recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Slaget ved Badr** (arabisk: غزوة بدر‎) foregikk 17. mars 624 (17. Ramadan år 2 i den islamske kalenderen) på den vestlige siden av halvøyen Arabia (nåværende Saudi-Arabia). 

Det var et viktig slag i de første dagene av islam og et vendepunkt for Muhammeds kamp mot Quraish-stammen fra Mekka. Selv om slaget er et av de få som er nevnt i Koranen, er stort sett all samtidig kunnskap om slaget skaffet fra tradisjonelle islamske kilder, både samlinger av hadith og tradisjonelle Muhammed-biografier, skrevet mange tiår etter slaget.

Før slaget hadde muslimene og mekkerne vært involvert i flere mindre trefninger og ved år 623 og år 624 hadde den muslimske *ghazawāt (referanse til slag Muhammed deltok i)* økt merkant. Badr, derimot, var det første store slaget mellom de to styrkene. Muhammed ledet et raid mot en Quraish-karavane, hvor han i stedet møtte den mye større Quraish-styrken. Muhammeds menn brøt ned mekkernes frontlinjer samtidig som de drepte flere viktige Quraish-ledere, inkludert den mest fiendtlige av Muhammeds fiender, 'Amr ibn Hishām.

For tidlige muslimer var slaget av stor betydning fordi det ble sett på som det første tegnet for at de kunne ha mulighet til å overmanne sine forfølgere i Mekka. Mekka var på denne tiden en av de rikeste og den mest mektige hedenske byer i Arabia, med en militær kapasitet tre ganger større enn det muslimene kunne måle.

| * v
* d
* r
Islam |
| --- |
| Tro | 
* Allah
* Tawhid
* Koranen
* Sunna
* Hadith
* Sunniislam
* Sjiaislam

 |
| Liv | 
* Islams fem søyler:
* Shahadah (trosbekjennelse)
* Salah (bønn)
* Zakat (veldedighet)
* Saum (faste)
* Hajj (pilegrimsreise)

* Ramadan
* Id al-adha
* Id al-fitr
* Moské
* Mihrab
* Islamske høytider
* Halal

 |
| Ledere | 
* Muhammed
* Fatima
* Abu Bakr
* Ali
* Sahaba
* Islams profeter
* Imam
* Mulla
* Muezzin

 |
| Historie | 
* Islamsk arkitektur
* Kaba
* Mekka
* Al-Haram
* Islams historie
* Kalif
* Sirat Rasul Allah
* Islamsk kunst
* Islamsk astronomi
* Islamsk kalender
* Kvinner i islam
* Sufisme
* Salafisme
* Ahmadiyya
* Drusere
* Bahai
* Islamisme
* Nation of Islam
* Wahhabisme

 |
| Rettslære | 
* Sharia
* Fiqh
* Fatwa
* Halal
* Ammanbudskapet

 |
| 
* Kategori:Islam
* Islamsk ordliste
* Islam i Norge

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
| Slaget ved Alavo |
| --- |
| Konflikt: Del av Napoleonskrigene |
| Kartskisse over slaget |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 17. august 1808 |
| Sted | Alavo, Södra Österbotten62°38'N 23°37'Ø |
| Resultat | Svensk seier |

 |
| Stridende parter |
| Sveriges flagg Sverige | Keiserflagget Russland |
| Kommandanter og ledere |
| Carl Johan Adlercreutz | Erikson |
| Styrker |
| 3 900 | 2 400 |
| Tap |
| 200 | 370 |


| Artikkelen inngår i serien om
**Finskekrigen** |
| --- |
|  |
| Pyhäjoki ·
Siikajoki ·
Revolax ·
Sveaborg ·
Pulkkila ·
Lemo ·
Nykarleby ·
Vasa ·
Kokonsaari ·
Lappo ·
Rimito Kramp ·
Sandöström ·
Kauhajoki ·
Alavo ·
Karstula ·
Grönvikssund ·
Ruona ·
Ömossa ·
Jutas ·
Oravais ·
Palva sund ·
Virta bro ·
Hörnefors ·
Sävar ·
Ratan |

**Slaget ved Alavo** fant sted 17. august 1808, nær byen Alavo og var en del av finskekrigen mellom Russland og Sverige. De svenske styrkene under general Carl Johan Adlercreutz beseiret en mindre russisk styrke og tvang de til å trekke seg tilbake sørover. Seieren ved Alavo var den siste i en rekke svenske seire under sommeroffensiven og markerte vendepunktet i krigen.

Bakgrunn
--------

Den nylig utnevnte russiske generalmajoren Nikolaj Kamenskij var fast bestemt på å ta tilbake initiativet i krigen, på tross av lange forsyningslinjer som ble forstyrret av svenske angrep. Den kritiske forsyningssituasjonen forhindret imidlertid hans planer om en motoffensiv og han ble tvunget til å trekke seg tilbake til Jämsä.

I begynnelsen av august begynte imidlertid de svenske raid mot russiske forsyningslinjer å svekkes, så forsterkninger og forsyninger kom frem. Den 7. august bestemte Kamenskij seg for å gå til angrep, han sendte en styrke under oberst Erikson mot Alavo og marsjerte selv mot Jyväskylä.

Muligens oppmuntret av seieren ved Kauhajoki, så beordret Wilhelm Mauritz Klingspor general Adlercreutz til å angripe den russiske stillingen ved Alavo. De svenske styrkene, medtatt etter sommeroffensiven, marsjerte sørover den 16. august i øsende regn. Dagen etter klarnet det opp.

Slaget
------

I klart vær angrep Adlercreutz de russiske stillingene sør for Alavo kirke, nær den lille landsbyen Härkölä, beskyttet av innsjøen Alajärvi på sin venstre flanke og myrland på høyre flanke. De russiske styrkene gikk til motangrep på deres høyre flanke og presset en bataljon kareler på den svenske venstre flanken til å trekke seg tilbake nordover. 

Ved denne fasen i slaget beordret Adlercreutz 3. bataljon fra Savolax infanteriregiment, støttet av 2. bataljon til å gå til motangrep. Etter en heftig skuddveksling angrep bataljonen med bajonettene og presset de russiske styrkene tilbake. Den russiske venstre flanken var også hardt presset av de svenske styrkene og begynte å gi etter. Ved 19-tiden hadde hele den russiske styrken trukket seg tilbake, dens samlede tap var 370 mann, mens de svenske styrkene hadde mistet 200 mann.

Litteratur
----------

Martin Hårdstedt, *Finska kriget 1808-1809*, (2006) ISBN 91-518-4101-0
**Parlamentsvalget i Tsjekkia 2017** er valget til Tsjekkias deputertkammer, og ble avholdt 20. og 21. oktober 2017.

Utgangsposisjon
---------------

Valget i 2013 ga ingen klar vinner. Det sosialdemokratiske partiet CSSD, som før valget var i opposisjon, ble det største partiet, med 50 representanter. Partiet var størst også før valget i 2013. 

Protestpartiet ANO 2011 (JA 2011) ble nest største parti, med 47 representanter. Deretter fulgte kommunistpartiet KSCM, med 33 representanter. De tidligere regjeringspartiene, de konservative TOP 09 og Det demokratiske borgerparti, fikk henholdsvis 26 og 16 representanter. 

Det innvandringskritiske Úsvit - Národní koalice og det kristeligdemokratiske Křesťanská a demokratická unie – Československá strana lidová, fikk begge 14 representanter. *Svoboda a přímá demokracie* er et utbryterparti fra *Úsvit - Národní koalice,* og går inn for direkte demokrati*.*

Valgsystem
----------

Landet er oppdelt i 14 valgdistrikter. Velgerne velger blant partilister, og kan i tillegg kumulere fem av personene på listen.

Sperregrensen er fem prosent. For partilister med to partier er grensen 10 %, for lister med tre partier 15 % og med fire partier 20 %. For de partier som oppnår sperregrensen blir setene i parlamentet fordelt etter d'Hondts metode.

En kandidat som får mer enn fem prosent av kumuleringene, blir plassert på toppen av sin partiliste. Dersom flere får mer enn fem prosent av kumuleringene, blir de satt opp i rekkefølge etter hvor mange kumuleringer de har mottatt.

Stemmerettsalderen er 18, og valgbarhetsalderen 21 år. Stemmeretten er ikke tvungen.

Valgresultat
------------

Valgresultatet innebar at høyreorienterte, innvandringskritiske og EU-skeptiske partier gikk frem.

Referanser
----------

1. ↑  2015, FG Forrest, a.s. www.fg.cz, (6. desember 1992). «The Constitution of the Czech Republic - Prague Castle». *Tsjekkias president* **(engelsk)**. Besøkt 24. mars 2017. «Article 102 (2): Representative bodies shall have a four-year electoral term. The circumstances under which new elections for representative bodies shall be called prior to the expiration of an electoral term shall be designated by statute.»
2. 1 2 3 4 5  Union, Inter-Parliamentary. «IPU PARLINE database: CZECH REPUBLIC (Poslanecka Snemovna), Last elections». *www.ipu.org*. Besøkt 24. mars 2017.
3. ↑  tagesschau.de. «Rechtsruck bei Parlamentswahl in Tschechien». *tagesschau.de* **(tysk)**. Besøkt 24. mars 2018.
**Parlamentsvalget i Sør-Korea 2020** ble holdt den 15. april 2020. Alle de 300 medlemmene av den sørkoreanske nasjonalforsamlingen var på valg, hvorav 253 ble valgt gjennom flertallsvalg i valgkretsene, og 47 gjennom forholdstallsvalg fra partilister.

På grunn av koronavirusutbruddet valgte svært mange å forhåndsstemme ved valget. Velgerne måtte bruke maske, gjennomgå temperatursjekk, bruke hånddesinfeksjon og plasthansker, og holde en avstand på en meter fra hverandre i stemmelokalene.

En valgdagsmåling utført 15. april viste at regjeringspartiet Det demokratiske partiet og et søsterparti lå an til å vinne mer enn flertallet av plassene i parlamentet. Da nesten alle stemmene var talt opp dagen etter, ble det klart at de kom til å vinne 180 plasser, det største flertallet sett i noe valg siden landet fikk demokrati i 1987. Partiet Forent fremtid, som sammen med sitt søsterparti utgjorde hovedopposisjonen, kom til å vinne 103 plasser. Valgdeltagelsen var på over 66 prosent, den høyeste på atten år.

Referanser
----------

1. ↑  «Mange forhåndsstemmer i Sør-Korea» **(norsk)**. NRK. 13. april 2020. Besøkt 14. april 2020.
2. ↑  Hyonhee Shin (15. april 2020). «South Korea holds parliamentary election under strict safety measures amid pandemic» **(engelsk)**. Reuters. Besøkt 15. april 2020.
3. ↑  «Ruling party expected to win more than majority of parliamentary seats: exit poll» **(engelsk)**. Yonhap News Agency. 15. april 2020. Besøkt 15. april 2020.
4. ↑  «South Korea election: Ruling party wins amid coronavirus outbreak» **(engelsk)**. BBC. 16. april 2020. Besøkt 16. april 2020.

Portal: Korea
*Hanjeongsik*, er et koreansk måltid som består av flere ulike *banchan* (sideretter).
**Det koreanske kjøkken** var vokst fram gjennom flere århundre med sosiale og politiske endringer. Dets røtter kan spores tilbake til legendene om fortiden. Utviklingen har skjedd fra tidligere tiders landbruk og de nomadiske tradisjonene i det søndre Mandsjuria og den nordlige delen av koreahalvøya, i et komplekst samspill mellom natur og kulturelle trender. Måltider som spises av såvel den kongelige familien som vanlige koreanske innbyggere er regulert av kulturelle etiketteregler som er unike for Sør-Korea.

Koreansk mat består som oftest av ris, nudler, tofu, grønsaker og kjøtt. Tradisjonelle måltider innebærer ofte mange sideretter (banchan) og dampkokt ris. Kimchi, er som oftest krydret fermentert napakål, og som også er Koreas nasjonalrett serveres vanligvis til alle måltider, selv pizza. Koreansk mat inneholder som oftest ris kryddret med sesamolje, doenjang (en gjæret sojapasta}, sojasaus, salt, hvitløk, ingefær og gochujang (chilipasta).

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. desember 2006. Besøkt 16. september 2009.  Livsmedelsverket

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Radiohuset på Rosenørns allé 22 i København. I forgrunnen metropyramidene. Foto: Alphalphi 
Vega, tidligere Folkets Hus, med sin karakteristiske gavlutsmykning. Foto: Alphalphi 
**Vilhelm Theodor Lauritzen** (født 9. september 1894 i Slagelse, død 22. desember 1984) var en dansk arkitekt. Han studerte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi.

I 1922 stiftet han arkitektfirma i eget navn, det nåværende Vilhelm Lauritzen Arkitekter, hvor han var aktiv frem til 1969.

Han har bl.a. tegnet Radiohuset på Frederiksberg (1937–1946), Folkets Hus på Vesterbro (det nåværende Vega, 1935–1956) og en nå ikke lenger brukt terminalbygning i Københavns lufthavn (1937–1939), alle disse bygningene i dag er fredet.

Han har dessuten stått bak bygninger som Daells Varehus (det nåværende Hotel Sankt Petri) i København (1935), Gladsaxe Rådhus (1937), Shell-huset (1950–1951) og Danmarks ambassade i Washington D.C. (1960), samt medvirket til TV-byen i Gladsaxe (1959) og Københavns Lufthavns Terminal 2.

Priser (utvalg)
---------------

* 1941 – Eckersbergmedaljen
* 1954 – C.F. Hansen-medaljen

Referanser
----------

1. ↑   gravsted.dk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Lauritzen, Vilhelm[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 3632, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (da) Vilhelm Lauritzen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ULAN
 |

Portaler: Danmark | Arkitektur
Jokeren med et jokerkort i hånden og en kniv i hånden. Cosplay – New York Comic Con 2016
**Jokeren**, eller Arthur Fleck, er en fiktiv karakter fra Batman-tegneseriene. Han var først med i *Batman #1* (våren 1940).

Jokerens kjennetegn er galskap og ønske om anarki. Han blir fremstilt variert, noen ganger totalt kaldblodig med hat for liv, orden og Batman, andre ganger er han en gal klovn som liker å more seg via dødelige feller og planer. Jokeren er ofte regnet som «hovedskurken» i Batman-universet. Blant flere opphavshistorier er den mest kjente er at han var en arbeidsløs ingeniør og mislykket stand-up-komiker, som ble med på et innbrudd for å forsørge sin høygravide kone. Mens planleggingen pågår, får han vite at kona hans har dødd. Mannen som snart blir til Jokeren forsøker å trekke seg ut, men blir tvunget til å være med. Innbruddet blir avbrutt av Batman, men ingeniøren flykter, og ramler oppi en beholder med kjemikalier. Når han kryper ut er ansiktet hans endret til en klovnemaske: hvit hud, røde lepper og grønt hår. Til sammen får alle disse katastrofene mannen til å miste vettet, og han blir den helsprø Jokeren.

Jokeren har blant annet vært med i TV-serien Batman, 1989-filmen Batman og 2008-filmen The Dark Knight.

Det amerikanske filminstituttet har kåret Jokeren i Jack Nicholsons skikkelse til filmhistoriens 45. beste skurkeskikkelse.

Referanser
----------

1. ↑  «AFI'S 100 YEARS...100 HEROES & VILLAINS». Det amerikanske filminstituttet. Besøkt 1. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* 

Portal: Tegneserier

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Belgia Belgias flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseiere, enkeltløp: 1 
(3 pallplasseringer) *Per 7. oktober 2018* |

**Yannick Michiels** (født 29. juli 1991 i Bonheiden) er en belgisk orienteringsløper. Michiels representerer den finlandske klubben Turun Metsänkävijät og sin hjemlige klubb KOL. Han har spesialisert seg i sprint og har én verdenscupseier i orientering på denne distansen

26. mai 2017 tok Yannick Michiels sin første verdenscupseier i orientering da han vant sesongens første verdenscupløp i finlandske Lojo. Det var på sprint seieren kom, en seier som var Belgias første verdenscupseier i orientering gjennom tidene. Michiels tok seieren bare to sekunder foran sveitsiske Matthias Kyburz. Michiels hadde i 2015 beste tid på et verdenscupløp i sprint i svenske Lysekil, men på grunn av trøbbel med tidtakingen ble dette løpet annulert og derfor kunne ikke den prestasjonen regnes som en verdenscupseier for Michiels.

Meritter
--------

### Verdenscupseire

| Nr. | Dato | Sted | Distanse |
| --- | --- | --- | --- |
| **1.** | 2017-05-2525. mai 2017 | Finlands flagg Lojo | Sprint |

Referanser
----------

1. ↑  Hauge, Bjørn. «World Cup-sprinten i Lysekil er annullert». *Norsk Orientering*. Besøkt 30. mai 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yannick Michiels – International World Games Association Rediger på Wikidata

* (en) Yannick Michiels – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Yannick Michiels – IOF Rediger på Wikidata

* (en) Yannick Michiels – World of O Rediger på Wikidata
***New Love for Old*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Elsie Jane Wilson.

Handling
--------

Ved et feriested i fjellet blir Kenneth Scott forelsket i Marie Beauchamp, en eldre kvinne som bare morer seg med ham. Men når hun forlater Kenneth for å åpne en veikro, forlater han snart feriestedet. Men Kenneth får snart selskap med en gammel vandrende poet ved navn Doc Podden, til en liten landsby i skogen.

Der møter Kenneth snart Daphne Sawyer, som han blir interessert i. Men Daphne blir også elsket av Louis Bracchi, og Kenneth oppdager snart at hans nye kjærlighet er den yngre søsteren til Marie - kvinnen som tidligere hadde forlatt ham.

Skuespillere
------------

* Ella Hall som Daphne Sawyer
* Winter Hall som Ben Sawyer
* Gretchen Lederer som Marie Beauchamp
* Emory Johnson som Kenneth Scott
* E. Alyn Warren som Louis Bracchi
* Harry Holden som Doc Podden

Referanser
----------

1. ↑  New Love for Old
2. ↑  NEW LOVE FOR OLD

Eksterne lenker
---------------

* (en) *New Love for Old* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *New Love for Old* på AllMovie Rediger på Wikidata
***Verdiløse menn*** er en musikal basert på Joachim Nielsens tekst og musikk. Librettoen er skrevet av Christopher Nielsen. Musikalen hadde urpremiere på Torshovteatret 5. mars 2008; oppsetningen var regissert av Anders T. Andersen.

Musikalen er skrevet med utgangspunkt i et utvalg av sanger av Joachim «Jokke» Nielsen (1964–2000), som var frontfigur i bandet Jokke & Valentinerne og senere i Jokke med Tourettes. Musikken i stykket fremføres av bandet Valentourettes, som består av tidligere bandmedlemmer fra de to bandene. I stykket fremføres flere av Jokkes slagere, som *Gutta*, *Paranoid*, *Herr Smith*, *Annie*, *Hvis jeg var deg* og *Verdiløse menn*. Musikalen inneholder også situasjoner, stemninger og karakterer fra Christopher Nielsens tidligere produksjoner, som animasjonsfilmen *Slipp Jimmy fri*, TV-serien *To trøtte typer* og hans tegneserier, i hovedsak hentet fra Joachims liv og omkrets. Librettisten Christopher Nielsen er bror av Joachim Nielsen.

På grunn av stor pågang ble det i april og mai 2008 satt opp ekstraforestillinger på Nationaltheaterets hovedscene. Senere har musikalen vært på besøk i Tønsberg og tilbake på Torshovteateret. I april og mai 2009 ble den spilt igjen på Nationaltheatrets hovedscene.

Christopher Nielsen ble for teksten til *Verdiløse menn* tildelt Heddaprisen 2008 for beste debutant. Nielsen ble også tildelt Ibsenprisen 2009 for stykket.

I januar 2014 ble stykket på nytt satt opp på Nationaltheaterets hovedscene med samme skuespillere og artister som i uroppsetningen. Stykket ble også satt opp sensommeren/høsten 2015, og alle forestillinger var utsolgt.

I mai 2018 ble stykket igjen satt opp, og da hadde Per Egil Aske overtatt rollen som Herr Smith.

Skuespillere
------------

* Goggen – Jan Sælid
* Kleggen – Gard B. Eidsvold
* Knuger'n – Kim Sørensen
* Herr Smith – Finn Schau / Per Egil Aske
* Annie – Marte Engebrigtsen

Musikere
--------

Bandet Valentourettes:

* Petter Baarli – gitar
* Petter Pogo – bass
* Runar «Kula» Johannessen – trommer

Referanser
----------

1. ↑  «Heddaprisen 2008». Arkivert fra originalen 16. april 2009. Besøkt 2. januar 2009.
2. ↑  nationaltheatret.no Arkivert 9. desember 2013 hos Wayback Machine.
3. ↑  «Verdiløse menn». *Kjøp billetter til forestillinger og meld deg på arrangementer her.* **(norsk)**. Besøkt 29. mai 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Aasta Falkberget** (født 15. mars 1905 på Røros, død 3. mars 1983 i Oslo) var en norsk forfatter og kunstmaler.

Familie
-------

Aasta Falkberget var datter av forfatteren Johan Falkberget (1879–1967) og hans kone Anna Marie Skjølsvold (f. 1880). Hun ble første gang gift 14. oktober 1926 i Røros kirke med cand.theol. og pastor Aksel Sesbø (1893-1971). Ved vielsen ble hun kalt *Aasta Vaarsnø Falkberget*. Ekteskapet ble oppløst. Hun giftet seg annen gang i 1940 med Sverre Alfred Fredriksen. Hun var søster av skuespilleren Magnus Falkberget.

Liv og virke
------------

Aasta Falkberget skrev tidlig småstykker for aviser og blader. Det som ble beskrevet som hennes debut, var en fortelling som ble publisert i Arbeider-Magasinet nr. 4 i 1928. Samme år bidro hun i Misjonsselskapets julehefte.

Hun utarbeidet i 1939 et filmmanuskript til farens gjennombruddsroman *Den fjerde nattevakt*. Boken ble først filmatisert i 1960, etter et nytt manus hun fullførte i 1958.

Hun virket også som kunstmaler, og debuterte på Høstutstillingen i 1936. Hun holdt blant annet maleriutstillinger i Røros.

Senere i livet skrev hun to eringdringsbøker. Begge disse handler om hennes foreldres liv. Den første av dem, *Far og mor i unge år*, utkom i 1971. Her skildres Johan Falkbergets oppvekst, hans forfatterliv i Kristiania og hans møte med Anna Marie Skjølsvold.
Den neste boken, *I Trondalen og på Ratvolden* utkom i 1974. I sistnevnte bok skildrer hun livet på familiens gård Ratvolden i Rugldalen ved Røros. Dette var Johan Falkbergets barndomsbygd, og hit flyttet familien i 1922. Begge disse historiene er samlet i boken *Minner* fra 1979.

Bibliografi
-----------

* 1958: Filmmanus til *Den fjerde nattevakt*
* 1971: *Far og mor i unge år*
* 1974: *I Trondalen og på Ratvolden*
* 1979: *Minner*, Aschehoug

Referanser
----------

1. ↑  Folketelling 1910 for 0218 Aker herred: Tellingskrets: 019 Grorud: Bosted land: 0101 Lilloborg
2. ↑  *Stjørdalens Blad 1926.10.02*. Norge, Trøndelag, Stjørdal. 1926. s. 2.
3. ↑  *Rørosboka*. Rørosbokkomiteen : kommisjon hos Globus-forlaget. 1974. s. 112. ISBN 8271750054.
4. ↑  *Studentene fra 1930*. Oslo: (Tryggve Juul Møller). 1955. s. 94.
5. ↑  *Haugesunds Arbeiderblad 1928.01.20*. Norge, Rogaland, Haugesund. 1928. s. 4.
6. ↑  *Østlands-posten 1928.11.22*. Norge, Vestfold og Telemark, Larvik. 1928. s. 6.
7. ↑  *Arbeidets Rett 1939.12.29*. Norge, Trøndelag, Røros. 1939. s. 2.
8. ↑  *Friheten 1958.12.16*. Norge, Oslo. 1958. s. 4.
9. ↑  *Arbeidets Rett 1937.10.18*. Norge, Trøndelag, Røros. 1937. s. 3.

Kilder
------

* *Norsk kvinnelitteraturhistorie*. Pax. 1990. s. 256. ISBN 8253014988.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
Utsikt over bukten fra Stensättraborgen.
Utsikt fra Balingsnäs.
Flemingsbergsvikens kunstige våtmark.
**Flemingsbergsviken** er en bukt i innsjøen Orlången i Huddinge kommune, Stockholms län og landskapet Södermanland, Sverige. Ved buktens sørside ligger Stensättraborgen og Stensättra gård. I buktens indre del anla kommunen i 1994-95 et våtmarksområde for rensing av overflatevann. Flemingsbergsviken inngår i Orlångens naturreservat.

Geografi
--------

Flemingsbergsviken er en typisk sprekkedalsinnsjø, og utgjør den vestligste delen av Orlången. Bukten strekker seg ca seks kilometer i nordvestlig retning innover i terrenget, og er mellom 300 og 500 meter bred. Ved buktens østlige del passerer länsväg 259 (Lännavägen), med en bro over bukten, og ved buktens vestlige del ligger det et nyanlagt våtmarksområde. Flere steder går det gangbroer over vatmarksområdet.

Historie
--------

Området rundt Flemingsbergsviken ble trolig kolonisert allerede i vikingtiden, noe man antar med bakgrunn i arkeologiske funn. Her ligger også Huddinges største fortidsborg, Stensättraborgen. Borgen ligger ca 900 meter nordvest for Stensättra gård, på et jevt bergplatå med utsikt over Flemingsbergsviken og innsjøen Orlången.

Våtmarksområdet
---------------

I buktens innerste del har Huddinge kommune anlagt et våtmarksområde som skal rense de næringsrike elvene som renner gjennom jordbruksområdene innenfor nedbørfeltets grenser, samt overflatevann fra veier og torg fra Flemingsberg- og Glömstaområdene, før disse når Orlången. Våtmarksområdet har et areal på 150 ganger 600 meter, og omfatter blant annet oljeutskilling, sedimentering og mulighet for kjemisk felling. Anlegget har ennå ikke full effekt, men etter de første årene etter anleggingen er det målt en nedgang av fosfor på 36 prosent, og en nedgang av nitrogen på sju prosent. En telling av fuglearter viste at 39 arter holdte til her i 1997.

Referanser
----------

1. ↑  Stockholms läns museum om Stensättra (Sundby) Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Stockholm Vatten: Potentiell fosforfrigörelse från sedimenten i Bornsjön, sydvästra Stockholm, side 50

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Flemming Hansen** (født 9. august 1939 i København, død 30. april 2021) var en dansk forretningsmann og konservativ politiker (KF). Han var valgt til Folketinget fra Vejle amtskrets 1984–2007 og Danmarks transportminister 2001–2007.

Han vokste opp i Valby i København som sønn av revisor Hans Hansen og Gyda Hansen. Etter realskolen og handelsskolen studerte han bedriftsøkonomi med spesialisering i finans. Etter å ha vært sjefkonsulent i Danmarks Skohandlerforening 1963–1972, var han administrerende direktør og eier i skohandlervirksomheten Holst Sko AS 1974–2001. Sammen med ektefellen utvidet han virksomheten til 11 forretninger i en rekke jyllandske og fynske byer. Han har siden begrenset seg til eierskap og styreverv virksomheten, som er overdratt til sønnene. Sønnen Niels Flemming Hansen ble i 2019 valgt til Folketinget.

Hansen var valgt til Folketinget fra Vejle amtskrets 1984–2007, etter å ha blitt nominert fra Vejle krets. Han var de konservatives ordfører i nærings-, markeds-, energi- og skattepolitiske saker i Folketinget. Han var nestformann i Folketingets næringsutvalg 1987–1990, formann i valutautvalget 1988–1994, formann i skatte- og avgiftsutvalget 1994–1998 og medlem av Europarådets parlamentariske forsamling 1993–2007. Hansen var transportminister i Anders Fogh Rasmussens regjeringer 2001–2007, fra 2005 i Transport- og Energiministeriet. Han var også minister for nordisk samarbeid 2002–2005.

Etter tiden som politiker utgav han sin selvbiografi og påtok seg en rekke styreverv i infrastrukturselskaper i Øresundsregionen, som Copenhagen Malmö Port, By & Havn IS og Terminal A ApS. Han hadde også styreverv i Eurosko, Lån & Spar Bank AS og G. Falbe-Hansen AS og satt i representantskapet i DONG Energy.

Referanser
----------

1. ↑   TV 2 Danmark, nyheder.tv2.dk, besøkt 1. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Tidligere minister Flemming Hansen er død – 81 år». *Berlingske.dk* **(dansk)**. 1. mai 2021. Besøkt 2. mai 2021.
3. 1 2 3  «Flemming Hansen (KF)» **(dansk)**. Folketinget. Besøkt 16. juni 2019.
4. 1 2  Randel, Erik (7. august 2009). «En trafikminister til tiden». *Berlingske* **(dansk)**. Besøkt 21. august 2014.
5. ↑  Teiner, Carsten (15. august 2007). «Flemming Hansen har redet stormen af». *Berlingske* **(dansk)**. Besøkt 21. august 2014.
6. ↑  Helms, Marie Prangsgaard (12. mai 2019). «Kend din kandidat: Niels Flemming Hansen vil stoppe københavneriet og styrke det sydjyske erhvervsliv». *JydskeVestkysten* **(dansk)**. Besøkt 6. juni 2019.

Litteratur
----------

* Hansen, Flemming (2008). *Politik til tiden. Fortalt til Jette Hvidtfeldt* **(dansk)**. Forlaget Sohn.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Flemming Hansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Flemming Hansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Flemming Hansen hos Europarådets parlamentarikerforsamling Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF
 |

Portaler: Konservatisme | Danmark
**Flensburgfjorden** (dansk: *Flensborg Fjord*, tysk: *Flensburger Förde*) er Tysklands nordligste og Danmarks sørligste fjord og dermed danner fjorden en del av grensen mellom Tyskland og Danmark.

Den cirka 30 km lange og opp til 20 m dype fjorden består av en 2 til 3 km bred innerfjord og en 3 til 4 km bred ytterfjord. Nord for fjorden ligger landskapet Sundeved med byene Kollund, Rinkenæs, Gråsten, Egernsund og Broager samt øyen Als med Sønderborg. Syd for fjorden ligger landskapet Angeln med byene Glücksburg, Holnæs, Langballe, Stenbjergkirke og Gelting.

Utenfor Sønderhav ligger Okseøyene, som er to småøyer på 4 (Lille Okseø) og 8 hektar (Store Okseø). Øyene har fått sitt navn fordi de om sommeren ble brukt til beite for okser. Ved bunnen av fjorden ligger byen Flensburg. Grensen mellom inner- og ytterfjord markeres av halvøyene Broagerland og Holnis, som strekker seg ut i fjorden fra nord og syd. Ved fjordens utløp i Østersjøen ligger fyrtårnet på Kegnæs (på den danske siden) og naturområdet Gelting Birk med klitter, saltenger, myr- og hedeområder (på den tyske siden). Det er fergeforbindelse mellom Sønderborg og Langballeå (på tysk *Langballigau*). Overgangen til den åpne Østersjøen markeres ved Bredegrund.

Fjorden er primært formet av ismasser og smeltevann i løpet av siste istid. Området rundt er preget av et bakkete morenelandskap med flate strender, kystskrenter, småskog, dyrkede arealer og flere mindre bukter og laguner som Nybøl Nor, Vemmingbund eller Gelting Bugt.

Referanser
----------

1. ↑  *Hede* er et dansk ord for et «skogløst og udyrket område», det vil si *lyngmo*, jf. «hede», *Bokmålsordboka*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Flensburg Firth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nettsted for Flensburgfjorden

Portaler: Danmark | Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Frelsesarmeen** |
| --- |
|  |
| **Frelsesarmeen** |
| Frelsesarmeen
Kategori Frelsesarmeen
Frelsesarmeens korps
Kjente Frelsesarmeoffiserer
Kjente Frelsesarmesoldater |
| **Bakgrunn** |
| Kristendom
Protestantisme
Pietisme
Den anglikanske kirke
Metodisme |
| **Viktige personer** |
| William Booth
Hanna Ouchterlony
Othilie Tonning |

Frelsesarmeens botsbenk
En botsbenk er bønnestedet i et Frelsesarmelokale. På engelsk heter det "Mercy seat", av og til oversatt til norsk med "nådestol". Denne oversettelsen er imidlertid ikke vanlig i bruk i Frelsesarmeen.
Det var Frelsesarmeens grunnlegger William Booth som begynte å bruke botsbenken. Han hadde møtekampanjer og ønsket at folk skulle få komme med sine bønner på en spesiell måte. Han brukte mange forskjellige metoder, men mest vanlig ble etterhvert botsbenken. Etterhvert ble det bygget botsbenker i alle Frelsesarmeens lokaler og dette er idag et vanlig element i gudstjenesterommet.

I et typisk møte i Frelsesarmeen vil det etter bibeltalen bli invitert til at mennesker som føler seg spesielt berørt av bibeltalen kan komme frem og knele ned ved botsbenken. Så vil noen komme og be sammen med dette mennesket – om denne ønsker det.

Botsbenken blir også brukt under soldatinnvielser, vielser og andre seremonier som inneholder forbønn.
**Botou** (kinesisk: 泊头; pinyin: *Bótóu*) er en kinesisk by og byfylke i provinsen Hebei i det nordlige Kina, i byprefekturet Cangzhou. Befolkningen anslås (2000) til 550 888. 

Arealet er 977 km²; det tilsier en befolkningstetthet på 563,9 pr km². Over en tredjedel av befolkningen er huikinesere, det vil si av den kinesiske muslimske folkeminoritet.

Et eldre navn på byen er **Bozhen**.

Den kinesiske kommunistiske politikeren Jia Qinglin ble født her.

Administrative enketer
----------------------

**Subdistrikter**:

* Jiefang (解放街道),
* Hedong (河东街道),
* Gulou (古楼街道)

**Storkommuner**:

* Botou (泊镇镇),
* Jiaohe (交河镇),
* Qiqiao (齐桥镇),
* Simencun (寺门村镇),
* Haocun (郝村镇),
* Fuzhen (富镇镇),
* Wenmiao (文庙镇),
* Waliwang (洼里王镇)

**Kommuner**:

* Wangwuzhuang (王武庄乡),
* Yingzi (营子乡),
* Siying (四营乡),
* Xixindian (西辛店乡)

Kulturminner
------------

Moskéen i Botou (*Botou qingzhensi*) er en severdighet som er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminnesmerker.

Samferdsel
----------

Kinas riksveier 104 og 105 løper også gjennom Botou. Den begynner i Beijing, løper sørover og deler seg etter Dezhou. Riksvei 104 fortsetter da til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou, mens 105 løper til Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou, og ender opp i Zhuhai.

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens offisielle hjemmeside Arkivert 5. mai 2022 hos Wayback Machine.
* Botou Mosque - engelsk
* Botou qingzhensi – kinesisk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
**Bartrekveldvikler** (*Zeiraphera griseana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 16–22 millimeter), brunspraglete vikler. En del av skjellene i forvingen har hvit spiss, slik at vingen får bittesmå, hvite flekker («mel-dryss»). Ellers har vingen få påfallende tegninger, men der er gjerne et skrått, mørkere tverrbånd i den ytre delen. Bakvingen er brun. Arten er større enn de fleste andre viklere som lever på bartrær.
Larven er gulgrå med svart hode.

Levevis
-------

Larvene lever først og fremst på lerk (*Larix decidua*), men kan også forekomme på andre bartrær. Arten kan ha bestandsutbrudd og gjøre noe skade, først og fremst på lerk, men også på sembrafuru (*Pinus cembra*), furu (*Pinus sylvestris*) og gran (*Picea abies*). De voksne viklerne flyr i juli-september, om kvelden. Eggene legges på årsskuddene til vertstreet, der de overvintrer før de klekkes. Masseforekomster kan skje omtrent hvert tiende år, da kan arten gjøre betydelig skade ved å beite ned nålene på trærne, for store trær betyr dette vanligvis bare en liten reduksjon i vekstfarten, men på unge trær kan toppskuddene ødelegges slik at trærne får varig skade. I Norge er skader bare påvist i fjellskog (over 500 meter over havet) i Hedmark og Oppland, sist i 1968/69.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Europa, unntatt i sørøst, og finnes også i det nordlige Asia østover til Japan, og i Alaska.
Den er vanligst der det vokser mye lerk, som i det nordlige Sibir og i Alpene.
I Norge er den funnet over hele landet unntatt på Nordvestlandet og deler av Nord-Norge.

Systematisk inndeling
---------------------

 Larve på lerk
**Treliste**
* sommerfugler (Lepidoptera)
	+ gruppe Heteroneura
		- gruppe Apoditrysia
			* gruppe / overfamilie viklere (Tortricoidea)
				+ familie viklere (Tortricidae)
					- delgruppe Olethreutinae
						* slekten *Zeiraphera* Treitschke, 1829
							+ **bartrekveldvikler**, *Zeiraphera griseana* (Hübner, 1799)

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Zeiraphera griseana* på UK Moths:
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *bartrekveldvikler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *bartrekveldvikler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *bartrekveldvikler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *bartrekveldvikler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *bartrekveldvikler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *bartrekveldvikler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Zeiraphera griseana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
**Kjell Olav Kran** (født 10. august 1937 i Oslo) er en norsk siviløkonom, næringlivsleder og tidligere president i Norges Idrettsforbund. 

Han ble utdannet *Lic. Oec.* ved Universitetet i St. Gallen i Sveits i 1963. Kran var administrerende direktør i ABC Bank 1987–1996 og styreleder i Statoil 1996–1999. Han har også vært konsernsjef i Sparebanken NOR og viseadministrerende direktør i Norcem. Kran var president i Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité i perioden 1999–2004. Han gikk i 2004 av som idrettspresident etter at det ble klart at det bokførte underskuddet for 2003 var på 35,9 millioner kroner. Karl-Arne Johannessen overtok stillingen etter Kran. 

I 1995 fikk Kran utmerkelsen «årets leder» av tidsskriftet *Økonomisk Rapport*.

Kran har vært aktiv håndballspiller i norsk og sveitsisk serie. Han har vunnet flere junior-NM-titler i tennis, og har spilt ungdomslandskamper i bandy. Han var i ti år formann i Golia Tennisklubb, og har vært oppmann for både tennis og bandy i Bestum IF. Under Vinter-OL 1994 var han medlem av en ressursgruppe.

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Kjell\_O.\_Kran[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  85 års omtale i Aftenposten 10. august 2022
3. ↑  «Kjell O. Kran går av». Nettavisen. 17. februar 2004. Arkivert fra originalen 23. februar 2005. Besøkt 2. oktober 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kjell O. Kran – Olympedia Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon
 |
Kentaur og andre greske naturvesener, såkalte daimoner, framstilt i relieff på en romersk sarkofag fra ca. 230 f. Kr. Ordet daimon, seinere skrevet demon, fikk i kristen sammenheng betydningen «avgud» og «ond ånd».
Mosaikk med satyren Tykhon, personifikasjonen av hell og lykke i gresk mytologi. Tykhon ble betegnet som *daimon agathos*, det vil si en «god ånd».
**Daimon** (gresk: δαίμων; «gudelignende kraft, skjebne, gud») er en guddom, ånd eller et særskilt vesen som viser sin kraft i naturen. Begrepet har hatt litt forskjellig betydning, men er i dag særlig brukt om naturguddommer eller naturdemoner i gresk mytologi, som for eksempel nymfer, satyrer, siléner, Priapus, Pan, musene og kentaurer. Ordet *daímōn* har også gitt navn til det jødisk-kristne demon-begrepet.

Skiftende betydning
-------------------

Det greske ordet δαίμων eller *daímōn* betyr «gud» eller «ånd» og ble skrevet *daemon/dæmon* på latin. 

Opprinnelig brukte grekerne deriblant dikteren Homer og skaldene, ordet *daímōn* om enhver guddom. Da de etter hvert ble kjent med østlige folkeslag og deres gudelære, ble imidlertid daímōn først og fremst en betegnelse på en mellomform mellom mennesket og de egentlige gudene, altså et lavere gudevesen. Seinere, det vil si etter Platon, ble *daímōn* både i litteraturen og i folketroen et uttrykk for et dobbeltvesen, eller en beskyttende ånd som alle mennesker hadde. Daímōnene kunne også betraktes som en vandrende ånd, som tok bolig i mennesket og utgjorde dets sjel. Enkelte rasjonaliserende senstoikere omdefinerte *daímōn* fra å være en selvstendig åndeskikkelse, til å bli det guddommelige og fornuftige i mennesket. Sokrates' *daimónion* åpenbarte seg som en stemme som advarte ham mot det han ikke burde gjøre. 

I klassisk litteratur kan *demon* betegne både en «god demon» og en «ulykkesdemon».[] I kristendommen ble begrepet derimot bare brukt om hedenske guder og andre onde åndsmakter, og ordet kom dermed til å få et utelukkende negativt innhold. *Demon* betyr derfor på norsk i dag først og fremst «ond ånd».[]

Lavere guddommer og ånder, som likner på grekernes demoner, har for øvrig forekommet med skiftende betydning i all folketro.[]

Referanser
----------

1. ↑  Fra urindoeuropeisk rot *deh2-(i-)*, «kutte, dele»; se Beekes, R.S.P. (2009): *Etymological Dictionary of Greek*, Brill, s. 297.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Banan merket med Dole Food Company klistremerke Foto: Marek Ślusarczyk 
**Dole Food Company, Inc.** er et amerikansk næringsmiddelselskap som produserer frukt og grønnsaker. Det er særlig kjent for ananas, bananer, druer og jordbær.

Selskapets historie går tilbake til 1851 da Castle & Cooke ble stiftet på Hawaii. Castle & Cooke ble et av Hawaiis største industriselskaper, med investeringer innen shipping, jernbane, sukkerproduksjon og sjømatpakking. I 1932 kjøpte selskapet en andel i Hawaiian Pineapple Company, som var blitt stiftet i 1901 av James Dole, og i 1960-årene ble resten av Hawaiian Pineapple Company, samt Standard Fruit Company, kjøpt opp, og Castle & Cooke endret navn til Dole Food Company.

I august 2013 ble Dole kjøpt opp av administrerende direktør David Murdock for 1,2 milliarder dollar.

Referanser
----------

1. ↑  Dole Food Agrees to $1.2 Billion Buyout Offer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Dole Food Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Gunnar Arnfelt Knudsen** (født 4. desember 1912 i Kristiania, død 16. juli 2002 i Oslo) var en norsk sabotør og motstandsmann, under krigen sentral i Osvald-gruppen og en av Asbjørn Sundes mest betrodde menn.

Knudsen dro til sjøs 16 år gammel, og seilte utenriks til han ble 22 år. Da fikk han jobb som elektrisk sveiser, før han begynte å jobbe på brygga. Der ble han tillitsvalgt i fagforeningen. Han var en tid med i AUF, inntil han i 1938 gikk inn i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund og Norges Kommunistiske Parti. I NKP var han spesielt engasjert i støttearbeidet for den spanske republikken i kampen mot Franco-fascistene.

Da krigen kom til Norge var Knudsen vervet i marinen, og befant seg ombord i KNM «Torgenskiold» i Horten.

I 1941 jobbet han som bas på brygga på Sørenga i Oslo, og kom i politiets søkelys etter at arbeidsgjengen hans hadde forsøkt å sabotere et tysk fryseskip. Senere hadde han kontakt med den militære organisasjonen NKP prøvde å etablere, Nasjonalgarden.

Hans virke som sabotør skjøt imidlertid først fart høsten 1942, da han fikk kontakt med Osvald-gruppen og deltok på sabotasjekurs i Rukkedalen. I 1942 - 1943 ble han sentral i gruppens aktivitet på Østlandet. I en periode fungerte han som nestleder. Han organiserte sprengning av jernbaner, broer og likvidasjoner. I det illegale arbeidet gikk han under dekknavnene «Andersen», «Charles», «Karl» og «Helga».

Da Osvald-gruppen en periode hadde ansvar for vaktmannskapene i NKPs krigshovedkvarter i Hemsedal inngikk Knudsen i vaktstyrken. Knudsen drev også instruksjon for Milorg og den såkalte Politigruppen.

I mars 1944 ble det brudd mellom NKP og Osvald-gruppen. Da sluttet NKP å støtte sabotasjeorganisasjonen økonomisk. Etter dette gjennomførte gruppen bankran for å finansiere motstandskampen.

To ganger var Knudsen kurer for Asbjørn Sunde og besøkte Stockholm. I juni 1944 kom han tilbake fra den siste turen med ordre fra Sovjet, der Sunde fikk beskjed om å oppløse motstandsorganisasjonen og la mannskapene slutte seg til de norske politistyrkene i Sverige.

Etter krigen var Knudsen blant dem som fikk merke den kalde krigen på kroppen. Kommunistene og sabotørene fra Osvald-gruppen ble i datidens politiske klima levnet liten ære. De ble isteden overvåket av både POT og militære etterretningsorganisasjoner. Knudsen jobbet på Oslo havnelager, og opplevde i mange år å bli svartelistet. De siste årene før han ble pensjonist var han ansatt på Ringnes bryggeri som arbeidsformann.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Gunnar Arnfelt Knudsen, (04.desember 1912 - 16.juli 2002).», besøkt 12. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Side 260. Lars Borgersrud: *Nødvendig innsats*, Universitetsforlaget, Oslo (1997)
3. ↑  Side 241. Asbjørn Sunde: *Menn i mørket*. Spartacus (2011)

Kilder
------

* Nekrolog i *Aftenposten* 22. juli 2002, signert Lars Borgersrud.

Portal: Andre verdenskrig
***Som natt og dag*** (med undertittelen ***Bilete frå inngangen til ei ny tid***) er en norsk TV-film, regissert av Eva Chr. Nilsen og skrevet av Paal-Helge Haugen. Den ble sendt i *Fjernsynsteatret* 15. februar 1972.

I filmen inngikk materiale fra Knut Jonson Heddis samlinger, Arbeiderbevegelsens arkiv, Johann Arndt (*Den sande Christendom*), Edvard Bull d.y. (*Arbeiderklassen i norsk historie*), Norsk Folkemuseum, Hærmuseet, G. M. Høyes sosialmedisinske studier, Otto Lilienthal, Simen Skappel (*Om husmandsvæsenet i Norge*), Eilert Sundt (*Sædeligheds-Tilstanden i Norge*), Det gamle testamente (*Profeten Esaias*, *Jobs bok*), Carl-Herman Tillhagen (*Folklig läkekonst*), Mikhail Bakunin, Friedrich Engels, William Goodwin og Karl Marx' skrifter.

Handling
--------

Filmen har sin historiske bakgrunn i livene og forholdene til småkårsfolk på landbygda i årene rundt den første verdenskrig. Det var et bygdesamfunn, som var preget av den gamle hierarkiske strukturens sammenfall: Husmannsvesenet ble avskaffet, industrialiseringen var i sin begynnerfase; det var uår, krig og utvandring. På den tiden foregikk det et hamskifte i det gamle klassesamfunnet. Det fant sted i en sammenheng, hvor et lag av embetsmenn og mer velstående bønder beholdt sin makt og råderett over småkårsfolket, ikke bare i form av et økonomisk overtak, men også i form av et tankemessig og sterkt religiøst-farget maktgrep. Motsetningene blir i filmen først og fremst representert gjennom en konfrontasjon mellom sognepresten og den mannlige hovedpersonen. Sistnevnte har - ifølge NRKs nettsted - *«en nyvunnet, uklar samfunnsbevissthet med sosialistisk forankring»*, mens presten står for *«en statisk, pietistisk kristendom med klare samfunnsmessige, politiske implikasjoner»*.

Skuespillere
------------

* Kjell Stormoen
* Bjarne Andersen
* Svein Erik Brodal
* Jack Fjeldstad
* Knut M. Hansson
* Alf Malland
* Jørn Ording
* Kai Remlov
* Hege Rohde
* Øyvind Øyen

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Fjernsynsteatret* 15. feb. 1972 - *Som satt og dag* på tv.nrk.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Som natt og dag* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Peder Olsen Normand** (født 1615[] på Idd, død 1. november 1676 i Frederikshald) var en norsk handelsmann og offiser.
Nordmand var sønn av sognepresten på Idd, herr Oluf Nielsen, som selv var en bondesønn fra gården Torp på Idd. Det var herfra Peders bror, Nils Olufsen Dorph – som sin far sogneprest i Idd kirke, hentet det senere brukte familienavnet Dorph. Peder var bosatt på Halden som handelsmann, og det er uenighet[] om han er den løytnant Peter Norman som nevnes under Hannibalsfeiden i 1644. Da Tønne Huitfeldt i 1658 ble lensmann for Idd og Marker Len, men ennå var opptatt i krigen mot Karl X Gustav i Danmark, ble Peder av stattholder Niels Trolle beskikket som fullmektig lensmann.

Som lensmann like ved svenskegrensen gjorde han sammen med svogeren, toller Mathias Bjørn, nødvendige forberedelser for å slå tilbake det svenske angrepet på Halden den 14. september 1658. Peder var på denne tiden også major ved det Smålenske Landdragonregiment. Etter krigen ble han forfremmet til oberstløytnant. Han deltok også ved senere anledninger i kamper mot svenske angripere. Han skulle deltatt i angrepet på Sverige under Gyldenløvefeiden i 1676, da han ble syk og døde. 

På årsdagen for hans død gav hans enke, etter hans ønske, betydelig gods til Fredrikshalds fattige. Hennes navn var Mette Meng, og hun var en datter av den senere borgermester Niels Hansen Meng. I 1681 giftet hun seg på ny med Niels Kjeldsen Stub, assessor og president i Christiania.

Referanser
----------

1. ↑  Artikkel om Nordmand i Norsk biografisk leksikon, 2. utg.

Litteratur
----------

* Brøndsted, Tom: Slægtsbog Frederikke KOËS, 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om Nordmand i Norsk biografisk leksikon, 2. utg.
* Artikkel om slekten Dorph.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Gunnar Alf Erik Berggren** (født 26. januar 1908, død 2. september 1983) var en svensk bokser som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Berggren vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på tredjeplass i vektklassen lettvekt (61,2 kg) bak italienske Carlo Orlandi og Steve Halaiko fra USA.

Berggren vant de tre innledende kampene, han beseiret Pierre Godart fra Belgia og Robert Charles Smith fra Sør-Afrika på poeng og vant over Jorge Díaz Hernández fra Chile på w.o. Semifinalen tapte han på poeng til amerikanske Steve Halaiko. I bronsefinalen beseseiret han den danske olympiske mesteren fra OL 1924 Hans Jacob Nielsen på poeng.

Det var 24 boksere fra 24 nasjoner som stilte i den fjerde letteste vektklassen, lettvekt som ble avviklet i perioden 7. til 11. august 1928.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse i boksing, lettvekt Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gunnar Berggren – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gunnar Berggren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Gunnar Berggren – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Gunnar Berggren – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Gunnar Berggren – BoxRec Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |