recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Ukrainas flagg Ukraina |
| Langrenn / skiskyting |
| Paralympiske vinterleker |
| Gull | 2022 Kinas flagg Beijing |  Langrenn, 15 km |
| Gull | 2022 Kinas flagg Beijing |  Skiskyting, 6 km |
| Gull | 2022 Kinas flagg Beijing |  Skiskyting, 12,5 km |
| Sølv | 2022 Kinas flagg Beijing |  Langrenn, sprint |
| Sølv | 2022 Kinas flagg Beijing |  Skiskyting, 10 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji |  Langrenn, sprint |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji |  Skiskyting, 6 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji |  Skiskyting, 10 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji |  Skiskyting, 12,5 km |
| Para-VM |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå‎ |  Skiskyting, 10 km  |
| Sølv | 2011 Russlands flagg Khanty-Mansiysk |  Skiskyting, 3 km jaktstart  |
| Sølv | 2011 Russlands flagg Khanty-Mansiysk |  Skiskyting, 12,5 km  |
| Sølv | 2011 Russlands flagg Khanty-Mansiysk |  Langrenn, sprint  |
| Sølv | 2011 Russlands flagg Khanty-Mansiysk |  Langrenn, 3x2,5 km  |

**Oksana Valerijivna Sjysjkova** (ukrainsk: Оксана Валеріївна Шишкова; født 10. juni 1991 i Kharkov) er en ukrainsk funksjonshemmet idrettsutøver. Hun konkurrerer i langrenn og skiskyting, i klasse B2 for synshemmede.

Hun begynte med langrenn i 2004, og har 4 VM-sølv fra 2011 og 4 paralympiske bronsemedaljer fra 2014 som fremste meritter.

Idrettskarriere
---------------

Hun deltok i sitt første VM da hun deltok i VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2009. I skiskyting kom hun på 4.-plass på 12,5 km og 6.-plass på 3,6 km jaktstart. I langrenn kom hun på 6.-plass på sprinten (1 km), mens hun kom på 8.-plass på 15 km i klassen B1-3. Året etter deltok hun ved Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, der kom på 6.-plass på 12,5 km skiskyting og 5.-plass på 3 km jaktstart. I langrenn kom hun på 6.-plass på sprinten og 6.-plass på 5 km. 

Ved neste VM, i 2011 i Khanty-Mansiusk, fikk hun til sammen fire sølvmedaljer. I skiskyting kom hun på 2.-plass på både 12,5 km og 3 km jaktstart, og i langrenn fikk hun samme plassering på sprinten og på 3 x 2,5 km stafett. 

Ved VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2013 i Sollefteå‎ fikk hun bronse på 10 km skiskyting. På 12,5 km kom hun på 4.-plass, men hun stilte ikke til start på 6 km. I langrenn kom hun på 5.-plass på sprinten. Hun stilte også til start på 15 km, men fullførte ikke løpet. 

Hun kom på 3.-plass på både 6 km, 10 km og 12,5 km skiskyting ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, og kom også på 3.-plass på langrennssprinten. På langrennsstafetten (4 x 2,5 km) kom Ukraina på 4.-plass. På 5 km fri teknikk i langrenn kom hun også på 4.-plass.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) IPC - Oksana Shyshkova Arkivert 13. februar 2018 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
* (en) Profil hos Sotsji 2014 Arkivert 8. mars 2014 hos Wayback Machine.
***Pyrus*** er en serie danske julekalendere laget og regissert av Martin Miehe-Renard for TV 2, som ble vist for første gang mellom 1994 og 2000. Serien startet med *Alletiders Jul* i 1994, og ble etterfulgt av *Alletiders Nisse* fra 1995, *Alletiders Julemand* fra 1997 og *Pyrus i Alletiders Eventyr* fra 2000. I tillegg til julekalendrene ble det også laget en spillefilm *Pyrus på pletten* i 2000 og en teaterforestilling, *Pyrus i Alletiders Show*.

Hovedskuespillerne i serien er Jan Linnebjerg, Paul Hüttel, Christiane Bjørg Nielsen, Jesper Klein og Jeanne Boel.

Handling
--------

Serien handler om Pyrus, en nisse som holder til ved Rigsarkivet i Danmark, sammen med andre nisser - deriblant Gyldengrød og Kandis. Gyldengrød er en nisse-arkivar, og både Pyrus og Kandis er hans to lærlinger. Menneske-arkivaren Birger Bertramsen ved arkivet har også en praktikant: datteren sin Josefine Brahe. Både mennesker og nisser ved arkivet studerer Danmarks historie, men på forskjellige måter:

Nissene kan trylle seg inn i forskjellige historiebøker, og samle førstehåndsinformasjon fra de historiske personene som bøkene handler om. Samtidig som menneskene driver mer tradisjonell forskning, gjennom alle de historiske dokumentene i arkivet. Serien følger hovedsakelig Pyrus og vennenes utforskning av Danmarks historie, spesielt historien til hvordan jul feires i Danmark og forskjellige konsepter rundt denne høytiden.

Referanser
----------

1. ↑  
«Martin Miehe-Renard» **(dansk)**. Det Danske Filminstitut. Besøkt 25. juni 2023.

| * v
* d
* r
Pyrus |
| --- |
| Julekalendere | *Alletiders Jul* (1994)  **·** *Alletiders Nisse* (1995)  **·** *Alletiders Julemand* (1997)  **·** *Pyrus i Alletiders Eventyr* (2000) |
| Film | *Pyrus på pletten* (2000) |
| Karakterer |  **·** Gyldengrød  **·** Kandis  **·** Pyrus |
| Relaterte artikler | *Pyrus alle tiders Familiespil* |

Portal: Danmark
**Jeong-anguk** eller **Kongedømmet Jeong-an** var en stat grunnlagt på ruinene av et annet koreansk kongedømme, Balhae. Jeong-an ble grunnlagt av general Yeol Manhwa. Den kinesiske *History of Song* sier at kongedømmet Jeong-an etterfulgte det koreanske kongedømmet Mahan.

Historie
--------

Etter at militære styrker fra det khitanske Liao-dynastiet erobret Balhae i 926 etablerte en del embedsmenndet nye kongedømmet Senere Balhae. I 935 tok general Yeol Manhwa kontrollen over det nye kongedømmet, etter at Dae-familiens overhode, og konge døde. Yeol Manhwa endret navnet til Jeong-an. Kongedømmet skal ha gjort et forsøk på å alliere seg med nabostammer for å kaste khitanerne, men lyktes ikke. Yeol-klanen ble erstattet av Oh-klanen i 976 og styrt av Oh Hyeon-myeong til også dette kongedømmet ble erobret av khitanerne i 986.

Monarker
--------

1. Yeol Manhwa (열만화, 烈萬華, 938? - 976?)
2. Oh Hyeon-myeong (오현명, 烏玄明, 976? - 986?)

Æranavn
-------

* Wonheung: 976 - 985

Portal: Korea
Plassering i EgyptKV11Kongenes dalPlassering i Egypt
**Gravstedet KV11** som befinner seg i hoveddalen i Kongenes dal nær dagens Luxor i Egypt, er gravstedet til faraoen Ramses III. Byggingen av gravstedet ble startet av Setnakhte, men det ble forlatt da den kom inn i det tidligere gravstedet til Amenmesse (KV10) som fantes fra før. Setnakhte var begravet i KV14. Byggingen av gravstedet KV11 startet på nytt og utvidet og i en annen akse for Ramses III.

Graven har vært åpen siden oldtiden, og har vært kjent under forskjellige navn som *Bruces grav* (etter James Bruce som var inn i graven i 1768) og *Harpespilleres grav* (på grunn av malerier av to blinde harpespillere i graven).

Dekorasjon
----------

Den 188 meter lange graven er praktfullt dekorert.

Den andre korridoren er dekorert med *Litani til Ra*. Ved enden av denne korridoren skifter aksen retning. Den tredje korridor er dekorert med *Portboken* og *Amduatboken*, og leder over en rituell sjakt, og så inn i et rom med fire søyler. Dette rommet er igjen dekorert med *Portboken*. En fjerde korridor (dekorert med scener fra åpningen av munnen-seremonien og leder inn i vestibyle, med scener fra *Dødeboken*, og så inn i det virkelige gravkammeret.

Gravkammeret er en hall med åtte pilarer hvor det stod en rød kvartsitt sarkofag (som nå er i Louvre). Dette kammeret er dekorert med *Portboken*, guddommelige scener og *Jordboken.* Bortenfor dette er det videre et sett av annekser, dekorert av *Portboken.*

Referanser
----------

1. ↑  «Tomb of Rameses III (KV11)», *Egyptian Monuments*

Litteratur
----------

* Reeves, N.; Wilkinson, R.H. (1996): *The Complete Valley of the Kings*, London: Thames and Hudson.
* Siliotti, A. (1996): *Guide to the Valley of the Kings and to the Theban Necropolises and Temples*, Kairo: A.A. Gaddis.

Eksterne lenker
---------------

* (en) KV11 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Teben kartprosjekt: KV11 - Innbefatter beskrivelse, bilder og plantegninger over gravstedet (engelsk)

Portal: Arkeologi

| * v
* d
* r
Kongenes dal i Egypt |
| --- |
| Den østlige dalen | KV1 **·** KV2 **·** KV3 **·** KV4 **·** KV5 **·** KV6 **·** KV7 **·** KV8 **·** KV9 **·** KV10 **·** KV11 **·** KV12 **·** KV13 **·** KV14 **·** KV15 **·** KV16 **·** KV17 **·** KV18 **·** KV19 **·** KV20 **·** KV21 **·** KV26 **·** KV27 **·** KV28 **·** KV29 **·** KV30 **·** KV31 **·** KV32 **·** KV33 **·** KV34 **·** KV35 **·** KV36 **·** KV37 **·** KV38 **·** KV39 **·** KV40 **·** KV41 **·** KV42 **·** KV43 **·** KV44 **·** KV45 **·** KV46 **·** KV47 **·** KV48 **·** KV49 **·** KV50 **·** KV51 **·** KV52 **·** KV53 **·** KV54 **·** KV55 **·** KV56 **·** KV57 **·** KV58 **·** KV59 **·** KV60 **·** KV61 **·** KV62 **·** KV63 **·** KV64 **·** KV65 |
| Den vestlige dalen | WV22 **·** WV23 **·** WV24 **·** WV25 |
| Deir el-Bahri | DB320 |
| Oldtidens Egypt **·** Verdensarven i Afrika |
Ramses IXs navn ved inngangen
Høyre sidevegg i hovedkammeret
**KV6** er arkeologenes betegnelse på en av gravene i Kongenes dal i Egypt. Den ble konstruert for Ramses IX fra det 20. egyptiske dynasti. Arkeologiske undersøkelser har vist at den antagelig ikke var ferdig ved hans død, og at den ble fullført i all hast med en rekke enkle løsninger. 

Den ligger i den sentrale delen av den østlige dalen. Den uvanlig brede inngangen ligger mellom og noe over inngangene til KV5 og KV55. Graven strekker seg 155 meter innover i fjellet. Innenfor porten er den en svakt nedadgående rampe og deretter tre korridorer. Den første korridoren har fire kamre, to på hver side, men ingen av dem er fullført eller dekorert.

  

Etter korridorene ligger tre kamre. Det første er dekorert med avbildninger av munnåpningsritualet. Antagelig skulle det ha gått en sjakt ned til dette kammeret, dersom man hadde hatt nok tid til å fullføre arbeidet. Det andre kammeret har fire store søyler. Steinarbeidet og dekorasjonene er ikke fullført. I enden av dette kammeret går en rampe ned til faraoens gravkammer. I gulvet er en rektangulær seksjon hugget ut for å gi plass til sarkofagen. Kammeret har velvtak, som er dekorert med bilder av gudinnen Nut. På sideveggene er det scener fra *Grotteboken* og *Jordens bok* mens endeveggen viser Ramses på sitt skip, omgitt av guder. Noen av fargene som er brukt – gult, mørkeblått og svart – er uvanlige for gravdekorasjonene i dalen. 

Sarkofagen har gått tapt, mens mumien ble plassert i DB320 omkring 1090 f.Kr. og ble funnet der i 1881.

Graven har vært åpen siden oldtiden, og det er både romersk og koptisk graffiti der.

Eksterne lenker
---------------

* (en) KV6 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* KV6 (Theban kartprosjekt)

| * v
* d
* r
Kongenes dal i Egypt |
| --- |
| Den østlige dalen | KV1 **·** KV2 **·** KV3 **·** KV4 **·** KV5 **·** KV6 **·** KV7 **·** KV8 **·** KV9 **·** KV10 **·** KV11 **·** KV12 **·** KV13 **·** KV14 **·** KV15 **·** KV16 **·** KV17 **·** KV18 **·** KV19 **·** KV20 **·** KV21 **·** KV26 **·** KV27 **·** KV28 **·** KV29 **·** KV30 **·** KV31 **·** KV32 **·** KV33 **·** KV34 **·** KV35 **·** KV36 **·** KV37 **·** KV38 **·** KV39 **·** KV40 **·** KV41 **·** KV42 **·** KV43 **·** KV44 **·** KV45 **·** KV46 **·** KV47 **·** KV48 **·** KV49 **·** KV50 **·** KV51 **·** KV52 **·** KV53 **·** KV54 **·** KV55 **·** KV56 **·** KV57 **·** KV58 **·** KV59 **·** KV60 **·** KV61 **·** KV62 **·** KV63 **·** KV64 **·** KV65 |
| Den vestlige dalen | WV22 **·** WV23 **·** WV24 **·** WV25 |
| Deir el-Bahri | DB320 |
| Oldtidens Egypt **·** Verdensarven i Afrika |
En pagodebygning ved bredden av Houhai.
**Shichahai** (kinesisk: 什刹海; pinyin: *Shíchàhǎi*) er et naturskjønt område med tre kunstig anlagte innsjøer i Beijing, Kinas hovedstad. Området er i bydistriktet Xicheng i det nordvestre sentrale Beijing, mellom nordre lengde av annen ringvei og Beihaiparken. Shichahais tre innsjøer heter *Qianhai* (fremre sjø – i sør), *Houhai* (bakre sjø, den midtre og største av sjøene) og *Xihai* (vestre sjø – i nordvest). De er knyttet sammen med kanaler, og likeledes med sjøen Beihai i parken Beihai og med innsjøene i Zhongnanhai, et muromgitt område ved siden av Den forbudte by, og som tjener som Det kinesiske kommunistpartis og den kinesiske regjerings sentrale hovedkvarter. Dette systemet av sjøer og kanaler fungerte historisk som vannreservoar for byen, og var del av den vannbårne transportvei til Den forbudte by. 

Isfiske på den vinterlige innsjøen Houhai.
Shichahai inngår i et område som Beijings byregjering akter å bevare for fremtiden på grunn av sin særegne historiske byggestil. I området finnes et stort antall relativt godt bevarte hutonger og siheyuan, en type av kinesisk arkitektur som var typisk for det historiske Beijing. Klokke- og trommetårnene ligger noe øst for sjøene. Prins Dongs herskapshus ligger her, og flere andre kjente personer fra Kinas historie har også hatt bosted i området, bl.a. forfatterne Mao Dun og Guo Muruo, og politikeren Song Qingling (Madame Sun Yat-sen). 

Det er også et stort antall serveringssteder og promenadestrøk i området. Man kan leie båter og ro på sjøene, det fiskes i dem, og om vinteren går folk på skøyter på dem.
**Sivert Andreas Farstad** (født 4. juli 1931 i Hustad, død 28. oktober 2011 i Oslo) var en norsk kontreadmiral og hoffsjef.

Sjømilitær karriere
-------------------

Farstad gikk ut av gymnaset i 1951. Han fullførte i 1955 Sjøkrigsskolen og tok i 1968 Sjøforsvarets Stabsskole.

Tjenesten i Sjøforsvaret startet på undervannsbåter og jagere. Fra 1961 til 1965 var han skipssjef på undervannsbåt. Deretter var han ved Sjøforsvarskommando Nord-Norge fra 1965 til 1967 etterfulgt av tjeneste ved hovedkvarteret for Supreme Allied Commander Atlantic (SACLANT) i Norfolk i Virginia i USA. Ved hjemkomst til Norge ble Farstad utnevnt til sjef for 1. undervannsbåtskavdron ved Haakonsvern i Bergen, en stilling han hadde fra 1972 til 1974. Deretter var han til 1977 i Kiel i Tyskland under utviklingen av nye undervannsbåter i Ula-klassen. Farstad gikk i 1978 ved Forsvarets høgskole. Farstad var fra 1978 til 1981 undervannsbåtinspektør, fra 1981 til 1983 stabssjef for Forsvarskommando Nord-Norge og fra 1983 sjef for Operasjonsstaben i Forsvarets Overkommando. Han ble forfremmet til kommandør II i 1978, kommandør I i 1981 og kontreadmiral i 1983. I 1987 ble han stasjonert ved NATO i Brussel. Han ble pensjonert fra Forsvaret i 1990.

Hoffsjef
--------

Etter en periode hos firmaet Bertel O. Steen, ble Farstad i 1993 utnevnt til hoffsjef ved Det kongelige hoff i Oslo. Han var hoffets leder til 1996, da han ble gitt avskjed i nåde.

Utmerkelser
-----------

Farstad var kommandør med stjerne av St. Olavs Orden og kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

Referanser
----------

1. ↑  *Hvem er Hvem? 1984*, Oslo: Kunnskapsforlaget, 1984, s. 128.
2. ↑  «ULA-ubåtenes far», *Aftenposten*, 4. juli 1987, s. 10.
3. ↑  *Aftenposten*, morgen, 26. januar 1987, s. 12.
4. ↑  *Aftenposten*, 21. oktober 1993, s. 14.
5. ↑  *Aftenposten*, 9. oktober 1996, s. 10.
6. ↑  *Aftenposten*, 4. juli 2011, s. 11.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Mecysmoderini** er en gruppe av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Disse artene er korte og brede med lang snute. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster. 
Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Øst- og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Mecysmoderini** Wagner, 1938 – ikke i Norge
							+ Slekten *Belonnotus* Schultze, 1899 - 5 arter
							+ Slekten *Coelioderes* Korotyaev, 2004 - 7 arter
							+ Slekten *Coeliosomus* Motschulsky, 1858 - 6 arter
							+ Slekten *Mecysmoderes* Schönherr, 1837 - ca. 95 arter
							+ Slekten *Xenysmoderes* Colonnelli, 1992 - 28 arter
							+ Slekten *Xenysmoderodes* Yoshitake, 2007 - 2 arter

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Mecysmoderini* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Nøytralisering** er å blande ei syre og en base slik at de reagerer og motvirker hverandre. Da vil det bli dannet vann og et salt.

Man får en nøytralisering når det tilsettes base og ei syre i et forhold som gir like mange OH--ioner som H+-ioner og disse vil da reagere og danne vann. Det betyr *ikke* at løsningen har en pH-verdi på 7. I tillegg til vann får man også et salt som vil være bestemmende for om løsningen vil være nøytral, altså ha pH 7, svak basisk eller svak syrlig. En reaksjon mellom en sterk base og ei sterk syre vil gi en nøytral løsning, mens mange reaksjoner mellom ei svak syre og en sterk base vil gi en svakt baskisk løsning. Grunnen til dette at sluttproduktet av nøytraliseringen, altså saltet, kan være en svak base eller syre. Punktet der en syre-baseløsning nøytraliseres kalles ekvivalenspunktet.

Nøytralisering av en base skjer ved at syra eksempelvis er i et glass med vann. Da spalter den sure løsningen og H+-ionene seg fra hverandre. Hvis du da tilsetter basisk løsning «spiser» den opp alle H+-ionene som allerede er i glasset og vi får vannmolekyler.

Referanser
----------

1. ↑  Steen Bjørn Gunnar, Fimland Nina m.fl: *Aqua 1 kjemi 1 Grunnbok*, Gyldendal Norsk Forlag, s. 190-200

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Anne Hustad** (født 11. januar 1951 i Molde) er en norsk bibliotekar. I perioden 2006–2010 var hun valgt leder av Norsk Bibliotekforening.

Hustad har siden 1995 vært hovedbibliotekar ved Høgskolen i Molde. Hun har vært ansatt ved høgskolens bibliotek siden 1986. Tidligere har hun arbeidet ved Universitetsbiblioteket i Oslo (1973–74), Møre og Romsdal fylkesbibliotek (1974–76), Molde bibliotek (1976–84) og Molde vidaregåande skoles bibliotek (1984–86). 

Hun er nestleder i BIBSYS' styre siden 2000, har vært prosjektmedarbeider ved Møreforskning 1989-93, hatt verv i kvinnebevegelsen og deltatt i kommunepolitikken for SV. 

Hun har eksamen fra Statens bibliotek- og informasjonshøgskole fra 1973, studier i organisasjon og ledelse med DH Molde, diplomeksamen i bibliotek- og informasjonsfag fra Høgskolen i Oslo 1995, og Riksbibliotektjenestens lederutviklingsprogram fra 1999.

Referanser
----------

1. ↑  «Nytt og yngre styre». Norsk bibliotekforening. 22. mars 2006. Arkivert fra originalen 7. juni 2020. Besøkt 7. juni 2020.
2. ↑  «Må svare for seg». ABC Nyheter. 14. mars 2010. Besøkt 7. juni 2020.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Bolsover** er en liten engelsk by i nærheten av Chesterfield Derbyshire. Den er lokalisert 233 km fra London, 29 km fra Sheffield, 42 km fra Nottingham, og 87 km fra Manchester. Den er administrasjonsby for distriktet Bolsover, og størsteparten av distriktets innbyggere bor i byen.

Det verdslige sognet for byen er kalt for **Old Bolsover**. Den omfatter byen og landsbyen som kalles «New Bolsover model village», sammen med Carr Vale, Shuttlewood, Stanfree, Oxcroft and Whaley. I henhold til folketellingen av 2011 var 11 673 innbyggere i byen og sognet. Bolsover, sammen med flere landsbyer i nærheten, er lokalisert i den nordøstlige delen av grevskapet Derbyshire.

Historie
--------

Opprinnelsen til stedsnavnet Bolsover er usikker. En forsøksvis forklaring er at det er avledet fra *Bula's Ofer* eller *Boll's Ofer*, henholdsvis angelsaksisk i den engelske betydningen *Bull's Ridge*, på norsk «Oksens fure» (som fra pløying, hvor man i England benyttet okser som trekkdyr, jf. landsbyen rett ved, Oxcroft). Eller *Boll's Ridge*, og hvor Boll ikke er et trekkdyr, men et personnavn. Det er kjent at på 1650-tallet ble det skrevet som *Bolsouer*.

Bolsover er omtalt i *Domesday Book* (1086) som Belesovre og er beskrevet som eiendommen til William Peverel (eller Peveril). Beskrivelsen viser til husmann, ploger, 8 acre (32,000 m2) med eng og skogland.

Normanneren William Peverel var muligens en sønn utenfor ekteskap av Vilhelm Erobreren. Bolsover ble setet Peverilslekten. På 1100-tallet ble borgtårn bygget, Bolsover Castle. Den nåværende festningen ble reist i 1613.

Kullgruvedrift var tidligere viktigste næringsvei, men som ellers i England har det gått nedover med denne industrien og Bolsover Colliery stengte i 1993.

Referanser
----------

1. ↑  «Neighbourhood Statistics» Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.. Office for National Statistics
2. ↑  «Bolsover» Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine.. *Key To English Place Names*. English Place Name Society
3. ↑  *Domesday Book: A Complete Transliteration*. London: Penguin, 2003. ISBN 0-14-143994-7, s.749
4. ↑  Pevsner, Nikolaus (1953); revidert av Elizabeth Williamson (1978): *The Buildings of England: Derbyshire*. Penguin Books. ISBN 0-14-071008-6, s. 92

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bolsover – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Hetle** er navnet på gårdsnummer 40 i Sunnfjord kommune i Vestland. Gården ligger på nordsiden av Lauvavatnet i Råheimsdalen. Den grenser mot Råheim i øst, Mosstad, Solheim og Viksdalen i nord/nordøst. Grensen følger så Holsengårdene, videre langs Myklevasselva i vest grenser det mot Vikengården ned til Lauvavatnet.

Gården har følgende bruk:

* Bruk 1
* Bruk 2, *Hetløyna*, delt fra bruk 1 i 1862
* Bruk 3
* Bruk 4
* Bruk 5, delt fra bruk 4 i 1862
* Bruk 6, *Øyna*, delt fra bruk 4 i 1862

Gården ligger brattlendt til og var tidligere regnet som gode gårder. Etter at jordbruket ble modernisert med maskinelt utstyr har flere av brukene blitt fraflyttet.

Historisk
---------

Gården *Teslinn* stod rundt 1350 oppført med skyld til presten ved kirken i Viksdalen, navnetolkningen er usikker, men det kan tenkes at det her er snakk om Hetlegården. Hetle ble opprinnelig skrevet *Heltvin* fra trenavnet Hassel og -vin, av dette kan vi regne med at Teslinn er synonym med Heltvin.

På gården har det blitt funnet en mannsgrav fra 900-tallet, det ble registrert funn av sverd, spyd, øks og kniv.

Hetlegården er historisk kjent også fra Hetle-saken, der Mikal og Ole Hetle fra bruk 1 ble uskyldig dømt i drapet på Henrik Hetle fra bruk 3.

Litteratur
----------

* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.510-528)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
***Før revolusjonen*** (italiensk originaltittel: *Prima della rivoluzione*) er en italiensk romantisk dramafilm fra 1964 med manus og regi av Bernardo Bertolucci. Hovedrollene spilles av Adriana Asti og Francesco Barilli.

Handling
--------

Fabrizio, en ung student, sliter med å forene middelklasse-livet med sin interesse for Det italienske kommunistpartiet og deres synspunkter. Han har en seriøs diskusjon med sin beste venn Agostino, som forteller ham om sitt hat for foreldrenes livsstil. Han føler seg fanget mellom å stole på foreldrene, og de marxistiske ideene.

Fabrizio blir sjokkert når han får vite at Agostino har druknet i en elv. Han snakker med noen ungdommer som var der når det skjedde, og blir overbevist om at Agostino begikk selvmord. Hans fortvilelse får ham til å slå opp med kjæresten Clelia, en ikke-politisk, pen jente fra en respektabel familie som han forbinder med middelklasse-livet han blir mer og mer desperat etter å unngå. Hans plutselige rastløshet får foreldrene hans til å invitere hans mors vakre yngre søster Gina fra Milano. Fabrizio og Gina begynner deretter et lidenskapelig seksuelt forhold.

Medvirkende
-----------

* Adriana Asti - Gina
* Francesco Barilli - Fabrizio
* Allen Midgette - Agostino
* Morando Morandini - Cesare
* Cristina Pariset - Clelia
* Cecrope Barilli - Puck

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 10. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Før revolusjonen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Før revolusjonen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Før revolusjonen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Før revolusjonen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Før revolusjonen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Før revolusjonen* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Før revolusjonen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Før revolusjonen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***The Devil's Daughter*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Frank Powell.

Handling
--------

Når kjæresten hennes forlater henne, ønsker Gioconda Dianti å ta hevn - ved å ødelegge livet til andre menn. Når Lucio Settala, en berømt billedhugger, møter Gioconda og ber henne posere for ham - setter hun ut for å ødelegge ham. Hun trollbinder kunstneren med sin sjarm. Han glemmer snart sin kone Silvia, datteren deres Lille Beata, og til og med arbeidet hans som kunstner. Snart skyter Lucio seg selv, i et anfall av desperasjon.

Selv om Silvia pleier ham tilbake til helse, vender Lucio snart tilbake til den alt for fristende Gioconda. Men Gioconda forsøker også å ødelegge en av Lucio sine statuer, men den faller på Silvia og unngår å bli skadet. Silvia blir imidlertid forkrøplet for resten av livet, på grunn av dette. På grunn av dette blir Lucios fornuft påvirket, og han utvikler seg snart til en rablende galning.

Skuespillere
------------

* Theda Bara som La Gioconda.
* Paul Doucet som Lucio Settala.
* Victor Benoit som Cosimo Daldo.
* Robert Wayne som Lorenzo Gaddi.
* Jane Lee som Little Beata.
* Doris Heywood som Silvia Settala.
* Jane Miller som Francesca Doni.
* Elaine Evans som La Sirenetta.
* Edouard Durand som Roffiano.
* Elaine Ivans som La Sirenetta.
* Clifford Bruce.

Referanser
----------

1. ↑  The Devil’s Daughter

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Devil's Daughter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Devil's Daughter* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Devil's Daughter* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Devil's Daughter* på Silent Era Rediger på Wikidata
*Se også: Kolofon forlag og Kolofon (by)*
En moderne kolofon opplyser om forlaget og dets adresse, rettighetshavere og produksjon. Her fra den sørsamisk utgaven av Inga Borgs *Plopp og renkalven*: *Pluppe jïh miesie*, utgitt av Gïelem nastedh i 2018.
En **kolofon** er en kort tekst i en avis, et tidsskrift eller en bok som angir detaljopplysninger om produksjon og utgivelse.

Kolofonen kan inneholde opplysninger om tittel, navnet på forfatteren eller den ansvarlige redaktøren, om sponsorer, opphavsrett, utgave, opplag, trykkeri, trykkested, trykkeår, forlag og ISBN. For en bok kan opplysningene også omfatte informasjon som typografi, skriftgrad/kegel, papirets gramvekt og papirtype. 

For tekniske eller vitenskapelige bøker tar man dessuten ofte med hvilken programvare som er brukt til å sette tekst og illustrasjoner. 

I en bok er kolofonen normalt plassert på en egen kolofonside foran eller bakerst i boken, for eksempel bak tittelsiden eller smusstittelsiden. 

På en nettside er kolofonen plassert nederst på siden og inneholder som regel firmanavn, adresse, telefonnummer og e-postadresse til den som har lagt ut informasjonen eller presenterer seg der.

Termen *kolofon* kommer fra gresk *κολοφών* som betyr «pinakkel», «topp» eller «avslutning».

Referanser
----------

1. ↑  (no) Kolofon i Store norske leksikon
2. ↑   Hva er kolofon?; bokarbeid.no
3. ↑  Forlagsordboka[*død lenke*]; forfatterskolen.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Colophons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Førde rådhus
**Førde rådhus** ligger i Hafstadvegen 42 og er møtelokale for bystyret, formannskapet og arbeidsplass for kommunens sentraladministrasjon. NAV og helsestasjon ligger også i bygget. Rådhuset ble offisielt åpnet 15. november 2013.

Arkitektur
----------

Bygget er tegnet av arkitektene Norplan og Mestres Wåge. De vant plan- og designkonkurransen i 2009 med prosjektet *Rendez-Vous*.

Huset har en nærmest kvadratisk form og et stort åpent atrium. Mot elva Jølstra har bygget en stor åpning. Det er lite gjentakelse og symmetri i bygget. Bygget ble nominert til arkitekturprisen i 2015.

Kunstutsmykkingen er utført av Ingrid Lønningdal.

Bygget
------

Gravearbeidet startet i september 2011. Bygget har et avansert bæresystem og det er lite gjentakelse og symmetri. Entreprenører var Åsen & Øvrelid.

Miljøfyrtårn
------------

Rådhuset ble sertifisert som Miljøfyrtårn i 2014. Det ble resertifisert i april 2017, og kan vise til blant annet en miljøvennlig drift.

En elbil, en miljøbil og to el-sykler blir brukt til tjenestereiser. Avfallet blir sortert i 8 fraksjoner, men fremdeles er det mye restavfall. Det er lavt energiforbruk på rådhuset, men har økt de par siste årene.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkitektens beskrivelse». Arkivert fra originalen 6. april 2017. Besøkt 5. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Nytt rådhus i Førde i kommunens nettsider.
En **kolonikrig** kan enten betegne en krig mellom to eller flere land som kriger om større landområder i andre land *eller* en krig mellom en kolonimakt og motstand i det koloniserte landet.

Kolonikrig i Nord-Amerika mellom Storbritannia og Frankrike
-----------------------------------------------------------

Storbritannia gikk til krig mot Frankrike om å få større landområder enn det de hadde. Begge landene tok med seg hver sin indianerstamme. Disse indianerstammene het huronstammen og irokerserforbundet. Krigen førte til at huronstammen nesten ble utryddet. Irokeserforbundet ble også hardt svekket. Den tok slutt i 1763 da britene overtok de franske koloniene i Nord-Amerika. Mange liv gikk tapt, og krigen førte til mistro og hat.

Noen andre viktige eksempler
----------------------------

* Den nederlandsk-portugisiske krig
* Den amerikanske uavhengighetskrigen
* De hispanoamerikanske uavhengighetskrigene
* Første og andre italiensk-etiopiske krig
* Zulukrigen
* Rifkrigen
* Opiumkrigene
* Mau Mau-opprøret
* Den første indokinesiske krig
* Algeriekrigen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
**Kambyses I den eldre** (født ca. 600, død 559 f.Kr.) var konge av Anshan fra ca. 580 til 559 f.Kr.

Han var et tidlig medlem av akamenide-dynastiet. Han var tydeligvis et oldebarn av dets grunnlegger Akamenes, barnebarn av Teispes av Anshan og sønn til Kyros I av Anshan. Hans onkel styrte som Ariaramnes av Persia og hans fetter som Arsames av Persia.

Ifølge Herodot var Kambyses «en mann av god familie og stille vaner». Han styrte under overherredømmet til Astyages, konge av Media. Han giftet seg med prinsessen Mandane av Media, en datter av Astyages og prinsesse Aryenis av Lydia. Hans kone var barnebarn av både Kyaxares av Media og Alyates II av Lydia. Resultatet av deres ekteskap var fødselen av hans etterfølger Kyros den store.

Ifølge Herodot valgte Kyaxares Kambyses som svigersønn fordi han ikke regnet ham som en trussel mot den mediske tronen. Dette var ikke tilfellet med Kyros II som vokste opp til å fortrenge sin bestefar.

Eksterne lenker
---------------

* En detaljert profil Arkivert 26. februar 2009 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kyros I** | **Konge av Anshan(Med Arsames)**(ca. 580 f.Kr.–559 f.Kr.) | Etterfølger:**Kyros II den store** |

| * v
* d
* r
Akamenide-dynastiet |
| --- |
| Akamenes **·** Teispes **·** Kyros I **·** Ariaramnes **·** Kambyses I **·** Arsames **·** Kyros II **·** Kambyses II **·** Smerdis **·** Dareios I **·** Xerxes I **·** Artaxerxes I **·** Xerxes II **·** Sogdianus **·** Dareios II **·** Artaxerxes II **·** Artaxerxes III **·** Arses **·** Dareios III |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** GND
 |
**Brunt kappefly** (*Lithophane socia*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er vanlig på Sørlandet og Østlandet i Norge.

Utseende
--------

Et nokså stort (vingespenn 41 – 46 mm), kraftig, lyst gråbrunt nattfly med smale forvinger. Forvingene er litt tannet lanmgs ytterkanten, lyst gråbrune, ofte med en gulaktig eller oker fargetone. De har mange mørke punkter og korte lengdestreker, men mangler klart definerte tegninger. Nyre- og ringmerkene er lysere enn resten av vingen, men lite fremtredende. Under nyremerket er det en kort, mørk lengdestrek. Langs ytterkanten går det en lys siksak-linje. Bakvingen er lyst brungrå, litt silkeaktig. Larven er naken og blek på farge.

Levevis
-------

Arten finnes i løv- og blandingsskog og i skogkanter. Larvene lever på ulike busker og løvtrær, når de er blitt store også på urter. De voksne sommerfuglene flyr i september – oktober og overvintrer før de flyr igjen i april – mai.

Utbredelse
----------

Artebn er utbredt i Europa, bortsett fra lengst sør og nord, og videre østover til Japan. I Norge er brunt kappefly nokså vanlig på Sørlandet og på Østlandet nord til Gudbrandsdalen. På Vestlandet er den påtruffet nord til Sogn og Fjordane, men den er sjelden.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Brunt kappefly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brunt kappefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brunt kappefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brunt kappefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brunt kappefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brunt kappefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brunt kappefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Lithophane socia* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Brunt slåttefly** (*Euclidia glyphica*) er en sommerfugl som tilhører familien praktfly (Erebidae). Denne lille, brune arten flyr om dagen.

Utseende
--------

Et forholdsvis lite (vingespenn 27 – 30 mm) og spinkelt, brunt nattfly. Den kan ikke forveksles med noen andre nattfly, derimot kan den overflatisk ligne på dagsommerfugl-arten tiriltungesmyger (*Erynnis tages*), som den også ofte flyr sammen med, men antennene og hodet er helt annerledes. Antennene er nokså lange og trådformede, kroppen er kledt mer mørkebrune hår. **Forvingen** er brun, med et bredt, mørkere midtfelt som er lysere i midten. Det er også en trapesformet, mørk flekk med forkanten nær vingespissen. **Bakvingen** er gul med en smalt brun ytterkant, brune årer, en stor, brun flekk ved roten og et smalt, brunt tverrbånd som ikke når fram til vingeforkanten.

Levevis
-------

Arten flyr om dagen, helst i solskinn, på blomsterenger og andre åpne, udyrkede områder. Larvene lever på ulike urter i erteblomstfamilien (Fabaceae), blant andre kløver (*Trifolium* spp.) og tiriltunge (*Lotus corniculatus*). Den overvintrer som en puppe, og de voksne sommerfuglene flyr i mai – juli.

Utbredelse
----------

Brunt slåttefly finnes i Europa og videre østover til Mongolia. I Norge er den vanlig på Sørlandet og Østlandet. Fra Vestlandet foreligger det bare noen få funn.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Brunt slåttefly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brunt slåttefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brunt slåttefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brunt slåttefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brunt slåttefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brunt slåttefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brunt slåttefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Euclidia glyphica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Euclidia glyphica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
*Noctua interjecta*
**Brunt båndfly** (*Noctua interjecta*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare funnet i Aust-Agder i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 31 – 34 mm), kraftig, brunlig nattfly med gule bakvinger. Den kjennes fra andre båndfly på den lille størrelsen, forvingens nesten helt manglende tegninger, bakvingens brede tverrbånd og lille midtflekk. Forkroppen og forvingen er gulbrune eller rødbrune. **Forvingen** har fire, noe utydelige, mørkere tverrlinjer, ellers nesten ingen tegninger. Nyre- og ringmerkene er oftest knapt synlige. **Bakvingen** er gul med et forholdsvis bredt, svart tverrbånd litt innenfor ytterkanten, litt foran midten av vingen er det en liten og smal, mørk flekk.

Levevis
-------

Arten kan finnes i mange ulike habitater. Larvene lever på ulike gras, urter og busker. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august.

Utbredelse
----------

I Norge ble den først funnet i Aust-Agder i 2003.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Noctua interjecta* på UK moths:
* Utbredelsesdata:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brunt båndfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brunt båndfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brunt båndfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brunt båndfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brunt båndfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brunt båndfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Noctua interjecta* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Noctua interjecta* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Joachim Friedrich Spiering** (1940–2023) var en tysk general. Han var NATOs øverstkommanderende for Nord-Europa fra 1998 til 2001, med hovedkvarter i Brunssum i Nederland.

Liv og virke
------------

Spiering startet sin karriere som offiserskadett i Bundeswehr i 1960. Han ble utdannet generalstabsoffiser fra 1972 til 1974 og studerte deretter ved den britiske hærens Staff College, Camberley. Fra 1976 tjenestegjorde han i NATO i forskjellige stillinger. Han var militærattaché ved Vest-Tysklands ambassade i Washington, D.C. fra 1984 til 1987. Deretter hadde han forskjellige kommandoer i Tyskland, før han ble avdelingsdirektør for planlegging og organisasjon i hærstaben i Forsvarsdepartementet. I 1993 ble han kommandant for 10. panserdivisjon, og kort etter ble han forfremmet til generalmajor.

I 1994 ble han generalløytnant og kommandant for 4. korps. I 1998 ble han forfremmet til full general og ble utnevnt til NATOs øverstkommanderende for Nord-Europa. Han ble etterfulgt av den britiske generalen Jack Deverell i 2001.

Etter at han gikk av med pensjon har han bl.a. undervist ved Baltic Defence College i Tartu i Estland.

Han døde den 22. januar 2023 i en alder av 83 år i Hamburg.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   lebenswege.faz.net[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  GEN (ret) Joachim Spiering decorated with BALTDEFCOL Medal of Merit
3. ↑  «Traueranzeigen von Joachim Friedrich Spiering | Frankfurter Allgemeine Lebenswege». *lebenswege.faz.net* **(tysk)**. Besøkt 12. februar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Elektroninnfangning** (**K-elektroninnfangning**, også **K-innfanging**, eller **L-elektroninnfangning**, **L-innfanging**) er en prosess hvor protonrike kjerner av et elektrisk nøytralt atom absorberer en indre atomisk elektron, vanligvis fra K- eller L-elektronskallet. Denne prosessen vil dermed ende et nukleær proton til en nøytron og samtidig fører til emisjon av et elektronnøytrino. 

{\displaystyle {\ce {p + e- -> n + V\_{e}}}}
Siden det kun er et nøytrino som slippes ut vil det bærer hele henfallsenergien, dette vil også innebære at utlisppet er karakteristisk. På samme måte, momentet av nøytrinoutslippet vil fører til at datteratomet til å rekylere med en enkelt karakteristiske moment.

Vanlige eksempler
-----------------

Noen vanlige radioisotoper med elektroninnfangning:

| Radioisotop | Halveringstid |
| --- | --- |
| 7Be | 53,22 dager |
| 37Ar | 35,011 dager |
| 41Ca | 9,94 × 104 år |
| 44Ti | 58,9 år |
| 49V | 330 dager |
| 51Cr | 27,704 dager |
| 53Mn | 3,7 × 106 år |
| 55Fe | 2,73 år |
| 57Co | 271,80 dager |
|

Referanser
----------

1. ↑  *Karlsruher Nuklidkarte* (10. Auflage utg.). Karlsruhe. ISBN 9783943868500. OCLC 1061231215.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Elektromagnetisk forstyrrelse** (eller **EMI**, også kalt **radiofrekvensforstyrrelser** eller **RFI**) er en (vanligvis uønsket) forstyrrelse som påvirker en elektrisk krets på grunn av elektromagnetisk stråling fra en ekstern kilde. Forstyrrelsen kan påvirke, stanse eller på andre måter nedgradere eller sette grenser på effekten i en omkrets. Kilden kan være et hvilket som helst objekt, naturlig eller kunstig, som har hurtigskiftende elektriske strømninger, slik som en elektrisk omkrets, solen eller Aurora polaris. Når et apparat eller system blir forstyrret i sin funksjon i det elektromagnetiske miljøet det er ment å fungere i, kaller vi fenomenet elektromagnetisk interferens, EMI.

Når et apparat eller system derimot er installert på en slik måte at det fungerer uforstyrret i sitt elektriske miljø, og heller ikke forstyrrer annet elektrisk utstyr, har vi elektromagnetisk sameksistens eller elektromagnetisk kompatibilitet, EMC.

Elektromagnetiske felt er en samlebetegnelse for elektriske felt (E-felt) og magnetfelt (B-felt). Enhver spenningssførende leder eller komponent omgir seg med et E-felt, men det er i første rekke i høyspenningsanlegg at disse feltene medfører problemer. I bygningsinstallasjoner vil de aller fleste problemene kunne føres tilbake til B-feltene.

Alle strømførende ledere omgir seg med et magnetisk felt. Feltets størrelse øker med størrelse på strømmen og minsker med avstanden til støykilden (i dette tilfellet lederen). Kretsens påtrykte spenning er uten betydning når man vurderer forholdene i forbindelse med magnetiske felt. I en flerlederkabel i et IT-, TT- eller TN-System er summen av strømmene ved normal og feilfri drift lik null. Men siden sentrum for hver av strømmene er litt forskjøvet i forhold til hverandre, omgir kabelen seg allikevel med et visst magnetisk felt. Feltet er imidlertid mye mindre enn det som er rundt en enlederkabel. I et TN-C-S-system må vi regne med at deler av belastningsstrømmen bestandig returnerer til transformatorens jordede punkt via bygningskonstruksjoner eller andre ledende deler, og derfor dannes det magnetiske felt både rundt kabler og rundt ledende bygningskonstruksjoner. Dette er en av grunnene til at et slikt system ikke tillates brukt etter første fordeling i bygningsinstallasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  Basert på '*interference*-oppføringen i *The Concise Oxford English Dictionary*, 11. utgave, online

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Et sett med mottaker- og senderenhet.
«Radio Nurse» fra 1938, verdens første elektroniske barnevakt.
En **elektronisk barnevakt**, **babycall** eller **babymonitor** er et elektronisk overvåkningssystem som via lyd og/eller bilde kan varsle når et spedbarn trenger tilsyn. Dette mulliggjør barneomsorg fra et annet rom i huset, og for eksempel at barnet kan hvile rolige omgivelser mens foreldrene kan gjøre andre ting.

Funksjoner
----------

Det primære bruksområdet er å bli varslet når barnet våkner. Forøvrig er det ikke uvanlig å høre at små barn prater med seg selv idet de holder på å sovne. Noen varianter har toveiskommunikasjon slik at foreldrene kan snakke tilbake til spedbarnet, bevegelsessensorer, temperaturovervåkning, styring av nattlys og innebygde barnesanger som kan spilles av

Tilkoblingsmuligheter
---------------------

Noen elektroniske barnevakter kan kobles trådløst til foreldrenes smarttelefon eller datamaskin. Det finnes også mobilapplikasjoner som gjør at man kan bruke en mobiltelefon eller et nettbrett med kamera som elektronisk barnevakt.

Sikkerhet
---------

Noen elektroniske barnevakter har sensorer i madrassen som gir alarm dersom det ikke er bevegelse på 20 sekunder, eller dersom barnet er rastløst. Det finnes ikke forskning som underbygger at elektroniske barnevakter kan forebygge krybbedød, og flere leger mener at de gir en falsk følelse av trygghet.

Video og lyd fra elektroniske barnevakter er personlig data, og utgjør en personvernsrisiko dersom de kommer på avveie.

Se også
-------

* Skjult kamera, for eksempel brukt til å overvåke barnevakter

Referanser
----------

1. ↑  Onion, Rebecca. «The World's First Baby Monitor: Zenith's 1937 "Radio Nurse"». The Slate Group. Arkivert fra originalen 11. august 2018. Besøkt 7. februar 2013.
2. ↑  «Antenatal care – information and advice.». Arkivert fra originalen 15. februar 2017. Besøkt 28. november 2016.
3. ↑  «Don't panic, but your baby monitor can be hacked into a spycam». Arkivert fra originalen 23. juni 2018. Besøkt 23. juni 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |