Racing Weekends (med ETCC and FIA GT). I 2005 forlot Renault Super Racing Weekend, og startet World Series by Renault, ved å slå sammen World Series by Nissan (hvis motorkontrakt hadde utløpt) og Renault V6 Eurocup.

Mesterskapet ble kjørt med Tatuus-chassis med karbonfiber monocoque og en 3,5 liters V6-motor fra Nissan. Michelin var dekkleverandør.

Løpshelger
----------

Hver startgrid ble bestemt gjennom en kvalifiseringsomgang. Det ble kjørt to løp på hver bane. Hovedløpet var mellom 120 og 130 km, eller 45 minutter, med stående start og ett obligatorisk pitstopp, etterfulgt av et sprintløp, som var mellom 80 og 90 km eller 30 minutter med rullende start. 

Poeng ble gitt til de første ti førerne i hvert løp, med 30 poeng til vinneren, og deretter 24, 20, 16, 12, 10, 8, 6, 4, 2. I tillegg ble det gitt 2 poeng til føreren som tok pole position i hvert løp, og i 2003 ble det også gitt 2 poeng for raskeste runde i hvert løp.

Vinnere
-------

| Sesong | Mester | Vinnende team |
| --- | --- | --- |
| 2003 | Argentinas flagg José María López | Frankrikes flagg ARTA-Signature |
| 2004 | Sveits’ flagg Giorgio Mondini | Italias flagg EuroInternational |

Eksterne lenker
---------------

* Formel Renault V6 Eurocup på Renault Sports offisielle nettsted
**Vestnordiske språk** (også kalt norrønt språk) er de språkene som har utvikla seg fra **urnordisk**, som rundt vikingtiden skilte seg fra de østnordiske språkene. Til de vestnordiske språkene regnes norsk, islandsk og færøysk, samt det nå utdødde språket norn. I disse dager har imidlertid norsk mer til felles med svensk og dansk på grunn av deres isolering fra de andre nordiske språkene og på grunn av felles utvikling i Skandinavia, men det er fortsatt visse bevarte forskjeller.

Vestnordiske språk skiller seg fra de østnordiske blant annet gjennom følgende:

* at flere diftonger har blitt bevart enn i østnordiske språk: blant annet heter det i norsk *stein* og *auga*, sammenlignet med svensk «sten» og «öga». Og islandsk *reykur* og *eyja*, og norsk *røyk* og *øy* tilsvarer i dansk *røg* og *ø*, og svensk *rök* og *ö*.
* i de vestnordiske språkene assimileres *n* foran *k* og *t* og *m* assimileres foran *p*. Noen eksempler: I islandsk og i visse norske dialekter finnes ordet *ekkja*. Det tilsvarer i dansk *enke* og i svensk *änka*. Ordet *bratt* i islandsk og i norsk tilsvarer i svensk og i dansk *brant*. Islandsk *sveppur* og norsk *sopp* tilsvarer i dansk og svensk *svamp*.

Norsk har imidlertid blitt mer påvirka av svensk og dansk enn det islandsk og gammelnorsk ble. Det var imidlertid allerede i gammelnorsk visse forskjeller mellom vest- og østnorsk, og nynorsk har bevart flere av de vestnordiske dragene enn det bokmålet har.

Gjennom påvirkning fra tidligere diftongforandringer i østnordiske språk forsvant enkelte diftonger, først og fremst i det 11. og 12. århundre fra norsk. Det gjelder hovedsakelig i østnorsk, mens flest diftonger er bevart i vestnorsk.

Referanser
----------

1. ↑  Elias Wessén, Nordiska språk 1979, s. 33

Litteratur
----------

* Ragnvald Iversen, *Norrøn Grammatikk*, Aschehoug & Co. Oslo 1961.
* Sven B.F. Jansson, *Isländsk-svensk ordbok, Íslenzk-Sænsk Orðabók*, Rabén & Sjögren Bokförlag, Kungälv 1989.