recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gråpudret taigafly** (*Xestia rhaetica*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare kjent fra de indre delene av Østlandet og Trøndelag i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 37 – 45 mm), grått nattfly med markerte tegninger. **Forvingen** har lyse, svartkantede nyre- og ringmerker. Bølgete, svarte og hvite mellomlinjer avgrenser vingens midtfelt. Dessuten er det en svart og hvit tverrlinje i vingens fremre halvdel nær roten, denne ender i en smal, svart rotstrek. Bak ringmerket er det et avlangt-ovalt, svartkantet tappmerke. I vingens ytre del er det svarte flekker ved framkanten, et par flekker ca. 1/3 fra framkanten og ved bakhjørnet. Langs ytterkanten går det en stiplet, mørbrun linje. **Bakvingen** er grå med stiplet, brunsvart ytterkant.

Levevis
-------

Gråpudret taigafly lever i åpen granskog med rikelig undervegetasjon av blåbær. Det bør også være mye lav på trærne. Den foretrekker høyereliggende skog, i Sør-Norge fra 500 moh. og oppover. I Trøndelag forekommer den ned til kysten i kystgranskogen i Namdalen. De voksne sommerfuglene flyr i juli – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Den finnes i fjellområdene i Mellom-Europa, i det nordlige Fennoskandia og Russland østover til Stillehavet, og i Nord-Amerika. I Norge finnes den i indre strøk av Østlandet, i Trøndelag og i Nordland nord til Rana. Arten er listet som nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter fra 2006. Flatehogst kan være en trussel mot denne arten, men muligens ikke så alvorlig siden den stort sett lever i høytliggende skoger der hogstaktiviteten er mindre.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 25. februar 2022. Besøkt 25. februar 2022.
2. ↑  Elven H, Aarvik L og Berggren K (24. november 2021). «Sommerfugler. Vurdering av gråpudret taigafly *Xestia rhaetica* som NT for Norge»Åpent tilgjengelig. *Norsk rødliste for arter 2021*. Artsdatabanken. Besøkt 30. mars 2023.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler – Nattfly
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* Utbredelsesdata:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *gråpudret taigafly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *gråpudret taigafly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *gråpudret taigafly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *gråpudret taigafly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *gråpudret taigafly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *gråpudret taigafly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Xestia rhaetica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Xestia rhaetica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***Gråspurv*** (originaltittel: *Sparrows*) er en amerikansk stumfilm fra 1926 regissert av William Beaudine, med Mary Pickford i hovedrollen.

Handling
--------

Historien følger en gruppe barn som bor ved en gård, og de fleste av barna er foreldreløse. En mor sender barnet sitt en dukke, men Grimes ødelegger og kaster det i en sump. Barna blir beordret til å gjemme seg hver gang noen kommer til gården. Men en dag kommer noen som er interessert i å kjøpe svin fra gården, og Ambrose - sønnen til Grimes - forhindrer et av barna fra å gjemme seg. Kjøperen velger deretter å kjøpe en av guttene fra Grimes. En dag blir ett av de andre barna, Molly, oppdaget av Ambrose med stjålne poteter, så hun og de andre barna får ingen kveldsmat. Den natten dør ett av barna ved gården. Joe Bailey og hans medarbeider bringer en kidnappet jente til gården, frem til de kan motta løsepenger fra den babyens velstående far: Dennis Wayne.

Men når Grimes leser om kidnappingen i avisen flere dager senere, bestemmer han seg for at det er tryggere å kaste babyen i sumpen. Molly forsøker å hindre disse planene, og slåss mot Grimes med en høygaffel. Han låser henne derfor inne på høyloftet, og bestemmer seg for at han burde kvitte seg med henne også. Den kvelden flykter Molly sammen med alle de andre barna. Grimes synes dette er morsomt, regner med at enten sumpen eller noen alligatorer i området kommer til å ta seg av alle barna. I mellomtiden får politimennene hære om Mr. Wayne og gården hans med alle barna. Molly og barna kommer seg snart uskadd gjennom sumpen, og de gjemmer seg om bord på en båt - uvitende om at denne båten egentlig tilhører Joe Bailey og kidnapperne. Forfulgt av politiet løper Grimes også inn i sumpen i forsøk på å komme seg unna, men han faller i dyp gjørme og omkommer.

Medvirkende
-----------

* Mary Pickford - Molly
* Roy Stewart - Dennis Wayne
* Mary Louise Miller - Doris Wayne
* Gustav von Seyffertitz - Mr. Grimes
* Charlotte Mineau - Mrs. Grimes
* Spec O'Donnell - Ambrose Grimes
* Lloyd Whitlock - Joe Bailey, alias Stone
* Monty O'Grady - Splutters

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gråspurv (film)* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Gråspurv (film)* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Gråspurv (film)* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Gråspurv (film)* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Gråspurv (film)* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Gråspurv (film)* på Silent Era Rediger på Wikidata
**New Lanark** er en gammel industrilandsby ved elven Clyde omkring to kilometer fra Lanark i South Lanarkshire i Skottland. Den ble grunnlagt i 1785 av David Dale. Han la byen sin til elven Clyde for å kunne forsyne seg med vannkraften til å drive spinnemaskinene. I 1820 var New Lanark Skottlands største senter for bomullsproduksjon.

  

Etterhvert kom Dales svigersønn Robert Owen mer og mer inn i driften. Owen var en filantrop og sosial reformator, og under Dales og Owens ledelse ble New Lanark bygget opp som både et svært vellykket forretningsprosjekt og som en *model village* hvor arbeiderne skulle ha best mulig vilkår. Stedet regnes som et eksempel på innflytelse fra utopisk sosialisme. Owen sørget for utvidelse av bedriften, og ga mye av overskuddet tilbake til arbeiderne slik at de skulle leve under best mulige kår. Han forbød barnearbeid for de under 10 år, og satte opp en egen skole slik at alle skulle få litt utdannelse. 

Fabrikkene var i drift helt til 1968. Så fulgte en nedgangstid, men i 1975 ble New Lanark Conservation Trust opprettet for å hindre at landsbyen forfalt eller ble jevnet med jorden. Stedet er i dag et populært turistmål, og sammen med en lignende landsby i England, Saltair, ble New Lanark et verdensarvsted i 2001. I dag bor det ca. 200 mennesker i enkelte av husene og leilighetene i New Lanark, resten av bygningene er utstillingsarenaer eller salgslokaler for turismen. 

| * v
* d
* r
Verdensarvsteder i Storbritannia (liste) |
| --- |
|  | England | 
* Blenheim Palace
* Canterburykatedralen, St. Augustine’s Abbey og St. Martins kirke
* Bath
* Gruvelandskapet i Cornwall og Devon
* Derwent Valley-møllene
* Durham Castle og katedralen
* Hadrians mur
* Ironbridge Gorge
* Jurassic Coast
* Kew Gardens
* Maritime Greenwich
* Palace of Westminster, Westminster Abbey og St. Margarets kirke
* Saltaire
* Stonehenge og Avebury og Silbury Hill
* Studley Royal Park og Fountains Abbey
* Tower of London

 | Storbritannias flagg |
| Skottland | 
* New Lanark
* Edinburgh
* St. Kilda
* Skara Brae og Maeshowe
* Forthbroen

 |
| Wales | 
* Kong Edward Is slott og bymurer i Gwynedd: Harlech, Beaumaris, Caernarfon og Conwy
* Blaenavon industrielle landskap
* Pontcysyllteakvedukten

 |
| Nord-Irland | Giant's Causeway og Causewaykysten |
| Oversjøiske | 
* Hendersonøya
* Gough og Inaccessible Island
* St. Georges
* Gorhams grotte

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**New Island** (spansk: *Isla de Goicoechea*) er den vestligste av de bebodde øyene på Falklandsøyene. Den ligger nord for Beaver Island, og avstanden til hovedstaden Stanley er 238 km.

Øya har et rikt dyreliv med store kolonier av pingviner, petreller, seler og albatrosser. Av øyas to eiendommer er **New Island South** et offentlig naturreservat, mens **New Island North**, som også drives som et naturreservat, er privateid. Begge reservatene administreres av *New Island Conservation Trust*.

Historie
--------

New Island var en viktig base for amerikanske sel- og hvalfangere på slutten av 1700-tallet på grunn av ressursrikdommen og de gode havnene som finnes her. Øyas navn kommer av fangstmennenes hjemmehavner – New York, New Bedford, New London med flere.

I 1813 berget den amerikanske kapteinen Charles H. Barnard fra Nantucket britiske skipbrudne ved Speedwell Island mens han var på selfangst. Dette var under den britisk-amerikanske krig, og Barnard og hans mannskap på fire ble etterlatt på New Island. I to år var de strandet på øya før unnsetningen kom. Barnard publiserte sin historie i 1829.

Landstasjonen
Det norske hvalfangstselskapet Ørnen, kontrollert av Christen Christensen, sendte sesongen 1905/06 det første moderne flytende hvalkokeri, «Admiralen», til New Island. Skipet ankom øya på julaften 1905 og fanget i løpet av en måned 40 mindre hval. Deretter fortsatte «Admiralen» til Admiralty Bay på Sør-Shetlandsøyene for å jakte på større hval, og var dermed det første flytende kokeri som drev fangst i Antarktis.

Fra 1908 opererte det skotske selskapet Chr. Salvesen en landstasjon på New Island under navnet *New Whaling Company*. Et transportskip og en hvalbåt ankom 22. desember 1908 og brakte med seg en nedrigget landstasjon fra Fáskrúðsfjörður på Island. Den første hvalen ble skutt 16. januar 1909, men mangel på hval i området førte til at anlegget stengte i 1916. Fremdeles finnes spor etter landstasjonen.

Det har også vært drevet sauehold på øya.

Referanser
----------

1. ↑  Falkland Islands Important Bird Areas Arkivert 10. juli 2011 hos Wayback Machine. Falklands Conservation
2. ↑  Jeff Rubin (2005). *Antarctica* **(engelsk)**. Lonely Planet. ISBN 1740590945.
3. ↑  New Island Conservation Trust
4. 1 2  Ian B. Hart (2006). *Whaling in the Falkland Island Dependencies 1904–1931. A history of shore and bay-based whaling in the Antarctic* **(engelsk)**. Pequena. ISBN 0955292409.

Litteratur
----------

Barnard, Charles H.: *A narrative of the sufferings and adventures of Capt. Charles H. Barnard*, New York, 1836

Eksterne lenker
---------------

* (en) New Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
New London Theatre
**New London Theatre** er et teater i Covent Garden i London, på hjørnet av Drury Lane og Parker Street. Det åpna i 1973, og har gjennom det meste av sin historie spilt musikaler. Mellom 1981 og 2002 spilte New London Theatre *Cats*, som dermed ble den lengst spilte musikalen gjennom tidene i London. 

Da dagens teaterbygning ble reist i 1973, var det på den tomta der det stemningsfulle Winter Garden Theatre hadde stått, men hjørnet av Drury Lane og Parker Street har teatertradisjoner som går lenger tilbake i tid. I 1848 ble det bygd en music hall her – Mogul Saloon. Den var oppkalt etter tavernaen Great Mogul fra 1600-tallet, og tjener som eksempel på hvordan den engelske music hall-tradisjonen vokste ut av de eldre skjenkestedenes mer sporadiske underholdning. I 1911 ble Mogul Saloon revet og erstatta med New Middlesex Theatre of Varieties, som i 1919 skifta navn til Winter Garden Theatre.

Eksterne lenker
---------------

* Teaterhistorie Arkivert 22. februar 2007 hos Wayback Machine.
Hårnålssvinger ved Col de Braus i Frankrike
Ei hårnål, som har gitt navn til svingene
Hårnålssvinger i Trollstigen
Hårnålssvinger på Burmaveien, Guizhouprovinsen i Kina
En **hårnålssving** er en svært skarp, hesteskoformet veisving på omtrent 180º. Navnet kommer av at svingen minner om ei hårnål. Betegnelsen kan også brukes om lignende skarpe svinger på stier eller i slalåmløyper.

Hårnålssvinger bygges ofte på veier som går opp eller ned bratte fjellsider, for å unngå at veiene blir for bratte. Dette gir ofte et karakteristisk sikksakmønster i fjellsidene. Slike veier er ofte vanskelige for biler og sjåfører, særlig busser og lastebiler/vogntog.

I moderne veibygging unngås hårnålssvinger så langt det er mulig, og det bygges i stedet tunneler gjennom fjellet. Det koster imidlertid langt mer å bygge tunnel gjennom fjellet enn vei over fjellet.[]

Noen steder bygges hårnålssvinger som tunneler i fjellet der det er for liten plass til å bygge vei utenpå fjellet. Slike tunneler kalles vendetunneler. Dette navnet brukes også for svinger på jernbane som tilsvarer hårnålssvinger på vei. Flåmsbana har en stor hårnålsving ved Reinunga.

Enkelte steder svinger veien mer enn 180º og krysser seg selv i tunnel eller på bru. Flere slike svinger i Norge kalles korketrekkere. Et eksempel er nåværende trasé for riksvei 7 i Måbødalen der Storegjeltunnelen danner en full sirkel.

Hårnålssvinger brukes også på baner for motorsport, blant annet Formel 1 og roadracing, samt i rally. Innen motorsport brukes slike svinger for å øke vanskelighetsgraden for førerne, senke hastigheten, eller for å øke banenes lengde uten å øke området banene legger beslag på.

Innen sykling regnes klatring opp fjellveier med hårnålssvinger som noe av det vanskeligste, og brukes ofte i Tour de France, Giro d'Italia, Sveits rundt og Vuelta a España.

Veier med hårnålssvinger
------------------------

### Norge

Gamleveien i Måbødalen, foto fra 1960-tallet
Noen offentlige veier i Norge med hårnålssvinger (listen er ikke fullstendig):

* Stalheimskleivi ved Europavei 16
* Austmannalia ved Europavei 134
* Måbødalen
	+ Riksvei 7 (hvorav en i tunnel)
	+ Eldre trasé
* Fylkesvei 7 over Kvamskogen
* Riksvei 13
	+ Vikafjellet
	+ tidligere trasé i Skjervet erstattet av Tunsbergtunnelen
* Fylkesvei 13 Gaularfjellet
* Riksvei 15 Strynefjellet
* Fylkesvei 50 i Låvisberget ved Aurland
* Riksvei 52 Borlaug-Hemsedalsfjellet
* Fylkesvei 53 ved Øvre Årdal
* Fylkesvei 55 Sognefjellet
* Fylkesvei 60 Utvikfjellet
* Fylkesvei 63
	+ Trollstigen
	+ Eidsdalen
	+ Ørnevegen
	+ Geirangervegen
* Fylkesvei 243 (Sogn og Fjordane) Aurlandsfjellet
* Fylkesvei 258 Gamle Strynefjellsvegen
* Fylkesvei 500 ved Lysebotn

### Andre land

Jernbane
--------

I Norge:

* Dovrebanen i vendetunnelen Grønbogen tunnel
* Flåmsbana ved Reinunga-Vatnahalsen
* Raumabanen dobbelslyng ved Verma med Stavem tunnel og Kylling bru
* 

Brusio-spiralen på Berninabanen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Serpentine roads – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Transkonduktans** er en egenskap ved enkelte elektroniske komponenter. Ordet konduktans (ledningsevne) er det inverse av resistans (motstand) og *transkonduktans* er forholdet mellom utgangssignalet og inngangsignalet til en komponent når signalet inn er en spenning og signalet ut er en strøm.

{\displaystyle g\_{m}={i\_{\mathrm {ut} } \over u\_{\mathrm {inn} }}}
Forsterkningsforholdet får derfor enheten A/V (Ampere/Volt), som er dimensjonen for konduktans og som måles i Siemens (S) eller Mho (Ω-1). For forsterkere brukes ikke betegnelsen Siemens, men A/V. Forsterkeren omtales som en transkonduktansforsterker.

Transresistans
--------------

**Transresistans** er en egenskap ved enkelte elektroniske komponenter. Ordet resistans (motstand) er det inverse av konduktans (ledningsevne), og *transresistans* er forholdet mellom utgangssignalet og inngangsignalet til en komponent når signalet inn er en strøm og signalet ut er en spenning. 

{\displaystyle g\_{m}={u\_{\mathrm {ut} } \over i\_{\mathrm {inn} }}}
Forsterkningsforholdet får enheten V/A (Volt/Ampere), som er dimensjonen for resistans og som måles i Ohm (Ω). For forsterkere brukes ikke betegnelsen Ohm, men V/A. Forsterkeren omtales som en transresistansforsterker.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Carl Ludvig Dybing Jacobsen** (født 1. februar 1853, død 1945) var en norsk frelsesarmeoffiser og en av stifterne av Frelsesarmeen i Norge. Han kom fra Høiland ved Sandnes.

Karriere
--------

Dybing var sønn av Jacob Svendsen og Karen Pedersdatter. Familien emigrerte til Australia i 1875, der han traff Frelsesarmeen i Port Pirie. Ludvig Dybing ble etterhvert soldat i Frelsesarmeen og før han bestemte seg for å bli offiser. Han reiste da til Frelsesarmeens offisersskole i London, der han startet 10. september 1885. 30. april 1886 var han ferdig utdannet offiser og fikk graden løytnant. 

### Freslesarmeen i Norge

Da Frelsesarmeen startet i Norge i 1888 ble han tidlig sendt til Norge for å være med å starte opp arbeidet der. Straks etter at Frelsesarmeen var startet opp i Oslo, reiste Ludvig Dybing og stabsoffiser Jeanna Corneliussen til Stavanger for å forsøke å starte opp der, men dette mislykkes.

11. mars 1888 reiste Ludvig Dybing, sammen med kadettløytnant Andreas Kristoffersen for å starte opp Arendal menighet, som var den første Frelsesarmekorps som ble startet utenom Oslo. 1. desember 1888 startet de opp i Drammen, 21. mars 1889 i Tønsberg og 10. september 1889 på Rodeløkka. 6. august 1890 ble han leder for Laurvig korps i Larvik, 15. januar 1891 ble han korpsleder i Bergen og 14. august 1891 korpsleder i Fredrikshald korps i Halden.

### I England

21. oktober 1891 noterer Frelsesarmeens hovedkvarter at han har «resignert», som vanligvis betyr at han har sluttet, men det kan se ut til at han kan ha hatt en liten pause og dratt tilbake til England. 

I 1894 giftet han seg med Clara i USA. De ble vidd av den amerikanske frelsesoffiseren Samuel Logan Brengle. I 1901 folketellingen i England står han oppført som «Salvation Army officer», gift med Clara, 28 år fra Kent, England. De bor i 1901 i Rotherham, Yorksire County i England. 

Ludvig Dybing var under første verdenskrig med i Frelsesarmeens Red Shields arbeid blant soldatene. Han ble pensjonert fra dette arbeidet i 1931, da med rangen kommandant. Storparten av sin tjeneste hadde han i Storbritannia. Ved sin død var han medlem i Frelsesarmeen korps i St. Mary Cray i Kent.
***Eudicella (Cyprolais) ruteri*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende
--------

En ganske stor (ca. 30 millimeter), avlang, halvblankt grønnlig gullbasse. Hodet er brunrødt, pronotum, scutellum og bein er olivengrønne, dekkvingene grønnlig gule med fire små, svarte flekker og en grønn stripe langs scutellum og sømmen. Hannen har et bredt framspring i den uthulte pannen, med et kort, Y-formet horn i midten og brede pigger på sidene. Bakerst i pannen er det to krfatige, rundede tenner (rett over den uthulte delen). Hunnen har også en fremskutt, firkantet panne.

Levevis
-------

Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse
----------

Arten lever i Burkina Faso.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
				+ Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
					- Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
					- Slekten *Eudicella* White, 1839
						* Underslekten *Cyprolais* Thomson, 1880
							+ *Eudicella (Cyprolais) ruteri* (De Lisle, 1953)

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten Arkivert 15. november 2011 hos Wayback Machine.
* (en) *Eudicella (Cyprolais) ruteri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyprolais ruteri* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Omikron» har flere betydninger.

**Omikron** (skrives som det latinske alfabetets *O* med stor bokstav O, og liten bokstav o) er den 15. bokstav i det greske alfabetet. Ordets betydning er den lille *O*, der *mikro* på gresk har betydningen liten. Dette skiller bokstaven fra det greske alfabetets andre o, omega, den store *O*, der *mega* har betydningen stor.

Omikron betegner i oldgresk en kort vokal, mens omega var tegnet for en lang vokal med samme dannelsessted i munnen. Vokallengde er ikke lengre en distinktiv egenskap i moderne gresk.

På grunn av bokstavens utforming kan den forveksles med sifferet *0* og den latinske bokstaven *O*. Derfor er den i motsetning til andre greske bokstaver ikke mye brukt som symbol innen fysikk og matematikk. Et eksempel på likevel bruk er den matematiske notasjonen stor O-notasjon. 

26. november 2021 fikk en variant av Sars-CoV-2, B.1.1.529, tildelt navnet omikron av WHO. Virusvarianten ble først påvist i Sør-Afrika i tester fra nabolandet Botswana, og skapte raskt bekymring, da den hadde hele 32 mutasjoner på piggene på koronaviruset.

Referanser
----------

1. ↑  NRK (26. november 2021). «Virusvariant skal hete omikron». *NRK*. Besøkt 26. november 2021.
2. ↑  «Dette vet vi og dette vet vi ikke om den nye virusvarianten». *www.aftenposten.no*. Besøkt 26. november 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
Kieztreff i Berlin 1990**Kiez**, (flertall Kieze) er et tysk ord som betegner et strøk. Ordet brukes fremfor alt i Berlin og nord i Tyskland. Et *Kiez* bestemmes ikke offisielt, men av beboerne og omfatter gjerne fra 5 til 20 gater med spesiell stil og atmosfære.

Historie
--------

Historsk *Kietz* med 1700-tallsbebyggelse i Köpenick i Berlin.
Begrepets etymologisk er uklar. Historisk kommer ordet Kiez nærmest fra middelalderens *Kietz*, som ble brukt om bosetninger som oppstod ved borger i nordøstre Tyskland øst for elven Elbe. Her bodde opprinnelig slavisktalende undersåtter til borgherren, som fiskere som fanget fisk i området omkring den dlveovergang som borgen bevoktet, men med tiden kom også tysktalende og bosatte seg i områdene. De utgjorde ofte selvstendige bosetninger administrativt, uten å være tilhørige borgen eller byen. Strukturen av et slikt Kietz i tilslutning til en mideladers bykjerne, med middelalderske gatenet og småskalas bebyggelse, er fortsatt å finne i noen tyske byer, blant annet i Berlinbydelen Köpenick.

Uttrykket Kiez har historisk hatt negative konnotasjoner og i visse lokale sammenhenger blitt synonymt for prostisjonsstrøk, men har fikk i ander halvdel av 1900-tallet i særdeleshet i Berlin fått en mer positivt ladet klang som car koblet til en sterk og opplevd genuin områdeidentitet.

Lokale eksempler
----------------

Helmholtzkiez i Berlin ved Helmholtzplatz.
I Hamburg brukes *Kiez* om fornøyelseskvarterene rundt Reeperbahn i bydelen Sankt Pauli. I Hannover kalles kvarterene omkring Steintor for Kiez, og området er i likhet med området med samme navn i Hamburg kjent for fornøyelser og prostitusjon.

I Berlin erdet mange  *Kieze*, særlig i bydeler med bevart 1800-tallsbebyggelse, som *Bergmannkiez* ved Bergmannstrasse og *Graefekiez* ved Graefestrasse, eller *Helmholtzkiez* og *Kollwitzkiez* omkring Helmholtzplatz respektive Kollwitzplatz i Prenzlauer Berg. *Reuterkiez* ved grensen mellom Kreuzberg og Neukölln kalles på grunn av sin beliggenhet også for Kreuzkölln.

Eksterne lenker
---------------

* Kieze in Berlin

Portal: Tyskland
**Tor Rønning** (født 27. juli 1931 Ila, død 20. februar 2016 i Nittedal) var ordfører i Nittedal fra 1991 til 1995. Han representerte Arbeiderpartiet.

Etter at han som ung jobbet på politikammeret i Trondheim og fulgte rettsoppgjøret etter 2. verdenskrig, fullførte han utdanning som sosionom i 1963. I 1965 ble han ansatt som leder for Arbeidslivets komite mot alkoholisme og narkomani, AKAN, en stilling han hadde til han gikk av med pensjon. Han var også politisk sekretær for sosialminister Tor Halvorsen.

Allerede som ung engasjerte han seg i AUF og kom etter hvert med i kommunestyret i Trondheim. I 1972 flyttet familien til Nittedal. Høsten 1975 ble han valgt inn i kommunestyret i Nittedal. Der fortsatte han i 24 år. I Nittedal sto han for etableringen av Miljøhuset «Gnisten» i Hakadal, byggingen av Folkets Hus på Hagan, eldresenteret på Skytta og en rekke skoler.

Kilder
------

* Oluf Sandvik og Ole-Erik Yrvin: *Til minne om Tor Rønning*. Minneord i Varingen 26. februar 2016 side 23

Eksterne lenker
---------------

* Miljøhuset Gnistens nettside
**ShUM-steder i Speyer, Worms og Mainz** er verdensarvsteder langs Rhinen, som viser de askenasiske jødenes kulturarv. Stedene dokumenterer et byforbund i middelalderen, mellom de jødiske samfunnene i Spira (Speyer), Warmaisa (Worms) og Magenza (Mainz). SchUM-byene er kalt jødedommens vugge i Europa. I hebraiske kilder blir de tre jødiske samfunnene kalt kehilla. Byforbundet eksisterte fra 1000-tallet til pogromene i 1349. SchUM-byene ble i 2021 oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

I Speyer finnes to verdensarvsteder. Det ene er det jødiske bysentrum, med mikvé, synagoge og kvinnesynagoge, og de andre den jødisk gravlunden fra middelalderen. I Worms er synagogen et sentralt element i oppføringen. Mainz var byforbundets hovedsete, her finnes i dag gravlunden Judensand som et sentralt kulturminne.

* Gravlunden Judensand i Mainz.Gravlunden Judensand i Mainz.
* Mikvé (bad) fra 1126 i Speyer.Mikvé (bad) fra 1126 i Speyer.
* Synagogen i Worms.Synagogen i Worms.

Etymologi
---------

Ordet *ShUM* er et akronym av middelalderens hebraiske førstebokstaver, på de tre byenes latinske navn:

* Shin (Sch) for Spira (Speyer),
* Waw (U, norsk uttale: O) for Warmaisa (Worms) og
* Mem (M) for Magenza (Mainz).

Referanser
----------

1. 1 2  Landwehr, Andreas (27. juli 2021). «SchUM-Städte werden Weltkulturerbe». *Jüdische Allgemeine* **(tysk)**. Besøkt 29. juli 2021.
2. ↑  «Startseite / SchUM Städte e.V.». *SchUM Städte e.V.* **(tysk)**. Besøkt 30. juli 2021.
3. 1 2  «Die Juden in den „SCHUM"-Gemeinden Speyer, Worms und Mainz Gelobt und gepriesen vor allen Gemeinden des Reichs». *wissenschaft.de* **(tysk)**. 19. november 2004. Besøkt 29. juli 2021.
Den nye nyren opereres inn nedenfor nyrenes vanlige plass.
**Nyretransplantasjon** er et kirurgisk inngrep der en pasient med dårlig eller fraværende nyrefunksjon får transplantert en nyre fra et annet menneske. Før pasienten får en nyretransplantasjon kan det være nødvendig med tilkobling til en kunstig nyre ved dialyse.

Nyren blir fjernet enten fra en levende donor som kan være i familie med pasienten, eller nyren kan fjernes fra en person som nettopp er død og det er klarlagt at den døde eller pårørende har akseptert organdonasjon. 

Pasienten som får en ny nyre får den vanligvis plassert nederst i bukhulen, abdomen, ved åpningen til det lille bekken.

Det ideelle for en pasient med nyresvikt, er å ha en enegget tvilling som har identiske arvestoffer med blodtyper og vevstyper, og å få en nyre fra sin tvilling.

Pasienten og donoren bør ha samme blodtype. Det er også et stort antall vevstyper og antistoffer som kan gjøre transplantasjon mer eller mindre velegnet.

Etter en transplantasjon kan pasientens kropp reagere med den nye nyren og starte en avstøtningsprosess.

Cortison og ciklosporin er viktige medikamenter til å hindre avstøtningsreaksjon. 

Ciklosporin er utvunnet fra soppen Tolypocladium inflatum, som ble funnet på Hardangervidda. Soppen ble først oppdaget av to ansatte ved Sandoz (nå Novartis). Sommeren 1969 kjørte Hans Peter Frey og hans kone over Hardangervidda, og tok underveis med seg jordprøver. Prøven som inneholdt Tolypocladium inflatum, ble tatt ved Dyranut.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
**Nysosialisme** er en retning innenfor sosialismen som satser på å omdanne det kapitalistiske samfunnet gradvis til et bedre samfunn, slik at reformenes sum er sosialisme. En revolusjon er uønsket, fordi den innebærer maktmisbruk og brudd på lovene. Den er også umulig siden flertallet ikke ønsker noen revolusjon og fordi kapitalismen har vist seg å være en stabil samfunnsform som ikke kan endres brått. Dette skal derimot gjøres ved bruk av det parlamentariske system, hvor reformer skal gjennomføres med vedtak av flertallet i den eksisterende folkevalgte forsamling, som forøvrig også er tenkt å danne grunnlaget for det politiske systemet i det nysosialistiske samfunnet. Satsingen på parlamentarisk arbeid går sammen med en legalistisk holdning, dvs. en oppfatning om at forandringer av samfunnet bør skje i samsvar med de eksisterende lover og regler eller ved å endre dem slik det rådende politiske systemet foreskriver. 

Nysosialismen er ofte knyttet til reformisme, statskapitalisme og den revisjonistiske sosialismen (sosialdemokrati) som praktisk politikk, hvor grunntanken er frihet, rettferdighet og sosial utjevning der statlige ordninger garanterer det enkelte samfunnsmedlemmets trygghet for liv, helse og velferd. Nysosialismen forutsetter økt statlig eierskap og inngrep i den kapitalistiske økonomien for blant annet å fordele godene.

Se også
-------

* Sosialdemokrati
* Revisjonisme
* Statskapitalisme
* Statssosialisme
*Denne artikkelen handler om barnebøkene om Nysgjerrige Nils. For tegnefilmen om denne figuren, se Nysgjerrige Nils*
Apekatten **Nysgjerrige Nils** er hovedpersonen i en rekke bildebøker av det tyske kunstnerparet Hans Augusto Rey og Margret Rey. Den første boka het *Curious George* og ble utgitt i New York i 1941. Vanligvis var det ektemannen som stod for illustrasjonene, mens Margaret stod for teksten.

Handling
--------

Bortsett fra George selv, er den eneste tilbakevendende karakteren i de originale eventyrene «mannen med den gule hatten» som er Georges beste venn og som tar hånd om ham. Georges eventyr begynner ofte med at mannen tar ham med seg et sted, og løser ofte vanskelige situasjoner som George havner i. Mannen blir alltid sett iført en knallgul dress, og en bredbremmet gul hatt. Mannen er aldri nevnt ved navn i de originale eventyrene.

De fleste historiene handler om at George havner i trøbbel, ofte på grunn av sin nysgjerrighet. Så «mannen i den gule hatten» må redde ham ut av problemene. I ettertid lærer George vanligvis av sine feil. Ettersom bøkene hovedsakelig er rettet mot barn, er både problemene og moralen enkel å forstå.

Bøker om Nysgjerrige Nils
-------------------------

* 1941: *Curious George*
* 1947: *Curious George Takes a Job*
* 1952: *Curious George Rides a Bike*
* 1957: *Curious George Gets a Medal*
* 1958: *Curious George Flies a Kite*
* 1963: *Curious George Learns the Alphabet*
* 1966: *Curious George Goes to the Hospital*

Nysgjerrige Nils heter *Curious George* på engelsk, *Nicke Nyfiken* på svensk og *Peter Pedal* på dansk. Fra 1980-tallet er det utgitt en lang rekke nye titler med de samme figurene og i den samme stilen som de opprinnelige.

Spillefilmen
------------

4. august 2006 hadde den amerikanske animasjonfilmen *Nysgjerrige Nils* norsk kinopremiere. Regien er ved Matthew O'Callaghan og filmselskapet er Universal Pictures. Filmen varer 1 time og 27 minutter og er tillatt for alle.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bøker og produkter med Nysgerrige Nils Arkivert 28. desember 2007 hos Wayback Machine.
* Nysgjerrige Nils-filmen
* Nysgjerrige Nils-produkter (engelskspråklige salgssider)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Avistegning av Bernhard Gillam som forestiller Ulysses S. Grants forsøk på å fri til jødiske velgere ved å felle krokodilletårer over forfølgelsen av jøder i Russland. Tegningen setter Grants indignerte uttrykk i kontrast til hans tidligere ordre fra 1862 om forvisning av jøder fra de erobrede områdene i sørstatene.
**Krokodilletårer** er et fast uttrykk for gråte falske tårer, hykle medlidenhet eller sorg. Det betyr at den som feller krokodilletårer bare later som om vedkommende er lei seg.

Uttrykket stammer fra middelalderen, da trodde man at krokodiller kunne lage gråtelyder som en baby, for å lokke til seg mennesker for å spise dem. Selv om krokodiller faktisk har tårekanaler, benyttes disse for å smøre øynene, vanligvis når de har vært ute av vannet i en lengre tidsperiode og øynene kan begynne å tørke ut.

En samling med ordspråk tilskrevet Plutark antyder at frasen «krokodilletårer» var velkjent i antikken: å sammenligne krokodillens oppførsel med folk som ønsker eller foresaker at noen dør, men som deretter offentlig sørger for dem. Fortellingen er gitt en kristen glans i *Bibliotheka* (gresk: Βιβλιοθήκη) av Fotios, patriark av Konstantinopel på 800-tallet. Fotios benyttet fortellingen til illustrere det kristne konseptet om anger. Fortellingen spredte seg på engelsk i fortellingene om reisene til John de Mandeville på 1300-tallet.

Referanser
----------

1. 1 2  «krokodilletåre» Arkivert 20. juli 2019 hos Wayback Machine. *Bokmål- og nynorskordboka*
2. 1 2  Zucker, Arnaud (2004): *Physiologos: le bestiaire des bestiaires*, Jérôme Millon, s. 300.
3. ↑  Photius (1977): *Bibliothèque. Tome VIII : Codices 257-280*. (på fransk og gammelgresk). Texte établi et traduit par R. Henry. Paris: Les Belles Lettres, ISBN 978-2-251-32227-8, s. 93
4. ↑  *The Travels of Sir John Mandeville* Arkivert 10. november 2005 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Grønli, Kristin Straumsheim (10. oktober 2007): «Ekte krokodilletårer», *Forskning.no*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Sjællandske Livregiment** var et dansk infanteriregiment som inntil sammenslåingen med Gardehusarregimentet og Danske Livregiment til Gardehusarregimentet i 2001 holdt til på Antvorskov Kaserne.

Historie
--------

Regimentet ble opprettet 17. november 1614 og deltok gjennom sin levetid i en rekke hjemlige kriger: Karl Gustav-krigene (1658-60), den skånske krig (1675-79), Pfalziske Arvefølgekrig (1693), den store nordiske krig (1700-21), Slaget på Reden (1801), første (1848-50) og andre slesvigske krig (1864). Dessuten var det i utenlandsk krigstjeneste i årene 1689-98 og 1701-14.

Regimentets fanebånd er: Slaget ved Lutter am Barenberg 1626, Kjøbenhavn 1659, Landskrona 1675, Dybbøl 1849, Isted 1850 og Dybbøl 1864.

Gjennom alle årene hadde regimentets tropper vært spredt utover en rekke forskjellige kaserner på Sjælland. Det var først ved ferdiggjørelsen av Antvorskov Kaserne i 1975 at alle kompanier, bataljoner og administrasjonen ble samlet ett sted. Heretter bestod avdelingene av en panserinfanteri­bataljon (I bataljon), en stående panserbataljon (II panser­bataljon) samt en utdannelsesbataljon og diverse støtteavdelinger, herunder 3 echelonsverksteder.

Ved forsvarsforliket i 1984 ble den stående panserinfanteri­bataljon nedlagt og videreført som vernepliktsbataljon, liksom panserbataljonens stående panserinfanteri­kompani ble vernepliktig. I 1994 ble panserbataljonens kampvogner (Centurion mrk. III) utskiftet med Leopard I A5, og var således det første regiment på Sjælland med Leopard-kampvogner.

Sjællandske Livregiment har gjennom årene skiftet navn adskillige ganger. Regimentet er tradisjonsbærende som Hærens eldste regiment.

Eksterne lenker
---------------

* Gardehusarregimentet
* Gardehusarregimentet 400 år i 2014

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Guntamund** (født ca. 450, død 496) var vandalenes og alanernes konge fra 484 til 496. Han etterfulgte sin upopulære onkel Hunerik, og av den grunn alene opplevde han et nokså vellykket styre.

Guntamund var den andre sønnen til Gento, den fjerde og yngste sønnen til Geiserik, grunnleggeren av vandalenes kongedømme i Afrika. Siden de fleste av Geiseriks nærmeste familie døde unge, var Guntamund det eldste mannlige medlemmet i familien da Hunerik døde i 484. Etter hans bestefars lover om etterfølging på tronen, ble han utropt til konge. 

Guntamund tjente gjennom hele sitt styre på det faktum at vandalenes mektigste rivaler, vestgoterne, østgoterne og Østromerriket, var alle involvert i kriger. Selv om vandalenes makt hadde avtatt kraftig siden dets toppunkt under Geiserik, opplevde de fred under Guntamund. Han lettet også trykket på forfølgingene av katolikkene som begynte under Hunerik, et grep som dempet noe av uroen i hans kongedømme, og stabiliserte kongedømmets økonomi som var på grensen til kollaps under Hunerik.

Uheldigvis for vandalene fulgte Guntamund i fotsporene til hans nærmeste familie og døde nokså ung, midt i førtiårene. Han ble etterfulgt av sin bror Trasamund som ikke var like effektiv i styret av kongedømmet.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hunerik** | **Vandalenes konge**(484–496) | Etterfølger:**Trasamund** |

| * v
* d
* r
Vandalenes konger |
| --- |
| Godigisel **·** Gunderik **·** Geiserik **·** Hunerik **·** Guntamund **·** Trasamund **·** Hilderik **·** Gelimer |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Sjokolade blir smeltet for å få sjokoladesaus
**Sjokoladesaus** er en dessertsaus basert på mørk sjokolade eller på kakaopulver. Sausen brukes først og fremst på iskremdesserter, men kan etter smak og behag også brukes til puddinger, krem- eller kakedesserter, eple- eller pæredesserter, og som tilsetninger i andre sammenhenger som i kaffedrikker, i sjokoladekrem eller i milkshake.

Hjemmelaget sjokoladesaus består vanligvis av kakaopulver, sukker, vaniljesukker (eller mørk sjokolade og sukker) og kremfløte som smeltes og røres sammen til det når kokepunktet. Smør tilsettes for å få en blank og delikat saus. Det finnes likevel andre varianter, en barista som skal bruke sausen som smakstilsetning til kaffedrikker vil nok bruke en oppskrift der smøret er byttet ut med sirup og espresso-kaffe for å få riktig konsistens. Til iskremdesserter kan det meste av smøret erstattes med kokosfett for å få en saus som lettere stivner på iskremen.

Ferdiglaget sjokoladesaus på plastflaske finnes idag i alle dagligvareforretninger.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chocolate sauce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Oppskrift fra Dinmat.no[*død lenke*]
**Trust Merchant Bank S.A.** (**TMB**) er en privat bank i Den demokratiske republikken Kongo. Banken ble opprettet i 2004 og har sitt hovedkontor i Lubumbashi i Haut-Katanga. TMB opererer i alle deler av det kongolesiske bankmarkedet og har et spesielt fokus på privatkunder og SMBer. Banken var den første til å lansere mikrokreditt i Kongo.

Oversikt
--------

TMB er en av de største og raskest voksende bankene i Den demokratiske republikken Kongo med filialer i alle av landets 11 provinser. Banken har over 1 350 ansatte fordelt på nær 110 filialer. TMBn er tilknyttet internbanknettverkettet SWIFT (TRMSCD3L) og er også medlem av både MasterCard og VISA.

Filialer
--------

TMB har filialer i følgende byer:

* Bandundu
* Beni
* Bunia
* Butembo
* Bukavu (2 filialer)
* Fungurume
* Gemena
* Goma (5 filialer)
* Kalemie
* Kamina
* Kananga
* Kasumbalesa
* Kenge
* Kilwa
* Kindu
* Kinshasa (28 filialer)
* Kisangani
* Kolwezi
* Likasi
* Lodja
* Lubumbashi (11 filialer)
* Matadi (2 filialer)
* Mbandaka
* Mbanza-Ngundu
* Mbuji-Mayi
* Muanda
* Uvira

I tillegg har banken filialer i en rekke av basene til FNs fredsbevarende styrke i Kongo, MONUSCO. Trust Merchant Bank har også et representasjonskontor i Brussel, Belgia.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Oslomarka
**Krokskogen naturreservat** (cirka 12 921 daa) er en utvidelse av tidligere Merratjern/Søndagsbrenna naturreservat (7 055 daa). Det nye området ligger på grensen mellom Hole og Ringerike kommuner og ble opprettet ved kgl.res. 16. desember 2016 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 37 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet.

Naturreservatet skal bevare et stort, variert og representativt barskogområde for høyereliggende partier i Krokskogen med gjenværende større forekomster av gammel skog med naturlig dynamikk og truet, sjelden og sårbar natur. Naturreservatet har særlig betydning for biologisk mangfold ved at det inneholder større og sammenhengende gammelskogområder, god forekomst av truet og sjelden sopp- og lavflora knyttet til gamle og døde trær og et rikt fugle- og dyreliv.

Området ligger sentralt i de permiske lavaområdene på Krokskogen, mellom Lomma og Heggelivatna. Landskapet er typisk for det en finner i denne delen av Oslomarka; veksling mellom fururabber, brattlendte hellinger, bekkedrag, myrer og enkelte myrtjern. Spesielt utmerker området seg med sin rike og interessante lavflora med blant annet lungenever og miljøindikatoren huldrestry. Området er viktig som referanseområde.

Se også
-------

* Naturvernområder i Ringerike

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  (no) Krokskogen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑  Klima- og miljødepartementet (2016-12-16) Forskrift om vern av Krokskogen naturreservat, Ringerike kommune, Buskerud fylke. *Klima- og miljødepartementet*, 16. desember 2016

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Oversiktskart over storregionen
**SaarLorLux**, eller Saar-Lor-Lux, (fransk også SarLorLux), er en europeisk region, en euroregion, i grenseområdet der Tyskland, Frankrike, Belgia og Luxembourg møtes. Regionen består av Saarland, Lorraine, Luxembourg, Rheinland-Pfalz, Vallonia – som ligger i fire ulike europeiske land, og har ulik politisk status: Den uavhengige nasjonen Luxembourg, Beligas Wallonia – den fransk- og tyskspråklige del av Belgia, Lorraine er en region i Frankrike, og de tyske delstatene Saarland og Rheinland-Pfalz. 

Det finnes ingen definerte grenser for SaarLorLux, og heller ingen fastsatt størrelse. Men det eksisterer en rekke ulike typer samarbeid og relasjoner mellom medlemsregionene. Samarbeid kan gjelde bare noen av regionene, eller alle. Ofte brukes begrepet Storregionen istedenfor det mer formelle *Storregionen av Saarland, Lorraine, Luxembourg, Vallonia og (Vest-)Rheinland-Pfalz*. 

SaarLorLux er det mest sentrale område av EU, og dette området har en rekke felles trekk i sin historie og kultur.

Eksterne lenker
---------------

* 
*. The business portal of SaarLorLux
* Website of the European cultural capital 2007

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
V-150
V-200
**Saab Skeldar** er en drone i form av et helikopter utviklet av det svenske selskapet Saab AB. Den første prototypen ble basert på UAV-helikopteren APID 55 fra CybAero AB. Den andre prototypen som fikk navnet Skeldar V-150 var en for det meste ny konstrukdjon som ble anvendt for fortsatt utvikling av UAV-systemet Skeldar. Utvikklingen ledet så frem til en helt omkonstruert farkost som fikk navnet Skeldar V-200.

Skeldar V-200 benyttes både militært og sivilt, for eksempel til spaning og overvåkning.

Med det autonome systemet og den markedstasjon som Saab utviklet er Skeldar et av markedets mest lettanvendte systemer. Start og landing skjer ved et knappetrykk. Flyvning og styring av sensorene skjer ved klikkning i kartwr med hjwlp av såkalt *point-and-fly* og *point-and-look*. Systemet er utviklet for å kunne kontrollere hvilken som helst type av type av UAV.

I slutket av 2015 gikk UMS og Saab sammen og dannet UMS Skeldar Sweden.

Spesifikasjoner
---------------

* Lengde: 4 m
* Hovedrotordiameter: 4,6 meter
* Bredde: 1,2 m
* Høyde: 1,3 m
* Maksimal startvekt: 235 kg
* Maksimal starthøjde: 2 400 meter
* Payload: 40 kg
* Maksimal hastighet: 140 km/h
* Rekkevidde: 200 kilometer
* Mksximal flytid per oppdrag: 6 timmar
* Effekt: 56 hestekrefter
* Brensel: Jet A1, JP5, JP8
* Maksimal flyhøyde: 3 500 meter
* Startforberedelsetid: mindre enn 15 minutter
* Start- og landingsareal: en diameter på 10 meter

Referanser
----------

1. ↑  «unmanned aerial systems». *Saab Solutions* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 28. desember 2015. Besøkt 28. desember 2015.
2. ↑
**Mount Kisco** er en liten by i Westchester County direkte nord for New York City i USA. Folketallet var 10 877 ved folketellingen i 2010.

Historie
--------

Stedet nevnes første gang i 1700. Navnet kommer fra et ord på indianerspråket munsee, *asiiskuw*. som betyr «slam».

Geografi og klima
-----------------

Ifølge United States Census Bureau har byen et samlet areal på 8.1 km², alt av dette på land.

Mount Kisco ligger i sonen for fuktig kontinentalklima, og har derfor fire distinkte årstider. Vinteren er kald, sommeren er varm og fuktig, og våren og høsten er kjølige til milde.

Referanser
----------

1. ↑  «Profile of General Population and Housing Characteristics: 2010 Demographic Profile Data (DP-1): Mount Kisco town, Westchester County, New York». U.S. Census Bureau, American Factfinder. Besøkt 15. november 2011.
2. ↑  Robert S. Grumet, *Manhattan to Minisink: American Indian Place Names of Greater New York and Vicinity* (University of Oklahoma Press, 2013), S. 62. engl.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**Mount Hädrich** er et fjell i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land. Det stiger fra den østre delen av Håhellerskarvet, og høyeste punkt måler 2885 moh.

Mühlig-Hofmannfjella ble første gang fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher. En rekke geografiske objekter ble navngitt, blant dem *Hädrichberg* etter en prokurist i det tidligere Deutsche Luft Hansa. Området ble ytterligere kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografier fra den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Identifiseringen av objektene tyskerne navnga er usikker, og US Advisory Committee on Antarctic Names har valgt å tilegne navnet Mount Hädrich til den østligste toppen i Håhellerskarvet, mens tyskerne benytter navnet Hädrichberg på Snønutane noe lenger vest i Mühlig-Hofmannfjella.

Navnet er ikke godkjent av Norsk Polarinstitutt, som er norsk navnemyndighet i Antarktis.

Se også
-------

* Liste over fjell i Dronning Maud Land

Referanser
----------

1. 1 2  Hädrich, Mount SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 5845
2. ↑  Mount Hädrich *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
3. ↑  Brunk, K.(1986): *Kartographische Arbeiten und deutsche Namengebung in Neuschwabenland, Antarktis Arkivert 16. januar 2014 hos Wayback Machine.*. - Deutsche Geodätische Kommission, Series E: Volume 24, Part I Annex 2, Frankfurt am Main
4. ↑  Mühlig-Hofmann Mountains SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 9940

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Mount Endeavour** er en 1 810 moh høy fjelltopp som ligger 1,5 km nord for foten av Ketchum Ridge i den sørlige delen av Endeavour Massif i Kirkwood Range i Victoria Land.

Navnet «Mount Endeavour» ble gitt til den sørlige blokken av Kirkwood Range av den nordlige landmålingsgruppen fra New Zealand under Samveldets trans-antarktiske ekspedisjon i oktober 1957, men på senere kart fra New Zealand og USA, er navnet identifisert som denne toppen. Etter ytterligere kartlegging av U.S. Geological Survey i 1999 og samtaler mellom Advisory Committee on Antarctic Names og New Zealand Geographic Board, ble navnet «Endeavour Massif» benyttet om den sørlige blokken av Kirkwood Range. For å holde på det historiske navnet ble «Mount Endeavour» brukt om toppen nær Ketchum Ridge. Toppen og massivet er begge kalt opp etter HMNZS «Endeavour» (tidligere «John Biscoe»), et forsyningsskip for den nordlige landmålingsgruppen fra New Zealand i 1957.

Referanser
----------

1. ↑  «Endeavour, Mount».

Eksterne lenker
---------------

* Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Endeavour, Mount» (innhold fra Geographic Names Information System).

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |