recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Brachinus crepitans*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Brachinus crepitans* finnes i Europa nordover til Finland. Den er funnet i både Sverige og Danmark (bare Bornholm), men ikke i Norge.

Utseende
--------

*Brachinus crepitans* er mellom 9-15 millimeter lang. Den har en matt svart farge på dekkvingene. Dekkvingene har en svak antydning til lengdestriper (riller) og litt av bakkroppen stikker fram bak dekkvingene. Kjevene, halsskjoldet, hodet og beina har en mer orange-rød farge. Følehornene er også orange, men særlig, tredje og fjerde følehornsledd, har noen mørkere flekker.

Levevis
-------

*Brachinus crepitans* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Når billen trues av for eksempel maur, blander den hydrogenperoksid og resorcinol fra to separate kjertler i et analkammer. Enzymer i kammerveggen får hydrogenperoksiden til å dekomponere voldsomt til vann og oksigen. Reaksjonen varmer opp blandingen til kokepunktet og trykket sender den delvis fordampede blandingen ut av en dyseformet analåpning med et hørbart «piff». Resorcinol virker irriterende på øyne og luftveier, og i noen tilfeller vil kombinasjonen av varmen og dette stoffet være nok til å drepe fienden.

Referanser
----------

1. ↑  "Aneshansley; m.fl. (1969). «Biochemistry at 100 C: Explosive Secretory Discharge of Bombardier Beetles (Brachinus)». *Science Magazine*. PMID 17840686.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
2. ↑  "Eisner; m.fl. (1999). «Spray aiming in the bombardier beetle: Photographic evidence». *Proc. Natl. Acad. Sci. USA*. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachinus crepitans* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Brachinus crepitans* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Brachinus crepitans* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus crepitans* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus crepitans* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Brachinus crepitans* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus crepitans* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Brachinus crepitans* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
***Berberis microphylla*** (spansk: *calafate*) er en eviggrønn berberisbusk med små skinnende blad. Den finnes sør i Argentina og Chile og er et symbol for Patagonia. Den ble beskrevet av Georg Forster. Den samme arten kalles av og til *Berberis buxifolia*.

Busken vokser til en høyde på én til halvannen meter. Den har mange bøyde greiner dekket med trekantede pigger. Om sommeren har den mange små, gule blomster. Dens spiselige blåsvarte bær blir brukt til syltetøy, men spises også rett fra busken. Legenden sier at den som spiser bærene vil helt sikkert komme tilbake til Patagonia. Bærene er rike på C-vitaminer og antioksidanter.

Busken dyrkes kommersielt for sin frukt, som hageplante eller som bonsai. Treet kan brukes til å lage rødfarge. Busken brukes også som gjerde for å hindre inntrengere. Den dyrkede formen bærer ikke frukt og regnes som kultivaren 'Nana' med norsk navn myrteberberis.

Referanser
----------

1. ↑  Identification and characterization of microsatellites from calafate (Berberis microphylla, Berberidaceae)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Berberis microphylla* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Berberis microphylla* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Berberis microphylla* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Berberis microphylla* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Berberis microphylla* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Berberis microphylla* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Berberis microphylla* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Om antioksidanter i Berberis microphylla

Galleri
-------

* 
* 
* 
*
***Brachinus hamatus***er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Brachinus hamatus* finnes i Europa, men ikke i Norge.

Utseende
--------

*Brachinus hamatus* har en svakt grønn-blå, metallisk farge på dekkvingene. Dekkvingene har en svak antydning til lengdestriper (riller) og litt av bakkroppen stikker fram bak dekkvingene. På hver av dekkvingene finnes to større gul-orange flekker. Kjevene, halsskjoldet, hodet og beina har en mer rødlig farge uten noen mørkere flekker. Følehornene har en fin lys orange farge, og er mørkere (blekt svart) på tredje og fjerde følehornsledd.

Levevis
-------

*Brachinus hamatus* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachinus hamatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus hamatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus hamatus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* *Brachinus hamatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Bridgeman Island**, også kalt **Bridgemans's Island**, **Bridgman Island** eller **Helena Island**, er ei av Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Den er ei nesten sirkelformet, vulkansk øy med bratte skråninger og en pyramideformet snøtopp. Øya er 800 meter lang, 600 meter bred og 240 meter høy, og ligger 37 kilometer øst for King George Island. Bridgeman Island utgjør restene av en langt større vulkan som nå stort sett ligger under vann. Den eroderte vulkanen viser ikke tegn til nylig vulkansk aktivitet, og flere rapporter fra 1800-tallet om fumaroleaktivitet kan i stedet vise til den mye yngre Penguin Island. 

Navnet *Bridgeman Island* går tilbake til 22. januar 1820, da øya ble oppdaget av den britiske marineoffiseren Edward Bransfield om bord på skipet «Williams». Den fikk sitt navn etter kaptein (senere viseadmiral) Charles Orlando Bridgeman (1791−1860), som tjenestegjorde i Royal Navy og som rundt 1820 var utplassert ved South America Station. Den 24. desember 1909 gjennomførte den franske antarktisekspedisjonen det som trolig var den første landgangen på øya. Øya ble senere brukt som ankringssted av hvalfangere.

Se også
-------

* Liste over øyer i Antarktis
* Liste over vulkaner i Antarktis

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  John Stewart (2011). *Antarctica: An Encyclopedia*. 1 (2 utg.). McFarland. s. 210. ISBN 978-0786435906.

* LeMasurier, W. E. (1990). *Volcanoes of the Antarctic Plate and Southern Oceans*. American Geophysical Union. s. 512 ff. ISBN 0-87590-172-7.
* Isla Bridgeman SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Chile). Katalognr. 1849

* Bridgeman Island SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Storbritannia). Katalognr. 1849

* Bridgeman Island SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 1849

Eksterne lenker
---------------

* Bridgeman Island − Global Volcanism Program, Smithsonian Institution. (en)
* Bridgeman Island Volcano - John Seach (en)

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Marcus Garvey (1887-1940) var «en av de viktigste enkeltpersonene i den svarte nasjonalismens historie».. Rastafarianerne regner ham som en profet.
Elijah Muhammad (1897–1975) var en av de første lederne av Nation of Islam, og bygget opp bevegelsen etter at grunnleggeren W.D. Fard forsvant i 1934.
***Svart Messias*** er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Marius Lien og utgitt i 2011. Boken inneholder tekster fra flere forskjellige trossamfunn i USA som regnes som uttrykk for svart nasjonalisme.

*«Svart nasjonalisme har ikke noe klart definert fellesprogram, men er en idéhistorisk strømning der ulike grupper til ulike tider har hatt ulike målsettinger. Noen har fokusert på tanken om å utgjøre en ideologisk og kulturell nasjon. Hos andre har ideen om geografisk, økonomisk og/eller politisk separasjon fra det amerikanske storsamfunnet vært viktigere. Det finnes både politiske, sosiale og religiøse bevegelser som har sprunget ut av ideene. De fleste religionsformene er varianter av kristendom, jødedom og islam.»*

Innhold
-------

* **Svart Jesus**. Tekster av Robert Alexander Young og William Christian
* **Moorish Science Temple**. Tekster av Noble Drew Ali
* **Nation of Islam**. Tekster av W.D. Fard, Elijah Muhammad, Malcolm X og Louis Farrakhan
* **Rastafarianisme**. Tekster av Robert Athlyi Rogers, Leonard Howell, Haile Selassie, Marcus Garvey, Bob Marley, Culture og The Congos
* **Kristendom**. Tekster av James Morris Webb, Albert Cleage og Marcus Garvey
* **Jødedom**. Tekster av Arnold Josiah Ford & Benjamin E. Burrel, Wentworth Arthur Matthew og Ben Ammi
* **Afrofuturisme**. Tekster av Sun Ra
* **Nation of Gods and Earths**. To tekster

Referanser
----------

1. 1 2  Kilde for sitat og vurderinger er Marius Liens innledning til *Svart Messias*, 2011

Bibliografi
-----------

* *Svart Messias, svart nasjonalistisk religion i Amerika*. Utvalg og innledende essay ved Marius Lien ; oversatt av Bård Kranstad mfl. Bokklubben, 2011. LXIV, 300 s. (Verdens hellige skrifter; 66) ISBN 978-82-525-75293
**Berceuse** er en bånsull; en godnattsang. Ordet berceuse kommer fra fransk og betyr bånsull.

Berceuse brukes som formnavn innen klassisk musikk. En kjent berceuse er Frédéric Chopins berceuse for solo piano, opus 57. Den antagelig mest kjente bånsullen er Johannes Brahms' sang *Wiegenlied*, som han skrev til en ung sangerinne han kjente, Bertha Faber, i anledning fødselen av hennes andre sønn.

En typisk berceuse går i en form for tre- eller sekstakt. Tonalt er de fleste berceuser enkle, ofte hovedsakelig alternerende mellom tonika og dominant, dette fordi musikken skal ha en beroligende effekt som får unger til å sove. Uant av hvilken grunn har det vært en vanlig konvensjon å skrive berceuser i b-tonearter, f.eks går bercusene til Chopin, Franz Liszt og Mily Balakirev alle i D♭. Et unntak som bekrefter utgangspunktet er Edvard Griegs opus 38, hvor hovedtemaets toneart er G-dur, men med et mer markant mellomparti i moll med mer dramatisk preg. Her gjennomgår også hovedtemaet variasjoner i skiftende tonearter.

Andre kjente berceuser
* *Berceuse* av Armas Järnefeld
* *Berceuse sur le nom de Gabriel Fauré* for fiolin og piano av Maurice Ravel
* *Berceuse élégiaque* av Ferruccio Busoni
* *Berceuse* for fiolin og klaver av Gunnar Gjerstrøm
* *Berceuse* fra balletten *Ildfuglen* av Igor Stravinskij
* *Lullaby for String Quartet* av George Gershwin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Bjørnsonfestivalen** er en årlig litteraturfestival som avholdes i Molde og i Nesset i starten av september. Den ble etablert i 1992 av forfatteren Knut Ødegård, i forbindelse med Molde bys 250-årsjubileum. Festivalen har sitt navn etter forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson. 

Bjørnsons engasjement for ytringsfrihet og andre menneskerettigheter er spesielt viktige for festivalen, og hver festivaldag åpnes med en folketale fra en aktuell offentlig person fra festivalens utescene på Gørvellplassen i Molde sentrum. 

Parallelt med festivalavviklingen i Molde avholdes det festivalarrangementer på Nesset prestegård ved Eidsvåg. Dette var Bjørnstjerne Bjørnsons barndomshjem. Faren Peder Bjørnson var sogneprest i Nesset fra 1837 til 1853.

Festivalkontorene er på kulturhuset Plassen, og lokalene deles med Molde bibliotek, Teatret Vårt, Moldejazz og Møre og Romsdal kunstsenter. Festivalsjef siden 2016 er Johild Kosberg Bredin. 

Bjørnsonfestivalens høye beskytter er Kronprins Haakon Magnus av Norge. 

I tillegg til de fem ordinære festivaldagene i september har Bjørnsonfestivalen et helårsprogram. I samarbeid med Nynorsk kultursentrum driver festivalen et tilbud med forfatterturneer til fylkets bibliotek kalt Litteraturhus i Møre og Romsdal.

Festivalen har vært en pådriver for å få Molde inn i nettverket av fribyer for forfulgte forfattere. I den forbindelse ble fredslunden ved Kongebjørka i Molde innviet i 1997. Blant dem som har plantet tre i lunden er Yasar Kemal, Thor Heyerdahl, Amos Oz, Hans Blix, Islands president Vigdís Finnbogadóttir og nobelprisvinnerne Seamus Heaney og Wole Soyinka.

Se også
-------

* Bjørnstjerne Bjørnson-Akademiet
* Bjørnsonstipendet

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

| * v
* d
* r
Molde |
| --- |
| Historie | Slaget ved Sekken **·** Kongebjørka **·** Veøy **·** Grand Hotel | Molde |
| Politikk og administrasjon | Grunnkretser **·** Ordførere |
| Geografi | Romsdalshalvøya **·** Moldepanoramaet **·** Hjertøya **·** Sekken **·** Moldefjorden **·** Romsdalsfjorden |
| Kultur | Molde Fotballklubb **·** Moldejazz **·** Bjørnsonfestivalen **·** Teatret Vårt **·** Romsdalsmuseet **·** Plassen **·** Møre bispedømme |
| Relaterte artikler | Bykunst **·** Gater **·** Kulturminner **·** *Molde byleksikon* **·** Molde lufthavn **·** Romsdals Budstikke |
| Kategori:Molde |
**Andrew Fenn** (født 1. juli 1990 i Hertfordshire) er en profesjonell britisk landeveissyklist og banesyklist. Han har vært profesjonell syklist siden 2011.

Meritter
--------

2004
Storbritannias flagg 500m tempo, britisk banemesterskap (U16)
U14 omnium, britisk banemesterskap
2.-plass scratch, britisk banemesterskap (U16)
3.-plass sprint, britisk banemesterskap(U16)
3.-plass forfølgelse, britisk banemesterskap (U16)
2006
Storbritannias flagg 500m tempo, britisk banemesterskap (U16)
Storbritannias flagg pursuit, britisk banemesterskap (U16)
Storbritannias flagg poengløp, britisk banemesterskap (U16)
2.-plass scratch, britisk banemesterskap(U16)
2008
Europas flagg pursuit, europeisk banemesterskap (junior)
Europas flagg lagforfølgelse, europeisk banemesterskap (junior)
Junior Paris–Roubaix
2.-plass landevei, britiske landeveissmesterskap (junior)
2.-plass pursuit, britisk banemesterskap (junior)
3.-plass kilo, britisk banemesterskap (junior)
2010
 U23 landeveismester
2011
7. etappe, Tour de Bretagne
Memorial Van Coningsloo
Bronsemedalje, U23 landevei, VM i landeveissykling
2012
Trofeo Palma
Trofeo Migjorn

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andrew Fenn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Andrew Fenn – Commonwealth Games Federation Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fenn – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fenn – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fenn – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fenn – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fenn – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fenn – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Bjørnsonordenen** er en norsk fortjenestorden for litteratur, opprettet 1995 etter initiativ av Bjørnsonfestivalens president Knut Ødegård, som sammen med Den norske Forfatterforenings leder Thorvald Steen og Det Litterære Råds leder Inger Elisabeth Hansen utgjorde Bjørnsonordenens første kanselli.

Den består av en medalje i sølv, gull og emalje utformet som et kors med Bjørnstjerne Bjørnsons portrett i sentrum, og bæres i grønt silkebånd. Den utdeles i graden ridder til norske og utenlandske forfattere og andre som har gjort en betydelig innsats for diktekunsten.

Følgende er utnevnt til riddere av Bjørnsonordenen: Yehuda Amichai (Israel), Kjell Askildsen, Margaret Atwood (Canada), Jung Chang (Kina), Péter Esterházy (Ungarn), Marilyn French (USA), David Grossman (Israel), Erik Fosnes Hansen, Inger Elisabeth Hansen, Seamus Heaney (Irland), Edvard Hoem, Yasar Kemal (Tyrkia), Torgny Lindgren (Sverige), Claudio Magris (Italia), Dag Solstad, Wole Soyinka (Nigeria), Thorvald Steen, Ko Un (Sør-Korea), Halldis Moren Vesaas, Carlos Ruiz Zafón (Spania), Knut Ødegård og Asbjørn Aarnes.
**Andrew John Barton** (født 16. januar 1970) er en britisk-norsk kunstner.

Barton studerte ved Kunsthøgskolen i Oslo fra 1991 til 1996. Han har vært gjestelærer der i 2001 og 2006.

Uttrykk og utstillinger
-----------------------

Skulpturene til Barton kombinerer et figurativt klassisk uttrykk med abstrakte elementer og i noen tilfeller i et samspill med væsker. Skulpturene er laget i en kombinasjon av plast, keramikk og andre elementer. Barton debuterte på Høstutstillingen i 1998.

En større samling arbeider ble vist ved kultursentret 'De Scharpoord' i
Knokke-Heist, Belgia i 2003 – 4. I 2006 åpnet Barton en utstilling i Blomqvist Kunsthandel i Oslo med ti større arbeider.

Barton har også deltatt på flere gruppeutstillinger i Norge; Høstutstillingen, Østlandsutstillingen, Arena Vestfossen, Hordaland kunstnersenter, Ålesunds Kunstforening, Rauland Kunstforening, Telemarksgalleriet og GAGO i Oslo

I utlandet har arbeidene blitt vist i USA, Tyskland, Belgia, Kina, Edinburgh Art Festival, Art Genda København og ved Göteborgs Konsthall. Skulpturen Pump er også representert i Judith Swartz sin bok Confrontational Ceramics fra 2008.

Nettbaserte prosjekter
----------------------

I tillegg til den skulpturelle kunsten står Andrew Barton også for flere nettbaserte prosjekter: 

* I 2000 opprettet han Galleriet ArtOslo med oslobaserte kunstnere.
* I 2006 ble PayPerSin opprettet som et alternativ til religiøst basert syndsforlatelse.

Galleri
-------

* Mark III Angel Glider, 2005Mark III Angel Glider, 2005
* Draumkvede, Culturcentruum Knokke Heist, 2003/4Draumkvede, Culturcentruum Knokke Heist, 2003/4
* Hypothesis, 2000Hypothesis, 2000
* Pump for More Blood, 1996Pump for More Blood, 1996
* Little Black Spot, 1996Little Black Spot, 1996

Referanser
----------

1. ↑  «Barton-utstilling Cultural Center 'De Scharpoord' Knokke-Heist». Arkivert fra originalen 19. mai 2007. Besøkt 25. september 2006.
2. ↑  De Scharpoord-utstillingen på Kunst.no Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
3. ↑  Blomqvist Kunsthandel
4. ↑  «Bartons utstilling hos Blomqvist». Arkivert fra originalen 31. august 2006. Besøkt 25. september 2006.
5. ↑  «Galleriet ArtOslo». Arkivert fra originalen 14. oktober 2006. Besøkt 25. september 2006.
6. ↑  «PayPerSin». Arkivert fra originalen 22. august 2006. Besøkt 25. september 2006.

Eksterne lenker
---------------

* Andrew Bartons hjemmeside Arkivert 18. august 2006 hos Wayback Machine.

Portal: Kunst
«Gauss» har flere betydninger.
**Gauss** (forkortet **G**) er en måleenhet i CGS-systemet for magnetfelt og flukstetthet. Enheten er oppkalt etter den tyske matematikeren og fysikeren Carl Friedrich Gauss. Én gauss er definert som

1 gauss = dyn1/2/cm
Når den kvadreres, har den derfor dimensjon erg/cm3 som representerer en energitetthet..

Konvertering til andre enheter
------------------------------

Én tesla i SI-systemet er ekvivalent med 104 gauss. Det betyr at 1 gauss tilsvarer 10-4 kg / (coulomb sekund).

Typiske verdier
---------------

Jordens magnetfelt er på omtrent 0,5 gauss. En liten jernmagnet har et felt på rundt 100 gauss. Små magneter av neodym kan ha et felt på 2000 gauss, og store elektromagneter ligger på rundt 15000 gauss. Overflaten til en nøytronstjerne har et felt på ca. 1012 gauss.

Referanser
----------

1. ↑   J. D. Jackson, *Classical Electrodynamics*, John Wiley & Sons, New York (1998). ISBN 0-4713-0932-X.
2. ↑  «How strong are magnets?». *Experiments with magnets and our surroundings*. Magcraft. Besøkt 14. desember 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Gauss ↔ Tesla konverteringsverktøy

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Andrew J. Weaver** er en klimaforsker ved *School of Earth and Ocean Sciences* på University of Victoria, Britisk Columbia, og hovedforfatter på et kapittel om globale klimaprojeksjoner (*Global Climate Projections*) for Intergovernmental Panel on Climate Changes rapport «Climate Change 2007: The Physical Science Basis». Han har publisert en populærvitenskapelig bok om klimaendringer: «Keeping Our Cool: Canada in a Warming World» (Viking Canada, 2008. ISBN 978-0670068005).

Weaver ble utnevnt til Guggenheim Fellow, en American Meteorological Society og Royal Society of Canada «fellow», medlem av Order of British Columbia og en av de fremste 20 forskere i Canada under 40 år, og er opplistet som en blogger for Vancouver Sun.

Den 22. april 2010 ble det kjent at han hadde gått til søksmål ved Supreme Court of British Columbia i Canada mot avisen National Post med beskyldninger mot avisen for å skrevet usanne historier om at han gikk god for manipulerte klimastudier.

Referanser
----------

1. ↑  Andrew Weavers hjemmeside på University of Victoria
2. ↑  IPCC arbeidsgruppe 1, "Climate Change 2007: The Physical Science Basis", kapittel 10: Global Climate Projections Arkivert 10. mars 2013 hos Wayback Machine.
3. ↑  Vancouver Sun, August 9, 2009, *Opinion*, Andrew Weaver Arkivert 4. august 2016 hos Wayback Machine. last accessed 20091207
4. ↑  Greer, Darryl (22. april 2010). «Climate Scientist Sues Canada's National Post». *courthousenews.com*. Courthouse News Service. Arkivert fra originalen 22. april 2010. Besøkt 22. april 2010. «One of Canada's leading climate scientists claims the right-leaning National Post newspaper defamed him by falsely reporting that he signed off on manipulated climate change studies, then tried to distance himself from the U.N.'s Intergovernmental Panel on Climate Change so-called "Climategate" emails. [...] Andrew Weaver was a lead author»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Berbiske språk** (berbisk betegnelse: *tamazight*, ⵜⴰⵎⴰⵣⵉⵖⵜ), også kjent som *amazighspråk*, er en gren av afroasiatiske språk. Berbisk utgjør en språkgruppe av nært beslektede dialekter som snakkes av berbere og som er stedegen til Nord-Afrika. De berbiske språkene ble tradisjonelt skrevet med et antikke libysk-berbiske skriftspråket som nå eksisterer i formen tifinagh. Det er en sterk bevegelse blant berbere for å skape et standardspråk, *tamazight*, av de nært beslektede nordlige berbiske språkene.

Berbisk er snakket av store befolkninger i Marokko, Algerie og Libya, av mindre befolkningsgrupper i Tunisia, nordlige Mali, vestlige og nordlige Niger, nordlige Burkina Faso og Mauritania, og i oasen Siwa i Egypt. Et stort utvandret berbisktalende samfunn i over tre generasjoner, beregnet til rundt 4 millioner, har bodd i Vest-Europa siden 1950-tallet. Antallet berbiske folk er langt høyere enn antallet som snakket berbisk. Det store flertallet av befolkningen i regionen Maghreb, den delen av Nord-Afrika som ligger vest for Nilen og nord for Sahara, er betraktet som ha etnisk berbisk opprinnelse.

Berbiske språk har vært skriftspråk i en lang tid; skrifttradisjonen har imidlertid blitt avbrutt flere ganger av diverse invasjoner. Det ble først skrevet med tifinagh-alfabetet, som fortsatt brukes av tuaregene; den eldste daterte inskripsjonen er datert til rundt 200 f.Kr. Senere, mellom rundt 1000 og 1500 ble det skrevet med det arabiske alfabetet. Siden 1900-tallet har det ofte blitt skrevet med det latinske alfabetet, særlig blant kabylene. En variant av tifinagh har blitt offisielt i Marokko, men det latinske alfabetet er fortsatt offisielt i Algerie, Mali og Niger. Både tifinagh og arabisk brukes imidlertid i Mali og Niger, mens latinsk og arabisk også brukes i Marokko.

Etter uavhengigheten fra kolonimaktene førte alle Maghreb-landene en «arabiseringsprosess», med det mål å erstatte kolonispråket fransk som det dominerende språket i utdannelse og litteratur. Men under denne politikken ble berbiske språk og maghrebarabisk også undertrykt.

Referanser
----------

1. ↑  Wolff, H. Ekkehard (2013): «Amazigh languages»
2. ↑   Hayward, Richard J. (2000): kapittel «Afroasiatic» i: Heine, Bernd & Nurse, Derek, red.: *African Languages: An Introduction*, Cambridge, ISBN 0-521-66629-5.
3. ↑  Briggs, L. Cabot (Februar 1957): «A Review of the Physical Anthropology of the Sahara and Its Prehistoric Implications», *Man.* **56**, s. 20–23.
4. ↑   «BBC NEWS. Q&A: The Berbers», *BBC News*. 12. mars 2004

Eksterne lenker
---------------

* «What does Berber sound like?», hvordan høres berbisk ut som? Dikt som tekst og lydfiler (MP3)
* Map of Tamazight language from the LL-Map Project
* The Tamazight Language Profile

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
***Prisoners of the Pines*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Ernest C. Warde.

Handling
--------

Hillaire Latour gifter seg med Rosalie Dufresne, før han reiser sin vei for å tjene penger. Han blir snart venn med Spud Lafferty, som i seks år uten hell har forsøkt å komme seg hjem med pengene han har tjent. Men hver gang møter han en attraktiv kvinne som arbeider ved en salong i området. Når Hillaire gjennom et brev får vite at han har blitt far, ber han om å få pengene han har tjent så langt - og han begynner reisen hjem. Men på sin første natt borte fra leiren går han inn i den samme salongen, hvor han blir ranet av den attraktive Louise.

Hillaire blir derfor tvunget til å vende tilbake til den samme arbeidsleiren, for å få tak i nok penger slik at han endelig kan reise hjem. Men året etter blir han narret igjen. Louise er på nippet til å rane ham en tredje gang når Hillaire, i raseri, ødelegger dansesalen hennes og han tvinger henne til å returnere alle pengene hun hadde stjålet fra ham. Deretter blir Hillaire gjenforent med familien sin, som endelig har kommet for å lete etter ham.

Skuespillere
------------

* J. Warren Kerrigan - Hillaire Latour
* Lois Wilson - Rosalie Dufresne
* Walter Perry
* Claire Du Brey - Louise

Referanser
----------

1. ↑  Prisoners of the Pines
2. ↑  PRISONERS OF THE PINES

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Prisoners of the Pines* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Bercháns profeti** er et relativt stort historisk dikt skrevet på middelirsk språk. Teksten er bevart i Det kongelige irske akademi som manuskript *MS 679 (23/G/4)* med noen få senere kopier. Verket ble sannsynligvis skrevet på 1100-tallet, men gir seg ut for å være en profeti gjort tidlig på middelalderen.

Teksten består av 204 vers, to som er ødelagt (128, 168). Det er delt inn i to deler. Den påståtte forfatteren til første del (vers 1 til 96) er en irsk abbed ved navn Berchán, som også har gitt navn til diktet. Første del består av en historie om Bercháns eget kloster, en opptegnelse av angrep fra norske vikinger, og en beskrivelse av regimene til nitten irske konger.

Del to (vers 97 til 206) er et anonymt profeti som blir gitt i tidsrommet til Sankt Patricks død på 400-tallet, forutser livet til sankt Columba (død 597) og Áedán mac Gabráin, konge av Dál Riata (død ca. 609), og 24 skotske konger, fra Cináed mac Ailpín (død 858) til Domnall Bán (død 1097). Diktet er svært indirekte i sin identifikasjon av de skotske kongene og benytter en lang rekke av obskure poetiske bilder og sammenligninger. Til forskjell fra de irske kongene i del en er det ingen medfølgende kommentarer i navngivingen av kongene, men kan likevel bli identifisert og er derfor av historisk verdi. Diktet er et av de mest betydningsfulle kilder til forståelsen av skotsk historie for den epoken den dekker.

Diktene forfekter å være profetier av Berchán (død ca. 770), skrevet retrospektivt på 1100-tallet, skjønt diktene for den skotske seksjonen er tilskrevet en annen forfatter som tilegnet diktene til Berchán, og tradisjonen hevder at Berchán forfattet de første diktene. Det eldste manuskriptet for Bercháns profeti er fra 1700-tallet, men åpenbart langt eldre da fragmenter ble bevart i *Leinsterboken* som ble samlet ca. 1160-1170. Diktene gir et kortfattet innblikk i hva forfatterne av hva de som skrev historien til det gæliske samfunnet i tidlig middelalder var opptatt av: regional rivalisering, angrep fra vikinger, kirkens sikkerhet, og behovet for sterke konger er en del av temaene. Ingen av nedtegnelsene besvarer alle spørsmålene om epoken, men de komplementerer andre historiske kilder.

Referanser
----------

1. ↑  «The prophecy of Berchán», CODECS, Royal Irish Academy
2. 1 2  Williams, Ann; Smyth, Alfred P.; Kirby, D. P. (1991): *A Biographical Dictionary of Dark Age Britain: England, Scotland, and Wales, C. 500-c. 1050*, Psychology Press, s. 61
3. ↑  Marcella (4. august 2015): «Saint Berchán of Clúain Sosta, August 4», *Omnium Sanctorum Hiberniae*
4. ↑  Hudson, Benjamin T. (1996): *Prophecy of Berchán: Irish and Scottish High-kings of the Early Middle Ages*, Greenwood Publishing Group, s. 233

Litteratur
----------

* Anderson, Alan Orr (1922): *Early Sources of Scottish History: AD 500-1286'*, bind I, Edinburgh, s. xxxiv-v
* Hudson, Benjamin T. (1996): *Prophecy of Berchán: Irish and Scottish High-kings of the Early Middle Ages*, Greenwood Publishing Group, ISBN 0313295670

Portal: Litteratur
Et amerikansk trygdekort (Social Security card) med SSN
I Norge er et **personnummer** de fem siste sifrene i et fødselsnummer.

I Sverige bruker man **personnummer** som begrep for hele identifikasjonsnumret, noe som skaper forvirring i Norge.[]

De fleste land[*bør utdypes*] har innført et entydig identifikasjonsnummer som brukes av det offentlige, men også av privat virksomheter, f.eks. banker og forsikringsselskaper.

Et PIN (personlig identifikasjonsnummer), som benyttes sammen med bankkort i for eksempel minibank, er ikke et identifikasjonsnummer men en *personlig kode*.

Danmark
-------

Utdypende artikkel: CPR-nummer

I Danmark kalles identifikasjonsnummeret for CPR-nummer. Det er et entydig identifikasjonsnummer som alle som står i Det Centrale Personregister (CPR) er utstyrt med. Det ble innført i Danmark 2. april 1968 og på Grønland 1. mai 1972.

Norge
-----

Utdypende artikkel: Fødselsnummer

I Norge er personnummeret bygd opp av individnummer på tre siffer, i tre ulike serier, samt to kontrollsiffer. Kontrollsifrene regnes ut på grunnlag av fødselsdato og individnummer og hele tallrekken på 11 siffer med fødselsdato, individnummer, og kontrollsifre kalles til sammen **fødselsnummer**.

Ofte blir begrepet *personnummer* brukt feilaktig om fødselsnummer, men dette er kun de fem siste sifrene i fødselsnummeret. 

Alle personer som er bosatt i Norge (opphold over 6 måneder) eller innført i Folkeregisteret har et fødselsnummer.
For personer som er midlertidig bosatt tildeles et **d-nummer** som også har 11 siffer. I første siffer legges 4 til slik at en som er født 1. januar 1970 blir registrert som 410170 som fødselsdato i første del av sitt d-nummer.

Sverige
-------

Hypotetisk svensk personnummer ifølge standard før 1990. Nummeret kan tolkes å tilhøre en kvinne født 1. februar 1989 i Gotlands län.
I Sverige er personnummer et nummer som Skatteverket deler ut til personer folkeregistrert i Sverige for å identifisere dem hos blant annet myndigheter. Systemet, som var det første i verden som omfattet et lands hele befolkning, ble innført 1. januar 1947. Tildelingen av personnummer er regulert i folkbokföringslagens § 18.

Loven krever at banker bruker personnummer, blant annet for at de er pålagt å rapportere til skattemyndighetene. Det finnes likevel ikke noe hinder for at personer uten svensk personnummer åpner bankkonto i Sverige. Man må vise et identitetsbevis eller pass som banken tar en kopi av og sparer.

Referanser
----------

1. ↑  «personnummer». *Store norske leksikon*. Besøkt 3. januar 2023.
2. ↑  «personnummer». *Det Norske Akademis Ordbok*. Besøkt 3. januar 2023.
3. ↑  Folkbokföringslagen (1991:481), §18
4. ↑  «Svenska regler om bankkonton för personer utan svenskt personnummer». Ungdomsstyrelsen. 2010. Besøkt 10. september 2012. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Store norske leksikon (SNL) - personnummer
* Det Norske Akademis Ordbok (NAOB) - personnummer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Personlig tilpasset søk** refererer til søkeopplevelser som er tilpasset spesifikt til søkerens interesser ved å implementere informasjon om søkeren opp mot søkeordet som blir spesifisert av ham.

Basert på en profil av søkerens interesser, kan for eksempel søkeresultatene bli personlig tilpasset gjennom: Endring av rekkefølgen resultatene fremkommer i, automatisk notifisering til søkeren når nye artikler som kan være av interesse dukker opp eller viktige endringer blir gjort til eksisterende dokumenter, anbefale innhold som er relatert til det søkeren ser etter, eller rett og slett å la ham tilpasse utseende, innholdet, eller annen informasjon på nettsiden.

Referanser
----------

1. ↑  Hearst, Marti A. (2009). «Chapter 9: Personalization in search». *Search User Interfaces*. University of California, Berkeley: Cambridge University Press. ISBN 9780521113793. «Given a profile of a user's interests, information content can be personalized by: re-ranking search results listings to better reflect the user's preferences, automatically notifying a user when new articles of interest appear or important changes are made to existing documents, recommending items that are related in some way to an item currently being viewed, and customizing the look and content of a web site or other information artifact.»
***Pritjazjenije*** (originaltittel: *Притяжение*) er en russisk film fra 2017, regissert av Fjodor Bondartsjuk.

Handling
--------

Historien dreier seg om oberst Valentin Lebedev, som er ansvarlig for en militær operasjon, datteren hans Julija som utvikler et romantisk forhold til romvesenet Hekon, og hennes tidligere kjæreste Artjom som er filmens viktigste antagonist. Hekon er representant for en teknologisk avansert utenomjordisk rase, som har reist til jordkloden inkognito for å drive med forskning. Men når han reiser gjennom solsystemet, blir romskipet hans skadet av en meteor-regn.

Det russiske luftvåpenet forveksler romskipet hans med et militært romfartøy fra NATO, og skader fartøyet ved å skyte raketter mot den. Dette fører til at romskipet krasjer inn i flere bygninger i Moskva, og dreper flere hundre mennesker. Samme dag hadde Julija og Artjom drevet med meteor-titting, og Julijas venninne Svetlana blir drept når hun ser på noen meteorer. Den russiske regjeringen bestemmer seg for ikke ta kontakt med romskipet, og heller la det fikse seg selv. Området rundt landingsplassen blir evakuert og sperres av. Moskva blir deretter satt under portforbud.

I mellomtiden sniker Julija, Artjom og vennene hans Khariton, Ruslan og Piton seg inn på ulykkesstedet, for å undersøke romvesenet. De tar med seg rustningen hans, før en patrulje fra militæret oppdager dem. En annen dag sniker Julija seg igjen for å hente romvesenet, og plasserer ham sammen med en nerdete klassekamerat for å hjelpe romvesenet å komme seg. Romvesenet introduserer seg selv som Hekon, og forteller dem at han leter etter en enhet kjent som «Sjilk» som lar ham reise gjennom verdensrommet. Sjilk, som er navnet på romskipet, ser ut til å tiltrekke seg vann.

Men når han går gatelangs for å lete etter enheten, forveksler politiet ham med en rusmiddelavhengig mann. De sender ham til en politi-stasjon, for å bli avhørt. Men Julija informerer senere faren sin, om at hun er gravid med Hekons barn. Men hun sier dette bare for å distrahere ham, så Hekon kan forkle seg som en vitenskapsmann og få tak i Sjilk. Og fordi Julija var opprørt over at faren hennes ikke tilbrakte mer tid sammen med henne etter at moren døde. Artjom ankommer senere sammen med vennene sine, for å banke opp romvesenet. Når en av Artjoms venner forsøker å skyte Hekon, blir Ruslan skutt ved et uhell.

Skuespillere
------------

* Irina Starsjenbaum som Julija 'Julja' Lebedeva
* Aleksandr Petrov som Artjom 'Tjoma' Tkatsjov
* Rinal Mukhametov som Hekon
* Oleg Mensjikov som Valentin Lebedev
* Nikita Kukusjkin som Ruslan

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Вышел трейлер "Вторжения" - продолжения "Притяжения" Бондарчука
3. ↑  Притяжение (2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pritjazjenije* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Pritjazjenije* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Pritjazjenije* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Pritjazjenije* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Pritjazjenije* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Pritjazjenije* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Personinntekt** er et beregningsgrunnlag for trygdeavgift og trinnskatt for personlige skatteytere. Personinntekter omfatter arbeidsinntekter, pensjonsinntekter, føderåd, livrenter og næringsinntekter, men ikke kapitalinntekter til forskjell fra alminnelig inntekt. Det gis ikke fradrag i personinntekt for lønn (slik som minstefradrag); skatt på personinntekt er derfor i stor grad en bruttoskatt.

Reglene for beregning av personinntekt er gitt i skatteloven kapittel 12.

Personinntekt i enkeltpersonforetak
-----------------------------------

Det beregnes personinntekt av inntekt fra enkeltpersonforetak. Hovedgrunnlaget for beregningen er virksomhetens alminnelige nettoinntekt, men med visse fradrag. Dette kalles for foretaksmodellen. I hovedsak gjøres følgende beregninger for å komme frem til personinntekten: kapitalutgifter i virksomheten legges til i grunnlaget, faktiske kapitalinntekter, skjerming og lønnsfradrag trekkes fra.

Se også
-------

* Inntektsskatt
* Alminnelig inntekt
* Personskatt
* Inntektsfradrag
* Skattefradrag

Referanser
----------

1. 1 2  Frederik Zimmer (2009). *Lærebok i skatterett* (6 utg.). Universitetsforlaget. ISBN 978-82-15-01589-7.
2. ↑   Arvid Aage Skaar& Tor S Kildal: *Bedriftsskatterett, 11.utgave*, 2009, Gyldendal Norsk Forlag
3. ↑  Skatteloven § 12-10, jf. § 12-2 punkt g

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Andrew Boyd Hannah** (født 17. september 1864 i Renton, Dumbartonshire i Skottland, død 17. juni 1940) var en skotsk fotballspiller.

Hannah begynte sin profesjonelle karriere i sin lokale klubb Renton. Han ble i klubben i 5 sesonger, før han ble solgt til West Bromwich i 1888. Her ble han kun en kort stund, før han dro tilbake til Renton. I 1889 byttet Hannah klubb til Everton, hvor han ble i 2 sesonger. Deretter bar det nok en gang tilbake til Renton, hvor han spilte frem til 1892.

I 1892 ble Hannah kjøpt av Liverpool managerne John McKenna og W. E. Barclay. Han fikk sin debut i Liverpools første obligatoriske kamp i Lancashire League, i 8-0 seieren i på Anfield mot *Higher Walton* 3. september samme år. Han var med på laget som vant ligaen dette året. Hannah var de rødes første lagkaptein, og han spilte alle de 29 kampene Liverpool spilte dette året.

Hannah fikk æren over å være en av de 11 som spilte Liverpools første kamp i The Football League i 2-0 seieren borte mot Middlesbrough Ironopolis på Paradise Ground 2. september 1893. Han spilte 24 av 28 kamper for Liverpool denne sesongen og var med på seieren i 2. divisjon.

Hannah spilte totalt 73 kamper, men scoret kun 1 mål. Målet kom mot Burslem Port Vale i en 2-0 seier 14. april 1894. I oktober 1895 ble han solgt til amatørklubben Kirkintilloch Rob Roy.

Hannah fikk en landskamp for Skottland mens han spilte for Renton. Det var i 5-1 seieren i Edinburgh mot Wales 10. mars 1888.

Medaljer
--------

* **1892/1893:** Lancashire League Vinner.
* **1892/1893:** 2. Divisjon vinner.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Profil på LFChistory.net

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Montclaims soldater feirer seieren

**Slaget ved Carillon** ble utkjempet den 8. juli 1758 under den franske og indianske krigen (også omtalt som sjuårskrigen). Det ble utkjempet nær Fort Carillon ved bredden av Champlainsjøen i grenseområdet mellom den britiske provinsen New York og den franske kolonien Canada (tilsvarer om lag dagens kanadiske provinser Québec og Ontario).

I slaget, som hovedsakelig fant sted på en høyde om lag 1 km fra selve fortet, tok den franske arméen på 4 000 mann under general Louis-Joseph de Montcalm og Chevalier de Levis en avgjørende seier om den langt større styrken til britene under general James Abercrombie, som gikk til frontalangrep på skyttergravene til franskmennene uten å benytte feltartilleri. Slaget ble det blodigste i krigen med over 3 000 skadede og drepte, over 2 000 briter.

Den amerikanske historikeren Lawrence Henry Gipson skrev om Abercrombie at «aldri har det vært gjort så mange feil under en militærkampanje på amerikansk jord av de ansvarlige.» Mange militærhistorikere har skrevet at slaget ved Carillon er et klassisk eksempel på taktisk militær inkompetanse.[] Abercrombie, som var sikker på en rask seier, ignorerte flere militære taktikker han kunne benytte, som flankemanøver hvor de kunne ta det franske byrstvernet langs flanken. Han kunne ha ventet på artilleriet sitt eller lagt en beleiring rundt franskmennene. I stedet baserte han seg på feilaktige opplysinger fra en ung militæringeniør og ignorerte samtidig en del av anbefalingene til ingeniøren. Han valgte et direkte frontalangrep på skyttergravene til franskmennene uten å benytte artilleri. Montcalm var urolig over den svake militære stillingen til fortet sitt, men klarte å forsvare stillingen med høy moral. På grunn av dårlig tid hadde han likevel gjort strategiske feil i forberedelsen av forsvaret sitt som en kompetent angriper kunne ha utnyttet og han gjorde selv taktiske feil som gjorde jobben til angriperen enklere.

Festningen ble tatt av britene året etter og har siden blitt kalt Fort Ticonderoga (etter plasseringen). Dette slaget ga raskt festningen et rykte om å være uinntakelig og hadde en effekt på framtidige militære operasjoner i området. Tross i flere storskala militære bevegelser gjennom området, både i den franske og indianske krigen og den amerikanske uavhengighetskrigen, ble dette det eneste store slaget som ble utkjempet nær fortet.

Litteratur
----------

* Chartrand, René (2000). *Ticonderoga 1758: Montcalm's Victory Against All Odds*. Oxford: Osprey Publishing. ISBN 1-84176-093-5.
* Gipson, Lawrence Henry (1965). *The British Empire before the American Revolution, Volume 7*. New York: Knopf. OCLC 399957.
* Nester, William (2008). *The Epic Battle of the Ticonderoga, 1758*. Albany, New York: State University of New York Press. ISBN 978-0-7914-7321-4. OCLC 105469157. Arkivert fra originalen 6. oktober 2007.  Arkivert 6. oktober 2007 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Slaget om Ticonderoga
* Bataille du Fort Carillon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** NKC
 |
**Norchestra** er en norsk trio fra Haugesund som ble startet i 1999. Trioens musikk er en blanding av klassisk musikk og jazz basert på norske og europeiske tradisjoner, inspirert av utøvere og komponister som Jan Garbarek, Edvard Grieg, Igor Stravinskij og Claude Debussy. Musikken komponeres av Lundberg, og strekker seg fra moderne klassiske symfoniske dikt for piano, kontrabass og trommer til jazz med barokk-tilnærming. Norchestra var husorkester på Den Norske Filmfestivalen i 2008 hvor de fremførte et bestillingsverk før verdenspremieren av filmen "Den Norske Revejakta". Musikerne er alle fra Haugesund hvor de aktivt har spilt sammen siden år 2000 da trioen holdt sin offisielle debutkonsert i konsertsalen i Festiviteten Haugesund Konserthus. 
Norchestra har etablert en trofast tilhengerskare i kraft av den egenartede måten trioen kombinerer elementer fra jazz og klassisk musikk på.

Historie
--------

### De første årene

Alf Wilhelm Lundberg var initiativtaker til trioen, som fikk platekontrakt i 2007. Trioens medlemmer traff hverandre mens Lundberg og Lundø var elever på musikklinja ved Skeisvang videregående skole i Haugesund, og hvor Jamne var slagverklærer. På Lundbergs eksamenskonsert framførte han verket som skulle bli opptakten til Norchestra:
"Moon and Sun, Clouds and Wind". Trioen gikk gjennom to navneendringer, først Alf Wilhelm Lundberg's Symphonic Trio, så Shifting Sands, til navnet ble Norchestra.
Den første tiden framførte trioen musikken sin hovedsakllg i konsertsaler på Vestlandet.

### To Glass-perioden

Fra 2004 til 2005 var Norchestra husband på jazzklubben "To Glass" i Haugesund. I denne perioden fikk trioen testet ut musikken hver uke for et lydhørt publikum, noe som var avgjørende for utviklingen av den samspilte trioen.

### Oslo

Etter å ha spilt hovedsakelig for et vestlandsk publikum sørget Miloud Guiderk for å presentere Norchestra for Oslo-publikummet på Cosmopolite den 20. april 2007. De etterfølgende dagene benyttet Norchestra tiden til å gå i Rainbow Studio for å spille inn materiale til et album med 
Jan Erik Kongshaug bak spakene. Etter innspillingen var ferdig mikset i september samme år fikk trioen kontrakt med Karl Seglems selskap NorCD, og i februar 2008 kom debutalbumet 
Norchestra ut. Albumet høstet lovord fra en samstemmig musikkpresse og trioen la ut på lanseringsturné. I oktober samme år kom den tyske agenten Birgit Nixdorf til Haugesund i ens ærend for å høre Norchestra spille på Kulturnatt. Dette resulterte i at Nixdorf skrev kontrakt med Norchestra.

Medlemmer
---------

* Alf Wilhelm Lundberg – piano, gitar
* Kjetil Olai Lundø – bass
* Tore Jamne – trommer, perkusjon

Diskografi
----------

* «New Galaxy» (2012, Acoustic Landscapes)
* «Norchestra» (2008, NorCD)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Norchestra på MySpace

Portal: Jazz