recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
For stedet som ofte omtales med samme navn i Steigen, se Bogen (Steigen)
Smaløy og Bogøy med forbindelses hengebrua
**Bogøy**, eller **Bogøyvær**, er en øygruppe som ligger i Frøya kommune i Trøndelag, nordvest for øya Frøya. Bogøy består av de to øyene *Bogøy* og *Smaløy*, som er knyttet til hverandre med hengebru.

Været har opplevd fraflytting i likhet med hele øyrekken utenfor Frøya i årene etter andre verdenskrig. Skolenedleggelsen i 1992 nesten halverte folketallet. Ved tusenårskiftet bodde 16 fastboende på været, de fleste pensjonister, noe som holdt seg stabilt fram til 2007. Siden da har folketallet vokst, og det bor i 2010 28 mennesker i Bogøyvær krets – deriblant tre barnefamilier. Ved skolestart i august 2012 var hele åtte barn fra Bogøya klar for å ta daglig båt til Mausund for å gå i barnehage og skole. 

På Bogøy er det per 2017 bare en barnefamilie, noen flytter fra mens noen flytter til Bogøy. Det bygges mange hytter.

Stedet var lenge mest kjent for landhandelen på kaia som var selvbetjent når kjøpmann Odd Skatvold selv ikke var til stede. Etter sommersesongen 2008 ga Skatvold imidlertid opp butikkdriften. Familien Skatvold etablerte spisestedet Supen Pøbb og har innredet deler av det gamle pakkhuset til utleieleilighet. Puben er åpen i påske- og sommersesongen. Det er også etablert gjestebrygge i tilknytning til puben.

Bogøy har hurtigbåtforbindelse til Sula, Mausund og videre til Frøya. 3. mai 2006 ble det åpnet fergeforbindelse fra Norddyrøya på fast-Frøya til Mausund og Sula. Dette sambandet trafikkerer også Bogøy. Skolebarna fraktes med hurtigbåt til Mausund, en tur som tar omkring ti minutter. 

Postadressen til Bogøy er 7282 Bogøyvær.

Referanser
----------

1. ↑  Folke- og boligtellingen 2001
2. ↑  16 innbyggere, to puber og en skjenkekontrollør[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Bogøy Kretsforening
**Peder Schvane Bang** (eller **Peder Schwane Bang**) (født 21. oktober 1744 i Egebjerggård i Danmark, død 7. mai 1792 i Odsherred, Sjælland, Danmark), var en dansk teolog. I perioden 1774 – 1780 var Bang sokneprest i Hitra prestgjeld (omfattet dagens Hitra kommune og Frøya kommune). Hans kanskje viktigste bidrag til ettertiden var det litterære verket «Beskrivelse over Hitterens Præstegield». Verket gir et enestående og unikt innblikk i 1700-tallets samfunn på Hitra og Frøya, selv om det ble nedskrevet etter at han forlot prestgjeldet.

Bang bidro også til samfunnet på andre måter i tråd med folkeopplysningstidens idealer. Bang sørget for at det kom i stand en skoleordning og reformerte fattigstellet. Han var en typisk potetprest og påstår sjøl at han innførte poteten til prestgjeldet.

Litteratur
----------

* Peder Schvane Bang: *Beskrivelse over Hitterens Præstegield*. Utgitt i 1984 av Samarbeidskomitéen for lokalhistorie for Frøya og Hitra.

Eksterne lenker
---------------

* Slektstre

Portaler: Danmark | Hitra | Frøya

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Vietnams kommunistparti** (vietnamesisk: *Đảng Cộng sản Việt Nam*), også kjent som **Det vietnamesiske kommunistparti**, er et marxistisk-leninistisk parti. Partiet er en del av den vietnamesiske fedrelandsfronten, og ble grunnlagt 3. februar 1930 av blant annet Hồ Chí Minh i Kina. I dag er partiet det eneste lovlige politiske partiet i Vietnam, og styrer dermed landets regjering. Partiet blir som oftest referert til som «Đảng» (partiet) eller «Đảng ta» (partiet vårt) i den vietnamesiske pressen og offentlighet. Partiets leder er siden 2011 Nguyễn Phú Trọng, som etterfulgte Nông Đức Mạnh.

Generalsekretær siden 2011 Nguyễn Phú Trọng
Partiet er i dag kjent som en forsvarer for det som kalles en *sosialistorientert markedsøkonomi*. Partiets høyeste organ er partiets er nasjonalkongressen som velger sentralkomiteen, som er partiet øverste organ mellom nasjonalkongressene. Umiddelbart etter hver kongress velger sentralkomiteen politbyrået og generalsekretær, som leder partiets daglige virksomhet. Politbyrået er partiets høyeste organ mellom møtene i sentralkomiteen er partiets høyeste organ, men iverksettelsen av deres vedtak må være innenfor vedtatte retningslinjer og policy som er godkjent av enten sentralkomiteen eller partiets nasjonalkongress. Sentralkomiteen kan i prinsippet sette til side vedtak i politbyrået, men dette er svært sjelden. Dette skjedde eksempelvis da kompromisskandidaten Lê Khả Phiêu ble avsatt i 2001, før den tiende nasjonalkongress 18. til 25. april 2006. Sentralkomitéen satte da til side et vedtak i politbyrået, og et flertall i sentralkomiteen stemte for å fjerne Phiêu som generalsekretær.

Politbyrået har for tiden 14 medlemmer, med landets president Trương Tấn Sang som det høyest rangerte medlemmet, forsvarsminister Phùng Quang Thanh som det nest høyest rangerte medlemmet, og statsminister Nguyễn Tấn Dũng som det tredje rangerte medlemmet.

Se også
-------

* Liste over generalsekretærer i det vietnamesiske kommunistparti

Referanser
----------

1. 1 2  Van, Canh Nguyen; Cooper, Earle: *Vietnam under Communism, 1975–1982*, side 69, Hoover Press 1983, ISBN 9780817978518.
2. 1 2  Abuza, Zachary (16. november 2001). «The Lessons of Le Kha Phieu: Changing Rules in Vietnamese politics». Vietnamese Professionals of America. The Catholic University of America. s. 12.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)
3. ↑  Abuza, Zachary (16. november 2001). «The Lessons of Le Kha Phieu: Changing Rules in Vietnamese politics». Vietnamese Professionals of America. The Catholic University of America. s. 1.  Manglende eller tom `|url=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (vi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Communist Party of Vietnam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |
**Movement for Democratic Change** (**MDC**) var et zimbabwisk politisk parti som i 2005 ble splittet i to konkurrerende fraksjoner. Hovedfraksjonen ledes av Morgan Tsvangirai og referes vanligvis til som Movement for Democratic Change – Tsvangirai (MDC-T). Den mindre utbryterfraksjonen med hovedbase i Matabeleland ledes av Arthur Mutambara: Movement for Democratic Change – Mutambara (MDC-M).

Partiet ble grunnlagt i 1999 som et opposisjonsparti til Zimbabwe African National Union – Patriotic Front (ZANU-PF)-partiet som ledes av president Robert Mugabe. MDC ble grunnlagt av en bred koalisjon av grupper og personer som drev nei-kampanjen i 2000-konstitusjonsavstemningen. Spesielt gjaldt dette fagforeningen Zimbabwe Congress of Trade Unions.

MDC er medlem av Sosialistinternasjonalen.

I valget i 2008 fikke MDC-T de fleste stemmer, mens MDC-M ble tredje størst etter ZANU-PF. De to MDC fraksjonene har flertallet i parlamentet. Begge deltar i den aktuelle regjeringen for nasjonal enhet sammen med ZANU-PF. Tsvangirai ble ministerpresident og Mutambara hans stedfortreder.

Arbeidsbetingelser
------------------

MDC har helt siden starten blitt kraftig motarbeidet av ZANU-PF og statens organisasjoner. Møter i MDC blir ofte forstyrret eller avverget av "krigsveteraner", politiet griper ikke inn i slike forstyrrelser. Særlig på landet er arbeidsbetingelsene for partiet vanskelig, Under terrorbølgen i forbindelse med presidentvalget i 2008 ble mange MDC skadet og omkring 200 drept. Et like stor antall er ifølge MDC "forsvunnet".

Referanser
----------

1. ↑  «Zimbabwe enforces price freeze». TVNZ (Television New Zealand). 08.07.2007.
2. ↑  «MacKay Offers Moral Support for Zimbabwe Opposition». Arkivert fra originalen 17. oktober 2007.
3. ↑  «2008 Human Rights Report: Zimbabwe» **(engelsk)**. US Department of State. 25.02.2009.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Politiske partier i Zimbabwe |
| --- |
| Regjerende partier | 
* Zimbabwe African National Union – Patriotic Front (ZANU-PF)
* Movement for Democratic Change (MDC)

 | Zimbabwes flagg |
| Opposisjon | 
* Zimbabwe African National Union – Ndonga (ZANU-Ndonga)
* National Alliance for Good Governance (NAGG)
* Zimbabwe People's Democratic Party
* Zimbabwe Youth in Alliance (ZYA)
* International Socialist Organisation (ISO)

 |
| Nedlagte partier | 
* Zimbabwe African People’s Union (ZAPU)
* Zimbabwe African National Union (ZANU)
* Rhodesian Front (RF)

 |
| Nøkkelpersoner | 
* Robert Mugabe (ZANU-PF)
* Ndabaningi Sithole (ZANU, ZANU-Ndonga)
* Joshua Nkomo (ZAPU)
* Morgan Tsvangirai (MDC)
* Ian Smith (RF)

 |
| Bevæpnede fraksjoner | 
* ZANLA (ZANU, ZANU-PF)
* ZIPRA (ZAPU)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Fugldalelva** (også skrevet **Fauldalelva**) er ei elv i Tromsø kommune i Troms. Den ligger lengst øst i kommunen, ved grensa til Lyngen, på østsida av Sørfjorden. Elva har fått navnet ettersom det tidligere lå et fuglefjell i dalen. Elva er 9,6 km lang, og har et nedbørfelt på 33,90 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,27 m³/s.

Elva starter som en rekke småbekker fra Fugldalsbreen og andre breer på vestsida av Jiehkkevárri, hvor breene henger nedover de opptil 1000 meter høye og steile dalsidene. Bekkene samles til ei elv i bunnen av den korte dalen som fører ned til Fugldalsvatnet (357 moh). Herfra renner elva mot nordvest, og danner den rundt 100 meter høye Fugldalsfossen. Nedenfor fossen deler elva seg i mange løp over en bred, deltalignende elveslette, før den igjen samler seg til et enkelt løp. Den renner herfra stri ned til munningen i fjorden, gjennom et mer åpent landskap preget av furu- og bjørkeskog.

Elva ble varig vernet mot kraftutbygging i 1980, gjennom Verneplan II for vassdrag. Det eksisterte tidligere en plan om å bygge ut fallet mellom Fugldalsvatn og fjorden i et kraftverk ved Urbukta, med en estimert årsproduksjon på 18 GWh.

Den øvre delen av nedbørfeltet ligger innenfor Lyngsalpan landskapsvernområde, mens Faueldalen naturreservat omfatter den nedre delen, ned til rundt 200 meter fra munningen.

Referanser
----------

1. ↑  «Fugldalelva». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 7. november 2016.
2. 1 2  «NVE Atlas». Norges vassdrags- og energidirektorat
3. ↑  «203/2 Fauldalselva». *nve.no*. Norges vassdrags- og energidirektorat. 29. juli 2013. Arkivert fra originalen 16. april 2014. Besøkt 15. april 2014.
4. ↑  NOU 1976: 15, Verneplan for vassdrag
5. ↑  «Lyngsalpan». *Naturbase*. Miljødirektoratet. Besøkt 15. april 2014.
6. ↑  «Faueldalen». *Naturbase*. Miljødirektoratet. Besøkt 15. april 2014.

Portal: Tromsø
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Hellesvik** (eller **Hellesvika** eller **Hellesvikan**) er et sted i Frøya kommune i Trøndelag. Stedet har trolig navn etter en enkelt person; *Herleik* eller *Helleik*, eventuelt av *hellir*, *hallar, utoverhengande berg* fra geografien i *Hallarvika* der gården *Hellesvikan* lå. Første faste bosetning fra 1618 til 1660, deretter flere perioder uten bosetning fram til 1850-tallet.

Hellesvik blir ofte inkludert i det nærliggende tettstedet Nesset. Veidele der 714Fylkesvei 714 til Hammarvika (via Sistranda) og 716Fylkesvei 716 til Hammarvika (via Nordskag) møtes. Fv438 til Strømøy via Sletta kirke (5 km).

Idrettsplass med barnehage, og vanntårn på *Urdaheia* med utkikkspunkt som gir fritt syn over hele øst-Frøya, samt utover Frohavet i nordøst og Frøyhavet i nord samt fiskeværene Sula, Bogøy og Mausund.
Tittelsiden av *Species plantarum*
***Species plantarum*** er en av Carl von Linnés bøker (full tittel *Species Plantarum, exhibentes plantas rite cognitas, ad genera relatas, cum differentiis specificiis, nominibus trivialibus, synonymis selectis, locus natalibus, secundum systema sexuale digestas*, som er latin og betyr ***Plantenes arter**, [en bok som] behørig legger frem de kjente plantene og de tilhørende slektene med artenes forskjeller, trivialnavnene, utvalgte synonymer, lokaliteter, og som videre forklarer seksualsystemet*). Boken inneholdt beskrivelser av alle kjente planter og er den første som konsekvent bruker todelte artsnavn (*binomen*). Den regnes derfor som en milepæl i systematikkens historie.

Mange av de vitenskapelige navnene som Linné innførte i boken, er i bruk den dag i dag. Og selv om noen artsnavn har blitt endret gjennom tidene, har man beholdt Linnés *måte* å benevne arter på, nemlig med todelte navn, som består av slektsnavn pluss artsepitet (se nomenklatur). Plantene ble klassifisert i tråd med seksualsystemet som Linné hadde utviklet. Det tok utgangspunkt i blomstenes støvbærere og fruktemner, men er forlatt i dag.

Bokens første utgave kom i 1753. Derfor ble dette året (og denne boken) senere bestemt til å være startpunktet for dagens botaniske nomenklatur. Alt som ble publisert om planter før *Species plantarum* har dermed kun historisk interesse. Derimot må selv dagens systematikere forholde seg til *Species plantarum* – og til artsbeskrivelsene som ble publisert siden. Det tilsvarende verket for dyr er første bind av Linnés bok *Systema naturae* fra 1758.

Bokens første utgave beskrev på 1200 sider fordelt på to bind 5900 arter. Verket kom ut med to ytterligere utgaver i Linnés levetid. Omfanget hadde da økt til 1682 sider. Året etter hans død ble den fjerde utgaven utgitt. Denne bestod av fire bind på tilsammen 3086 sider.

Eksterne lenker
---------------

* Hele *Species plantarum* i digitalisert form
* Linnaeus Link Union Catalogue

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
**Flakavatnet** er et vann som ligger i Hol kommune i Viken samt Ulvik kommune i Vestland. Innsjøen ligger i et pass som nesten skjærer gjennom Hallingskarvet. Innsjøen er blant de største innsjøer i Europa som ligger i overgangen til den høyalpine sone, der vegetasjonen er minimal eller fraværende og påvirkning fra permanente snøleier og breer er påtagelig.

Flakavatnet i vitenskapelig sammenheng
--------------------------------------

Flakavatnet ble første gang sporadisk undersøkt i vitenskapelig sammenheng sommeren 1933, av Norges første professor i limnologi, Kaare Strøm. Fordi årets høyeste temperatur i vannet såvidt kom over 4 °C (i slutten av august måned) foreslo han at innsjøen representerte en «semi-arktisk» innsjøtype. Denne betegnelsen er senere endret til «subpolar» – Flakavatn var dengang *typelokaliteten*. Innsjøen var vanskelig tilgjengelig med tungt vitenskapelig utstyr, og nettopp fordi den krever betydelig fysisk innsats, har undersøkelsene av innsjøen vært begrenset.

Vitenskapelige undersøkelser av Flakavatnet har vært tatt opp igjen fra 2002, og målinger og beregninger som Strøm gjorde har vært fulgt opp, til sammenligning. Ut ifra fotografier (blant annet i Strøm 1934) er det tydelig at breen Flakavassfonn har skrumpet betydelig, og påvirkningen av smeltevann fra denne og andre snø- og isrester må ha avtatt siden de første undersøkelser. Limnologene ved Universitetet i Oslo følger derfor innsjøen nøye, og er interessert i de fysiske, kjemiske og biologiske endringer som har skjedd, og vil kunne skje, under de foreliggende klimabetingelser.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2015
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Nedbørfelt – Regine-enhet.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 9. april 2015
3. ↑  Strøm, K. 1934. *Flakevatn. A semi-Arctic Lake of Central Norway*. Skrifter, Det Norske Videnskaps-Akademi i Oslo. I. Matematisk-Naturvid. Klasse 1934, No. 5. 28 pp.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Flatval** er en tettbebyggelse og et tidligere fergested sør i Frøya kommune i Trøndelag. Grunnkretsen Flatval hadde 314 innbyggere i 2019. Tettstedet var tidligere sentral i lokal kommunikasjon ettersom ferga til Hitra gikk herfra. Fergesambandet ble lagt ned 23. juni 2000 da Frøyatunnelen ble åpnet som en del av Fastlandsforbindelsen Hitra–Frøya.

Området Flatval – Hammarvika er et av de tettest befolkede områdene på Frøya bestående av flere mindre grender. Mellom Flatval og Hammarvika ligger barnehage og grunnskole (Nabeita skole) som foruten Flatval dekker Bekken, Storhallaren og Hammarvika.

Referanser
----------

1. ↑  «Flatval». *Store norske leksikon*. Besøkt 14. januar 2020.
2. ↑  «Grunnkretsenes befolkning». Statistisk sentralbyrå. Besøkt 14. januar 2020.
3. ↑  *Adresseavisen*. 24. juni 2000. s. 22.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Litteratur
----------

* Fugelsøy, Maurits (1963). *Frøyaboka*. 2. s. 137.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
De magellanske skyene
Den Store Magellanske sky
Den Lille Magellanske sky
De to **Magellanske skyer** er to irregulære dverggalakser som er medlemmer av Den lokale gruppen galakser. Tidligere trodde man at de Magellanske skyer gikk i bane rundt Melkeveien, men forskning tilsier at dette antageligvis ikke er tilfelle.

De Magellanske skyer har med sikkerhet vært kjent siden tidlig i menneskenes historie av folkene i Midtøsten. Den første bevarte observasjonen av den store Magellanske sky er av den persiske astronomen Al-Sufi, som i sin bok om stjernene fra 964 kaller galaksen for *Al Bakr*; «det sørlige Arabias hvite okse».[]

I Europa ble galaksene først observert under Ferdinand Magellans verdensomseiling i 1519–1522.[]

Referanser
----------

1. ↑  «New study shows Small Magellanic Cloud is actually two smaller galaxies». *phys.org* **(engelsk)**. Besøkt 3. januar 2024.
2. ↑  «Magellanic Clouds May Be Just Passing Through». *phys.org* **(engelsk)**. Besøkt 3. januar 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC
 |
Stavanger kirkelige fellesråd er et fellesorgan for de 20 soknene i Den norske kirke i Stavanger kommune. 

Stavanger kirkelig fellesråd har etter Kirkeordning for Den norske kirke (og tidligere fra kirkeloven) ansvar for kirkebyggene, gravplassene, personell (arbeidsgiver for alle, bortsett fra sokneprestene) økonomiske og administrative oppgaver på vegne av soknene. 

Fellesrådet består av et medlem av hvert menighetsråd, en geistlig representant (utpekt av biskop) og en representant for Stavanger kommune. Det var etter kommunesammenslåingen 01.01.2020 mellom Rennesøy, Finnøy og Stavanger totalt 23 medlemmer av Stavanger kirkelige fellesråd, etter sammenslåing av Mosterøy sokn og Rennesøy sokn 22 medlemmer i rådet fra 01.01.2023. Rådet har møter normalt 5 ganger i året. Valgt leder av fellesrådet for 2024 (det skal etter kirkeordningen velges hvert år) er Ivar Raugstad (representant for Rennesøy sokn).

Fellesrådsledere i Stavanger etter kirkeloven kom i 1997:

|  |  |
| --- | --- |
| 2019-2023 | Bjørg Tysdal Moe |
| 2015-2019 | Einar Oanæs Iversen |
| 2013-2015 | Arne Kristian Espedal |
| 2010-2012 | Rune Skagestad |
| 2003-2009 | Reidun Bakkane |
| 2002-2002 | Einar Oanæs Iversen |
| 1992-2001 | Ingvald Holm |

Kirkeverge i Stavanger
----------------------

**Opprydning:** Denne seksjonen trenger en opprydning for å oppfylle Wikipedias kvalitetskrav. Du kan hjelpe Wikipedia ved å forbedre den.

Stavanger kirkelige fellesråd har en daglig leder (kirkeverge). Fra 01.01.2020 er Rune Skagestad kirkeverge i Stavanger. 

Svein Inge Thorstvedt var kirkeverge i Stavanger fra 15.09.1999 til 31.12.2019. Han etterfulgte Helge Håvarstein, som sluttet 01.08.1999. Håvarstein ble ansatt i begynnelsen av 1981 og han etterfulgte Ole Tingdal. Ole Tingdal ble ansatt som kirkeverge i Stavanger i mai 1957 og var kirkeverge til januar 1981.

Eksterne lenker
---------------

* Stavanger kirkelige fellesråd

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Varteig kirke
**Varteig prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Søndre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Varteig kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Varteig kirke.

Varteig prestegjeld og dets sogn er nå en del av Sarpsborg kirkelige fellesråd underlagt Søndre Borgesyssel prosti.

Historikk
---------

*Varteiga sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Varteig kirke, antas i den første tid å ha vært meget liten og uanselig, ettersom den ikke er omtalt i sagaene fra det 12. og 13. århundre.

Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Varteiga kirkja*, og oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Wartey annex* under *Tunne sougen* i Thuene, Aabøyde och Hualløers fougderie.

Etter reformasjonen var Varteig anneks til Sarpsborg og så til Fredrikstad etter at Sarpsborg brant i 1567 under Den nordiske syvårskrig. Etter ønske fra menigheten ble kirken lagt under Tune 1686. En stavkirke ble avløst av en tømmerkirke i 1703, mens dagens kirke er fra 1859.

Ved kgl.res. av 11. juli 1860, ble Varteig skilt ut fra Tune som eget herred og prestegjeld, gjeldende fra 1. januar 1861.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Varteig

Referanser
----------

1. ↑  Spydevold, Olav (1956). *Varteig*. [Varteig kommune]. s. 95.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 12.
3. ↑  Varteig kirke
4. ↑  Varteig kirke, Norges kirker
5. ↑  Historikk for prestegjeld og sogn i Østfold
6. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Vinjeboka ble funnet da stavkirken ble revet og dagens kirke (bilde) ble oppført i 1796. foto: Axel Lindahl før 1890
**Vinjeboka** (**Ms.8° 1059**) er den eldste bevarte trolldomsboken i Norge. I Norge finnes det omkring 100 svartebøker fra perioden 1650-1850, men papiret i *Vinjeboka* er fra 1480 og teksten er fra 1520 eller tidligere. Den ble funnet under gulvplankene i Vinje stavkirke i 1796. Vinjeboka er enestående også ved at den dokumenterer religiøsitet og mentalitet fra før reformasjonen i Norge. Innholdet, blant annet urtemedisinske oppskrifter og legeråd, er også ukjent fra andre kilder. Den er nominert til Norges dokumentarv.

Boka er i original 4,8 x 7,0 cm og var uten fuktskader da den ble funnet. Alle bladene er godt bevart og skriften fullt leselig. Historiker Oskar Garstein mener den gode tilstanden tyder på at den har blitt gjemt under gulvplankene nærmere 1796. Den bevarte *Vinjeboka* har 106 sider, men Garstein antar at to blad (fire sider) har blitt revet ut av originalen. Fire av papirprodusentens vannmerker er synlige og ved hjelp av disse kan produsenten spores til Frankrike eller Luxembourg i årene 1477-1486. Det er minst 12 ulike håndskriftformer i boka, både eldre og yngre gotisk. Språkformen varierer også og er i hovedsak en senmiddelaldernorsk - dansk form med stort innslag av norske ord og former - og rent dansk. Typisk telemarkmålføre finnes ikke i boka. Innholdet er helt preget av katolsk tro uten spor av de nye ideer som kom fra Luther i 1517. Garstein antar at den opprinnelige eier var Hans Larensson som var sogneprest i Seljord i 1480 og Vinje fra 1492. Den har siden blitt oppbevart ved Oslo katedralskoles bibliotek.

Referanser
----------

1. ↑  Eriksen, Stefka G. (10. oktober 2016). «Nasjonens hukommelse». *Klassekampen*. s. 10-11.
2. ↑  Garstein, Oskar (1993). *Vinjeboka : den eldste svartebok fra norsk middelalder*. Oslo: Solum.

Eksterne lenker
---------------

* Stefka G. Eriksen: Nasjonens hukommelse Arkivert 22. oktober 2016 hos Wayback Machine. hos Forskning.no
* Vinjeboka, faksimileutgave hos Nasjonalbiblioteket
Mjøndalsbrua fra nordsiden  Foto: C. Hill, 2010 
**Mjøndalsbrua** er den eldste av to bruer som forbinder Krokstadelva og Mjøndalen sammen over Drammenselva. Den andre er Nedre Eiker bru på riksvei 283, fra 1991. Mjøndalsbrua ligger i Drammen kommune og Viken fylke. 

I 1901 besluttet kommunestyret å bygge broen, men først i 1910 ble adkomstveiene bygget. Brua ble åpnet for gående 4. oktober 1912, ett år seinere sto broen ferdig. 12. oktober 1913 ble broen offisielt åpnet med folketog fra Mjøndalen til Folkets hus i Krokstadelva. 

Mjøndalsbrua ble bygget for kryssing av to hestevogner og er noe smal etter dagens krav og standarder. De to midterste spennene på brua er 60 meter lange, og pilarene står 12,5 meter høye fra elvebunnen. Spenna mot land er 50 meter lange, slik at hele broen er 220 meter lang.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑   *nasjonal vegdatabank*, Nasjonal vegdatabank-ID 272297862, Wikidata Q55698494,

Kilder
------

* Borgen, Per Otto (1997). *Hvor Drammenselven iler*. Drammen: Forl. for by- og bygdehistorie. ISBN 8291649049.

Eksterne lenker
---------------

* Eiker.org om Mjøndalsbrua

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
Barneo (2008)
**Barneo** (russisk: Барнео) eller **Barneo-leiren** (Лагерь Бaрнео) er en russisk forskningsstasjon som siden 2002 har vært opprettet årlig (i april) og drevet av Det russiske geografiske selskap på drivisen i nærheten av Nordpolen. Den årlige opprettelsen skyldes isens bevegelser.

Barneo drives også som turistdestinasjon. Det anlegges en flystripe på 200 x 60 m som kan ta imot Antonov An-74-flyvninger. Ellers har det bare vært mulig å reise med helikopter, da med utgangspunkt i Longyearbyen på Svalbard. Barneo-turister trenger ikke visum, skjønt for enkelte nasjonaliteter eventuelt et transittvisum gjeldende Norge. Fra Barneo kan man komme seg til polpunktet, på ski, med hundeslede eller med helikopter.

Det stasjonen trenger av brennstoff for dieselaggregat ankommer med flyslipp fra Iljusjin Il-86-fly.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell nettside
* Stefan Laack: Tourismus im Eismeer – Die russische Arktis-Station "Barneo" auf der Website von Deutschlandradio Kultur
**Odin Elsford Stanley Langen** (1913–1976) var en amerikansk politiker. Han var medlem av Representantenes hus i den amerikanske Kongressen fra 1959 til 1971. Han tilhørte Det republikanske parti.

Odin Langens far, Johannes O. Langen fra Røros, utvandret i 1904 for å arbeide hos sin farbror Jørgen Langen, som hadde utvandret i 1870 og slått seg opp som farmer i Minnesota. Johannes giftet seg med svensk-amerikaneren Selma Marie, født Almquist, og ble farmer i Kittson County i det nordvestre Minnesota i 1911. Odin Langen var deres eldste sønn. Far og sønn kom til å eie to farmer som lå inntil hverandre, men drev dem i fellesskap.

Langen var medlem av Minnesotas delstatsforsamling fra 1950 til 1958, det siste året som leder for den republikanske gruppen.

I 1958 var Langen republikanernes kongresskandidat. Den sittende representanten Coya Knutson ble motarbeidet av sitt eget parti. Langen vant en knapp seier over Knutson, etter at Knutsons forsmådde ektemann sendte et åpent brev til avisene, ført i pennen av hennes egne partifeller, med oppfordringen «Coya, kom hjem». Den 193 cm høye Langen gikk til valg på slagordet «En stor mann for en mannlig jobb».

Odin Langen satt i den mektige bevilgningskomitéen og i underkomitéen for landbruk i Representantenes hus. Han ble regnet som Minnesotas mest konservative kongressmann og stod for en forsiktig offentlig pengebruk. Han tapte mot demokraten Robert Bergland i kongressvalget i 1970, som ble avgjort av landbrukspolitikken.

Langen fikk i 1971 en lederstilling i den føderale landbruksforvaltningen, men sa opp i 1972. Han flyttet tilbake til farmen i Minnesota.

Referanser
----------

1. ↑  «Klokkerbok for Røros prestegjeld 1880–1895 (1640P)». Digitalarkivet. Besøkt 2. januar 2024.
2. ↑  Saxe, Ludvig (1942). «Rørosinger i utlandet». *Rørosboka: Røros bergstad, Røros landsogn, Brekken og Glåmos kommuner*. 1. Utgitt av Rørosbokkomiteen. Trondheim: I kommisjon hos Globus-forlaget. s. 491 og 499.
3. 1 2  «Heim til Bergstaden på besøk etter 48 år i Amerika». *Fjell-Ljom*. Røros: 2. 21. april 1950.
4. 1 2 3 4  «Ex-congressman Odin Langen dies». *The Minneapolis Star* **(engelsk)**: 17. 7. juli 1976.
5. ↑  Thomas, Robert McG. jr. (12. oktober 1996). «Coya Knutson, 82, Legislator; Husband Sought Her Defeat». *The New York Times* **(engelsk)**: 52.
6. ↑  Hunter, Marjorie (5. november 1970). «Advantage of Incumbents Kept House Shift Small». *The New York Times* **(engelsk)**: 27.
7. ↑  Lahr, Raymond (4. november 1970). «Democrats Hold Congress». *St. Cloud Times* **(engelsk)**. United Press International: 2.
8. ↑  «Langen resigns». *The Daily Journal* **(engelsk)**. Fergus Falls. Associated Press: 1. 4. april 1972.
**Niels Andreas Vibe** (født 12. juli 1759, død 9. september 1814) var en norsk offiser og sivil embetsmann. Han var amtmann i Nordre Bergenhus amt (Sogn og Fjordane) fra 1802 til 1811, generalkrigskommissær i Norge 1811–1814, og kammerherre hos kong Christian Frederik i 1814.

N.A. Vibe ble født i Rollag som sønn av major Johan Christian Vibe (1716–1764) og Anne Cathrine Pihl (1725–1773). Han var bror av Johan Vibe (1748–1782) og Ditlev Wibe. I 1795 giftet han seg med Margery Kierulf (1775–1852) fra Kristiansand. De fikk sønnene professor Frederik Ludvig Vibe og major og kartograf Andreas Vibe (1801–1860) og døtrene Henriette Gislesen (1809–1859) og Nicoline Vibe (1807–1885), gift med Heinrich Arnold Thaulow (1808–1894), hennes tremenning.

Vibe tok eksamen ved Den frie matematiske skole (Krigsskolen) i 1780 som dragonløytnant. Som kadett hadde han fått grunnleggende opplæring i karttegning og landmåling. Allerede fra vinteren 1783 deltok han i den trigonometriske oppmmålingen for kartlegging av distriktene langs grensen mot Sverige som assistent for sin bror Ditlev Vibe, og i 1790 fikk han fast stilling ved *Den militære Opmaaling*, som ble Norges geografiske oppmåling. Fra 1785 ble brødrene Vibe beordret til å arbeide med oppmåling for sjøkartverket over kysten sørover fra Trondheimsfjorden til Svinesund. Mens de militære landkartene bare forelå håndtegnet, ble sjørkartene trykt som kobberstikk av *Søkartverket* i København fra 1791 til 1803.

I 1795 ble Vibe krigskommisær ved Vesterlenske infanteriregiment med hovedkvarter i Kristiansand, og der ble han samme år gift med Margery Kierulf. Han ble amtmann i Nordre Bergenhus i 1802, med bosted i Bergen. Der deltok han aktivt i byens musikkliv som sanger i Bergen Filharmoniske Orkester, og han var medstifter av den bergenske avdeling av Det Kongelige Selskap for Norges Vel og æresmedlem i Det Nyttige Selskab. I 1811 ble han generalkrigskommissær og flyttet til Christiania. Da kong Christian Frederik etablerte sitt norske hoff i mai 1814, ble Vibe en av kongens kammerherrer. Han døde 9. september 1814 og fikk dermed ikke oppleve at landet kom i union med Sverige.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 313[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Niels\_Vibe, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Vibe, Niels Andreas i Carl Frederik Bricka, *Dansk biografisk Lexikon* (1. utgave, 1904)
* Bratberg, Terje: Niels Vibe, biografi Norsk biografisk leksikon


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Hans Jørgen Birch** | **Generalkrigskommissær i Norge**(1811–1814) | Etterfølger:**Hans Henrik Rode** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** WikiTree **·** VIAF
 |
**Gomnesveien** (23-495, 2-792) er en vei på Røyse i Hole kommune i Buskerud. Den er en del av Fylkesvei 2854.

Veien starter i grenda Leinetajet, der Bønsnesveien møter Hundstadveien, og går nordover. Den går langs vestsiden av Røyse, forbi blant annet Tyrifjord videregående skole og Onsakervika camping. Den dreier nordøstover, og går på østsiden av Helgelandsmoen Næringspark, og endrer navn til Norderhovsveien ved kommunegrensen mot Ringerike kommune.

Veien ligger cirka 141 meter over havet i sørenden.

Sideveier til Gomnesveien er Hodteveien, Rudshaugen, Tyrifjordveien, Sersjantløkka, Løkkebakken, Langløkka, Fjellsveien, Dronning Ingeborgs vei, Moloveien, Hagastuveien, Nordre Gomnesvei, Dæliveien, Åsbakken, Frøysugata, Stadumveien, Domholtveien, Kirkebakken, Sandbyveien, Svingerudveien, Skauveien, Portveien, Solengveien og Rønningsveien.

Bildegalleri
------------

* Gomnesveien 582 og 584Gomnesveien 582 og 584
* Gomnesveien 742Gomnesveien 742
* Gomnesveien 570Gomnesveien 570

Se også
-------

* Nordre Gomnes vei

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  Gule Sider kart - *Gomnesveien, Røyse*, besøkt 24. september 2021.
3. ↑  Google Maps - *Gomnesveien, Røyse*, besøkt 24. september 2021.
4. ↑  Norgeskart.no - *Gomnesveien*, besøkt 24. september 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gomnesveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2024-01}}* etter påstanden. *2021*

En **rettskrets** (dansk: *retskreds*) er i Norge og Danmark benevnelsen på et geografisk område hvor en domstol besitter en jurisdiksjon. Navneformen i Sverige er *domkrets*; i Tyskland og Østerrike brukes benevnelsene *Gerichtsbezirk* og *Sprengel*. I Norge utgjør de lokale tingrettene og de seks lagmannsrettene ulike rettskretser, opprettet ved formelle lover, mens Riksretten og Høyesterett er rotfestet i Norges Grunnlov.

Danmarks inndeling i rettskretser ble etablert i forbindelse med den store rettsreformen i 1919, hvor politi- og rettsvesen ble adskilt. Danmark var inntil 1. januar 2007 inndelt i 82 *byretskredse*. Fra 1. januar 2007 er landet inndelt i 24 rettskretser. Enkelte av rettskretsene vil ha permanente avdelingskontorer innenfor sitt område.

Eksterne lenker
---------------

* Forskrift om inndelingen av rettskretser og lagdømmer. FOR-2021-01-22-163. Lovdata.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** LCCN
 |
Krusifiks fra Immaculata katolske kirke i Mt. Adams, Cincinnati
Tre anagrammer, Kloster Ellvangen
Jesus på korset, omgitt av hebraiske boskstaver
**INRI** er et akronym for Iesus Nazarenus Rex Iudaeorum, som er latin og betyr «Jesus fra Nasaret, jødenes konge».

Nytestamentlig bakgrunn
-----------------------

Ifølge Johannesevangeliet stod denne innskriften på en plakett som var festet på Jesu kors.

> Pilatus hadde laget en innskrift og festet til korset. Den lød: «Jesus fra Nasaret, jødenes konge.» Siden stedet der Jesus ble korsfestet, lå nær byen, og innskriften var på hebraisk, latin og gresk, leste mange av jødene denne innskriften.
> 
> 
> Joh 19,19-20
> 
> 

De andre tre evangelier har lignende beskrivelser. Matteusevangeliet angir at innskriften lød «Det er Jesus, jødenes konge» (kap. 27, v. 37), Markusevangeliet «Jødenes konge» (kap. 15, v. 26), og Lukasevangeliet nevner «Han er jødenes konge» (kap. 23, v. 38).

|  | Markus | Lukas | Matteus | Johannes |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vers | Mk 15,26 | Luk 23,38 | Mt 27,37 | Joh 19,20 |
| Inskipsjonen på gresk | ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων | ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων οὗτος | Οὗτός ἐστιν Ἰησοῦς ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων | Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων |
| Translitterasjon | *ho basileùs tôn Iūdaíōn* | *ho basileùs tôn Iūdaíōn hûtos*  | *hûtós estin Iēsûs ho basileùs tôn Iūdaíōn* | *Iēsûs ho Nazōraêos ho basileùs tôn Iūdaíōn* |
| Oversettelse | Jødenes konge | Han [er] jødenes konge | Det er Jesus, jødenes konge | Jesus fra Nasaret, jødenes konge |
| Språk | *ikke spesifisert* | *ikke spesifisert* | *ikke spesifisert* | hebraisk, latin, gresk |

Romersk skikk
-------------

Den offentlige angivelse av en dødsdømts forbrytelse var i pakt med datidens romerske ordning. Ettersom romerne forbød herskere over jødiske vasallstater å benytte kongetittel, og uttrykket «jødenes konge» i Det nye Testamentet kun dukker opp som ikke-jøders utsagn, reflekterer teksten «Jesus fra Nasaret, jødenes konge» den forbrytelse som lå til grunn for den romerske historiske dødsdom: Jesus ble ansett for å implisitt eller eksplisitt ha uttrykt at han var *Messias*.

Varianter
---------

I noen av de ortodokse kirker ser man noen ganger varianten **INBI**, som svarer til den greske utgave av teksten, *Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ Bασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων*.

I kunsten ser man ofte denne inskripsjonen på krusifikser.

Litteratur
----------

* J. Ursin: *Kristne symboler - en håndbok*, 3. utgave, Oslo 1975
* Digital bokkopi av Hans Biedermanns *Symbolleksikon* (Cappelen, 1992)
* Digital bokkopi av David Fontanas *Symbolenes språk* (Gyldendal, 1996)
* Digital bokkopi av Miranda Bruce-Mitfords *Tegn & symboler fra hele verden* (Gyldendal, 1997)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Mørkgonga naturreservat** (cirka 1 539 daa) er et naturreservat i bratthenget langs Krokskogsplatået ned mot Steinsfjorden i Viken. Litt nord i reservatet, rett vest for Gyrihaugen, ligger selve **Mørkgonga**, et gjel, altså en markert sprekk i lavaplata som dekker Krokskogen. Reservatet på 1 564,9 daa (kartmål) ble opprettet 7. desember 2001, og utgjøres av løvskog og barskog i kløfter og skrenter. Kartverket benytter skrivemåten Mørkganga.

Størsteparten av naturreservatet ligger i Ringerike kommune, men en liten del strekker seg også inn i Hole kommune. Området har velutviklet edelløvskog (alm-lindeskog), ospeskog og interessant klippevegetasjon. Sjeldne og plantegeografisk interessante arter finnes i området. I kløfter og skrenter med gammel barskog er det også store verneverdier. Hele skrenten er geologisk interessant, da mange geologiske lag kommer til syne og forteller en interessant historie.

Det er svært populært for fotturister å ta turen opp Mørkgonga fra Åsaveien. Det skapte til tider trafikale problemer på stedet, da biler ble parkert ulovlig langs den smale veien. Sommeren 2023 åpnet det imidlertid en ny parkeringsplass der.

Fotogalleri
-----------

* InformasjonstavleInformasjonstavle
* Utsyn fra toppenUtsyn fra toppen
* Turstien under MørkgongaTurstien under Mørkgonga
* Turstien under MørkgongaTurstien under Mørkgonga
* Turstien under MørkgongaTurstien under Mørkgonga
* Turstien under MørkgongaTurstien under Mørkgonga
* MørkgongaMørkgonga

Se også
-------

* Naturvernområder i Ringerike

Referanser
----------

1. ↑  Forskrift om vern av Mørkgonga naturreservat, Ringerike kommune, Buskerud fylke. *Klima- og miljødepartementet*, 7. desember 2001
2. 1 2  (no) Mørkgonga naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mørkgonga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Naturbase
 |
Skisse av platene jordskorpen består av iht teorien om Platetektonikk, en utvidet versjon av teorien om Kontinentaldrift
**Kontinentaldrift** er generelt bevegelse av kontinentalplater i forhold til hverandre, hvor litosfærens kontinentmasser flyter oppå den tyngre astenosfæren og endrer posisjon. Kontinentaldrift er samtidig en teori om disse bevegelsene som ble utviklet særlig av geologene Frank Bursley Taylor og Alfred Wegener. Teorien tar utgangspunkt i at flere kontinenter helt tydelig har kystlinjer som passer i hverandre som et stort puslespill. Tydeligst er dette mellom Afrika og Sør-Amerika.

Ved å sammenholde grensen for kontinentalsokkelen for kontinentene og fossiler af forskjellige dyre- og plantegrupper som frøbregnen *Glossopteris* og urreptilet *Mesosaurus*, kom Wegner til at alle kontinentene hadde vært ett enormt stort landområde, det vil si et «superkontinent» for 250 millioner år siden. Dette superkontinentet dekket mesteparten av den kontinentale jordskorpen, og Wegner gav det navnet Pangea - (gr.) All-Jorden.

Ved den mer komplette forståelsen av platetektonikken fra 1960-tallet er teorien om kontinentaldrift ikke bare allmenn akseptert, men integrert inn i større platetektoniske forståelser på linje med teorien om havbunnsspredning. Dette skjedde ikke minst gjennom kartleggingen av havbunnens relieffer ved hjelp av seismologi.

Se også
-------

* Platetektonikk
* Havbunnsspredning

Referanser
----------

1. ↑  «Historical perspective». U.S. Geological Survey. 2012. Besøkt 15. november 2016.
2. ↑  «Alfred Wegener: Building a Case for Continental Drift». University of Illinois. 2016. Besøkt 15. november 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Presidentvalget i Taiwan 2024** arrangeres 13. januar 2024, som en del av Parlamentsvalget i Taiwan 2014. Sittende president Tsai Ing-wen er ikke kandidat, fordi en person ikke kan være president mer enn to perioder.

Kandidater
----------

Visepresident Lai Ching-te er kandidat for regjeringspartiet Det demokratiske framskrittsparti (DPP). Som visepresidentkandidat har han Hsiao Bi-khim. 

Opposisjonspartiet Kuomintang (KMT) har Ny-Taipeis ordfører Hou Yu-ih som presidentkandidat. Hans visepresidentkandidat er Jaw Shaw-kong. 

Taiwans Folkeparti (TPP) har sin partileder som presidentkandidat; Ko Wen-je. Hans visepresidentkandidat er tidligere ordfører i Taipei, Ko Wen-je. 

En av de dominerende sakene i taiwansk politikk er forholdet til Kina. Kina anser Taiwan for å være en del av Kina, mens flertallet i Taiwan oppfatter seg som rent taiwanske.

Regjeringspartiet DPP er for at Taiwan skal være uavhengig av Kina, mens opposisjonspartiet Kuomintang anser Taiwan som en del av Kina. TPPs politikk overfor Kina er ifølge Ko basert på «avskrekking og kommunikasjon», der avskrekking viser til økte satsing på sitt militære forsvar for å hindre en kinesisk invasjon, mens kommunikasjon viser til dialogen med Kina, for å unngå misforståelser mellom partene.

Resultat
--------

*Kommer*

Referanser
----------

1. ↑  «Taiwan sets next presidential election for January 2024». *Nikkei Asia*. 11. mars 2023.
2. ↑  «Taiwan sets Jan 13, 2024 for presidential, legislative elections». *Taiwan News*. 10. mars 2023. Besøkt 8. august 2023.
3. ↑  SNL.no - *Taiwan*, besøkt 12. januar 2024.
4. 1 2  NRK.no - *Unge velgere kan snu Taiwan – og verden – litt på hodet*, besøkt 12. januar 2024.
5. ↑  Focus Taiwan - *TPP’s Ko says China policy will be based on ’deterrence & communication’*, besøkt 12. januar 2024.
Nesodden kirke
**Nesodden prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Follo prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Nesodden kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Nesodden kirke.

Nesodden prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nesodden kirkelige fellesråd underlagt Søndre Follo prosti.

Historikk
---------

*Nesoddi sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og Nesodden kirke er en steinkirke, og som for en rekke slike er den nøyaktige alderen ukjent. Basert på hovedsakelig på stilhistoriske kriterier ble det feiret 800-årsjubileum for kirken i 1975, hvilket daterer kirken til år 1175. Eldste skriftlige belegg er fra 1366 i Diplomatarium Norvegicum.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som *Nesodda kirkja*.

Nesodden prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales kun Nesodden kirke i prestegjeldet, mens etter reformasjonen ble Oppegård sogn tillagt som anneks til Nesodden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Nessodenn Sogenn*:

* Neßodden Hoffuidt Kiercke
* Oppegaard Annex

Det er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Nesoddensz præstegield* i Folloug fougderie.

Nesodden prestegjeld dannet grunnlaget for Nesodden formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Oppegård prestegjeld ble utskilt fra Nesodden 1. juli 1937.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Nesodden
* Gjøfjell
* Skoklefall

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1898). *Norske Gaardnavne*. Kristiania: Fabritius. s. 86.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 12.
3. ↑  Nesodden kirke, norske-kirker.net
4. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
5. ↑  Christie, Sigrid (1969). *Norges kirker*. Land og kirke. s. 66.
6. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
7. ↑  Mamen, Hans Christen (1976). *Kirke og menighet i Oppegård*. [Forfatteren]. s. 17.
8. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
9. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Kristian-Joy Alfonso** (født 5. september 1963 i Brockton i Massachusetts) er en Daytime Emmy-nominert amerikansk såpeopera-skuespiller, og tidligere kunstløper og modell. Hun er kjent for sin rolle som Hope Williams Brady i TV-serien *Days of our Lives*.

Alfonso begynte sin karriere som kunstløper og olympisk mester i Junior-OL. I en alder av 13 år endte hun sin karriere på skøyter på grunn av en akeulykke og Alfonso begynte å jobbe som modell. Innen hun var 15 år hadde hun dukket opp på forsiden av over 30 aviser og ukeblader deriblant *Vogue* og *Harper's Bazaar*. Hun debuterte som skuespiller i TV-filmen *The STARMAKER* i 1981. Men hennes karriere tok ikke av før i april 1983, da hun begynte å spille Hope Williams i såpeoperaen *Days of our Lives*.

Alfonso forlot TV-serien i april 1987 for å spille i såpeoperaen *Falcon Crest* som Pilar Ortega i de siste sesongene av denne serien. Hun returnerte til *Days of our Lives* en kort stund mellom april og juli 1990. I 1993 spilte hun sammen med Dolph Lundgren i filmen *Joshua Tree* hvor hun spilte en politimann som ble bortført av en uskyldig fange som var på rømmen fra fengsel.

Alfonso var også med i TV-serien *Venner for livet* i episoden som heter «The One That Could Have Been». Alfonso har vært gift to ganger og er mor til to sønner, i tillegg til at hun har en stesønn.[]

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kristian Alfonso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Kristian Alfonso på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Kristian Alfonso i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Kristian Alfonso på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Kristian Alfonso på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Kristian Alfonso på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Kristian Alfonso hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | WikiTree **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |