recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kart som viser det aserbajdsjanske språkets utbredelse
**Aserbajdsjanere** (også kalt **aserere** i **aserbajdsjan-tyrkere**, egenbetegning: *Azərbaycanlılar*, *Azərbaycan Türkləri*) er et tyrkisk folkeslag. De bor overveiende i nordvest-Iran og i staten Aserbajdsjan. De bor også i mindre antall i det østre Tyrkia, i Dagestan (hvor de kalles «derbent-turkmener») og i Georgia (hvor de kalles «tatar»). 

Folkegruppen ble tidligere regnet til «turko-tatarene» (som også hørte til de tyrkiske folkeslagene) og i tråd med dette ble de kalt *kaukasus-tatarer*, men også *turkmener*.

Religion
--------

I motsetning til de andre muslimske tyrkerfolkene i regionen bekjenner de fleste aserbajdsjanere seg til den sjiittiske og ikke til sunni-retningen av islam. På grunn av dette skilles det i Tyrkia mellom Tyrkia-tyrkere og Aserbajdsjan-tyrkere (tyrkisk: Şii türkler).

Antall
------

På verdensbasis finnes cirka 35–45 millioner aserbajdsjanere. Rundt 8,5 millioner bor i Aserbajdsjan og 23,5 millioner i Iran. 24 % av innbyggerne i Iran er aserbajdsjanere.

Over 300 000 aserbajdsjanere bor i Georgia og 282 700 i Russland, samt over 860 000 i de andre tidligere sovjetrepublikkene. I Armenia bor rundt 84 000 aserbajdsjanere og 78 000 i Kasakhstan. I Tyrkia bor det rundt 530 000 aserbajdsjanere i provinsen Kars.

4 000 aserbajdsjanere bor også i Jordan og 30 000 i Syria, hvor de hovedsakelig betegnes som «tyrkere» eller «turkmenere».

Den irakiske folkegruppen på 180 000 mennesker som kalles «turkmenere», hører språklig inn under aserbajdsjanerne.

Referanser
----------

1. ↑  www.ethnologue.com - Azerbaijani

Litteratur
----------

* Jacob M. Landau, Barbara Kellner-Heinkele: *Politics of Language in the Ex-Soviet Muslim States: Azerbaijan, Uzbekistan, Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan, Tajikistan*, 2001, ISBN 1-85065-442-5

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**His Majesty’s Prison Belmarsh** er et høysikkerhetsfengsel for mannlige fanger i Thamesmead, London Borough of Greenwich i sørøstre London.

Beskrivelse
-----------

Belmarsh, som er bygd på en del av den grunn som tidligere ble benyttet av Royal Arsenal i Woolwich, ble satt i drift 2. april 1991. Belmarsh er knyttet til Woolwich Crown Court, som innebærer at fengselet kan benyttes i tilfeller med høy sikkerhetsrisiko hvoriblant slike som er rettet mot rikets sikkerhet.

Mellom 2001 og 2005 ble fengselet benyttet for en del fanger som ikke var domfelte i henhold til Anti-terrorism, Crime and Security Act 2001.
. Etter beslutning av law lords ble det fastslått at dette stred mot menneskerettighetene.
Det benyttes ofte der man mistenker terroristdåd.

Fengselet tar i mot innsatte fra hele Storbritannia.

Kjente innsatte
---------------

* Abu Hamza al-Masri
* Abu Qatada
* Jeffrey Archer
* Ronnie Biggs
* Jonathan King
* Abdulla Ahmed Ali
* Julian Assange

Referanser
----------

1. ↑  Belmarsh - Britain's Guantanamo Bay?
2. ↑  Terror suspects to be freed from Belmarsh

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Belmarsh Prison – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Bellsund sett fra nordøst mot Wedel Jarlsberg Land i sørvest. Nordspissen av landet til venstre kalles Kapp Lyell.  Foto: Erlend Bjørtvedt 
Midnattsol i Belsund på et bilde fra slutten av 1800-tallet
**Bellsund** er en fjord på vestsida av Spitsbergen på Svalbard. Strengt tatt brukes den kartografisk om sundet som forener Van Mijenfjorden og Van Keulenfjorden før disse munner ut i Norskehavet i vest. Van Mijenfjorden starter ved Akseløya, ei smal øy som nesten sperrer hele innløpet. Sør for Akseløya går Van Keulenfjorden mot sørøst, og vest for innløpet til denne fjorden ligger Recherchefjorden.

Bellsund og utgjør således et 20 x 20 km stort havområde mellom havet og fjordene. Bellsund ligger 30 km sør for Isfjorden og har innløp mellom Kapp Martin med Bellsund fyr på Nordenskiöld Land i nord, og Kapp Lyell på Wedel Jarlsberg Land i sør. 

Nordbredden av Bellsundet tilhører Nordenskiöld Land Nasjonalpark, og Forvaltningsområde 10 (som går halvveis ned i Bellsundet fra nord. Forvaltningsområdet betyr at tilreisende kan bevege seg her uten å melde til Sysselmesteren og uten forsikring. Ferdsel til sørlige Bellsundet skjer derimot utenfor Forvaltningsområde 10 og innebærer forsikrings- og meldeplikt.

Om man innregner også fjordene som strekker seg østover, blir Bellsundet inntil 83 km langt til botn av Van Mijenfjorden. Dette er den rimelige lengden å regne for denne fjorden.

Navnet er en norsk tilpasning av det engelske «Bellsound» (norsk: «Klokkesund»), et navn som henspiller på Klokkefjellet, et klokkeformet fjell på sørsida av fjordmunningen.

Referanser
----------

1. ↑  Bellsund *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 13. mars 2013

Eksterne lenker
---------------

* Områdebeskrivelse i Cruisehåndbok for Svalbard Arkivert 2. november 2012 hos Wayback Machine. – Norsk polarinstitutt.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
Wisconsins lovgivende forsamlings bygning i 1903
**Belmont** er et tettsted i Lafayette County, Wisconsin, USA. Tettstedet ble grunnlagt av landspekulanten John Atchison i 1835, og var sete for Wisconsin-territoriets lovgivende forsamling frem til Burlington (som senere ble en del av Iowa) overtok den rollen i 1837. Bygningen som huset forsamlingen, «Capitol», ligger et stykke nordvest for Belmont, mens selve tettstedet er en del av byen Belmont.

Tettstedet har en egen high school, og veitilknytning til større veinett via U.S. Route 151 som tidligere gikk gjennom Belmont. Belmont Mound State Park ligger nordvest for tettstedet, like øst for det historiske museet som omfatter stedet og bygningen der territoriets lovgivende forsamling møttes for første gang 25. oktober 1836.

Demografi
---------

Ifølge folketellingen i 2000 var 871 bosatt her. Folketettheten var 1 511,6 per 579,8 km². Tettstedet hadde 401 beboelsesenheter med en gjennomsnittlig tetthet på 695,9 per 266,9 km². Belmont hadde 377 husholdninger og 245 familier, blant de 377 husholdningene var det 24,1 % som inkluderte barn under 18, 52,0 % var gift, 9,3 % ble ledet av en kvinne uten mann til stede og 35,0 % ble ikke regnet som familie. 30,0 % av alle husholdningene bestod av en person, mens 17,2 % av dem bestod av en pesron over 65 år. Gjennomsnittlig husholdningsstørrelse var 2,31 mens en gjennomsnittlig familie telte 2,90 personer.

I tettstedet fordelte aldersgruppene seg med 23,8 % under 18, 8.3 % 18 – 24, 24.8 % 25 – 44, 22,0 % 45 – 64 og 21,1 % som var 65 eller eldre i 2000. Aldersmedianen var 41 år. Belmont hadde noe mer kvinner enn menn, for hver 100 kvinner var det 91,9 menn, det samme gjelder for befolkningen med en alder fra 18 år: for 100 kvinner var det 86,5 menn.

Middels inntekt for en husholdning var på $34 853, mens den for en familie var på $49 688. Menn hadde en middelinntekt på $28 646, mens kvinners lå på $22 159. Inntekt per capita var $17 763. Omtrent 1,7 % av familiene, og 5,4 % av befolkningen befant seg under fattigdomsgrensen, blant disse var 4,5 % under 18 og 9,6 % 65 eller eldre.

Eksterne lenker
---------------

* Belmont, Wisconsin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** GNIS
 |



1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  United States. Bureau of the Census (2010) (på en), *2010 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q107569809,
**Anne-Sofie Østvedt** (født 2. januar 1920 i Kristiania, død 16. november 2009 i Sande, Vestfold) var en av lederne av den norske etterretningsorganisasjonen XU.

Anne-Sofie Østvedt begynte å studere realfag i 1939 ved Universitetet i Oslo. Etter den tyske invasjonen av Norge ble Østvedt tidlig med i illegalt arbeid og var med å utgi aviser. Østvedt ble med i XU i 1941 og ble nestleder i organisasjonen i 1943. Gestapo begynte å lete etter henne fra høsten 1942 og hun måtte leve under falsk identitet i Oslo inntil frigjøringen.

Innen XU hadde hun flere dekknavn, men var mest kjent under navnet **Aslak**; for de fleste av hennes underordnede var det en stor overraskelse å finne ut at sjefen hadde vært en ung kvinne. Etter krigen var slutt fikk hun stipend og studerte kjemi ved University of California, Berkeley sammen med Øistein Strømnæs, tidligere leder for XU. Paret giftet seg og flyttet tilbake til Norge etter endte studier i 1951.

Anne-Sofie Østvedt avslo alle dekorasjoner hun ble tilbudt for sin krigsinnsats.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   sos-rasisme.no[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Russlands flagg Russland |
| Langrenn/skiskyting |
| Paralympics |
| Sølv | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 10 km |
| Sølv | 2014 Russlands flagg Sotsji | Langrenn, 20 km |
| Bronse | 2014 Russlands flagg Sotsji | Skiskyting, 15 km |
| Para-VM |
| Sølv | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 10 km  |
| Bronse | 2013 Sveriges flagg Sollefteå |  Langrenn, 20 km  |

**Stanislav Musajevitsj Tsjokhlajev** (russisk: Станислав Мусаевич Чохлаев; født 16. juli 1989) er en russisk funksjonshemmet skiskyter og langrennsløper. Han har VM-sølv i langrenn fra 2013 og tre medaljer ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji som fremste internasjonale meritter. 

Han konkurrerer i klassen B1, for synshemmede utøvere.

Karriere
--------

Tsjokhlajev deltok ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011, der han kom på 9.-plass på 7,5 km. Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 fikk han to medaljer; han kom på 2.-plass på 10 km og 3.-plass på 20 km langrenn. På langrennssprinten kom han på 7.-plass. Han deltok også i skiskyting, der han kom på 10.-plass på 7,5 km og 11.-plass på 12,5 km. 

Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji kom han på 2.-plass på både 10 og 20 km langrenn, med Maksim Pirogov som guide. Canadiske Brian McKeever vant begge disse øvelsene. Han fikk også bronse på 15 km skiskyting, samt at han kom på 5.-plass på 7,5 km skiskyting.

Utmerkelser
-----------

* Master of Sport, International Class (Russland)

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos Paralympics 2014 Arkivert 20. mars 2014 hos Wayback Machine.
* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (biografi og resultater)
Andreas Öberg, Django Reinhardt Festival 2009, Samois-sur-Seine, Frankrike
**Andreas Öberg** (født 6. august 1978 i Stockholm) er en svensk jazzmusiker (gitar) kjent for sitt virtuose spill innen sigøynerjazz. 

Öberg har utdannelse fra 
Sødra Latins Gymnasium (1994–97) og Kungliga Musikaliska Akademien (1998–2002). Han var i Peter Johannesson band (1996).
På norske Hot Club Records har han utgivelser med Jimmy Rosenberg og Jon Larsen, og Yorgui Loeffler og Ritary Gaguenetti (*Andreas, Ritary & Yourgui*, 2004) og som solist (*Young Jazz Guitarist*, 2005; *Solo*, 2006), samt DVD med Marian Petrescu.
I 2004 etablerte han Hot Club de Suede med Hampus Lundgren, bass, og Gustav Lundgren, gitar. I 2005
har han egen kvartett som innbefatter Marian Petrescu, piano, Jörgen Smeby, bass, og Robert Ikiz, trommer.
Internasjonalt har han samarbeidet på utgivelser og turneer med bl.a. Jimmy Rosenberg,
Putte Wickman, Joey De Francesco, Mark Murphy.
Han er mottaker av Jazzclub Fasching Award 2002, Albin Hagstrøms stipend 2003, Gevaliaprisen 2004. I 2006 ga han ut læreboken «Gypsy Jazz».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andreas Öberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* andreas-oberg.com

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Ribbensbrudd**, **costafraktur**, er et vanlig brudd i ett eller flere ribben.

Ribbena er spesielle siden de er lange, tynne og de er mange parallelle ben som skal holde formen på brystkassa og bidra til undertrykk i brysthulen ved innpust.

Ribbensbrudd kan oppstå både ved trykk, slag, ved vridninger og ved kraftig hoste. Etter trykk eller slag vil et ribben ofte få et brudd på to forskjellige steder. Ribbensbrudd vil være vanligere ved benskjørhet (osteoporose), og ved spredning av kreft (metastaser) til ribbena.

Smertene ved ribbensbrudd kommer ofte først etter ett til to døgn, og mange husker ikke at de har vært utsatt for noe uhell/skade, traume eller spesiell bevegelse som kunne gi ribbensbrudd. Tilstanden kan være smertefri om bruddstedet holdes i ro. Smertene vil komme ved bevegelse, kraftig pusting, ved latter, hoste og løfting. Smerten vil tilta i løpet av en del dager, og deretter bedre seg over et par uker.

Ribbensbrudd har sjelden komplikasjoner. Ved større skader kan et ribben stikkes innover og lage sår i overflaten av lungen som kan gi lekkasje av luft fra lungen inn i mellomrommet mellom lungen og brystkassen slik at lungen klapper sammen (pneumothorax). Ved større skader med et stort antall ribbensbrudd kan brystkassa falle sammen og gjøre pusting vanskelig og berettige bruk av respirator.

Diagnose
--------

Påvisning av smerter tilsvarende brystkassen på samme sted og av samme karakter der det er ømhet ved trykk mot spesielle punkter gir sikkert holdepunkt for ribbensbrudd, sammen med beskrivelse av smertene med forverring ved bevegelse, dyp pusting, latter, hoste og løfting.

Røntgenbilde av ribbensbrudd vil ofte ikke vise synlig brudd fordi bruddflatene står på plass. Etter noen dager kan man muligens se oppklaring av benstrukturen ved bruddspalten, men tidlig røngenundersøkelse av ribbensbrudd er langt mer usikker enn klinisk undersøkelse. Ved et gammelt ribbensbrudd kan man på røntgen se brusk og bendannelse omkring bruddet. Ved tungpusthet kan røntgen eventuelt kunne påvise luft i lungesekken (pneumothorax).

Behandling
----------

Arbeidstakere med mye tunge løft og tungt arbeide bør sykmeldes. Pasienten bør prøve å unngå bevegelser som gir smerter. Smertestillende midler vil oftest være uhensiktsmessige, siden smertene er moderate ved forsiktig bevegelsesmønster.
På første del av 1900 tallet ble ribbensbrudd bandasjert ved bruk av plasterbandasje rundt brystkassen, men dette ga mange tilfelle av lungebetennelse (pneumoni) og er ikke praktisert nå.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**María Zambrano** (født 22. april 1904 i Vélez-Málaga, Provinsen Málaga i Spania, død 6. februar 1991 i Madrid) var en spansk essayist og filosof.

Zambrano studerte under og ble kraftig påvirket av professor José Ortega y Gasset før hun begynte å undervise i metafysikk ved universitetet i Madrid mellom 1931 og 1936. Hennes engasjement under den spanske borgerkrigen forårsaket hennes eksil da Francisco Franco og hans regime kom til makten. Etter å ha bodd i Cuba, Puerto Rico, Italia, Frankrike og Sveits var Zambrano endelig tilbake til Madrid i 1984. Zambrano var høyt respektert av sine kolleger, og hun holdt kontakten med flere italienske intellektuelle fra denne tiden samt sine egne landsmenn Rafael Alberti og Jorge Guillén. 

En langsom prosess med anerkjennelse av arbeidet hennes begynte i Spania på 1960-tallet med utgivelsen av artikkelen "Los Sueños de María Zambrano" (María Zambranos drømmer) som ble publisert i den viktige kulturelle og vitenskapelige avisen Revista de Occidente som var grunnlagt av Ortega y Gasset og som flere moderne filosofer også har fått publisert sine artikler i. I 1981 ble Zambrano tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora og i 1983 kåret Universitetet i Malaga henne til Doctor honoris causa. En film om hennes liv og virke ble regissert av José Luis García Sánchez og kom ut i 2004.

Referanser
----------

1. 1 2   Babelio, oppført som Maria Zambrano, Babelio forfatter-ID 116268[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Spansk biografisk leksikon, oppført som María Zambrano Alarcón, Spanish Biographical Dictionary ID 6388/maria-zambrano-alarcon, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 7528844, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
**Chironomoidea** er en gruppe (overfamilie) av mygg som omfatter fire familier av små mygg. De aller fleste artene er mindre enn 5 mm lange. De har larver som lever i vann eller på fuktige steder. Den artsrikeste familien er fjærmygg, som finnes ved praktisk talt alle ferskvann på hele jorden, noen få arter også i havet. Larvene kan finnes i en mengde forskjellige miljøer i vann og på land, mange arter har larver som er bunndyr i ferskvann, der de kan være viktige som mat for fisk. De er ofte meget tallrike. Knott og sviknott er også artsrike familier, der de voksne hos en del arter suger blod. Larvene til knott lever i rennende vann, larvene til sviknott gjerne i fuktig jord. Også disse familiene kan opptre i svært høye tettheter. Den fjerde familien, målermygg, forekommer sjelden tallrikt. Larvene lever på fuktige steiner (for eksempel under fossefall), de voksne er kortlivede og man finner dem sjelden. 
Familien fjærmygg har trolig den videste utbredelsen av alle insektfamilier, dermed finnes denne overfamilien også nesten over alt.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) *Chironomoidea* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Chironomoidea* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Chironomoidea* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Chironomoidea* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chironomoidea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chironomoidea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Panorama nyheter,*** tidligere ***Bistandsaktuelt***, er et uavhengig fagblad om norsk bistand og global utvikling med daglige nyhetsoppdateringer og debattstoff på nett. Panorama nyheter har også utenriksdekning av land i sør, primært i Afrika, Latin-Amerika, Asia og Midtøsten. Fra 2023 utgis det i tillegg et halvårlig papirmagasin.

Bladet ble startet høsten 1998 av Direktoratet for utviklingssamarbeid (Norad). Stoffet på nett og i magasinformat produseres etter journalistiske prinsipper, og er underlagt Redaktørplakaten, Vær Varsom-plakaten og medieansvarsloven. Panorama nyheter er medlem av Fagpressen.

Bladets målgruppe er ansatte i frivillige organisasjoner, Norads og Utenriksdepartementets ansatte, ambassader i Afrika, Asia og Latin-Amerika, misjons- og solidaritetsorganisasjoner, forskningsinstitusjoner, universiteter, høgskoler, massemedier og norske bedrifter som er engasjert i utviklingsland, herunder konsulentvirksomheter.

Elisabeth Onsum er ansvarlig redaktør for fagbladet.  Hun overtok etter Gunnar Zachrisen som var redaktør fra starten i 1998 til 2021.

Panoramas styre består fra 2021 av Dan Banik, Jette F. Christensen, Martha Haukaas, Karine Østtveit og Tor Aksel Bolle.

Opplag
------

I 2023 skiftet *Bistandsaktuelt* navn til *Panorama nyheter.* Våren 2023 fikk publikasjonen nye nettsider i forbindelse med relansering. Stoffet er også fra 2023 tilgjengelig via en app i AppStore. Den tidligere papiravisutgaven er fra 2023 erstattet av et halvårlig magasin med et opplag på 16 000. Abonnementet er gratis for lesere både i Norge og utlandet. Utgiver er Norad.

Et nyhetsbrev sendes ut flere ganger i uken per e-post. Panorama nyheter har også en egen Facebook-side og formidler nyheter via Twitter og Instagram.

Utmerkelser
-----------

Fagpresseprisene 2013*:* Årets fagblad 

Fagpresseprisene 2021: Hederlig omtale 

Fagpresseprisene 2022: Fagpressens gravepris 

  

I oktober 2015 la Solberg-regjeringen fram forslag om å legge ned bladet.

Referanser
----------

1. ↑  redaktør, Roger Aarli-Grøndalen Ansvarlig (3. mars 2021). «Elisabeth Onsum blir ny redaktør i Bistandsaktuelt». *journalisten.no*. Besøkt 20. mai 2023.
2. ↑  Simonsen, Endre (15. januar 2021). «(+) Rekordår for Bistandsaktuelt: Nå gir redaktøren seg etter 22 år». *m24.no*. Besøkt 14. februar 2023.
3. ↑  Silvola, Nils Martin (13. februar 2023). «Bistandsaktuelt skifter navn: – Utrolig skummelt». *journalisten.no*. Besøkt 14. februar 2023.
4. ↑  «Bistandsaktuelt er årets fagblad». *journalisten.no*. 6. juni 2013. Besøkt 20. mai 2023.
5. ↑  Onsum, Elisabeth (18. september 2021). «Heder til Bistandsaktuelt». *www.panoramanyheter.no*. Besøkt 20. mai 2023.
6. ↑  «Bistandsaktuelt vant pris for «gravearbeid i særklasse»». *www.panoramanyheter.no*. 2. juni 2022. Besøkt 20. mai 2023.
7. ↑  Johansen, Glenn Slydal (11. november 2015). «Advarer mot nedleggelse av Bistandsaktuelt». *journalisten.no*. Besøkt 14. februar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Figulus binodulus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske liten (9 - 16 millimeter) og slank, blank, mørkbrun hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store i denne slekten, omtrent så lange som hodet, som er kraftig punktert med to par spisse knøler i pannen. Pronotum er firkantet, noe bredere enn langt, svært blankt med en smal tett punktert midtfure, i midten foran med et lite, opphøyet framspring. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden. Dekkvingene er jevnbrede, svært blanke, med skarpe, kraftige punktstriper. Hunnen har litt bredere kroppsform enn hannen.

Levevis
-------

I alle fall noen av artene i slekten ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt i Kina, Korea, Vietnam, Japan og Taiwan.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
				+ Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
					- Stammen *Figulini*
						* Slekten *Figulus* MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
							+ Underslekten *Figulus* (i snever forstand)
								- ***Figulus binodulus*** Waterhouse, 1873

Eksterne lenker
---------------

* Lucanidae du Monde, oversikt over artene
* (en) *Figulus binodulus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Figulus binodulus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Figulus binodulus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Figulus binodulus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Figulus binodulus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Emmanuelle*** er en fransk erotisk film fra 1974 med Sylvia Kristel i tittelrollen som Emmanuelle. Andre sentrale roller spilles av Alain Cuny og Marika Green. Regien er ved Just Jaeckin. Filmen er basert på den halvbiografiske 1959-romanen *Emmanuelle: The Joys of a Woman* av franske Emmanuelle Arsan.

Handling
--------

I denne første Emmanuelle-filmen er Emmanuelle den hjemmeværende kona til en fransk ambassadefunksjonær i Thailand. Av kjedsomhet blir hun involvert i forskjellige former for seksuell aktivitet. Hun har en rekke sexforhold med begge kjønn, til slutt med den aldrende Mario som har sin egen sexfilosofi og fungerer som hennes «guide» på området.

Om filmen
---------

Filmens softcore-erotikk vakte en del rabalder da den kom, og *Emmanuelle* ble en enorm publikumssuksess. Den skal kun ha kostet en halv million dollar å produsere men ha spilt inn 100 millioner dollar på verdensbasis.

*Emmanuelle* fikk en rekke oppfølgere.

I rollene
---------

* Sylvia Kristel : Emmanuelle
* Alain Cuny : Mario
* Marika Green : Bee
* Daniel Sarky : Jean
* Jeanne Colletin : Ariane
* Christine Boisson : Marie-Ange

Oppfølgere
----------

Filmen fikk en rekke oppfølgere og etterligninger som ofte ble laget billig og raskt for å tjene på originalens popularitet. Den polske regissøren Walerian Borowczyk regisserte *Emanuelle 5*.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Emmanuelle* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Emmanuelle* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Emmanuelle* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Emmanuelle* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Emmanuelle* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Emmanuelle* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Emmanuelle* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Emmanuelle* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Emmanuelle* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Emmepus*** er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

Utseende
--------

Små (3-5 mm), slanke maurbiller, tydelig delt i tre kroppsavsnitt (hode, bryst, bakkropp). De er aktive i solskinn, løper rundt og kan ha en fjern likhet med maur. De er gjerne mørke med lysere tegninger på dekkvingene, og kroppen har lange, ofte bleke, utstående, fine hår (ikke børster). Hodet er omtrent så bredt som brystskjoldet, vanligvis med små, utstående fasettøyne. Kjevene er ganske kraftige og fremoverrettede. Antennene er 11-leddete, tykkere mot spissen, av og til med en 3-6 leddet kølle. Brystskjoldet er omtrent så langt som bredt eller lengre enn bredt. Dekkvingene har tydelige skuldre og er mer eller mindre parallellsidige. Av og til dekker de ikke hele bakkroppen. De har mer eller mindre tydelige rekker av punktgroper. Beina er slanke, føttene består av 5 ledd, men det fjerde leddet er svært lite slik at det tilsynelatende bare er fire ledd (pseudotetramere føtter). Det andre og tredje leddet er tolappede.

Larvene er avlangt sylindriske, tynnskinnede og lyse (ofte rosa), ryggplatene på framkroppen og hodekapselen er tydelig mørkere. Kroppen er kledt med fine, oppstående hår, beina er ganske korte.

Levevis
-------

Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen.

Utbredelse
----------

De fleste artene lever i Sentral-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
				+ Familien maurbiller, Cleridae
					- Underfamilien **Hydnocerinae** Spinola, 1844
						* Gruppen Hydnocerini
							+ Slekten ***Emmepus*** Motschulsky, 1845
								- *Emmepus arundinis* Motschulsky, 1845
								- *Emmepus bonnairii*
								- *Emmepus elegans*
								- *Emmepus emiliae*
								- *Emmepus jarmilae*
								- *Emmepus maowenensis*
								- *Emmepus ottonis*
								- *Emmepus pallidipennis*
								- *Emmepus pilgrim* Kolibáč, 1998
								- *Emmepus sedlaceki*
								- *Emmepus sensillifer* Winkler, 1974)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 10. oktober 2020. Besøkt 10. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 10. oktober 2020. Besøkt 10. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Emmepus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Emmepus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Emmepus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Emmepus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Storesøster*** (originaltittel: *Youth's Endearing Charm*) er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av William C. Dowlan.

Handling
--------

Foreldreløse Mary Wade blir tatt hånd om av bonden Jenkins, og hans kone. Men etter to år med slit og mishandling ved gården deres, stikker hun av til storbyen, sammen med sin trofaste hund Zippy. Uten midler til å forsørge seg selv, poserer Mary som en blind tigger. Dentte gjør at hun havner i fengsel - hvor hun møter Harry Disbrow, en velstående ung mann, som nylig har blitt arrestert for drukkenskap.

Harry interesserer seg for Mary, og etter å ha blitt løslatt sørger han for å gi henne arbeid i foreldrenes hjem som en hushjelp. Han forelsker seg raskt i henne, men han er allerede forlovet med Maud Horton, datteren til farens forretningspartner. Det viser seg at Mauds far, George Horton, systematisk har ranet familien deres -inkludert å stjele en haug verdipapirer fra et pengeskap. Når tyveriet blir oppdaget, oppstår det en konflikt mellom Horton og Mr. Disbrow.

Skuespillere
------------

* Mary Miles Minter som Mary Wade.
* Wallace MacDonald som Harry Disbrow.
* Harry von Meter som John Disbrow.
* Gertrude Le Brandt som Mrs. Disbrow.
* Al Ferguson som Joe Jenkins.
* Bessie Banks som Mrs. Jenkins.
* Harvey Clark som George Horton.
* Margaret Nichols som Maud Horton.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 18. mai 2016.
2. ↑  Youth’s Endearing Charm
3. ↑  YOUTH'S ENDEARING CHARM

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Youth's Endearing Charm* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Youth's Endearing Charm* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Youth's Endearing Charm* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Youth's Endearing Charm* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Emmi Leisner** (født 8. august 1885 i Flensburg i Tyskland, død 12. januar 1958 i Kampen på øya Sylt) var en tysk sangerinne (alt).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Emmi Leisners mor, født i Husum var en meget dyktig sanger og pianist. Hennes far var av dansk opprinnelse, skipsingeniør og ivrig amatørsanger. 

### Karrière

Emmi Leisner hadde allerede i en alder av ti år bestemt seg for at hun ville bli sanger. Etter skolegangen ble hun imidlertid sendt til Danmark for å lære seg husstell. Som sekstenåring måtte hun på kort varsel vikariere under en konsert og fikk meget gode presseomtaler. Foreldrene bestemte seg for å gi henne musikkutdannelse og hun reiste deretter til sangpedagogen Helene Breest i Berlin. 

Etter ferdig utdannelse ble Emmi Leisner ansatt hos organisten Karl Straube som solist i det berømte Thomanerchor. I Leipzig opptrådte hun også ved operaen. Fra Leipzig gikk hun videre til operaen i Frankfurt og fra 1913 til 1921 ansatt ved Operaen på Unter den Linden i Berlin og senere ved Volksoper i Berlin. Hun opptrådte ved Kungliga Teatern i Stockholm 1919 og 1922.

Som operasangerinne gjorde Emmi Leisner minneverdige tolkninger av Amneris (Aida), Dalila (Samson et Dalila), Brangane (Tristan und Isolde), Fricka (Nibelungenringen) og Erda (Nibelungenringen). 

Emmi Leisner gjorde flere opptredener i Norge og deltok blant annet i Oslo ved Cæciliaforeningens Bachfest i 1921. Senere ble Leisner populær som konsertsanger, særlig kjent for sin mørke stemme og intensitet i foredraget.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 138965192, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 711201, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Bach-catatas.com besøkt 4. januar 2014
4. ↑  Svensk Uppslagsbok skannet, bind 18, side 1099 Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. lest 5. april 2015
5. ↑  Rudolf J. Libæk (red.): Norges eldste oratoriekor Cæciliforeningen 100 år, 1879-1979

Eksterne lenker
---------------

* (en) Emmi Leisner på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Emmi Leisner på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Emmi Leisner på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CiNii **·** Munzinger (iba) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Ajdar Sulejmanov** (tatarisk: *Aydar Söläyman*, russisk: Айдар Сулейманов, født 15. mars 1988 i Zainsk i Tatarstan) er en vokalist fra den russiske republikken Tatarstan. Han begynte på musikkskole i 1999 og studerte videre på musikkgymnaset i Kazan og fra 2008 på Kazans statskonservatorium. Han sto bak etableringen av en leir for begavede barn i hjembyen Zainsk og startet i 2006 opp mesterklasser for gutter som vil drive med musikk.

Sulejmanov vant prisen *Strana pojusjtsjego solovja* i 2005, og senere har han vunnet festivalen *Studentsjeskaja vesna* og konkurransen *Zjar-ptitsa*. Han har flere ganger vunnet ulike nivå av talentkonkurransen *Sozvezdije-Joldyzlyk*, før han i 2009 ble vinner av «Sozvezdijes Grand Prix». I 2007 fikk han hovedrollen i musikalen *Syv perler*.

I 2014 representerte Ajdar Sulejmanov og dansegruppa «Veien ut av byen» sin hjemrepublikk i Tyrkvisjonens sangkonkurranse, etter å ha vunnet den nasjonale finalen i Kazan med melodien «Atlar çaba» («Кони бегут»/«Атлар чаба»). I den internasjonale finalen havnet Sulejmanov på andreplass, noe som er Tatarstans beste plassering i konkurransen.

Referanser
----------

1. 1 2   tataram.ru[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6  Tataram.ru, Айдар Сулейманов. Besøkt 16. januar 2015. (ru)
3. ↑  Evening Kazan 21. september 2014, Татарстан на «Turkvision» представит Айдар Сулейманов. Besøkt 16. januar 2014. (ru)
4. ↑  Eurovoix 21. november 2014, Turkvizyon'14: Kazakhstan Wins!. Besøkt 16. januar 2015. (en)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige deltaker:**Alinä Şäribžanova** | **Tatarstan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse**(2014) | Neste deltaker:**Dilia Akhmätşina** |
**Sund gård** er et gårdsbruk (gnr 136, 1) i Inderøy kommune i Trøndelag. Gården var amtmannsgård for amtmannen i Nordre Trondhjems amt fra 1818 til 1900.

Gården er tidligst kjent i skattemanntallet i 1520. Den var prebendegods, dvs eid av kirken. Fra 1680 til 1749 var gården kapellangård. I perioden 1800-06 ble gården kjøpt av private eiere, før staten igjen kjøpte den i 1818 som amtmannsgård. Gården ble solgt til kommunen i 1900, men straks skjøtt over til tre private eiere. Stortingsrepresentant og folkehøgskolerektor Johannes Bragstad var en av disse tre, og var eneeier 1910-32.

Fra 1900 til 1925 hadde Sund folkehøgskole tilhold på gården. Folkehøgskolen flyttet til nye lokaler i 1926, utskilt fra gnr 136, 9 Sørtun.

Se også
-------

* Liste over Nord-Trøndelags fylkesmenn

Litteratur
----------

* Andreas Ystad. *Inderøyboka, gardshistorie.* Utgitt av Inderøy kommune, 1937. s 430-434
* *Inderøybøkene, heim og folk. Bind IV. Sakshaug, del 1*. Inderøy Museums- og Historielag, 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Borås djurpark**, også kalt Boråsparken, er en dyrepark i den nordlige delen av Borås, etyablert i 1962. Parken har rundt 500 dyr av 80 ulike arter, og profilerer seg som *Sveriges första Afrika* (Sveriges første Afrika) med sine 50 år.

Historie
--------

Dyreparken ble grunnlagt av Sigvard Berggren, da med løven Simba, som Berggren også utgav en bok om, *Simba – mitt lejon, i Afrika, i Tosseryd, vid filmen* (1960). Løven Simba var også med i Nils Poppe-filmen *Lejon på stan* (1959).

Borås djurpark var tidlig ute med å vise flere arter sammen på «Savannen». Parken hadde en grunntanke om at så få gjerder som mulig skulle skille besøkende fra dyrene.

Naturfotografen Jan Lindblads tigere, *Lillan* og *Rani*, var i en periode i Boråsparken.

Dyr ved Borås djurpark (utvalg)
-------------------------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| * Løve
* Sibirtiger
* Gepard
* Afrikansk villhund
* Brunbjørn
* Ulv
* Gaupe
* Jerv
* Vaskebjørn
* Afrikansk savanneelefant
 | * Hvitt neshorn
* Sjiraff
* Eland
* Flamingo
* Nilgås
* Afrikansk bøffel
* Sebra
* Struts
* Bontebukk
* Perlehøne
 | * Sjimpanse
* Orangutang
* Gibbon
* Bomullstopptamarin
* Sebramangust
* Kongepyton
* Elg
* Skogsrein
* Visent
* Bongoantilope
 | * Sørafrikansk pelssel
* havert
* Humboldtpingvin
* Påfugl
 |

I tillegg har parken mer vanlige gårdsdyr som ku, hest, geit, and og gris.

Bildegalleri
------------

* Afrikansk bøffel  Foto: C. Hill, 2011Afrikansk bøffel  Foto: C. Hill, 2011
* Gepard  Foto: C. Hill, 2011Gepard  Foto: C. Hill, 2011
* Syngende gibbon  Foto: C. Hill, 2011Syngende gibbon  Foto: C. Hill, 2011
* BjørnBjørn
* SebramangustSebramangust
* DåhjortskalvDåhjortskalv
* orangutangungeorangutangunge

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Borås Djurpark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Sund & Bælt Holding ⅍** er et dansk statlig holdingselskap som ivaretar den overordnede styring av datterselskapene A/S Storebælt, A/S Øresund, Sund & Bælt Partner ⅍, BroBizz ⅍, ⅍ Femern Landanlæg og Femern ⅍. Selskapet beskjeftiger 127 ansatte, hvorav størstedelen er beskjeftiget i ⅍ Storebælt. Sund & Bælt er også med i fellesforetaket *(joint venture)* EasyGo.

Sund & Bælt ivaretar en lang rekke oppgaver med hensyn til transporten over Storebælt, Øresund og i fremtiden også Fehmarnbelt. Sund & Bælt Partner arbeider dog med rådgivningsarbeide, primært i utlandet, i forbindelse med større byggeprosjekter. Ekspertisen i selskapet bygger på erfaringene fra anlegget av Storebæltsbroen og Øresundsbroen.

Referanser
----------

1. ↑  «Organisasjon». Arkivert fra originalen 18. juli 2015. Besøkt 18. april 2015.
2. ↑  «Sund & Bælt». *Sund og Bælt* **(dansk)**. Arkivert fra originalen 28. januar 2018. Besøkt 28. januar 2018.
3. ↑  «EasyGo godt fra start - Sund og Bælt». *Sund og Bælt* **(dansk)**. 30. mars 2007. Arkivert fra originalen 29. januar 2018. Besøkt 28. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Belgias flagg Belgia |
| Friidrett: |
| Friidrett EM i friidrett |
| Bronse | Barcelona 2010 |  4x400 m |

**Arnaud Destatte** (født 26. juli 1988 i Uccle) er en belgisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter.

Karriere
--------

Destatte ble belgisk mester på 400 meter i 2010, med ny personlig rekord på 46,28. Dette gjorde at han kvalifiserte seg til EM i friidrett 2010 i Barcelona. Her deltok han både individuelt og på stafett. På 400 meter nådde han semifinalen, men kom der på syvendeplass, og ble slått ut. Fire dager senere var han med på stafettlaget som vant bronse på 4 x 400 meter stafett. De fikk tiden 3.02,60, og ble slått av Russland og Storbritannia. De øvrige på laget var Kevin Borlée, Cédric Van Branteghem og Jonathan Borlée.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Arnaud Destatte – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Arnaud Destatte – Diamond League Rediger på Wikidata
* European Athletics - *Arnaud Destatte*
Arndt von Bohlen und Halbach til venstre med faren Alfried Krupp von Bohlen und Halbach (til høyre) og den daværende presidenten i Togo, Sylvanus Olympio, i Villa Hügel 17. mai 1961 Foto: Deutsches Bundersarchiv 
**Arndt von Bohlen und Halbach** (født 24. januar 1938 i Berlin-Charlottenburg, død 8. mai 1986 i München) var en tysk forretningsmann og sønn til Alfried Krupp von Bohlen und Halbach. Han var det siste medlemmet av Krupp-dynastiet.

Liv og virke
------------

Arndt von Bohlen und Halbach arbeidet i mange år sammen med faren i Kruppkonsernet, men kom aldri til å ta over konsernet etter faren. I 1966 ble det bestemt at familieformuen skulle overføres til den nye stiftelsen *Alfried Krupp von Bohlen und Halbach-Stiftung* ved at Arndt von Bohlen und Halbach avstod fra arven, men han fikk en årlig økonomisk kompensasjon for dette fra konsernet.[]

Ved at han ikke lenger hadde noen forbindelse med Krupp-konsernet, kunne han heller ikke ha dette familienavnet, da det var lovbestemt i en særlov fra 1906 («Lex Krupp») at retten til å bruke dette navnet bare tilkom de som ledet familiebedriften.[] Denne særloven ble godkjent av keiser Wilhelm II, slik at Arndt von Bohlen und Halbachs farfar Gustav von Bohlen und Halbach kunne ta Krupp-navnet da han giftet seg inn i familien og overtok ledelsen av konsernet.

Arndt von Bohlen und Halbach ble i 1969 gift med Henriette von Auersperg, men levde også lenge åpent som homofil, i et jetsetliv pendlende mellom Palm Beach og Marrakech.

De siste årene levde han mer tilbaketrukket og konverterte til den katolske tro.[] Han døde av kreft i kjeven i 1986, 48 år gammel, og han hadde ingen barn. Han blir i sin biografi (se nedenfor) omtalt ved sin død som *schön, klug, reich und sehr unglücklich* («vakker, klok, rik og svært ulykkelig»).

Han er begravet i krypten i slottskirken i Schloss Blühnbach.

Referanser
----------

1. 1 2   Salzburgwiki, Salzburgwiki ID 191245[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage, The Peerage person ID p9250.htm#i92494, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage person ID p9250.htm#i92494, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Omtale av biografi *Der letzte Krupp. Arndt von Bohlen und Halbach. Das Ende einer Dynastie*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Tyskland
**Sundan** er en matrikkelgård og et fraflyttet sted i Bø kommune i Nordland. Det ligger på Langøya, nordøst på halvøya mellom Malnesfjorden og Møklandsfjorden, ca. 7 km nord for Kråkberget. Sundan er det nordligste stedet i Bø som har vært bebodd. Det var en typisk fiskerbondegård, uten veiforbindelse med omverdenen. Sundan tilhørte opprinnelig Øksnes Vestbygd og var en av sju matrikkelgårder som ble overført fra Øksnes til Bø kommune i 1964.

Gården har navn etter det grunne sundet som skiller den fra Sunderøya i Møklandsfjorden. Stedsnavnet er som oftest blitt skrevet *Sund*. Ifølge forfatter Johan Borgos i bokverket *Gård og slekt i Øksnes* var Sundan sannsynligvis bebodd i vikingtida, og kanskje enda tidligere. Størst befolkning hadde stedet i tiårene før og etter 1900, men gården ble fraflyttet rundt 1970.

Sundan hadde gårdsnummer 1 i Øksnes kommune. Etter endringa av kommunegrensene ble det gnr. 67 i Bø.

Kilder
------

* Johan Borgos: *Gård og slekt i Øksnes. Bind I*. Øksnes Historielag, Myre 1990. ISBN 82-992259-1-4 (s. 12-13, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Bø kommune: Gnr. 67 - Sundan[*død lenke*] (besøkt 14. mai 2017)
**Bertil Johansson** (født 19. mars 1929 i Helsingborg, død 15. november 2005 i Helsingborg) var en svensk fotballspiller. Johansson var midtbanespiller for Råå IF og AIK i Allsvenskan, samt for Sveriges herrelandslag i fotball.

Klubbkarriere
-------------

Johansson, som opprinnelig var fra Helsingborg, startet karrieren i BK Drott, senere kjent som Hälsingborgs södra IF, og gikk som 20-åring til nyopprykkede Råå IF. I sin debutsesong i Allsvenskan tok Johansson og Råå IF seriesølv. Johansson ble der i ytterligere en sesong, og gikk til AIK etter at Råå IF rykket ned. Johansson møtte året etter, i 1953, motgang i AIK, da han hadde kommet på kant med treneren Per «Pära» Kaufeldt, og tok farvel med elitesatsing i fotball.

Landslagsspill
--------------

Johansson fikk en landskamp for Sverige, i 1952.

Etter fotballkarrieren
----------------------

Johansson ble leder i bandy-seksjonen i en av klubbene han spilte fotball for, hvor hans to sønner, Stefan og Jörgen brøt gjennom som bandyspillere. Stefan ble både svensk og norsk mester i bandy, mens Jörgen var på landslaget som ble det første utenfor Sovjetunionen til å ta VM-gull.

Referanser
----------

1. ↑  Alsiö (2011), ss. 271–275, 310
2. 1 2  «Sveriges landslagsmän 1908-2014» (PDF), av Jimmy Lindahl, fra SvFFs hjemmeside, besøkt 1. februar 2015 (sv)
3. 1 2  «Bertil Johansson - landslagsman och mästarpappa», av Anders Johrén, fra AIKs hjemmeside, 2008. Besøkt 1. februar 2015 (sv)

Litteratur
----------

* Alsiö, Martin (2011). *100 år med Allsvensk fotboll* **(svensk)**. Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Erkehertug Johann av Østerrike var riksforstander valgt av Frankfurparlamentet (1848-1849).
**Riksforstander** er en embetstittel for utøveren av statsoverhodets oppgaver. Den er gjerne brukt når vervet utøves i en overgangsperiode.

Riksforstanderen kan være den som utfører en monarks funksjoner i dennes fravær, eller når han er mindreårig. På 1400-tallet var flere medlemmer av Stureætten riksforstandere i Sverige. I det tysk-romerske rike ble tittelen riksvikar brukt for en tilsvarende stilling.

Ifølge Frankfurtparlamentets grunnlov som ble vedtatt i 1848, skulle parlamentet velge en riksforstander (Reichsverweser). Riksforstanderens viktigste oppgave var å utnevne regjeringen. Den eneste riksforstander som ble valgt i parlamentets korte levetid (1848-1849), var Johann av Østerrike.

I det tyvende århundre har Miklós Horthy i Ungarn, og Pehr Evind Svinhufvud og baron Carl Gustaf Mannerheim i Finland, vært riksforstandere.

Referanser
----------

1. ↑  «riksforstander – Store norske leksikon». Besøkt 21. august 2016.
2. 1 2  «Reichsgesetz über die Einführung einer provisorischen Zentralgewalt für Deutschland». *www.verfassungen.de*. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 21. august 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Sundarbans på kartet over IndiaSundarbansSundarbans på kartet over India
**Sundarbans** (bengali: সুন্দরবন Shundorbôn) er et sump- og deltalandskap ved munningen av Gangeselven med vannveier som renner ut i Bengalbukten. Området omfatter den største mangroveskogen i verden. Sundarbans dekker ca. 10 000 km² i Bangladesh og nordlige India (flateinnholdet til 10 000 km², tilsvarer et kvadrat med en side som er på 100 km lang, som multipliseres med 100 km). Landskapet, som blant annet omfatter *Sunderbans National Park*, har vært på UNESCOs liste over naturarvsteder siden 1997. Selv om de indiske og bangladeshiske delene hører til samme økotop, er de på listen hver for seg. Sundarbans er gjennomskåret av et komplekst nettverk av tidevannsveier, gjørmete strender og små øyer av salttolerant mangroveskog. Sundarbans har et rikt plante- og dyreliv med blant annet bengaltigre, deltakrokodiller og vinkekrabber.

Bildegalleri
------------

* 
* Liten ferje i det enorme sumpområdet.Liten ferje i det enorme sumpområdet.
* Satellittbilde av det enorme deltalandskapet Sundarbans i Bangladesh. Det beskyttede mangroveområdet er merket med mørk grønn farge. I nord ligger åkerland (lysere grønn), landsbyer (lys brun) og elver (blå). Vannkvaliteten og det biologiske mangfoldet i området påvirkes av miljøet og aktivitene omkring, for eksempel rekeoppdrett, særlig i Bangladesh, og avskogning i Himalayafjellene i nord. Foto: NASA, 2008Satellittbilde av det enorme deltalandskapet Sundarbans i Bangladesh. Det beskyttede mangroveområdet er merket med mørk grønn farge. I nord ligger åkerland (lysere grønn), landsbyer (lys brun) og elver (blå). Vannkvaliteten og det biologiske mangfoldet i området påvirkes av miljøet og aktivitene omkring, for eksempel rekeoppdrett, særlig i Bangladesh, og avskogning i Himalayafjellene i nord. Foto: NASA, 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sundarbans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Banglapedia **·** LCCN **·** NKC
 |