recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Coeliosomus*** er en slekt av små, runde, mer eller mindre skjellkledte snutebiller.

Utseende
--------

Små (ofte 2 – 3 mm), sterkt hvelvede, ofte nærmest kulerunde biller. Disse artene er korte og brede med lang snute. Kroppen, særlig undersiden, er høyt hvelvet. Grunnfargen er mørkebrun eller svart, men denne er ofte nesten helt dekket av lyse skjell, særlig på undersiden. De mangler påfallende, oppstående hår. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er store, men flate, snuten er lang, slank og krum. Normalt peker denne nedover eller bakover, og den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle, og sitter festet på snuten i den ytre halvdelen. Brystskjoldet (pronotum) er mye smalere enn dekkvingene, fremst med en markert "krage", sidene er rundede. Det har ofte et par lave knøler på sidene og er sterkt punktert, men punkteringen er ofte mer eller mindre dekket av lyse skjell. Dekkvingene har markerte skuldre og tydelige punktrekker. Overflaten er gjerne ujevn med lave knøler eller grunne fordypninger. På sidene er dekkvingene bøyd ned slik at de dekker deler av dyrets sider. Beina er forholdsvis korte, og kan foldes tett inntil kroppen.

Levevis
-------

Småsnutebillene lever for det meste på ulike slags urter og småbusker. Larvene utvikler seg vanligvis i modnende frø i belger, frøkapsler eller lignende, eller i blomster. 
Om småsnutebillene blir forstyrret, folder de beina og snuten inntil kroppen og lar seg falle til bakken. De er da vanskelige å skille fra små frø eller sandkorn.

Utbredelse
----------

Gruppen er utbredt i Øst- og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
				+ Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **småsnutebiller, Ceutorhynchinae** Gistel, 1856
						* Stammen **Mecysmoderini** Wagner, 1938 – ikke i Norge
							+ Slekten ***Coeliosomus*** Motschulsky, 1858 - 6 arter
								- *Coeliosomus albocapillus* Motschulsky, 1858
								- *Coeliosomus brancuccii* Colonnelli, 1992
								- *Coeliosomus grisescens* Motschulsky, 1866
								- *Coeliosomus nigrorufus* Motschulsky, 1858
								- *Coeliosomus ochraceus* Motschulsky, 1858
								- *Coeliosomus semialbidus* Motschulsky, 1858

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 16. oktober 2020. Besøkt 16. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Glåma med Atna hengebro midt i bildet, med Atneosen til venstre og tettbebygelsen Atna til høyre.
Atna hengebro med Atneosen gård til høyre
**Atneosen** (også kjent som **Atnosen**) er et område, sogn og gård i Stor-Elvdal kommune i Innlandet fylke som ligger på vestsiden av Glåma og tettbebyggelsen Atna samt like sør for utløpet til elven Atna i Glåma. Området har gitt navnet til en storgård på samme sted.

Storelvdalsveien, som er navnet på riksvei 3 i kommunen, går igjennom Atneosen og krysser Glåma med Atna bru (254 meter) like sørøst for utløpet av Atna elv. Fylkesvei 219 møter riksvei 3 fra vest i et vegkryss ved Atneosen og går deretter østøver like sør for gården før den krysser Atna hengebru (153 meter) og ender opp ved tettbebyggelsen ved Atna.

Atneosen kirke ble bygget i 1882 og er plassert helt nord på Atneosen. Den ligger under Sør-Østerdal prosti som en del av Hamar bispedømme. Også Atna skole lå ved Atneosen frem til den ble nedlagt i 2009.

Atneosen gård
-------------

Når området rundt Atneosen ble ryddet er ikke kjent, men den eldste bebyggelsen i området har muligens ligget rundt nåværende kirke ifølge Axel Coldevin. Gården Atneosen ble første gang nevnt ved navn i 1672, da Erik Engebretsen fikk bygselseddel på rydningsplassen Atneosen av lagmann Christen Jenssen. Sett bort i fra noen mindre utskiftninger har Atneosen gård aldri blitt delt og den har vært bevart som slektsgård gjennom flere generasjoner.

Den eldre bebyggelsen av det som utgjør storgården i dag er i stor grad bevart, og anlegget med innhus og uthus er samlet rundt hvert sitt tun. En stuebygning som tilhører innhusene skal etter tradisjonen være bygget i 1662, mens de fleste uthus på gården er fra slutten av 1800-tallet. I 1923 ble de eldre byggverkene ved Atneosen gård fredet av Riksantikvaren.

Se også
-------

* Atneosen kirke

Referanser
----------

1. ↑  Oluf Rygh, Norske Gaardnavne. bind 3, s. 358
2. ↑  Axel Coldevin, Norske storgårder. s. 364
3. ↑  Store Norske Leksikon, «Atneosen». Sist oppdatert 29. oktober 2020
4. ↑  Kulturminnesøk.no – Atneosen, Id-nummer 86265 (Besøkt 28. mai 2021)

Litteratur
----------

* Coldevin, Axel. Norske storgårder, bind 1. H. Aschehaug & Co. Oslo 1950. side 363–371
* Rygh, Oluf. Norske Gaardnavne, bind III 1900. Hedemarkens Amt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Atneosen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Atneosen i Store norske leksikon
* Oppslag «Atneosen» på DigitaltMuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ellen Bojer Nordstoga** (født 1941) er en norsk folkemusiker, kveder og kulturarbeider fra Vinje i Telemark.

Hun har medvirket på musikkalbumene *Jol i Vinje* (1978), *Livet er godt* (1994) med tekster av Aasmund Olavsson Vinje, *Draumkvedet* (1995), og *Visur og vers for store og små* (2018). I tillegg er hun tradisjonsformidler for tekster og melodier på flere folkemusikkutgivelser. Nordstoga har arbeidet som distriktsmusiker, og har i mange år lært opp barn og unge i kveding og folkedans i Telemark. Hun har vært lærer/inspirator for blant andre Arve Moen Bergset og Ingebjørg Bratland.

Hun ble tildelt Teskjekjerringprisen i 1992, og Gullnål fra Norsk Kulturarv i 2016. Hun fikk gullnåla både for sin innsats i stiftelsen, og for sitt kulturarbeid som eier og driver av gården Mjonøy. Hun har også vært knyttet til drift og formidlingsarbeid ved Vinjestoga, som ligger nær heimgården Plassen.

Ellen Nordstoga er gift med Olav Nordstoga, som var ordfører i Vinje 1995–99. De er foreldre til musikerne Odd Nordstoga og Aasmund Nordstoga, Ellen er niesen til bildehoggeren Dyre Vaa, og barnebarn av forfatteren Johan Bojer.

Referanser
----------

1. ↑  «Engasjert 75-åring - - Kan ikkje noko for det. Trur det er medfødd»; *Telemarksavisa*, 22.12.2016
2. ↑  Ellen Nordstoga Arkivert 29. desember 2018 hos Wayback Machine.; Rockipedia
3. 1 2  «Årets Teskjekjerring»; VG, 5.12.1992
4. ↑  (no) Ingebjørg Bratland i Store norske leksikon
5. ↑  Gullnål til Nordstoga; kulturarv.no, 28 september, 2016
6. ↑  «Med Vinje i hverdagen»; Aftenposten, 8. juli 1995
7. ↑  Tviholder på nynorsken - intervju med Odd Nordstoga; Vårt Land, 17. oktober 2006

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Orkland** er et kirkesogn og en tidligere kommune sør i Trøndelag. Sognet omfatter de øvre delene av Orkladalen (Orkdalen) rundt Svorkmo og Vormstad, også kalt Øverbygda, med til dels brede sidedaler. Menighetskirke for Orkland sogn er Moe kirke på Svorkmo. Orkland sogn tilhører Orkdal prosti og Nidaros bispedømme.

Moe kirke, menighetskirke for Orkland.  Foto: Morten Dreier 
Med formannskapslovene av 1837 ble Orkland sogn sammen med resten av prestegjeldet en del av Orkdal formannskapsdistrikt (kommune). Kommunen ble delt i tre 1. juli 1920, så Orkland med 1 760 innbyggere, Orkdal og Orkanger ble etablert som egne kommuner. 1. januar 1963 ble Orkland, Orkanger, Orkdal og Geitastrand kommuner slått sammen til den nye Orkdal kommune. Orkland hadde ved sammenslåingen 1 707 innbyggere. I 2020 ble Orkdal, Meldal og Agdenes kommuner og deler av Snillfjord kommune slått sammen til den nye Orkland kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Holte, Knut K. (1977) [1956]. «Orkland». I Fiskaa, Haakon M. og Myckland, Haakon Falck. *Norges bebyggelse. Nordlige seksjon. Herredsbindet for Sør-Trøndelag. Vestre del*. Trondheim: Faglitteratur. s. 658–661. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)

Se også
-------

* Liste over ordførere i Orkland (tidligere kommune)

Eksterne lenker
---------------

* Registreringssentral for historiske data Kommuneendringer etter 1837 Arkivert 8. januar 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Fernando Natalio Chomalí Garib** (født 10. mars 1957 i Santiago de Chile) er en chilensk katolsk som er erkebiskop av Santiago de Chile.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Fernando Chomalí Garib gikk på to anerkjente skoler i hjembyen, *Alianza Francesa* og *Instituto Nacional*. Han studerte ingeniørfag ved Pontificia Universidad Católica de Chile (PUC). Etter eksamen i 1981 og etter å ha arbeidet som ingeniør i tre år, begynte han å studere filosofi og teologi i 1984. 

### Prest

Erkebiskopen av Santiago de Chile, Carlos Oviedo Cavada O.de M. presteviet Fernando Chomalí til prest dem 6. april 1991. Teologiske og filosofiske doktorgradsstudier fulgte: Chomalí tok lisensiat i moralteologi ved det pavelige akademi Alfonsiana i Roma, mastergrad i bioetikk ved Lateranuniversitetet fikk doktorgrad for en avhandling ved Det pavelige gregorianske universitet med tittel *La misericordia de Dios*. Fra 1995 var han professor i teologisk antropologi ved PUC, og siden 1997 professor i moralteologi der.

### Hjelpebiskop i Santiago de Chile

Pave Benedikt XVI utnevnte ham til titulærbiskop av *Noba* den 6. april 2006 og gjorde ham til hjelpebiskop i Santiago de Chile. Den apostoliske nuntius i Chile, Aldo Cavalli, bispeviet ham den 3. juni samme år; medkonsekratorer var hjelpebiskopene i Santiago de Chile Ricardo Ezzati Andrelo S.D.B. og Cristián Contreras Villarroel.

### Erkebiskop av Concepción

20. april 2011 ble han utnevnt til erkebiskop av Concepción og innsatt den 28. mai samme år i dette embede.

### Erkebiskop av Santiago de Chile

Den 25. oktober 2023 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Santiago de Chile.[1]
**Erik Lindahl** (født 1. januar 1717, død 19. november 1793) var en svensk prest i Svenska kyrkan og språkmann med fokus på samisk. Erik Lindahl var sønn av komministeren i Umeå landsförsamling, Olof Erik Lindahl, og Sara Hellberg. 

Etter å ha blitt ordinert i 1740 ble han i 1743 pastoradjunkt hos Pehr Fjellström i Lycksele og giftet seg samme år med Fjellströms datter Anna Agatha. I 1749 blev Lindahl komminister i Sorsele før han i 1767 tok over etter sin svigerfar som kyrkoherde i Lycksele. Sammen med kyrkoherden i Jokkmokk, Johan Öhrling, utarbeidet Lindahl *Lexicon Lapponicum*, som kom ut i 1780 og lenge var den viktigste samisk-svenske ordboken.

Han er representert med en salmeoversettelse i *Norsk salmebok 2013*.

Referanser
----------

1. ↑  *Härnösands stifts herdaminne*. 1923–1926.  Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. september 2015. Besøkt 4. mars 2014.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Lytt til «Kong Christian stod ved højen Mast» (instrumentalversjon)
«**Kong Christian stod ved højen mast**» er den danske nasjonalmelodien som brukes når de kongelige er til stede.

Johannes Ewald skrev teksten i 1779. Sangen har sin bakgrunn i et skipsforlis ved Hornbæk i 1770-årene. Her ble skipperen reddet av lokale fiskere, som etterpå avslo et tilbud om belønning på tross av at de var fattige. Redningsdåden førte imidlertid til at Ewald skrev syngespillet *Fiskerne,* hvor sangen med lovprisningen av de dansk-norske sjøheltenes bedrifter i Torstenssonkrigen forekommer.

Opphavsmannen til melodien er ukjent. Der kan være snakk om en vandremelodi som fant sin endelige form i Daniel Friedrich Rudolph Kuhlaus musikk til «Elverhøi» fra 1828. I dette festspillet med tekst av Johan Ludvig Heiberg, skrevet til den senere Frederik den 7s bryllup i 1828, slutter den kjente ouverturen med denne melodien, og stykkets avslutning er et kor, «Beskærm vor konge, store Gud», på samme melodi.

Tekst
-----

Kong Christian stod ved højen mast  

i røg og damp.  

Hans værge hamrede så fast,  

at gotens hjælm og hjerne brast.  

Da sank hvert fjendtligt spejl og mast  

i røg og damp.  

Fly, skreg de, fly, hvad flygte kan!  

hvo står for Danmarks Christian,  

hvo står for Danmarks Christian, i kamp?  

  

Niels Juel gav agt på stormens brag:  

Nu er det tid!  

Han hejsede det røde flag  

og slog på fjenden slag i slag.  

Da skreg de højt blandt stormens brag:  

Nu er det tid!  

Fly, skreg de, hver, som ved et skjul!  

hvo kan bestå mod Danmarks Juel,  

hvo kan bestå mod Danmarks Juel, i strid?  

  

O, Nordhav! glimt af Wessel brød  

din mørke sky!  

Da ty'de kæmper til dit skød,  

thi med ham lynte skræk og død.  

Fra vallen hørtes vrål, som brød  

den tykke sky:  

Fra Danmark lyner Tordenskjold.  

Hver give sig i himlens vold,  

hver give sig i himlens vold, og fly!  

  

Du danskes vej til ros og magt,  

sortladne hav!  

Modtag din ven, som uforsagt  

tør møde faren med foragt,  

så stolt som du mod stormens magt,  

sortladne hav!  

Og rask igennem larm og spil  

og kamp og sejer før mig til,  

og kamp og sejer før mig til, min grav!

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kong Christian stod ved højen mast* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  

Portaler: Litteratur | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Agder Folkehøgskole** er en frilynt folkehøgskole i Kristiansand, ca. 25 minutter (17 km) vest for sentrum. Skolen eies av Agder Høgskolelag og ligger ved skjærgården. Slagord: Love What You Do! - Do what you love! 

Skolen ligger i Søgne i Kristiansand kommune, innenfor Ny-Hellesund. Agder Folkehøgskole har ca. 120 elevplasser, og man kan velge om man vil bo i enkelt- eller dobbelthybel. Elevene bor på skolens internat. Hovedinternatet er delt opp i 6 deler fordelt på 3 etasjer. I tillegg bor noen elever i leiligheter og på skolens kurssenter, populært kalt hotellet.

Linjefagene ved skolen
----------------------

* Checkpoint Charlie - en reise i europeisk historie
* Film
* Friluftsliv og fotoreiser
* Global utvikling
* Kunst - kultur
* Norwegian Language and Culture
* Reiseliv og utvikling

Eksterne lenker
---------------

* Agder Folkehøgskole

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
En palmehage i Ventimiglia
**Ventimiglia** er en liten by på den italienske riviera, også kalt blomsterrivieraen på grunn av sin blomsterprakt. Her avholdes den årlige blomsterfestivalien *Battaglia dei fiori* i juni.

Den ligger langs riksvei SS1 (Via Aurelia) og er siste by før Frankrike. Byen har sitt navn etter den liguriske stammen *intemelii*, og ikke etter de tyve mil (*venti miglia*) det var til grensen mot Frankrike før i tiden. Den kjente synske Marcello Haugen tilbrakte noe tid her.

I byen finnes gamle ruiner fra romertiden, såvel som en kjent botanisk hage etter hageentusiasten Thomas Hanbury som levde fra 1832 til 1907.

Referanser
----------

1. ↑  *Blikk på Italia*. Det italienske kulturinstitutt. 1998. s. 96. ISBN 8299473217.
2. ↑  Pål Bang-Hansen (2000). *Rivieraen*. Damm. s. 131. ISBN 8251787912.
3. ↑  Øistein Parmann (1974). *Marcello Haugen*. Oslo: Cappelen. ISBN 8202030919.
4. ↑  *Turen går til Italia*. Schibsted. 1963.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Agder Folkehøgskole** er en frilynt folkehøgskole i Kristiansand, ca. 25 minutter (17 km) vest for sentrum. Skolen eies av Agder Høgskolelag og ligger ved skjærgården. Slagord: Love What You Do! - Do what you love! 

Skolen ligger i Søgne i Kristiansand kommune, innenfor Ny-Hellesund. Agder Folkehøgskole har ca. 120 elevplasser, og man kan velge om man vil bo i enkelt- eller dobbelthybel. Elevene bor på skolens internat. Hovedinternatet er delt opp i 6 deler fordelt på 3 etasjer. I tillegg bor noen elever i leiligheter og på skolens kurssenter, populært kalt hotellet.

Eierskap
--------

Folkehøgskolen eies av Agder høgskolelag, som består av Venneforeningen til Agder folkehøgskole, Kristiansand kommune og Agder fylke.

Linjefag
--------

I skoleåret 2023/2024 har folkehøgskolen følgende linjer:

* Botanikk
* Checkpoint Charlie - en reise i europeisk historie
* Film
* Friluftsliv og fotoreiser
* Global utvikling
* Kunst - kultur
* Norwegian Language and Culture
* Reiseliv og utvikling

Referanser
----------

1. ↑  «Om skolen». Agder folkehøgskole. Besøkt 31. oktober 2023. «Agder folkehøgskole er en selvstendig, foreningseid skole. Den eies og drevet av Agder høgskolelag. Medlemmer av høgskolelaget er Agder folkehøgskoles venneforening, Kristiansand kommune og Agder fylkeskommune.»

Eksterne lenker
---------------

* Agder Folkehøgskole
**Arne Sunde** (født 1942) er en norsk sivilarkitekt som arbeider i Spor Arkitekter AS, der han også er medeier.

Sunde er utdannet ved Arkitektavdelingen ved Norges tekniske høgskole (NTH) i Trondheim i 1965. Han hadde arkitektpraksis i Oslo, avbrutt av virke som lærer ved Institutt for by- og regionplanlegging ved NTH (1969–1970) og Plan 1 på Arkitekthøgskolen i Oslo (1971). Sunde hadde praksis i Selvaagbygg og Platou arkitekter (1975–1985), og var medstifter av Spor Arkitekter og daglig leder fram til 2009. Han var leder av styret i Norges Praktiserende Arkitekter, nå Arkitektbedriftene i Norge (1996–1998), medlem av landsstyret i Norske arkitekters landsforbund (1996–1998) og medlem av styret i Oslo arkitektforening (1993–1994). 

Sunde var på vinnerlaget i Statsbyggs arkitektkonkurranse om utvikling av det gamle Rikshospitalet i Oslo (1991), ansvar for byplanprosjektet, mottok Oslo Bys Arkitekturpris (2005) og Byggeskikkprisen (2007) for Pilestredet park.

Han var medstifter av Strindens Promenade Orchester ved Studentersamfundet i Trondhjem i 1963 og første formann, foruten formann i Bestum Skoles Musikkorps (1981–1984) og medstifter av Bestum Stasmusikk (1987).

Litteratur
----------

* Nils Petter Gleditsch (red.) *Et korps etter innfallsmetoden: Bestum Skoles Musikkorps 50 år, 1937–87.* Oslo: Bestum Skoles Musikkorps, 1987.
**Gøril Haukebø** (født 1947) er en norsk skuespiller som i hovedsak har virket ved Den Nationale Scene i Bergen og Teatret Vårt i Molde. Hun er oppvokst i Molde og Oslo, og gikk på Teaterhøgskolen i Oslo tidlig på 1970-tallet. 

Haukebø begynte som skuespiller på Den Nationale Scene etter endt skolegang. Her spilte hun blant annet i Karlsson på taket, Macbeth, Anne Franks dagbok, Arturo Ui, Peer Gynt, Se deg om i vrede, En sommernattsdrøm, Vi betaler ikke, Stormen, Lang dags ferd mot natt, Samfundets støtter og Krittringen.

I 1987–88 og senere fra 1990 og fram til pensjonsalder var hun ansatt ved Teatret Vårt. Hun medvirket blant annet i Geografi og kjærlighet, Peer Gynt, Tre søstre, Brødrene Løvehjerte, Lasso rundt fru Luna, Romeo og Julie, Richard III, Erasmus Montanus og Taremareby.

Referanser
----------

1. ↑  Oppslag i *Kunnskapsforlagets teater- og filmleksikon* (1991), side 221.
2. 1 2  Oversikt på Sceneweb.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gøril Haukebø på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Gøril Haukebø hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) Gøril Haukebø hos Sceneweb Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Den syro-malankariske kirke** (eller *syro-malankariske katolske kirke*) hører til de tomaskristne trossamfunnene og utgjør én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den antiokenske ritus og bruker syrisk og malayalam som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den syro-malankariske kirke har omtrent 410 000 tilhengere, hovedsakelig i den indiske delstaten Kerala.

Særkirkens overhode er storerkebiskopen av Thiruvananthapuram, for tiden katolikos Baselios Cleemis (siden 2007).

Kirkens navn henviser til tilknytningen til den *vestsyriske* (= antiokenske) ritus og til beliggenheten i landskapet Malankara ved den indiske sydvestkysten.

Struktur
--------

Den syro-malankariske kirke er organisert i åtte eparkier (bispedømmer), hvorav to er erkeeparkier (kursivert i listen). Alle ligger i India.

* ***THIRUVANANTHAPURAM STORERKEBISPEDØMME***
	+ **Kirkeprovinsen Thiruvananthapuram**
		- Marthandom eparki
		- Mavelikara eparki
		- Pathanamthitta eparki
	+ **Kirkeprovinsen Tiruvalla**
		- *Tiruvalla erkeearki*
		- Batheri eparki
		- Muvattupuzha eparki
		- Puthur eparki

Historie
--------

Den syro-malankariske kirke ble grunnlagt i 1930 ved at to biskoper fra den malankarisk-ortodoks-syriske kirke inngikk en union med paven i Roma. To år senere ble deres (erke)eparkier Trivandrum (*Thiruvananthapuram*) og Tiruvalla opprettet. Disse ble i 2005 resp. 2006 opphøyet til hhv. storerkebispedømme og erkeeparki.

Den malankarisk-ortodoks-syriske kirke hadde i 1912 løst seg fra den syrisk-ortodokse kirke av Malankara, som i sin tur hadde oppstått i 1665, da de tomaskristne som ikke hadde blitt med i den syro-*malabariske* katolske kirke, dannet en union med den syrisk-ortodokse kirke. Derfor har den syro-malankariske kirke vestsyrisk ritus, mens den syro-malabariske har østsyrisk (kaldeisk) ritus, selv om begge er katolske og tomaskristne kirker.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Syro-Malankara Catholic Church – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND
 |
**Kåre Jakob Johan Meløe** (født 15. juli 1927 i Stokmarknes, død 30.juni 2023 i Tromsø) var en norsk filosof og professor emeritus ved Universitetet i Tromsø.

Meløe vokste opp på Hadseløya som sønn av en klokker og skoleinspektør. Han studerte filosofi ved Universitetet i Oslo som elev av Arne Næss, men fulgte en annen retning enn Næss under påvirkning av Ludwig Wittgenstein. I 1957 tok han magistergraden med avhandlingen *Notes on empirical semantics and logical analysis* («Noter om empirisk semantikk og filosofisk analyse»).

Han ble ansatt som universitetslektor ved Universitetet i Bergen i 1960, med særlig plikt til å undervise i logikk og teoretisk filosofi. I Bergen ble han pioner for et miljø som konsentrerte seg om Wittgenstein. Kretsen ble kalt «jakobinerne» og omfattet blant andre Kjell S. Johannessen, Eyvind Dalseth og Harald Johannessen.

Fra 1965 var han professor ved Aarhus universitet i Danmark, før han i 1972 ble professor ved Universitetet i Tromsø.

Meløes filosofiske arbeid konsentrerte seg først om logikk og språkfilosofi. Senere vendte han seg mot handlingsfilosofi og filosofisk antropologi. Han har selv brukt begrepet «prakseologi» om feltet sitt.

Referanser
----------

1. 1 2   «Jakob Meløe», besøkt 4. august 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑  Studio Sokrates, «Jazz og filosofi i Nordnorge»

Litteratur
----------

* Sidsel Aamodt: «Linjer i institutthistorien»
* Jan Inge Sørbø: *Hans Skjervheim – ein intellektuell biografi*. Oslo: Samlaget, 2002. ISBN 82-521-5270-3

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Arne Sigvard Wisthus** (født 1900 i daværende Tjøtta kommune, død 1991 i Tjeldsund kommune) var en norsk politiker, lærer og skoleinspektør fra Visthus, på nordvestsiden av Visten, i Vevelstad. Han var store deler av livet bosatt i Ramsund i Tjeldsund, hvor han virket som lærer og senere skoleinspektør.

Wisthus var ordfører i Tjeldsund kommune i 40 år - fra 1932 til desember 1971 - inkludert gjennom hele verdenskrigen. 
Det er den lengste sammenhengende perioden noen har sittet med ordførervervet i Nord-Norge, og én av de lengste periodene i hele Norge. 
Wisthus ble innvalgt på ulike upolitiske lokale lister gjennom perioden, deriblant Borgerlig fellesliste. Han valgte å trekke seg fra kommunepolitikken ved valget i 1971.

Arne Wisthus var initiativtageren, og regnes som stifteren, av Tjeldsund sparebank. Han satt som formann i bankens styre fra 1939 til 1977.

I 1972 ble Wisthus tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats gjennom 50 år på en rekke ulike sammfunnsområder. Han ble tildelt Kommuneforbundets høyeste utmerkelse. Arne Wisthus veg i Ramsund er oppkalt etter ham. Arne Wisthus døde - 91 år gammel - etter et kort sykeleie, og ble gravlagt på Ramsund kirkegård.

Referanser
----------

1. ↑  «Lofotposten 28. november 1931». s. 7.
2. ↑  «Fremover 11. januar 1946». s. 2.
3. ↑  «Helgeland Arbeiderblad 12. mars 1975». s. 11.
4. ↑  «Fremover 29. desember 1971». s. 16.
5. ↑  «Harstad Tidende 3. august 1971». s. 8.
6. ↑  Pedersen, Peder A. (1998). *Tjeldsund*. P.A. Pedersen i samarbeid med Tjeldsund lokalhistorielag. s. Forord, side 96 og 121–122. ISBN 8299482801.
7. ↑  «Fremover 7. april 1972». s. 10–11.
8. ↑  «Harstad Tidende 11. august 1990». s. 13.
9. ↑  «Fremover 9. mai 1980». s. 11.
10. ↑  «Harstad Tidende 5. juli 1991». s. 4.
**Bjørnøya** er en øy i Ålesund kommune på Sunnmøre. I luftlinje ligger øya 11 km fra Ålesund sentrum og 11 km fra Brattvåg.

Bjørnøya tilhørte inntil 1964 daværende Borgund kommune. 1. januar 1965 ble deler av Borgund med 1 191 innbyggere slått sammen med det meste av Haram og Vatne kommuner til den nye Haram kommune. Disse delene var Hamnsund, Grytastranda, Søvik og Gamlem med øyene vestafor.

Øya er nevnt i Snorres saga om Olav den hellige som Bjarney.

På Skarveneshaugen nord på øya finnes flere bunkere og rester av kanonstillinger for et tysk kystartilleribatteri fra 2. verdenskrig. Batteriet, Heeres Küsten Batterie Björnöy 31/976 (HKB 31/976), ble oppsatt med fire 10,5 cm kanoner med skuddvidde 16 300 m, i september 1942.

Nordre delen av øya er fredet som en del av Løvsøyrevet fuglefredingsområde og Gamlemsundet fuglefredingsområde med et tilgrensende område med dyrelivsfreding. Området er vernet for å ta vare på fuglelivet i et våtmarksområde.

Referanser
----------

1. ↑  Dag Jukvam (1999). «Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen» (PDF). Statistisk sentralbyrå.
2. ↑  Snorri Sturluson (1994). *Snorres kongesagaer*. Oslo: Gyldendal. s. 70. ISBN 8205221847.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 9. juli 2017. Besøkt 31. januar 2016.
4. ↑  Fjørtoft, Jan Egil (1983). *Tyske kystfort i Norge*. Arendal: Agder presse. s. 162. ISBN 8299087813.
5. ↑  Naturbase Løvsøyrevet

Eksterne lenker
---------------

* Haram kommune om Bjørnøya[*død lenke*]
* Lovdata Forskrift om vern av Løvsøyrevet fuglefredingsområde med tilgrensande dyrelivsfreding, Haram kommune, Møre og Romsdal

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**King Abdullah University of Science and Technology (KAUST)**  er et universitet i Saudi-Arabia som ble åpnet av kong Abdullah bin Abdul Aziz al-Saud 23. september 2009. Første spadestikk ble tatt under en seremoni 21. oktober 2007. Målet med universitetet er å fremme forskning og vitenskap i Saudi-Arabia og verden rundt. Saudi-Arabias konge, Abdullah bin Abdul Aziz al-Saud, beordret i 2006 landets oljeselskap, Aramco, å bygge universitetet som ligger ved fiskerlandsbyen Thuwal, nær storbyen Jidda, ved landets vestkyst.

KAUST blir den første høyskolen i Saudi-Arabia hvor kvinner og menn går på samme skole. Undervisningen skal foregå etter vestlig modell, og det religiøse politi skal ikke ha adgang til skolen.

Referanser
----------

1. ↑  Sudarsan Raghavan: *Lar kvinner kjøre bil.* Artikkel i Aftenposten 12. oktober 2009 side 15.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) King Abdullah University of Science and Technology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* King Abdullah University of Science and Technology på Twitter Rediger på Wikidata

* King Abdullah University of Science and Technology på Facebook Rediger på Wikidata

* King Abdullah University of Science and Technology på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Arenberg-slottet, en av bygningene til Katholieke Universiteit Leuven
**Katholieke Universiteit Leuven** (kort **KU Leuven**) er et pavelig universitet og ved siden av Université catholique de Louvain en av to etterfølgerinstitusjoner etter Det katolske universitetet i Leuven, Belgias eldste universitet.

Det katolske universitetet i Leuven ble grunnlagt av pave Martin V i 1425. Det ble opprinnelig kun undervist på latin. Under revolusjonskrigene ble universitetet oppløst, men gjenopprettet i 1835. Da ble fransk også undervisningsspråk. Nederlandsk ble først undervisningsspråk i 1930. I 1968 ble den nederlandskspråklige seksjonen et selvstendig universitet, og universitetet ble dermed delt i to. Det nederlandskspråklige Katholieke Universiteit Leuven beholdt bygningene i Leuven, mens det franskspråklige Université catholique de Louvain i løpet av 1970-tallet flyttet til Louvain-la-Neuve.

I 2015 hadde universitetet 57 181 studenter og 11 544 ansatte, noe som også gjør universitet til det største i Benelux. Grunnet de lave avgiftene ved studier i Flanderen, er nederlendere den største gruppen utenlandske studenter ved KU Leuven. 

Katholieke Universiteit Leuven er et sterkt forskningsorientert universitet, som regnes som et ledende universitet på mange fagområder. Universitet er ansett til å være blant de 50 høyeste rangerte universitetene i verden. I Europa er universitetet ansett å være blant de beste og mest prestisjefulle universitetene. 

Sammen med sin franskspråklige søsterinstitusjon er det verdens eldste katolske universitet og blant de ti eldste i verden.

Referanser
----------

1. ↑  «World University Rankings». 17. august 2016. Besøkt 23. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Katholieke Universiteit Leuven – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Coimbragruppen av ledende europeiske universiteter |
| --- |
| Barcelona **·** Bergen **·** Bologna **·** Bristol **·** Budapest **·** Cambridge **·** Coimbra **·** Dublin **·** Edinburgh **·** Galway **·** Genève **·** Göttingen **·** Granada **·** Graz **·** Groningen **·** Heidelberg **·** Jena **·** Kraków **·** Leiden **·** Leuven **·** Louvain **·** Lyon **·** Montpellier **·** Oxford **·** Padova **·** Pavia **·** Poitiers **·** Praha **·** Salamanca **·** Siena **·** Tartu **·** Thessaloniki **·** Uppsala **·** Würzburg **·** Åbo Akademi **·** Åbo universitet **·** Århus |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** CiNii
 |
***Skandale i Bøhmen*** var den første av Arthur Conan Doyles 56 Sherlock Holmes korte historier til å bli publisert i *Strand Magasinet* og første Sherlock Holmes historie som ble illustrert av Sidney Paget.

Handling
--------

Holmes blir oppsøkt av en maskert herre som presenterer seg som grev Von Kramm, representant for en velstående klient. Holmes avslører imidlertid raskt at han i virkeligheten er Wilhelm Gottsreich Sigismond von Ormstein, storhertug av Cassel-Felstein, arvekonge av Bøhmen. Kongen innrømmer dette, og river av seg masken. 

Kongen er forlovet med Lothman von Sachsen-Meiningen, en ung skandinavisk prinsesse, men har hatt en tidligere "forbindelse" med en operasangerinne ved navn Irene Adler, opprinnelig fra New Jersey. Om denne forbindelsen blir kjent før bryllupet vil det ikke bli noe kongelig ekteskap, og Adler har truet med å publisere et fotografi med bildet av dem begge på samt et kjærlighetsbrev.

Fotografiet blir beskrevet for Holmes som et kabinettfotografi (vanligvis 108x165mm stort), og til tross for både overfall, bagasjetyveri og innbrudd har det ikke lyktes kongen å stjele det. Kongen gir Holmes £1,000 til dekning av utgifter og engasjerer ham for å få tak i fotografiet i løpet av tre dager. 

Neste morgen drar Holmes ut til frøken Adlers hus forkledd som arbeidsløs stallkar og klarer til å få nyttig informasjon fra stallkarene på den lokale skysstasjonen.
Holmes blir vitne til at Irene Adler og hennes herrevenn Godfrey Norton, en jurist, i all hast begir seg til kirken. Der blir den forkledde Holmes bedt om å være brudgommens forlover da Norton og Adler gifter seg. Hva er det Irene Adler pønsker på, hvordan skal Holmes få tak i bildet?

Dette er noen av spørsmålene Holmes og Watson må finne svar på samtidig som de prøver å stjele gavene fra kongen.

Oppfølger: De Rødhåreds Forbund
***Sejer – Se deg ikke tilbake*** er en norsk krim- og dramaserie om etterforsker Konrad Sejer som gikk på NRK1 i 2000. Handlingen tar utgangspunkt i drapet på en ung tenåringsjente. Liket av henne blir funnet ved et tjern. Hovedrollen som Konrad Sejer spilles av Bjørn Sundquist.  Regien er ved Eva Isaksen. Serien er basert på Karin Fossums roman med samme tittel fra 1996. 

Serien ble belønnet med en Amanda i klassen beste dramatisk fjernsynsproduksjon, mens Sundquist vant en Amandapris i klassen beste skuespiller for rollen. Sundquist ble også kåret til beste TV-skuespiller i Gullruten 2000 mens serien ble nominert til beste TV-drama.

Serien ble i snitt sett av 850 000.

Serien ble også vist på svensk TV. Den gikk i reprise på NRK i 2006.

Handling
--------

Den 15 år gamle Annie Sofie Holland blir funnet drept ved et tjern i skogen. Førstebetjent Konrad Sejer og hans assistent, Jacob Skarre, settes på saken og starter avhørene av nærmeste familie og naboene i det lille samfunnet Lundeby. Etter hvert innser de at gjerningsmannen må være en som har full oversikt over stedet og befolkningen. Flere mistenkelige personer avhøres. De oppdager også dystre hemmeligheter om både jenta og hennes familie.

Rollebesetning
--------------

(utvalg)

* Bjørn Sundquist (Konrad Sejer)
* Christian Skolmen (Jacob Skarre)
* Bjørn Skagestad (Johnas)
* Jan Sælid (Raymond)
* Grethe Ryen (Ada Holland)
* Linn Skåber (Ingrid, Sejers datter)
* Thomas Robertsen (Halvor)
* Wenche Foss (Halvors farmor)

Se også
-------

* *Sejer – Svarte sekunder* (2006)
* *Sejer – Elskede Poona* (2003)
* *Sejer – Djevelen holder lyset* (2002)

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk krim til Monte Carlo». *www.dagbladet.no*. 4.1.2000. Besøkt 12. oktober 2016.
2. 1 2  «NRK.no - Sejer - Sejer-seriene». *www.nrk.no*. Besøkt 12. oktober 2016.
3. ↑  «Nettet snører seg sammen». *arkiv.nrk.no*. 2006. Besøkt 12. oktober 2016.
**Entlebucher sennenhund** (FCI #047), også skrevet *entelbucher sennenhund*, er en mellomstor hunderase som opprinnelig stammer fra Entlebuch i Luzern-området i Sveits, der den har fungert som gårds- og kveghund.

Opprinnelse og alder
--------------------

Entelbucher sennenhund
Opphavet til entlebucher sennenhund er uklart, men den har med stor sannsynlighet felles progenitor med appenzeller sennenhund. Mest sannsynlig er det at begge nedstammer fra mellomstore såkalte *sveitsiske slakterhunder*, som fantes der alt i middelalderen. Noen kynologer har også antydet blodslinjer fra tibetansk mastiff og nordiske hunderaser, men et slikt slektskap er aldri blitt dokumentert.

Entlebucher sennenhund forsvant som type mot slutten av 1800-tallet, men den gjenoppsto i 1913. Navnet er først nevnt i 1889, da *Franz Schertenleib* la ned mye arbeid i spore opp og dokumentere denne hunden. Fram til 1926 ble den imidlertid regnet som en variant av appenzelleren.

Utseende, anatomi og fysikk
---------------------------

Entlebucher sennenhund, som skiler seg klart fra appenzelleren gjennom sin kortere hale (såkalt *stubbsvans* eller *stumphale*) og mer variert størrelse (den er dessuten gjennomgående mindre), beskrives som betydelig mindre enn grosser schweizer sennenhund og finnes i grunnfargen sort, med symmetriske gule til rustrøde og hvite tegninger. Pelsen består av to lag (dekkhår og underull). Dekkhårene vokser tett og er tykke og skinnende. Underullen er tykk og skal være sort eller grå (men må ikke synes gjennom dekkhårene).

Hannen blir omkring 40-50 cm i skulderhøyde og tispen cirka 2 cm mindre. Vekten ligger normalt omkring 15-25 kg, avhengig av kjønn og type.

Bruksområde
-----------

Entlebucher sennenhund er en ypperlig brukshund med en rekke kvaliteter, også som trekkhund og kløvhund. Størrelsen gjør den også til en praktisk familiehund.

Lynne og væremåte
-----------------

Entlebucher sennenhund er en livlig, temperamentsfull, selvsikker, lojal og modig mellomstor hund, som kan være noe reservert overfor fremmede, men gjerne ikke i samme grad som Appenzelleren. Den fungerer godt som familiehund, men trenger godt med mosjon for å trives godt. Pelsen krever normalt vedlikehold.

Se også
-------

* Appenzeller sennenhund
* Berner sennenhund
* Grosser schweizer sennenhund

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
**Ferrari Daytona SP3** (2022–) er en toseters sportsbil fra italienske Ferrari.

Den er tredje modell i *Icona*-serien som startet med de to Ferrari Monza SP 1 og 2 fra 2018, der fabrikken minnes viktige triumfer på racerbanene i Monza nord i Italia, og på Daytona Beach i Florida. Den har samme midt-monterte 6,5 liter V12-motor med bensindrift som i Ferrari 812 Superfast og Ferrari Purosangue, men med nærmere 850 hestekrefter og en rødstrek på 9,500 omdreininger per minutt uten firehjulsdrift. Den veier rundt 1,5 tonn. bygges i 599 eksemplarer, og alle ble solgt på flekken med en utsalgspris på rundt to millioner euro. Fabrikken hevder SP3 kan nå 100 kilometer i timen på 2,85 sekunder fra stillestående posisjon. Det ble i 2023 registrert en slik bil i Norge. Bensinforbruket på den 1,5 tonn tunge sportsbilen er 1,62 liter per mil, ifølge Norges Automobilforbund.

Referanser
----------

1. ↑  Ferraris tredje Icona fra bilnorge.no den 22. november 2021.
2. ↑  Ferrary Daytona SP3 fra ferrari.com, sist sett på den 21. september 2022.
3. ↑  Ferrari SP3, søk på regnr.info, søk utført den 25. oktober 2023.
4. ↑  Ferrari Daytona SP3 hos naf.no, avlest den 25. oktober 2023.
'
«**Ra-Ta-Ta (Det Blir Krig)**» er en coverlåt med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 12. oktober 1981 på albumet *Den 5te*. Sangen ble innspilt 24.-27. august 1981 i Roger Arnhoff Studio i Oslo. Lava var musikere.

Originalen heter «Pata Pata» og ble utgitt i USA i 1967 med den sørafrikanske kvinnelige artisten Miriam Makeba. Singlen nådde 12.-plass på Billboard Hot 100 samme år. Originalens språk er Xhosa og «Pata Pata» betyr «touch touch» på engelsk. Sangen er kreditert Jordan «Jerry» Ragovoy og Miriam Makeba. Ragovoy sto også bak «Time Is On My Side» som blant annet ble spilt inn av The Rolling Stones (Ragovey brukte pseudonymet Norman Meade på sistnevnte sang).

Den norske teksten til Prima Vera er et spark til massemedias måte å blåse opp frykten for eventuelle pandemier/kriger og skape mer frykt enn nødvendig. I første del av 1980-årene florerte spesielt temaet med faren for atomkrig med stor styrke i massemedia, og Prima Vera syntes det ble for mye og svarte med humor. Tom Mathisen synger mens Jahn Teigen sørger for falsett harmonistemme samt «det blir krig»-strofene i refrengene. I studio var det Mathisen som sang de dystre «ra-ta-ta» strofene. Da de mimet etter sangen på videoen *Uten en rød tråd*, tok Herodes Falsk seg av «ra-ta-ta» mimingen. 

> En sang om krig som vil redde landet i en nødsituasjon. Trekk i ordet TA-TA, og platen vil automatisk bli til et atomsikkert tilfluktsrom.
> 
> 
> Kommentar til «Ra-ta-ta (det blir krig)» på albumomslaget.
> 
>

Andre utgivelser
----------------

* *Absolute Prima Vera* – (utgitt januar 1994)
* *The Prima Vera Show* – (utgitt juni 1999 – konsertversjon)
* *Det beste fra Prima Vera* – (utgitt 20. juni 2016)

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon
2. ↑  «African Music Safari – Miriam Makeba». Arkivert fra originalen 16. desember 2020. Besøkt 19. januar 2011.
3. ↑  Rolling Stone – 19. juli 2011
**Prada S.p.A** er et italiensk motehus som produserer luksusvarer, for eksempel pret-a-porter, solbriller, vesker, parfymer, briller og mobiltelefoner. Prada betraktes som et eksklusivt og autoritært motehus i moteindustrien, og har stor innflytelse når det gjelder trendy mote verden over. Motehuset Prada er det fjerde største idag[*når?*], med Louis Vuitton, Gucci og Ralph Lauren foran seg. Prada er det største motehuset som har en kvinnelig sjefsdesigner.

Historie
--------

### Etablering

Motehuset startet som en enkel lærvarefabrikant i Milano i 1913. Virksomheten het dengang Fratelli Prada, på norsk «Brødrene Prada», og ble ledet av Mario Prada. Virksomheten produserte reiseeffekter av meget god kvalitet, og produktene solgte derfor godt i det italienske markedet. I 1970 sluttet Miuccia Prada seg til virksomheten, og begynte produksjonen av vanntette ryggsekker. Hun fikk Patrizio Bertelle[*hvem?*] med på laget i 1977, og etter råd fra ham gikk hun med på satse enda mer i selskapet[*klargjør*]. 

### Overgang til moteindustrien

Miuccia Prada lanserte i 1979 sin første kolleksjon bestående av ryggsekker i sort nylon i 1979. Ryggsekkene var dyre, men ble svært populære. I 1983 åpnet Prada sitt andre utsalgsted i Milano, og noen få år senere hadde virksomheten spredt seg over hele verden. I 1987 fikk motehuset et gjennombrudd[*klargjør*].

Parfymer
--------

Prada produserer på lik linje med andre store motehus parfymer for både kvinner og menn. Huset har lansert to herreparfymer, fem parfymer for kvinner, og ti kjønnsnøytrale parfymer.

Mobiltelefoner
--------------

Motehuset har i samarbeid med koreanske LG lansert to mobiltelefoner. Begge telefonene har et minimalistisk design, og en rekke funksjoner.

### Lg KE850

Den første telefonen, KE850, ble lansert i 2007. Telefonen er kun 1,2 cm tykk, og veier 85 gram. Den har innebygget kamera på 2 Megapixel, radio, videospiller, dokumentviser, Mp3-spiller og blåtann. Telefonen har en trykkfølsom skjerm på 3 tommer. Telefonen ble opprinnelig lansert i svart, men senere kom den også på markedet i sølvfarge. Unikt for denne modellen er at den har et innebygget qwerty-tastaur.

### Lg KF900

Modellen KF900 ble lansert i 2009. Denne telefonens ytre minner om KE850, men har svært annerledes innmat. Telefonen er 1,7 cm tykk, og har et skyvbart qwerty-tastatur. Kameraet har en oppløsning på 5 megapixel.

Referanser =
------------

1. ↑  «Pradaphonebylg.com - Pradaphonebylg and Mobile Phones». *web.archive.org*. 30. april 2013. Archived from the original on 30. april 2013. Besøkt 1. juli 2023. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* (mul) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Prada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* MiuMiu.com — Offisiell hjemmeside for Pradas varemerke MiuMiu.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**CAcert.org** er en brukerstyrt sertifiseringsautoritet som utsteder gratis sertifikat som kan brukes fritt.
CAcert har over 150 000 verifiserte brukere og har utstedt over 548 000 sertifikater.

Sertifikatene kan brukes til digitale signaturer, kryptering av e-post, autentisering og autorisering av brukere på nettsider og sikker dataoverføring over Internett. Alle applikasjoner som støtter Secure Socket Layer (SSL) kan benytte sertifikater signert av CAcert. Det samme kan applikasjoner som bruker X.509 sertifikater til feks. kryptering eller signering av kode eller dokumenter.

Organisasjon
------------

CAcert Inc. er en non-profit organisasjon registrert i New South Wales (Australia) siden juli 2003 som driver CAcert.org. Organisasjonen har medlemmer fra flere ulike land og et styre på 7 medlemmer.

Nettverk av tillit
------------------

For å lage sertifikater med høyere grad av kredibilitet kan brukere delta i et tillitsnettverk. Dette er et system hvor brukere møtes fysisk og verifiserer hverandres identitet. Hver bruker har en konto hos CAcert hvor man får tildelt tillitspoeng fra andre brukere. Man må ha en viss mengde tillitspoeng for å kunne verifisere nye brukere og gi dem poeng.

Etterhvert som man får flere poeng vil man oppnå muligheten til å skrive navn i sertifikat og å lage sertifikater med lengre utløpstid. Når man får 100 poeng vil man ha mulighet til å gi ut tillitspoeng. Får man flere poeng har man mulighet til å gi høyere poengsum til brukere man verifiserer.

Inkluderingsstatus
------------------

Pr. januar 2010 er sertifikater utstedt av CAcert ikke er like nyttige i nettlesere som sertifikater utstedt av kommersielle CAer, feks VeriSign. De fleste nettlesere distribuerer ikke CAcerts rotsertifikat. Derfor vil et sertifikat signert av CAcert oppføre seg som et selvsignert sertifikat.

Det har vært en diskusjon for å få inkludert rotsertifikatet i Mozilla og derivater ( som Mozilla Firefox ), men CAcert trakk denne søknaden i april 2007 etter en gjennomgang av prosessene.

Det jobbes med en ny søknad for inkludering av rotsertifikat på et senere tidspunkt.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Hunden fra Baskerville*** er den britiske forfatteren Arthur Conan Doyles tredje roman om hans berømte detektiv Sherlock Holmes og hans assistent dr. Watson. I denne romanen skal de undersøke en forbannelse som det blir påstått henger over huset av Baskerville. 

*Hunden fra Baskerville* ble for første gang trykket i Strand Magasinet i 1901 og er den mest kjente av samtlige historier om Sherlock Holmes. Den er dramatisert som hørespill, film og for TV en rekke ganger.

Handling
--------

Sidney Pagets illustrasjon av *Hunden fra Baskerville*.
En morgen får Holmes og Watson besøk av dr. James Mortimer. Han forteller dem et sagn om Baskerville-familien. Etter at eieren av Baskerville-godset, sir Charles Baskerville, fikk en brå bortgang, er dr. Mortimer blitt mistenksom. Dr. Mortimer hadde sett noe som de som fant liket, ikke hadde sett, potespor fra en kjempemessig hund. Dr. Mortimer er redd for den nye eieren av Baskerville, sir Henry Baskerville. Han spør Holmes og Watson om hjelp, og de tar oppdraget.[]

Når Holmes og Watson møter sir Henry for første gang, har han nettopp mottatt et brev som advarer ham mot å ferdes på moene ved Baskerville. Det er også noen som har stjålet en av skoene hans. Idet sir Henry drar følger Holmes og Watson etter ham, og de legger da merke til at en vogn også holder oppsikt med ham. Dagen etter besøker de sir Henry på hotellet, og da er også en av de andre skoene hans stjålet.[]

Holmes blir ikke med til Baskerville Hall med en gang, men det blir Watson, og han skal sende rapporter så ofte han kan til Holmes, slik at han kan følge med i saken.[]

Under det første møtet Watson har med naboen, Stapleton-familien, fremstår mr. Stapleton som en hyggelig mann, mens hans søster (som tror at Watson er sir Henry) advarer ham og ber ham dra tilbake før det er for sent.

Samtidig er det en morder som har rømt fra fengselet, og det er også en mann som lusker rundt om kvelden. Er det den rømte morderen som lusker rundt, eller er det en annen?[]

**Oppfølger**: Det tomme hus og andre Sherlock Holmes-bedrifter.

Populærkultur
-------------

*The Hound of the Baskervilles* har blitt filmatisert mange ganger, f.eks. den britiske filmen *The Hound of the Baskervilles* (2002) og en episode av den britiske tv-serien *Sherlock* (2012).[]

Se også
-------

* Tidenes 100 beste kriminalromaner

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 13. januar 2012. Besøkt 14. desember 2010.  Hunden Fra Baskerville. NRK Radioteatret 2001. Regi: Nils Nordberg. Medvirkende: Helge Reiss, Tor Stokke, Per Lillo-Stenberg. ISBN 9788242107312

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz
 |