recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jan Walaker** (født 1956) er en norsk kunstner og redaktør. Han har også kuratert utstillinger med kunstnere som Richard Dumas, Paul McCarthy, Mick Rock, Rocky Schenck, Ricky Swallow, Keeichi Tanaami og Emanuel Vigeland.

Han debuterte på Høstutstillingen i 1991. Walaker har deltatt på Østlandsutstillingen (2021 og 2022) og har hatt flere separatutstillinger blant annet i Kunsthall Grenland (2020). Walaker er innkjøpt av Preus Museum, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Møllersamlingen.

I 1998 startet han kunst-, mote- og musikkmagasinet *HotRod.* I 2021 grunnla han magasinet *LARVIK.*

Hans design og fotografi er brukt av artister som a-ha, Can Can, De Press, Jannicke, Karin Krogh og Saturday Cowboys.

I 2019 startet han den eksperimentelle musikkgruppa NO NO NOW og festivalen LEX - Larvik Experimental Musicfestival.

Debutplata Bootleg kom i 2021. No No Now er på plateselskapet Manuzio.

Walaker har gitt ut to bøker: *Hotrod* (Gyldendal) og *Imperfect is perfect* (Forlaget Fotografi)

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Walaker, Jan 1956-, viaf.org, besøkt 2. august 2022[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav **·** Discogs
 |
**Jan Folke Wanggaard** (født 16. februar 1958) fra Asker i Akershus ble verdensmester i brettseiling i 1981. I 1983 skrev han boken *Brettseiling – en ny dimensjon*. Han har siden blant annet jobbet som kunstner.

Lars Nilssen laget i 2006 filmen *Alt flyter* om kunstneren Jan Wanggaard, filmen vant *Award for Creativity* på kunstfilmfestivalen Festival International du Film sur l’art i Montréal, Canada.

Jan Wangaard ble ønsket velkommen til Asker av NRKs reportere da han ankom Vollen med Polarskuta «Maud». Foto: Svend Aage Madsen 
Jan Wanggaard er prosjektleder i «Maud Returns Home», som går ut på å bringe Roald Amundsens gamle polarskute «Maud» tilbake til Vollen i Asker. Den ble slept fra Canada til Norge av skuta «Tandberg Polar», og ankom Vollen 18. august 2018.

Bibliografi
-----------

* *Brettseiling – en ny dimensjon* ISBN 82-7340-001-8

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
***Stikk i strid***, med undertittelen *Ein biografi om Einar Førde*, er en prisbelønt biografi om politikeren Einar Førde (1943–2004), mangeårig nestleder og parlamentarisk leder for Arbeiderpartiet og senere sjef for NRK. Boka er skrevet av journalisten Frank Rossavik, og utkom i 2007 på Spartacus forlag med støtte fra Fritt Ord og Det faglitterære fond.

Rossavik (født 1965) kjente verken Førde personlig, eller hadde noen gang selv intervjuet ham. Boka er derfor i sin helhet basert på et omfattende arbeid med åpne historiske kilder, samt ikke minst intervjuer med til sammen 134 muntlige kilder (tallet er hentet fra bokas forord). Disse intervjuobjektene omfatter både kjente og mindre kjente personer fra Einar Førdes nære omgivelser i familien, oppvekstmiljøet i Høyanger, Eidsvoll landsgymnas, Universitetet i Oslo, Arbeiderbladet, idrettsklubben Tjalve, DNA, AUF, LO, Stortinget, NRK og media for øvrig (pluss noen til), og er navngitt i en gruppevis oversikt bakerst i boka. Kildene som sentrale opplysninger i hvert av bokas 21 kapitler bygger på er også ordnet etter kapittel og listet opp i et eget vedlegg. Fotnoter er for lesbarhetens skyld ikke benyttet.

Ideolog eller pragmatiker?
--------------------------

En sentral tese i boka er at i motsetning til det etablerte bildet av Einar Førde som Det norske arbeiderpartis ledende ideolog gjennom mange år, er det snarere slik at Førde var DNAs ledende *pragmatiker*. I ettertid kan det ved nærmere ettersyn se ut til å være godt belegg for å hevde at Førde var en nokså konsekvent tilhenger av og pådriver for at Arbeiderpartiet måtte tilpasse seg samfunnsutviklingen, dersom partiet over tid skulle ha håp om å kunne forsvare sin ledende posisjon i det norske politiske landskapet. Dette måtte nødvendigvis innebære at partiet måtte være innstilt på å gi slipp på en del tradisjonelle politiske oppfatninger og la være å tviholde på «sosialistiske dogmer».

>  .. var Einar Førde eigentleg ein ideolog i det heile teke? [..] Rettast er det nok å seia at Einar Førde var Aps sjefpragmatikar. I ei tid der Arbeiderpartiet blei utfordra på det sterkaste, nasjonalt og internasjonalt, av høgrebølgja, og dessutan av allmenne politiske og strukturelle endringar, tok han på seg å vera kaospilot, få partiet med på ei nyorientering han og resten av leiinga meinte var nødvendig.
> 
> 
> 
> *Stikk i Strid*, Kap. 16 «*Forbrukarar i alle land!*», s. 258
> 
>

Mottakelsen av boka
-------------------

Boka ble i all hovedsak godt mottatt av anmelderne, og ble tildelt Brageprisen i 2007, det året den kom ut.

Litteratur
----------

* Frank Rossavik: *Stikk i Strid. Ein biografi om Einar Førde*. Spartacus, 2007. ISBN 9788243004078
***La ditt problem bli vårt problem*** er en kort norsk TV-film, regissert av Egil Kolstø. Manuset ble skrevet av Hans Magnus Ystgaard på bestilling. Det skulle inngå i en planlagt temakveld om reklame, som fjernsynet skulle avholde. Utgangspunktet var den kommersielle ungdomsmessa *Teenage Fair*. Messa ble stanset her i landet etter et voldsomt opinionstrykk.

*La ditt problem bli vårt problem* ble vist i *Fjernsynsteatret* 16. desember 1969.

Forfatteren skrev dette om sitt verk i *Programbladet* nr. 51, 1969:

> La ditt problem bli vårt problem tar utgangspunkt i en kvinneskjebne slik vi kjenner den fra ukebladnovellen [...] Vi møter situsjoner og mennesker som er klipt ut av annonsens og «fra virkeligheten»-novellens virkelighet, delvis direkte fra blad og aviser. En kan si at det er klisjéer vi møter, men jeg syns det er viktige klisjéer, for de er hovedelementer i det bestående systemets kultur. De fleste av oss blir henvist til å forstå vår egen livssituasjon innafor ramma av slike klisjéer.
> 
> 
> 

Filmen gjør blant annet bruk av stillbilder og en sekvens er utformet som en tegneserie eller billedroman fra et ukeblad, med fotografier og snakkebobler.

Rolleliste
----------

* Sissel Benneche Osvold - Vertinnen
* Inger Lise Westby - 1. dame, Nina
* Bjørg Watle - 2. dame, Elsa
* Johan Holst - Brudgommen
* Magne Bleness - Kommentarer
* Georg Richter - Faren
* Elna Hallenberg Næss - Moren
* Peter Lindbæk - Trond / Peter
* Per Jansen - TV-produsent / Roy

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Fjernsynsteatret 16. des. 1969 - La ditt problem bli vårt problem». tv.nrk.no. Besøkt 13. desember 2017.
**Enontekis** (finsk: *Enontekiö*; nordsamisk: *Eanodat*) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Den grenser til Storfjord, Kåfjord, Nordreisa og Kautokeino i Norge, i tillegg til Kittilä, Muonio og Enare i Finland, og til Kiruna i Sverige. Kommunesenteret er tettstedet Hetta, andre tettsteder i kommunen er Kaaresuvanto og Kilpisjärvi. En av Finlands største fosser, Pitsusköngäs, ligger i kommunen, det samme gjør landets høyeste punkt, på Háldi. Treriksrøysa mellom Norge, Sverige og Finland utgjør kommunens og Finlands vestligste punkt på fastlandet.  

Enontekis var før 1809 en del av Sverige, men ble gitt til Finland ved freden i Fredrikshamn. Dette området skapte da den finske kilen mot Norge. 

Det er to ødemarksområder i kommunen, Käsivarsi ødemarksområde og Tarvantovaara ødemarksområde.

Europavei 8 mellom Tromsø og Åbo går gjennom kommunen. Kommunen har flyplass med sesongvise ruteflygninger til Helsingfors.

I Enontekis er finsk og nordsamisk offisielle språk. I 2009 var 9,7 % av befolkningen samisktalende, men rundt dobbelt så mange regner seg som samer.

Referanser
----------

1. ↑  *Forskningscentralen för de inhemska språken*, De samiska språken Arkivert 30. januar 2012 hos Wayback Machine.
2. ↑  Heikki J. Hyvärinen: Samenes rettslige stilling i Finland

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Enontekiö – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Kommuner i landskapet Lappland |
| --- |
| Landskapets våpen | Enare **·** Enontekis **·** **Kemi** **·** **Kemijärvi** **·** Keminmaa **·** Kittilä **·** Kolari **·** Muonio **·** Pelkosenniemi **·** Pello **·** Posio **·** Ranua **·** **Rovaniemi** **·** Salla **·** Savukoski **·** Simo **·** Sodankylä **·** Tervola **·** **Torneå** **·** Utsjok **·** Övertorneå | Finlands flagg |
| **Tidligere kommuner:** Karunki **·** Kemijärvi landkommune **·** Nedertorneå **·** Rovaniemi landkommune |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
kibbutzen i Kfar HaNassi.
**Kfar HaNassi** (hebraisk כְּפַר הַנָּשִׂיא, «Presidentlandsbyen») er en kibbutz nord i Israel. Den ligger 35 km nord for Genesaretsjøen, og 6 km øst for Rosh Pinnet (nær høydene ved Jordanelven), og hører administrativt inn under Øvre Galilea regionale kommune.

Historie
--------

Kibbutzen ble grunnlagt i 1948 av en gruppe britiske jødiske immigranter, som alle var medlemmer av Habonim Dror-bevegelsen («Frihetsbyggerne»). Den ble først kalt Kibbutz HaBonim, men navnet ble siden endret til Kfar HaNassi, etter Chaim Weizmann, den første presidenten i Israel.

I 2007 hadde Kfar HaNassi 300 innbyggere, mange av disse var barn som var født i kibbutzen, og en stor gruppe beboere innenfor områdene.

Referanser
----------

1. ↑  Urquhart, Conal (27. januar 2007): «Israel; Life and style», *The Guardian*
2. ↑  Johnson, Rachel (6. april 2013): «The kibbutz goes capitalist», *The Spectator*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* «Habonim ball valves & actuators»
**Western Region** er en av Ghanas regioner. Administrasjonssenteret er Sekondi. Regionen hadde 2 376 021 innbyggere ved folketellingen i 2010. Regionen dekker et område som strekker seg fra grensen mot Elfenbenskysten i vest inn til Central Region i øst. Den inkluderer landets sørligste punkt, Cape Three Points.

Regionen har Ghanas største regnmengde, frodige skoger og fruktbar landbruksjord. Det finnes flere gullgruver. 

Kulturelt domineres regionen av nzema, en gren av akan-kulturen. De viktigste afrikanske språkene er fante og nzema. Kristendom er viktigste religion, men tradisjonell fetisjkult er også utbredt.

Kwame Nkrumah, Ghanas første statsoverhode, ble født i Nkroful i Western Region. Han arbeidet i 1930-årene som lærer i Axim.

De viktigste elvene er Ankobra, Pra og Tana. Sistnevnte markerer over en strekning den vestlige riksgrensen. 

Regionen er kjent for landsbyen Nzulezo, som er bygget på stokker og plattformer over vann. Ankasa verneområde er et beskyttet naturområde. Det finnes flere fort bygget av forskjellige europeiske koloniherrer fra 1512 og utover.

Byer og landsbyer
-----------------

* Axim
* Elubo
* Nkroful
* Nzulezo
* Sekondi
* Takoradi

Referanser
----------

1. 1 2  «Population by Region, District, Age Groups and sex, 2010» (PDF). Ghana Statistical Service. Oktober 2012. Arkivert fra originalen (PDF) 3. mars 2016. Besøkt 31. desember 2015.

| * v
* d
* r
Ghanas regioner |
| --- |
| Ashanti **·** Brong-Ahafo **·** Central **·** Eastern **·** Greater Accra **·** Northern **·** Upper East **·** Upper West **·** Volta **·** Western | Ghanas flagg |
| ISO 3166-2:GH |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Jessy Dixon** (født 12. mars 1938 i San Antonio i Texas, død 26. september 2011 i Chicago) var en amerikansk gospelsanger, sangforfatter og pianist. Han hadde stor suksess, noe som blant annet ble vist gjennom sju Grammypris-nominasjoner i løpet av karrieren og dessuten gjennom samarbeidet med artister som Paul Simon, Andrae Crouch og Bill Gaither. Han skrev sanger for Amy Grant, Natalie Cole, Cher og Diana Ross.

Alt fra han var liten, studerte han klassisk piano. Som tenåring ble han med i Refuge Church of Our Lord Jesus Christ. Han fikk et stipend til å gå på et lokalt katolsk college, men sluttet der for å bli musiker, og alt som 17-åring reiste han som sanger til svarte menigheter i California, Texas og Louisiana. I 1957 ble han oppdaget av den kjente Chicagobaserte gospelmusikeren pastor James Cleveland, som ba ham flytte til Chicago. Der ble han pianist og sanger i Clevelands gruppe The Original Chimes, noe som han senere omtalte som å ta en universitetseksamen i blues og gospelmusikk. Midt på 1960-tallet begynte han å komponere for Thompson Community Singers, noen av hans tidlige sanger har blitt standardsanger i gospelmusikk, blant andre *Sit at His Feet and Be Blessed* og *I Love to Praise His Name.*

I 1970-årene samarbeidet han og bandet Jessy Dixon Singers med Paul Simon, det resulterte i to plater som solgte over en million eksemplarer hver. Men det var gospelsanger han var, han ga ut 18 album mellom 1964 og 2006 — fem av dem solgte til gull — og han turnerte over hele verden. Blant annet holdt han over 500 konserter i Norge. De siste årene var han aktiv i Gaither Homecoming og deltok på en rekke av konsertene som ble tatt opp på video og DVD.

Referanser
----------

1. ↑   articles.chicagotribune.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Jessy Dixon på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Jessy Dixon hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Jessy Dixon på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jessy Dixon på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jessy Dixon på Songkick Rediger på Wikidata
* Jessy Dixon på Myspace Rediger på Wikidata
* Allmusic
* Minneord i New York Times

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Enok Olai Matias Simonnæs** (født 7. november 1856, død 24. juli 1947) var en norsk fotograf fra Sande, bosatt i Ålesund. Han arbeidet som fotograf i Ålesund fra 1885 til 1920.

Simonnæs var fra gården Simonnes i Sande. Han etablerte seg som fotograf i Ålesund i 1885 og ble en av de store fotografene i Ålesund. Hele arkivet hans gikk tapt i bybrannen i 1904. 

Glassplatearkivet hans fra årene etter 1904 er tatt vare på av Aalesunds Museum. Fra 1998 ble de første glassplatene i Simonnæsarkivet digitalisert av FylkesFOTOarkivet i Møre og Romsdal (FAK). Fra 2009 er over 18 000 Simonnæs-bilder tilgjengelig på internett.

Litteratur
----------

* Kjell Skorgevik: *Fotografer i Ålesund i glassplatenes tid*, 1985
* *Sandesoga*, band III. Volda 1977

Eksterne lenker
---------------

* Enok O. Simonnæs-arkivet
* (no) Enok O. Simonnæs i Fotografregisteret.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** NMFF **·** KulturNav
 |
**Westend** er navnet på en gate på Vesterbro i København. Den strekker seg fra Matthæusgade til Vesterbrogade og er plassert parallelt mellom Saxogade og Dannebrogsgade. 

Før Westend ble bygget lå her arkitekten C.F. Harsdorffs lystgård fra 1780-årene, muligvis tegnet av ham selv. Den ble solgt i 1805 og brukt som inngangsbygning til forlystelsesstedet *Vauxhall*.

På begynnelsen av 1900-tallet dannet en gruppe spekulanter aksjeselskapet *Westend* og kjøpte en tomt ved Vesterbrogade 65. Her ble det oppført et forhus bestående av fire etasjer med en port som ga adgang til den private gaten kalt Westend. Tanken var å leie ut leilighetene i Westend til prostituerte og gjøre det lett for kundene å diskret smette inn til pikene. Timingen passet godt med at tilsynet med de statskontrollerte bordellene via en lovendring opphørte i 1904. En lovendring to år senere satte derimot en stopper for planen, og Westend ble i stedet et sted der skuespillere og andre scenefolk bodde.

Referanser
----------

1. ↑  «Westend – KEND KØBENHAVN» **(dansk)**. Besøkt 12. juli 2020.
2. ↑  «Bispens bordelgade». *jyllands-posten.dk*. 15. juli 2000. Besøkt 12. juli 2020.
3. ↑  Bogan, Evan (2003). *Københavns Gadenavne*. Bogans Forlag. s. 317.

Portal: Danmark
**Jessie Harrison**, tidligere kjent som **Jessie Duff**, er en amerikansk sportsskytter fra McDonough (Georgia, USA) som tok sølvmedalje i Open Lady-kategorien i 2017 IPSC Handgun World Shoot i Châteauroux i Frankrike, og bronsemedalje i 2011 IPSC Handgun World Shoot på Rhodos i Hellas. Hun tok også gull i det amerikanske IPSC Handgun-mesterskapet i Open Lady-kategorien i 2015 og sølv i 2013, og har tatt 16 gullmedaljer i USPSA Handgun-mesterskapet i Lady-kategorien mellom 2007 og 2015.

Jessie sin skytekarriere begynte med cowboyskyting før hun gikk over til multigun og Steel Challenge. Hun har siden fokusert på IPSC, USPSA, Steel Challenge og NRA Action Pistol. Hun er kjent for å ha vært den første kvinnelige skytteren som oppnådde rangering som stormester (eng. *grand master*, GM) i det amerikanske forbundet for dynamisk sportsskyting, USPSA, hvilket hun gjorde i Open-divisjonen ved å oppnå et snitt på 95% eller høyere på klassifiserings-øvelser.

Harrison begynte sin skytekarriere i ung alder sammen med faren, og vant sin første verdensmestertittel i cowboyskyting. Hun har også vunnet en nasjonal tittel i Bianchi Cup i 2014 (Lady Open Action Pistol), og har 11 verdensmestertitler som beste kvinne i Steel Challenge World Speed Shooting Championship (WSSC) fra 2007 og 2009-2018. Harrison har vært sponset av Team Weatherby som talsperson for bevaring av jakt og sportsskyting, og er lagkaptein for Team Taurus.

Referanser
----------

1. ↑  Jessie Duff Wins U.S. Steel Challenge Nationals in FL « Daily Bulletin
2. ↑  WinMSS - 2017 IPSC Handgun World Shoot results
3. ↑  «Jessie Duff Earns Grand Master Rank with USPSA».
4. ↑  «Jessie Duff». Arkivert fra originalen 17. desember 2014.
5. ↑  «Jessie Duff Earns Grand Master Rank with USPSA».
6. ↑  «Jessie Duff Joins Team Weatherby».
7. ↑  «Team Taurus». Arkivert fra originalen 30. november 2018. Besøkt 29. oktober 2022.
**Enok Johannes Palm** (født 5. desember 1924 i Kristiansand, død 31. august 2012) var en norsk matematiker. Hans arbeidsfelter var geofysikk, mekanikk og anvendt matematikk.

Etter examen artium i 1944 og cand.real.-graden i 1950 ble han dr.philos. i 1954 på en avhandling
om bølger i atmosfæren ved fjellformasjoner (veiledet av meteorologen og hydrodynamikeren Einar Høiland), med etterfølgende forskningsopphold ved University of California, Los Angeles i 1954-55. 
Han deltok i en meget dynamisk og internasjonalt berømt forskningsgruppe ved Det Norske Videnskaps-Akademis institutt for vær- og klimaforskning i Oslo i perioden 1955-1960.

Palm ble i 1960 professor ved Norges tekniske høgskole i faget mekanikk. Innvalgt 1959 i Det Norske Vitenskaps-Akademi (styremedlem 1968–74 og 1985–90). Innvalgt 1961 i Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Innvalgt Agder Vitenskapsakademi 2003. I 1961 fellesarbeid med Arnt Eliassen om de såkalte Eliassen-Palm-fluksene (*EP-fluxes*), der de kom fram til at energifluksen i fjellbølger er vertikal og uttrykte denne i form av en randbetingelse. Fluksen påvirker middelstrømmen i atmosfæren. Siden flere gjennombruddsarbeider innen ikkelineær hydrodynamikk. I 1980-årene bygget Palm opp en forskningsgruppe på bølgeanalyse av offshorekonstruksjoner. Palm var professor i anvendt matematikk ved Universitetet i Oslo fra 1963 til han gikk av for aldersgrensen i 1994. Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1993. Han satt i styret for Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd i 1969–72. Palm var medlem i «professorutvalget» som ga råd ved snuingen av plattformen etter Alexander Kielland-ulykken 1980–83.

Referanser
----------

1. 1 2   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bjørn Gjevik, John Grue og Jan Erik H. Weber: *Enok Palm 1924-2012*. Minneord i Fædrelandsvennen 7. september 2012 side 28
3. ↑  (no) Enok Palm i Store norske leksikon
4. ↑  Jenny Lippestad (3.12.1999). «Professor i anvendt matematikk. Kan tenke uten tall». Aftenposten.
5. ↑  Jenny Lippestad (17.11.1994). «Regnemester beseirer bølger i luft og vann». Aftenposten.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** MGP
 |
**Western Area Urban** er et distrikt i provinsen Western i Sierra Leone. Det er det mest folkerike distriktet i landet, og består utelukkende av republikkens hovedstad Freetown. Distriktet er delt inn i tre områder: *East End of Freetown*, *Central Freetown* og *West End of Freetown*, som videre er delt inn i *wards* (bydeler) og *constituencies* (valgkretser).

Western Area Urban grenser mot distriktet Western Area Rural i sør. Distriktet har kyst mot Atlanterhavet, og omfatter nordlige del av Freetownhalvøya og Løvefjellene.

Western Area Urban er det mest etnisk mangfoldige distriktet i landet, og er hjem for en betydelig andel av alle folkegruppene i landet. Språket krio er det mest vanlige i distriktet.

Distriktet blir styrt av et direkte valgt byråd, kjent som *Freetown City Council*, som blir ledet av en ordfører. Byrådet og ordføreren blir direkte valgt for fire år av gangen i et lokalvalg.

Western Area Urban er det rikeste distriktet i Sierra Leone, et finansielt og kulturelt senter, med den største økonomien. Distriktet huser også landets regjering.

Referanser
----------

1. ↑  Districts of Sierra Leone *Statoids.com*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

| * v
* d
* r
Sierra Leones provinser og distrikter |
| --- |
|  | Northern (1) | Bombali **·** Kambia **·** Koinadugu **·** Port Loko **·** Tonkolili | Sierra Leones flagg |
| Western (2) | Western Area Rural **·** Western Area Urban |
| Southern (3) | Bo **·** Bonthe **·** Moyamba **·** Pujehun |
| Eastern (4) | Kailahun **·** Kenema **·** Kono |
| ISO 3166-2:SL |
**Sukkertoppen** (portugisisk: *Pão de Açúcar*) er en fjelltopp i Rio de Janeiro. Det befinner seg ved munninga av Guanabarabukta, på ei halvøy som stikker ut i Atlanterhavet. Den er 396 meter høy. Toppen kan nås med en gondolbanen Sugarloaf Mountain Gondola.

Før kom raffinert sukker presset sammen i kjegleformede sukkertopper, man måtte bruke en sukkersaks for å få løs en sukkerbit. Navnet sukkertoppen på fjellet kommer av likheten med disse kjegleformede sukkertoppene.

Det er kjent over hele verden for sin taubane og panoramautsikt over byen og utover.

Fjellet er et av flere monolittiske granitt- og kvartsfjell som reiser seg rett fra vannkanten rundt Rio de Janeiro. Geologisk regnes den som en del av en familie av bratte fjellfremspring kjent som ikke-inselberg bornhardts.

Fjellet er en del av Sugarloaf Mountain and Urca Hill Natural Monument naturpark, opprettet i 2006. Dette ble erklært et verdensarvsted av UNESCO i 2012.

* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sugarloaf Mountain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
En mann med et bønnesjal drapert rundt hodet, som ofte gjøres ved bønn.
Sisít-strengene på hjørnet av en tallit. De åtte strengene er i virkeligheten fire som er sammenfoldet gjennom hullet i talliten. Denne er knytt på askenasisk måte.
**Tallit** (hebraisk: טַלִּית; jiddisch, flertall *taleysm*; nynorsk: *tallét*) er et bønnesjal som benyttes under morgenbønnen (Shacharit-bønnene) innen jødedommen, under Tora-tjenestene og på jom kippúr og andre helligdager. Den har spesiell hyssing og knytte frynser kjent som *sisít* festet på de fire hjørnene. Bibelen bemyndiger at sisíten skal ha en blå tråd kjent som tekhelet. Siden Bibelen selv ikke beskriver hvordan man skal knyte sisíten, har tolkninger av den muntlige tradisjonen resultert i et antall forskjellige knytninger.

Terminologi
-----------

Ordet *tallit* på moderne hebraisk er uttalt [ta'lit] (ta-LIT), med trykket på den siste stavelsen. Mindre vanlig i dag, men utbredt historisk, er uttalen *tallet* [taˈlet]. Det samme ordet uttalt [ˈtaləs] TA-les på jiddisch, med trykket på den første stavelsen. Begge stavelsene er vanligvis vekslet og viser til samme ting.

Den korrekt flertallsformen av *tallit* i moderne hebraisk er *tallitot*, uttalt [taliˈtot] ta-li-TÅT; den tradisjonelle sephardi-flertallsformen av *tallét* er *talletot*, uttalt [taleˈtot] ta-leh-TÅT. Den jiddischke flertallsformen, som har sine røtter i middelaldersk askenasis' hankjønnsform tallēt (sammenlig moderne askenasis/israelsk hebraisk *tallit gadol* med den maskuline formen av adjektivet) med den overensstemmende flertallsendingen *-im* og diftongering av den betonte *ē*, er *taleisim,* uttalt [taˈlejsım] ta-LEI-sm. Igjen, alle disse flertallsformene er skiftende og er mer eller mindre sett og hørt.

Se også
-------

* Tefillin, jødiske bønneremmer

Referanser
----------

1. ↑  
«The Ptil Tekhelet Organization» **(engelsk)**.
2. ↑  
«Tying Guide» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 21. mars 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** LCCN
 |
**Jestrum-piercing** er en medusa- og leppe frenulum-piercing. Piercingen går vertikalt fra munnhulen, eller ytterhuden over overleppen, og igjennom vevet i overleppen slik at begge sider av smykket syntes.

Det vanligste smykket som brukes til denne piercingen er en krummet barbell.

En alternativ piercingstil av jestrum er cyberbitt-piercingen.

Historie
--------

Navnet jestrum-piercing kommer fra navnet på den første kunden Jesika Bornsen, som ble piercet av piercer Derek Lowe fra studioet Saint Sabrina's.

Behandling
----------

### Risiko

Risikoen ved denne piercingen er at den ene siden kan gro inn i leppen. Dette kan hindres ved riktig piercing og riktig smykke.

Et problem med denne piercingen er at den kan gjøre skader på tennene, ved at ringen eller barbellen sliter på tennene. En måte å forhindre dette på er å bruke smykker laget av glass, tre, bioplast eller PTFE.

### Etterbehandling

For etterbehandling av en slik piercinger er det vanlig å bløte piercing opp med en litt saltholdig væske to til tre ganger daglig. Bløt såret i tre til fire minutter og man hindrer blood og lymfeubehag på grunn av smykket (dette gjøres på begge sider). Det er her viktig at blandingsforholdet er riktig. Fjern så restene med en bomullspinne, og sett så smykket rolig igjennom piercingen.

Eksterne lenker
---------------

* Jestrum-piercing hos Encyclopedia BMEzine

| * v
* d
* r
Piercing |
| --- |
| Piercere | Elayne Angel **·** Jon Cobb **·** Tom Brazda **·** Michaela Grey **·** Steve Haworth **·** Shannon Larratt **·** Fakir Musafar **·** Alan Oversby **·** Jim Ward **·** Ståle Rekkavik |
| Rekordholdere | Elaine Davidson |
| Øreringer | Daith **·** Helix **·** Indre konkylie **·** Ytre konkylie **·** Øreflipp **·** Industriell **·** Rook **·** Snug **·** Tragus **·** Antitragus |
| Ansiktspiercinger | Kinn **·** Øyenbryn **·** Antiøyenbryn |
| Leppepiercinger | Ashley **·** Frowny **·** Jestrum **·** Labret **·** Leppeplate **·** Leppe frenulum **·** Medusa **·** Monroe **·** Lowbret **·** Vertikal labret **·** Vertikal lowbret |
| Nesepiercinger | Bridge **·** Nostril **·** Septum **·** Nesetipp |
| Orale piercinger | Tunge **·** Frenulum **·** Uvula |
| Overflatepiercinger | Korsett **·** Handweb **·** Hofte **·** Madison **·** Navle **·** Brystvorte **·** Nape |
| Intimpiercinger | **Kvinnlige:** Christina **·** Fourchette **·** Isabella **·** Klitoris **·** Klitorishode  **·** Labia **·** Nefertiti **·** Princess Albertina **·** Triangle **·** Vulvular frenulum
**Mannlige:** Ampallang **·** Apadravya **·** Dydoe **·** Forhud **·** Guiche **·** Penile frenulum **·** Lorum **·** Pubic **·** Prince Albert **·** Motsatt Prince Albert **·** Scrotum |
Sukkerhuset, som ga opphav til navnet Sukkerhusgata, fotografert i 1903 Foto: Colditz, Caroline / Oslo Museum 
Sukkerhusgata ses omtrent midt på dette kartutsnittet fra 1900.
**Sukkerhusgata** var en kort gate på Vaterland i Oslo fram til ca 1960, da hele området ble sanert. Gata gikk fra Karl den XIIs gate til Stenersgata, mellom Vaterland skole og Oslo elementærtekniske skole. Gata fikk navn i 1871 etter det nedlagte sukerraffineriet til Even Stenersen og Jørgen Young.

Bildet til venstre er antakelig tatt fra Vaterland skole. Gjerdet i nedre bildekant står mot Sukkerhusgata. Gata til venstre er Stenersgata, med gårdene nr. 22 og 24. Gårdsrommet midt i bildet ble brukt av renholdsverket blant annet til oppstilling av pudrettvogner. På tomta ble senere Oslo elementærtekniske skole reist.

Referanser
----------

1. ↑  Oslo byarkiv, kart 1958
2. ↑  Oslo byarkiv om det gamle Vaterland
3. ↑  Bildefakta, Oslo Museum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
***Novo Holdings A/S*** er Novo Nordisk Fondens (eng: Novo Nordisk Foundation's) 100% eide datterselskap og holdingselskap for Novo Nordisk A/S og Novozymes A/S. Novo A/S ble etablert i 1999 og har i oppgave å forvalte fondets midler på best mulig måte.

En sentral oppgave for Novo Holdings A/S er å være et fundament for virksomheten i Novo Nordisk A/S og Novozymes A/S. Novo Holdings A/S utfører også investeringer, blant annet i selskaper med nytteforskning innen life-science-området. Målet er å styrke fondets eiendeler og oppnå avkastning, som kan distribueres av fondet til forskning så vel som humanitære og sosiale formål.

Novo group
----------

Novo Holdings A/S eier over en fjerdedel av kapitalen i Novo Nordisk A/S og Novozymes A/S, og har over 70 % av stemmene gjennom eierskap av alle A-aksjer.

Investeringer
-------------

I tillegg er selskapet en stor aksjonær i en rekke danske selskaper, inkludert Xellia Pharmaceuticals ApS, Sonion og Chr. Hansen Holding A/S.

Novo A/S investerer hovedsakelig i selskaper som utvikler, produserer eller selger legemidler, nye behandlingsformer eller medisinsk eller helserettet utstyr.

* Xellia Pharmaceuticals ApS
* Sonion
* Chr. Hansen Holding A/S
* BTG
* ERT
* Inogen
* Ophthotech
* Orexo
* Symphogen
* Synlab
* Veloxis Pharmaceuticals

Styre og ledelse
----------------

I 2014 trådte administrerende direktør Henrik Gürtler tilbake etter å ha vært i stillingen siden selskapets start. Han ble erstattet av Eivind Kolding, som kom fra stillingen som administrerende direktør i Danske Bank. Den 29. februar 2016 fikk Eivind Kolding avskjed som administrerende direktør i Novo A/S etter to år på posten. Han ble midlertidig erstattet av styreleder Sten Scheibye inntil ny administrerende direktør er på plass.

Referanser
----------

1. 1 2  Eivind Kolding, vil bli direktør for det Novo SOM.
2. ↑  Novo-eier kjøper dansk teknologikomet.
3. ↑  «Portfolio». Novo A/S. Arkivert fra originalen 6. september 2016. Besøkt 23. august 2016.
4. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 3. august 2016. Besøkt 23. august 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
Den korsfestede Kristus gjennombores av lansen. Freske av Fra Angelico.
**Jesu fem sårmerker** er en katolsk andakt knyttet til Kristi lidelse og død på korset, og tildels til dåp og nattverd; det er også et motiv i kristen kunst.

Til Jesu fem sårmerker regner man de to sår i håndflatene eller håndleddene, to sår på føttene og ett sår i siden. Disse stammer alle fra korsfestelsen, de fire første fra naglene, og såret i siden fra lansen som ble stukket i Jesu side for å forsikre seg om at Han var død.

I middelalderen, særlig i forbindelse med korstogene og valfarter til Det hellige land ble det populært å meditere over Jesu lidelse. Dette synliggjøres i Jerusalemskorset, som var korsfarernes merke fremfor noe. Det består av fem kors, som hver representerer et av de fem sårmerker. St. Bernhard av Clairvaux og St. Frans av Assisi var store tilhengere av andakten til de hellige fem sår, og bidro sterkt til å gjøre den populær.

Også andre middelalderhelgener holdt meget av fromheten til de hellige sår, blant annet St. Thomas à Kempis, Den hellige Klara, Sta. Birgitta og St. Gjertrud. De to sistnevnte skal ha fått åpenbaringer om at Kristus led under nesten 5500 sår under korsfestelsen, i hovedsak fra tornekronen og hudflettingen. Det ble derfor vanlig i Tyskland på 1300-tallet å be 15 Fadervår hver dag (tilsammen 5475 på ett år) som en «oppreisning» for disse sårene, en skikk som ble fremmet av Sta. Birgitta.

I 1761 fremmet St. Alphonso Maria de Liguori, grunnleggeren av redemptoristordenen en fromhetsøvelse kalt «Den korsfestede Jesu fem sårs rosenkrans». I 1821 utviklet også pasjonistene en slik rosenkransbønn til de hellige fem sår, som bestod av 5 x 5 Ære være til minne om Kristi sår, og 1 x 5 Ave Maria til minne om jomfru Marias sorg i forbindelse med hennes Sønns lidelse. Den franske nonnen Marie Martha Chambon skal ha fått overlevert en rosenkransbønn til De fem sårmerker i en åpenbaring. Den ble godkjent for universell bruk i Kirken i 1924.
**Tallord** (numeralis) var en ordklasse som ble delt i grunntall og ordenstall. Etter ordklassereformen[] har ordenstall gått under adjektiv og grunntallene blitt determinativer

* *Grunntall* er ord som *én*, *to*, *tre*, …
* *Ordenstall* er ord som *første*, *andre*, *tredje*, …

Skriveregler
------------

Små tall skrives vanligvis med bokstaver, spesielt dersom det ikke er naturlig å spesifisere brøkdeler. Det er ingen klar grense for hvor grenser går mellom små og store tall, men tall til og med tolv regnes vanligvis som små, mens tall fra og med 13 ofte regnes som store. 

* *Jeg har vært i Kina fire ganger.*
* *Fjerde gangen dro jeg til Peking.*

Dersom en oppgir brøkdeler eller det kan være mulig å oppgi brøkdeler, kan en bruke siffer også for små tall

* *Toget går om 3 minutt.*
* *Høyden er 3,5 meter.*

Omtrentlige tall skrives helst med bokstaver.

* *Han er om lag seksti år.*

Ved bruk av forkortinger for måleenheter skrivest tallordet med siffer. Når måleenheten ikke er forkortet kan en velge mellom bokstaver eller siffer.

* *Loddet veier 3 kg.*
* *Han hoppet lett 5 meter.*
* *Elva var tre meter bred.*

Tallord under 100 skrives som ett ord, mens tallord over 100 deles.

* *Han er tjuefire år.*
* *Tre tusen fire hundre og femtito.*

Firesifrede tall kan skrives i tekst uten mellomrom, mens større tall skal ordnes i grupper på tre siffer, regnet fra høyre. En bruker tynt mellomrom (U+2009) som tusenskille, eller kan bruke smalt, fast mellomrom (U+202f) for å hindre at tallene brytes ved linjeslutt. I LibreOffice og Microsoft Office kan man få fram disse tegnene ved å taste det firesifrede, heksadesimale unicodekodepunktet etterfulgt av å trykke `Alt`+`X`.

* *Rett svar er 5356.*
* *Huset kostet kroner 4 556 000.*

Desimaler skilles ut med hjelp av komma eller punktum som desimalskille.

* *Pi er cirka lik 3,14.*
* *Pi er cirka lik 3.14.*

Litteratur
----------

* Finn-Erik Vinje (1. utg. 1973, 9. utg. 2009). *Skriveregler*. Oslo: Aschehoug. ISBN 978-82-03-33770-3.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
Flaskehalsen er den øvre slanke delen av flasken.
**Flaskehals** er en forsnevring på en glass- eller plastbeholder, som først kalles ei flaske når den har en type forsnevring med åpning, der væske kan renne inn og ut. Selve åpningen kalles **flasketut**. 

Flaskehalsen er den øvre slanke delen av en flaske. Forsnevringen gjør det dessuten både enklere og billigere å forsegle åpningen, samtidig som den gjør det enkle å kontrollere utløpet fra selve beholderen og å forsegle innholdet og hindre fordampning. Tettemekanismen kalles gjerne en kork, fordi det til å begynne med ofte ble brukt ekte kork til å tette åpningen. Etter hvert har imidlertid tettemekanismene utviklet seg til korker og skrukorker av metall og plast.

Overført betydning
------------------

Siden forsnevringer også til en viss grad hindrer fri flyt blir begrepet *flaskehals* også brukt i overført betydning, spesielt om noe som hindrer full gjennomstrømning eller full virksomhet. I så måte har begreper som biologisk flaskehals, flaskehalshendelse og flaskehalseffekt oppstått om hendelser i biologien og om hendelser som er eller har vært til hinder for noe, som for eksempel trafikale flaskehalser (et høyt trafikkert veikryss, ei rundkjøring som gir kødannelser eller lignende), logistiske flaskehalser, produksjonsflaskehalser med mer.
'

Se også
-------

* Flaske
* Biologisk flaskehals

Referanser
----------

1. 1 2 3  «flaskehals». I: Bokmålsordboka. Språkrådet og Universitetet i Bergen. <> (hentet 08.09.2022)
2. ↑  Teien, Thor Richard: «Flaske» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 8. september 2022 fra
3. 1 2  «Flaskehals» i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 8. september 2022 fra

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Sukkersaks
Fastmontert sukkersaks
**Sukkersaks** eller **sukkertang** er et kjøkkenredskap som ble brukt til å dele opp raffinert sukker eller brunsukker (kandissukker) i mindre biter.

Før kom raffinert sukker presset sammen i kjegleformede sukkertopper, disse måtte deles opp i passende stykker. Sukkeret kunne deles opp i biter med ønsket størrelse med en sukkersaks.

Sukker ble første gang nevnt i norske skriftlige kilder på begynnelsen av 1500-tallet. Det var lenge en luksusvare utenfor vanlige folks økonomiske rekkevidde. Sukkeret ble mye brukt til konfekt og syltetøy.

Det er to hovedtyper av sukkersakser. Den ene typen holdes i hånden som en annen tang eller saks. Den andre typen er montert fast på en plate eller en liten kasse. De mest avanserte har en gjennomhullet plate under saksen, som lar fint sukker passere ned i en skuff.

Da det ble vanlig å kjøpe sukkerbiter og strøsukker som var ferdig til bruk, ble sukkersaksene museumsgjenstander.

Referanser
----------

1. ↑  Dybdahl, Audun (5. april 2018). «sukkersaks». *Store norske leksikon*. Besøkt 21. april 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Furuberget med kalkverket og Furnesfjorden i forgrunnen. Jessnes stasjon med tettbebyggelse ligger utenfor til venstre i bildet, mens Furnesåsen kan sees i bakgrunnen.
**Jessnes** i Ringsaker kommune er et område med jernbanestasjon ved Furnes mellom Hamar og Brumunddal. Jessnes ligger i skrånende terreng ned mot Furnesfjorden, som er en arm av Mjøsa. Området er preget av gårdsdrift i bakkene og en blanding av fritidsbebyggelse og boliger i ei stripe langs stranda. Dovrebanen går parallelt med Jessnesstranda og det er krysningsspor ved Jessnes stasjon.

Fiskerhytta med sommerkafé og Galleri Vikerødegården tar imot gjester og publikum på Jessnes og er turmål for mange på sykkel- eller fottur.
Furuberget danner et markant skille mellom Jessnes og Hamar tettsted. Kun jernbanen og en sti passerer rundt berget som stuper i Mjøsa. 
Stien som følger stranda fra Hamar til Jessnes er del av nasjonal sykkelrute 7 Arkivert 2. mai 2018 hos Wayback Machine. Eurovelo 3 og Mjøstråkk, som går rundt hele hele Mjøsa. Etter Jessnes stasjon stiger den opp bakkene og følger Kongsvegen mot Brumunddal.

Kalkverket i Furuberget er siste industribedriften på Jessnes, men i området rundt stasjonen ligger rester av både mølle og potetmelfabrikk.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Kartverket. Besøkt 17. oktober 2017.
2. ↑  «Mjøstråkk». Stiftelsen Sykkelturisme. Arkivert fra originalen 17. oktober 2017. Besøkt 17. oktober 2017.
Et ANA 747 bruker full flaps under landing i Osaka.
Flaps på en Cessna 172
**Flaps** eller **vingeklaffer** er bevegelige deler bakerst på innerste del av flyvinger som kan stilles nedover (småfly, mindre jetfly) og i noen tilfelle skyves bakover (typisk større jetfly). Dette vil bedre effekten av vingen ved lavere hastigheter. Flaps vil bedre løftet av vingen ved få grader bruk. Ved maksimal vinkel vil luftmotstanden øke kraftig. Når et fly tar av brukes ofte 5–15 grader flaps for å minske steilehastigheten, og hjelpe løftet ved kortere rullebaner. Ved landing vil fly bruke opptil 50 grader flaps for å minske steilehastigheten, og dermed kunne lande ved lavere hastigheter enn det som normalt ville vært minimum for flytypen. Dette gir igjen flyet mulighet for å lande, og bremse ned på kortere avstand (merk: Større flytyper kan lande ved ganske korte rullebaner, men dette gjør at de må benytte store utslag på hjulbrems, noe som ikke er forsvarlig)

En del seilfly bruker flaps til motsatt fordel. De kan gjerne stille sine flaps i negativ posisjon for å bedre glidetallet ved større hastigheter.

Ved stor luftmotstand, ved høy hastighet, kan bruk av flaps forårsake store krefter på flaps og vinger slik at disse strukturene kan bøyes og ødelegges. På fartsmåleren i alle fly er det fargekoder som med en hvit bue langs skalaen viser hastighetsområdet for bruk av flaps. Ved bruk av flaps over denne hastigheten er det fare for å ødelegge flyet. Nederste grense for den hvite buen angir stall-hastighet med fulle flaps, som er den minste hastigheten flyet kan holde høyden med.

Flaps sett bakfra
Det finnes mange utforminger av flaps. På en del mikrofly er det et enkelt ror bak på vingen som brukes både som balanseror og som flaps, og blir betegnet flaperon som er kombinasjon av flaps og aileron. (Balanseror på engelsk kalles aileron.)

Flaps brukes ofte samtidig med slats. Bakerst på ytre del av flyvingen sitter balanseror. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
**Milorad Krivokapić** (født 8. januar 1956 i Herceg Novi i nåværende Montenegro) var en jugoslavisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.

Krivokapić ble olympisk mester i vannpolo under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det jugoslaviske laget som vant vannpoloturneringen foran USA og Vest-Tyskland. Jugoslavia vant finalegruppen som besto av fem lag med ni poeng, samme som USA men med bedre målforskjell. Kampen mellom USA og Jugoslavia ble uavgjort 5-5. Krivokapić spilte sju kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1984 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i vannpolo, Jugoslavias flagg Jugoslavia
* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Silver Sølv i vannpolo, Jugoslavias flagg Jugoslavia

Eksterne lenker
---------------

* (en) Milorad Krivokapić – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Milorad Krivokapić – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Milorad Krivokapić – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Milorad Krivokapić – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
***Flashback*** er et italiensk krigsdrama fra 1969 regissert av Raffaele Andreassi. Norske Fred Robsahm spiller hovedrollen. Filmen handler om en tysk skarpskytter som sovner på vakt og oppdager at troppen har forlatt ham. Han blir dermed overlatt til seg mot fiendtlige styrker som er i ferd med å rykke inn i området. Han begynner så å reflekter over sitt eget liv og overgangen fra menneske til sadistisk morder. 

Filmen fikk flere priser; Golden Globe Foreign Press, Grillo Silver Premium (St. Vincent), Turisme & Entertainment Award og en Silverstar ved filmfestivalen i San Francisco. Den ble valgt inn i Cannes Filmfestival 1969 og nominert til Gullpalmen. Publikum i kinosalen stod å klappet etter filmens slutt.

Skuespillere
------------

* Fred Robsahm - Heinz Prüller
* Pilar Castel
* Dada Gallotti
* Sandra Dal Sasso
* Gianni Cavina
* Antonietta Fiorito
* Pietro Bonfiglioli
* Gabriele Fornacioni
* Vittorio Gobbi

Referanser
----------

1. ↑  «En gang var Fred Robsahm (64) filmstjerne». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 8. oktober 2007. Besøkt 9. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Flashback* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Flashback* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Flashback* på Allociné Rediger på Wikidata

Engelsk Wikiquote har en samling sitater relatert til: ***Flashback (1969)***
**Miloslav Pokorný** (født 5. oktober 1926 i Praha, død 8. november 1948 i Den engelske kanal) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Pokorný vant en olympisk sølvmedalje i ishockey i vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

Pokorný omkom i en flyulykke 1948. Flyet mellom Paris og London med spillere på tsjekkoslovakias herrelandslag i ishockey krasjet i Den engelske kanal.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Sølv Sølv i ishockey Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia

Referanser
----------

1. ↑   Tsjekkias olympiske komité, www.olympic.cz, besøkt 18. mars 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Miloslav Pokorný – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Miloslav Pokorný – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Miloslav Pokorný – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Miloslav Pokorný – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Sukkertoppen minnepark** er et lite grøntområde nord for Carl Berners plass i Oslo. Under den andre verdenskrigen ble en av de sentrale flyktningerutene til Sverige organisert fra dette stedet, og området ble i årene 2012**–**2013 opparbeidet som park med monumenter som hedrer de som sto bak denne flyktningeruta.

Flyktningeruta startet relativt tilfeldig, på gartneriet til Rolf A. Syversen i Sukkertoppveien. Det lå rett øst for kollen, der Hekkveien går i dag. Fire jødiske menn kom høsten 1942 løpende inn på gartneriet og spurte om hjelp. Denne høsten ble de norske jødene arrestert, og store deler av Milorg i Oslo og omegn rullet opp. Mange måtte reddes ut av landet. Sammen med politimannen Alf Tollef Pettersen, hans kone Gerd og bakmannen Reidar Larsen klarte de fire, med mange gode medhjelpere, i et par hektiske vintermåneder i 1942**–**1943 å få rundt 1000 nordmenn transportert i sikkerhet til Sverige. Virksomheten ble organisert under dekknavnet «Carl Fredriksens Transport». I 1943 avslørte tyskerne virksomheten. Alf og Gerd Pettersen samt Reidar Larsen klarte å flykte til Sverige. Syversen selv ble tatt. Han ble skutt på Trandum året etter.

Initiativet til minneparken ble tatt av kunstneren Victor Lind. Han hadde lenge arbeidet med krigshistorien da han i 2008 besøkte stedet - og oppdaget at intet minnet om denne dramatiske redningsbragden. Lind arbeidet fram parkplanene i samarbeid med arkitektkontoret Snøhetta og kurator Per Bjarne Boym. 27. oktober 2012 sto ordfører Fabian Stang for åpningen av første byggetrinn.

Det vesle parkområdet ligger noe bortgjemt i en skrent på en lite kolle, men er tilgjengelig både fra Hekkveien og via en gangvei fra Hasleveien. På toppen av parken er det plassert en steinstjerne med historien om flyktningeinnsatsen. Adressen er Hekkveien 8.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  død lenke Minnepark står halvferdig, *Dagsavisen* 11. juni 2011 Arkivert 21. oktober 2013 hos Wayback Machine.
3. ↑  Første byggetrinn av minneparken «Dette er et fint sted» *er åpnet, Rodeløkka vels nettsted*

Litteratur
----------

* *Et fint sted*, Arkitektur N, 7/14, side 62–65

Eksterne lenker
---------------

* Om åpningen av første byggetrinn på Rodeløkka vels nettsted