recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kjell-Ivar Myhr** (født 20. januar 1962 i Namsos) er en norsk journalist og redaktør.

Han har helt siden ungdomsårene vært interessert i å skrive, og debuterte med eget blad, kalt *Fuglen*, allerede mens han gikk på Namdal gymnas. Han har grunnfag i nordisk språk og litteratur fra Universitetet i Trondheim fra 1983. Han var journalist i *Namdal Arbeiderblad* i Namsos 1982–1985, journalist i *Arbeider-Avisa* i Trondheim 1985–1990, journalist og bestyrer ved *Dagbladet*s Trøndelag-kontor 1990–2010, kommunikasjonsrådgiver ved NAPHA i Trondheim 2010–2011 samt ansvarlig redaktør i både *Stjørdalens Blad* og *Malvik-Bladet* 2011–2015. I 2015 ble han valgt til leder i Trøndelag redaktørforening. Siden 2016 har han vært journalist, senere debattansvarlig og leder for dagsordenseksjonen i *Adresseavisen*.

Referanser
----------

1. ↑  Skogrand, Merete (28. januar 2011). «Dagblad-journalist i toppstilling». *Dagbladet*. Besøkt 29. mars 2016.
2. ↑  Havdal, Kjersti (23. desember 2015). «Kjell-Ivar Myhr gir seg som avisredaktør». *Adresseavisen*. Besøkt 29. mars 2016.
3. ↑  Aftret, Tone (27. januar 2011). «Myhr inntar redaktørstolen». *Namdalsavisa*. Arkivert fra originalen 8. april 2016. Besøkt 29. mars 2016.
4. ↑  «Kjell-Ivar Myhr overtar i Trøndelag redaktørforening». Medier24.com. 10. april 2015. Besøkt 29. mars 2016.
**Finansforetaksloven** (**Lov om finansforetak og finanskonsern** av 10. april 2015 nr. 17, forkortet *ffl.*) er en norsk lov som trådte i kraft 1. januar 2016. 
Loven inneholder det offentligrettslige rammeverket for reguleringen av finansforetak, finanskonsern og samarbeidende grupper, og er en samordning og modernisering av den tidligere institusjonsspesifikke lovgivningen på finansmarkedsområdet. Loven har blant annet regler om konsesjon, foretaksrettslige regler, virksomhetsregler, kapital- og soliditetskrav, regler om sikringsordninger for bank og forsikring samt om krisehåndtering og offentlig administrasjon av finansforetak.

Loven gjennomfører en rekke EØS-relevante direktiver på finansmarkedsområdet, og det er gitt utfyllende bestemmelser til loven i forskrifter og i EU-forordninger som er gjort gjeldende direkte som norsk forskrift.

Historikk
---------

Tidligere lover som er samlet i Finansforetaksloven omfatter sparebankloven (24. mai 1961 nr. 1), forretningsbankloven (24. mai 1961 nr. 2), finansieringsvirksomhetsloven (10. juni 1988 nr. 40) og banksikringsloven (6. desember 1996 nr. 75).

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Lov om sparebanker (sparebankloven).
* Lov om forretningsbanker (forretningsbankloven).
* Lov om finansieringsvirksomhet og finansinstitusjoner (finansieringsvirksomhetsloven).
* Lov om sikringsordninger for banker, forsikringsselskapenes garantiordninger og offentlig administrasjon m.v. av finansinstitusjoner (banksikringsloven).
**Stortingsgata 16** i Oslo er tegnet av arkitekt Henry Fearnley Coll i samarbeid med den danske arkitekten Hack Kampmann.

Historikk
---------

Siden bygningen stod ferdig i 1918 under navnet Opera Comique har det vært både operascene, teater, kino, revyscene, og hotell i Stortingsgata 16 .

Opera Comique gikk konkurs i 1918, og fra 10. september 1921 huset lokalet operette- og revyscenen Casino Teater, som i 1928 ble avviklet til fordel for Casino kino da Oslo Kinematografer overtok salen. Navnet «Casino» levde videre i restauranten, som lå vegg i vegg, i nummer 18.

I 1941 ble Deutsches Theater etablert i bygningen, som et propagandatiltak fra okkupasjonsmaktens side. Det ble da laget et tilbygg til scenen, salen ble endret og en egen losje ble satt opp på balkongen for Josef Terboven.

Etter krigen holdt Det norske teatret (1945-1985), Filmteatret (1985-2006) og Christiania Teater (2007-2010) til i bygningen.
I 2010 ble etasjene over teatersalen omgjort til hotellrom og samme året etablerte Doubletree by Hilton sitt første hotell i Norge her. Bygningen huser i dag Hotel Christiania teater. 
I 2015 ble foajeen totalrenovert.

Stortingsgata 16 ble fredet i 2015.

Referanser
----------

1. ↑  Bruun, Ole Daniel (1999). *Arkitektur i Oslo: en veiviser til byens bygningsmiljø*. Oslo: Kunnskapsforl. s. 152. ISBN 8257309486.
2. ↑  «Casino Teater». Oslo byleksikon. Arkivert fra originalen 22. desember 2021. Besøkt 22. desember 2021.
3. ↑  Pressemelding fra Riksantikvaren om fredningen av Stortingsgata 16, 2. september 2015

Eksterne lenker
---------------

* «Stortingsgata 16». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |

Portal: Andre verdenskrig
**«Bless This House»** er en sang. Teksten er skrevet av engelske Helen Taylor, som var poet, med originaltittelen «Bless The House». Melodien ble skrevet av australske May Brahe, en venn av Taylor. Sangen ble publisert i 1927.

Én av de første artistene som spilte inn «Bless This House» var tenoren John McCormack. I USA er sangen sterkt forbundet med Thanksgiving og blir ofte sunget rundt denne tiden. Den blir jevnlig funnet i åndelige/inspirerende samlinger, slik som på Doris Days album *You'll Newer Walk Alone*, på Perry Comos album *I Believe* samt i flere salmebøker. Den var også én av favorittene til Vera Lynn, den britiske *Forces' Sweetheart* under den andre verdenskrig, og er med på albumet *We'll Meet Again – The Best of Vera Lynn*.

Den australske duoen Generation Gap spilte også inn en versjon som fantes på dens album *A New Beginning* (2009).

Andre artister som har spilt den inn på plate innbefatter:

* Peter Dawson
* Lesley Garrett
* Benjamino Gigli
* Joseph Locke
* Benjamin Luxon
* Jan Pierce
* Leontyne Price
* Bryn Terfel

Norsk versjon
-------------

Juul Hansen har skrevet en norsk tekst.

### Innspillinger

| År | Sangtittel | EP-tittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 195 | «Signe vårt hjem» |  | Arne Sveenved orgelet: Dagfinn Moe | Juul Hansen | 78-plate | Columbia GN 1566 |
| 1962 | «Sign vårt hjem» | *Hver en dag en sjelden gave* | Margit Frønningenmed Rolf Holger, orgel | Juul Hansen | EP | Columbia SEGN 69 |

Fotnoter og referanser
----------------------

1. ↑
2. ↑  Naxos
3. ↑  Naxos
4. ↑  ArkivMusic[*død lenke*]
5. ↑  Innspilt 12. september 1962
**Blest** er et norsk band fra Haugesund som ble startet i 2015. Bandets musikk er en blanding av pop, folk og rock.

Bandet består av tre tidligere medlemmer av Vamp: Paul Hansen (vokal, akustisk gitar, munnspill), Torbjørn Økland (elektrisk og akustisk gitar, mandolin, bouzouki, trompet, kor) og Carl Øyvind Apeland (bassgitar, kontrabass, tangenter, kor). Økland og Apeland var sentrale medlemmer av Vamp fra starten i 1991 til de sluttet i 2014, mens Hansen var i bandet fra 2008 til 2014 og har tidligere vært vokalist i bandet Cortina.

Bandet ga ut sitt første album *Blest* i mars 2017. Albumet er produsert av Thom Hell. I september 2019 kom oppfølgeren 'September', som er produsert av Carl Øyvind Apeland, Paul Hansen og Bjarne Stensli.

I konsertsammenhenger er ensemblet utvidet med Marie Klåpbakken (fiolin, kor), Halvor Lillesund (piano, trekkspill) og Tore Jamne (trommer, perkusjon).

Diskografi
----------

### Album

* *Blest* (PTC records, 24. mars 2017).
* Blest September (PTC records, 27. september 2019).

### Singler

* *I dine sko* (PTC records, 19. august 2016).
* *Bare du* (PTC records, 9. desember 2016).
* Va det alt (PTC records, 22. februar 2019).
* Oss to for alltid (PTC records, 10. mai 2019).
* 3 stykk i bilen (PTC records, 23. august 2019).

Referanser
----------

1. ↑  «Nå satser de på Blest». *h-avis.no*. 17. august 2016. Besøkt 9. april 2017.
2. ↑  «Fra Vamp til Blest». *dagsavisen.no*. 24. mars 2017. Besøkt 9. april 2017.
**Radik Zjaparov** (kasakhisk: Радик Жапаров; født 29. februar 1984) er en tidligere skihopper fra Kasakhstan som konkurrerte på profesjonelt nivå fra 2001 til 2016. Hans bror Marat Zjaparov er fremdeles skihopper.

Radik debuterte i VM i Lahtis i laghopp i 2001. Under OL i 2006 i Torino kom han på tolvteplass i laghopp og han havnet på 26.-plass i den individuelle normalbakkekonkurransen. I storbakken endte han på en 31.-plass. Under Det internasjonale skiforbundet sine ski-VM, har Zjaparov havnet på 10.-plass en gang i laghopp. Dette skjedde under Ski-VM 2011 i Holmenkollens lagkonkurranse i stor bakke i 2011. Han havnet på 24.-plass i den individuelle normalbakke-konkurransen i Sapporo VM i 2007. Zjaparovs beste individuelle plassering i et verdenscuprenn er en 11.-plass i storbakken i Kupio i Finland i 2007. Hans eneste seier i en FIS-konkurranse kom 19. januar 2013 i FIS-cupen i Rasnov i Romania. Zjaparov var for siste gang med i verdenscupen 17. mars 2016 i Planica hvor han endte på en 57.-plass etter dette la han opp.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Radik Zjaparov – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Radik Zjaparov – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Radik Zjaparov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Radik Zjaparov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Radik Zjaparov – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
***Alias Billy Sargent*** er en amerikansk stumfilm fra 1912.

Handling
--------

John Steele, en gullsmed, får besøk på kontoret sitt av en Mr. William Sargen. Han representerer seg selv som en viktig diamant-selger, som kan bli en stor kunde. Sargent sier han vil vurdere kjøpet, og eventuelt gjøre en avtale med ham senere. Den kvelden ringer Sargent til Steeles hjem, og forteller fru Steele at han ønsker å møte ektemannen hennes ved Arms Hotel klokken 8.

Men Mr. Steele kommer tilbake noen minutter senere med billetter til en opera-oppvisning, og hans kone glemmer å gi ham beskjeden fra Steele før de har kommet tilbake fra teatret. Dette forårsaker problemer i ekteskapet deres, frem til en ukes tid senere når de oppdager at Steele faktisk har blitt arrestert på grunn av en rekke juvel-ran. Steele innser dermed at i stedet for å tape et større salg, har han sannsynligvis unngått å bli frastjålet alle dimantene sine - og ved å unnslippe tyveriet har han blitt reddet fra fullstendig økonomisk ruin.

Skuespillere
------------

* Francis X. Bushman som Weston AKA William Sargent
* Lily Branscombe som Mrs. Weston
* Frank Dayton som Sargent
* Evelyn Coates som et lite barn
* Bryant Washburn som en hotell-ansatt

Referanser
----------

1. ↑  Alias Billy Sargent

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Alias Billy Sargent* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Alias Billy Sargent* på Silent Era Rediger på Wikidata
Calbuco sett fra vulkanen Osorno.
Utbruddet i 2015
**Calbuco** er en vulkan i Chile. Den ligger sørøst for innsjøen Lago Llanquihue og nordvest for Lago Chapo i regionen Los Lagos. Den har en høyde på 2003 moh.

Vulkanen og dens omgivelser er vernet innen naturreservatet Llanquihue. Den er svært eksplosiv, og dens koniske form brøt sammen i senere pleistocen, og utløste da et ras av vulkansk materiale som nådde helt frem til innsjøen.

Calbuco har hatt minst ni utbrudd siden 1837; det siste var et beskjedent utbrudd i 1972. En av de største utbruddene i historisk tid i det sørlige Chile fant sted her i 1893–1894. Utbruddene sendte «bomber» på inntil 30 cm så langt som åtte kilometer, og ble fulgt av strømmer med tett varm lahar. Det var sterke eksplosjoner i april 1917, og nok en i januar 1929. Det senere større utbrudd var i 1961. Den 25. april 2015 begynte nye eksplosive utbrudd som gav en askesky 15 kilomter høy og som også førte til lavastrømmer.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 14. januar 2020.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 25. april 2015. Besøkt 14. januar 2020.
2. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 14. januar 2020.  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 25. april 2015. Besøkt 14. januar 2020.
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**iBurst** (eller **HC-SDMA**, for *High Capacity Spatial Division Multiple Access*) er en teknologi for mobil trådløs bredbåndstilkytning, utviklet av selskapet ArrayComm. Den optimaliserer utnyttelsen av kanalkapasiteten ved å ta i bruk smarte antenne-arrayer. Kyocera er den ledende fabrikanten av utstyr for iBurst.

I januar 2006, vedtok IEEE 802.20 *Mobile Broadband Wireless Access Working Group* et forslag som inkluderer bruk av HC-SDMA som standard for 625kHz *Multi-Carrier Time Division Duplex* (TDD) modus for den kommende IEEE 802.20 standarden.

Teknologi
---------

HC-SDMA fungerer i utgangspunktet på samme grunnlag som f.eks GSM for mobiltelefoner. Nettverket deles i celler, og det er sømløs overføring mellom celler dersom terminalen er i bevegelse (brukes i bil, tog e.l). Eksisterende iBurst-systemer tillater oppkoblinger med nedlastingshastigheter opp til 1 Mbit/s for hver bruker. Senere oppgradering til opp til 5 Mbit/s er planlagt.

Kommersiell bruk
----------------

iBurst finnes bare som utstyr beregnet til tilkobling av datamaskiner, bærbare eller stasjonære.

Et nettverk som dekker Oslo er i kommersiell drift (levert av selskapet iBand). I tillegg eksisterer det installasjoner i Australia, Sør-Afrika, Aserbajdsjan, Irland, Canada, Malaysia, Libanon, Kenya, Ghana, Den demokratiske republikken Kongo og USA.

Se også
-------

* WiMax – konkurrerende teknologi

Eksterne lenker
---------------

* iBand hjemmeside
* Arraycomm hjemmeside
**Radio102** er en lokalradio for Haugalandet, Sauda og deler av Sunnhordaland (Bømlo, Etne, Sveio og Stord) den er eid av Haugesunds avis og ansvarlig redaktør er Thor Magnar Thorsen, som tok over etter Bernt Jæger i 2009. Kanalen sender i FM-nettet og tilbyr også radio på internett.

Kanalen gir daglige oppdateringer på trafikk, underholdning, kultur, sport og lokale nyheter. Radio 102 er, per 2022, landets 12. største lokalradio, og har sine lokaler i mediehuset Haugesunds Avis. 

Radio102 startet opp på Eide i Kopervik i 1985, før de senere fikk lokaler på Vorrå like nord for byen. Etter at Mediehuset Haugesunds Avis kjøpte opp Radio102 flyttet de ut av Kopervik og Karmøy, og ble samlokalisert med resten av Mediehuset i Haugesund.

I 2007 vant radiokanalen hedersprisen under Prix Radio-utdelingen på Radiodager 2007.

I 2009 fikk radiokanalen fortsette i sin 24/7 konsesjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Lokalradio.no». Arkivert fra originalen 5. november 2022. Besøkt 5. november 2022.
2. ↑  Haugesunds avis *Ny lyd på RAD102*[*død lenke*]
3. ↑  Medietilsynet"Total konsesjonsliste 2009"[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Radio 102 Arkivert 5. mars 2021 hos Wayback Machine. – kanalens hjemmeside
**Laviken Rock- og RusleClub** ble dannet da Bjørn Tore Hals og Steinar Gismerøy Olafsen tok seg en rusletur rundt i gatene i Namsos i julen 1998. Konseptet til klubben er slik de beskriver det selv *"Konseptet skulle være at ungdommen står på scenen og spiller gammal musikk for oss gamlingene."* Unge lokale musikere stiller opp gratis og spiller rock fra den gang klubbens medlemmer var unge. Overskuddet fra arrangementet går til et lokalt tiltak som har med ungdom og rock å gjøre. Dette konseptet har hatt stor suksess, antagelig fordi det er en vinn/vinn-situasjon for alle parter. De gamle får mimret litt, de unge musikerne får prøvd seg på scenen, publikum får en fin kveld, og lokale ungdommer får økonomisk støtte.

I starten arrangerte klubben slike konserter to ganger i året, men etter 2001, da Namsos rockfestival ble startet og klubbens medlemmer har fått annet å sysle med på vårparten, har man gått ned til å nøye seg med bare en hvert år.

Arrangementer
-------------

* Vår 1999: *Bob Dylan-aften*
* Høst 1999: *Neil Young-aften*
* Vår 2000: *Women in Rock*
* Høst 2000: *British Rock*
* Vår 2001: *Tom Waits-aften*
* Høst 2001: *Beatles-aften*
* Vår 2002: *Rolling Stones-aften*
* Høst 2002: *Leonard Cohen-aften*
* 2003: *Dead Rock-Heroes tribute*
* 2004: *--*Avlyst på grunn av uforutsette hendelser*--*
* 2005: *Skandinavisk Rock fra 60- 70- og 80-årene*
* 2007: *Behind the music*
* 2011: *Bob Dylan 70 års bursdagsfest. (Arrangert i samarbeid med Namdal Musikerlag og ungdomsklubben Lagre i Namsos*
* 2012: *Rolling Stones 50 år - En hyllestkonsert. (Arrangert i samarbeid med Namdal Musikerlag og ungdomsklubben Lagre i Namsos*
* 2015: Konsert med Dylantolkeren Kim Eikenes på Ullvaren Kulturkafe, Namsoos

Eksterne lenker
---------------

* RusleRock.com
***Radikalenerlass*** (radikalerforordningen eller ekstremistforordningen, egentlig *Grundsätze zur Frage der verfassungsfeindlichen Kräfte im öffentlichen Dienst*) var en forordning gitt av den tyske regjeringssjefen (Willy Brandt) og regjeringssjefene for delstatene den 28. januar 1972.

Den innebar yrkesforbud for «radikalere» i hele den offentlige tjenesten både på føderalt- og delstatsnivå. Som ekstremister ble alle definert som ifølge tyske myndigheter (Verfassungsschutz) var «forfatningsfiendtlige». Medlemskap i organisasjoner og partier definert som «forfatningsfiendtlige» (eksempelvis kommunistiske partier, eller organisasjoner som Vereinigung der Verfolgten des Naziregimes/Bund der Antifaschisten og Deutsche Friedensgesellschaft/Vereinigte Kriegsdienstgegner) ble regnet som bevis for forfatningsfiendtlig innstilling. Forordningen innebar både at forfatningsfiendtlige personer ikke skulle ansettes, og at offentlige tjenestemenn kunne avskjediges hvis det ble godtgjort at de hadde en forfatningsfiendtlig innstilling.

Radikalerforordningen omfattet teoretisk radikale og ekstremister både på høyre- og venstresiden, men var i realiteten rettet mot venstreradikale og kommunister, og rammet derfor nesten utelukkende politiske grupperinger til venstre for sosialdemokratene og (etterhvert) de grønne.

Forordningen ble foreslått av innenriksministerkonferansen (delstatenes innenriksministre) og vedtatt i et møte mellom kansleren og statsministrene for delstatene.

Som følge av forordningen ble tilsammen 3,5 millioner vurdert. 10 000 ble utestengt fra den offentlige tjenesten, og 130 tjenestemenn avskjediget.

Litteratur
----------

* Gerard Braunthal: *Politische Loyalität und Öffentlicher Dienst: der Radikalenerlass von 1972 und die Folgen*. Schüren Presseverlag, Marburg 1992, ISBN 3-89472-062-X
* Manfred Histor: *Willy Brandts vergessene Opfer, Geschichte und Statistik der politisch motivierten Berufsverbote in Westdeutschland 1971-1988*. Ahriman Verlag, 2. oppl. 1999, ISBN 3-922774-07-5

Eksterne lenker
---------------

* DHM om Radikalenerlass
* Kritisk side med informasjon om Csaszkoczy-saken
* 
*
**Blessthefall** er et amerikansk band fra Phoenix, Arizona, som spiller i sjangeren metalcore og post-hardcore.

Historie
--------

### His Last Walk og vokalistbytte (2007-2008)

Deres debutalbum, *His Last Walk*, ble utgitt 10. april 2007. Blessthefall turnerte med Escape the Fate, LoveHateHero, Before Their Eyes og Dance Gavin Dance i september og oktober i 2007. Under deres første turné i Europa, sent i 2007, forlot Craig Mabbitt bandet for å få tilbringe mer tid med datteren. Resten av turneen opptrådte bassisten Jared Warth som vokalist. Da Mabbitt senere ville være med i bandet igjen, nektet de da de følte at de måtte fortsette uten ham. I september i 2008 kunngjorde bandet at Beau Bokan, tidligere vokalist i bandet Take the Crown var den nye vokalisten i bandet.

### Witness (2009-2010)

I februar 2009 kunngjorde bandet gjennom sin MySpace at de skulle starte produksjonen av sin neste plate i mai. 13. mai kunngjorde de også at de hadde byttet plateselskap til Fearless Records. Albumet ble utgitt 6. oktober i 2009. Musikkvideoen til "What's Left of Me" ble gitt ut 14. desember 2009, "To Hell and Back" 21. juli 2010 og "Hey Baby, Here's That Song You Wanted" 4. november i 2010. Sistnevnte skiller seg ut da den er i form av en kortfilm, en parodi av komedien The Hangover.

### Awakening (2011-)

15. februar 2011 ble det bekreftet at Elliott Gruenberg, tidligere gitarist i Before Their Eyes, var den nye gitaristen ettersom Mike Frisby forlot bandet. Bokan bekreftet også at Blessthefall ikke ville spille på Warped Tour 2011, men heller produsere en tredje plate de startet med 17. mai i 2011. Platen ble utgitt 4. oktober 2011. Bandet laget selv en musikkvideo for sangen "Bottomfeeder" med ett HD-kamera, som beskrevet i en tekstplakat i starten av videoen. De la ut videoen 4. august 2011, altså en måned før plateutgivelsen. Deres siste aktivitet er musikkvideoen til "Promised Ones", utgitt 8. november i 2011. Videoen inneholder også introen "Awakening" som er første sangen på platen. Bandet beskrev i et intervju at videoen omhandlet bandet som rekrutterer rebeller til kamp for god musikk. []

Diskografi
----------

### Studioalbum

* *His Last Walk* (2007)
* *Witness* (2009)
* *Awakening* (2011)
* *Hollow Bodies* (2013)
* *To Those Left Behind* (2015)

Referanser
----------

1. ↑  "Bottomfeeder" på YouTube

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Blessthefall på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Blessthefall på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Frode Alfheim** (født 25. juli 1967 i Dønna) er en norsk fagforeningsmann og forbundsleder for fagforbundet Industri Energi fra 2017. Han hadde da vært nestleder i Industri Energi siden 2010 og nestleder i Norsk Olje- og Petrokjemisk Fagforbund (NOPEF) fra 2004 til 2006. Alfheim har vært yrkesaktiv siden 1986 og har blant annet arbeidet ved Mosjøen Aluminium (nå Alcoa Aluminium) og i Securitas i Oslo.

Alfheim har jobbet for Landsorganisasjonen i Norge siden 1990-tallet. Han var ungdomssekretær i LO/AUF i 1990-94. I perioden 1998 og 2003 jobbet han som oljesekretær i LO og LO Industri. Alfheim har også jobbet som politisk rådgiver i forsvarsdepartementet (1996), nærings- og handelsdepartementet (1996-97) og arbeids- og administrasjonsdepartementet (2001).

I 2018 ble Frode Alfheim valgt som leder av verdens olje- og energiarbeidere under IndustriALL Global sin energiseksjons verdenskonferanse i St. Petersburg 25. og 26. juli.

Alfheim er leder for komiteen som bestemmer hvem som skal motta den årlige Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se, besøkt 1. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.industrienergi.no, besøkt 1. mars 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  
«Frode Alfheim». Birthday.se. Besøkt 1. mars 2019.
4. 1 2  
«Landsmøtet 2017: Frode Alfheim er ny forbundsleder i Industri Energi». Industri Energi. 29. april 2017. Besøkt 1. mars 2019.
5. ↑  
«Frode Alfheim leder for olje- og energiarbeidere verden over». Industri Energi. 31. juli 2018. Besøkt 1. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Frode Alfheim hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Cockenzie** (skotsk-gælisk: *Cùl Choinnich*, «Kenneths bukt/krok»; skotsk: *Cockennie*) er en by (*town*) i regionen East Lothian i Skottland. Byen har vokst sammen med nabobyen Port Seton, og omtales derfor også som **Cockenzie and Port Seton**. Cockenzie ligger på vestkysten av Skottland, på sørsiden av bukten Firth of Forth. Den ligger 6 kilometer nordvest for Musselburgh. Cockenzie fikk status som burgh i 1591 av Jakob IV av Skottland. Havnen Port Seton ble bygget av George Seton, 11th lord Seton, mellom 1655 og 1665. Byen hadde en befolkning på 4 493 innbyggere i 2001. Siden folketellingen i 2001 har befolkningen vokst til 5 370 i 2020. Cockenzie og Port Seton har fortsatt å vokse i årenes løp og er nå soveby for Skottlands hovedstad Edinburgh.

Fiskeby
-------

Hummerfiske i Port Seton Harbour
Cockenzie og Port Seton har vokst fra det som opprinnelig var to små fiskerlandsbyer. De eldre delene av byen, mellom de to havnene, har beholdt et mer tradisjonelt utseende og preg, og ligner på mange andre små fiskerlandsbyer på østkysten av Skottland. Selv om fiskeindustrien har gått tilbake de siste årene, har havnen i Port Seton fortsatt en liten flåte av fartøyer, hovedsakelig rekefiske. Tidligere var Cockenzie også involvert i saltproduksjon og kullgruveindustrien.

Kraftstasjon
------------

Vest for byen, mellom Cockenzie og Prestonpans, ligger Cockenzie-kraftstasjon, en stor kullkraftstasjon som var en stor arbeidsgiver fra 1960-tallet til den stengte i 2013, og som i sin tud gjorde det mulig for byen å overleve og blomstre. Rivingen av hovedanlegget er fullført og eierskapet er overført til East Lothian Council som nå ser etter bedrifter som kan etablere seg på industristedet. Det har vært aktive planer om en energipark på stedet, som skal brukes til bygging og reparasjon av vindturbiner, men disse planene ble skrotet eller lagt på is i mars 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «Main Towns - Cockenzie and Port Seton», *Cockenzie and Port Seton East Lothian Council*. Arkivert fra orginalen den 9. februar 2008
2. ↑  «The Online Scots Dictionary». Arkivert fra originalen 8. juli 2010. Besøkt 19. oktober 2022.
3. 1 2  «2001 Census - Cockenzie and Port Seton» (PDF). East Lothian Council. Arkivert fra originalen (PDF) den 26. august 2004
4. ↑   «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». *National Records of Scotland*. 31. mars 2022
5. ↑   «Cockenzie Power station demolition gets under way», *Edinburgh Evening News* 16. desember 2013
6. ↑   «Cockenzie Energy Park plans scrapped», *East Lothian Courier* 30. mars 2015

Eksterne lenker
---------------

(en) Cockenzie and Port Seton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Cockenzie and Port Seton Local History Society

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Grønning** er ei grend i Valldalen i Norddal kommune på Sunnmøre. Den ligger om lag 17 km fra kommunesenteret Sylte, mellom Gudbrandsjuvet og Langdal. Fylkesvei 63 fra Romsdal og Trollstigen passerer gjennom bygda. 

Etter sagaen skal Olav den hellige ha bedt valldølenes høvding, Bruse fra Muri, om å rydde gård på Grønning fordi kornet her aldri ville fryse. Og ifølge historien så har det heller aldri gjort det.

Fra Snorres saga om Olav den hellige, reisen gjennom Valldal til Lesja (nr 179):

> Så gikk kongen og alle andre til måltid, da kongen var mett spurte han om det var en seter i dalen ovenfor uren og nær fjellet som de kunne bo i om natten. Bruse sier: 'Det er en seter der som heter Grønningene, men der kan ingen være om nettene på grunn av herjing av troll og vonde vetter som er der på seteren.' Siden sa kongen at de skulle gjøre seg klare, og at han ville være natta over der på setra. Da kom den mannen som stod for kosten til ham og sa at det var fullt opp av mat 'og jeg vet ikke hvor den er kommet fra.' Kongen takker Gud for denne sendinge, og lot lage bører med mat til de bøndene som dro ned dalen, sjøl ble han på setra om natta.
> 
> 
> Snorre: Olav den helliges saga (vers 179)
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Asphjell, Turid mfl. (red): *Til seters - setrar i Norddal*. Valldal bygdekvinnelag, 2012.
2. ↑  Snorre Sturluson: Norges kongesagaer; språklig bearbeidet av Kjeld-Willy Hansen, John Larsen og Dyre Vaa. Libri Art 1995, s.36.
**Brede Arnesen Nord** (født 14. januar 1787 i Grue, Hedmark, død 28. august 1817 i Moss) var en norsk soldat, høker og postrøver.

Bakgrunn
--------

Brede Arnesen Nord ble født på husmannsplassen Pinn i Grue i Hedmark. Mellom 1806 og 1814 var han soldat i det nordenfjeldske regiment. Fra 1815 av fikk han borgerbrev som høker i Fredrikstad. Den 5. februar 1815 giftet han seg med Anne Aarum. De fikk ingen barn.

Forbrytelse
-----------

Den 1. desember 1815 plyndret Brede Nord posttransporten mellom Christiania og Fredrikstad. Ingen menneskeliv gikk tapt, men postføreren ble sterkt mishandlet. Utbyttet var på mellom to og tre tusen riksdaler. Til tross for en belønning på 1000 riksdaler, forble ranet uoppklart.

Den 29. oktober 1816 plyndret Brede Nord nok en gang posttransporten mellom Christiania og Fredrikstad. Heller ikke denne gangen gikk menneskeliv tapt, og utbyttet var omtrent to tusen speciedaler, som skulle brukes til lønnsutbetalinger til garnisonen i Fredrikstad.

Nord selv hevdet at motivet for forbrytelsen var at han hadde store utgifter til advokathjelp i forbindelse med en sak som gikk mot ham for tyveri av utstyr fra brannvesenet.

Etterforskning
--------------

Sorenskriveren i Eiker, Modum og Sigdal, Jacob Wulfsberg og byfogden i Fredrikstad Thomas Sommer Nordmann sto for etterforskningen. Brede Nord var blitt observert under det siste ranet og ble arrestert i sitt hjem 30. oktober 1816. Pengene ble funnet dels i hans hus og dels hos naboen, men flere tusen riksdaler ble aldri funnet og Nord hevdet hele tiden at han hadde etterlatt dem i Mosseskogen. 

Han tilsto begge ranene under en åstedsbefaring.

Rettssaker og eksekusjon
------------------------

* Den 22. mars 1816 ble Nord dømt i Fredrikstad Rådstuerett til to måneders tukthus for tyveri av et vannspann fra byens brannvesen.
* Den 3. februar 1817 ble denne dommen opphevet i Akershus Stiftsoverrett, men han måtte fortsatt betale saksomkostninger.
* Den 18. mars 1817 avviste Høyesterett aktoratets appell i denne saken og stiftsoverrettens betingede frifinnelse ble rettskraftig.
* Den 3. juni 1817 ble Brede Nord mot en stemme dødsdømt i Høyesterett etter straffelovens § 6-16-1 om landeveisrøveri («stimannsparagrafen»). Han skulle halshugges, kroppen skulle på steile og hjul, hodet på stake.
* Den 7. august 1817 avslo kong Karl II benådning.
* Den 28. august 1817 ble straffen iverksatt på Kambo. Skarpretter var Anton Lædel, og dette var hans niende forretning. Stedet heter fremdeles «Retterstedet» på lokale kart.

Etterspill
----------

Enken, Anne Nord f. Aarum flyttet tilbake til Borge og giftet seg igjen 2. april 1819.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  Jacobsen, Frank Kiel (1933-) (1990). *Giftblandersker og lensmannsmordere: fra kriminalitetens historie i Østfold*. Rakkestad: Valdisholm. s. 74-81. ISBN 8274120213.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Radikale Sosialister** var et parti som bygde sitt program på samme grunnsyn som kommunismen. Medlemmene av *Åsnes kommunistiske arbeiderlag* meldte seg ut av Norges Kommunistiske Parti (NKP) mot én stemme 15. desember 2004. Åsnes kommunistiske arbeiderlag var på det tidspunktet det mest aktive lokallaget til NKP, og hadde ved utmeldelsen to av partiets tre folkevalgte. Hovedgrunnen var at de mente at ledelsen i NKP ikke hadde tatt et oppgjør med Stalin-tiden. Andre grunner var uenighet om rovdyrpolitikken og det religiøse synspunktet.

De to NKP-representantene i kommunestyret i Åsnes meldte også overgang. Partiet fikk ny tillit ved kommunestyrevalget i 2007, da Tore Karlstad og Emil Rundberget ble valgt inn som partiets representanter i kommunestyret. Karlstad ble partiets eneste representant etter kommunestyrevalget i 2011. Radikale Sosialister stilte til valg siste gang i 2015, igjen ble Karlstad valgt inn i kommunestyret. I 2018 ble partiet oppløst ved ekstraordinært årsmøte etter enstemmig votering. Daværende representant i kommunestyret for Radikale Sosialister, Tore Karlstad, gikk deretter over til Arbeiderpartiet.

Tore Karlstad var partileder i hele perioden partiet eksisterte. 

  

Partimedlemmet Bjørn Frang var sterkt deltagende i Christine Kohts program Koht i kommunen, som handlet om valgkampen i Åsnes i 2003.

Referanser
----------

1. 1 2  Ole Øyvind Sand Holthe (22. august 2014): Den røde mare. *Dagens Næringsliv*
2.
**Grønnkurle** (*Dactylorhiza viridis*) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien). Den var tidligere plassert i slekta *Coeloglossum*, men er nå regnet til slekta *Dactylorhiza*, på norsk marihandslekta

Utseende
--------

Grønnkurle er som navnet sier grønn. Den kan bli relativt høy, opp i mot 30–40 centimeter, og den har ovale blader oppover stengelen. Blomstene har en hjelmformet overleppe og lang, gulgrønn underleppe.

Grønnkurlen kan variere veldig i utseende, og har kanskje flere raser i Norge. Blomstene i lavlandet har som regel gulgrønn overleppe, mens den er brun hos planter i fjellet. Fjellutgaven av grønnkurle pleier i tillegg å være mye mindre og ha færre blomster, og den ligner ofte på den nærtstående fjellkurlen.

Forekomster i Norge
-------------------

Grønnkurle er en orkidé som er lite kravstor. Som regel trenger den litt næring i bakken, men den er ikke strengt avhengig av verken næring eller kalk. I tillegg kan grønnkurle vokse i svært mange forskjellige habitater, fra tett skog til værhard fjellhei.

Grønnkurle er en av Norges vanligste orkidéer. Hvis du går inn for jobben kan du støte på den stort sett der du vil, selv om den tenderer til å være vanligere i fjellstrøk. Den finnes helt sør til Sirdal i Vest-Agder, og den går ned til kysten nordover fra Nordfjord i tillegg til at den sjeldne underarten islandsgrønnkurle finnes på Jæren.

Underarter
----------

I Artsdatabanken er det angitt to underarter. Nominatunderarten *Dactylorhiza viridis* ssp. *viridis* kalles smågrønnkurle, (tidligere bakkegrønnkurle), mens underarten *Dactylorhiza viridis* ssp. *islandica* kalles islandsgrønnkurle. Islandsgrønnkurle er oppført på rødlista (2021) som kritisk truet (CR).

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. november 2021. Besøkt 20. februar 2022.
2. ↑  «Artsdatabankens navnetre». Artsdatabanken. Besøkt 20. februar 2022.
3. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. november 2021. Besøkt 20. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Grønnkurle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Grønnkurle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Grønnkurle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Grønnkurle* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Grønnkurle* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Dactylorhiza viridis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Dactylorhiza viridis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Dactylorhiza viridis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND
 |
Må ikke forveksles med Bredo von Munthe af Morgenstierne (1851–1930).
**Bredo von Munthe af Morgenstierne** (født **Bredo Munthe** 23. september 1701, død 13. januar 1757), var en framstående norsk jurist som også ble adelsmann.

Han var sønn av sogneprest i Fron Otto Munthe, og oldebarn av biskop i Bergen Ludvig Munthe. Han gikk ut av skolen i Christiania 1718, ble cand. theol. 1720 og studerte deretter jus. 1728 ble han prokurator ved høyesterett, 1735 kammeradvokat, 1737 kanselliråd, 1747 assessor (dommer) i høyesterett og justisråd. 1741 kjøpte han til dels for arvede midler Bækkeskov gods i Præstø amt i Danmark. I 1755 oppnådde han – etter egen søknad og som flere andre på den tid – å bli «tatt opp i den danske adelsstand» med det selvvalgte navnet von Munthe af Morgenstierne. Det nye navnet og våpenskjoldet i adelsbrevet er basert på forfedres slektsnavn og slektsvåpen. Han var en aktiv frimurer, skattmester for logen Zorobabel (se St. Johanneslogen Zorobabel og Fredrik til det Kronede Haap). Hvem som grunnla denne logen, vites ikke, men fra 5. juni 1744 var hoffembedsmannen Georg Nielsen logens mester; og godseier Bredo von Munthe af Morgenstierne - eller Bredo Munthe - var logens skattmester. 

Han ble gift 25. mai 1730 med Anna Dorothea Smith (1714–77), datter av generalfiskal Troels Smith.

Han var forfaren til Bredo von Munthe af Morgenstierne (1851–1930), norsk jurist og rettsprofessor på 1800-tallet.

Kilder
------

* *Dansk biografisk Lexikon*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum** (**FORF**) er et samarbeidsorgan for frivillige redningsorganisasjoner i Norge. Hovedhensikten er å bedre kvaliteten på norsk redningstjeneste og være et samarbeidsorgan mot justisdepartementet.

Medlemmer
---------

* Norges Røde Kors Hjelpekorps
* Norsk Folkehjelp Sanitet
* Norske Redningshunder
* Norges Luftsportforbund
* Norsk Radio Relæ Liga
* Speidernes beredskap
* Norsk Grotteforbund

Kort historikk
--------------

FORF ble stiftet i 1994. Interimstyrets leder var daværende landsrådsleder Steinar Lægland fra Norges Røde Kors Hjelpekorps. FORF's første leder var Arve Aasheim tidligere leder av Norske Redningshunder.

Redningsselskapet og Alpine redningsgruppene meldte seg ut av FORF 2014.

Samarbeide og erfaringsutveksling
---------------------------------

Hvert år arrangeres seminar for ledere i FORF organisasjonene på lokalplanet. Siden 2012 har disse seminarene blitt arrangert på Gardermoen. De er verdifulle spesielt for utveksling av strategier, ledelse og organisering av lag og aksjoner med god nytte for lederne.

Det er i flere distrikter arrangert øvelser i FORF regi med alle organisasjonene i FORF, og fra 2014 har man begynt å opprette lokale kontraktgrupper mellom organisasjonene.

Bruk av frivillige ressurser
----------------------------

Det er stor forskjell på utnyttelse av de forskjellige organisasjonene under aksjoner i redningstjenesten, og betydelige forskjeller mellom landsdelene i ressursbruk. Hjelpekorpsene og redningshundene er gjennomgående ofte brukt, mens flytjenesten brukes i Nord-Norge, men i mindre grad eller ikke i det hele tatt i sørlige Norge. Radioamatørene benyttes også svært sjelden.

Referanser
----------

1. ↑   w2.brreg.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
MV *Sewol* i Incheon i mars 2014
**MS «Sewol»** var en sørkoreansk ferge som kantret og gikk ned 17. april 2014. Forliset førte til at over 300 av de 476 som var ombord omkom, og den er et av de største i sørkoreansk historie.

Bakgrunn
--------

Fergen ble bygget av det japanske verftet Hayashikane Shipbuilding & Engineering Co. Ltd. i 1994 og het opprinnelig «Ferry Naminoue» (フェリーなみのうえ). Fra 1994 til 2012 ble hun brukt i Japan uten å ha noen ulykker. I 2012 ble fergen kjøpt av det koreanske selskapet Chonghaejin Marine ombygd og omdøpt til «Sewol». Fergen ble satt i rute mellom Incheon og Jeju-provinsen tre ganger i uken.

Forliset
--------

16. april 2014 kantret «Sewol» og sank 1,5 kilometer fra Donggeochado under en overfart fra Incheon til Jeju. 295 av de som var ombord ble funnet omkomne, mens ni ble savnet 

Etter forliset viste det seg at det var en rekke feil og mangler ved skipet. Registreringen i det sørkoreanske skipsregistret bygde på forfalsket dokument. Skipet hadde en last på 1 157 tonn (i tillegg til 124 biler og 56 lastebiler) Dette var dobbelt så mye last som var tillatt.

Også rutinene ved skipet feilet under forliset. Mens passasjerene ble gitt redningvester fikk de ordre om å holde seg i sine lugarer mens skipet var i ferd med å synke. Størsteparten av mannskapet forlot skipet før det gikk ned. Kapteinen ble senere dømt til 36 år i fengsel for grov tjenesteforsømmelse og førstemaskinisten til 30 i fengsel for drap. Også andre i mannskapet og rederen ble fengslet

Mange fergepassasjerer var elever ved en videregående skole utenfor Seoul.
Tidlige meldinger fra lokale utdannelsesmyndigheter sa at alle elevene var blitt reddet, noe som var langt fra sannheten. Etter forliset ble både myndigheter og fergeselskapet beskyldt for den dårlige driften av skipet som først gjorde ulykken mulig og siden gjorde henne så dødelig gjennom de dårlige rutinene. Den sørkoreanske statsministeren Jung Hong-won sa at han tok på seg ansvaret og ville gå av den 27. april. Lederen for det koreanske skipsregistret, Chon Young-Kee, trakk seg den 28. april,

Viserektoren ved skolen Kang Min Kyu, som hadde organisert turen og ble reddet av ferjen, tok på seg skylden og hengte seg to dager etter ulykken. En etterlyst eier og leder for fergeselskapet, Yoo Byung-eun, ble etterlyst av politiet for hendelsen og flyktet. Han ble senere funnet død, trolig for egen hånd.

Blant sørkoreananere ble det vanlig å uttrykke sorg, håp og støtte gjennom en gule sløyfe brukt på profilbilde på internett, klede eller på offentlige steder.

Referanser
----------

1. ↑  Kim, Cynthia; Cha, Seonjin; Kim, Sam (24. april 2014). «Divers Continue Search as Ferry Probe Turns to Cargo». Bloomberg L.P. Besøkt 3. juli 2014.
2. ↑  «South Korean coast guard captain jailed for 4 years over botched Sewol rescue». CNN. 12. februar 2015. Besøkt 12. februar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sewol (ship, 1994) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Sewol Arkivert 23. mars 2016 hos Wayback Machine. på maritime-connector.com
***Fasters millioner*** er en svensk filmkomedie fra 1934, i regi av Gustaf Molander. Manuset ble skrevet av Sölve Cederstrand og Gustaf Edgren. Det bygger på franske Félix Gandéras og André Mouézy-Éons skuespill *Les deux «Monsieur» de Madame*, som ble uroppført på Théâtre des Mathurins i Paris 7. oktober 1921 og hadde svensk premiere på Folkteatern (Folkan) i Stockholm 1. april 1923. Rollen som *Greta* spilles av norskfødte Tutta Rolf.

Handling
--------

Kvinnebedåreren *Georg* skal gifte seg med *Greta*, men visse misforståelser om utroskap gjør at bryllupet aldri blir noe av. Av stolthet gifter *Greta* seg i stedet med den perfeksjonistiske og noen år eldre direktør *Adolf Lundgren*.

Når *Gretas* faster *Héléne* kommer på besøk tror hun at *Georg* er *Gretas* mann, og det viser seg også at direktør *Lundgren* er én av Hélénes gamle kavalérer. *Greta*, *Georg* og *Adolf* velger å skjule sannheten, dels for å skape ro og dels for at *Adolf* vil ta del i *«fasters millioner».*

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Karin Swanström - *Héléne*
* Tutta Rolf - *Greta Berger* / *Lundgren*
* Adolf Jahr - *Georg Berger*
* Erik «Bullen» Berglund - *Dir. Adolf Lundgren*
* Anna-Lisa Baude - *Betty*
* Eric Abrahamsson - *Andersson*
* Helga Brofeldt - *Vaskehjelp*
* Mona Geijer-Falkner - *vaskehjelp*
* Arthur Cederborgh - *Taxisjåfør*
* Annalisa Ericson - *Astrid*

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Fasters millioner* (1934) i Svensk Filmdatabas

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fasters millioner* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Fasters millioner* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Fasters millioner* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata
**Grønnes bad & jazzforsyning** er et norsk jazzorkester dannet i 1985. Orkesteret har utviklet seg mye gjennom årene, og er i dag et allround-orkester som spiller mainstream- og swingjazz, kirkemusikk, danse- og underholdningsmusikk. 

Bandets styrke er at det selv arrangerer og skriver musikk, slik at bandet har et fleksibelt repertoar og kan ta på seg et stort spekter av oppgaver. Bandet, som er lokalisert i Flekkefjord, har hovedsakelig spilleoppdrag på strekningen Arendal – Bergen, men høydepunktet i 2008 ble opptreden i Sjømannskirken og Preservation Hall i New Orleans i slutten av april.

Medlemmer
---------

* Arne R.Skage sr (trompet, arrangør)
* Bjørn Åge Austad (flygelhorn)
* Erik Peersen (tenorsax)
* Thor Kristian Rasmussen (piano)
* Petter Eidem (bass)
* Bernt Kristian Laundal (trommer)

Diskografi
----------

* *Nice but easy* (2003) med jazzgitaristen Paul Weeden og vokalist Hilde Hefte
* *Jazzsnadder – musikalske smakebiter fra Sørlandet* (2007) (samleplate med flere artister)

Eksterne lenker
---------------

* Grønnes bad & jazzforsyning[*død lenke*]
* Arne R. Skage sr

Portal: Jazz
Tiepolos maleri *Floras triumf* (ca. 1743) skildrer en scene fra bok 4 i *Fasti*
***Fasti*** er et dikt av den romerske skribenten Ovid som skildrer festdagene (fasti) i den romerske kalenderen. Verket er kjent bare i 6 bøker, som hver beskriver én måned fra januar til juni, og det er mulig at årets siste seks måneder ikke ble beskrevet fordi dikteren ble sendt i eksil i år 8 e. Kr.

Diktet er skrevet i versemålet elegisk distikon og består av en rekke øyenvitneskildringer og «intervju» med romerske guder som forklarer de romerske høytidenes bakgrunn, opprinnelse og skikker.

Verket er en viktig kilde til kunnskap om romersk religion, selv om det også er funnet noen avvik i forhold til andre kilder, og kritikere har påpekt av diktet har et underdanig overfokus på Augustus og hans ætt. Utdrag er oversatt til norsk i antologien *Romersk religion*, 2010.

Eksterne lenker
---------------

* English translation ved A.S. Kline (2004)
* latinsk tekst fra Prosjekt Gutenburg

| * v
* d
* r
Romersk mytologi |
| --- |
| Viktige guder | 
* Caelus
* Ceres
* Diana
* Fama
* Fortuna
* Janus
* Juno
* Jupiter
* Lares
* Mars
* Merkur
* Minerva
* Orcus
* Pomona
* Quirinus
* Tellus
* Venus
* Vesta
* Vulkan

 |
| Legendarisk historie | 
* Aineias
* Ankhises
* Romulus og Remus
* Numa
* Det romerske kongedømme

 |
| Guddommelige mennesker | 
* Divus Julius
* Divus Augustus

 |
| Romersk religion | 
* Interpretatio graeca
* Rex Nemorensis

 |
| Romerske kollegier | 
* Augurene
* Epulones
* Fetiales
* Flamen Dialis
* Flamines
* Pontifex maximus
* Pontifikene
* Quindecimviri sacris faciundis
* Vestalinnene

 |
| Tekster | 
* Vergil: *Æneiden*
* Ovid: *Metamorfoser* og *Fasti*
* Propertius: *Elegier Bok 4*
* Apuleius: *Det gylne esel*

 |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NLA
 |
MS «Starobilsk» blir løftet av MS «Ocean Freedom» i Odesa, 22. oktober 2019
**MS «Starobilsk» (P191)**, tidligere **USCGC «Drummond»**, er en patruljebåt i Island-klassen som tjenestegjør i den ukrainske marinen. Skipet het opprinnelig USCGC «Drummond» og tjenestegjorde først for USAs kystvakt, før det i september 2018 ble solgt til Ukraina.

Historie
--------

Skipet ble bygget som USCGC «Drummond», oppkalt etter Drummond Island, Michigan. USCGC «Drummond» ble tatt i bruk den 19. oktober 1988. Skipet tjenestegjorde for USAs kystvakt, først i områdene rundt Haiti. I 1992 og 1994 ble skipet tildelt *U.S. Coast Guard Meritorious Unit Commendation*, en pris som tildeles av USAs forsvar for tapre eller meritterende prestasjoner.

Sommeren 2002 ble skipets hjemmehavn endret til Key West. Key Wests operasjonsområde involverte søk og redning, kontroll av fiskeri, narkotikabekjempelse og patruljering. I april 2004 returnerte USCGC «Drummond» til patruljeområdene rundt Haiti.

Den 27. september 2018 ble skipet overført til den ukrainske marinen, etter endt tjeneste i United States Coast Guard. Ved tilslutning til den ukrainske marine ble skipet omdøpt til MS «Starobilsk», etter den ukrainske byen Starobilsk. Skipet ankom Odesa i slutten av oktober samme år.

Referanser
----------

1. ↑  «American Island-class boats "Sloviansk" and "Starobilsk" have arrived to Odessa». mil.gov.ua. 21. oktober 2019. Besøkt 29. mars 2022.
2. ↑  «US Coast Guard transfers two Island-class cutters to Ukraine». *Naval Today* **(engelsk)**. 28. september 2018. Besøkt 29. mars 2022.
3. ↑  «Retired U.S. Coast Guard Cutters Arrive in Odessa to Join Ukrainian Navy». *USNI News* **(engelsk)**. 21. oktober 2019. Besøkt 29. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) USCGC Drummond (WPB-1323) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Sjøfart