recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Roger Magnus Nordstrand** (født 20. mai 1973) er en svensk tidligere fotballspiller.

Roger Nordstrand ble hentet av Örgryte fra Bälinge IF på høsten i 1989. Han var en av en rekke unge spillere klubben rekrutterte for å forynge et aldrende mannskap. I sin første sesong for Örgryte debuterte han bare seksten år gammel, og det første av hans tre mål det året gjorde ham til en av Allsvenskans yngste målscorere noensinne. 1990-sesongen endte med nedrykk fra Allsvenskan, men Nordstrand spilte 13 av lagets 22 seriekamper og hadde markert seg som en av Sveriges mest lovende unge spillere. Året etter spilte lysluggen for Sverige i Ungdoms-VM. 

Nordstrand spilte seks sesonger for Örgryte. Siste halvdel av 1995-sesongen var han utlånt til Brann i den norske Eliteserien. For Brann spilte han syv seriekamper og scoret ett mål. Han fikk også spilletid for Brann i cupfinalen, som laget tapte for Rosenborg.

I treårsperioden fra 1996 til 1998 spilte han for Stenungsund i division 1.

Foran 1999-sesongen ble Nordstrand igjen klar for spill i Allsvenskan da han signerte for Halmstad. Med Halmstad ble han svensk seriemester i 2000. Skader satte sine begrensninger for karrieren hans. Nordstrand la opp etter 2002-sesongen da han var blitt erklært idrettsinvalid.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 228636, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roger Nordstrand – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Roger Nordstrand – FBref Rediger på Wikidata
* Svenska Fotbollförbundet
* Norges Fotballforbund
* Brann Historie
**Roger Neil Wheeler** (født 1941) er en britisk offiser som var Chief of the General Staff, hærsjef for British Army, fra 1997 til 2000. Han ble i 2001 utnevnt til konstabel av Tower. 

Wheeler studerte ved Hertford College, og fikk deretter en offiserspost i Royal Irish Rangers. Han hadde deretter flere kommandoer og stabsposter i Storbritannia, Tyskland, på Falklandsøyene og Kypros. 

Etter tre år som sjef for militære operasjoner i Nord-Irland ble han kommandant for britiske styrker på NATO-oppdrag i Bosnia. Han ble øverstkommanderende for landstyrkene i 1996, og Chief of the General Staff året etter. I 2000 gikk han av med pensjon. 

Som pensjonist er han ved siden av det seremonielle embetet som konstabel av Tower ikke-utøvende direktør i Aegis Defence Services, medlem av styret for Serious Organised Crime Agency og *trustee* i Royal Armouries. 

Wheeler er utnevnt til *Knight of the Grand Cross* av Order of the Bath og er derigjennom adlet. Han har dermed rett til å føre tiltaleformen *Sir* foran sitt navn. Wheeler er også kommandør av Order of the British Empire.

Referanser
----------

1. ↑   The London Gazette 54625, side(r) 2[Hentet fra Wikidata]
***Pseudocalaspidea*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

En ganske stor (20-25 millimeter), flat, avlangt oval, halvmatt, brunsvart skjoldbille, dekkvingenes sider med et langt, gulaktig eller rødlig felt. Hodet er lite, men godt synlig ovenfra. Pronotum er rundet, uten store sideflater, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er rundede. Antennene er ganske tynne. Beina er ganske korte, føttene utvidete.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Vertsarten for denne, trolig nokså sjeldne, arten er ukjent, men beslektede arter lever på palmer.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Colombia, Ecuador og Peru, muligens også fra Mexico.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Alurnini** Chapuis, 1875
						* slekten *Pseudocalaspidea* Jacobson, 1899
							+ *Pesudocalaspidea cassidea* (Westwood, 1842)

Litteratur
----------

*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pseudocalaspidea* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudocalaspidea* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Pseudocalaspidea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Hispines of the World - *Pseudocalaspidea*
Den 10 år gamle Harald (i uniform) under morens giftemål med Joseph Goebbels Foto: Deutsches Bundesarchiv 
Joseph og Magda Goebbels med sine seks barn Helga, Hildegard, Helmut, Hedwig, Holdine og Heidrun. Harald Quandt i bakgrunnen i feldwebeluniform fra Luftwaffe. Quandt ble seinere en mektig industrimann i Vest-Tyskland.  Foto: Retusjert postkort fra Deutsches Bundesarchiv 
**Harald Quandt** (født 1. november 1921 i Berlin-Charlottenburg, forulykket 22. september 1967 i Cuneo i Italia) var en av de ledende industriherrene i Vest-Tyskland frem til han døde i en flyulykke i 1967.

Han var sønn av industriherren Günther Quandt og Magda Ritschel (som senere ble gift med Joseph Goebbels). Han vokste opp sammen med moren etter foreldrenes skilsmisse, men sto hele tiden på vennskapelig fot med faren. Han tjenestegjorde under andre verdenskrig i Luftwaffe hvor han etter hvert ble løytnant. Ved krigens slutt satt han i britisk krigsfangenskap. 

Etter krigen utdannet han seg til sivilingeniør. Da faren døde i 1954 arvet han og broren Herbert Quandt et konglomerat av næringslivsinteresser. Harald Quandt konsentrerte seg særlig om våpenindustrien, blant annet gjennom våpenprodusenten Industriewerke Karlsruhe AG, som han var styreformann for. Han hadde også styreverv i Busch-Jäger AG, Dürener Metallwerke AG, Mauserwerken Oberndorf, VARTA og Daimler-Benz. Broren Herbert Quandt er mest kjent for å ha tatt over BMW og utviklet selskapet til den produsenten av luksusbiler vi kjenner i dag.

Harald Quandt var en aktiv privatflyver, og var president for den tyske flyverklubben fra slutten av 1950-tallet til begynnelsen av 1960-tallet. Han eide fra september 1961 også et privat jetfly, en såkalt business jet, av typen Morane-Saulnier MS-760B Paris II, med kjennetegnet D-INGE.

Han ble i 1951 gift med Inge Bandekow (1928–1978), som var datteren til selskapets jurist. De fikk fem døtre: Katarina Geller (født 1951), Gabriele Quandt-Langenscheidt (født 1952), Anette May-Thies (født 1954), Colleen-Bettina Rosenblat-Mo (født 1962) og Patricia Halterman (1967–2005).

I 1967 omkom Harald Quandt i en flyulykke. Hans formue forvaltes av et firma som kontrolleres av hans døtre og deres etterkommere.

Referanser
----------

1. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000007317, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Wikipedia på tysk[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Rüdiger Jungbluth: *Die Quandts: Ihr leiser Aufstieg zur mächtigsten Wirtschaftsdynastie Deutschlands*. Campus 2002 ISBN 3-593-36940-0

  

´•´
**BMW:** Hovedartikkel · Portal · Kategori
Portal: BMW


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
***Antennetimen*** var et norsk aktualitetsprogram som gikk på NRK TV fra 1992 til 1994. Programmet tok opp tidsaktuelle tema innen politikk og samfunn til debatt, og det var som regel ett tema som ble belyst i hvert program (i motsetning til *Antenne Ti*, hvor hver episode vanligvis belyste 2–3 tema). 

*Antennetimen* gikk på torsdager, vanligvis klokken 20.30. Det hadde en times varighet de første to sesongene, deretter tre kvarter. Programmet hadde flere likhetstrekk med dets forgjenger, *Antenne Ti*, men gikk bare én gang i uka, hadde lenger varighet og gikk på et tidligere tidspunkt. De mest fremtredende programlederne var Per Øyvind Heradstveit, Erling Borgen og Ole Kristen Harborg.

Programposten etterfulgte aktualitetsmagasinet *Antenne Ti* og ble i 1994 etterfulgt av *Redaksjon 21*.

Seertall
--------

Premieren ble sett av 1,7 millioner.

Programledere
-------------

* Per Øyvind Heradstveit (1992-94)
* Erling Borgen (1992-94)
* Bjørn Honerød (1992-94)
* Terje Svabø (1992-94)
* Wenche Dager
* Ole Kristen Harborg
* Ingolf Håkon Teigene (1993- )
* Knut Olsen (1993-94)
* Ole Torp (1993- 94)
* Einar Slyngstad (1994)
* Jan Pedersen (1993- )
* Solveig Ruud (1993-94)

Referanser
----------

1. ↑  VG - NRK I ENSOM MAJESTET (31.08.1992 - Side: 36)

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*
***As Men Love*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av E. Mason Hopper.

Handling
--------

Diana Gordon blir vanvittig forelsket i Dr. Paul Russell, som er en god venn av ektemannen Keith. Russell er imidlertid forelsket i Keiths søster Marjorie, som tilbringer vinteren sammen med Gordon-familien. Når hun overhører Russells frieri til Marjorie, blir Diana ekstremt misunnelig. Hun tilstår derfor sine virkelige følelser for doktoren, i samme øyeblikk kommer Gordon inn i rommet. For å beskytte Dianas rykte, tar Russell på seg all skylden for det som har skjedd og han blir straks forvist fra hjemmet deres.

En stund senere blir mange innbyggere i byen deres hardt rammet av Poliomyelitt, og Dr. Russell blir snart en ekspert på å behandle sykdommen. Gordons unge datter blir også veldig syk, og Diana tilkaller doktoren. Men ektemannen hennes forbyr Russell å komme inn i hjemmet deres. I håp om å redde datteren deres blir Diana tvunget til å avsløre sannheten for ektemannen og svigerinnen.

Rolleliste
----------

* House Peters som Paul Russell
* Myrtle Stedman som Diana Gordon
* Jack W. Johnston som Keith Gordon
* Helen Jerome Eddy som Marjorie Gordon

Referanser
----------

1. ↑  As Men Love
2. ↑  AS MEN LOVE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *As Men Love* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *As Men Love* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *As Men Love* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *As Men Love* på Silent Era Rediger på Wikidata
*Justin Zimmer House* i Warsaw i Indiana, tegnet av Alvin M. Strauss.
**Alvin M. Strauss** (født 1895 i Kendallville, død 1958) var en amerikansk arkitekt fra Indiana av tysk opphav, kjent for å ha tegnet flere betydningsfulle bygninger tidlig på 1900-tallet. Bygninger som står som landemerker i Indiana og Ohio. Han gikk i lære hos kjente arkitekter i Chicago og Fort Wayne. Strauss starte sin egen praksis i Fort Wayne i 1918. Blant hans arbeider er Allen County War Memorial Coliseum, Clyde Theatre, Lincoln Bank Tower, Embassy Theatre og Indiana Hotel i Fort Wayne så vel som Brokaw Theatre i Angola.

Hans arbeider omfatter også utstillingslokaler og administrasjonsbygning i Art Deco-stil til Auburn Cord Duesenberg Automobile Museum, som i 2005 ble erklært som National Historic Landmark.

Referanser
----------

1. ↑   Structurae, oppført som Alvin Strauss, Structurae person ID 1008170, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  FORT WAYNE ARCHITECTS & FIRMS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Alvin Hovy Moore** (født 11. november 1891, død 9. november 1972) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Moore vant en olympisk bronsemedaljer i dressur under OL 1932 i Los Angeles. Med hesten «Water Rat» var han med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i dressur. De andre på laget var Hiram Tuttle på «Olimpic» og Isaac Kitts på hesten «American Lady». I den individuelle konkurransen i dressur kom Moore på en sjuendeplass.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Bronse Bronse i hestesport, dressur lag USAs flagg USA

Referanser
----------

1. ↑   images.findagrave.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alvin Moore – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Moore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Alvin Moore – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Breifoss-ulykken** var en togkollisjon som inntraff på Bergensbanen 28. februar 1944, under den tyske okkupasjonen.

Ulykkesnatten var nattog nr. 607 på vei fra Oslo til Bergen, trukket av damplokomotiv 31b nr. 403. På vei fra Bergen til Oslo var godstog nr. 1428, trukket av damplokomotiv av type 39a nr. 169, med ti tankvogner med solarolje og to vogner med fisk og to åpne godsvogner og med konduktørvogn til slutt. Toget hadde en samlet togvekt på 460 tonn. Det kraftige lokomotivet, som tidligere hadde trafikkert Ofotbanen, tok seg lett opp til Taugevatn, 1301 moh. Alt gikk også normalt ned til Finse der toget hadde et kort stopp før det fortsatte østover. Lokomotivføreren bremset rutinemessig ned mot Haugastøl, men på rettstrekningen mellom Haugastøl og Ustaoset er det ikke nødvendig å bremse. I fallet ned til Geilo sviktet bremsene på godstoget. Toget raste gjennom Geilo stasjon, rev opp sporvekslene og ved Breifoss vest for Hol kolliderte de to togene. Brenselet i godstoget antente slik at flere av passasjervognene tok fyr. 25 nordmenn og et ukjent antall tyskere som satt i første vogn omkom i ulykken som er blant de verste i norsk jernbanehistorie. Blant de omkomne var den 44 år gamle forfatteren Ingeborg Rolfsen Grieg, Nordahl Griegs søster.

Tyskerne mistenkte sabotasje, og lokomotivføreren og fyrbøteren på godstoget fra Bergen, som begge hadde hoppet av i fart før toget kom til Geilo stasjon, ble begge fengslet og senere internert på Grini. De ble sluppet fri etter åtte måneder da etterforskningen konkluderte med at teknisk feil var årsak til ulykken.

Nattogslokomotivet ble sterkt skadet og hugget opp i 1946 mens nr. 169 ble bygget opp igjen. 

Årsaken til den fatale bremsesvikten var sannsynligvis at temperaturforskjellen mellom det milde Vestlandet og den svært kalde vinteren på Hardangervidda førte til rim i bremsesylindrene, og at toget var en blanding av norsk og tysk materiell og dårlig vedlikeholdt.

Referanser
----------

1. ↑  Espen Rostrup Nakstad (2021). *Kode rød : Kampen for det vakre*. Gyldendal. s. 288–298. ISBN 9788205547759.
2. ↑  Solhjell 2000, s. 387–388

Litteratur
----------

* Solhjell, Kåre Olav (2000). *Hol i hundre år*. Hol kommune. s. 383–388. ISBN 8299575109.
* Holøs, Bjørn (1984). *Bergensbanen 75*. Gyldendal. s. 105–106. ISBN 8205153760.

Eksterne lenker
---------------

* Bilde på digitaltmuseum.no
**Breidablikk** – er et forum for kulturarv og forvaltning av verdier. Seminarrekken er opprettet og driftes av arkeolog Sjur Harby, f. 1963.

Historikk
---------

Forløper til Breidablikk-seminarene var "Edderkoppen - nettverk for kulturarv og verdiskaping i Innlandet" - et prosjekt (2007-2008) finansiert av offentlige instanser sammen med frivillige organisasjoner. Hensikten var kompetanseheving og nettverksbygging – primært i region Innlandet.

Formål
------

Gjennom firmaet Disen Kolonial har Sjur Harby videreutviklet konseptet med en seminarrekke som et kompetansebyggende nettverk for dem som arbeider med kulturarv og verdiskaping i Norge. Med kulturarvsbasert næring menes privat og offentlig initiert næringsvirksomhet der kulturarv inngår som et vesentlig element i den kommersielle virksomheten.

Seminarene
----------

Sjur Harby
Følgende seminarer har vært avholdt:

**2009:**

Ny bruk av gammel bygningsmasse, Seminar på Glomdalsmuseet, Elverum 19. februar 2009

Kulturarv – et marked i emning, Seminar på Glomdalsmuseet i Elverum 26. mars 2009

En mur til begjær, en mur til besvær, Seminar på Averøy, Møre og Romsdal 14.–15. april 2009

Vi selv og våre hjem – om moderne liv i gamle hus, Seminar på Glomdalsmuseet i Elverum 26. mai 2009

Hva skal vi gjøre med låven? Seminar på Festiviteten, Eidsvoll Verk, 26. november 2009

**2010:**

Kulturarven i media - to virkeligheter, 28. januar 2010, Seminar på Festiviteten, Eidsvoll Verk

"Det er størrelsen det kommer an på» - status for gårdene på Hedemarken, Bøndernes Hus i Løten, 10. juni 2010

Tilbake til røttene - om kunnskap og rotfrukter i norsk mattradisjon, Bøndernes hus, Løten, 23. september 2010

"Aa, eg veit meg eit land» – norsk kulturarv som reisemål, Thorbjørnrud Hotell AS, Jevnaker, 14. oktober 2010

Til nytte og behag – prestegårdshagen som forsvant, Prestegårdslåna, Melhus, 28. oktober 2010

**2011:**

Bare en husmannsplass? Arkeologene svarer. Tangen Menighetshus, 3. februar 2011

Lystgårdene - et lite stykke Europa i Norge. Fredrikshalds teater, 12. april 2011

Fem saker. Om ord og handling i norsk kulturminnevern. Bøndernes Hus i Løten, 26. mai 2011.

Evig eies kun det tapte. Kulturarven i norsk politikk. Festiviteten, Eidsvoll Verk, 25. august 2011

"Kyss meg over gjerdet» - om porter, gjerder og stengsler i norsk hagekultur, Prestegårdslåna i Melhus, 3. november 2011

**2012:**  

Gamle hager er ingen spøk, Fredrikshalds Teater 21. april 2012

Levende mur - om mørtel, tegl og tidens tann, Bøndernes Hus i Løten, 3. mai 2012

"Kyss meg over gjerdet» - om porter, gjerder og 1800-tallets hageidealer. Sveinhaug gård i Ringsaker, 1. september 2012

Vern gjennom bruk», floskel eller virkelighet? Festiviteten, Eidsvoll Verk, 27. september 2012

Det er mer mellom himmel og jord – om hvileløse gjengangere i norsk tradisjon. Bøndernes Hus i Løten, torsdag 22. november 2012

**2013:**

Alle tiders lysthus. Prestegårdslåna i Melhus, lørdag 16. mars 2013

Eksterne lenker
---------------

* Disenkolonial.no
* Ostlendingen.no – Vil leve moderne i gammelt hus (Publisert 19. mai 2005)
**Against Me!** er et amerikansk punkrock-band startet i 1997 Naples, Florida. Bandet ga ut sitt første album i 2002, kalt *Reinventing Axl Rose*. I desember 2005 signerte de en platekontrakt for Sire Records og i 2007 ga de ut albumet *New Wave*.

Historie
--------

Laura Jane Grace startet bandet da hun var 17 år gammel. Hun sang og spilte akustisk gitar og noen ganger hadde hun også med bass og trommer. I denne perioden ga hun ut en demokassett som offisielt heter «Aganst Me!», men som nok er mer kjent som «Tom's First Demo», ettersom Tom Gabel er Graces fødselsnavn, og navnet hun brukte på den tiden. Selv om kopier av denne kassetten er ekstremt sjeldne har fremveksten av  fildelingsprogram gjort at musikken også er gjort tilgjengelig for nye tilhengere. Året etter kom det ut nok en demokassett, denne gangen på Misanthrope Records kalt «Vivida Vis!».

Etter at bandet signerte en større platekontrakt med Sire Records følte mange tilhengere at bandet hadde forrådt sine anarkistiske røtter, mens andre fortsatt hadde tiltro til bandet. I en uttalelse viste Against Me! til at en av hovedgrunnene til å signere med selskapet var at det ga dem muligheten til å jobbe med Butch Vig, produsenten bak Nirvanas kjente album *Nevermind*.

I mai 2012 annonserte Laura Jane Grace at hun er transkvinne og skulle gå igjennom hormonbehandling. Hun byttet da navn fra Tom Gabel til Laura Jane Grace.

Medlemmer
---------

### Nåværende

* Laura Jane Grace (Tom Gabel) – gitar, vokal, (1997–nå)
* James Bowman – gitar, vokal(2000–nå)
* Andrew Seward – bass, vokal (2002–nå)
* Warren Oakes – trommer (2001–nå)

### Tidligere

* Dustin Fridkin – bass, vokal (2001–2002)
* Kevin Mahon – trommer (1998–2001)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Against Me! på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Against Me! på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Against Me! på AllMusic Rediger på Wikidata
* Against Me! på Twitter Rediger på Wikidata

* Against Me! på Facebook Rediger på Wikidata

* Against Me! på Instagram Rediger på Wikidata

* Against Me! på YouTube Rediger på Wikidata

* Against Me! på Myspace Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Utsikt over stranda i Agadir
Stranda i Agadir med byens kasbah i bakgrunnen.
**Agadir** (arabisk: **أكادير**, berberspråk (amazigh): ⴰⴳⴰⴷⵉⵔ) er en marokkansk kystby med i underkant av 700 000 innbyggere. Byen er den sørligste storbyen i landet, og er hovedstaden i regionen Souss-Massa-Drâa. Agadir ble grunnlagt rundt år 1500 av portugiserne.

I dag er byen en viktig turistby. Men også fiske- og handelshavn som eksporterer blant annet kobolt, mangan, sink og sitrusfrukter.

Selve ordet *agadir* betyr «et befestet kornlager». Disse kornlagrene er også kjent som *igherm, tighermt* eller *taddart,* avhengig av dialekten. Det var et lagerhus, bygget med flere hundre rom. Hver familie i en landsby eller et område, hadde ett eller to rom. Hele konstruksjonen er som en festning, med vakttårn. Her kunne de som eide rom også oppholde seg trygt hvis det var nødvendig. Ellers var hver familie pliktige i å oppbevare all maten som de ikke brukte i det daglige i dette befestede lagerhuset.

Geografi
--------

Agadir ligger i den fruktbare Sousdalen, hvor elva Sous munner ut i Atlanterhavet. Byen ligger nord for elva.

Historie
--------

Portugiserne bygde i 1503 en festning på stedet som skulle bli til Agadir. Fortet het Santa Cruz de Cap de Gué. Berberne som holdt til i Sousdalen likte ikke dette, og jaget ut portugiserne allerede i 1541, under ledelse av den saadiske emiren Mohammed Echeikh El Mehdi. Emirens sønn bygget et fort i enden av bukta. Ruinene av fortet finnes fremdeles. Saadierne kontrollerte byen, og den konkurrerte med Essaouira om å være den viktigste havnebyen i området. I 1911 gav tyske flåtestyrkers ankomst utenfor byen navn til den såkalte Agadirkrisen. I 1913 tok Frankrike over Marokko, og anla en moderne havn i Agadir.

29. februar 1960 ble byen rammet av et kraftig jordskjelv som la byen i ruiner og krevde mer enn 10 000 menneskeliv. Etter skjelvet ble byen bygget opp like ved med strenge krav til bygningskvalitet. Byen er i dag den mest utpregede turistbyen i landet, og kan minne om feriebyer i land som Spania og Hellas.

Bydeler
-------

De viktigste bydelene i Agadir er:

* Secteur Touristique
* Les Amicales
* Charaf
* City Centre
* Nouveau Talborjt
* Cité Suisse
* Dakhla
* Anza
* L'Erac
* Quartier Industriel
* Quartier Residentiel

Transport
---------

Agadir benytter seg av flyplassen Al Massira, som ligger cirka en halvtime utenfor byen. (Agadir International Airport)

Den enkleste måten å ta seg fram i byen på er i en av de mange oransje taxiene. Det er også flere bussruter.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Agadir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Agadir – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

1. ↑  Høykommissæren for planlegging, red. *Folketelling i Marokko 2014*, Wikidata Q19599909
«**Candle in the Wind**» er en sang med Elton John. Musikken er av Elton John med tekst av Bernie Taupin, og sangen ble opprinnelig skrevet i 1973 til ære for Marilyn Monroe som døde 11 år tidligere.

I 1997 fremførte Elton John en ny versjon av sangen som en hyllest til Diana av Wales. Denne versjonen av sangen ble utgitt som singel og nådde førsteplassen i mange land, og ble en mye større suksess enn den opprinnelige versjonen.

Informasjon
-----------

Den opprinnelige versjonen av sangen ble utgitt som singel fra albumet *Goodbye Yellow Brick Road* (1973). Teksten i sangen er en sympatisk skildring av livet til Marilyn Monroe. Singelutgivelsen av den originale sangen nådde nummer elleve på hitlistene i Storbritannia i 1974. På den tiden ble den ikke gitt ut som singel i USA, da «Bennie and the Jets» ble valgt i stedet.

Denne versjonen blir rangert på 347. plass på musikkmagasinet *Rolling Stones* liste over «Tidenes 500 beste sanger».

Eksterne lenker
---------------

* *Candle in the Wind* på Allmusic


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«I'll Be Missing You» med Puff Daddy, Faith Evans og 112 | **Nummer 1 på VG-lista**(Uke 39–44 1997 sammen med «Something About the Way You Look Tonight») | Neste mottaker:«Prince Igor» med The Rapsody med Warren G og Sissel Kyrkjebø |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Tittelbladet på den anonyme førsteutgaven fra 1759, angivelig oversatt fra tysk.
***Candide*** (fransk *Candide ou l'Optimisme*) er en roman fra 1759 av den franske forfatteren Voltaire (1694–1778).

Romanen er et satirisk svar på den samtidige filosofen Leibniz' tese at menneskene lever «i den beste av alle mulige verdener» («*dans le meilleur des mondes possibles*»). Leibniz' ideer blir representert av huslæreren *Doktor Pangloss* (betyr om lag 'allviter'), som underviser en ung mann, hovedpersonen *Candide,* på et gods i Westfalen. I den første halvdelen av boken gjendrives Leibniz ved at Candide får sin optimistiske livsholdning utsatt for flere ulike grufulle hendelser: mord, inkvisisjon, kannibalisme, syfilis og jordskjelv. Voltaire skrev romanen med blant annet jordskjelvet i Lisboa 1. november 1755 som bakteppe.

Sammen med, og delvis på leting etter, sin elskede *Cunégonde* reiser Candide gjennom Europa og Sør-Amerika; i Surinam møter Candide den «lærde pessimisten» *Martin*, som i utgangspunktet mener at «Gud har overgitt jorden og menneskene Satan i vold». Martins pessimisme balanseres av at han også målbærer en pragmatisk filosofi som gjør ham til forfatterens talsperson, han mener at «arbeid, ikke filosofi, er det eneste middel mot en uutholdelig verden».

Ved romanens slutt kjøper Candide og Cunégonde en liten gård for hans siste penger. På gården bor de sammen med Pangloss og Martin, som fremdeles representerer hvert sitt syn. Voltaires sluttpoeng er at man må «dyrke den hagen vi har».

Candide på norsk
----------------

* *Candide* / på norsk ved Charles Kent. Aschehoug, 1930
* *Candide* / oversatt av Herbrand Lavik ; Tegningene og akvarellene av Per Schwab. Bergen : Grieg, 1945
* *Candide eller Optimismen* / oversatt av Paul Gauguin ; Med tegninger av Chrix Dahl. Trondheim : Brun, 1946
	+ *Candide* / Voltaire, oversatt av Paul Gauguin. *Utvalgte tekster* / Rousseau. Gyldendal, 1975. XXIV, 240 s. (Mesterverk fra verdenslitteraturen). ISBN 82-05-05650-1
	+ *Candide, eller Optimismen*. Gyldendal, 2000. (Gyldendal klassiker). ISBN 82-05-27025-2

Referanser
----------

1. 1 2  Snorre Evensberget. *Litterært leksikon*. 2000
2. ↑  van der Hagen, Alf (2016). *Leseren : En samtale med Henning Hagerup*. Oktober forlag. s. 204. ISBN 978 82 495 1750 3.
3. ↑  F.J. Billeskov Jansen. *Verdens litteraturhistorie. Bind 5, Opplysningstiden*. Redigert av Edvard Beyer mfl. Cappelen, 1972

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (fr) Candide, ou l’Optimisme – originaltekster fra den franskspråklige Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** OCLC **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BBC Things
 |
**Ann Lois Romney** (født **Ann Lois Davies** 16. april 1949 i Detroit, Michigan) er kona til den amerikanske forretningsmannen og politikeren Mitt Romney, som var presidentkandidat for Det republikanske partiet i det amerikanske presidentvalget 2012. Fra 2003 til 2007 var hun Massachusetts' førstedame.

Ann og Mitt Romney giftet seg 21. mars 1969 da hun var 19 og han var 22. Paret har fem sønner som er født mellom 1970 og 1981.

Ann Romney har studert ved Brigham Young University og Harvard University Extension School. Hun tok en Bachelor of Arts-grad med spesiallisering i fransk språk.

Hun ble diagnostisert med multippel sklerose i 1998, men har forholdsvis milde symptomer på sykdommen. I 2008 fikk hun påvist brystkreft og gjennomgikk en operasjon.

28. oktober 2011 var Ann Romney en av hovedtalerne under republikanernes landsmøte etter Mitt Romney var nominert til partiets presidentkandidat. Hun fokuserte på kvinner og mødre, familiens historie og hennes tro på Romney som den beste til å lede USA.

Referanser
----------

1. ↑   Genealogics, genealogics.org person ID I00600953, oppført som Ann Davies[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Ann Romney Bio Arkivert 17. juli 2012 hos Wayback Machine. About.com, US Politics, hentet 16. august 2012
3. ↑   Battle with MS shapes Romney's outlook 1. juli 2012
4. ↑  Ann Romney Talks of Her Struggle With MS Wall Street Journal, 2. juli 2012
5. ↑  In Speech, Ann Romney Plays to the Heart

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ann Romney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ann Romney på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Ann Romney på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Ann Sullivan** (opprinnelig McNeese; født 10. april 1929 i Fargo i Nord-Dakota i USA, død 13. april 2020 i Woodland Hills i Los Angeles) var en amerikansk filmanimatør.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Ann McNeese/Sullivan vokste opp i North Dakota. Foreldrene var Thomas og Helen (Kossick) McNeese. Thomas var bokholder, og Helen stenografist. Ann gikk til katolsk skole og deretter på North Dakota State University.

Hun ble med sin søster til California, og der gikk hun etterhvert på Art Center College of Design i Pasadena og studerte kunst.

### Karriere

Etter avsluttede studier begynte hun som filmtegner ved Walt Disney Animation Studios. Den jobben gav hun etter en tid avkkall p, til gunst for sine fire barns oppdragelse. Først i 1973 vendte hun tilbake som tegner. Hun fant da arbeid ved Hanna-Barbera-Studios. På slutten av 1980-tallet kom hun tilbake til Disney.

Den 13. april 2020 døde Ann Sullivan, tre dager etter sin 91. fødselsdag, i Motion Picture & Television Country House and Hospital som følge av COVID-19.

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 1988: *Oliver & Company*
* 1989: *The Little Mermaid*
* 1990: *The Prince and the Pauper*
* 1992: *Cool World*
* 1994: *The Lion King*
* 1994: *The Pagemaster*
* 1995: *Pocahontas*
* 1996: *The Hunchback of Notre Dame*
* 1997: *Hercules*
* 1998: *Mulan*
* 1999: *Fantasia 2000*
* 1999: *Tarzan*
* 2000: *The Emperor’s New Groove*
* 2001: *Atlantis: The Lost Empire*
* 2002: *Treasure Planet*
* 2002: *Lilo & Stitch*
* 2004: *Home on the Range*

Referanser
----------

1. ↑   deadline.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   U.S. deaths near 100,000, an incalculable loss, besøkt 27. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.hollywoodreporter.com[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Slotnik, Daniel E. (21. april 2020). «Ann Sullivan, Animator of Disney Hits, Dies at 91». *The New York Times* **(engelsk)**. ISSN 0362-4331.
5. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ann Sullivan på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Ann Maria Reeves Jarvis** (født 30. september 1832 i Culpeper i Virginia i USA, død 9. mai 1905 i Philadelphia, Pennsylvania) var en sosial aktivist og organisator under og etter den amerikanske borgerkrigen. Sammen med sin datter, Anna Marie Jarvis (1864–1948), er hun anerkjent som grunnlegger av feiringen av morsdagen i USA.

Liv og virke
------------

Ann Maria Jarvis arbeidet i hele vestlige Virginia, det som i dag er Vest-Virginia, for å fremme trygghet og helse for arbeidere. Under den amerikanske borgerkrigen organiserte hun kvinner til å ta seg av og stelle sårete og skadete fra begge sider av konflikten. Etter krigen ble hun aktiv i å fremme en «Mødres arbeidsdag» som, i motsetningen til dagens moderne utgave av dagen, særlig fremmet pasifisme og sosial aktivisme. Hun organiserte møter for soldatmødre fra begge sider.

Hun døde i Philadelphia i 1905. Jarvis’ datter, Anna Marie Jarvis, delte ut 500 hvite hagenelliker i sin mors kirke, St. Andrew’s Church, Grafton i Vest-Virginia den 10. mai 1908, og slik startet en kampanje for å få morsdagen anerkjent som en offentlig høytidsdag, et mål som ble oppnådd da president Woodrow Wilson erklærte dagen offisielt i 1914.

Referanser
----------

1. ↑   MAK, PLWABN-ID 9811519057905606[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Kendall, Norman F. (1937): *Mothers Day, A History of its Founding and its Founder*
* Leigh, Eric Schmidt (1997): *Consumer Rites: The Buying and Selling of American Holidays* (opptrykk, illustrert utg.). Princeton University Press. ISBN 0691017212. ss. 256–275
* Wolfe, Howard H. (1962): *Mothers Day and the Mothers Day Church*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF
 |
**Barbican stasjon** er en jernbane- og undergrunnsstasjon i City of London, i Londons kollektivsone 1. Den et opprinnelig *Aldersgate Street*, som så ble endret til *Aldersgate and Barbican* før den fikk sitt nåværende navn. Navnet kommer fra Barbican Centre, et stort kulturkompleks ved siden av stasjonen og del av et stort bygningskompleks med samme navn.

Barbican betjener undergrunnslinjene Circle, Hammersmith & City og Metropolitan. 

Billetthallen er fra 1990-årene, mens plattformene er betydelig eldre. Det står fortsatt stolper der som ble brukt til å holde glasstak over alle de fire plattformene, men selve takene ble fjernet i 1950-årene. 

Fra vestenden av plattformene kan man se tunneler som leder til det kompliserte tunnelnettet som tidligere ble brukt til kjøttransport til Smithfieldmarkedet. Under markedet lå det en nokså stor godsstasjon. 

Rett innenfor billettsperrene er det et oppslag, laget av stasjonens stab, som i bilder og tekst forteller om stasjonens historie. 


| **Forrige stasjon** |   |  London Underground |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| FarringdonHammersmith |  | Hammersmith & City-linjen Hammersmith & City-linjen |  | MoorgateBarking |
| FarringdonHammersmith/ringbane |  | Circle-linjen Circle-linjen |  | MoorgateRingbane |
| FarringdonWatford/Chesham/Amersham/Uxbridge |  | Metropolitan-linjen Metropolitan-linjen |  | MoorgateAldgate |

Eksterne lenker
---------------

Barbican Underground Station Transport for London (Engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Dalsfjorden sett fra Kornbergsfjellet 2006 
«Dalsfjord» har flere betydninger.
**Dalsfjord** er en tidligere kommune i Møre og Romsdal, opprinnelig del av Volda. Geografisk er Dalsfjorden en arm av Voldsfjorden. 

Dalsfjord ble fradelt som egen kommune 1. juli 1924. Kommunen hadde ved etableringen 960 innbyggere.

1. januar 1964 ble Dalsfjord igjen slått sammen med Volda til den nye Volda kommune. Dalsfjords innbyggertall hadde på dette tidspunktet økt til 1 151. Det var 742 innbyggere i 2015.

På østsiden av fjorden har vi i retning innover: Kornberg, Nautvik og Dale.
Innerst i fjorden ligger Steinsvik.
På vestsiden av fjorden i retning utover har vi: Åmelfot, Inselset, Aksnes,Lyngneset, Løvik, Holen, Lisjemyra,
Dravlaus, Lauvstad og Velsvik. Det går ferje mellom Lauvstad og Volda.
Det ligger en barneskole på Lauvstad og en barne- og ungdomsskole i Dravlausbygda.

Anleggsarbeidere fra Dalsfjord spesialiserte seg midt på 1800-tallet i å bygge fyr, fyrlykter og sjømerker langs norskekysten. Deres virksomhet har fått sitt minnesmerke i hjembygda, nemlig Dalsfjord fyrmuseum.

Kilder
------

* (no) Dalsfjord i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Den Fredrikshaldske Kongevei over Dalsbekken nær Gjersjøen.
**Dalsbekken** i Ski kommune har utspring i Rullestadtjernet øst for Ski sykehus. Den kalles *Roåsbekken* ned til fallene nedenfor Roås gård. Bekken går under fylkesvei 152 og østfoldbanen ved Vabakken. Fra Roås renner bekken nordover vest for Langhus. Fra Furuset og ned til utløpet i Gjersjøen, danner bekken grense mellom kommunene Nordre Follo og Ås.

Der fylkesvei 156 i dag krysser bekken i høy bro, finnes også en eldre steinhvelvsbro for Den fredrikshaldske kongevei

I bekken er det regisrert både abbor og mort, men også ørret, ål og kreps. Området langs bekken er dessuten leveområde for en rekke fuglearter, herunder fossekall, vintererle, vendehals og flere sangere.

Se også
-------

* Liste over elver i Akershus

Referanser
----------

1. ↑  Bilde av brua på Digitaltmuseum
2. ↑  (no) Dalsbekken (Ski) i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Naturbase
 |
***Pisma mjortvogo tsjeloveka*** (originaltittel: *Письма мёртвого человека*) er en sovjetisk film fra 1986, regissert av Konstantin Lopusjanskij.

Handling
--------

Historien er lagt til en by, etter en atomkrig. Hele byen er nå fullstendig ødelagt, og forurenset på grunn av radioaktivitet. Hovedpersonen, professor Larsen (spilt av Rolan Bykov) en nobelprisvinner i fysikk, bor i en kjeller under et museum - sammen med sin syke kone, og flere andre som tidligere var ansatte ved museet. Han skriver ofte brev til sønnen Eric, selv om han ikke har noen måte å kontakte sønnen på. Larsen mener krigen er over, og at flere overlevende mennesker eksisterer utenfor deres eget område. Men ingen andre tror på hypotesene hans.

Konas helse blir stadig dårlige, og Larsen sniker seg forbi flere soldater i forsøk på å medisin til sin kone. Men når han endelig kommer tilbake til museets kjeller, oppdager han imidlertid at hans kone allerede er død. De andre ansatte ved museet begraver kroppen hennes. I et av brevene til Eric forteller Larsen en mørk humoristisk historie, om hvordan noen ikke klarte å forhindre atomkrigen.

Ifølge Larsens historie hadde en operatør, fra en elektronikk-butikk, en mulighet til å avbryte den første missil-oppskytningen (som skjedde på grunn av en datafeil) men operatøren klarte ikke å nå datamaskinen i tide, for å avbryte oppskytningen. Denne operatøren valgte deretter å begå selvmord, ved hengning.

Skuespillere
------------

* Rolan Bykov som Professor Larsen
* Vatslav Dvorzhetsky som en pastor
* Vera Mayorova som Anna
* Vadim Lobanov
* Viktor Mikhaylov
* Svetlana Smirnova som Theresa
* Vladimir Bessekernyh
* Vyacheslav Vasiliev
* Natalya Vlasova

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 1. juli 2016.
2. ↑  ; besøksdato: 1. juli 2016.
3. ↑   Lexikon des internationalen Films[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, besøkt 9. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Постапокалипсис сегодня
6. ↑  Письма мертвого человека (1986)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pisma mjortvogo tsjeloveka* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Pisma mjortvogo tsjeloveka* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Pisma mjortvogo tsjeloveka* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Pisma mjortvogo tsjeloveka* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Pisma mjortvogo tsjeloveka* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Pisma mjortvogo tsjeloveka* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**PURL** (Persistent Uniform Resource Locators) er en tilnærming til URN som er utviklet av Online Computer Library Center (OCLC). Problemet PURL adresserer er at de URL-er som brukes i nettbaserte dokumenter ikke er stabile eller varige.

Det er ikke uvanlig at URL-er forandrer seg. F.eks når en bedrift bytter publiseringsløsning, så har gjerne den nye publiseringsløsningen en annen måte å bygge opp URL-er på enn den gamle hadde, eller at dokumentet flyttes til et annet domene/annen plass i filsystemet etc. PURL er et forsøk på en løsning på dette problemet, ved å introdusere en virtuell URL, som fungerer som et mellomledd før den faktiske URL-en.

Referanser
----------

1. ↑  Trond Aalberg og Knut Hegna (2000). *Arkitektur for digitale bibliotek* (PDF). s. 116. ISBN 82-7729-027-6. Arkivert fra originalen (PDF) 9. november 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Identifikatorsystemer for Internett |
| --- |
| 
* Uniform Resource Identifier (URI)
* Uniform Resource Locator (URL)
* Uniform Resource Name (URN)
* Persistent Uniform Resource Locator (PURL)
* Digital object identifier (DOI)

 |
Nasjoner som har tiltrådt *Stockholmskonvensjonen om persistente organiske forurensninger*.
**Persistente organiske forurensninger** (**POPer**) (fra engelsk: *persistent organic pollutants*) er organiske forbindelser som ikke brytes ned i naturen og opphopes gjennom næringskjeden til dyr og mennesker, og hvor de således har mulige skadelige effekter på miljø, og dyr og menneskers helse. POPer finnes nesten over alt — i mat, dyrefor, jord, luft og vann. Særlig alarmerende er konsentrasjonen av disse i menneskelig vev eller i morsmelk.

Persistente organiske forurensninger viser til en gruppe av meget stabile kjemiske forbindelser eller blandinger av disse. Persistente betyr ikke-nedbrytbare og er menneskeskapte forurensninger. De omfatter kjemiske stoffer som PCB (polyklorerte bifenyler) og pesticider som DDT. Andre POPer som for eksempel dioksiner er biprodukter fra industrielle prosesser, kjemisk industri og søppelforbrenning. Mange av de persistente organiske forurensningene benyttes som pesticider (bekjempelsesmidler). Andre benyttes i industrielle prosesser og ved produksjon av oppløsningsmidler, polyvinylklorid og legemiddeler.

POPer har ofte en relativ lav akutt giftighet, noe som kamuflerer mulige skadevirkninger. Imidlertid, på lengre sikt og selv i relativt lave konsentrasjoner, har POPer et potensial til å skade dyr og mennesker. På grunn av POPenes mulige skadelige egenskaper er mange de mest persistente organiske forurensningene blitt forfulgt i henhold Stockholmskonvensjonen av 2001. Stockholmkonvensjon trådte i kraft i 2004 og er FNs avtale om forbud mot tungt nedbrytbare organiske miljøgifter. Konvensjonen består av et regelverk som er utformet for å forsøke å begrense anvendelsen og spredningen av de tolv farligste forurensningene, de såkalte «dirty dozen», som blant annet innbefatter DDT, polyklorerete bifenyler og dioksiner.

Referanser
----------

1. ↑  Stockholm Convention on Persistent Organic Pollutants website Arkivert 16. april 2014 hos Wayback Machine.
2. ↑  Persistent Organic Pollutants, An Assessment Report Arkivert 26. september 2007 hos Wayback Machine. (PDF), United Nations Environment Programme
3. ↑  Schlabach, Martin (2002): *Hvor farlige er persistente organiske forurensninger?*[*død lenke*], NILU
4. ↑  Stockholm Convention on Persistent Organic Pollutants Arkivert 16. april 2014 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Klif: Foreslår internasjonalt forbud mot miljøgift

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
**Personalsystem** er dataprogrammer som skal effektivisere administrasjonen av ansatte i en virksomhet. De vanligste funksjonene i personalsystemer er bemanningsplanlegging, timeregistrering, fraværshåndtering, lønn, rekruttering, ansattinformasjon og kompetansekartlegging. Personalsystemer er ofte en del av ERP-systemer, det vil si større systemer som også dekker produksjon, lager, salg, innkjøp og økonomi. ERP er ikke en produktbetegnelse, men beskriver kvaliteten på integrasjonen mellom de nevnte områdene.

Markedet for personalsystemer er ungt. På slutte av 1900-tallet hadde bedriftene mer fokus på systemer for verdikjeden og produksjonen. Fordi personalkostnadene har blitt en økende del av de totale kostnadene i mange bransjer, har personalsystemer blitt viktigere. 

I mange bransjer er personalsystemets hensikt å tilsette riktige medarbeidere med riktig kompetanse til riktig arbeidsoppgave på riktig tidspunkt. I slike bransjer er arbeidsplanen gjerne en del av systemet, og det blir dermed naturlig å håndtere timerapporteringen og lønnsutbetalingen via samme system. 

De siste årene har personalsystemene blitt mer desentraliserte, der medarbeiderne gjør mer av arbeidet med feriesøknader og egenmeldinger selv, gjerne via apper på smarttelefonen sin. 

Blant de norske personalsystemer med mange brukere er Visma, Huldt & Lillevik, 4human, Personec, Simployer, Agresso, SAP og VIVALDI (fra AS DAL PersonalStøtteSystem).

Eksterne lenker
---------------

* Hva er et moderne personalsystem?[*død lenke*] Trondheim kommunes blogg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**«Personality»** er an amerikansk rhythm and blues/popsang fra 1959, skrevet av Harold Logan og Lloyd Price. Den ble utgitt på single av Price.

Singlen lå i tre uker som nummer to på Billboard Hot 100-listen og ble én av Prices mest populære crossoverhits. Den lå dessuten på toppen av den amerikanske R&B-listen i fire uker.

Versjonen til Lloyd Price kom inn på den britiske singlelisten 13. juni 1959 og lå der i ti uker med nummer ni som høyeste plassering.

Den lå også på den norske VG-lista i ni uker i 1959 og på en sjetteplass i to uker.

En versjon med den britiske sangeren Anthony Newley kom på den britiske singlelisten 13. juni 1959 og lå der i tolv uker med nummer seks som høyeste plassering.

Norske versjoner
----------------

Bjørn Borkenhagen og Bjørn Lindquist har skrevet norske tekster. Borkenhagens norske versjon bærer tittelen er «Bittens aftenshow». Lindquists norske versjon heter «Digger dataspill».[]

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Plateselskap og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | «Bittens aftenshow» | *Gammalpop 1* | Ole Ivars | Bjørn Borkenhagen | LP | Tambourine TAM 1000 |
| 1997 | «Digger dataspill» | *Kara fra Sahara* | Kara fra Sahara | Bjørn Lindquist | CD | Barneselskapet BSCD 1006 |

Referanser
----------

1. ↑  Whitburn, Joel: *Top R&B/Hip-Hop Singles: 1942–2004*. Record Research. Side 470
2. ↑  Chart Stats - Lloyd Price - Personality
3. ↑  norwegiancharts.com - Lloyd Price - Personality
4. ↑  Chart Stats - Anthony Newley - Personality
5. ↑  Se plateetiketten
6. ↑  Se CD-coveret
**Persondataloven** er en dansk lov som handler om når og hvordan personopplysninger kan behandles. Som hovedregel gjelder persondataloven for all elektronisk behandling av personopplysninger, men gjelder dessuten også for manuell behandling av personopplysninger i et register. Loven gjelder for private virksomheter, foreninger og organisasjoner samt offentlige myndigheter (unntatt behandlinger foretatt for Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste).

Behandlingsregler
-----------------

Persondataloven oppdeler personoplysninger i tre typer:

* Følsomme opplysninger
* Opplysninger om andre rent private forhold
* Alminnelige ikke-følsomme opplysninger

Persondataloven inneholder noen generelle behandlingsregler som alltid må være oppfylt, hvilket blant annet er at det må være et saklig formål for enhver behandling av personopplysninger. For de forskjellige personopplysningstyper finnes det forskjellige betingelser og prosedyrer for behandling av opplysninger.

Rettigheter
-----------

Persondataloven gir den registrerte en rekke rettigheter:

* Rett til innsikt i de opplysninger som behandles om den registrerte.
* Rett til å få informasjon om at det innsamles opplysninger om den registrerte.
* Rett til å få slettet eller rettet uriktige opplysninger.

Som hovedregel skal alle behandlinger av personopplysninger anmeldes til Datatilsynet, men loven inneholder allikevel flere unntak fra anmeldelsesplikten.

Eksterne lenker
---------------

* Den fulde tekst: Lov om behandling af personoplysninge
* 

### Fotnoter