recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Cocaine Anonymous** (**CA**) er en selvhjelpsgruppe for kokainavhengige. Gruppen har nettopp blitt etablert i Norge. CA har sitt utspring i USA. Det er inspirert av tolvtrinnsprogrammet til Anonyme Alkoholikere. Det beskriver en ny måte å leve livet på for å komme seg ut av et avhengighetsproblem. Det består bl.a. av å innrømme at man har et problem, søke hjelp, foreta en selvransakelse og gjøre opp for seg der man ser at man har påført andre skade. En blir også anbefalt å dele sin historie og erfaring med andre rusmiddelavhengige slik at de også skal få håp om å komme seg ut av sin avhengighet.

Kokain – et økende problem
--------------------------

Kokain har i løpet av de siste årene blitt beskrevet som et «motedop» i mediene. EU sitt rapporteringsorgan, EMCDDA, har rapportert at kokain er et økende problem i Europa. Nå har altså de som ønsker å komme seg ut av avhengigheten, fått en mulighet for å møte og hjelpe hverandre. Gruppene finnes foreløpig bare i Oslo (per februar 2008). Et alternativ andre steder er å gå på NA-møter, som finnes over hele landet.

Forskning og anbefaling til helsepersonell
------------------------------------------

Forskning om selvhjelp på rusfeltet, oppfordrer helsepersonell å anbefale pasienter med et avhengighetsproblem å delta i tolvtrinnsgruppene. American Psychiatric Association (APA) anbefaler i sine retningslinjer om rusbehandling at «Referral to a 12-step program can be helpful at all stages in the treatment process».

Referanser
----------

1. ↑  «Nettavisen 31.05.07». Arkivert fra originalen 29. desember 2007. Besøkt 21. februar 2008.
2. ↑  CA's internasjonale web-sider Arkivert 12. mai 2008 hos Wayback Machine.
3. ↑  CAs tolv trinn Arkivert 23. september 2010 hos Wayback Machine.
4. ↑  «EMCDDA: Cocaine: a growing public health issue». Arkivert fra originalen 1. februar 2009. Besøkt 11. mars 2009.
5. ↑  Artikkel i Aftenposten 23.01.08
6. ↑  Weiss RD, Griffin ML, Gallop R et al. (2000). Self-help group attendance and participation among cocaine dependent patients. *Drug Alcohol Depend*, 60(2), 169–177 PMID 10940544
7. ↑  Kleber HD, Weiss RD, Anton RF Jr et al. (2007). Practice guidelines: Treatment of patients with substance use disorders, second edition. *American Journal of Psychiatry*, 2007, 164(4 Suppl), 5–123 PMID 17569411

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Raulivannet** er en innsjø i Flekkefjord. Raulivannet er drikkevannkilde for deler av byen. Vannet ligger bak en åsrygg, slik at vannet blir pumpet opp til et oppdemmet basseng kalt «brannvannet» som er reservoar for byens brannvesen. Overskuddsvannet flyter i rør over til et annet oppdemt dalføre, kalt «springvannet», som er drikkevannslager. Ordningen viste seg etterhvert å gi for lite vann i tørre somre, slik at en måtte realisere bruk av alternativer, der Selura ble valgt.

Byens frivillige skyttervesen brukte vannet med åssiden mot nord som skytebane med blinker på 100, 200 og 300 meter fra standplass. Fjellformasjonene i nord fungerte som effektive kulestoppere. Tross at vannet og lendet på den måten ble tilført mengder av bly og kopper, synes dette ikke å ha satt varige spor, utover at murene som holdt blinkskivene fortsatt står.

Fra gammelt ble vannet renset med sandfilter.

I 2006 ble det oppdaget en markant økning i verdiene på mangan og jern i Raulivannet, noe som medførte svarte partikler i vannet hos abonnentene. 

I området ved Raulivannet er det påvist leveområde for hvitryggspett.

Eksterne lenker
---------------

* Orientering om avvik i vannkvalitet hos Flekkefjord kommune[*død lenke*]
* (no) Raulivannet i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister **·** Naturbase
 |
**Christopher Joseph Quintin Brand** (født 25. mai 1893, død 7. mars 1968) var en sørafrikansk offiser i det britiske RAF. Brand er særlig kjent for sin innsats under slaget om Storbritannia under andre verdenskrig.

Bakgrunn
--------

Quintin Brand ble født nær Kimberley i Sør-Afrika som sønn av en politimann i Johannesburg. Han gikk inn i Sør-Afrikas hær i 1913 og tjenestegjorde der inntil 1915.

Første verdenskrig
------------------

I 1915 reiste Brand til Storbritannia og ble overført til Royal Flying Corps. Han lærte å fly og fikk sivilt flysertifikat den 30. mars 1916. I tjenesten ved fronten i Frankrike fløy han Nieuport 17 og tilhørte No. 1 Squadron RFC. 

I 1918 ble Brand skvadronsjef i den nylig etablerte No. 151 Squadron RAF, det var en skvadron med nattjagere, utstyrt med spesialtilpassede Sopwith Camel. Skvadronen skjøt ned 26 Gotha G.V bombefly, med Brand selv ansvarlig for fire av nedskytingene. Brand hadde i alt 12 nedskytinger i 1917 og 1918 og ble i denne perioden tildelt Distinguished Flying Cross.

Mellomkrigstiden
----------------

I 1920 utlovet avisen *The Times* en belønning på £10 000 for den første som fløy fra London til Cape Town i Sør-Afrika. General Jan Smuts ønsket at flyvere fra Sør-Afrika skulle vinne prisen og autoriserte derfor innkjøp av et Vickers Vimy forhenværende bombefly, til en kostnad av £4 500. Oberstløytnant Pierre van Ryneveld var fartøysjef, mens Quintin Brand var styrmann på den banebrytende ferden. På tross av tekniske problemer og flere flybytter fullførte de ferden og på tross av at de ikke vant så fikk hver av de to en belønning på £5 000 av den sørafrikanske regjeringen, de ble også adlet for bragden. 

Fra 1925 til 1927 var Brand Senior Technical Officer, deretter Principal Technical Officer, ved Royal Aircraft Establishment, Farnborough. I 1929 ble han beordret til Abu Qir i Egypt, for deretter å bli utnevnt til generaldirektør for flyvning i Egypt fra 1932 til 1936

Andre verdenskrig
-----------------

Ved utbruddet av andre verdenskrig hadde Quintin Brand kommando over No. 10 (Fighter) Group som forsvarte den sørvestlige delen av England og den sørlige delen av Wales. Under slaget om Storbritannia var Brand en sterk støttespiller for Hugh Dowding og Keith Parks taktikk for å møte angrep fra det tyske flyvåpenet Luftwaffe. 

I 1941 fikk Brand kommando over No. 20 (Training) Group, en stilling han hadde inntil han gikk av med pensjon i november 1943. Brands støtte til Dowding og Park i striden om «Big Wing» kan muligens forklare hvorfor han ble satt på sidelinjen, på tross av at han var en av RAFs dyktigste høyere offiserer.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Om Quintin Brand, fra Twickenham museum Arkivert 14. februar 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Slovenias riksvåpenSlovenias riksvåpen
**Slovenias riksvåpen** ble antatt av nasjonalforsamlingen 24. juni 1991. 

Riksvåpenet er et våpenskjold i blått med en rød kantstripe et sølv fjell med tre topper. Ved foten av fjellet to blå bølgelinjer. Over fjellet tre gull sekstakkede stjerner.

Fjellet forestiller Triglav i De juliske Alpene, Slovenias høyeste fjell. Stjernene er hentet fra greven av Celjes våpen, et fyrstehus som hadde sin storhetstid på slutten av 14. århundre og begynnelsen av 15. århundre. Tidligere var de tre stjernen på blå bunn benyttet av hertugen av Heunburg 13. århundre.

De to bølgelinjene representert Adriaterhavet og Slovenias elver.

Slovenia i Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia
------------------------------------------------------------

Riksvåpenet hadde samme sentralmotiv som det nåværende, omkranset av hveteaks og lindeblader, med den kommunistiske røde stjernen øverst.

* Sosialistrepublikken Slovenias riksvåpen 1945-1991.Sosialistrepublikken Slovenias riksvåpen 1945-1991.

Referanser
----------

1. ↑  «Om Hertugen av Heunburgs våpen (på tysk)». Arkivert fra originalen 10. november 2007. Besøkt 29. august 2008.

| * v
* d
* r
Europeiske riksvåpen |
| --- |
| 
* Albania
* Andorra
* Belarus
* Belgia
* Bosnia-Hercegovina
* Bulgaria
* Danmark
* Estland
* Finland
* Frankrike
* Færøyene
* Hellas
* Irland
* Island
* Italia
* Kasakhstan
* Kroatia
* Latvia
* Liechtenstein
* Litauen
* Luxembourg
* Malta
* Moldova
* Monaco
* Montenegro
* Nederland
* Norge
* Polen
* Portugal
* Nord-Makedonia
* Romania
* Russland
* San Marino
* Serbia
* Slovakia
* Slovenia
* Spania
* Storbritannia
* Sveits
* Sverige
* Tsjekkia
* Tyrkia
* Tyskland
* Ukraina
* Ungarn
* Vatikanstaten
* Østerrike

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Quinta Avenida** (spansk for «Femte aveny») er ei gågate som utgjør hjertet av strandbyen Playa del Carmen i Quintana Roo i Mexico. Den strekker seg flere kilometer parallelt med strandlinja og huser et svært stort antall restauranter, utesteder, butikker og gallerier.

Veien starter i sørvest i et område hvor flere mindre gågater omkranses av luksuriøse butikker, like ovafor terminalen hvor ferjene til øya Cozumel går fra. Den fortsetter nordøstover forbi Parque Fundadores, hvor blant annet kirka Capilla de Nuestra Señora del Carmen befinner seg. Videre nordøstover, rundt krysset med Calle 12 Norte, er byens tetteste utelivsområde. Deretter går den forbi Calle Corazón, som tidligere var et lite smug ved fortausrestauranter, men som nå er gjort om til et stort kommersielt område. Like eter ligger kjøpesenteret Quinta Alegría. Rundt Calle 34 Norte begynner mengden av restauranter og butikker langs Quinta Avenida å avta, men den fortsetter som gågate helt opp til krysset med Calle 58 Norte. Deretter fortsetter den som bilvei helt til den nordøstlige enden av byen.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om Quinta Avenida
* Webcam langs Quinta Avenida Arkivert 16. mars 2015 hos Wayback Machine.
**Quinten Hann** (født 4. juni 1977) er en tidligere profesjonell snookerspiller fra Australia. Han ble verdensmester i 8-ball i 1999 og har to kvartfinaler fra verdensmesterskapet som beste resultat innen snooker. I februar 2006 ble han utestengt fra snooker i åtte år på grunn av forsøk på kampfiksing.

Snookerkarrieren
----------------

Hann var to sesonger rangert i topp seksten på verdensrankingen. Dette var sesongen 2002/2003 og sesongen 2003/2004, begge gangene på en fjortendeplass. I løpet av karrieren kom han fire ganger til kvartfinale i en rankingturnering.

Han gikk glipp av flere rankingturneringer i 1999 etter at han brakk et håndledd og krageben etter en motorsykkelulykke i 1999. Under VM i 2004 gjorde Hann seg bemerket da han kom med truende utsagn til Andy Hicks etter at Hann tapte førsterundekampen dem i mellom med 4–10. Konflikten toppet seg da Hicks påpekte, like etter at seieren var sikret, at resultatet ville innebære at Hann falt ut av topp seksten på verdensrankingen. For å hindre håndgemeng måtte dommeren gå imellom spillerne. Etter kampen utfordret Hann Hicks til slåsskamp. I kampen steppet Mark King inn for Hicks. Boksekampen, hvor inntektene gikk til et veldedig formål, ble vunnet av Hann.

Under VM i 2005 måtte Hann spille med en kø som han hadde lånt av en venn etter at endestykket til hans egen kø forsvant på veien fra Kina til England. I førsterundekampen mot Peter Ebdon tapte han 2–10, men skyldte ikke på køen etter tapet. Kvelden før hadde Hann vært ute på byen å drukket, noe som medførte at han hadde hodepine på morgenen når kampen startet.

Senere i 2005 påstod den britiske avisen The Sun at Hann hadde gått med på å tape førsterundekampen mot Ken Doherty i China Open. På bakgrunn av opptak som var gjort av samtaler mellom Hann og en journalist i The Sun undersøkte World Professional Billiards and Snooker Association påstandene. Det ble ikke inngått noen avtale mellom avisen og Hann, men ved å godta at han skulle tape hadde Hann brutt bestemmelsene om kampfiksing. Han møtte ikke selv til høringen i februar 2006, men trakk seg forbundet noen dager før. Hann ble dømt til åtte års utestengelse, samt en bot på £ 10 000.

Referanser
----------

1. ↑   www.azbilliards.com, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Guilty Hann given eight-year ban» **(engelsk)**. BBC Sports. 17. februar 2006. Besøkt 29. oktober 2008.
3. ↑  «Hann's controversial career seems over» **(engelsk)**. Besøkt 29. oktober 2008.
4. ↑  «Bad-tempered Hann exits» **(engelsk)**. BBC Sport. 18. april 2004. Besøkt 29. oktober 2008.
5. ↑  «Hannbags at dawn» **(engelsk)**. BBC Sport. 22. april 2004. Besøkt 29. oktober 2008.
6. ↑  «Hann triumphs in Pot Whack» **(engelsk)**. BBC Sport. 12. juni 2004. Besøkt 29. oktober 2008.
7. ↑  «Crucible Diary - Day Five» **(engelsk)**. BBC Sport. 20. april 2005. Besøkt 29. oktober 2008.
8. ↑  «Guilty Hann given eight-year ban» **(engelsk)**. BBC Sports. 17. februar 2006. Besøkt 29. oktober 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Quinten Hann – AZBilliards Rediger på Wikidata

* (en) Quinten Hann – CueTracker Rediger på Wikidata
Frostrøyk over elva Tana en kjølig dag i juli
Alvedans over Apeltunvatnet i Bergen en sen sommarnett i juni 2014.  Foto: Frode H. Korneliussen .
**Frostrøyk** dannes når kald luft driver over varmere vannflate. Lufta tilføres vanndamp fra vannflata, når metning, og kondensasjon oppstår. Samtidig stiger lufta som er blitt tilført varme fra underlaget, og frostrøyken virvles opp i spiralforma bevegelser. I høyden fordamper kondensen på nytt i umetta luft, slik at frostrøyk sjelden når særlig høyt.

Frostrøyk er et vanlig fenomen over elver og innsjøer om høsten og tidlig på vinteren mens vannet ennå er relativt varmt. Frostrøyk (sjørøyk) er også vanlig i norske fjorder og langs kysten om vinteren, når kald luft fra land driver til havs.

Under spesielle forhold kan sjørøyk oppnå stor mektighet. Når svært kald luft fra isdekte områder i Arktis og Antarktis om vinteren blåser ut over åpent hav, med en temperaturforskjell på 20-30°C mellom luft og havoverflate, kan tåka bli svært tjukk og dekke store områder.

Eksterne lenker
---------------

* 
* Om frostrøy, fra metlex.met.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Bygg 5. tidligere Fyrstikkfabrikken.
**Raufoss Ammunisjonsfabrikker** (**RA**) var en statseid industribedrift opprettet 11. januar 1896 på Raufoss for å produsere ammunisjon. Det første navnet på bedriften var *Rødfos Patronfabrik og Krudtverk*, endret i 1909 til *Raufoss Patronfabrik*.

Etter første verdenskrig ble produktspekteret utvidet med bl.a. kulelagere (1921–1929). Raufoss Ammunisjonsfabrikker eksporterte sine produkter blant annet til Bolivia. Da Bolivia var part i Chacokrigen 1932–35 ble RAs eksport tatt opp av Storbritannia i Folkeforbundet i 1934. Stortinget vedtok begrensninger i eksporten i 1935: Det ble forbudt å eksportere krigsmateriell til land i krig eller borgerkrig med mindre det var en forsvarskrig godkjent av Folkeforbundet.

I 1947 ble det vedtatt en lov for de militære bedriftene Raufoss Ammunisjonsfabrikker, Kongsberg Våpenfabrikk og Horten Hovedverft. Bedriftene ble fristilt fra statsforvaltningen som selvstendige industriselskaper. Etter andre verdenskrig var Raufoss Ammunisjonsfabrikkers produksjonsutstyr nedkjørt, og det ble brukt store midler både fra norsk og amerikansk side for å sette den i stand. Gjennom det amerikanske programmet *Additional Military Production* (AMP) fikk Raufoss Ammunisjonsfabrikker 28,5 millioner kroner i støtte.

I 1958 eksporterte RA til Cuba. Ammunisjonssalget skjedde i strid med stortingsvedtaket fra 1935 og førte til et politisk etterspill, kjent som Cuba-saken. 

På 1960-tallet ble det satt igang produksjon av bildeler til Volvo, først aluminiumsstøtfangere og etterhvert andre komponenter. Raufossmopeden, og byggfasader av aluminium var andre satsinger. I 1968 ble *Raufoss Ammunisjonsfabrikker* omdannet til aksjeselskap, fortsatt heleid av Staten. I 1990 ble selskapet *Raufoss AS* (som det da het) børsnotert. 

I 1995 ble bedriften delt. *Raufoss Automotive* produserte for bilindustrien. Norsk Hydro fikk kjøpt 40 % av aksjene ved oppstart og de resterende 60 % 1. april 1997. Forsvarsproduksjonen fortsatte under navnet Nammo AS med 45 % statlig eierskap, i samarbeid med den finske bedriften *Patria Land & Armament Oy* og det svenske konsernet Celsius AB.

Referanser
----------

1. ↑  Raufoss Industripark: Historie Arkivert 1. januar 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  Peder Wahl 2011, s. 17
3. ↑  Peder Wahl 2011, s. 19
4. ↑  Peder Wahl 2011, s. 20-22
5. ↑  Peder Wahl 2011, s. 23—24
6. ↑  Peder Wahl 2011, s. 25-26
7. ↑  Wicken 1987, s. 22
8. ↑  Sverre Konrad Nilsen: «Fra Raufoss Amunnisjonsfabrikk til Raufoss Industriområde. 2005» Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine. (PDF-fil)

Litteratur
----------

* Peder Wahl, *Politisk ammunisjon : En analyse av Cuba-saken 1958-1960 Politisk ammunisjon : En analyse av Cuba-saken 1958-1960*, Masteroppgave i historie ved Universitetet i Bergen, 2011
* Olav Wicken (1987). *Norske våpen til Natos forsvar*. Oslo.

Eksterne lenker
---------------

* Raufoss Industripark, historie Arkivert 3. desember 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** Forvaltningsdatabasen
 |
***Slow Dance*** er det 15. soloalbumet til den britiske artisten Anthony Phillips. Albumet ble utgitt 24. september 1990, og var hans første album for Virgin Records. Det var hans siste album som ble utgitt på LP.

Musikken på albumet er instrumental, og har elementer av klassisk musikk og pop/rock. Den kan sammenlignes med en del av Mike Oldfields instrumentale musikk.

Etter at Anthony Phillips hadde fått innspilt og utgitt albumet *Tarka* (et samarbeidsprosjekt med Harry Williamson) i 1987, fikk han råd til å oppgradere hjemmestudioet sitt. Da Virgin Records ga ham kontrakt og tilbød ham forskuddsbetaling for hans neste album, bestemte han seg for å lage et ambisiøst album, delvis for å vise potensialet sitt for filmselskaper som kunne tenkes å engasjere ham til å lage filmmusikk for dem. Phillips laget musikk tilsvarende fire LP-platesider, men brukte bare to av dem på albumet. I tillegg til de to delene som ble brukt på albumet, laget han også en del for tolvstrenget gitar og en del for piano.

Albumet ble komponert på og i utgangspunktet innspilt med hovedsakelig keyboards. På de orkestrale partiene ønsket Anthony Phillips å bruke et klassisk orkester, men det hadde han ikke råd til. Likevel ble keyboardinnspillingene til en viss grad supplert med ekte instrumenter, deriblant blåsere, harpe og strykere. Resultatet ble en blanding av ekte orkester og kunstig keyboardlyd.

Tittelen *Slow Dance* (Langsom dans) kom av at noen venner av Anthony Phillips syntes musikken kunne egne seg som ballett. Phillips likte ideen, og valgte å bruke det som tittel på albumet.

Sporliste
---------

1. «Slow Dance (Part 1)» (24.01)
2. «Slow Dance (Part 2)» (26.27)

All musikk er skrevet av Anthony Phillips.

Personell
---------

* Anthony Phillips – keyboards, gitar, bass
* Martin Robertson – klarinett
* Ian Hardwick – obo
* Michael Cox – fløyte, pikkolofløyte
* Tjborn Holtmark – trompet
* Julie Allis – harpe
* Ian Thomas – trommer
* Frank Racotti – perkusjon og «off spin»
* Strykere:
	+ Dirigent: John Owen-Edwards
	+ Leder: Gavin Wright
* Speachi Quartet på harpepartiet, dirigent Ralph Bernascone

Kilder
------

* Offisiell diskografi: Slow Dance
* Anthony Phillips intervjuet av Geoff Parkyn, 1990
* Anthony Phillips intervjuet av Ashley Franklin, BBC Radio Derby, desember 1990
* Nettintervju mai 2004
* Anthony Phillips intervjuet av Alan Hewitt, april 1989

1. ↑  BBC Radio Derby-intervjuet, 1990

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Nils Fredrik Wisløff** (født 12. februar 1951, død 30. juni 2020) var en norsk helseleder i Helse Sør-Øst.

Wisløff var utdannet cand.polit. med fagene statsvitenskap, sosialøkonomi og offentlig rett.

I perioden 2010–2018 var Wisløff administrerende direktør i Vestre Viken HF. Etter å ha ledet helseforetaket i over sju år, sluttet han i jobben 4. mai 2018.

Før dette var Wisløff ekspedisjonssjef i Helse- og omsorgsdepartementet, hvor han ledet samhandlingsavdelingen.

Han var tidligere rådmann i Drammen i ni år, fylkesrådmann i Vestfold, rådmann i Lier kommune og viseadministrerende direktør i Kommunenes Sentralforbund. I perioden 2003–2005 ledet han et regjeringsoppnevnt utvalg for samhandling i helsesektoren («Wisløff-utvalget»). Nils Fredrik Wisløff deltok i en rekke offentlig oppnevnte råd og utvalg, blant dem nasjonalt råd for kvalitet og prioritering i helsesektoren og helseministerens ekspertutvalg. Han var også styreleder for det tidligere Helse Sør.

Referanser
----------

1. ↑   byleksikon.drmk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Tidligere administrerende direktør i Vestre Viken, Nils Fredrik Wisløff, er død 69 år gammel.», tidspunkt 2. juli 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Karl Braanaas (2. juli 2020). «Tidligere administrerende direktør i Vestre Viken, Nils Fredrik Wisløff, er død 69 år gammel.». Budstikka. Besøkt 2. juli 2020.
4. ↑  «Nils Fredrik Wisløff». Budstikka. 11. juni 2015. Besøkt 11. mai 2018.
5. ↑  «Wisløff slutter første halvår 2018». Vestre Viken. 19. oktober 2017. Besøkt 11. mai 2018.
6. 1 2 3  «Ny ryddesjef i Vestre Viken». Dagens Medisin. 16. juni 2010. Besøkt 11. mai 2018.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |
***Trechus rubens*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse
----------

*Trechus rubens* finnes i nesten hele Europa, men er sjeldnere i sør og vest. Den er utbredt østover i Asia. Finnes i Norge.

Utseende
--------

*Trechus rubens* (Fabricius, 1792) er mellom 4,5-6,5 millimeter lang. Brystskjoldet med tydelig bakhjørne. Dekkvingene har hver åtte riller. Delgruppe Trechina skiller seg ut fra de andre løpebillene, ved at lengderillen nærmest midten av dekkvingen, bakerst ved spissen, svinger og fortsetter opp i vingen, omtrent der femte lengderille er. Hos de andre løpebillene ender alltid rillene ved bakkanten av dekkvingen. Vanlige i nord enn i sør. Lever i skog, ofte nær hogstfelt der den kan finnes i barkhauger, ofte dypt nedgravd, under greiner og lignende steder.

Levevis
-------

*Trechus rubens* er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. Om dagen ligger den gjemt undre steiner og røtter. Den lever langd innsjøer og vassdrag og i fjellet, på steder med noe sparsm vegetasjon.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. Reitter. 1909. *Fauna Germanica: Die Käfer des deutschen Reiches*
2. ↑  Reitter. 1909. *Fauna Germanica: Die Käfer des deutschen Reiches*
3. ↑  Carabidae of the World Arkivert 16. desember 2008 hos Wayback Machine. søkedato: januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Trechus rubens* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Trechus rubens* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Trechus rubens* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Trechus rubens* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Trechus rubens* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Trechus rubens* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Trechus rubens* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Trechus rubens* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Trechus rubens* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Trechus rubens* – Database Carabidae of the World[*død lenke*] – engelskspråklig
* *Trechus rubens* - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* *Trechus rubens* - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Coca-Cola Light** (også markedsført som *Diet Coke*, *Coca-Cola Diet* eller *Coca-Cola Light Taste*) er The Coca-Cola Companys første sukkerfrie og lavkalori cola. I likhet med de fleste moderne Cola-produkter, bruker Coca-Cola Light nå aspartam som søtningsmiddel i denne brusen, etter en periode der det ble brukt sukralose. Den ble avduket 8. juli 1982 og introdusert i USA den 9. august 1982 var det det første nye merket siden 1886 som brukte Coca-Cola-varemerket. Produktet overtok raskt selskapets eksisterende diettcola, Tab (som ble avviklet i 2020), i salg.

I Storbritannia og Nord-Amerika går Coca-Cola Light under navnet *Diet Coke*. I konkurranse med blant annet Pepsi Max har Coca-Cola også lavkaloriproduktet Coca-Cola Zero.

Referanser
----------

1. ↑   «Diet Coke introduced», *Wilmington Morning Star*. North Carolina. Associated Press. 9. juli 1982. s. 6B.
2. ↑  See First Use in Commerce, Trademark Application, US Patent & Trademark Office. Arkivert fra originalen den 29. april 2017

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Diet Coke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Erling Krogh** (født 12. september 1888 i Kristiania, død 28. oktober 1968 i Oslo) var en norsk operasanger (tenor). Sønn av instrumentmaker og stortingsmann Andreas Jensen Krogh (1849–1908 og Betzy Marie Hansen (1864–1957). Bror til skøyteløper og optiker Andreas J. Krogh.

Biografi
--------

Krogh gikk på Kristiania Katedralskole til 1905, deretter på Den Kongelige Kunst- og Haandverkskole fra 1905 til 1909. I denne tiden, fra 1905 til 1915, arbeidet han som gullsmed. Parallelt studerte han sang med Ellen Schytte-Jacobsen. I 1915 dro han til København og Paris for å studere med Peter Cornelius. Senere studerte han også Jean de Reszke i Nice 1921. 

Debuten som tenor hadde han i 1915, og fra 1918 var han knyttet til Opera Comique i tre år. Så ledet han Norsk Operaselskap fra 1922 til 1923, og deretter etablerte han sitt eget operaselskap som han drev et år. Men etter hvert ble det mye reising og han var solist ved Nordisk Musikkfest i Helsingfors 1932, Oslo 1936 og København 1938. Etter 1936 virket han også som sangpedagog i Oslo. 

Fra den første plateinnspilling han gjorde i 1916 varte hans karriere som plateartist i 40 år. Repertoaret var allsidig, klassiske sanger, arbeidersanger, julesanger. På slutten av karrieren holdt han også en rekke kirkekonserter.

Roller
------

I løpet av sin karriere medvirket Krogh i over 30 operaer og operetter. Hans yndlingskomponist var Richard Wagner, men han sang også i operaer av andre komponister. Han gjestet Berlin Staatsoper, Det kongelige teater i København og Stockholmsoperaen. Blant hans viktigste roller var 

* Eleazar i Jødinnen (Fromental Halévy),
* Bajazzo (Ruggero Leoncavallo),
* Samson i Samson og Dalila (Camille Saint-Saëns),
* Lohengrin (Wagner),
* Tannhäuser (Wagner),
* Othello (Verdi),
* Don José i Carmen (Georges Bizet).

Hans konsertturneer gikk til Norge, Sverige, Danmark, Island, Tyskland, Frankrike, Spania og USA. Han medvirket også i filmen Madame besøker Oslo og sang ofte til stumfilmforestillinger i Oslo.

Heder
-----

I 1960 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var æresmedlem i Oslo Håndverker Sangforening fra 1957 og i 1963 ble han tildelt Statens faste stipendium til fortjente kunstnere. Erling Kroghs sangerlegat deles ut av Den norske opera til minne om ham.

Kilder
------

* Hvem er Hvem 1938 side 301
* Erling Krogh i Norsk biografisk leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erling Krogh på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Erling Krogh hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Erling Krogh hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Frost** er en norsk elektronika/pop duo bestående av Aggie Peterson og Per Martinsen.

Historikk
---------

Frost begynte i 1997 som Petersons soloprosjekt i Tromsø, Norge. Det første albumet, *Bedsit Theories*, kom i 1998. Albumet ble produsert med hjelp av blant andre Torbjørn Brundtland fra Röyksopp) og Rune Lindbæk. Albumet gjorde det bra i Norge og singelen «Clouds Across the Moon» ble spilt på MTV sommeren 1998.

Singelen «Endless Love» som kom i 1999 ble remixet av Röyksopp og Illumination. Per Martinsen var medlem av sistnevnte duo, og begynte med dette å samarbeide med Peterson.  *Melodica*  (2002) var det første albumet som duo.

I 2007 kom Frosts tredje album, *Love! Revolution!*, med singlene «Sleepwalker» og'«One Hundred Years». I løpet av de siste årene har det kommet tre singler, «My Plastic Heart» 2009, «The Magician» 2010, og «Parade» våren 2011. Albumet *Radiomagnetic* kom ut i 2012.

Diskografi
----------

### Studioalbum

* *Bedsit Theories* (1998)
* *Melodica* (2002)
* *Love! Revolution!* (2007)
* *Radiomagnetic* (2012)

### Singler

* «Close to You» (1998)
* «Clouds Across the Moon» (1998)
* «Hope You'll Be There» (1998)
* «Endless Love» (1999)
* «Pharmacy» (2001)
* «Amygdala» (2002)
* «Sleepwalker» (2006)
* «One Hundred Years» (2007)
* «My Plastic Heart» (2009)
* «The Magician» (2010)
* «Parade» (2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frost på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Frost på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Frost på AllMusic Rediger på Wikidata
* (no) Frost hjemmeside
* (en) Frost MySpace


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Quinoloner** er en klasse antibiotika som virker ved å hemme enzymene DNA-gyrase og topoisomerase-IV, I Gram-negative bakterier er det mest DNA-gyrase som hemmes, og i Gram-positive bakterier mest topoisomerase-IV. DNA består av to tråder som er tvunnet rundt hverandre, og for enhver avlesing av DNA vil det kreves at de to trådene trekkes fra hverandre, og som for tvunnede tråder som er festet i begge ender vil separasjonen føre til ekstra tvinning av DNA-trådene foran der avlesningen skjer, en positiv supercoiling. DNA-gyrase virker ved å kutte begge trådene og rotere dem motsatt vei i en enrgikrevende prosess som introduserer negativ supercoil. **Quinoloner** er bakteriedrepende, fordi de hindrer DNA-trådene fra å binde seg sammen igjen, etter at de har vært kuttet i forbindelse med introduksjonen av supercoiler på DNA-et. Topoisomerase-IV er et enzym som separerer datter DNA-tråder fra originalen, slik at de ikke forblir sammentvunnet.

Eukaryote celler, dvs celler med kjerne, som inkluderer alle flercellede organismer inkludert mennesker, har ikke DNA-gyrase. Derimot har de Topoisomerase-IV, men dette hemmes kun med store konsentrasjoner av Quinoloner. Som klasse har de god inntregning i vev og celler, og er relativt lite giftig.

Historikk
---------

De tidligste medlemmer av denne klassen som nalidixinsyre har lenge vært tilgjengelig for behandling av urinveisinfeksjoner, men har begrenset terapeutisk nytte, fordi det fort oppstår resistens mot medikamentet.

Moderne medikamenter som er derivert fra 1,8-naphthyridine (nalidixinsyre) er fluorinert i 4 posisjonen og har derimot en bred antimikrobiell aktivitet.

Eksempler på quinoloner
-----------------------

* Ciprofloxacin
* Levofloxacin
* Norfloxacin
* Ofloxacin
* Moxifloxacin
* Gemifloxicin

Kilder
------

* Louis Sanford Goodman, Joel G Hardman, Lee E Limbird, Alfred Goodman Gilman, *Goodman & Gilman's the pharmacological basis of therapeutics* (2001) New York : McGraw-Hill, ISBN 0-07-135469-7
* Bruce Alberts, *Molecular biology of the cell* (2002) New York : Garland Science, ISBN 0-8153-3218-1

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Siemensstadt** er en ortsteil øst i bydelen Spandau i Berlin. Området ble bebygget under etableringen av Siemensverket på den såkalte *Nonnenwiesen*. Ortsteilen er også idag preget av industribebyggelse og tilhørende boliger. Industrianleggene eies ikke lengre kun av Siemens.

Dagens Siemensstadt ligger mellom Hohenzollernkanalen i nord, Charlottenburg-Nord i øst, Spree i sør og Haselhorst i vest. Gaten Jungfernheideweg som løper gjennom Ringsiedlung danner grensen mot Charlottenburg-Nord. Øya Gartenfeld som dannes mellom den gamle Spandau-Schiffartskanal og Berlin-Spandau skipskanal hører også til Siemensstadt.

Reuter West kraftverk finnes i Siemensstadt.

Siedlung Siemensstadt
---------------------

Siedlung Siemensstadt oppført fra 1922 til ca 1929, er tegnet av Hans Hertlein.

* Nord i RapsstraßeNord i Rapsstraße
* RapsstraßeRapsstraße
* RapsstraßeRapsstraße
* RohrdammRohrdamm
* Genoveva-fontenen foran Harriesstraße 8/10Genoveva-fontenen foran Harriesstraße 8/10

Grossiedlung Siemensstadt
-------------------------

Grosssiedlung Siemensstadt også kalt Ringsiedlung, er sammen med fem andre funksjonalistiske boligområder i Berlin oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv under overskriften Modernistiske boligområder i Berlin.

* Hans Scharouns boligblokk i JungfernstrasseHans Scharouns boligblokk i Jungfernstrasse
* Hugo Härings bygning i GoebelstrasseHugo Härings bygning i Goebelstrasse

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlin-Siemensstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlin-Siemensstadt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Siemensstadt leksikon

Portal: Tyskland

| * v
* d
* r
Ortsteiler i Berlins bydel Spandau |
| --- |
| Stadtwappen Berlin | 
* Falkenhagener Feld
* Gatow
* Hakenfelde
* Haselhorst
* Kladow
* Staaken
* Siemensstadt
* Spandau
* Wilhelmstadt

 | Bezirkswappen Bezirk Spandau |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
En vakuumkanne hvor vannet holder på å gå opp gjennom røret til den øverste kolben
Diagram over hvordan en vakuumkanne fører vannet opp i det øvre kammeret
**Vakuumkanne** er en innretning for å brygge kaffe i som hadde sin gylne periode tidlig på 1900-tallet. Den består av to separate beholdere, som gjerne er laget av glass, men noen ganger også metall eller plast. Man er usikker på hvordan den ble oppfunnet. En påstand går på at det var Robert Napier, mannen som fant opp dampmaskinen, en annen på at det var en fransk kvinne.

Denne måten å brygge kaffe på var nesten forsvunnet på 1970-tallet, antagelig på grunn av den økende populariteten til automatiske kaffetraktere og pulverkaffe gjennom 1960- og 70-tallet, to måter som oppfattes som enklere, blant annet på grunn av mengden manuell operering som må til.

Metoden
-------

Den ene beholderen monteres ovenpå den andre med et rør ned i den. Den nederste beholderen fylles med vann, mens kaffepulver doseres i den øverste. Vannet i den nederste beholderen varmes så opp og vanndamp dannes. Siden atomene i vannmolekylene er lenger i fra hverandre når vannet er i dampform tar dampen for stor plass for den lukkede beholderen og vannet skyves til det eneste stedet hvor det kan gå, gjennom røret til den øverste beholderen hvor den blandes med kaffepulveret.

Etter et minutt eller to kan man kutte varmen og temperaturen synker i det nederste kammeret, noe som fører til at vanndampen går tilbake til sin opprinnelige form og dermed tar mindre plass. Det skapes så et undertrykk i det nederste kammeret, et vakuum, som må erstattes med en masse. Kaffen som er ferdig brygget i øverste kammer trekkes så, gjennom filteret og røret, ned i den nederste kolben mens kaffegruten blir værende tilbake.

Eksterne lenker
---------------

* Mark Princes side om vakuumkanner Arkivert 5. mars 2005 hos Wayback Machine. (engelsk)
**Erling Kroner** (født 16. april 1943, død 2. mars 2011 København) var en dansk trombonist og orkesterleder.

Kroner var utdannet på Berklee College of Music i Boston i 1969–1970 og 1973–1974, men spilte allikevel profesjonelt allerede fra 1961, blant annet i Tyskland med Dixieland Stompers. Han spilte deretter også avantgarde-musikk, blant annet med John Tchicai, samt rock med Melvis & His Gentlemen.

Fra 1967 spilte han dessuten med sin egen gruppe, som han har holdt i drift siden, og som fortrinnsvis har hatt kvintett- eller tentet-form.

Kroner var i 1973-1986 også medlem av DR Big Band og spilte i 1970-årene dessuten med NDRs Big Band i Hamburg, Leif Johanssons orkester og med svenske Lasse Beijboms gruppe, White Orange.

Fra midten av 1990-tallet var han leder for et stort orkester sammen med Lasse Beijbom, Beijbom-Kroner Big Band.

I 2004 dannet han sammen med den amerikanske barytonsaksofonist Ed Epstein gruppen «Bari-Bone Connection», som spilte inn CD-en*Bari my heart* i 2007.

Kroner har som frilanser spilt med og dirigert en rekke store europeiske jazzensembler, især med musikk av Charles Mingus eller i egne komposisjoner, som bærer preg av hans store og tidlige interesse for og innsikt i argentinsk musikk og spesielt tango.[] I Argentina har han dessuten arbeidet med lokale musikere og skrevet musikk til tekster av Jorge Luis Borges. I 2005 startet han sitt eget storband EKNMO (Erling Kroner New Music Orchestra), som er tilegnet å spille hans og samarbeidspartneren Niels Gerhards egne komposisjoner.

Kroner døde i sitt hjem omgitt av familien etter lengre tids sykdom.

Diskografi
----------

* The Forgotten Art ( 1977 )
* Erling Kroner Tentet – Entre Dos Cielos ( 1982 )
* Erling Kroner en Buernos Aires ( 1991 )
* Erling Kroner Dark Side Orchestra ( 1992 )
* Beijbom / Kroner Big Band – Opposites Attract ( 1997 )
* Erling Kroner Dream Quintet – Ahi va el negro ( 1998 )
* Erling Kroner Dream Quintet – Trombomissimo ( 1999 )
* Beijbom / Kroner Big Band – Tango for Bad People ( 2004 )
* Erling Kroner New Music Orchestra – Tango Jalousie and all that Jazz ( 2005 )
* Erling Kroner New Music Orchestra – The Mariposa Project – Live on Jazzhouse ( 2007 )
* Erling Kroner New Music Orchestra – EKNMO B3 – ( 2008 )
* The Epstein – Kroner Bari Bone Connection – Bari My Heart ( 2008 )

Referanser
----------

1. ↑   www.b.dk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Erling Kroner på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Erling Kroner på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Erling Kroner på AllMusic Rediger på Wikidata

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**UEA** (Universala Esperanto-Asocio, Det internasjonale esperantoforbund), stiftet i 1908, er den største internasjonale Esperanto-organisasjonen.

UEA har medlemmer i over 110 land og medlemsorganisasjoner i over 90 land.

UEAs norske medlemsorganisasjon er Norvega Esperantista Ligo (NEL) – Norsk esperantoforbund.

Blant UEAs viktigste virksomheter er å organisere den årlige verdenskongressen for esperantister, Universala Kongreso de Esperanto (UK), som med unntak av de to verdenskrigene har vært holdt hvert år fra 1905.

Denne kongressen er holdt to ganger i Norge: i Oslo i 1952 og i Bergen i 1991.

UEA har konsultative forbindelser med FN, Unesco, Unicef, Europarådet og samarbeider med Organisasjonen av amerikanske stater. UEA samarbeider offisielt med *Den Internasjonale Standardiseringsorganisasjonen* (International Organization for Standardization – ISO). UEA er medlem i Det europeiske språkrådet (The European Language Council), et fellesforum for universiteter og organisasjoner for språk for å fremme kunnskapen om språk og kulturer i og utafor EU.

Se også
-------

* Esperanto

Eksterne lenker
---------------

* (eo) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Universala Esperanto-Asocio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Universala Esperanto-Asocio – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
**Vakuumtoalett**, også kalt vakuumklosett eller vakuumdo, er et toalett, men som til forskjell fra vanlig vannklosett bruker nivåforskjeller i lufttrykk for å transportere kloakk fra toaletter og urinaler i stedet for vann. 

Det finnes ulike typer vakuumtoaletter. Vakuumtoaletter ble første gang tatt i bruk i Europa i 1882, men inntil de siste 30 årene har slike løsninger vært betraktet som et nisjemarked. Den første som brukte undertrykk i toalettløsninger var den nederlandske ingeniøren Liernur på andre halvdel av 1800-tallet. Disse prinsippene var i lang tid begrenset til bruk i skip, tog og fly. Større utbredelse fikk disse løsningene fra 1959 i Sverige etter initiativ av Joel Liljendahl og siden ble disse markedsført av Electrolux. Oppfinner Olav Hofseth benyttet Helical-skru prinsippet og konstruerte en vakuumpumpe som kombinere vakuum og kloakk i en enkelt prosess. I dag finnes en rekke produsenter og et stort utvalg av produkter for en rekke forskjellige bruksområder.

Vakuum i systemet lages av en eller flere pumper, som også maler opp svartvann (gjelder kun vakuumpumpen til Olav Hofseth) og pumper det til renseanlegg, oppsamlingstanker eller offentlig kloakknett. Rørene i et vakuumavløpssystem kan legges uavhengig av fall, og kan legges rundt hindringer eller monteres for oppadgående vertikal væsketransport. Vakuumtoalett går både på innlagt strøm og batteri (kun vakuumpumpen til Hofseth). 

Bruk av vakuumtoalett gjør at rørene som benyttes i systemet krever mindre inngrep i bygg og omgivelser. Bruk av vakuumpumper som transport kloakk i stedet for vann, reduserer vannforbruket i toalettet mellom 40 og 90 prosent (avhengig av hva man sammenlikner med) noe som reduserer kloakkvolumet. Vakuumtoalett benyttes ofte i kombinasjon med kildeseparering hvor svartvann (fra toalett) og gråvann (fra vask, dusj og vanskemaskin) splittes og behandles ulikt. Vakuumtoalett er også mye brukt i områder med spredt bebyggelse med og uten kommunal håndtering av kloakk. Vakuumtoalett kan kombineres med septiktank.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Val di Non** (tysk *Nonstal*) er en dal i Trentino i Nord-Italia som strekker seg fra Ortlermassivet i nord og ned til Adigedalen i nærheten av Trento. Omtrent midt i denne dalen ligger innsjøen Lago di Santa Giustina. Nord for sjøen tilsvarer Val di Non dalen til elven Rio Novella, syd for sjøen dalen til Noce. Noces øvre løp, som begynner vest for Lago di Santa Giustina, heter Val di Sole.

Det italienske språket som tales i Val di Non og Val di Sole har visse fellestrekk med retoromanske språk. Dette kan være rester etter et eldre retoromansk språk, som gradvis har blitt italienisert. Vanligvis regnes språket som en dialekt av italiensk, men det fins også lokale krefter som ønsker å få det anerkjent som et eget minoritetsspråk.

Mesteparten av dalen utgjør også et av Trentinos forvaltningsdistrikter (*comprensori*). Unntaket er tre kommuner som ligger øverst i dalen. Disse hører til Syd-Tirol og er tysktalende. De er vanskelig tilgjengelig fra Syd-Tirol: Laurein og Proveis gjennom en tunnel fra Ultental; Unsere Liebe Frau og St. Felix over Gampenpasset fra Lana. Derimot har de veiforbindelse nedover til resten av Val di Non.

Kommuner
--------

Distrkiktet Val di Non har 38 kommuner:

|  |  |
| --- | --- |
| * Amblar
* Bresimo
* Brez
* Cagnò
* Campodenno
* Castelfondo
* Cavareno
* Cis
* Cles
* Cloz
* Coredo
* Cunevo
* Dambel
* Denno
* Don
* Flavon
* Fondo
* Livo
* Malosco
 | * Nanno
* Revò
* Romallo
* Romeno
* Ronzone
* Ruffrè-Mendola
* Rumo
* Sanzeno
* Sarnonico
* Sfruz
* Smarano
* Sporminore
* Taio
* Tassullo
* Terres
* Ton
* Tres
* Tuenno
* Vervò
 |

| * v
* d
* r
Distrikter i Trentino |
| --- |
| Alta Valsugana **·** Alto Garda e Ledro **·** Bassa Valsugana e Tesino **·** Fascia / Val di Fassa **·** Primiero **·** Val di Fiemme **·** Val di Non **·** Val di Sole **·** Vallagarina **·** Valle dell'Adige **·** Valli di Giudicarie | Italias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Fuharankenshutain tai baragon*** er en japansk film fra 1965, regissert av Inoshiro Honda, og er en av mange filmer basert på Mary Shelleys historie om «Frankenstein».

Handling
--------

I løpet av andre verdenskrig i Nazi-Tyskland konfiskerer nazistene hjertet fra Frankensteins monster fra Dr. Riesendorf, og overfører hjertet til den keiserlige japanske marinen, som tar med hjertet til et forskningsanlegg i Hiroshima for videre eksperimentering. Men Hiroshima blir snart bombet med atomvåpen fra amerikanerne. 15 år senere løper en gutt gatelangs i Hiroshima, og fanger små dyr som han spiser. Denne oppførselen blir oppdaget av en amerikansk forsker Dr. James Bowen og hans assistenter, Dr. Sueko Togami og Ken'ichiro Kawaji. Ett år senere finner de gutten som gjemmer seg i en hule på en strand, forfulgt av rasende landsby-boere. 

Den tidligere keiser-flåtens offiser Kawai, som brakte hjertet til Hiroshima, jobber nå ved en fabrikk i Akita prefektur, når et plutselig jordskjelv ødelegger området. Redd for hans store styrke låser forskerne gutten i et bur. Kawai forteller at gutten kunne ha vokst fra hjertet av Frankensteins monster. Dr. Riesendorf anbefaler å kutte av en kroppsdel på gutten, i den tro at en ny kroppsdel kommer til å vokse tilbake. men Sueko og Bowen protesterer sterkt mot denne metoden. Men planene deres blir avbrutt av en TV-produksjon med kamera, som gjør Frankenstein rasende og han bryter seg løs. Bowen, Sueko og Kawaji forsøker å finne Frankenstein på egen hånd.

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Dr. James Bowen | Nick Adams |
| Vitenskapsmann | Tadao Takashima |
| Kvinnelig doktor | Kumi Mizuno |
|

Se også
-------

* Liste over Frankenstein-filmer

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fuharankenshutain tai baragon* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Fuharankenshutain tai baragon* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Fuharankenshutain tai baragon* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Fuharankenshutain tai baragon* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Fuharankenshutain tai baragon* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Fuharankenshutain tai baragon* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Fuharankenshutain tai baragon* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Fuharankenshutain tai baragon* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Filmer regissert av Ishirō Honda |
| --- |
| Godzilla (1954) **·** Rodan (film) **·** Mothra (film) **·** King Kong vs. Godzilla **·** Mothra vs. Godzilla **·** Ghidorah, the Three-Headed Monster **·** Frankenstein Conquers the World **·** Invasion of Astro-Monster **·** King Kong Escapes **·** Destroy All Monsters **·** All Monsters Attack **·** Terror of Mechagodzilla **·** |

Portal: Film