recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Folkekjøkkenet** var en kommunal bespisningsinnretning for fattige folk i Bergen, opprettet allerede i 1839. Bespisningsinnretningen holdt lenge til i Allehelgensgate 3, i lokalene til Arbeidsanstalten. I 1872 ble det reist en egen bygning i Musegaten (i dag Rådstuplass 5), ved siden av Magistratsbygningen eller Det annekterte Rådhus. Bespisningsinnretningen fikk nå navnet Bergens Folkekjøkken og utvidet virksomheten til også å levere dampkokt middagsmat til kunder som ikke var fattigunderstøttet. 

I 1922 ble Bergens Folkekjøkken slått sammen med det nye Bergen Folkehotell i de nyoppførte lokalene i Rosenkrantzgaten 7. Folkekjøkkenet leverte mat til byens institusjoner, men hadde også lokaler for matservering av publikum. Ved overgangen til skolefrokostordningen i 1932 ble folkekjøkkenets virksomhet gradvis nedtrappet. Forsorgsleveransene avtok og det ble etter hvert regulær restaurantvirksomhet.

Arkivet
-------

I arkivet etter Hotell Rosenkrantz finnes det bl.a.forhandlingsprotokoller for Folkekjøkkenet tilbake til 1888. Protokollene inneholder opplysninger om varetilgang og priser, matleveranser, menyer, antall middagsserveringer, prislister m.m. I arkivet er det også foto fra kjøkkenet og kjøkkenstab. 

Det vil også være materiale om Folkekjøkkenet i arkivene etter Arbeidsanstalten, Bergen Magistrat og Rådmannen for 3. avdeling. I de trykte bystyreforhandlingene for Bergen er det bl.a. årsberetninger for årene 1890–1893 og 1898–1916, samt diverse saker vedr. Folkekjøkkenets bygninger og drift.

Arkivene er avlevert Bergen byarkiv.

Se også
-------

* Hotell Rosenkrantz

Eksterne lenker
---------------

* Folkekjøkkenet - oppslagsverket oVe, artikkel av Mona Nielsen, Bergen Byarkiv.
På slutten av 1800-tallet var det to små skoler i Vats i Ål, **Nordre Vats skule** og **Søre Vats skule**. 
Søre Vats skule ble utskilt som gnr 79/6 med 12 mål innmark og to mål skog fra gården Fagertun og skolehuset oppført i 1922. To år etter kom det til låve med stall og fjøs.

På slutten av 1950-tallet var det aktivitet for å sentalisere grendeskolene og i Ål ønsket en å konsentrere skolevirksomheten i en større skole i nabobygda Leveld.

Bygdefolket i Vats var uenige. De bygde deretter **Vats privatskule** på dugnad og drev denne i årene 1962-1973. Den 2. februar 1973 vedtok Ål kommune igjen å opprette offentlig skole i Vats for trinnene 1-6. Skolen ble igjen nedlagt, våren 2003. Bygdefolket protesterte og skoleåret 2003/4 ble det drevet hjemmeundervisning. Høsten 2004 startet Vats friskole opp i de gamle skolelokalene. I 2008 var elevtallet reduser så mye at friskolen innstilte driften og 11 elever ble overført til skolen i Leveld.

Litteratur
----------

* Gulsvik, Amund E.: *Privatskulen i Vats: etablering og avvikling*, Snarøya 1982
* Bæra, Gunnar: *Vats privatskule*, Hallingdalsbiografiene 2, Elverum 1973 (En oversikt over litteratur, avisartikler, mm i perioden 1961-1973)
* Teigene, Ingolf Håkon: *Eit skuleopprør i Bygde-Norge. Skulesentralisering og distriktspolitikk i lys av tilfellet Vats*, Orion debatt, Det Norske Samlaget,, Oslo 1971

Eksterne lenker
---------------

* Den kommunale skolen legges ned 2003
* Åpning av Vats friskole 2004
* Vats friskole legges ned 2008
**Patiala** (punjabi: ਪਟਿਆਲਾ) er en by i distriktet med samme navn i den nordvestindiske delstaten Punjab. Byen er administrasjonssentrum i dette distriktet. Den ligger om lag 200 km nordvest for Delhi og 45 km fra Chandigarh. Den ligger gjennomsnittlig 250 moh. I 2001 hadde Patiala 302 870 innbyggere. Den fungerer som et handelssenter med variert industri, blant annet olje- og bomullsmøller og elektroindustri. Fortet Qiva Mubarak dominerer bysenteret. Patiala er kjent for sin *turban* (tradisjonelt hodeplagg), *paranda* (et tradisjonelt hodeplagg for kvinner), *peg* (Patiala Peg - et dobbelt eller stort glass whiskey), *jutti* (tradisjonelle sko for punjabifolk) og *patialashahi salwar*. 

Selv om historikere har prøvd å finne opphavet til navnet *Patiala* i Rigvedalitteraturen, ble dagens Patiala grunnlagt i året 1757 og fikk sitt navn etter dens grunnlegger Ala Singh (*Patti Ala* betyr «Alas land»). Ala Singh gikk så langt at han valgte å plyndre Ahmad Shah Durrani og dermed lyktes i overta tittelen «Raja» fra ham. Byen var i perioden 1763–1948 hovedstad i den store fyrstestaten med samme navn. Det skiftet mellom å være en vasallstat under Mogulriket eller Britisk India. Etter den britiske tilbaketrekningen sluttet Patiala seg til India og den siste maharajaen ble utnevnt rajpramukh (guvernør) av en ny indisk delstat, Patiala and East Punjab States Union. Fra 1948 til 1956 var Patiala hovedstad i Patiala and East Punjab States Union, mens fra 1956 til 1966 var den hovedstad i Patiala District. Denne delstaten ble styrt av Sidhudynastiet. 

Stedet Patiala fikk med *Mohindra College* i 1870 regionens første høyskole med eksaminasjonsrett. I byen og dens nærliggende områder finnes flere gamle befestninger, blant annet *Qila Mubarak*. Ett praktfullt palass, *Moti Bagh Palace*, ble oppført av Patialas maharaja på midten av 1800-tallet.

Eksterne lenker
---------------

* (en)  Patiala hos Wikivoyage
* Utfyllende informasjon om byen, med bilder (engelsk)
* Distriktets offisielle nettside (engelsk)
* Den fyrstelige staten Patiala (engelsk)
* Byens tidlige historie (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Bergens Svømme & Livredningsklub** (BS-LK) er etablert i Bergen 21. januar 1910.

Klubben er i dag en klubb med omtrent 1500 medlemmer i alle aldre og på alle nivå. Klubben var frem til våren 2011 en av de 4 moderklubbene til eliteklubben Bergenssvømmerne (BS), men er nå en selvstendig klubb.

Blant klubbens konkurranse-svømmere gjennom tidene, er det medlemmer som har deltatt i NM, EM, verdenscup-stevner og i ungdoms-OL i løpet av det siste året. I 1972, 1976 og 1992 hadde BS-LK sågar to svømmere som deltok i OL.

Klubben består idag av 6 gjenger: F-, E-, D-, C-, B- og A-gjengen som trener i 25m basseng på Ortun skole, Fyllingsdalen i Bergen, og i en naturlig progresjon rykker svømmerne gradvis opp i systemet. De dyktigste svømmerne befinner seg i A-gjengen. Klubben har en god bredde, fra unge svømmere, til eldre seniorsvømmere.

BS-LK driver også med rygg-, bryst- og crawlsvømmekurs. På svømmekursene får svømmerne trent inn de grunnleggende teknikkene til den respektive svømmearten. I tillegg tilbys kurs i vanngym/vannaerobic, svømmekurs for voksne og triathlon-trening. Klubben har heltidsansatt trener, deltidsansatt ungdomstrener og andre trenere ansatt. De fleste trenerne er tidligere svømmere.

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens hjemmeside Arkivert 18. januar 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Patreksfjörður
**Patreksfjörður** (også kalt **Patró** i muntlig språk[]) er en bygd i Vesturbyggð kommune i fjorden med samme navn, i den sørlige delen av Vestfirðir. Leveveiene er fiske, foredling og tjenester. 

Fjorden er oppkalt etter St. Patrick, skytshelgen for Irland. Landnåmsmannen Örlygur Hrappsson som var fra Hebridene var den som ga fjorden navn og kalte opp fjorden etter ham.

Tidligere var det et handelssted på Vatneyri, som er en lav aur der det tidligere lå en innsjø eller lagune (sjávarlón). Lagunen ble gravd ut i 1946 og Patrekshöfn anlagt der. Den nåværende bebyggelsen er, imidlertid, for det meste på Geirseyri og var rundt noen ganger kalt Eyrarnar i flertall. Vatneyri/Geirseyri ble en handelshavn i monopolhandelstiden. Spiren til bygden begynte å bli dannet med det første fiskeværet (þurrabúðunum) frem til midten av det 19. tallet.

Eksterne lenker
---------------

* Vesturbyggð
* Tíðis Arkivert 16. juni 2019 hos Wayback Machine.

Portal: Island

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Den høyre meridianen er fra *Inter caetera* (1493), den venstre er Tordesillastraktatena (1494)..
Pave Alexander VI på en freske av Pinturicchio i *Appartamenti Borgia*, 1492 – 1495
***Inter Caetera*** var en pavelig bulle utstedt av Pave Alexander VI den 4. mai 1493 for å stoppe kampene mellom Spania og Portugal over territorier i den «nye verdenen». Dokumentet fastsetter en lengdegrad 100 spanske «leguas» vest for Kapp Verde-øyene. Land vest for denne linjen ville høre til Spania mens de øst for linjen gikk til Portugal.

Denne fordelingen var derimot ujevn. Spania hadde en stor innvirkning på bullen, som ekskluderte Portugal fra Amerika (Alexander VI var av spansk opprinnelse). Bakgrunnen for bullens favorisering av Spania var at det var en belønning for nasjonens tjenester for Den romersk-katolske kirke. Tordesillastraktaten (1494) var en nødvendig oppfølging av denne bullen. Den flyttet nord-sør-linjen lenger mot vest, noe som skulle vise seg å gagne de portugisiske interesser i Brasil.

Se også
-------

* Tordesillastraktaten

Referanser
----------

1. ↑  Trading Territories: Mapping the Early Modern World

Eksterne lenker
---------------

* Engelsk oversettelse av *Inter Caetera*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF
 |
Nord Electro 2 med 61 tangenter
**Clavia Nord Electro** (eller bare **Nord Electro**) er en digital synthesizer, produsert av Clavia i Sverige.

Nord Electroen emulerer (simulerer) elektromekaniske tangentinstrumenter, slik som Rhodes-piano, Wurlitzer elektrisk piano, klavinet og Hammondorgel. I tillegg finnes det ulike effekter som er vanlig å bruke sammen med originalinstrumentene. Blant annet har Nord Electroen emulering av Leslie-forsterkeren, forvrengning, vibrato, chorus-effekt og wah-wah. I orgelseksjonen finnes det lysdioder som angir posisjonene til såkalte *drawbars*, som finnes på et ekte hammondorgel. Nord Electroen har knapper som kan styre hver enkelt drawbar, noe som gjør at man kan styre lyden av orgelet på samme måte som på et ekte hammonorgel.

Den første Nord Electroen ble introdusert i 2001. Instrumentet har blitt oppgradert til Nord Electro 2 og 3, med flere lyder og funksjoner. Alle utgavene finnes både med 61 og 73 tangenter, i tillegg til Rack-versjon (uten tangenter). Nord Electroen har vært en stor suksess for Clavia, noe som har bidratt til utviklingen av scenepianoet Nord Stage. Dette er en utvidelse av Nord Electroen, med opptil 88 veide tangenter og bedre akustiske pianolyder i tillegg til emulering av en analog synthesizer.

Referanser
----------

1. ↑  «A Brief Company History» **(engelsk)**. Clavia DMI AB. Arkivert fra originalen 8. oktober 2010. Besøkt 18. juni 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Clavia sine hjemmesider
**Bergens Svømme Club** (**BSC**) er Norges eldste svømmeklubb og ble stiftet 7. juli 1908 av åtte unge entusiaster, blant dem styreleder Alf Knag.

Klubben er i dag Bergens største svømmeklubb med over 1300 medlemmer. BSC er medlem av Norges Svømmeforbund og tilbyr kjerneaktivitetene konkurransesvømming, masterssvømming og svømmeskole etter modellen Norges Svømmeskole. 

Ved stiftelsen var svømmesporten en utendørs sport. På Vestlandet strakk sesongen seg over maks 4 måneder. Treningen fant sted primært i Sydnes Sjøbad, men også i Konsulbukten i Nordåsvannet. Med disse begrensede treningsforhold gjorde BSC seg lite bemerket på det nasjonale plan. Men under de berømte Vågsløpene i Bergen havn var entusiasmen stor og flere tusen tilskuere bivånet denne årlige svømme utskeielsen!

Klubben gikk inn i en ny fase med det sportslige gjennombruddet for BSC i 1960 ved åpningen av et innendørs 25m basseng, nemlig Sentralbadet. De forutseende i BSC ansatte en ny, internasjonal trenerkapasitet. Dette kombinert med et helårlig treningstilbud resulterte i at BSC dominerte norsk svømmesport til midten av 70-årene.

Fra 1980 til 1983 falt medlemstallet, noe som hadde sammenheng med at Sentralbadet var stengt i en lang periode. - Men fra 1984 og utover opplevde BSC en solid fremmarsj. Innenfor klubbledelsen ble der en ny giv og med større oppmerksomhet omkring rekrutteringsarbeidet. Trenersiden ble mere profesjonell og ikke minst mere stabil.

Fra 1993 har klubbens styre satset på profesjonalisering, først på sportslig side, siden innen svømmeskolen og i den senere tid også i det administrative leddet. I 1995 ble Flemming Skov Jensen ansatt som sportslig leder (noe han er fremdeles!!.) BSC hadde fått en sportslig leder med høy utdannelse, internasjonal erfaring og gode pedagogiske egenskaper. - BSC fikk solid sportslig fremgang og har i stor grad dominert norsk svømming de siste årene. 

Klubbens satsing har gitt resultater og BSC var representert i OL 2008 med svømmeren Gard Kvale og i OL-2012 med Lavrans Solli

Kilder
------

* Jacob T. Larsen (2008): *BSC i hundre: landets eldste svømmeklubb: 1908-2008*.

Eksterne lenker
---------------

* Klubbens hjemmeside – bsc1908.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Bergen byleksikon **·** VIAF
 |
Minnetavle i Bernauer Straße: «Tilegnet offeret for skammens mur, Olga Segler, død 26.9.1961»
**Skammens mur** (tysk: *Schandmauer*) var en dysfemisme som ble brukt av Berlins senat, dvs. den daværende regjeringen i Vest-Berlin, om Berlinmuren. Betegnelsen ble første gang brukt av Willy Brandt, og var i offisiell bruk til slutten av 1960-tallet.

Uttrykket uttrykker Vest-Berlins sterkt avvisende holdning til grensebefestningene bygget av kommunistregimet, og står i motsetning til den offisielle betegnelsen brukt av DDR: «Den antifascistiske beskyttelsesmuren».

Blindgatene som oppstod i Vest-Berlin som følge av byggingen av Berlinmuren ble ofte utstyrt med skilt hvor det sto «forårsaket av skammens mur» (*verursacht durch die Schandmauer*). Minnetavler for murofre fra denne tiden hadde også slike formuleringer.

Betegnelsen «skammens mur» var også i omfattende bruk blant befolkningen i Vest-Berlin og Vest-Tyskland. Med avspenningspolitikken på 1970-tallet gikk uttrykket gradvis ut av bruk.

Uttrykket ble også tatt i bruk utenfor Tyskland. En forsideartikkel i *Time Magazine* i 1962 brukte uttrykket *Wall of Shame*. 14. januar 1963 brukte USAs president John F. Kennedy betegnelsen i sin årlige tale om rikets tilstand (*State of the Union Address*).

På 2000-tallet har uttrykket «skammens mur» av noen blitt tatt i bruk om Israels mur på Vestbredden.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Blindgateskilt i Vest-Berlin, «forårsaket av skammens mur»
**Shippingutvalget** ved Handelshøyskolen BI arbeider for å øke forståelsen for den maritime næringen blant studenter. Utvalget er et interesseutvalg, og medlemmene representerer mange av studieretningene ved Handelshøyskolen BI. Gjennom året arrangerer utvalget bedriftspresentasjoner, bedriftsbesøk, utenlandsturer og kurs for å gjøre studentene oppmerksomme på mulighetene i den maritime næringen. I tillegg arrangeres det en rekke sosiale events for at studentene skal kunne bli bedre kjent og knytte et nettverk blant studentene. Målet er å få flest mulige studenter til å se de mulighetene den maritime næringen tilbyr, for at studentene deretter kan gjøre seg opp en mening om dette er noe for dem.

Tilknytning
-----------

Oslo:

Shippingutvalget stiftet i 1998 er et utvalg under SBIO – Studentforeningen ved Handelshøyskolen BI i Oslo. Dette er med på å gjøre det lettere for utvalget å arrangere events for studentene ved BI Nydalen.

Bergen: 

Shippingutvalget ved Handelshøyskolen BI i Bergen ble stiftet i 2012. Utvalget er under BIS - BI Studentsamfunn, en studentforening ved Bl i Bergen, Stavanger og Trondheim.

Eksterne lenker
---------------

* Shippingutvalgets nettsted
* Shippingutvalget i Bergen Arkivert 16. oktober 2019 hos Wayback Machine.
***Bug*** er en amerikansk psykologisk thriller/drama film som blir utgitt av Lionsgate i 2007. Regissert av William Friedkin tidligere kjent som regissør av filmer som for eksempel *Exorcisten* og *Brennpunkt New York*. Hovedrollene i filmen har Harry Connick jr. Ashley Judd og Michael Shannon.

Historien
---------

* *Paranoia er smittsomt*

Filmen er basert på et teaterstykke skrevet av Tracy Letts. Den omhandler paranoia, og er en psykologisk thriller (med elementer av svart komedie og grøsser). Mestedelen av handlingen tar plass i et shabby hotell rom i Oklahoma, USA. Servitrisen Agnes (Ashley Judd) lever i frykt for hennes voldelige eksmann Jerry Goss (Harry Connick, jr), som nylig har sluppet ut av fengsel. Agnes treffer Golfkrig veteran Peter (Michael Shannon), og han blir hennes beskytter og elsker. Peter viser seg etterhvert å være noe eksentrisk og han forteller om krigen i Irak, UFOer, bombingene i Oklahoma, kultselvmord, og snart også om hemmelige stats eksperimenter på soldater som han tror han selv er offer for. Agnes blir etter hvert trukket inn i hans måte å tenke på, og hans kamp mot en infestasjon av miskroskopiske insekter/bakterier. Eksentrisitet utvikler seg til galskap. Andre skuespillere i filmen er Lynn Collins og Brian F. O'Byrne.

Roller
------

* Harry Connick jr. – Jerry Goss
* Ashley Judd – Agnes
* Michael Shannon – Peter
* Lynn Collins – R.C.
* Brían F. O'Byrne – Dr. Sweet

Film festivaler
---------------

* *Bug* hadde verdenspremiere på Cannes filmfestival i Frankrike i 2006, hvor den vant FIPRESCI-prisen for sin kategori.
* Først vist i andre land: Toronto filmfestival i Canada (12. september 2006), Fantastic Fest i USA (25. september 2006), Sigtes filmfestival i Spania (11. oktober 2006), London filmfestival i England (20. oktober 2006), Turin filmfestival i Italia (11. november 2006).

Filmmusikk
----------

Musikken i filmen er komponert av Brian Tyler. Filmens soundtrack inneholder sanger fra artister som for eksempel Chris Cornell, best kjent som vokalist i Soundgarden og senere Audioslave, Scott Weiland, tidligere vokalist i Stone Temple Pilots og nå Velvet Revolver, Serj Tankian, som er vokalist i gruppen System of a Down. Soundtracket blir utgitt i USA den 22. mai 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Bug* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Bug* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Bug* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Bug* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Bug* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Bug* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Bug* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Bug* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Bug* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Bug* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* Offisiell MySpace side
* Offisiell soundtrack nettside
* Filmbyen om *Bug*[*død lenke*]
* Intervju, artikkel: "William Friedkin on *Bug*" (eng.)
* Dagbladet om *Bug*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
Må ikke forveksles med Microsoft Analysis Services.
**Ship Security Alerting System** (**SSAS**) er systemer for å forebygge terrorisme og pirataktivitet mot skipstrafikk. Ved forsøk på kapring eller terroranslag så vil skipets sender bli aktivert og dermed kan politi eller militære styrker dirigeres til stedet. En SASS-sender fungerer etter de samme prinsippene som en nødpeilesendere for fly og båter.

Når senderen utløses så vil redningssentraler eller andre kontaktorganer i området bli varslet, men uten at det avsettes noen alarm på skipet. Hvis skipet opererer i et havområde med fungerende rettsvesen vil så nasjonale enheter håndtere trusselsituasjonen. I områder uten fungerende rettsvesen kan det settes inn overnasjonale styrker.

Systemene er en del av International Maritime Organization's (IMO) sitt arbeid for å øke sikkerheten til sjøs, og for å begrense terrorisme og piratvirksomhet.

Se også
-------

* IMO
* Cospas-Sarsat
* SOLAS
* GMDSS

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 14. mai 2009. Besøkt 26. mars 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cospas-Sarsat side om SSAS
***Baeoceroxidium*** er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små, ovale, svært blanke biller, brune eller svarte. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. **Hodet** er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. **Brystskjoldet** (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. **Dekkvingene** er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. **Bakkroppen** er tilspisset bak. **Beina** er lange og spinkle.

Levevis
-------

Slekten *Scaphisoma* er knyttet til poresopper (kjuker) som vokser på død ved, trolig har denne slekten et lignende levesett. Dråpebillene er stort sett skogsinsekter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Asia, fra India i vest til Japan i øst og Thailand i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien **dråpebiller, Scaphidiinae** Latreille, 1807
					- Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
						* Slekten ***Baeoceroxidium*** Ogawa & Löbl, 2013
							+ *Baeoceroxidium micros* (Achard, 1923)
							+ *Baeoceroxidium piliferum* (Löbl, 1984)
							+ *Baeoceroxidium pyricola* (Löbl, 1990)
							+ *Baeoceroxidium schwendingeri* (Löbl, 1990)
							+ *Baeoceroxidium uncatum* (Löbl, 1990)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Baeoceroxidium* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Baeoceroxidium* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Den originale Bugg fra 1978. Størrelse: 30×21×7 mm.
Smaksvarianter som ble lansert i årene 1980–1982: banan, cola, lakris og jordbær.
**Bugg** er en tyggegummi fra Freia som eksisterte fra slutten av 1970-tallet og frem til rett over årtusenskiftet. Sveitsiske Chocolat Frey AG relanserte Bugg i norske butikkhyller 1. februar 2010 gjennom distributøren Galleberg med smaksvariantene bringebær, jordbær, banan, sitron og pære, som alle var sukkerfrie.

Bakgrunn
--------

Da Bugg kom i butikkene, kostet den 10 øre, men steg senere til 25 øre, 50 øre, 1 kr, 1,50 kr og 2 kr. Den første Bugg hadde en lett mintsmak, i 1979 kom smaksvariantene gul/grønn (banan) og svart/rød (lakris). Senere kom brun (cola), rosa (jordbær) og grønn (sitron). På starten av 1990-tallet ble det også solgt en variant kalt Maxi Bugg, som var en pakning med større biter med pæresmak.

Sammen med andre sukkervareprodukter ble varemerket overført fra Freia til Malaco på midten av 1990-tallet. Tyggegummien ble trukket tilbake tidlig på 2000-tallet. Det ble opprettet flere grupper på Facebook med over 50 000 medlemmer som ønsket at tyggegummien skulle bli solgt igjen.

Referanser
----------

1. ↑  Berge, Inge (25. januar 2010). «Nå er buggen tilbake». Nettavisen. Besøkt 24. april 2017.
2. ↑  Marita E. Valvik (2. februar 2010). «Nå er Buggen tilbake». Aftenposten.no. Besøkt 24. april 2017.
**Huyana Capac** (quechua: *Wayna Qhapaq*; født 1476 i Tumipampa i dagens Cuenca i Ecuador, død 1527 i nåværende Colombia) var den 11. sapa inka som hersket over inkariket og den 6. keiser av Hanan-dynastiet. Han var gift med Coya Cusirimay. Han fikk 50 barn både i og utenfor ekteskap.[]

Han ekspanderte riket sørover inn i dagens Chile og Argentina. Han erobret også området Quito i dagens Ecuador, der han giftet seg med en lokal prinsesse for å etablere en allianse med regionens opprinnelige konge. Han trivdes så godt i Quito at han ble værende der store deler av sitt gjenværende liv, noe som skapte stor misnøye blant hoffet i hovedstaden Cusco, som var redd for at han skulle favorisere sin sønn Atahualpa, som han hadde med prinsessen.[] Da det kom en pest via europeernes virksomhet, som rammet en stor del av inkabefolkningen, ble også inkaen rammet og døde. Da han døde ble det borgerkrig mellom Huáscar og Atahualpa om makten i Inkariket.

Referanser
----------

1. ↑   Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0033111[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Palmstedts hus** ligger i Västerlånggatan 27, i *Iris-kvartalet* i Gamla stan i Stockholm. Bygningen ble oppført 1801-1805 og er oppkalt etter arkitekten Erik Palmstedt.

Plantegninger fra 1801
Inskripsjon over portalen: "18-21" "29-30"
Portalen, Västerlånggatan 27
Bygningen skulle inneholde Palmstedts egen bolig, som han tegnet inn over butikkene i den høye sokkeletasjen. Da Palmstedt døde i 1803 var huset ennå ikke ferdig. Her ble fire eldre eiendommer slått sammen (noe som framgår av inskripsjonen over portalen), og ble utformet av Palmstedt i nyklassisk stil. Huset har fem etasjer og to loftsetasjer. Fasaden mot Västerlånggatan har ni vindusakser, en høy rustikk sokkel og en dominerende portal flankert av to støpejernssøyler i dorisk stil. Fasaden mot Prästgatan er betydelig enklere utformet.

Midtpartiet framheves ytterligere ved et lite framstikk i fasaden og følges opp av et vannbrett og en utkraget vindusomramming i de to neste etasjene. Palmstedts bolig var ment å ligge som mesanin innenfor sokkelens høyde og strakte seg i sideretning forbi portalen og ut mot baksiden og Prästgatan. Fasaden har framdeles i praksis samme utforming som da Palmstedt tegnet den. På den tiden ble lokalene brukt av fire forretninger, hvorav to hadde inngang fra et felles portrom.

Palmstedts egen etasje kunne nås via ett trappehus både fra Västerlånggatan og fra Prästgatan. Boligen bestod av soverom, forkammer, stue og et større rom mot Västerlånggatan og fire mindre rom samt kjøkken mot Prästgatan. I den mørke indre delen planla han garderober, spiskammer (med inngang fra kjøkkenet) og gang.

Erik Palmstedts fasadetegning er signert av ham med følgende påskrift: *Dessin till Bebyggande af Tomten Nr 18, 21, 29, 30 uti Quarteret Iris emellan Westerlång- och Prästgatan belägen sedan de nu därstädes stående gamla husen afrifna blivit. Stockholm d: 16. Mars 1801.*

Annet
-----

På ytterveggen er det satt opp et skilt som markerer grensen mellom Uppland og Södermanland med teksten: *UPLANDz och SUDERMANNALANDz SKILLNAD*.

Referanser
----------

1. ↑  Stockholms stadsmuseets inventering av butiksfasader i Gamla stan (2002-2003), side 536[*død lenke*]

Litteratur
----------

* Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. S*tockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3).* Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1
* Hultin, Olof; Österling, Ola; Perlmutter, Michael (2002) [1998]. *Guide till Stockholms arkitektur (Andre opplag).* Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050-58-3

Eksterne lenker
---------------

* (en) Palmstedts hus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Esko Saira** (født 14. juni 1938), finsk skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo og 1976 i Innsbruck. 

Saira vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Sovjetunionen. De andre på laget var Juhani Suutarinen, Heikki Ikola og Mauri Röppänen.

Fire år senere, under vinter-OL 1976 i Innsbruck vant han en ny sølvmedalje. Sammen med Henrik Flöjt, Juhani Suutarinen og Heikki Ikola ble han nummer to bak Sovjetunionen på 4 x 7,5 km stafett for menn.

OL-medaljer
-----------

* 1972 Japans flagg Sapporo - Sølv Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn Finlands flagg Finland
* 1976 Østerrikes flagg Innsbruck - Sølv Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn Finlands flagg Finland

VM-medaljer
-----------

* 1975 Italias flagg Antholz - Bronse Bronse i skiskyting, 20 km, menn Finlands flagg Finland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Esko Saira – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Esko Saira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Esko Saira – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Esko Olavi Mikkola** (født 14. februar 1975 i Tammerfors) er en finsk spydkaster.

Han vant sølvmedalje i Universiaden i friidrett 2003 i Daegu, og ble nummer elleve under  spydkastkonkurransen i OL i 2004 i Athen. Han konkurrerte også under VM i friidrett i 2005 uten å nå finalen.

Hans personlige rekord er på 84,27 meter, oppnådd i juli 2004 i Nokia.

Spydkasting er ikke Mikkolas eneste arena. Hans første sport var bryting som han holdt på med i mer enn 10 år og han utforsker nå bobsleigh.

Esko var forskningsassistent ved Arizona Universitet, avdeling for teknikk og databehandling, og har publisert mange avhandlinger på fagfelter som prognostiske celler og effekter av stråling. Våren 2008, fullførte Mikkola sin doktorgrad (Ph.D) og vendte tilbake til Finland på sommeren for å trene for Sommer-OL, men klarte ikke å kvalifisere seg.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 136135[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Esko Mikkola – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Esko Mikkola – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Esko Mikkola – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Esko Mikkola – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Brachyterapi** (av det greske ordet βραχυς brachys, som betyr "kort") er en form for strålebehandling av kreft. I motsetning til tradisjonell strålebehandling, hvor strålingen rettes mot kroppen fra en eksternt plasseret strålingskilde, bruker man i brachyterapi radioaktive strålekilder som plasseres i eller like ved – altså i kort avstand fra – selve behandlingsområdet.

Radium var den første radioaktive kilden som ble brukt. Nå brukes ikke radium lenger, men stoffer som Jod-125 og Iridium-192 og en rekke andre radioaktive isotoper. Kildene kan plasseres i svulsten (tumor) på forskjellige måter. Strålekilden kan opereres direkte inn i tumoren, men det kan også settes inn tynne, nåleformede katetere, hvor et apparat (etterladningsapparat) kan frakte inn kildene fjernstyrt når strålebehandlingen skal startes. 

Livmorhalskreft og prostatakreft er et par eksempler på kreftformer hvor brachyterapi anvendes.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** BNE
 |
Oselva nedenfor Røykenesvatnet
**Oselva** (også skrevet *Oselvo*) er ei elv i Bjørnafjorden og Bergen kommuner i Vestland. Den starter fra Samdalsvatnet og renner gjennom en rekke innsjøer, med korte elvestrekninger mellom. De største av innsjøene er Hauglandsvatnet, Gåssandvatnet, Vindalsvatnet og Hetleflotvatnet. Elva munner ut i Fusafjorden ved Osøyro. Over Samdalsvatnet kalles elva Samdalselva, som har utspring på Gullfjellet, like ved grensa til Samnanger. Regnet fra utspringet på Gullfjellet er elva 29,0 km lang, og har et nedbørfelt på 110,35 km². Middelvannføringen ved munningen er 9,52 m³/s.

Natur
-----

Dalbunnen er flat og elva har flere steder lagt opp grus- og sandterrasser. Vassdraget har et stort naturmangfold knyttet til elveløpsformer, botanikk og vannfauna. Store mengder dykkender og sangsvaner har tilhold i vassdraget både i trekktiden og vinterstid. Den rødlistede arten elvemusling finnes også i elva.

Bruk
----

Områdene langs elva er i stor grad utnyttet til landbruksformål og bebyggelse. Bebyggelsen er hovedsakelig konsentrert rundt tettstedene Søfteland og Osøyro. E39 følger vassdraget fra Osøyro til Kalandseidet, og fylkesvei 164 går videre opp Hauglandsdalen.

Nedbørfeltet er blant Bergens viktigste friluftsområder. Både fjellområdene og skogen i Raudlimarka er mye brukt av turfolk, og selve vassdraget benyttes blant annet til kanofart, elvepadling og bading.

Fiske
-----

Oselva er blant de beste lakseelvene i Hordaland og er attraktiv for sportsfiskere. Elva er spesielt kjent for at laksen her har en tidlig oppvandring fra havet. Vassdraget er lakseførende over 26 kilometer, hvorav ni kilometer er elv og resten innsjø. I vassdraget finnes foruten laks også ørret, sjøørret, røye, ål, gjedde og trepigget stingsild.

Vern
----

Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan I for vassdrag. Hovedbegrunnelsen for vernevedtaket var betydningen for friluftslivet grunnet beliggenheten nær større tettsteder.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 11. november 2014
2. 1 2  «055/2 Oselva». *nve.no*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 15. juni 2021. Besøkt 15. oktober 2021.
3. 1 2 3  «F3 Oselvvassdraget (055.7)» (PDF). *Forvaltningsplan for vassdrag*. Bergen kommune, Grønn etat. 2009. Arkivert fra originalen (.pdf) 12. november 2014. Besøkt 12. november 2014.
Hobølvassdraget - et av de 13 overvåkningsfeltene i JOVA. Nedbørfeltet til Hobølelva er valgt fordi det representerer en større elv i jordbrukslandskapet, med forholdsvis stor andel jordbruksareal.
Skas-Heigre er et kanalisert sidevassdrag til Figgjoelva. Nedbørfeltet ligger i et av de mest jordbruksintensive områdene i Rogaland.
**Jord og vannovervåking i landbruket** (*sic*) (**JOVA**) er et nasjonalt overvåkingsprogram for jordbruksdominerte nedbørsfelt. Nedbørfeltene som overvåkes representerer ulike jordbruksområder i Norge, med særlig fokus på belastede driftsformer og regioner.

JOVA-programmet ble startet opp i 1992 med det formål å dokumentere miljøeffekter av landbruksdrift gjennom innsamling og bearbeiding av data fra overvåkingsfeltene samt andre relevante kilder. JOVA danner et viktig grunnlag når tiltaksanalyser skal utarbeides. Tiltaksanalysene er meget sentrale i arbeidet med implementering av vannforskriften som oppfølging av EUs rammedirektiv for vann (Vanndirektivet).

Samarbeidspartnere i JOVA
-------------------------

* Bioforsk
* Mattilsynet
* Fylkesmannens miljø- og landbruksavdeling i flere fylker
* NIVA (Norsk institutt for vannforskning)
* IRIS (International Research Institute of Stavanger)

Eksterne lenker
---------------

* JOVA[*død lenke*]
* Bioforsk
* NIVA
* Mattilsynet
* IRIS
**2 Tone Records** var et engelsk plateselskap som ga ut ska- og reggaeplater som var inspirer av punk. Det ble grunnlagt i 1979 av Jerry Dammers for å gi ut den første singelen med bandet hans, The Specials. 2 Tone signerte kontrakter med The Selecter, Madness og The Beat, men de forlot alle selskapet i løpet av de neste to årene. 2 Tone benyttet seg av en uvanlig form for kontrakt, der bandene kunne bryte etter bare en singel. Både Madness og The Beat benyttet seg av denne klausulen, Madness for å signere kontrakt med Stiff Records, The Beat for å starte sitt eget selskap Go-Feet.

Da restene av The Specials gikk i oppløsning i 1985 sluttet selskapet å fungere, men navnet lever videre med betegnelsen *2 Tone* på musikkstilen som ble fremmet av selskapet.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* 2 Tones historie Arkivert 11. oktober 2004 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Joppeicidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Disse tegene er rovdyr som suger ut kroppsvæsker fra ulike smådyr. Man kjenner bare én art, *Joppeicus paradoxus*, som finnes i det sørlige Israel og langs Nildalen i Afrika.

Utseende
--------

En liten (ca. 3 mm), oval tege, brun med glassklar vingemembran. Den kan overflatisk minne om medlemmene i familien Anthocoridae, men skiller seg fra disse ved en del anatomiske trekk. Hodet er trekantet med en ganske lang "nese" mellom antennene. Fasettøynene er ganske små og utstående, og festet nær hodets bakkant. Punktøyne finnes. Sugesnabelen er 4-leddet, nokså trinn, i hvile er den bøyd i en 90 graders vinkel mellom det andre og tredje leddet, men den rettes forover når tegen går på jakt. Antennene består av fire ledd, de to innerste leddene er ganske korte, det ytterste leddet har en markert børste (apikalseta) ytterst. Pronotum er trapesformet, men en midtfure i den fremre delen. Forvingen har en overflate med opphøyde lister og søkk, den membranøse delen har ganske utydelige årer.

Levevis
-------

Den er et rovdyr, og er ikke spesialisert på et spesielt bytte, men kan angripe mange ulike små insekter, som den stikker med den utstrakte sugesnabelen. Den er funnet på bakken, under steiner, under løs bark, i grunne huler og også i en koloni av Cimicidae som snylter på flaggermus.

Potensielt nyttedyr i matlagre
------------------------------

Nylig ble *Joppeicus paradoxus* oppdaget på et lager for tørre matvarer i Thailand ([*død lenke*]). Forsøk tyder på at den kan være en effektiv predator på egg og larver av biller og møll som angriper lagrede matvarer. Siden giftstoffer som metylbromid skal fases ut, kan denne arten bli et verdifullt verktøy for biologisk kontroll av skadedyr på lagrede matvarer i tropiske land ([*død lenke*]).

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* orden nebbmunner (Hemiptera)
	+ underorden **teger** (Heteroptera)
		- overfamilie **Cimicomorpha**
			* familie Joppeicidae Reuter, 1910
				+ *Joppeicus paradoxus* Puton, 1881

Kilder
------

* Miyanoshita, A. Imamura, T. og Visarathanonth, P. (2003) Predatory ability of *Joppeicus paradoxus* Puton, a predator of stored-product insect pests. [*død lenke*]
* Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995) *True Bugs of the World. 58. Joppeicidae*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Joppeicidae* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Joppeicidae* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Joppeicidae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
***3.0*** er et studioalbum fra den danske gruppen eller duoen Safri Duo og ble utgitt i 2003.

Albumet ble sluppet 29. september 2003 på Sony ATV Music og utgitt på Universal 9. august 2004. Det er også i enkelte kilder oppgitt med utgivelsesdato 7. oktober 2005.

Musikken er skrevet av Michael Parsberg (spor 1–4 og 6–10), Morten Friis og Uffe Savery. Clark Anderson synger på flere av sporene. Platen er mikset av Ingo Kunzi og mastret av Jan Eliasson ved Tocano.

En utvidet utgave av albumet inneholder også en musikkvideo av «Fallin' High» og videoopptak fra *The Played-A-Live Tour*.

Sporliste
---------

1. «Fallin' High» (også utgitt som singel)
2. «The Moonwalker»
3. «Rise»
4. «All The People in the World» (med Clark Anderson) (også utgitt som singel)
5. «Marimba Dreams»
6. «Amazonas»
7. «Agogo Mosse» (med Clark Anderson)
8. «Laarbasses» (med Clark Anderson)
9. «Bombay Vice»
10. «Prelude»

Referanser
----------

1. ↑  discogs.com: Safri Duo – 3.0
2. ↑  amazon.com: 3.0: Safari Duo
3. ↑  last.fm: Safri Duo 3.0
**Thalna** er i etruskisk mytologi gudinnene for barnefødsler og var en av hustruene til himmelguden Tinia. Hun ble i etruskisk kunst avbildet som en ungdommelig kvinne. Hennes navn Thalna (Thalana) kan ha hatt betydningen «å vokse, å blomste, å gro».

Tidlig romersk mytologi fokuserte på komplekse og faste innbyrdes forhold mellom guder og mennesker. I dette opprettholdt romerne et stort utvalg av guddommer med uvanlig spesialiserte autoritetsområder. En undergruppe av guddommer dekket den alminnelig verden ved spedbarnsalder og barndom. Innenfor dette området ble Thalna tilkalt eller påkalt som en generell vokterske og beskyttende verge for barnefødsler. Hennes andre funksjoner synes å være vennskap og profetier.

Ettersom Thalnas navn ikke opptrer på Piacenzas lever eller i noen andre dedikasjonsobjekter er det vanskelig å si om Thalna var en virkelig gudinne med en kult i Etruria. Derimot opptrer hun på en rekke etruskiske bronsespeil (rundt 18) i et mangfold av scener og emner. I en av disse (ES 4) opptrer hun sammen med ung mann navngitt på speilet som Anchas, sittende kanskje på en seng og med ansiktene mot hverandre, i en kjærlig positur. I andre bronsespeil er hun tilstede i scener med fødsler og barndom. I annen kunst opptrer hun i selskap med Turan, Tinia, og Menrva.

Et særtrekk med Thalna er at hun kan være framstilt som enten kvinne eller mann. Det er mulig at hun i scener med flere figurer kan bli identifisert som en mannlig figur grunnet plasseringen av navn rundt en scene. Denne framstillingen som mann/kvinne kan også ha sin årsak at hun ble oppfattet mer som en ånd enn som en gudinne, og at kunstnerne og deres patroner ikke hadde en sterk oppfatning om guddommens fysiske framtoning. Man kan minnes den romersk bønnen til guddommen,  *si deo si deae*, «om enn gud eller gudinne».

Referanser
----------

1. ↑   Grummond, Nancy Thomson de (1982): *A Guide to Etruscan mirrors*, Archaeological News, s. 124
2. ↑  «Reference Guide to Roman Mythology». Arkivert fra originalen 29. november 2009. Besøkt 15. oktober 2008.
3. ↑   Grummond, Nancy Thomson de (2006): *Etruscan Myth, Sacred History, and Legend*, s. 152
4. ↑  Grummond, Nancy Thomson de (1982): *A Guide to Etruscan mirrors*, Archaeological News, s. 108
5. ↑  Grummond, Nancy Thomson de (2006): *Etruscan Myth, Sacred History, and Legend*, s. 61, med illustrasjoner s. 63, 65, 81.
6. ↑  Grummond, Nancy Thomson de (2006): *Etruscan Myth, Sacred History, and Legend*, s. 21, 152, 155
7. ↑  Grummond, Nancy Thomson de (2006): *Etruscan Myth, Sacred History, and Legend*, s. 150
8. ↑  Grummond, Nancy Thomson de (2006): *Etruscan Myth, Sacred History, and Legend*, s. 152

Litteratur
----------

* Grummond, Nancy Thomson de (2006): *Etruscan Myth, Sacred History, and Legend*, University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, ISBN 9781931707862
**Australian cattledog**, også kjent som *australsk stumphalet kveghund*, er en kveghund av collietype som minner om kelpie av utseende, men utfargingen er forskjellig. Den har blodslinjer fra dingo og regnes som en hund som krever konsekvent og streng oppdragelse, og den passer best for svært erfarne hundefolk. Rasen er svært aktiv. Helst trenger den turer på 2 til 4 timer hver dag. Eller store enger de kan løpe på hele dagen. Hvis den ikke blir nok stimulert, vil den bli mer sin egen herre. Fordi den kommer fra dingoene har den lett for å forsvinne, den kan minne litt om en setter. Får den los på noe, så følger den sporet. Da kan de være borte i timevis. De trives ikke i bur. 

Den er ikke kjent for å være en vakthund. De beskytter ikke mennesker i farlige situasjoner.

Historie
--------

Den australske cattledogen ble avlet fram med krysninger mellom Australsk kelpie og australsk dingo. Man ønsket å få fram en hund som kunne drive buskap ved å gjenskape den utdødde havnehunden *Blue heeler*, som ble brukt til å drive kveg ombord i båtene.

Kjennetegn
----------

Vanligvis er disse hundene velproporsjonert og blir ofte beskrevet med sine stående ører samt sine lange ben. Stumphalete hunder har normalt en dobbel pels: underull og overpels. Normalt er ullen tett, kort og myk, mens overpelsen er moderat tett, kort og rett med en litt hard tekstur. Denne type hunder er hovedsakelig kjent for sin flekkete blå eller flekkete røde pelsfarge. En annen mulig fargekombinasjon for denne rasen er blått og svart, men slike hunder er ikke så vanlig.

Referanser
----------

1. ↑  «Australsk stumphalet kveghund». *Hunderase.no* **(norsk)**. 10. oktober 2014. Besøkt 18. desember 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin
 |
Tvillingbrødrene Hypnos og Thanatos er i greske sagn personifikasjoner for henholdsvis «søvn» og «død». Moren deres er Nyx («natten»). 
**Thanatos** (gresk: Θάνατος, *Thánatos*, «død») er i gresk mytologi en *daimon* og personifikasjon av døden. Han er sønn av Nyx («natten») og tvillingbror til Hypnos («søvnen»). Han er en mindre figur i gresk mytologi, ofte referert til, men opptrer sjelden som figur. Hans navn blir omstavet på latin som Thanatus, men hans tilsvarighet i romersk mytologi er Mors eller Letus/Letum, og han er tidvis forvekslet med Orcus (som i seg selv har en gresk tilsvarighet i form av Horkos, gud av eder).

Sigmund Freud innførte i mot slutten av sitt forfatterskap begrepet dødsdriften. Som ved tidligere anledninger brukte han navn fra gresk mytologi for å beskrive fenomenet. Dødsdriften navnga han som Thanatos. I boken *Hinsides lystprinsippet* (1920) introduserer han begrepet. Han innså at det var mange pasienter han møtte som enten handlet eller tenkte destruktivt. Dette kunne han ikke forklare ut ifra et motiv om å få tilfredsstilt sin lyst. Freud konkluderte at det er en grunnleggende lengsel mot å destruere, som står i konflikt med lysten til å leve og nyte.

Referanser
----------

1. ↑  θάνατος i: Liddell, Henry George; Scott, Robert: *A Greek-English Lexicon*, hos Perseus
2. ↑  Kari Høydahl (5. september 2018). «Bortenfor dødsdriften» **(norsk)**. Tidsskrift for norsk psykologforening. Arkivert fra originalen 13. november 2019. Besøkt 13. november 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
***Kontoristene*** (originaltittel: ***The Typists***) er et skuespill i én akt av den amerikanske dramatikeren Murray Schisgal. Stykket ble uroppført i London i 1961, og ble senere satt opp off-Broadway i 1963 sammen med en annen enakter av Schisgal, *The Tiger* (*Tigeren)*. Dobbeltoppsetningen ble Schisgals gjennombrudd som dramatiker, og fikk utmerkelsen Drama Desk Award.

TV-versjoner
------------

Stykket ble oversatt til norsk av Kirsten Sørlie, som i 1966 debuterte som regissør i Fjernsynsteateret med en oppsetning av stykket i sin egen oversettelse. Rollene i Fjernsynsteaterets oppsetning ble spilt av Wenche Foss (i rollen som Sylvia Payton) og Henki Kolstad (som Paul Cunningham). NRK TV

Referanser
----------

1. ↑  «Murray Schisgal - Lortel Archives». *iobdb.com*. Besøkt 8. september 2019.
2. ↑  «The Typists and The Tiger - Lortel Archives». *iobdb.com*. Besøkt 8. september 2019.
3. ↑  «Fjernsynsteatret: Kontoristene». *NRK TV* **(norsk)**. 1. februar 1966. Besøkt 8. september 2019.
***Mekhanitsjeskaja sjuita*** (originaltittel: *Механическая сюита*) er en russisk film fra 2001, regissert av Dmitrij Meskhijev.

Handling
--------

Kolya er en ansatt ved patent-avdelingen til et anlegg. I Lyskovo i nærheten av St. Petersburg får han et hjerteinfarkt og dør. Administrasjonen ved anlegget bestemmer seg for å frakte liket til den avdødes hjemsted for begravelse. Til dette formålet sendes to personer Markeranter (spilt av Sergeij Garmasj) og Mityagin (spilt av Mikhail Poretsjenkov)

Men på samme tog som dem sitter også en annen passasjer, Edouard, som har stjålet gull til 50 000 dollar fra en fabrikk. Men han mister ved et uhell sin uhyre tunge koffert på hodet til den døde mannen. Edouard ender derfor opp med å tro at han er ansvarlig for Kolyas død. I håp om å kvitte seg med bevisene, kaster han liket ut av et vindu.

Den grådige Mityagin bestemmer seg umiddelbart for å utnytte situasjonen, og krever penger for å ikke tyste på den påståtte «morderen» til politiet. Situasjonen utvikler seg etter hvert til en rekke absurde situasjoner, både med politiet og med medlemmer av en mafia.

Skuespillere
------------

* Mikhail Porechenkov som Mityagin
* Sergei Garmash som Markerants
* Konstantin Khabenskij som Edouard
* Sergei Makovetskij som Plyuganovskij
* Andrei Zibrov som maskinist Viktor
* Oksana Bazilevich som en striptease-danserinne Asya

Referanser
----------

1. ↑  Механическая сюита (2002)
2. ↑  Сергей Гармаш: «Не ложусь в реанимацию, чтобы выйти из образа»

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mekhanitsjeskaja sjuita* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata