recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Storheia** er et fjell på Hadseløya i Hadsel kommune i Nordland. Det har en høyde på 504 meter over havet og ligger cirka 2,5 km sørvest for kommunesenteret Stokmarknes og drøyt 5 km nord/nordøst for Melbu.

Fra Storheia er det flott utsikt mot Gulstadelva, Husbydalen, Husbykollen, Møysalen på Hinnøya, Melbu og den nordligste delen av Lofoten. Det vil i praksis si den nordøstlige delen av Austvågøy, og mesteparten av dette området vender mot Hadselfjorden og ligger innenfor grensene av Hadsel kommune. På dager med god sikt kan man se helt til Eggum, som ligger helt nordøst på Vestvågøya. 

Storheia er et populært utfartssted både sommer og vinter. Tilgjengeligheten er enkel, med gode stier både fra Stokmarknes, Lekang og Melbu på Hadseløyas sørside. På toppen av Storheia er det en radio- og TV-mast. Til dette anlegget er det kjørbar vei, men den er ikke åpen for allmen ferdsel.

Fjellet er ett av de fire som skal besøkes under turmarsjen 4-toppersturen. Storheia er også mye benyttet av utøvere av paragliding.

Det var under planlegging et skisenter på Storheia, hvor det ifølge disse planene skulle bygges skiheiser opp til toppen av fjellet. Planene ble i 2010 skrinlagt.

Referanser
----------

1. ↑  Storheia på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Johan Magnus Eurén** (født 8. mai 1985 i Sävedalen) er en svensk bryter som tok bronsemedalje i OL i London 2012.

Eurén tok OL-bronse i 2012 i 120-kilosklassen. Han tok seg gjennom kvalifiseringen, åttedelsfinalen og kvartfinalen uten å miste poeng. Med bare fire sekunder igjen av semifinalens andre runde lyktes han i å låse sin estiske motstander Heiki Nabi og få til en rulle. Svensken ble tildelt et poeng og var med det klar for finale. Men etter estisk protest gjorde dommeren en videogranskning og fant at rullen var ufullstendig. Nabi vant tredje runde og Eurén måtte nøye seg med bronsefinale der han beseiret hvitrusseren Joseb Tjugosjvili med 2-1.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johan Eurén – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Johan Eurén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Johan Eurén – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Johan Eurén – FILA Rediger på Wikidata
* SOK - Johan Eurén
* London 2012 - Johan Eurén
**Linda Klakken** (født 9. januar 1979 i Ålesund) er en norsk forfatter.

Hennes skjønnlitterære debut, diktsamlingen *Mamma, kone, slave,* fikk mye oppmerksomhet da den ble utgitt høsten 2013. Den ble kåret til en av årets beste bøker i *Dagbladet* og i *Bokmagasinet i Klassekampen*. Litteraturkritiker Cathrine Strøm kalte boka "En moderne klassiker, intet mindre." Diktene til Klakken er oversatt til engelsk, makedonsk og belarusisk. I 2017 ble barneboka hennes, «Dumme, dumme hjarte», nominert til NBUs debutantpris, Trollkrittet. I 2022 skrev hun boka *Jakten* om Espås-saken. 

Klakken er tidligere elev ved Skrivekunst-akademiet i Hordaland. Hun har arbeidet som kulturjournalist og bokanmelder i *Klassekampen*. Klakken har også bidratt som låtskriver for Valkyrien Allstars på albumet "Slutte og byne", som vant Spellemannsprisen i 2020.

Bibliografi
-----------

* *Den siste beatpoeten* (2010)
* *Mamma, kone, slave* (2013)
* *Skriv ferdig boka om livet ditt* (2014)
* *Åtte minutter* (2015)
* *Dumme, dumme hjarte* (2017)
* *Det fins et rom i meg som står tomt*, lyrikk, Flamme (2018)
* *Jakten - på sporet av mannen som drepte Trude Espås*, sakprosa, Kagge forlag (2022)
* *Jordsøster* (2023)

Gjendiktninger
--------------

* *Lengselens Bok* av Leonard Cohen, Tiden Norsk forlag (2006)
* *Nær* (Utdrag fra *Close Space*) av Natalie Shapero, forlaget Beijing Trondheim (2013)

Referanser
----------

1. ↑   www.forfatterkatalogen.no, besøkt 27. desember 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Linda Klakken». Forfatterkatalogen. Besøkt 27. desember 2017.

Kilder
------

* Presentasjon av Linda Klakken i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Bruno Yizek** (født 20. desember 1948 i Cardston i Alberta) er en canadisk rullestolcurlingspiller. Han har gullmedalje fra både VM og Paralympics. 

Han spilte aktivt curling før han i 1991 oppdaget en svulst som vokste rundt ryggmargen. Svulsten ga etterhvert *paraplegi*, dvs lammelse i begge bein, og han sitter i dag i rullestol. Da Canadian Paraplegic Association var i Calgary for å etablere rullestolcurling som sport i 2003, begynte Yizek med denne sporten.

Karriere
--------

På nasjonalt nivå har han sølvmedalje fra det canadiske mesterskapet i 2007 og 2009. Han fikk også sølv i 2011 og 2013, og bronse i 2013. 

Han deltok ved Paralympiske vinterleker 2010, der Canada vant gull, etter å ha slått Sør-Korea 8-7 i finalen. 

Canada vant også VM i rullestolcurling 2011, der Yizek var reserve.

Referanser
----------

1. ↑  Alberta.ca - *Bruno Yizek* (arkivert hos Archive.is), besøkt 4. februar 2014.
2. ↑  Canadas paralympiske komité - Bruno Yizek, besøkt 4. februar 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bruno Yizek – Paralympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Bruno Yizek – World Curling Federation Rediger på Wikidata
* «Bruno Yizek». Canadas paralympiske komité. Arkivert fra originalen 13. februar 2018. Besøkt 4. februar 2014.
**Hugo Bernhard Rahamägi** (dr. theol. født 2. juni 1886 i Kurtna i Hageri i Estland, henrettet 1. september 1941 i Kirov i den russiske del av Sovjetunionen) var den annen biskop for Den estiske evangelisk-lutherske kirke, fra 1934 til 1939.

Liv og virke
------------

### Prst

Han tok teologisk utdannelse og ble luthersk geistlig. Årene 1919–1920 var han prost på Saaremaa. Deretter begynte han å undervise i teologi ved Universitetet i Tartu.

Hugo Bernhard Rahamägi tok doktorgraden i teologi ved Universitetet i Berlin i 1924. Deretter var han Estlands undervisningsminister i en kort periode fra 27. mars 1924 til 17. desember 1925, og var professor i teologi ved Universitetet i Tartu.

### Biskop

Han ble biskop i 1934; han ble valgt den 19. juni og ordinert den 16. september. Årene 1938-1939 satt han som medlem av nasjonalforsamlingen. Da han i 1939 skilte seg fra hustruen Edith født Hendrikson (1893–1940), slo det ned som en bombe, og Rahamägi måtte trekke seg fra bispeembedet. At han så giftet seg med Melanie Kukk, sin forgjenger biskop Jakob Kukks enke, bidro til den allmenne interesse. 

### Arrestert, henrettet

Han ble arrestert den 26. april 1941 av de sovjetiske okkupanter etter at Sovjetunionen hadde annektert landet som følge av Molotov–Ribbentrop-pakten (1939), bortført og så henrettet den 1. september 1941. 

Som del av den allmenne sovjetiske politikk i Estland ble i samme periode også 15 lutherske prester deportert til Sibir, to ble drept, og ni ble mobilisert til den sovjetiske hær.

Utmerkelser
-----------

Rahamägi ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1932. Han ble den 23. februar 1938 tildelt Estlands Røde Kors' orden av I. klasse.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 128233923, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Estonian biographical database, Estonian biographical database ID 2895, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.uu.se, besøkt 30. august 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  «Teologiska fakultetens hedersdoktorer / 1932» **(svensk)**. Uppsala universitet. Besøkt 30. august 2017.

Litteratur
----------

* Veiko Vihuri: *Hugo Bernhard Rahamägi, EELK teine piiskop 1934-1939*, 2007

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Brian Reynolds** er en amerikansk videospilldesigner som lager nett-spill for blant annet Android og Facebook. Reynolds har vært designer hos SecretNewCo, Zynga, Big Huge Games, Firaxis Games, og MicroProse, og er styreformann i foreningen International Game Developers Association. Han har grunnlagt, eller vært med å grullegge tre spillselskaper, SecretNewCo, Big Huge Games, og Firaxis Games. Reynolds har gjort seg bemerket som designer av *Civilization II*, *Sid Meier's Alpha Centauri*, *Rise of Nations* og *FrontierVille*.

Bakgrunn
--------

Reynolds er født i 1967 og gikk på «Randolph School» i Huntsville, Alabama fra 1981 til 1985. I 1981 laget han sitt første spill, «Quest 1» som ble utgitt av bladet «SoftSide» i august-nummeret. Etter videregående studerte han filosofi og europeisk historie ved Sewanee-The University of the South (1987–1990). I 1990 begynte på en mastergrad i filosofi ved University of California, Berkeley, men mistrivdes og satset i stedet på en jobb innen programmering.

Reynolds er gift med Jill Reynolds, som han traff på et rollespillarrangement, og de har to sønner.

Karriere
--------

Reynolds startet karrieren i MicroProse som programmerer for eventyrspill, og bidro første gang på spillet «Rex Nebular and the Cosmic Gender Bender». I MicroProse samarbeidet han med Sid Meier, og sammen laget de *Colonization* som kom i 1994. Reynolds fikk hovedansvaret for den første oppfølgeren til Sid Meier's Civilization, Civilization II, som ble en stor suksess.

Reynolds og Meier forlot MicroProse og grunnla Firaxis Games sammen med Jeff Briggs, og Reynolds bidro på *Sid Meier's Gettysburg* som kom i 1997 og deretter *Sid Meier's Alpha Centauri* fra 1998. I 2000 forlot Reynolds Firaxis og ble styreformann i Big Huge Games. I 2009 opphørte Big Huge Games som følge av nedleggelsen av morselskapet «38 Studios», og Reynolds gikk til jobben som «sjefs spillutvikler» hos Zynga. I 2013 grunnla veteranene fra Big Huge Games «SecretNewCo». De kjøpte tilbake rettighetene til navnet «Big Huge Games» og begynte å lage mobilspill.

Spill
-----

Reynolds har ledet utviklingen, eller på andre måter bidratt på flere suksessrike videospill.

* *DomiNations* (2014)
* *FrontierVille* (2010)
* *Age of Empires 3: The Asian Dynasties* (2007)
* *Catan* (2007)
* *Rise of Nations: Rise of Legends* (2006)
* *Rise of Nations: Thrones & Patriots* (2004)
* *Rise of Nations* (2003)
* *Sid Meier's Alpha Centauri* (1999)
* *Sid Meier's Gettysburg!* (1997)
* *Sid Meier's Civilization II* (1996)
* *Sid Meier's Colonization* (1994)
* *Dragonsphere* (1992)
* *Return of the Phantom* (1993)
* *Rex Nebular and the Cosmic Gender Bender* (1992)
* *Quest 1* (1981)

Referanser
----------

1. ↑  Brian Reynolds, Likedin
2. 1 2  BRIAN REYNOLDS INTERVIEW
3. ↑  BIG HUGE HISTORY

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brian Reynolds* profil hos MobyGames

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Sjakk, her spilt i friluft i Bern, er et nullsumspill.  Foto: Andrew Bossi 
**Nullsum** beskriver en situasjon der summen av alle deltakeres tap og gevinst er til enhver tid lik null. Gevinst og tap er balansert. Sjakk, Backgammon, Reversi og Go er eksempler på **nullsumspill**. Disse spillene har to deltakere hvor kun én kan vinne. Vinneren får {\displaystyle +a} poeng, taperen får {\displaystyle -a} poeng, og summen av alle deltakeres gevinster er lik 0. (a er poengsummen vinneren får.) 

Mange økonomiske situasjoner er ikke nullsumspill, fordi verdifulle varer og tjenester kan lages, ødelegges eller feilplasseres. Hver av disse tilfellene skaper en total som kan være ulik null. **Vinn-vinn**-situasjoner er ikke nullsumspill, da alle deltakere vil ha en sum fortjeneste større enn null. Et eksempel på nullsumspill fra finansverden er valutahandel. En Ponzi-svindel eller et pyramidespill uten omsetning av reelle produkter vil i prinsippet også være nullsumspill.

Konseptet ble først utviklet i spillteorien, og nullsumsituasjoner er ofte kalt nullsumspill. Dette antyder ikke at konseptet eller spillteori kun brukes på hva som er kjent som spill.

I 1944 beviste John von Neumann og Oskar Morgenstern at alle nullsumspill med n deltakere er en generalisert form for nullsumspill med to deltakere, og alle ikke-nullsumspill for n deltakere kan reduseres til et nullsumspill for {\displaystyle n+1} deltakere, hvor deltaker {\displaystyle (n+1)} representerer den totale gevinst eller tap. Nullsumspill med to deltakere anses å være kjernen i matematisk spillteori.

Referanser
----------

1. ↑  «- Valuta og valutahandel er et nullsumspill». *Dagens Næringsliv*. 20. desember 2014.
2. ↑  «Why bitcoin is worse than a Madoff-style Ponzi scheme». *Financial Times*. 22. desember 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GND **·** LCCN
 |
***The Lord of the Rings Online: Mines of Moria*** er den første utvidelsespakken til *The Lord of the Rings Online: Shadows of Angmar*. Den ble offentliggjort 14. mars 2008 under Codemasters Online Connect 2008, og utgitt 18. november 2008.

Utvidelsespakken foregår Moria, en enorm underjordisk by nordvest i Midgard. Områdene Eregion og Lothlórien er også inkludert. Høyeste nivå økes til 60 og seks bøker, som begynner en ny hovedhistorie, er inkludert. Turbine har også laget to nye klasser: Rune-Keeper og Warden.

Komponist Chance Thomas, som også jobbet på *Shadows of Angmar*, komponerte også musikken til *Mines of Moria*.

Unlock the Mines of Moria
-------------------------

Spillets nettside lar besøkende spille flere små nettspill for å låse opp skjult innhold. Så langt har de lagt til en trailer og tre bilder. Det er også mulig å legge inn en søknad om å få være med på en beta-test av spillet.

Fremtidige utvidelser
---------------------

Jeffrey Steefel avslørte under presentasjonen av *Mines of Moria* at Turbine planlegger å lage en utvidelsespakke hvert år. *Mines of Moria* og dets fremtidige oppdateringer avsluttet Tolkiens første bok, *Ringens brorskap*, og begynner på *To tårn* som vil la spillere besøke Rohan og Dead Marshes.

Referanser
----------

1. ↑  «HUGEsound.com». Arkivert fra originalen 27. mai 2008. Besøkt 18. juni 2008.

Eksterne lenker
---------------

* UnlocktheMinesofMoria.com
* Pressemelding
* Connect '08: The Mines of Moria Opens Her Gates – Artikkel om presentasjonen

Portal: Videospill
***Smaragdskogen*** (originaltittel: *The Emerald Forest*) er et britisk eventyr-drama fra 1985 regissert av John Boorman. Filmen handler om en mann som får sin sønn bortført av indianere mens han arbeider på et enormt demningsprosjekt i Amazonas. Etter mange år møter han sin sønn igjen, som nå har blitt en ung kriger hos indianerstammen han ble bortført av. Hovedrollene spilles av Powers Boothe, Charley Boorman og Meg Foster. 

Filmen er basert på en sann historie fra 1972 hvor en peruansk ingeniør i Brasil fikk sin sønn bortført. Han møtte ham igjen mange år senere, da var han blitt høvding for en indianerstamme.

Filmen har et økologisk budskap.

Handling
--------

Amerikaneren Bill Markham er sjefsingeniør for et stort demningsprosjekt rundt Amazonas, ett prosjekt som medfører at store deler av regnskogen blir hugget ned. Bill er i Brasil med kone og to barn, og en dag ute i skogen blir hans sønn, Tommy, bortført av en indianerstamme som mener at det er galt å skulle la ham vokse opp blant et folk som ødelegger regnskogen med sine enorme konstruksjoner. En leteaksjon er nytteløs, men Bill nekter å gi opp jakten på å finne sin sønn. Ti år etter er han fortsatt på leting når han har tid og mulighet. Etter å ha blitt lurt av en kannibalstamme, flykter Bill gjennom skogen med livet som innsats. Her møter han på sin sønn, som nå har blitt en ung kriger hos «Det Usynlige Folket», fiendene til kannibalene. Tommy har mer eller mindre glemt sitt tidligere liv og faren strever med å få sønnen tilbake til sivilisasjonen.

Om filmen
---------

*Smaragdskogen* ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 81 % på Rotten Tomatoes.

Aftenpostens Per Haddal beskrev den som en fascinerende ferd.

Anmelderen på det norske nettstedet CINERAMA gav den bare terningkast to i 2005.

I rollene
---------

(utvalg)

* Powers Boothe .... Bill Markham
* Meg Foster .... Jean Markham
* Charley Boorman .... Tomme
* Yara Vaneau .... Young Heather
* William Rodriguez .... Young Tommy
* Estee Chandler .... Heather Markham
* Dira Paes .... Kachiri

Referanser
----------

1. ↑  «The Emerald Forest (1985)». *Rotten Tomatoes* **(engelsk)**. Besøkt 18. august 2019.
2. ↑  Haddal, Per (20. november 1985). «Filmtips». *Aftenposten*.
3. ↑  «Filmguiden CINERAMA.no - DVD: Smaragdskogen (1985) - anmeldelse». *cinerama.no*. Arkivert fra originalen 18. august 2019. Besøkt 18. august 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Smaragdskogen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Smaragdskogen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Smaragdskogen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Smaragdskogen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Smaragdskogen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Smaragdskogen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Smaragdskogen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Smaragdskogen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Smaragdskogen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Smaragdskogen* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Luis de Milán** (ca. 1500 – 1561) var en spansk musikkteoretiker, renessansekomponist og vihuelist.

Liv og virke
------------

Orpheus spiller vihuela. Omslagsillustrasjon fra *El Maestro*
Milán var den første komponisten som publiserte musikk for *vihuela de mano*, et instrument som hovedsakelig var i bruk på Den iberiske halvøy og i noen italienske stater på 1400- og 1500-tallet. Han var også den første musiker som ga tekstlige tempoangivelser i sin musikk.

Han levde formodenlig hele sitt liv i Valencia. Rundt 1538 synes det som han var virksom ved hertugens hoff. I 1535 publiserte han sin første bok, *El juego de mandar*, om et musikalsk selskapspill. Året etter publiserte han sin viktigste bok, *Libro de música de vihuela de mano intitulado El maestro*, tilegnet kong Johan III av Portugal. Denne tilegnelsen, samt seks villancicos med portugisisk tekst gjør det rimelig å anta at han reiste i Portugal og tilbrakte en del tid der. En anekdote forteller at at han reiste til Portugal som følge av en duell og at kong Johan adlet ham under oppholdet.

Verk
----

*El maestro* er historiens første samling musikk for vihuela og var antakelig skrevet for aspirerende vihuelister. Musikken er ordnet fra enkel til komplisert, slik at en begynner kunne utvikle seg fra stykke til stykke. Samlingen inneholder mer enn førti fantasier, seks pavaner, tolv *villancicos*, såvel som *sonetos* og andre stykker. Noen stykker er for vihuela solo, andre for sang med vihuela-akkompagnement. Mange stykker krever en virtuos utøver, selv om forsiringer ikke er detaljert angitt. Komposisjonstilen varierer fra enkel homofoni til polyfoni og virtuose passasjer.

Hans siste publikasjon, *El cortesano*, (1561 «hoffmannen») gir et livlig og underholdende bilde av livet ved hertugens hoff i Valencia. Selv om den ikke inneholder musikk, er det en verdifull beretning om en av tidens profesjonelle musikere.

Luis Miláns musikk kan lett kan tilpasses moderne klassisk gitar og spilles fremdeles mye.

Referanser
----------

1. ↑  For eksempel: *«ni muy apriessa ni muy a espacio sino con un compás bien mesurado»*, dvs *ikke for hurtig eller for langsomt, men i en moderat takt*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritt tilgjengelige noter av Luis de Milán i International Music Score Library Project
* «El Maestro» spilt av Edward Martin, Magnatune (mp3).
* *Libro de musica de vihuela de mano, intitulado El Maestro* (Biblioteca Nacional de España)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Thailands flagg Thailand |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Gull | London 2012 | BC1-2, lag |
|  VM i boccia |
| Sølv | Lisboa 2010 | BC1-2, lag |
|  ASP-mesterskapet i boccia |
| Gull | Hongkong 2009 | BC1-2, lag |

**Mongkol Jitsa-Ngiem** (født 6. oktober 1989) er en thailandsk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC2, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

Jitsa-Ngiem deltok i Verdenscupen i boccia 2007 i Vancouver, der han kom på 34.-plass individuelt, og Thailand kom på 5.-plass i lagkonkurransen i klassen BC1-2. Han kom på 7.-plass i *Asia and South Pacific championship 2009*, der Thailand vant gull i lagkonkurransen i klassen BC1-2. I VM i boccia 2010 kom han på 28.-plass i den individuelle konkurransen, men Thailand fikk her sølv i lagkonkurransen, bak Sør-Korea. Samme år deltok han også i Asian Para Games 2010 i Guangzhou, der han kom på 7.-plass. Her vant hans lagkamerat Watcharaphon Vongsa gullet i klassen BC2. Ved utgangen av 2011 var han rangert som nummer 32 i verden i sin klasse.

I Paralympiske sommerleker 2012 i London vant han én gullmedalje; i lagkonkurransen fikk han gull i klassen BC1-2, sammen Pattaya Tadtong, Witsanu Huadpradit og Watcharaphon Vongsa. Individuelt ble han slått ut i første runde i klassen BC2, der han tapte 5-4 for Jeong-Min Sohn.

Referanser
----------

1. ↑  CPISRA - *3rd Asia and South Pacific Boccia Championships 2009* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 6. februar 2013.
2. ↑  CPISRA - *Results World Championships Lisboa 2010* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 6. februar 2013.
3. ↑  CPISRA - *Boccia World Rank List 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 6. februar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Mongkol Jitsa-Ngiem
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
Leasi Papali'i **Tommy Dempsey Scanlan** (3. august 1953) er en samoansk økonom, som var sentralbanksjef i Samoas sentralbank fra 1989 til 2011. «Leasi» og «Papali'i» er to ulike *matai* (høvdingtitler) han har opparbeidet seg. 

Scanlan har jobbet i sentralbanken siden slutten av 1984, før dette jobbet han for *South Pacific Bureau for Economic Cooperation* (SPEC) på Fiji. I sentralbanken begynte han som *Assistant Manager* i den internasjonale avdelingen. I 1987 overtok han som *manager* for den samme avdelingen, og året etter ble han visesentralbanksjef (*Deputy Chief Executive*). Sentralbanken brukte ikke begrepet sentralbanksjef (*Governor*) før sentralbankloven ble endret i 2001, men brukte fram til dette tittelen *Chief Executive*. 

I april 1989 sluttet sentralbanksjef John A. Howard, og Scanlan overtok som sentralbanksjef. Han ble med dette Samoas første samoanske sentralbanksjef. Han gikk av i august 2011, og Atalina Enari overtok stillingen. 

Han er utdannet Bachelor of science i økonomi fra Canterbury University på New Zealand. Han er gift og har seks barn.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
**Minerydding med sprengstoff-slange** (engelsk:**mine-clearing line charge -** forkortet **MICLIC** og uttales /mɪk.lɪk/ eller "*mick-lick*") er brukt til å sprenge en vei gjennom et minefelt under stridsforhold. Prinsippet er å bruke sprengstoffladninger koblet på en linje for å bli projisert på minefelt. Eksplosjonene skal detonere eventuelle nedgravde miner, og dermed rydde en bane for infanteri i minefeltet. Systemet kan enten være bærbart eller kjøretøymontert. Systemene ikke garantere rydding av alle typer miner.

Historie
--------

Sprengstoff-slange blir også brukt til å ødelegge overskuddsammunisjon.
Den britiske hær utviklet sine systemer under andre verdenskrig. Kanadierne utviklet "Snake", en overdimensjonert anvendelse av Bangalore Torpedo i 1941 til 1942. En mer fleksibel utvikling var "Conger", utviklet i 1944, en slange som ble dratt over et minefelt ved hjelp av raketter og deretter fylt med eksplosiver før detonasjon.

Eksempler
---------

* UR-77 Meteorit (rakett med eksplosiv slange), - en moderinsering av UR-67, et system basert på et BTR-50-skrog.

Se også
-------

* Bangaloretorpedo

Referanser
----------

1. ↑  уБРЕТ-5(ETEL) пЗМБЧМЕОЙЕ ТБЪДЕМБ -ЙОЦЕОЕТОБС ФЕИОЙЛБ. index-texnica.html Arkivert 2001-05-08 hos Archive.today
2. ↑  Swettenham 1968
3. ↑
4. ↑  «Мiнiстэрства абароны РБ - Устаноўка размініравання Ур-77». Arkivert fra originalen 11. februar 2012. Besøkt 4. september 2019.
5. ↑  «Archived copy». Arkivert fra originalen 6. september 2007. Besøkt 28. april 2008.
**Roberto Jefferson Monteiro Francisco** (født 14. juni 1953 i Petrópolis, i staten Rio de Janeiro) er en brasiliansk politiker. 

Han er sønn av Neusa Dalva Monteiro Francisco og Roberto Francisco. Roberto Jefferson er gift med Ecila Brasil Jefferson Francisco.

I 2005 ble Jefferson involvert i en korrupsjonsskandale knyttet til Correios, det brasilianske postvesenet. Konfrontert med en kongresjonell utspørring om hans handlinger, svarte Jefferson med å avsløre et penger-for-stemmer opplegg, hvor han påstod at kongressmedlemmer ble betalt månedlige beløp i bytte for stemmer til støtte for president Luiz Inácio Lula da Silva, i det som ble som kalt Mensalão-skandalen. Skandalen inkluderte flere parlamentarikere fra regjeringens koalisjon og to regjeringsministre, som blant annet resulterte i siktelsen av førti personer i høyesterett, for deres påståtte rolle i en av landets største korrupsjonssaker de siste årene.

Jefferson ble ekskludert fra kongressen den 14. september 2005, på grunn av hans rolle i Correios-skandalen. Utvisningen forhindrer ham fra å bli valgt til offentlige verv frem til 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Por 313 votos a favor e 156 contra, Câmara cassa Roberto Jefferson. UOL Notícias.
2. ↑  Q&A: Brazil corruption scandal. BBC News.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roberto Jefferson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Roberto Jefferson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Friidrett: |
| Friidrett Nordisk mesterskap i friidrett innendørs |
| Sølv | Tammerfors 2020 |  Høydehopp |
| Friidrett Nordisk juniormesterskap i friidrett |
| Gull | Kristiansand 2019 |  Høydehopp |

**Kristján Viggó Sigfinnsson** (født 2. april 2003) er en islandsk friidrettsutøver som representerer klubben Ármann. Han er fire ganger islandsk mester i høydehopp, og har sølv i høydehopp fra Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2020.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018

Sigfinnsson vant høydehopp og lengdehopp i G15-klassen under det islandske juniormesterskapet innendørs i februar 2018. Han vant høydehopp i G15-klassen under Världsungdomsspelen i juni, og i juli vant han høydehopp under Islandsk mesterskap i friidrett 2018, med ny personlig rekord på 2,02 meter. Han vant også høydehopp i G15-klassen under det islandske juniormesterskapet i august.

### Sesongen 2019

Under det islandske juniormesterskapet i friidrett innendørs 2019 vant han høydehopp og fikk sølv i lengdehopp, i klassen G16-17 år. Han deltok i Reykjavík International Games 2019, og fikk der sølv i høydehopp, bak Benjamín Jóhann Johnsen. Han vant høydehopp under islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2019.

Utendørs vant han høydehopp under islandsk mesterskap i friidrett 2019, og han deltok i Sommer-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival), og kom der på sjuendeplass i høydehopp. I august vant han høydehopp under Nordisk juniormesterskap i friidrett 2019.

### Sesongen 2020

Han vant høydehopp i U18-klassen under det islandske juniormesterskapet innendørs i 2020. Han fikk sølv i høyde under Reykjavík International Games 2020, og han fikk også sølv under Nordisk mesterskap i friidrett innendørs 2020 (Nordic Indoor Match). Under islandsk mesterskap i friidrett innendørs 2020 vant han høydehopp med ny personlig rekord innendørs på 2,15 meter.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  FRI.is - *Kristján Viggó Sigfinnsson, Ármann*, besøkt 2. juli 2020.
2. ↑  World Athletics - *Kristján Viggó Sigfinnsson - Progression*, besøkt 2. juli 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kristján Viggó Sigfinnsson – World Athletics Rediger på Wikidata
**Moabit** er en ortsteil i bydelen Mitte i Berlin, Tyskland. Området ble innlemmet i Berlin i 1861 og har idag 69 955 innbyggere (2011). 

Moabit avgrenses av vann, nemlig Spree, Berlin-Spandauer Schifffahrtskanal, Westhafenkanal og Charlottenburger Verbindungskanal.

Bydelens navn
-------------

Området Moabit ble innlemmet i Berlin i 1861, men har røtter tilbake til 1200-tallet.[]

Muligens går navnet tilbake til bydelens første innbyggere hugenottene.[] De franske innvandrerne som hadde flyktet fra Frankrike på grunn av sin tro kalte sitt nye hjemsted *terre de Moab* med tanke på Det gamle testamente.[] De fant liksom israelittene etter utferden fra Egypt sin tilflukt i moabittenes land.

Bygninger
---------

Berlin Hauptbahnhof ligger godt synlig ikke langt fra Sprees nordlige bredd. En av Berlins eldste stasjonsbygninger, den nyklassisistiske Hamburger Bahnhof som ble oppført i 1847, brukes idag som museum for samtidskunst. I ortsteilen finnes et fengsel, Justizvollzugsanstalt Moabit og domstolen Kriminalgericht Moabit. Moabit markedshall er renovert til sitt opprinnelige formål og inneholder butikker og små kafeer. Nærheten til Riksdagsbygningen har medført oppføringen av en rekke nye bygninger etter Berlinmurens fall, blant annet innenriksdepartementet. 

Etter Berlinmurens fall er Moabit ikke lengre et grenseområde på kanten av Vestberlin, men et sentralt område i det samlede Berlin.

Bildegalleri
------------

* Berlin HauptbahnhofBerlin Hauptbahnhof
* Hamburger BahnhofHamburger Bahnhof
* InnenriksdepartementetInnenriksdepartementet
* Moabit sett fra Siegessäule. Moabiter Werder i forgrunnen.Moabit sett fra Siegessäule. Moabiter Werder i forgrunnen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Moabit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Moabit – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Mitte |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Gesundbrunnen
* Hansaviertel
* Mitte
* Moabit
* Tiergarten
* Wedding

 | Bezirkswappen Mitte |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Boklotteriets stipendiater 1950** er listet opp nedenfor.  
  

Det svenske Boklotteriet startet i 1948 etter et initiativ av forfatteren Carl Emil Englund. Boklotteriet ble opprettet som en reaksjon på den lille støtten den svenske staten ga seriøse skjønnlitterære forfattere. Det var et lotteri der premiene var bøker og der overskuddet av lotteriet gikk til stipender for kulturarbeidere og spesielt forfattere. Selv om stipendene i dag virker små så hadde disse beløpene betydelig kjøpekraft da de ble utdelt. Våren 1950 var det tid for å peke ut stipendiater for andre gang.

Forfattere som mottok stipend
-----------------------------

| Mottaker | Stipend i kroner |
| --- | --- |
| Tage Aurell | 5 000 |
| Ivar Conradson |
| Nils Ferlin |
| Ivar Lo-Johansson |
| Gösta Carlberg | 3 000 |
| Erik Asklund | 2 000 |
| Tora Dahl |
| Gustaf Rune Eriks |
| Lars Göransson |
| Walter Ljungquist |
| Karl Johan Rådström |
| Gustav Sandgren |
| Harry Ahlberg | 1 000 |
| A. Gunnar Bergman |
| Uno Eng |
| Bernt Erikson |
| Per Anders Fogelström |
| Per Freudentahl pseudonym Ode Balten |
| Johannes Gilby |
| Lars Gustav Hellström |
| Gösta Höglund |
| Yngve Kernell |
| Kerstin Hed |
| Gösta Oswald |
| Arnold Rörling |
| Olle Svensson |
| Willy Walfridsson |
| Peter Weiss |

Bokotteriet har alltid søkt så allsidig som mulig å spre stipendene. Således har interessentene hvert år fått en viss sum til å fordele innen sine respektive virksomhetsområder.

**Stipender fra** Arbetarnas bildningsförbund:

| Mottaker | Stipend i kroner |
| --- | --- |
| Albert Olsson | 2 000 |
| Folke Fridell |
| Albert Olsson | 1 000 |
| Helmer Grundström |

Referanser
----------

1. 1 2 3  Boklotteriets stipendier till översättare hos Svenskt översättarlexikon

Eksterne lenker
---------------

* Carl-Emil Englund och Boklotteriet hos Kungl. bibliotek - Sveriges nationalbibliotek
* Boklotteriet
* (no) Carl-Emil\_Englund i Store norske leksikon

Portaler: Litteratur | Sverige
Winglet med rød lanterne på babord vinge av et South African Airways Boeing 747-400-fly
**Babord** er et fartøys venstre side sett aktenfra(bakfra). Dette i motsetning til styrbord som er dets høyre side sett aktenfra(bakfra).

Rød lanterne på babord side og grønn lanterne på styrbord side, så fartøyet har kurs mot betrakteren. De to hvite lysene betyr at det er et motorskip lengre enn 50 m.
Navigasjonslys på fartøyets babord side er rødt.

Ordet *babord* stammer fra norrønt *bak* (bakk) og *borð* (kant). 
Vikingene styrte sine båter med styreåre (ror) som alltid var festet på styrbord side. Rormannen, som holdt styreåren med begge hender, stod delvis med ryggen mot båtens babord [*bak*] side.

En seilbåt sies å seile for babords halser når den har vinden inn fra babord.

Se også
-------

* Baug
* Akter
* Skipskonstruksjon

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Babord». Store norske leksikon. Besøkt 24. november 2015.
2. ↑  Jon Winge (18. mai 2011). «Huskeliste for styrbord og babord». Seilmagasinet. Arkivert fra originalen 25. november 2015. Besøkt 24. november 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Nikola Dabanović** (født 18. desember 1981 i Podgorica) er en montenegrinsk fotballdommer som til daglig dømmer i Montenegrinsk 1. divisjon på landets øverste nivå. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Dabanović debuterte som dommer på landets øverste nivå i 2006 og ble FIFA-dommer i 2009. Hans første europacupkamp kom den 1. juli 2010, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2010/11 mellom JK Narva Trans og MyPa (0–2).

Han har dømt flere landskamper på U-17, U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til europamesterskap for U-17, U-19 og U-21. Han var også dommer under U17-EM i fotball for menn 2014 og U19-EM i fotball for menn 2019. Dabanović debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 10. august 2011, da han dømte vennskapskampen mellom Bosnia-Hercegovina og Hellas (0–0).

Referanser
----------

1. ↑  FIFA.com – Montenegro, Football Officials - Referees (PDF. Besøkt 12. september 2023)
2. ↑  Worldfootball.net – Referee, Nikola Dabanović (Besøkt 12. september 2023)
3. ↑  EU-football.info – Referee, Nikola Dabanović (Besøkt 12. september 2023)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nikola Dabanović – Transfermarkt (dommer) Rediger på Wikidata

* (en) Nikola Dabanović – WorldFootball.net (dommer) Rediger på Wikidata
*Oude Hansbrug* krysser Dijle mellom Keerbergen og Haacht.
Elven Ijse munner ved Neerijse ut i Dijle
**Dijleland** er et landskap i Flandern som opptar den midtre delen av provinsen Flamsk Brabant i sør-nord-retning mellom Brussel og Leuven. Landskapet omfatter 14 kommuner.

Navngivende er elven Dijle, som renner gjennom området fra sør mot nord og danner et slagt dalføre som opptar det meste av Dijleland. I øst avgrenses landskapet at Leuven og av landskapet Hageland, som omfatter hele den gjenstående østre del av Flämsk Brabant. I nord avløses Dijleland av det brabantske Kempen. I sørøst, fra Leuven i retning Oud-Heverlee, danner skogområdene *Meerdaalwoud, Heverleebos og Egenhovenbos* en naturlig avgrensning.

De 14 kommuner i Dijleland
Hageland

*Dijleland* (til venstre) og *Hageland* (til høyre) i provinsen Flamsk Brabant.

De 14 menigheter i Dijleland er (lagvis fra nord til sør):

* Boortmeerbeek, Kampenhout,
* Keerbergen, Haacht, Herent,
* Steenokkerzeel, Kortenberg,
* Zaventem,
* Bertem, Oud-Heverlee,
* Tervuren, Huldenberg,
* Overijse, Hoeilaart

De sistnevnte fire kommuner ligger i det sørlige avsnitt av Dijleland og danner sammen Druivenstreek. Det egentlige Dijleland danner den østlige del av det landlige grønne belte (*Groene Gordel*) som omgir hovedstaden Brussel.

Bilder fra Dijleland
--------------------

* Dijle i Neerijse, Huldenberg.Dijle i Neerijse, Huldenberg.
* Dijledalen i naturvernområdet i Neerijse.Dijledalen i naturvernområdet i Neerijse.
* Nieuwe Hansbrug, som krysser Dijle mellom Keerbergen og Haacht.*Nieuwe Hansbrug*, som krysser Dijle mellom Keerbergen og Haacht.
* De Voer i Leefdaal, BertemDe Voer i Leefdaal, Bertem
* De Voer i Leefdaal, BertemDe Voer i Leefdaal, Bertem
* De Voer i Vossem ved TervurenDe Voer i Vossem ved Tervuren
* Bøkeallé i TervurenBøkeallé i Tervuren
* Robianokasteel og Hof Over 't Water i Tervuren*Robianokasteel* og *Hof Over 't Water* i Tervuren
* Kasteelvijver i Tervuren*Kasteelvijver* i Tervuren
* Meerdaal-Woud nær Leuven*Meerdaal-Woud* nær Leuven
* De Minnebron i Heverleebusch, Oud-HeverleeDe Minnebron i Heverleebusch, Oud-Heverlee
* Ekstermolen, en gammel vindmølle i Oud-Heverlee*Ekstermolen*, en gammel vindmølle i Oud-Heverlee

Eksterne lenker
---------------

* Dijleland.be
* Kartmaterial for Laan og Ijse Arkivert 11. mai 2011 hos Wayback Machine.
**Bendiksbukta** er et strandområde på Odderøya, like ved sentrum i Kristiansand. Bendiksbukta, opprinnelig «Benneches bukt» fikk sitt navn etter den siste karanteneinspektøren på Odderøya, Gustav Adolph Benneche som fram til 1914 bodde med sin familie i et stort, gulmalt hus som lå omtrent der Odderøyhallen ligger i dag.

Karantenemuren ved Bendiksbukta, sett fra utsida
Steinmuren eller karantenemuren ble bygd som vern rundt Lasaretthøyden tidlig på 1800-tallet. Karantenemuren har vært delvis ødelagt, men er nylig restaurert etter initiativ fra Odderøyas Venner .

I Bendiksbukta er det funnet dolk, økseemne og andre flintgjenstander som kan dateres til steinalderen.

Om sommeren er området godt egnet for grilling, soling, bading, lek og moro. Stort plenområde og sandstrand .

Bendiksbukta har, sammen med Odderøya Amfi, også, med sitt skrånende naturlige gressamfi, vært et område der det har vært arrangert konserter, bl.a. Quartfestivalen.

*Se også badeplasser i Kristiansand*

Referanser
----------

1. ↑  En rusletur på Odderøya side 14. Vest-Agdermuseet
2. ↑  Bendiksbukta Kulturminnesøk
3. ↑  Fem fete grillplasser i Kristiansand Arkivert 25. januar 2016 hos Wayback Machine. www.krsby.no
4. ↑  Topp 10 badeplasser i Kristiansand www.visitnorway.no
5. ↑  Festivaler i Kristiansand www.visitnorway.com
6. ↑  «Kristiansand kommunes side om konsertfasilitetene i Bendiksbukta og Odderøya Amfi». Arkivert fra originalen 30. juni 2015. Besøkt 8. januar 2016.
**Paul Arnesen** (islandsk **Páll Árnason**, født 1776 i Breiðabólsstaður på Island, død 1851) var en islandsk filolog og lærer i norske og danske skoler.

Slekt
-----

Paul Arnesen var sønn av prost Árni Sigurðarson i Snæfellsnes syssel. Han var gift første gang med Bodild Cathrine Thonup og andre gang med Dorothea Elisabeth de Wauvert Wexels. Datteren, forfatterinnen Benedicte Arnesen Kall, har skildret ham i boken *Paul Arnesen Islænder, et Livsbillede* (1884).

Liv
---

16 år gammel kom Arnesen til Danmark og ble elev ved skolen i Helsingør. I 1799 tok han *examen artium*, og i 1800 filologisk og filosofisk eksamen ved Københavns Universitet. I 1803 ble han ansatt som adjunkt ved Christiania katedralskole, hvor han i 1806 ble overlærer.

I 1812 forlot han Norge og slo seg ned i Danmark. Han var overlærer i Slagelse fra 1813, og i 1815 ble han rektor i Fredericia. Da skolen ble nedlagt i 1817 flyttet han til København, hvor han var lærer ved Borgerdydskolen.

Virke
-----

Arnesen utga en gresk-dansk (1830) og en latinsk-dansk (1845–1848) ordbok.

I Norge var han medlem av Selskabet for Norges Vels historisk-filosofiske klasse, som utga *Historisk-philosophiske Samlinger*. I 1812 var han involvert i Selskabets plan om en ny oversettelse av Snorres kongesagaer til dansk. Han skulle oversette prosateksten i sagaene, mens Grundtvig skulle oversette kvadene. Men da Arnesen trakk seg og flyttet til Danmark, ble hele oversettelsen overlatt til Grundtvig.

I 1812 utga han skriftet «Bidrag til at Bedømme Christiania som tilkommende Sæde for Norges Universitet».

Litteratur
----------

* «Arnesen, Paul», i Sundt, Mikael (1906). *Lærere og lærerinder ved Kristiania borger- og realskole 1806-1906*. Kristiania: J.Chr. Gundersens.
* Aas, Einar (1935). *Kristiania katedralskole i det nittende århundre*. I kommisjon: Jacob Dybwad.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Statens trafikklærerskole** var en skole, etablert i Oslo i 1970 under navnet *Statens kjørelærerskole, Oslo*. Skolen flyttet til Stjørdal sommeren 1972 og fikk samtidig navnet Statens trafikklærerskole, Stjørdal (STLS).

Skolen ble fra 2004 en del av Høgskolen i Nord-Trøndelag, og fra 2016 en del av Nord universitet. Trafikklærerutdanningen ved Nord universitet på Stjørdal tilbyr toårig grunnutdanning for trafikklærere, påbygning til bachelor i trafikkpedagogikk og videre- og spesialutdanning innenfor trafikkpedagogikk.

Historie
--------

Skolen ble opprettet ved vedtak i Statsråd 10. april 1970. Kontorsjef i vegdirektoratet E. Hjeltborg var skolens leder i Oslo. Rektors foreløpige adresse var TRYGG TRAFIKK, Vesselsgt 6, Oslo 1. Skolen leide midlertidige lokaler hos Jernbaneskolen i Oslo, og engasjerte lærere lokalt for gjennomføring av kurs i Oslo. Arne Johnsen, senere Biltilsynssjef i Molde, var kursleder.

Skolen flyttet til Stjørdal sommeren 1972 og fikk samtidig navnet Statens trafikklærerskole (forkortet til STLS). Budsjettet for 1972 ble vedtatt 24.nov.1971, ref. Budsjett-innst. S. nr. 12. (1971-72). Høsten 1972 ble det gjennomført et 3 måneders nemdprøvekurs for sertifisering av trafikklærere. Elevene var kjøreinstruktører fra hele landet. Kurset inneholdt teori og praksis. Erfarne trafikklærere fra Trondheim ble engasjert som øvingslærere på kurset, de stilte med skolelokaler, skolebiler og elever (førerkortaspiranter). Nemdprøvekurset ble avsluttet med en 6 timers skriftlig eksamen, praktisk prøve i egenkjøring med kommentarer og praktisk prøve i lærerdyktighet (undervisning av førerkortaspirant i bil), og tilslutt en muntlig prøve for en prøvenemd bestående av 3 personer oppnevnt av Vegdirektoratet.

Trafikklærerskolens første rektor i Stjørdal var Gunnar Hole 1972-1985. Knut Schønberg var formann i styret for Statens trafikklærerskole.

Høsten 1973 startet trafikklærerskolen med ett-årig grunnutdanning. Nå hadde skolen egne øvingsbiler og egne ansatte øvingslærere. Elevene som kom fra hele landet hadde teori og praksis annenhver dag. Kjell Torsmyr, ansatt i 1973, ble senere rektor og dekan i perioden 1985-2005. Torsmyr har skrevet skolens historie.

Referanser
----------

1. ↑  Kirke-og undervisningsdepartementet. St. prp. nr. 128. (1969-70): Om oppretting av Statens kjørelærerskole.
2. ↑  Inst. S. nr. 150 (1970-1971) fra den forsterkede Kirke-og undervisningskomite om oppretting av Statens kjørelærerskole, side 255-260. Vedtak 1. april 1971.
3. ↑  Stortingstidende 29. april 1971. S.tid. side 2571-2588. Sak nr. 5, om oppretting av Statens kjørelærerskole.
4. ↑  Statens trafikklærerskole, Stjørdal Arkivert 25. august 2018 hos Wayback Machine. Forvaltningsdatabasen, NSD
5. ↑  Høgskolen i Nord-Trøndelag (HiNT); steinkjerleksikonet.no
6. ↑  Torsmyr, Kjell (2007). *Norsk trafikklærerutdanning i skjæringspunktet mellom politikk, pedagogikk og trafikk i over 30 år*. Stjørdal: Høgskolen i Nord-Trøndelag; avd for trafikklærerutdanning.

Eksterne lenker
---------------

* Saksside: Om oppretting av Statens kjørelærerskole; Stortinget.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Forvaltningsdatabasen
 |
**Kangaskhan** er en av de fiktive artene fra mediafranchisen[*klargjør*] *Pokémon.* Den er en normal-type pokémon.[*klargjør*]

Kangaskhan er fra førstegenerasjonen av *Pokémon*, introdusert i *Pokémon Yellow*, *Red* og *Blue*, og *Green* (kun i Japan). Pokédex beskriver Kangaskhan med: *«Raises its young in its belly puch. Won't run from any fight to keep its young protected»* (*Pokémon Yellow*). Noe som i seg selv er litt selvmotsigende, hvis ungene er i en sekk på magen vil det vel ikke være noe problem å stikke av for da er jo ungen med (hvis ikke ungen er ute av sekken og leker da selvsagt), men ut fra det foregående kan man forstå at Kangaskhan er en pokémon som tar vare på barna sine. Når kjønn ble introdusert i *Pokémon*-spillene valgte man å gjøre Kangaskhan til hunkjønn, så i nyere versjoner av *Pokémon*-spill er Kangaskhan alltid hunnkjønn.

Utseende
--------

Utseendemessig er Kangsakhan stor og kraftig, ikke på langt nær så tung som Rhydon, men betydelig stor, tatt i betraktning av japanske Ash Ketchum som ikke er noe høyere enn 1,7 m. Kangaskhan er en forelder Pokémon, noe man forstår av dens omtanke for eget barn. Barnet holdes i en pung på magen som hos pungdyrene. Kangaskhans utseende stammer direkte fra australske kenguruer.

Områder
-------

Kangaskhan er en av de pokémon som for noen er vanskelig å fange, den fanges i Safari Zone utenfor Fuchisa City. Man møter den ofte i områdene dypt inne i Safari Zone der man og til tider møter bla. Scyther og Tauros. Den er middels vanskelig å fange, noe som gjøres ved å enten kaste en stein på dyret (det høres brutalt ut, men dette er bare pokémon) eller ved å prøve å mate det før man så kaster en Safari ball og håper på det beste. Etter noen forsøk vil de fleste ha greid å fange en Kangaskhan, hvis du ikke greier det så er det bare å prøve igjen senere.

Egenskaper
----------

Kangaskhan er en pokémon med høy attack og speed rating. Den er en veldig kraftig og allsidig pokémon som kan lære bla Surf og Strenght. Andre nyttige angrep den lærer er Dizzy punch og Mega punch, to kraftige slag som fungerer bra mot de fleste Pokémon. Andre angrep er Crunch, Shadow Claw, Outrage, Earthquake, Drain Punch, Avalanche og Brick Break

### Overall

Alt i alt er Kangaskhan en kraftig, rask og nyttig pokémon. Dens allsidighet vises med rå kraft i form av Strenght og andre slag-angrep, men den kan også bruke Surf, noe som er livsnødvendig mot 2. trener i ligaen hvis man ikke har andre vann-pokémon. Dens overlegenhet er grunnen til at den brukes av flere og er en pokémon som ordner opp hvis det går dårlig med de andre. Den mest kjente personen som har hatt en Kangaskhan er Prof. Oak.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (en) «Kangaskhan» på Bulbapedia

Portal: Videospill