**Warrior-klassen** var en klasse på fire pansrede kryssere bygd i 1903-1907 for den britiske marinen. Disse er modifiserte *Duke of Edinburgh-klasse* panserkryssere med tyngre sekundær bestykning montert i fire tårn med én 190,5 mm kanon hver, som erstattet den foregående klassens sekundære bestykning på ti 152 mm kanoner i kasematter som ikke kunne brukes i alt annet enn rolig sjøgang. Med denne løsningen kunne pansrede kryssere av Warrior-klassen ta opp kamp med sine motstandere uansett sjøgang, og hadde god rykte som sjøfartøyer i sammenligning med forgjengerne.

Alle fire skip deltok i den første verdenskrigen, men bare «Achilles» overlevde. I Cromarty Firth ble «Natal» uten varsel senket av flere eksplosjoner den 30. desember 1915 med et tap på mellom 390 og 421 liv ut av besetningen. Trolig skyldes dette ammunisjonseksplosjon i et magasin som rommet korditt. Under Jyllandsslaget ble «Warrior» sterkt skadet av granater fra tyske slagskip og slagkryssere. Etter å ha blitt truffet av minst femten 11-tommers og seks 5,9-tommers granater kom skipet i brann, men besetningen klarte å komme seg vekk fra fiendens ild. Om morgenen den 1. juni var man nødt til å forlate skipet som senket. «Cochrane» overlevde krigen med få dager da det gikk på grunn i munningen av Mersey og ble brutt i to den 14. november 1918.

Warrior-klassen
---------------

Diagram av Warrior-klassen fra Brasseys, 1912.
Duke of Edinburgh-klassen opprinnelig var planlagt som en ny klasse på seks skip uten størrelsesbegrensning med over fem hundre engelsk fot i lengde og et deplasement på mer enn 13 000 tonn som «søsterklassen» for King Edward VII-klassen slagskip på åtte skip. Det var normalt å bygge slagskip og pansrede kryssere i det samme byggeprogrammet med felles kjennetegn i deres design. Som HMS «King Edward VII» var den sekundære bestykningen konsentrert i et senterbatteri midtskips, men det viste seg at kasemattene lå for lav mot vannlinjen og kunne ikke brukes i alt annet enn rolig sjø.

Etter to skip var ferdigbygd, var ble det besluttet å foreta endringer på de neste fire skip med et bedre design i både pansring og bestykning. Det sekundære skytset ble forstørret fra 6 til 7,2 tommer i kaliberet og satt i fire mindre kanontårner med én kanon hver midtskips som i tillegg hadde større fribord.

Resultatet var en suksess som notert av Jane's i 1914: *«These ships are singularly successful sea-boats, and are held by all who have served in them to be the best cruisers ever turned out».* Den etterfølgende klassen, Minotaur-klassen på tre skip, var de meste avanserte panserkrysserne utviklet av Royal Navy som en fortsettelse av designet bak Warrior-klassen.

Byggeprogrammet
---------------

| Skip | Bygger | MotorProdusent | Dato | Kostnadifølge |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kjøllagt | Sjøsetting | Ferdigbygget | (BNA 1914) |
| HMS «Warrior» | Pembroke Dockyard | Wallsend | 5 nov. 1903 | 25. nov. 1905 | 12. des. 1906 | £1,186,395 |
| HMS «Cochrane» | Fairfield, Govan | Fairfield | 24. mars 1904 | 20. mai 1905 | 18. februar 1907 | £1,193,121 |
| HMS «Achilles» | Armstrong Elswick | Hawthorn | 22. februar 1904 | 17. juni 1905 | 22. april 1907 | £1,191,103 |
| HMS «Natal» | Vickers, Barrow | Vickers | 6. januar 1904 | 30. sept. 1905 | 5. mars 1907 | £1,218,244 |
|

Referanser
----------

1. 1 2  Gardiner, Conway`s All the World`s Ships 1860-1905, side 72
2. ↑  Brassey`s Naval Annual 1914, side 192-199

Litteratur
----------

* Gardiner, Robert *Conway `s All the World´s Fighting Ships, 1860-1905* Conway Maritime Press, 1979 ISBN 0-83170-302-4

Eksterne lenker
---------------

* Warrior-klassen