recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Agneta Bolme Börjefors** (født 26. april 1941 i Stockholm, død 11. august 2008) var en svensk programleder og produsent ved Sveriges Television.

Börjefors ønsket opprinnelig å bli skuespiller, men besto ikke opptaksprøven ved Dramaten. I stedet endte hun opp som programleder for *Måndagsposten* på SVT, bare 19 år gammel. Programmet var et av SVTs første ungdomsprogrammer og viste filminnslag fra hele verden under arbeidstittelen: «In- och utlandsnytt för flickor och pojkar». I 1965 ble hun fast ansatt som scripter i SVT, hvor hun jobbet fram til hun gikk av med pensjon i april 2008.

Börjefors arbeidet med mange ulike typer tv-produksjoner. Hennes skuespillerdrøm gikk i oppfyllelse da hun hadde hovedrollen i tv-serien *Ett köpmanshus i skärgården,* etter Emilie Flygare-Carléns roman. Hun hadde også stemmen til Drutten i 800 episoder av *Drutten och Jena –* på norsk bedre kjent som *Tsjeburasjka og Krokodillen Gena*. Sammen med Adde Malmberg vant hun spørrekonkurransen *På spåret* i 2000.

Som programleder ledet Börjefors magasinprogrammer som *Kafé 18* og *Söndagsöppet* i flere år. I 1988–1989 ledet hun det direktesendte programmet *Svepet: 2xBolme* sammen med broren Tomas Bolme. Mot slutten av karrieren jobbet hun med dokumentarer og ulike begivenheter, som regel med kongelig innhold. Hun var flere ganger medvirkende i SVTs sendinger fra Nobelfesten, og på 2000-tallet ledet hun det årlige programmet *Året med kungafamiljen*. 6. juni 2008, på Sveriges nasjonaldag, ble hun belønnet med medalje fra kong Carl XVI Gustav.

Börjefors døde av brystkreft i 2008.

Filmografi
----------

* 1957 – *Snödrottningen* – Kaj (stemme)
* 1969 – *Drutten och Jena* – Drutten (stemme)
* 1973 – *Ett köpmanshus i skärgården* – Emilia

Referanser
----------

1. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1679609, besøkt 19. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.dn.se[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Monica Frime. «Jobbet har blivit ett sätt att leva» **(svensk)**. Norrköpings Tidningar/TT Spektra. Arkivert fra originalen 18. april 2013. Besøkt 11. august 2008.
4. ↑  «Agneta Bolme Börjefors död». *DN.SE* **(svensk)**. 11. august 2008. Besøkt 5. august 2017.
5. ↑  Hedlund, Anna (11. august 2008). «Agneta Bolme Börjefors död». *Göteborgs-Posten* **(svensk)**. Besøkt 5. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Agneta Bolme Börjefors på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Agneta Bolme Börjefors i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
Dobbel Philips-Miller-opptaker hos BBC
**Philips Miller** var et opptaksapparat for lyd. Det anvendte et «lydfilmbånd», hvor lyden ble inngravert ved hjelp av en safirstift og avlest av fotocoller.

Bruk i Norge
------------

Opptak med en Philips Miller var meget kostbart, i alt 90 norske førkrigskroner for et kvarters spilletid. Av den grunn ble det i første rekke brukt til programmer, som en mente hadde stor verdi for ettertiden. Ikke sjelden var dette teateropptak.

Ettersom opptakeren var så stor at den ikke kunne flyttes, måtte opptak gjøres via mikrofonlinje og bestilles god tid i forveien. Lydkvaliteten var forbausende bra og holdbarheten upåklagelig.

Selv per 2011 er Philips Miller-opptakene som befinner seg i Nasjonalbiblioteket i Mo i Rana i mye bedre stand enn annet lydmateriale fra førkrigstiden. Louis Kvalstads *Skuronn* ble tatt opp i sin helhet på Philips Miller.

I likhet med magnetbåndene kunne en klippe i Philips Miller-filmbånd.

Kilder
------

* Hartenstein, Tilman: *Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001*, Oslo 2001, s. 196

Eksterne lenker
---------------

* The Philips-Miller Film Recorder
**Fort Augustus** (Skotsk gælisk: **Cill Chuimein**) er en landsby (*village*) i Skottland. Den ligger i regionen Highland. 

Fort Augustus ligger i den sørvestlige enden av innsjøen Loch Ness. Den kaledonske kanal som går på tvers av Skottland fra Firth of Lorn og Fort William til Moray Firth og Inverness passerer Fort Augustus, og det er bygd store sluseanlegg der.

Landsbyen er oppkalt etter en befestning som ble bygget av general George Wade etter jakobittenes opprør i 1715. Fortet ble påbegynt i 1729 og sto ferdig i 1742, tidsnok til å bli erobret av jakobittene april 1745 før slaget ved Culloden. Fortet var oppkalt etter Prins William Augustus, sønn av kong Georg II.

Ved folketellingen i 2001 hadde Fort Augustus 508 innbyggere. I 2006 ble folketallet estimert til 570 innbyggere.

Referanser
----------

1. ↑  The Highland Council. «2001 Population of Main Highland Towns & Villages» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 27. mai 2012. Besøkt 10. november 2008.
2. ↑  «Mid-2006 Population Estimates for Settlements in Scotland» **(engelsk)**. General Register Office for Scotland. 10. juli 2008. Arkivert fra originalen (Excel) 6. desember 2008. Besøkt 13. november 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fort Augustus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Steinar Kjærnsrød** (født 1957) en norsk informatiker som var en av grunnleggerne av Oslonett, Norges første kommersielle internettselskap. Dannelsen av Oslonett blir sett på som begynnelsen på generell bruk av internett i Norge.

Da Oslonett ble stiftet 12. desember 1991, jobbet Kjærnsrød fortsatt som driftsansvarlig ved Institutt for informatikk ved Universitetet i Oslo, men sluttet der i 1994 og begynte på full tid i Oslonett. I Oslonett var han ansvarlig for utviklingen av Oslonetts mange webtjenester. Blant annet hadde han ideen til søkemotoren Kvasir.[]

Han sto bak resultatformidlingen fra Vinter-OL 1994 på Lillehammer (utviklingsarbeidet ble til dels gjennomført mens lekene pågikk) og til formidlingen av resultatet i den norske folkeavstemningen om EU i 1994. Selskapet Oslonett dannet Kjærnsrød sammen med blant andre Gisle Hannemyr. Kjærnsrød og Hannemyr regnes som internettpionerer i Norge.

Nettsidene fra Lillehammer-OL er innlemmet i Nasjonalbibliotekets og Nasjonalmuseets samlinger.

Da Schibsted kjøpte Oslonett i 1995 og SchibstedNett ble dannet, fulgte Kjærnsrød med dit, og fortsatte som leder for avdelingen «Profesjonelle tjenester» i SchibstedNett. Han ble også med videre til Scandinavia Online (S-OL) da Telenor Online og SchibstedNett fusjonerte 1. januar 1997. 

Han etablerte selskapet Intervett i 1994. Intervett ble senere fusjonert inn i Infostream, Norges første børsnoterte internettselskap.

Kjærnsrød arbeider med IT i Statens vegvesen. Han har gitt ut boken *På tur i Oslo – byen og fjorden* (Cappelen Damm, 2018).

Referanser
----------

1. ↑  «Steinar Kjærnsrød – 1 roller i norsk næringsliv». *www.proff.no*. Besøkt 16. september 2023.
2. ↑  Solemdal, Arnold (1999). *Bygdebok for Holm sokn*. no#: Bygdeboknemnda. ISBN 8279550062.
3. ↑  Live Vedeler Nilsen (10. desember 2021). «30 år siden nordmenn fikk tilgang til internett». *Nasjonalbiblioteket*. Besøkt 10. juli 2022.
4. 1 2  Aarønæs, Lars (1998). *Bedriften på internett*. Oslo: Egmont Hjemmet. ISBN 8259019094.
5. ↑  *Netts@mfunn*. no#: Tano Aschehoug. 1999. ISBN 8251839386.
6. ↑  «Oslonetts nettsteder 1993–94». *Nasjonalbiblioteket*. Besøkt 10. juli 2022.
7. ↑  NRK (15. juni 2022). «Nå kan du se Vidar Theisens værmeldinger på museum». *NRK*. Besøkt 10. juli 2022.
8. ↑  «Steinar Kjærnsrød». *cappelendamm.no*. Besøkt 16. september 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Per Lillo-Stenberg** (født 21. juni 1928 i Oslo, død 27. mars 2014 i Levanger) var en norsk skuespiller.

Stenberg debuterte i Nordahl Griegs *Nederlaget* på Den Nationale Scene i 1950. Han var ansatt ved Centralteatret, Folketeatret, Oslo Nye Teater, Fjernsynsteatret og Riksteatret i 1950-1960-årene. Han arbeidet ved Den Nationale Scene 1967–75, og fra 1975 og fram til pensjonsalder ved Oslo Nye Teater. Har spilt i et variert repertoar, fra «Einar» i Ibsens *Brand* til mannen i *Dengang* av Harold Pinter, samt flere roller i Barthold Halles stykke om Wergeland, *Roser i ørkenen*. Han hadde flere roller i norske filmer, deriblant *De Dødes Tjern* og *Line*. Senest i 2004 hadde han en rolle i filmen *Salto, Salmiakk og Kaffe*.

På 1970-tallet startet han elleve sesonger som Kvistadbonden i Spelet om Heilag Olav på Stiklestad, en bonde fra Inderøy like sør for Steinkjer. På slutten bodde han mye på Røra i Inderøy og døde i 2014 på Levanger. Han var sønn av maleren Paul Lillo-Stenberg (1893–1981) og Helene Cathrine Schnitler (1898). Faren kom fra gården Lillo på Skreia. Per giftet seg med Mette Lange-Nielsen (1929–1981; se Stang (slekt fra Halden) og Midelfart). Per og Mette ble foreldre til musikeren Lars Lillo-Stenberg (født 1962), som i 2012 utga «Lykkelig fyr» med tekst av Per, som også skrev andre tekster for deLillos.

Filmografi
----------

* *Salto, salmiakk og kaffe* (2004)
* *Regjeringen Martin* (2002)
* *Olsenbandens siste stikk* (1999)
* *Olsenbanden gir seg aldri!* (1981)
* *Farlig yrke* (1976) (TV)
* *Skuggen av ein helt* (1972) (TV)
* *Hurra for Andersens* (1966)
* *Broder Gabrielsen* (1966)
* *Alle tiders kupp* (1964)
* *Læraren* (1963) (TV)
* *Line* (1961)
* *Hans Nielsen Hauge* (1961)
* *Støv på hjernen* (1959)
* *De dødes tjern* (1958)
* *Peter van Heeren* (1957)
* *Gylne ungdom* (1956)

Referanser
----------

1. 1 2   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lillo (gård på Østre Toten) på Lokalhistoriewiki.
3. ↑  *Singel fra De Lillos* i Østlandsposten den 2. juni 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Per Lillo-Stenberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Per Lillo-Stenberg hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Per Lillo-Stenberg hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Per Lillo-Stenberg hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** KulturNav **·** Discogs
 |
**Silje Østin Salomonsen** (født 12. juli 1978 i Stavanger) er en norsk skuespiller og musiker fra Randaberg.

Hun har hatt roller i blant annet de norske spillefilmene *Monstertorsdag*, *Jonny Vang*, *Detektor* , *Mongoland*, *Now It's Dark* og *Hjelperytteren*. I 2009 var hun med i filmen *Rottenetter* regissert av ektemannen Arild Østin Ommundsen. For filmen *Jernanger* fra 2009 var hun castingansvarlig, og for kortfilmen *Før solen står opp* fra 1999 var hun instruksjonsassistent. Hun har også vært programleder i *U* på NRK og jobbet ved Rogaland Teater, hvor hun blant annet har vært med i oppsetningen av Charles Dickens' *Nicholas Nickleby*. Sammen med ektemannen Arild Østin Ommundsen skrev og regissert hun barnefilmen *Tottori! Sommeren vi var alene* fra 2020 hvor parets to døtre på ni og fem år spilte hovedrollene. Sammen ble de nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste regi, mens filmen ble nominert til beste barnefilm og beste musikk. Salomonsen og Østin Ommundsen fikk Stavanger Aftenblads kulturpris i 2023.

Salomonsen har i en årrekke vært del av Thomas Dybdahls backingband. Hun spiller også i bandene Bright Paper Werewolves, The Substitutes og Attention Now!.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 98080[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  [*død lenke*]
3. ↑  «Filmanmeldelse «Tottori! Sommeren vi var alene»: Ekte søskenkjærlighet». *vg.no*. 6. august 2020. Besøkt 20. juni 2021.
4. ↑  «Kinoaktuell film med flest Amandanominasjoner». *nrk.no*. 16. juni 2021. Besøkt 20. juni 2021.
5. ↑  «Filmregissør måtte på Nav: – Nå orker jeg ikke mer». *aftenbladet.no*. 1. september 2023. Besøkt 16. september 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Silje Salomonsen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Silje Salomonsen på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Silje Salomonsen hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Profil hos Filmweb
* Profil hos filmfront.no
* Bright Paper Werewolves
* The Substitutes
* Attention Now! på myspace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Royal Artillery Barracks i 2005.
**Royal Artillery Barracks** i Woolwich i sørøst i London var hovedkvarteret til Royal Artillery i den britiske hæren. Forlegningen er kjent for å ha den lengste sammenhengende fasaden i georgiansk arkitektur i Storbritannia, i tillegg til at den har den største oppstillingsplassen av alle britiske militærforlegninger.[]

Historie
--------

The Barracks ble bygd mellom 1776 og 1802 på en tomt med utsikt over Woolwich Common. Artilleriets bruk av forlegningen ble avsluttet da 16 Regiment, Royal Artillery forlot forlegningen i juli 2007 etter å ha vært stasjonert der i 291 år.

Arena for Sommer-OL og Paralympiske leker i 2012
------------------------------------------------

Skyteøvelsene under Sommer-OL 2012 og Paralympiske sommerleker 2012 i London ble arrangert på midlertidige baner på Royal Artillery Barracks. Opprinnelig var skyteøvelsene planlagt lagt til National Shooting Centre i Bisley i Surrey, men planen ble endret etter at IOC uttrykte skepsis til antall øvelser arrangørene hadde planlagt å legge utenfor byen.

Budsjettet for olympiaprosjektet var £18 millioner. Etter de olympiske og paralympiske leker skal de midlertidige skytehallene flyttes til andre steder i Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑  NewsShopper: "End of an era for historic barracks" Arkivert 7. august 2011 hos Wayback Machine.
2. ↑  London2012.com profile of the venue. – besøkt 28. juli 2012.

  


| * v
* d
* r
Arenaer under Sommer-OL 2012 |
| --- |
| Olympiaparkområdet | 
* Aquatics Centre
* Basketball Arena
* BMX Circuit
* Eton Manor
* Copper Box
* London Velopark
* Olympiastadion
* Riverbank Arena
* Water Polo Arena

 |
| Elveområdet | 
* ExCeL
* Greenwich Park
* North Greenwich Arena
* Royal Artillery Barracks

 |
| Sentralområdet | 
* All England Lawn Tennis and Croquet Club
* Earls Court Exhibition Centre
* Hampton Court Palace
* Horse Guards Parade
* Hyde Park
* Lord’s Cricket Ground
* Regent’s Park
* Wembley Arena
* Wembley Stadium

 |
| Utenfor London | 
* Dorney Lake
* Hadleigh Farm
* Lee Valley White Water Centre
* Weymouth and Portland National Sailing Academy

 |
| Fotballarenaer | 
* City of Coventry Stadium
* Hampden Park
* Millennium Stadium
* Old Trafford
* St James’ Park

 |
| 
* Kategori **Kategori**
* **Commons**

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Griffin** var et norsk heavy metal-band fra Trondheim, etablert i 1998.

Etter to demoer ble gruppa signert på franske Season of Mist, og utga sine to første fullengdere *Wasteland Serenades* (2000) og *The Sideshow* (2002) der. Deretter kom *No Holds Barred* (2003) og *Lifeforce* (2005) på norske Facefront, og *The Ultimate Demise* (2007) på greske Burning Star.

Bandet var egentlig et sideprosjekt, men etter hvert ble det medlemmenes hovedprosjekt. Den første besetningen var Tommy Sebastian Halseth, Kai Nergård, Johnny Wangberg og Marius Karlsen. På *The Sideshow* kom Marius Silver inn som gitarist, som seinere dannet Triosphere.

Etter at Halseth ga seg, kom Peter Beck inn som vokalist. På siste album var Rolf Bakken vokalist, Roar Naustvoll gitarist og Alessandro Elide trommeslager sammen med Nergård og Wangberg. Det kan også nevnes at Alexi Laiho bidro på gitar og fikk produsent-kreditering på *No Holds Barred*.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Norsk pop- og rockleksikon*, 2.utg. Vega Forlag (2013), s. 247

Eksterne lenker
---------------

* (en) Griffin på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Griffin på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
Pollenallergi forårsakes av visse typer pollen.
**Pollenallergi** er en atopisk allergi som rammer mennesker som er overømfintlig mot pollen, kjent som blomsterstøv. Det som forårsaker den allergiske reaksjonen er proteinene i pollenet. Pollenallergi er årsak til høysnue og sommerastma og er vanligst mot pollen fra vindbestøvede planter, spesielt or, hassel, bjørk, gress og burot. Det forekommer oftest i aldersgruppen 5–40 år.

Pollenallergi er ikke en sykdom, men en måte å reagere på. En form for overfølsomhet som skyldes spesielle forandringer i kroppens immunforsvar. Siden 1989 er det forsket på en hypotese som kalles hygienehypotesen og som blant annet søker å forklare denne type allergi og følgesykdommer som en autoimmun reaksjon. Allergi kan utløse ulike sykdommer og plager. Folk med kraftig pollenallergi har for eksempel en høyere risiko for å utvikle astma enn personer uten.

Gravide og ammende bør, som alle andre med pollenallergi, unngå unødig eksponering mot pollen. Loratadin, Ceterizin, Aerius og Xyxal er de legemiddelene det finnes mest dokumentasjon på for gravide og ammende.

Se også
-------

* Pollenvarsel
* Neseskylling
* Pelsdyrallergi
* Hyposensibilisering

Referanser
----------

1. ↑  «Pollenallergi hos gravide». *www.farmasiet.no* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 11. august 2020. Besøkt 23. januar 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL **·** NKC
 |
**Yuval Noah Harari** (hebraisk: יובל נח הררי; født 24. februar 1976 i Kiryat Ata i Israel) er en israelsk historiker og professor ved historisk institutt på Det hebraiske universitetet i Jerusalem.

Forfatterskap
-------------

Yuval Harari har forfattet de populærvitenskapelige bestselgerne *Sapiens. En kort historie om menneskeheten* (*Sapiens: A Brief History of Humankind*, 2014), *Homo Deus. En kort historie om i morgen* (Originaltittel : *Homo Deus - A Short History of Tomorrow*, 2016) og *21 tanker for det 21. århundre* (*21 Lessons for the 21st Century*, 2018). 

Harari skriver innenfor sjangeren *Big History* om «den kognitive revolusjonen» som skjedde for rundt 70 000 år siden, da homo sapiens utviklet språkferdigheter og strukturerte samfunn, steg til toppen av næringskjeden og bedre kunne mestre omgivelsene, hjulpet av jordbruksrevolusjonen og fremskyndet av den vitenskapelige revolusjonen. Bøkene hans undersøker også de mulige konsekvensene av en futuristisk bioteknologisk verden der intelligente biologiske organismer (mennesker) blir forbigått av sine egne kreasjoner. Han har uttalt at «homo sapiens slik vi kjenner dem vil forsvinne om et århundre eller så». Fri vilje, bevissthet, intelligens og lykke er temaer som blir behandlet i bøkene.

Hararis bøker har solgt i store opplag, og forfatteren har blitt hyllet i internasjonale miljøer i Vesten, blant annet blant teknologer i Silicon Valley i USA.[] Han har samtidig møtt kritikk fra flere historikere for feil og mangler i fremstillinger og analyser. Mens mange har behandlet ham som en popstjerne, har andre beskrevet ham som en «populistisk merkevare» og bøkene som intellektuell underholdning og *infotainment* med sensasjonelle spekulasjoner.[]

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, oppført som Yuval Noah Harari, Munzinger IBA 00000031358, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   LibraryThing, www.librarything.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   cavavub.be[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.vub.be[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Anthony, Andrew (19. mars 2017). «Yuval Noah Harari: ‘Homo sapiens as we know them will disappear in a century or so’». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 7. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Yuval Noah Harari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ORCID **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** BBC Things **·** Munzinger (iba) **·** MusicBrainz
 |
**Ksenija Dmitrijevna Afanasieva** (russisk: Ксения Дмитриевна Афанасьева; født 13.september 1991 i Tula) er en russisk turner.

Hun deltok i sommer-OL 2008 med en syvendeplass i bom som beste prestasjon, samt at hun var med på det russiske laget som tok fjerdeplass.

I verdensmesterskapet i turn i 2010 i Rotterdam var hun med på det russiske laget som vant gull.

I verdensmesterskapet i turn i 2011 i Tokyo tok hun gull i frittstående.

Under Sommer-OL 2012 i London var hun med på det russiske laget som vant sølv i mangekamp, lagkonkurranse, kvinner.

Referanser
----------

1. ↑  Kseniia Afanaseva London2012.com, hentet 29.juli 2012
2. ↑  Women's Team, Final Results London2012.com, hentet 31.juli 2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ksenija Afanasieva – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Ksenija Afanasieva – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Ksenija Afanasieva – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ksenija Afanasieva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Ksenija Afanasieva – FIG Rediger på Wikidata

* (en) Ksenija Afanasieva – FIG Rediger på Wikidata
Bagasjelapp med kode DCA for destinasjon Washington DC, USA
En **IATA-flyplasskode** er en kode bestående av tre bokstaver som identifiserer alle flyplassene i verden, som har passasjertrafikk. Koden er utstedt av International Air Transport Association (IATA). Koden brukes til billetter og bagasje, og finnes ofte på bagasjelappen på koffertene.

Utsendelsen av kodene er bestemt ut ifra IATA Resolution 767, og er administrert av IATA-hovedkvarteret i Montréal. Kodene er unike i hver tid, men en del har blitt igjenbrukt.

Mens IATA-kodene er mest kjent for folk flest finnes det også en annen type kode, nemlig **ICAO flyplasskoder** som består av 4 bokstaver. Denne koden er den mest brukte innad i flybransjen, og blir blant annet brukt til å planlegge flyvninger. Denne koden brukes også til små private flyplasser, mens IATA-kodene kun finnes til flyplasser med passasjerertrafikk.

| Liste over flyplasser etter IATA-kode |
| --- |
|  A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z   |

Se også
-------

* IATA-kode

Eksterne lenker
---------------

* Airport ABCs: An Explanation of Airport Identifier Codes Arkivert 7. februar 2009 hos Wayback Machine.
* IATA Document Distribution
* Database with extended seach functionality
* IATA airports linked to Google Maps and Google Earth Arkivert 22. mai 2008 hos Wayback Machine.
Verdensarvsstedet Askias grav ligger i Gao.
**Gao** er regionhovedstaden i Gao-regionen i Mali. Den ikke-anerkjente staten Azawad har siden april 2012 brukt Gao som sin midlertidige hovedstad, men internasjonalt blir den anerkjent som en del av Mali. Byen ligger ved Nigers venstre bredde i Tilemsi-dalen, 320 km øst-sørøst for Tombouctou. Gao hadde i 2009 86 663 innbyggere. 

Lenge var Gao et viktig kommersielt senter for den transsahariske handelen. Arabiske kilder utenfra hevder at Gao i det niende århundre var en viktig regional makt, og i det tiende århundre var byens hersker en muslim. Mot slutten av det trettende århundre mistet byen sin uavhengighet, og ble en del av Maliriket, men i den første halvdel av det femtende århundre gjenvant byen uavhengigheten med Sonni Alis erobringer, og den ble så Songhais hovedstad. Dette riket brøt sammen da de marokkanske saʿdiene invaderte i 1591, og marokkanerne valgte heller Tomcouctou som sin hovedstad. Da Heinrich Barth besøkte byen i 1854, hadde Gao gått inn i en nedgangsperiode, og besto av 300 hytter.

31. mars 2012 mistet den maliske regjeringa kontrollen over Gao til opprørsgruppene *Mouvement National pour la Libération de l'Azawad* og *Ançar Dine*, og 6. april erklærte MNLA at Gao var staten Azawads hovedstad.

Kilder
------

* (no) Gao (Gao) i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Fra Kistrand i Porsanger. Foto: Fanny Schertzer 
**Kistrand** (kvensk: *Ryssämarkka*, nordsamisk: *Čuđegieddi*) er et kirkested og handelssted i Porsanger kommune i Finnmark. Stedet ligger på vestsiden av Porsangerfjorden, ca. 56 km nord for Lakselv. Navnet Kistrand kommer av ordet *kid*, kje, eller av det samiske ordet "čuhti" som betyr "russer" eller "kareler" (tsjude). Det kvenske navnet er basert på finsk uttale av en oversettelse til norsk av det samiske navnet (dvs. "Russermarka").

Kistrand kirke fra 1856 ble ikke brent av tyskerne under 2. verdenskrig.

Kistrand prestegjeld
--------------------

Kistrand prestegjeld ble først kalt Kjelvik, senere Kistrand. I 1793 ble det bestemt at Kistrand skulle være hovedsokn i prestegjeldet, med Kjelvik som annekssokn. I 1813 ble Kautokeino og Afjuvarre/Karasjok slått sammen med Kistrand prestegjeld. Kautokeino ble imidlertid skilt ut igjen som eget prestegjeld i 1851. Kjelvik annekssokn ble lagt til Måsøy prestegjeld i 1861. Karasjok ble eget prestegjeld i 1873. I 1965 skiftet Kistrand sokneprestembete navn til Porsanger sokneprestembete.

Kistrand kommune
----------------

Utdypende artikkel: Porsanger kommune

Kistrand kommune var forløperen til dagens Porsanger kommune. Den opprinnelige kommunen var landets klart største etter areal, og omfattet dagens Porsanger, Kautokeino, Nordkapp og Karasjok kommuner. Kautokeino formannskapsdistrikt (kommune) ble skilt ut fra Kistrand i 1851. Kjelvik (senere Nordkapp) kommune ble utskilt fra Kistrand i 1861. Karasjok kommune ble utskilt fra Kistrand 1. januar 1866. 1. januar 1964 endret Kistrand kommune navn til Porsanger kommune.

Se også
-------

* Okkupasjonsmaktens fangeleirer i Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Foss bru** er navnet på to bruer i Hyllestad kommune i Vestland. Bruene krysser Lolandselva ved gården Foss. Den gamle brua var en del av Den Trondhjemske postvei og er ei 106 meter lang steinbru med 18 løp (19 steinkar). Brua erstattet ei trebru fra 1787, som lå litt lenger oppe i elva. Foss bru ble reparert i 1848 og ble i sin tur erstattet av ei ny bru i 1960.

I forbindelse med byggingen av ny bru ble det foreslått å verne den gamle brua. I første omgang ble verneforslaget avslått, blant annet fordi den daværende veidirektøren mente at brua demte opp elva og burde rives. Senere ble elva regulert og fikk lavere vannføring, og verneforslaget ble tatt opp igjen. Brua ble restaurert mellom 1975 og 1978.

Den nye brua er en del av fylkesvei 57 og fylkesvei 607.

Kilder
------

* Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Foss bru i Hyllestad - eit vakkert kulturminne

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Nawaf Massalha** (arabisk: نواف مصالحة‎, hebraisk: נואף מסאלחה, født 26. november 1943 i Kafr Qara i Palestinamandatet, død 26. oktober 2021) også romanisert **Nawaf Mazalha** eller **Nawaf Masalha**, var en israelsk-arabisk politiker og medlem av Knesset. Han ble den første muslim som innehadde en ministerpost i den israelske regjering da han i 1992 ble utnevnt til vise-helseminister av Yitzhak Rabin. Senere ble han vise-utenriksminister.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Massalha gikk på Tel Aviv University, der han tok bachelorgrad. Han arbeidet som lærer. Han ble gift, og fikk fem barn.

### Politisk karriere

Massalha ble medlem av Alliansen (*HaMa'arakh*), og ble i 1988 valgt inn i Knesset for dette partiet. Under sin første mandatperiode ble han vise-ordfører for Knesset. Han beholdt sitt mandat ved valgene i 1992, men da som medlem av Arbeiderpartiet (som *Alliansen* året før var gått inn i), og ble vise helseminister i Yitzhak Rabins regjering.

Trass i Arbeiderpartiets valgnederlag i 1996, beholdt Massalha atter sitt mandat, og likeså i for Arbeiderpartiets mer innbringende valg av 1999. Han ble utnevnt til vise-utenriksminister i Ehud Baraks regjering. Han tapte imidlertid sitt mandat i 2003-valgene.

Massalha døde av covid-19 den 26. oktober 2021.

Referanser
----------

1. 1 2   Knesset, «חה"כ נואף מסאלחה»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.israelhayom.co.il[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «נואף מסאלחה, ח"כ לשעבר ממפלגת העבודה, נפטר בגיל 77 | ישראל היום». *www.israelhayom.co.il*. Besøkt 26. oktober 2021.
4. ↑  אייכנר, איתמר; שעלאן, חסן (26. oktober 2021). «סגן שר הבריאות והחוץ לשעבר הלך לעולמו מסיבוכי קורונה». *Ynet*.

Eksterne lenker
---------------

* Biography on the Israel Ministry of Foreign Affairs website

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF
 |
**Máel Sechnaill mac Domnaill** (død 2. september 1022), også kalt **Máel Sechnaill Mór** eller **Máel Sechnaill II**, var konge av Mide og overkonge av Irland. Han levde samtidig som Brian Boru, som avsatte ham som overkonge i 1002.

Máel Sechnaill tilhørte klanen Clann Cholmáin av den sørlige greinen av Uí Néill. Hans farfar var Donnchad Donn, sønn av Flann Sinna, som igjen var sønn av den første Máel Sechnaill, Máel Sechnaill mac Maíl Ruanaid.

Tittelen overkonge av Irland hadde i flere hundre år tilhørt menn fra forskjellige klaner av Uí Néill. På Máel Sechnaills tid vekslet tittelen mellom Clann Cholmáin i sør og klanen Cenél nEógain i nord, slik at han etterfulgte Domnall ua Néill i 980. Denne ordningen endte da Brian Boru satte Máel Sechnaill til side og selv tok tittelen i 1002.

Máel Sechnaill innledet sin tid som overkonge med en knusende seier over norrøne styrker under Olav Kvårans ledelse i slaget ved Tara. Máel Sechnaill var en tid gift med Gormflaith, enken etter Olav Kvåran. Hun ble senere gift med Brian Boru.

Etter Brians død i slaget ved Clontarf Langfredag 1014, klarte Máel Sechnaill å ta tilbake tittelen overkonge i navnet. Men en overkonge som virkelig regjerte over Irland fikk ikke landet igjen før Brians sønnesønn Toirdhealbhach Ua Briain kom til makten i 1050-årene. Det kom aldri flere overkonger fra Clann Cholmáin etter Máel Sechnaill. Fra den nordlige grenen av Uí Néill, Cenél nEógain, kom det to: Domnall ua Lochlainn og Muirchertach MacLochlainn.

Máel Sechnaills ettermæle er preget av at han kom i skyggen av den samtidige Brian Boru. Han huskes mest som kongen Brian tilsidesatte. Han var likevel overkonge i to lange perioder og var også den første irske kongen som virkelig utfordret det irsk-norrøne kongeriket Dublin. Den offisielle grunnleggelsen av Dublin regnes til 988, året da Máel Sechnaill beleiret byen og tvang Olav Kvårans sønn Járnkné Olavsson (irsk:*Glun Iarainn*) til å anerkjenne ham og til å betale skatt. (Datoen er omdiskutert, andre kilder fastsetter beleiringen av Dublin til 989, i Járnknés bror Sigtrygg Silkeskjeggs regjeringstid.)

Referanser
----------

1. ↑   Oxford Dictionary of National Biography, oppført som Mael Sechnaill mac Domnaill, Oxford Biography Index Number 17771[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Dictionary of Irish Biography, oppført som Máel-Sechnaill (Máel-sechlainn II; Malachy Mór), Dictionary of Irish Biography-ID 005322[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Domnall ua Néill** | **Overkonger av Irland**(980–1002) | Etterfølger:**Brian Boru** |
| Forgjenger:**Brian Boru** | **Overkonger av Irland**(1014–1022) | Etterfølger:**Corcran Claireach ogConn Ó Lochlain fra år 1022** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography
 |
Indre Høla bru i Sokndal, sett nedstrøms
**Indre Høla bru** er en steinhellebro i Sokndal i Rogaland. Den er trolig bygget i første halvdel av 1800-tallet, er ca. 10 m lang og har fire spenn på fem brokar. Broen krysser Bakkaåna som en del av den gamle veien mellom Songdalstrand og Eide.

Historie
--------

Indre Høla bru ble bygget i første halvdel av 1800-tallet, noen år etter Bakka bru, og antatt samtidig med Hølen bru. Den daværende veien mellom Sogndalstrand og Vestlandske hovedvei på Heskestad gikk over Hølen til Vassenden, hvor man enten byttet til båt over Steinsvatnet og Eidsvatnet eller fortsatte over Duefjellet til Steine og videre til Eide. Ved Gildredalen var det sidevei til Elgjestraum over Elgjestraumen bru.

Byggemåte
---------

Indre Høla bru består av fem brokar i stablet stein, med svære steinheller som dekke i de fire spennene. De midterste tre brokarene er utformet med spisse ender både oppstrøms og nedstrøms, muligens ment som isbrytere. De to største brokarene har også steiner på hver side som markerer en veibredde tilsvarende brodekkene.

Referanser
----------

1. 1 2  «Sokndal kommune, kulturminner og kulturmiljø» (PDF). Besøkt 18. august 2023.
2. ↑  «Statens vegvesen, infoplakat Eljestraum bru».
**Andreas Endre Eidsaa jr.** (født 1970) er en norsk bistandsarbeider og politiker for KrF. 

Eidsaa har jobbet som rådgiver og direktør innen fattigdomsbekjempelse i Latin-Amerika og Asia, med fokus på samfunnsutvikling og mikrokreditt. Han er politiker for KrF, og var leder for KrFU i Norge i perioden 1993–1996 samt vararepresentant nr. fem for Rogaland på Stortinget i perioden 1993–1997. Han er innvalgt i formannskapet og kommunestyret i Gjesdal kommune for perioden 2015-2019.

Parallelt med politikken begynte han i 1993 som medarbeider i Storsalen menighet i Oslo og i 1998 ble han ansatt som daglig leder ved samme menighet. I 2003 sluttet han i stillingen for å lede Misjonsalliansens bistandsarbeid i Ecuador. Sommeren 2008 var han en av organisasjonens utsendinger på verdenskongressen om mikrokreditt i Indonesia. I 2009 flyttet han og kona Lina Ytreland Eidsaa til Kambodsja for å starte opp et arbeid for Misjonsalliansen der. Eidsaa har senere hatt stillingen som kirkeverge i Sandnes.

Referanser
----------

1. ↑   Proff, www.proff.no, besøkt 30. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Gjesdalbuen 2019.10.10». s. 13.
3. ↑  Ellingsen, Egil Elling (29. oktober 2003). «Fortsetter tjenesten - i Ecuador». *Storsalen.no*. Arkivert fra originalen 3. juli 2013. Besøkt 25. desember 2008.
4. ↑  «Toppmøte om mikrokreditt». *Norge I Dag*. 12. august 2008. Arkivert fra originalen 3. juli 2013. Besøkt 25. desember 2008.
5. ↑  «Sandnes Kirkelige Fellesråd > Kontakt». *sandnes.kirken.no*. Besøkt 7. juni 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Andreas E. Eidsaa jr. hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Andreas E. Eidsaa jr. hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Vike sjø** (av norrønt *vika sjóvar*) er en gammel norsk måleenhet for avstand på sjøen. Benevnelsen er også kjent som **ukesjø** og **roskift**.

Ifølge Alf Torps (1853–1916) og Hjalmar Falks (1859–1928) «Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog» (1903–1906) er uttrykket vike sjø det samme som et roskift (tidsenhet). Dette tilsvarer i dag en distanse på 6 nautiske mil eller 11 112 meter. Imidlertid ble den opprinnelige nautiske milen justert til nøyaktig 1 852 m i 1929. Før dette var den noe lengre og har også variert litt. En vike sjø tilsvarer altså ca. 2 timers roing med 3 knops fart. Det gikk 6 vike sjøer (ukesjøer eller roskift) på en dagsreise med robåt og 72 med seilskip.

Roskift
-------

Det er kjent at et roskift på elver og innsjøer kan ha vært mer av en tidsenhet enn et lengdemål. Fra Telemark er det kjent at de store sjøene ble inndelt i roskift, for eksempel var den 3 mil lange strekningen fra *Sjøbua* i Gvarvelva (Årnesbukta) til Fjærekilen delt inn i 12 roskift, altså ca. 4 roskift (á ca. 2,5 km hver) per rast eller vike sjø. På 1800-tallet og tidligere var et roskift kjent som en fjerding (vei). Likeledes var strekningen fra Fjærestrand til Nesodden langs Norsjø inndelt i 12 roskift. Ved noen av roskiftene lå det gjestgiverier, slik at de reisende kunne overnatte. Navnet Roskifte er kjent fra både Kviteseid og Krødsherad.

Se også
-------

* Gamle nordiske lengdemål
* Dagsreise

Referanser
----------

1. ↑  J.Fritzners ordbok over «Det gamle norske sprog». Norrøn ordbok. Dokumentasjonsprosjektet. UiO. Besøkt 8. november 2007
2. ↑  Editor. 1997. «Årnesbukta». Til Notodden. Lokalhistorisk reise på Telemarkskanalen. Fortidsminneforeningen og Telemark fylkeskommune.

Kilder
------

* Endre Elvestad. 2005. «Havner og førreformatorisk navigasjon». Fra Galta til Geitungen: Kystkultur og fjæresteinsarkeologi i Sørvest-Norge. AmS-NETT 7. Arkeologisk museum i Stavanger. ISBN 82-7760-124-7
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
|  i langrenn: |
| De olympiske ringer Vinter-OL for ungdom |
| Bronse | 2016 Lillehammer | Kombinert mixlag |

**Anna-Maria Dietze** (født 14. august 1999) er en tysk langrennsløper. Hun har bronse i kombinert mix-stafett ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.

Idrettskarriere
---------------

2014/15
I januar 2015 vant hun 5 km fri teknikk og den påfølgende jaktstarten i U16-klassen ved det tyske mesterskapet i langrenn.

Dietze debuterte internasjon ved OPA cup 28. februar 2015, der hun kom på 2.-plass på 5 km i U16-klassen, bak slovenske Anja Mandeljc. Hun vant lagsprinten i U16-klassen ved det tyske juniormesterskapet i mars 2015, sammen med Marie Herklotz.

2015/16
Hun deltok ved det tyske mesterskapet i langrenn i januar 2016, der hun kom på 9.-plass på sprinten og 28.-plass på 5 km klassisk. I juniorklassen vant hun sprinten, og kom hun på 2.-plass på 10 km fellesstart, bak Hannah Ellgass.

Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én medalje. I øvelsen kombinert stafett, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, fikk Tyskland bronse, der hun gikk sammen med Agnes Reisch, Jonathan Siegel, Tim Kopp og Philipp Unger. Individuelt kom hun på 4.-plass i langrennscross, og 13.-plass på 5 km fri teknikk. På sprinten ble hun slått ut i semifinalen, der hun kom på 5.-plass i sitt heat.

Referanser
----------

1. ↑  Freie Presse - *Am Fichtelberg in der Goldspur*, besøkt 23. februar 2016.
2. ↑  Dauphi Nordique - *Ski de fond Coupe OPA de Rogla et KurikKala (SLO)*, besøkt 23. februar 2016.
3. ↑  XC-ski.de - *Deutsche Meisterschaft Skilanglauf: Siege im Teamsprint gehen nach Sachsen, Bayern und Thüringen*, besøkt 23. februar 2016.
4. ↑  Skiverband Sachsen - *Edelmetallflut zur DM Skilanglauf* Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine. besøkt 23. februar 2016.
5. ↑  Ungdoms-OL 2016 - *Cross-Country Skiing: Ladies' Sprint Classic Semifinal 1*, besøkt 23. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anna-Maria Dietze – Olympedia Rediger på Wikidata

* (de) Anna-Maria Dietze – Tysklands olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Anna-Maria Dietze – FIS (kombinert) Rediger på Wikidata

* (en) Anna-Maria Dietze – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos ungdoms-OL 2016 (arkivert)
* (de) Profil hos Deutsche Olympiamannschaft Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Spillbrett: Utgangspunktet, før spillerne har begynt å merke rutene med sine symboler.
**Tripp-trapp-tresko**, også kjent som **tre på rad** eller **bondesjakk**, er et brettspill der målet er å få tre av sine symboler på en rett linje. Spillet kan kategoriseres som et abstrakt strategispill da det ikke har noe spesielt tema og ikke inneholder elementer av flaks.

Spillet blir ofte regnet som en barnelek på bakgrunn av den lave vanskelighetsgraden. Totale mulige kombinasjoner av spill er til sammen 255 168 hvis en ser bort fra symmetrier. Til sammenligning vil et sjakkspill ha 809 896 mulige kombinasjoner etter bare 5 trekk.

Regler
------

Spillet er laget for 2 spillere hvor hver spiller har sitt symbol som regel representert av en X eller en O. Spilleflaten er et kvadrat med tre ganger tre ruter (bilde). Spillerne har kun lov til å sette symbolet sitt i en tom rute om gangen før de skifter tur. Førstemann som har tre av sine symboler langs en rett linje, har vunnet spillet.

Eksempel på progresjon i spill:

Eksempel på progresjon i spill der X vinner

Spillstrategier
---------------

Hvis begge spillerne spiller optimalt, så ender spillet uavgjort. Et vanlig førstetrekket for personen som starter er å plassere merket sitt på det midterste feltet. I tilfeller der motspiller svarer med å plassere merket sitt i et av midtfeltene vil spilleren kunne vinne spillet etter 2 trekk hvis han plasserer merket sitt i et hjørne. For å unngå å tape bør motspilleren derfor plassere sitt merke i et av hjørnene. Etter de to første trekkene vil spillet ende uavgjort så lenge begge spillere passer på å blokkere motspillerens umiddelbare sjanser til å få tre på rad.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tic Tac Toe – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
**Atle Joar Hage** (født 8. februar 1947, død 21. september 1987) ble straffedømt for incest, men senere fullstendig renvasket i en gjenopptakelsessak som barna anla ca. 14 år etter straffedommen mot faren og ca. 11 år etter at han begikk selvmord. Beskyldingene om incest ble fremsatt av barnas mor i forbindelse med en skilsmissesak, der foreldrene kom i konflikt om barna (se Hage-saken).

Lagmannsrettens enstemmige frifinnelse inneholder sterk kritikk av de sakkyndige i straffesaken i 1984, psykologene Bjørn Pleym og Per Rypdal, som gikk god for de beskyldninger barnas mor framsatte om seksuelle overgrep mot barna. I domspremissene heter det:

> Etter en gjennomgåelse av dokumentene må det konstateres at (de sakkyndiges) arbeid, herunder rapportene, fremstår som utilfredsstillende i flere retninger sett med dagens øyne. Saken mot Hage ville stått bevismessig sterkere dersom deres vurderinger og konklusjoner hadde fremkommet på grunnlag av større grundighet og mer spesifikk faglig innsikt i incestproblematikken enn hva de den gang hadde... (Datteren er) sikker på at Hage ikke misbrukte henne seksuelt, og mener at grunnlaget for mistanken og dommen var morens påstander og psykolog Rypdals tro på at de var riktige.
> 
> 
> «Frikjent i incestsak etter sin død», Dagbladet
> 
> 

Etter Hages selvmord fremsatte Hages eks-kone, Ada, incest-anklager også mot sin nye mann, Per Borthen og den angivelig misbrukte sønnen.

Referanser
----------

1. ↑  *Frikjent i incestsak etter sin død*, Dagbladet, notis av 24.04.1998
2. ↑  Prosesskriv i Borthen-saken

Eksterne lenker
---------------

* Frikjent posthumt: Atle Joar Hage
.

***Agonum quadripunctatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Agonum quadripunctatum* finnes i Europa, Nord-Afrika og Asia. Den er registrert fra Norge, men er ikke vanlig.

Utseende
--------

*Agonum quadripunctatum* er 4,5-5,8 mm lang, fargen er mørk, svart med svak bronseglans. Dekkvingene tredje rille-mellomrom (fra midten / sømmen) har tre markerte og tydelige børstepunkt, små fordypninger med ett stivt oppstående hår. Brystskjoldet er smalere enn skuldrene (frampartiet av dekkvingene) og har avrundede bakhjørner. Beina er ikke ensfarget, men har mørkere parti. Bakfotens første ledd (tars) er klart lengre enn sporen i spissen av leggen (tibia). Antennenes fjerde ledd med fine korte hår og noen lange børster i spissen. Det tredje leddet er bart (nakent), uten de korte tilliggende hårene. (Krever forstørrelse for å se).

Levevis
-------

*Agonum quadripunctatum* er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Den er av og til funnet der det har vært skogbrann, samt noen ganger på husvegger i byer og tettsteder.

*Agonum quadripunctatum* er god til å fly og oppsøker ved hjelp av lukt (?) steder det har brent. Egglegging skjer nær tidligere brannsteder.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009
2. ↑  Wikars, Lars-Ove. 1995. *Clear-cutting before burning prevents establishment of the fire-adapted Agonum quadripunctatum (Coleóptera: Carabidae)*. Finnish Zoological and Botanical Publishing Board. Ann. Zool. Fennici 32. Side 375-384 .
3. ↑  Freude, H. Harde, K.W. & Lohse, G.A. 1976. *Die Käfer Mitteleuropas*. Goecke & Evers Verlag, Krefeld.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Agonum quadripunctatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* *Agonum quadripunctatum* – www.sistesjanse.no
* Wikars, Lars-Ove. 1995. *Clear-cutting before burning prevents establishment of the fire-adapted Agonum quadripunctatum (Coleóptera: Carabidae)*. Finnish Zoological and Botanical Publishing Board. Ann. Zool. Fennici 32. Side 375-384. – pdf-fil
* Norsk entomologisk forening
**Dolly Dimple's** er en norsk pizzeriakjede som ble startet av Andreas Hatjoullis på 1980-tallet. Den første pizzarestauranten ble åpnet 10. april 1985 i Sandnes av Tore Gjesteland og Tore Fredriksen. De kjøpte et sted som fram til da het Pizzapub 28. Etter en tid kjøpte Andreas Hatjoullis virksomheten. Dolly Dimples ble i 2017 kjøpt opp av den amerikanske pizzakjeden Domino's Pizza som valgte å beholde resturantene i Haugesund, Harstad, Førde og Kristiansand som Dolly. 
7 juni 2021 åpnet Dolly Dimples opp igjen på Sola med original meny. 
Dolly Dimples har også åpnet på Ølberg, på Sandved og på Skjæveland. 

Navnet Dolly Dimple’s stammer fra den amerikanske sirkusartisten Celesta Geyer, som på 1930- og 40-tallet opptrådte under navnet «Dolly Dimple – the world’s most beautiful fat lady».

Kjeden består per 2023 av tolv restauranter, både egeneide og franchisebaserte. Selskapets hovedkontor ligger på Økern i Oslo. Kjeden eies av Pizza Pizza Norway AS. Administrativ direktør er Kenneth Lorenzen. Kjeden omsatte for rundt 550 millioner (ekslusiv mva.) kroner i 2008.

Menyen består av klassisk, glutenfri og italiensk pizza, småretter og salater. 

I mars 2016 ble Peppes Pizza-eier Umoe Restaurants majoritetseier i selskapet. I september 2016 ble det kjent at Konkurransetilsynet ikke tillater oppkjøpet. Avgjørelsen ble påklaget, men klagen ble avslått av Nærings- og fiskeridepartementet 20. januar 2017. I mars 2017 ble det kunngjort at Pizza Pizza Norway, den nordiske partneren til Domino's Pizza, kjøper opp Dolly Dimple's.

Vinteren 2021 ble merkevaren Dolly Dimple's kjøpt av investoren Christian Waage, og nye restauranter er planlagt i nær fremtid.

Referanser
----------

1. ↑  Ole Martin Skaug, Sophie Lorch-Falch (15. september 2016). «Peppes Pizza får ikke kjøpe Dolly Dimple's». E24. Besøkt 20. januar 2017.
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑  J Tithonus Pednaud. «Dolly Dimples – The Dainty Fat Lady» **(engelsk)**. Besøkt 13. september 2016.
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. februar 2020. Besøkt 23. februar 2020.
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. februar 2020. Besøkt 23. februar 2020.
6. ↑  Christian Brevik (31. mars 2016). «Peppes spiser Dolly». *Budstikka*. Besøkt 13. september 2016.
7. ↑  Lars Kvamme (9. september 2016). «Konkurransetilsynet griper inn mot Norges største pizza-fusjon». *Bergens Tidende*. Arkivert fra originalen 14. september 2016. Besøkt 13. september 2016.
8. ↑  Lars Kristian Solem (20. januar 2017). «Peppes og Dolly har fått endelig nei til pizzafusjon». Dagens Næringsliv. Besøkt 20. januar 2017.
9. ↑
10. ↑  «Dolly Dimple’s kommer tilbake». *www.aftenbladet.no*. Besøkt 30. oktober 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |