recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Landskapsbilde fra Aakirkeby
Museet *NaturBornholm* i Aakirkeby
**Aakirkeby** er en by i Aaker sogn på det sydlige Bornholm mellom Rønne og Nexø.

Byens navn kommer av Aa kirke, som ligger i byen. Aa kirke er Bornholms største og antakelig også eldste kirke, i romansk stil fra omkring 1100. På denne tiden var dette den viktigste byen på Bornholm.

Inntil den danske kommunalreformen i 2007 var byen sentrum i Aakirkeby kommune, en bykommune med 6.600 innbyggere, men i dag er de bornholmske kommuner slått sammen under Bornholms Regionskommune. I byen setter man pris på kjælenavnet «Blomsterbyen», og mange borgere, forretninger og foreninger i byen gjør en innsats for å leve mer opp til dette navnet enn andre bornholmske byer.

I og ved byen ligger blant annet TV 2/bornholm, NaturBornholm, øyas siste «riktige» slakter og en del ferieboliger. Med i Aakirkeby-området er dessuten Ekkodalen, Bornholms travbane i Almindingen og den ene av Bornholms tre golfbaner. I Ekkodalen kan man rope slike spørsmål som «Hva drikker Møller?» (og ekkoet svarer: «Øller!») eller «Hva gir prinsessen smerter?» (og ekkoet svarer: «Erter!»)

1. januar 1894 ble Danmark med i det internasjonale tidssonesystemet. Da lengdegraden 15 grader øst for Greenwich går gjennom nettopp Aakirkeby, var ikke lenger København Danmarks tidssentrum. Siden har Aakirkeby ligget nærmest på den normale soltiden som var i bruk før man innførte de nye, kunstige standardtidene.

* Innbyggere: 2 169 (1. januar 2006).

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. mai 2009. Besøkt 5. oktober 2009.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. november 2009. Besøkt 5. oktober 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Aakirkebys webside

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Bezzerwizzer*** er et brettspill i quizgenren som er utviklet av dansken Jesper Bülow, grunnleggeren av Bezzerwizzer Nordic Aps.

*Bezzerwizzer* er et kunnskapsspill der både tradisjonell allmennkunnskap og taktikk avgjør hvem som vinner. 

Navnet til spillet stammer opprinnelig fra det tyske ordet «besser wissen», som betyr «å vite bedre». En «bezzerwizzer» er en person som tror at hen vet bedre enn alle andre.

Bezzerwizzer Nordic, som står bak utgivelsen av brettspillserien, ble grunnlagt i Danmark i 2006. Siden da har virksomheten utgitt mange quiz- og selskapsspill og har frem til 2021 solgt rundt 4 millioner spill. 

*Bezzerwizzer* ble første gang utgitt i Danmark i 2006. I 2007 ble spillet lansert i Tyskland i samarbeid med leketøysprodusenten Mattel, og 2008 introduserte Bezzerwizzer Nordic spillet i Sverige og Norge og flere andre markeder i årene etter. Spillet finnes blant annet i Danmark, Norge, Sverige, Island, Tyskland, Polen, Nederland og England.

I 2014 lanserte Bezzerwizzer Nordic selskapsspillet *HINT*. På bakgrunn av virksomhetens suksess ble Bezzerwizzer Nordic i 2019 solgt til Asmodee Group, som er en global brettspillsdistributør. Asmodee har kontorer i en lang rekke land og distribuerer brettspill i mer enn 50 land.

Spillets gang
-------------

*Bezzerwizzer* kan spilles fra 2 spillere og det kan også spilles med lag. Spørsmålene er fordelt på 20 kategorier, og spillet starter med at hver spiller trekker fire kategoribrikker. Spillerne skal deretter prioritere sine kategorier slik at de får flest poeng for spørsmål i de kategoriene de tror de er best.  Spillerne bytter på å svare på spørsmål og vinneren er det laget som kommer først i mål. 

Underveis i spillet kan spillerne bruke sine taktiske brikker Bezzerwizzer og Zwap til å svare på andre spilleres spørsmål eller til å stjele motstanderes spørsmål.

Referanser
----------

1. ↑  Vries, Steffen de (21. mars 2018). «Konen kickstartede brætspilssucces:». *borsen.dk*.
2. ↑  «https://borsen.dk/nyheder/virksomheder/konen-kickstartede-braetspilssucces-hun-gav-mig-et-los-bagi-og-sagde-at-hun-ville-betale-regningerne-det-naeste-aar-6np7u». Besøkt 23.08.2021.  Ekstern lenke i `|title=` (hjelp)
3. ↑  «https://corporate.asmodee.com/news/bezzerwizzer-nordics-joins-asmodee/». Besøkt 19.07.2019.  Ekstern lenke i `|title=` (hjelp)
4. ↑  «https://finans.dk/erhverv/ECE11303144/dansk-braetspilsivaerksaetter-har-10doblet-overskuddet/?ctxref=ext».  Ekstern lenke i `|title=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Bezzerwizzers hjemmeside
* Bezzerwizzer på Brettspillguiden

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**MPLA** (Movimento Popular de Libertação de Angola - Partido do Trabalho) er en forkortelse for «folkebevegelsen for frigjøring i Angola». MPLA var en angolansk frigjøringsbevegelse og senere et politisk parti. Ble grunnlagt i 1956 for å kjempe mot Portugals kolonistyre i Angola. 

Organisasjonen hadde betydelig militær fremgang og befridde store deler av Angola på 1960-og 1970-tallet. Da Angola ble selvstendig i 1975 ble MPLA regjeringspartiet i Angola. Etter frigjøringen i 1975 ble MPLA omdannet fra en frigjøringsbevegelse til et politisk parti, og partiet var i perioden fra 1977 til 1992 et marxistisk-leninistisk parti. Den marxistisk-leninistiske ideologien ble offisielt oppgitt under partikongressen i 1990, til fordel for demokratisk sosialisme. 

I det første frie valget i Angola, som ble avholdt i 1992 fikk MPLA flertall i Angolas nasjonalforsamling med 53,7% av de avgitte stemmene, og partiet vant dermed 129 av de 220 setene.

I september 2018 blir republikkens president João Lourenco valgt som partiets leder etter José Eduardo dos Santos beslutning om å gå på pensjon.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |
**Bezetha** (hebraisk: **בית זיתא**), av Josephus kalt *den nye by* var en forstad til det gamle Jerusalem), nord og nordvest for Tempelet, bygd ved Antoniatårnet (nå nær ved sionsøstrenes kloster og *Ecce Homo* på Via Dolorosa) og helt ut til og noe forbi Herodesporten i vest.

Beskrivelse
-----------

Til å begynne med var dette en del av byen som lå otenfor dens andre bymur, men under Herodes Agrippa Is tid ble den omsluttet av en nyere og tredje bymur. På Josephus' tid kunne den høyden Bezetha var bygd på skjelnes ved høydeforskjellen fra Antoniatårnet, som ble bygget på den andre siden av et dalsøkk (delvis fordypet i den hensikt) mellom Bezetha og nordsiden av Tempelhøyden. Topografiske kart viser i noen grad konturene av det som i oldtiden var mer markant.

Den amerikanske misjonær og oppdager James Turner Barclay kaller i sitt verk *The City of the Great King*, Zedekiahgrotten ved navnet «Mount Bezetha», altså etter høyden den ligger i.

The Holyland Model of Jerusalem viser Bezetha som ett av det første århunders Jerusalems fem hoveddistrikter.

Historie
--------

Tidlig under den første jødisk-romerske krig satte den romerske stattholder Cestius Gallus fyr på denne tynt befolkede delen av byen.

I moderne tid er Bezetha en del av det muslimske kvarter i Gamlebyen i Jerusalem.

Referanser
----------

1. ↑  Josephus, *De Bello Judaico* v.iv.§ 2
2. ↑  Josephus, *De Bello Judaico* v.iv.§ 2
3. ↑  Barclay, J.T. *The City of the Great King, or Jerusalem as It Was, and It Is, and as It Is To Be*. Philadelphia 1857 (Reprint New York 1977), s. 458
4. ↑  «Holyland Model of Jerusalem: Bezetha». *Madain Project*. Besøkt 26. juli 2022.
5. ↑  Josephus, *Den jødiske krig* 2.19.4. (2.527).
Sony MSX 1, Model HitBit-10-P
Yashica YC-64
**MSX** var en standardisert hjemmedatamaskinarkitektur i 1980-årene. Det var et forsøk ledet av Microsoft på å lage en standard blant maskinvareprodusentene, startet av Kazuhiko Nishi fra Microsoft Japan. Fem millioner MSX-baserte maskiner ble solgt på verdensbasis.

Nishi foreslo MSX som et forsøk på å skape en enerådende industristandard for hjemmedatamaskiner. Inspirert av suksessen til VHS som standard for videoopptakere, fulgte mange japanske elektronikkprodusenter på, sammen med Goldstar, Philips og Spectravideo, med å bygge og markedsføre MSX-maskiner. Ethvert maskin- eller programvareprodukt med MSX-logoen på var kompatible med MSX-produkter fra andre produsenter.

Nishis standard besto for det meste av flere standarddeler; hovedprosessoren var en 3,58 MHz Zilog Z80, grafikkbrikken en Texas Instruments TMS9918 med 16 KB (KiB) dedikert VRAM, og en AY-3-8910-brikke fra General Instrument sto for lyden. Disse komponentene var utbredte i mange hjemmedatamaskiner og videospill-konsoller.

Sammen med Microsofts MSX BASIC gjorde disse komponentene MSX til en kompatibel, skjønt noe dyr, hjemmedatamaskin-pakke.

Systemet som MSX mest lignet på var hjemmedatamaskinen Spectravideo SV-328 (Spectravideo hevdet til og med at den var «MSX-kompatibel» i reklamer før MSX-systemene ble sluppet), men den var i virkeligheten ikke fullstendig kompatibel. Senere slapp Spectravideo et system, SV-728 som fulgte MSX-standarden helt.

Før Nintendos inntog, var MSX plattformen som de større japanske spillmakerne som Konami og Hudson Soft lagde spill for. *Metal Gear*-serien var opprinnelig skrevet for MSX-maskinvare.

Eksterne lenker
---------------

* (en) MSX – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) MSX – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The Ultimate MSX FAQ
* Generation MSX
* MSX Association
**Bruinen** eller **Stribrumla** er in elv fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne elva dukker først opp i *Hobbiten* og siden også i *Ringenes herre*. Bruinen begynte der som to små elver i Tåkefjellene, den ene av dem begynte ved Høypasset hvor senere Ork-tårnet ble bygd.

Elva Bruinen skapte den søndre grensen til kongeriket Arnor og siden til det lille riket Rhudaur, sør for denne elva lå Eregion eller *Hollin*.

Den søndre delen av Bruinen flyter gjennom den dype dalen hvor Elrond grunnla tilfluksstedet Imladris eller Kløvendal. Elrond hadde delvis kontroll over elva.

Bruinen hadde bare et sted hvor den kunne bli krysset, og det var et vadested nær ved Kløvendal. Dette vadestedet, og av og til også elva, ble kalt *Villmarkens kant*.

Da Thorin Eikenskjold og hans kompani gikk for å ta tilbake Erebor passerte de Bruinen etter deres eventyr med trollene, før den lange pausen i Kløvendal.

På begynnelsen av krigen om ringen ble Frodo Lommelun ridd over vadestedet i Bruinen av Glorfindels hest Asfaloth da han ble jaget av Ringskrømtene, etter at Frodo var blitt skadet på Blåstertopp. Da de var fremme ved elva skapte Gandalv og Elrond en stor flom som slukte Ringskrømtene og hesten hestene til Ringskrømtene og ødela deres fysiske form, og dette gjorde at Ringens brorskap fikk litt mer tid.

Portal: Litteratur
**Brukerbehov** er et begrep innen de tverrfaglige feltene menneske–maskin-interaksjon, tjenestedesign og interaksjonsdesign. Begrepet springer ut i fra Donald Normans konsept om brukersentrert utvikling (*User Centric Design*). Det betyr i korte trekk at designere i stedet for å falle for fristelsen ved å starte å lage og designe produkter og tjenester, i stedet skal kartlegge brukere og deres behov, for å kunne gi brukerne en bedre brukeropplevelse. Interaction Design Foundation (en) fremhever at målet er å skape *user flow*.[*bør utdypes*] Det kan være flere måter å kartlegge brukerbehov på, for eksempel ved hjelp av webanalyse, eller å utføre brukerintervjuer der brukernes behov kartlegges.

Se også
-------

* Menneske–maskin-interaksjon
* Interaksjonsdesign
* Tjenestedesign
* Brukeropplevelse
* Informasjonsarkitektur

Kilder
------

* Soegaard, Mads and Dam, Rikke Friis (eds.). *Encyclopedia of Human–Computer Interaction*. Interaction Design Foundation.
* Preece, J. Rogers, Y. & Sharp, H. (2015). Interaction design: Beyond human-computer interaction. John Wiley & Sons.
* Interaction Design Foundation
***Fra havn til havn*** (originaltittel: ***Heimweh nach St. Pauli***) er en tysk dramafilm fra 1963, regissert av Werner Jacobs og produsert av Rapid Film. I hovedrollene spiller Freddy Quinn, Josef Albrecht og Ullrich Haupt jr. Filmen handler om en popsanger som vender tilbake til hjembyen sin, Hamburg, etter å ha hatt stor suksess i USA. Manus er skrevet av Gustav Kampendonk.

Handling
--------

Hein Steinemann fra Hamburg har bodd i New York City i syv år. I USA har han blitt en berømt musiker under kallenavnet "Jimmy Jones" men han lengter fremdeles etter hjemlandet. Når en kollega Evelyne planlegger å gifte seg i Hamburg, følger Hein etter henne. Selv om han hadde personlige problemer i hjemlandet, etter å ha gamblet bort 1 000 mark fra moren sin på hesteveddeløp og deretter flyktet til utlandet som sjømann. Nå ønsker Hein endelig gjøre opp for seg, og reise tilbake til hjemlandet.

I Hamburg lykkes Hein med å gå i land uten å bli gjenkjent. Hjemme møter han først faren sin, som avslører for ham at han hadde fortalt Heins mor at Hein var død. Men moren hans ønsker Hein likevel velkommen med åpne armer. Bare faren vet at Hein faktisk hadde en karriere som Jimmy Jones, og faktisk er millionær. Hein skjuler også sin sanne identitet for unge Rosie, som Hein møtte i en havn.

Rolleinnehavere
---------------

* Freddy Quinn som Jimmy Jones
* Josef Albrecht som Theo Steinemann
* Ullrich Haupt jr. som Bob Hartau
* Erna Sellmer som Mutter Steinemann
* Beppo Brem som Seppl
* Bill Ramsey som Jack
* Jayne Mansfield som Evelyne
* Christa Schindler som Rosie Becker
* Hein Riess som Kuddel
* Heiner Holl som manager Harry
* Charles Palent som Rotkäppchen
* Addi Münster som Wirt

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fra havn til havn* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Fra havn til havn* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Fra havn til havn* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Fra havn til havn* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Fra havn til havn* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
* (no) *Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata*

Portal: Film
Våpen for fyrsten av Asturias i moderne utgave
**Fyrstinne av Asturias** (eller for menn: *Fyrste av Asturias*) er en tittel for tronarvingen til Castillas og Spanias krone. Navnet viser til fyrstedømmet Asturias i Nord-Spania.

Tittelen ble til i 1388 i forbindelse med ekteskapet mellom tronfølger Henrik av Castilla og Katarina av Lancaster. Den ble opprettet etter fransk forbilde, med egen tittel for kronprinsen, og tok mønster av tittelen for den engelske tronfølgeren, fyrsten av Wales. Tittelen har siden vært i bruk i forskjellige perioder og av ulike dynastier. Spanias grunnlov fra 1978 bestemmer at tronfølgeren har tittelen fyrste av Asturias.

Den nåværende tronarvingen er Leonor av Spania, født 2005.

Se også
-------

* Fyrste av Gerona
* Fyrste av Viana
* Prinsessen av Asturias-prisene

Referanser
----------

1. ↑  Joseph F. O'Callaghan: *A History of Medieval Spain*, Ithaca: Cornell University Press, 1983, s. 583.
2. ↑  José Luis Sampedro Escolar: *La numeración de los Príncipes de Asturias* Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. Real Academia Matritense de Heráldica Y Genealogía, 2004.
3. ↑  Jf. paragraf 57.2 i Spanias grunnlov, engelskspråklig versjon offentliggjort av Deputertkongressen.

Eksterne lenker
---------------

* Real Decreto 1368/1987, de 6 de noviembre, sobre régimen de títulos, tratamientos y honores de la Familia Real y de los Regentes, *Boletín Oficial del Estado*
*Fra jobbetiden*s omslag, illustrert av Gustav Lærum.
***Fra jobbetiden ved En af dem – Virkelighedsbillede af W.*** er en roman utgitt i Kristiania i 1903. «W» var et pseudonym for Jacobine Waaler (1857-1921).

Boken omhandler jobbetiden i Kristiania før Kristianiakrakket i årene før 1899. Spesielt er eiendomsspekulasjon tema, og *Fra jobbetiden* harselerer med både investorer og utbyggere. Hovedrollene spilles av byggmesterne Oppestad og Evensen og murmester Kaaren, mens sakfører Sleip og konsul Jobbesen lurer i bakgrunnen. Eiendom omsettes blant spekulantene i stort tempo over restaurantbordene, til stadig stigende priser. «Denne hersens Fillegaarden i Voldgata som ble kjøpt af'n Olsen igaar for 40 000, er solgt i dag til'n Grosserer Mikkelsen med en Avance paa 30 000, – enda den inte er værdt 10 000 mellom Brødre» forklarer Oppsestad for medspekulantene under et besøk i frimurerlogen.

Bokomslaget var illustrert av Gustav Lærum, og viser potensielle spekulanter samles rundt en avisforside som lover «millioner at tjene» på eiendomsspekulasjon.

Referanser
----------

1. ↑  Aasen, Elisabeth (1986). *Kvinners spor i skrift : supplement til norsk litteraturhistorie*. Oslo: Samlaget. s. 155. ISBN 8252128432.
2. ↑  Myhre, Jan Eivind (1990). *Hovedstaden Christiania : fra 1814 til 1900*. Oslo: Cappelen. s. 372. ISBN 8202091446.
3. ↑  Sundseth, Arnt Bryde (1952). *Norsk illustrasjonskunst 1850-1950 : bibliografi*. Oslo: Forening for norsk bokkunst. s. 108.
**Karl-Gustav Gjertsen** (født 10. november 1953 i Flakstad i Lofoten) er en norsk billedkunstner, illustratør, humorist og forfatter. Han har særlig arbeidet med skulptur og grafikk, og kunsten hans er ofte preget av humor og ordspill.

Karl-Gustav Gjertsen er utdannet ved Statens høgskole for kunsthåndverk og design i Bergen (1971–1975) og har lærerutdanning fra Statens Yrkespedagogiske Høyskole (1983–1984). Han debuterte på Høstutstillingen i 1975 og er innkjøpt av blant annet Norsk kulturråd og Riksgalleriet. Han har utsmykket flere offentlig bygg. Han har dessuten gitt ut bøker med illustrasjoner laget som linoleumssnitt. Karl-Gustav Gjertsen har også hatt kunstelever.

Karl Gustav har opptil flere ganger deltatt i NRKs nordnorske underholdningsprogram *Du skal høre mye*. Han bor og arbeider i Narvik.

Bibliografi, illustrerte bøker
------------------------------

* 1993: *Hvalmanakken* – fortellinger
* *Museum!*. Stamsund: Orkana forl. 1997. ISBN 8291233225.  – humor
* *Erotikk og grafikk*. Orkana. 2000. ISBN 8291233640.  – billedbok for voksne
* Gravrok, Øystein (2000). *Bare trollskap*. Ofoten museum. ISBN 8291340080.
* Stenstad, Finn (1996). *Ravgalt indtil kunst - Nordnorske sitater*. Orkana. ISBN 8291233179.

Referanser
----------

1. ↑   www.degruyter.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Omtale av portrettprogram av kunstneren sendt på NRK Fjernsynet 2004
* Litteraturnett Nord-Norge om Karl-Gustav Gjertsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
Et AC-130 kampfly.
Fairchild-Republic A-10 Thunderbolt II
To jagerfly og et overvåkningsfly.
**Militærfly** er fly som brukes til militære formål. Dette kan være fly som bærer våpen, slik som kampfly, jagerfly, angrepsfly eller bombefly. Det kan også være fly uten våpen, slik som transportfly, rekognoseringsfly eller overvåkningsfly.

Historikk
---------

De første luftfartøyene brukt i militær sammenheng var ballonger som ble sendt opp for å kartlegge og rapportere om fiendens bevegelser. Under første verdenskrig fortsatte utviklingen av flyet som rekognoseringsverktøy. Etter hvert ble det også montert maskingevær på flyene for beskyttelse, og bomber for angrep mot bakkemål.

Kamuflasje
----------

Et C-130 Hercules transportfly.
Som regel er militærfly malt i kamuflasjefarger. Disse kan variere fra tradisjonelle grønne og brune farger, til gråtoner og svart, avhengig av flyets rolle. Angrepsfly som flyr lavt over bakken har som regel grønne og brune farger på oversiden, mens undersiden er lys grå eller blå. På denne måten blir det vanskelig å få øye på flyet både ovenfra og fra bakken. Denne typen kamuflasje er også nyttig i tilfeller der flyene opererer fra framskutte flystriper hvor de kan gjemmes blant buskas og trær. Under andre verdenskrig ble hangarbaserte torpedofly og jagerfly som regel malt i blåfarger slik at de skulle være vanskelige å oppdage mot havoverflaten. 

Helikoptre og militærfly som opererer i lav høyde er gjerne malt i farger som gir kamuflasje mot terrenget de opererer i.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Albert Joleik** (født **Albert Sigvard Andersen** 14. mars 1880, død 1968) var en redaktør, nynorskforkjemper, lokalhistoriker og statsstipendiat. Han endret sitt navn til Joleik i 1905.

Han var fra Florø, men bodde i Bergen og på Kleppstølen i Naustdal, der han hadde en gård. Han fullførte examen artium 16 år og 3 måneder gammel i 1896, som den yngste noensinne. Han hadde universitetsstudier i geografi, naturfag, norsk og tysk, og ble i 1901 den første student som innleverte embetseksamen på nynorsk.

Mellom 1905 og 1908 var han offiser i Kongo. Senere var han redaktør for *Spegjelen* i Trondheim, *Gula Tidend* og sitt eget blad Fjordaposten i Bergen fram til 9. april 1940.

Som statsstipendiat og lokalhistoriker skrev han flere lokalhistoriske verk, blant annet *Sunnfjordsoga*, *Soga um Jølst* og *Soga om Flora*, og bygdebok for Bremanger. Joleik var en kjent radiokåsør og festtaler. Han var gift med Olava Hjulstad fra Inderøy, og var dermed svoger til gårdbruker og ordfører Hans Hjulstad.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, oppført som Albert Sigvard Abramson Joleik Opph. Andersen, Norsk biografisk leksikon ID Albert\_Joleik, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Norhild Joleik, hovudoppgåve: "Identitet, nasjon, profesjon : Albert Joleik si redaktørrolle i eit motkulturelt og profesjonssosiologisk perspektiv"

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
CarGoTram
CarGoTram
**CarGoTram** er et skinnegående godstransportsystem i Dresden i Tyskland. Banen ble åpna i 2005 for å betjene Volkswagens bilfabrikk Gläserne Manufaktur.

Med sin nybygde «glassfabrikk» hadde Volkswagen fått en produksjonsbedrift med en sentral beliggenhet i Dresden. Det hadde stått strid om lokaliseringa – særlig på grunn av nærheten til parken Großer Garten. Volkswagen så seg om etter en miljøvennlig løsning på transport mellom delelageret i Friedrichstadt og monteringsfabrikken på Straßburger Platz. Løsningen ble å legge en bybane eller godstrikk langs en eldre linje gjennom byen fra 1800-tallet.

I 2000 ble oppdraget med å bygge togene gitt til Schalker Eisenhütte Maschinenfabrik GmbH i Gelsenkirchen. I løpet av et års tid var arbeidet med å ruste opp skinnegangen og bygge to femvogners godstrikker ferdig, og prøvekjøring ble foretatt 3. januar 2001. Vognrammene kom for øvrig fra utrangerte vogner fra Tatra. Sia 2001 har CarGoTram gått med to tog i timen mellom Friedrichstadt og Glassfabrikken.

Tekniske data
-------------

Togene består av motorvogn, styrevogn og tre godsvogner. Total lastekapasitet er 214 m³.

|  |  |
| --- | --- |
| Produsent: | Schalker Eisenhütte Maschinenfabrik GmbH |
| Byggeår: | 2000 |
| Vekt: | tomvekt 90 t, fullasta 150 t |
| Lengde: | styrevogn: 11 700 mm, mellomvogn: 12 000 mm, totalt: 59 400 mm |
| Bredde: | 2.200 mm |
| Akselavstand: | 1.900 mm |
| Motorer: | 45 kW asynkronmotor pr. aksling |
| Bremser: | elektrodynamiske |
| Toppfart: | 50 km/h |

Eksterne lenker
---------------

* Tekniske data og linjeføring Arkivert 16. desember 2007 hos Wayback Machine.
* Bilder

Portal: Tyskland
«Eike» har flere betydninger.
**Eike** er et gammelt navn på en liten robåt. Den har flat og bratt akterspeil. Uttrykket *eike* brukes i Vestfold, på Nordmøre, i Sør-Trøndelag og Telemark om en liten pram eller liten robåt lik en pram. Videre brukes det om en bestemt lokal båttype i Østfold, Solør, Råbyggelag, Mandal, Setesdal, Sunnhordland og flere andre steder som betegnelse på en flatbunnet båt.

Eike som båttype
----------------

Det finnes en rekke varianter av denne båttypen, som er fullstendig flatbunnet. Den benyttes til fiske og transport på småvann, innsjøer og elver. Eiker ble ofte bygget av *vrakbord* og var derfor ofte billige i anskaffelse. Den ble derfor en båt for allmuen.

Eika har typisk kasseform, men det er varianter med underliggende senterbord og et mindre speil forut eller overliggende senterbord. En variant på Randsfjorden er noe forskjellig, med et flatt kjølbord og rund fasong som liknet mye på de rundbunnede åfløyene i Valdres. Båter med kasseliknende fasong ble kalt *flatbotninger*, mens de runde ble kalt *rundbotninger*.

Den vanlige eika
----------------

Eika ligner en avskåret robåt, med flat og bratt akterspeil. Den forekommer både med rund og flat bunn. Tollegangen kunne være skiftet ut med åregafler, og det var bare plass til en roer. Eika egnet seg best i smult farvann og var vanligvis lettrodd.

Modellmessig var den nær opp til jolla som kunne seiles og var utstyrt med feste for ror, men eikekjølen var ikke stor nok til å hindre sideavdrift. Begge disse typene kunne være utstyrt med en nedsenkning i akterstavnen der en kunne legge en åre og hamle seg fram. For seiljoller i vindstille var dette beste måten å komme seg hjem på uten hjelp.

Dory
----

En «slektning» fra den andre siden av Atlanterhavet er *dory*. Den er flatbunnet og sidene var bygd slik at den ikke trengte spanter for å holde fasongen. Denne båttypen var mye brukt i det rike torskefisket på fiskebankene rundt Newfoundland.

Moderskipet var en skarpseilende skonnert som hadde med seg en stabel av doryer på dekk. Disse ble sluppet ut med en fisker i hver, mens moderskipet lå i noenlunde samme posisjon for å ta dem opp etter endt økt.

Se også
-------

* Pram
* Øygardenbåten

Litteratur
----------

* Espen Skjærbakken: *Indre Østlandets trebåter* 2005 ISBN 82-90660-24-3
* A.W. Brøgger og Haakon Shetelig: *Vikingeskipene - Deres forgjengere og etterfølgere* Oslo 1950
* Svein Molaug: *Vår Gamle Kystkultur Bind 1* 1985 ISBN 82-09-10214-1
**De forente arabiske emiraters sentralbank** (eng: **Central Bank of United Arab Emirates**, arabisk: مصرف الإمارات العربية المتحدة المركز) er sentralbanken i De forente arabiske emirater.

Historie
--------

Sentralbanken ble etablert som *UAE Currency Board* 19. mai 1973. Hensikten var å utstede en ny nasjonal valuta, for å erstatte de utenlandske valutaene som var i sirkulasjon etter at De forente arabiske emirater ble etablert i 1971. Både Bahrainske dinarer og Qatarsk og Dubaisk Riyal var gyldig valuta fram til Emiratarabisk dirham ble lansert 19. mai 1973, samme dag som sentralbanken ble etablert. Til sammen 260 millioner dirham ble satt i sirkulasjon. 

UAE Currency Board hadde ikke myndighet til å definere landets pengepolitikk, kun å utstede valuta, samt sikre dekning for valutaen i gull og utenlandsk valuta. Dirham'en var i starten låst til amerikansk dollar; 3,94737 dirham pr dollar. De organiserte også bankvesenet, og samlet statistikk om pengemarkedet og bankvesenet i samarbeid med IMF.

I 1980 kom en ny lov (*Union Law*) som omhandlet både sentralbanken, pengepolitikken og bankvesenet, og med denne endret sentralbanken navn til dagens navn. På denne tiden hadde økonomien vokst; det fantes 21 banker, og pengemengden var økt til 2.143 millioner dirham. Loven ga sentralbanken bl.a. ansvar for penge- og kredittpolitikken, og regulering av bankvesenet. Sentralbanken fikk da også andre oppgaver som sentralbanker har, som forvaltning av landets valutareserver, fungere som regjeringens bank, og være regjeringens kontaktpunkt mot IMF. 

Siden 1980 har pengemengden økt betydelig; M1 har økt fra 7,3 mrd i 1980 til 150 mrd i juni 2007, og M2 har økt fra 23,5 mrd til 475,3 mrd i samme periode.

Sentralbanksjef
---------------

Pr mai 2015 er Hans Høyhet Mubarak Al Mansouri sentralbanksjef. Han ble utnevnt i september 2014, og erstattet da Bin Nasser Al Suwaidi, som hadde sittet siden 1991. Visesentralbanksjef er Mohammed Ali Bin Zayed Al Falasi.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  De forente arabiske emiraters sentralbank - *Board of Directors and Senior Management* Arkivert 2. desember 2011 hos Wayback Machine. besøkt 10. mai 2015.
2. ↑  Gulf News - *Mubarak Al Mansouri appointed UAE Central Bank Governor*, besøkt 10. mai 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Christiaens i 1914 Indianapolis 500
Josef Christiaens og bilen hans i 1916
**Joseph Christiaens**, noen ganger stavet **Josef** (født 16. september 1882 i Belgia, død 25. februar 1919 i West Midlands, England), var en belgisk ingeniør, racerbilfører og flyger.

Biografi
--------

Han ble født inn i en velstående belgisk familie i 1879 og den 13. august 1905, 26 år gammel, deltok han i *Coupe de Liedekerke et Williame*-løpet i nærheten av Dinant, Belgia. Løpet var på 102 740 km, men Christiaens klarte ikke å fullføre. Den 29. august 1909 klarte han ikke å kvalifisere seg for *Il Coupe de Normandie* med sin Vivinus 6 racerbil, men i samme bil hadde han flaks og vant sin første seier i det andre. *Coupe de Liedekerke et Williame* i Oostende 13. september 1909. Christiaens så seg aldri tilbake, gikk videre og vant en rekke seire i Europa og USA.

Den 9. september 1916  ble han med sin ett tonn tunge engelske Sunbeam racerbil den første utlendingen som deltok i Indianapolis Motor Speedway *Harvest Classic*. Konkurransen bestod av tre løp på 20, 50 og 100-miles. Johnny Aitken, i en Peugeot, kom vant alle de tre avstandene mens Christiaens ikke klarte å starte løpet på grunn av en ødelagt veivaksel.

Da Henri Farman fløy et Voisin-designet biplan og tok Ernest Archdeacon med på en flytur 1 241 meter i Gent den 30. mai 1908 ble han umiddelbart fascinert og inspirert av flyvning.

I mars 1910 møtte Christiaens Géo Chavez i Camp de Châlons i Frankrike, og lærte der å fly et Farman-fly av ham. Allerede 12. april samme år ble han registrert som en av de første 11 pilotene i *Aéro-Club de Belgique*. Christianes har pilotlisens N°7.

Den14. mars 1911, ble han mottatt med mye entusiasme og fikk hjelp fra det britiske kolonistyret i Singapore. De sendte en tropp soldater fra Royal Engineers ut for å montere og teste Bristol Boxkite-flyet. To dager senere ble Christiaens historisk i Singapore da han var den første til å føre et fly på øya.

Han mistet livet i en bilulykke under en testkjøring med en Sunbeam racerbil i nærheten av Moorfield Works
i Wolverhampton, West Midlands, England 25. februar 1919. Kort tid etter at han forlot fabrikken, krasjet bilen hans inn i en vegg langs Upper Villiers Street da han forsøkte å vike for en hest og vogn som kom ut av Fowler Street. Passasjeren hans, mekanikeren Frank Bills fra Sunbeam-fabrikken ble handikappet etter ulykken.

Referanser
----------

1. ↑  «Josef Christiaens». *OldRacingCars.com*. Besøkt 15. juni 2016.
2. ↑  Christiaens Sends Entry: Belgian Auto Driver Will Compete at Indianapolis.'
3. ↑  'Aikens Sweeps Indianapolis Card', *Motor Age*, 14. september 1916.
4. ↑  «The Aviation Display». *The Straits Times*. 15. mars 1911.
5. ↑  Sunbeam, Talbot, Darracq - Wolverhampton History & Heritage Society Arkivert 26. februar 2008 hos Wayback Machine.
Må ikke forveksles med Maiblomst.

**Maiblom** (*Maianthemum bifolium*), også kjent som **bittekonvall**, er en flerårig, jordkrypende plante i konvallfamilien *(Convallariaceae)*. Maiblom kjennes på glatte, sterkt hjerteformede, lyse- og mellomgrønne blader. 

Det viktigste kjennetegnet på maiblom er de sterkt hjerteformede bladene, som dekker skogbunnen. Her fra hogstfelt i Ersvika på Hurum.
Maiblom har bær som først er harde og brungrønne, deretter mørkerøde og saftige. Her fra Holtnesdalen på Hurum.
Maiblom med røde bær, fotografert 29.september på Bogstad i Oslo.
Maiblom blir inntil 20 cm høy og blomstrer i mai-juni. I juli står den tidvis uten både blomster og frukt, men det skal normalt komme runde, sterkt røde bær utover sensommeren. Planten er **giftig**.

Stengelen er brun-rød og krypende, mens bladstilkene er rett oppstigende og ofte framstår med kun bladene. Bladene er sterkt hjerteformede, og dette er plantens viktigste kjennetegn. Den kan minne om en liljekonvall med hjerteblader.

Blomstene har 4 hvite kronblad, like mange støvbærere, og blomstene står i opprette klaser på 8-20 stykker over bladene. Om høsten bærer maiblom sterkt røde, kulerunde bær, og bladene blir gulbrune.

Utbredelse
----------

Maiblom trives i skog, med skygge eller litt mager jord. Den vokser i barskog, blandingsskog og på hogstfelt, i skogbryn, langs innmark, myr, bekker, kratt og hei. 

Maiblom vokser i hele Norden unntatt høyfjellet og de fleste områder på Nordkalotten, men selv der er det spredte forekomster helt opp til Finnmark.

På Hardangervidda går den opp til 1.160 moh.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *maiblom* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *maiblom* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *maiblom* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *maiblom* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *maiblom* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *maiblom* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *maiblom* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *maiblom* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Maianthemum bifolium* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Maianthemum bifolium* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Maianthemum bifolium* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Helsedirektoratet om maiblom

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
*For den britiske revolveren fra andre verdenskrig se Enfield No.2 revolver*

**Enfield revolver** er en britisk millitær revolvere produsert av Royal Small Arms Factory (**RSAF**) i 1880-åra. Den var den første av de britiske millitærrevolverne som hadde en hengslet ramme og gav tilgang til sylinderen ved å «knekke» løpet. Den var en forbedring over de svakere Adams modell 1867 og 1872.

Mekanismen var imidlertid både mekanisk kompliserte og lite ergonomisk. Når revolveren ble åpnet skled sylinderen forover på akslingen, og vippet ikke opp slik at kamrene ble direkte tilgjengelig slik som på de senere Webley-revolverene. Tomme patroner i sylinderen falt ut når den ble åpnet, men nye patroner måtte fylles i via en ladeport i rekylskjoldet på høyre side. Systemet var dårlig likt blant soldatene, og revolveren ble faste ut til fordel for de mer praktiske og robuste Webley revolvere på slutten av tiåret. De forble i tjeneste hos det canadiske ridende politi helt opp til 1911.

Modeller
--------

Det ble laget to Enfield revolvermodeller: Enfield Mk.I fra 1880 var i .422-kaliber, mens den senere Mk.II fra 1882 fikk fikk .45 kaliber, slik at de kunne ta samme patronen som de gamle Adams-revolverene, .450 Adams. Den nye, grovkalibrede utgaven av revolveren ble produsert ifra 1880–1889, med en syliderstopp og grep uten nettskjæring. En ny modell, Mk.III med samme kaliber, men med en ny sikring ble innført i 1887 etter en dødsulykke med en marinesoldat året før. Sikringen ble i ettermontert på de fleste av de eldre modellene.

I motsettning til både Adams- og senere Webley-selskapet var Enfield et rent statseid millitært selskap. Enfield-revolverene ble kunn laget for militæret, og det ble aldri laget sivile modeller.

Enfield-revolveren var offisiell revolver for det Britiske militære ifra 1880-1887 og canadiske *Northwest Mounted Police* (**NMP**) ifra 1883-1911. 1079 revolvere ble levert til NMP. Patronene som ble brukt hadde 265 grain prosjektil og var ladet med 18 grain svartkrutt. Disse ble etter hvert funnet for svake, og revolveren ble tilslutt erstattet av de mer solide Webley Mk I revolverene i kaliber .455 Webley.

Referanser
----------

1. ↑  Maze, R.J. (2002). *Howdah to high power : a century of British breechloading service pistols (1867-1967)*. Tucson, Arizona: Excalibur Publications. s. 37. ISBN 978-1880677179.

| * v
* d
* r
Britiske og Samveldets infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | Enfield No. 2 · Webley revolver · Browning Hi-Power · Colt M1911 · Smith & Wesson Victory revolver |
| Rifler | Lee-Enfield · Rossriflen · M1 Karabin |
| Maskinpistoler | Lanchester SMG · Stengun · Austen MK I · Owen Gun · Thompson · Reising M50 |
| Maskingevær og større | Brengun · Lewisgun · Charlton Automatic Rifle · Vickers MG · M1918 Browning Automatic Rifle · Boys antitankrifle · PIAT · Lifebuoy flammekaster |
| Patroner | .303 British · .38/200 · .38 Special · .45 ACP · .455 Webley · .50 BMG · 9 x 19 mm Parabellum |
***Ivanacara adoketa*** er en art av dvergciklider fra Uaupés og Preto, to sideelver til Rio Negro i Brasil.
Hannen blir opptil 12 cm lang, hunnen noe mindre.

*Ivanacara adoketa* lever stort sett av insekter.
Den lever i relativt grunne bekker i skog som blir oversvømmet når vannet i hovedelven stiger. Her er vannet ekstremt bløtt (svartvann) og pH ligger mellom 3,5 og 5,5. 
Arten har en begrenset utbredelse og er ettertraktet i akvariehandelen. 
Den er svært territoriell.

I 2006 ble de to artene *Nannacara adoketa* og *Nannacara bimaculata* flyttet ut fra slekten *Nannacara*. Slekten *Ivanacara* ble opprettet for disse. Artene har en del trekk som skiller dem fra andre *Nannacara*-arter.

Epitetet *adoketa* kan grovt oversettes til «uventet». Dette kommer av at fisken ble funnet langt inne i landet, ulikt andre *Nannacara*-arter som lever nærmere kysten. Dette var et av de første tegnene på at *Ivanacara adoketa* og *Ivanacara bimaculata* tilhører en egen slekt.

Akvaristikk
-----------

Akvariet bør være innredet med røtter, steiner og planter. Skal man ha bunnsubstrat, er sand å foretrekke.
*Ivanacara adoketa* tar alle typer tørrfôr, men bør også få mygglarver eller annet proteinrikt fôr. 
Det har vært rapportert at arten har ynglet i pH så høy som 6,5. Den leker i huler eller ute i akvariet. Begge foreldrene passer yngelen.

Det anbefales å holde små grupper i akvarier på minimum 250 liter, men erfarne akvarister har brukt leksakvarier så små som 20 liter, hvor paret har lagt egg og dradd opp yngel.
Filtreringen må være svært god, og vannets bakterieinnhold lavt, for at eggene skal utvikle seg. Dette kan løses med UV-sterilisering eller store daglige delvannbytter.

Hvis vannet er mer alkalisk enn pH 6,5, fremstår fisken som temmelig fargeløs. 
*Ivanacara adoketa* foretrekker en temperatur mellom 23 og 27 °C.

Hannfisk. Foto: Birger A

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ivanacara adoketa* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Ivanacara adoketa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Ivanacara adoketa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Ivanacara adoketa* hos FishBase Rediger på Wikidata

* (en) *Ivanacara adoketa* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Ivanacara adoketa* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Nannacara adoketa* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Nannacara adoketa* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ivanacara adoketa* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) *Nannacara adoketa* - FishBase
Gravlaks på knekkebrød med pepper og sitron
**Gravlaks** er en nordisk rett bestående av rå laks som har blitt marinert i salt, sukker og dill. Gravlaks serveres ofte som en forrett i tynne skiver enten på brød eller med kokte poteter med gravlakssaus, en dill- og sennepssaus.

I middelalderen ble gravlaks laget av fiskere som saltet laksen og gjæret den ved å grave den ned i sanden over høyvannslinjen. Ordet gravlaks kommer fra ordene grave/grav og laks, det vil si laks gravd ned i jorda. 

I dag brukes sjelden gjæring i produksjonsprosessen. I stedet blir laksen dynket i en tørr marinade bestående av salt, sukker og dill, og lar den ligge i denne i noen dager. Mens laksen ligger slik, forandrer fuktigheten den tørre marinaden slik at den blir en meget konsentrert lake. Denne metoden kan også brukes på andre fete fisker, men laks er den vanligste. Moderne varianter av marinaden kan blant annet inneholde fennikel og Pernod (en alkoholholdig drikk), svart pepper og korianderfrø, eller pepperrot.

Gravlaks som selges i butikker blir noen ganger røykt.

Se også
-------

* Laks
* Lox
* Røkelaks
* Rakfisk

Eksterne lenker
---------------

* Video hos spise.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** TasteAtlas
 |
**Engavatnet** er en innsjø i Brønnøy kommune i Nordland. Vatnet har ingen overflateutløp. Engavatnet er ca. 600 meter langt, og 120 meter bredt på det bredeste. Største dybde er 7 meter. Innsjøen er en turlough som med ujevne mellomrom forsvinner helt for så å dannes igjen. Sjøen forsvant 12. juni 2017. Tidligere har den forsvunnet i 1930, 1947, 1957, 1974, 1997, 2000, 2002, 2009, 2012 og 2014, 2017, vinteren 2018 og 19. juli 2020. Spesielle grunnforhold og grottesystemer under innsjøen er årsaken til at innsjøen forsvinner når grunnvannsnivået er lavt. Ifølge professor Stein-Erik Lauritzen ved Universitetet i Bergen, kan systemet under jorden også fungere som en hevert – hvor prosessen nærmest ikke lar seg stanse før det når et visst minimumsnivå. Vannet er gjerne tilbake i innsjøen etter å ha vært borte et par uker. 

I bunnen av Engavatnet er det flere hull som er forbundet med grottesystemet. Disse hullene tettes vanligvis igjen av leire, men når grunnvannsspeilet synker kan disse «proppene» kollapse, og vannet forsvinner. Både i 1997 og i 2009 skjedde dette så fort at fisk ble liggende på bunnen. Fisken følger med vannet ned i grottene. Noen av disse overlever og kommer tilbake i Engavatnet etter en tids nedbør, når vannstanden igjen er normal.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 17. juli 2015
2. ↑  «55 millioner liter vann «forsvinner» og kommer tilbake: – Her skjer det noe helt spesielt». NRK. 12. juni 2017.
3. ↑  «Engavatnet - Den mystiske innsjøen». Sør-Helgeland Opplevelser. Arkivert fra originalen 8. september 2018. Besøkt 13. juni 2017.
4. ↑  Artikkel i Dagbladet
***Maid o' the Storm*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Raymond B. West.

Handling
--------

Den skotske fiskeren Andy MacTavish redder en baby, som han oppdager ved kysten under en storm. Han gir henne navnet Ariel. Som en liten jente drømmer Ariel ofte om en kjekk mann som kan ta henne med seg. Drømmen hennes går i oppfyllelse når hun blir vitne til en fly-ulykke hvor piloten, Franklin Shirley, blir skadet. Andy og Ariel tar hånd om Franklin rem til han blir frisk igjen, hvoretter han ønsker å reise sin vei.

Etter å ha blitt dypt forelsket i Franklin, følger Ariel etter ham til London, hvor hun - etter oppmuntring fra impresario Abe Strohman - snart blir en berømt danserinne. Ariel ønsker å gifte seg med Franklin, til tross for at han allerede har forlovet seg med Elaine Shackleford. Men når Elaine overrasker alle de kjenner, ved å stikke av sammen med Richard Barrows, er Franklin plutselig fri til å innlede et forhold med Ariel.

Skuespillere
------------

* Bessie Barriscale - Ariel
* George Fisher - Franklin Shirley
* Herschel Mayall - Abe Strohman
* Joseph J. Dowling - Andy MacTavish
* Myra Davis - MacTavish

Referanser
----------

1. ↑  Maid o’ the Storm
2. ↑  MAID O' THE STORM

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Maid o' the Storm* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Enfield 8000 i London
**Enfield Automotive** var en elbil - produsent grunnlagt i Storbritannia i 1960-årene. Under eierskap av den greske millionær Giannis Goulandris ble produksjonen  flyttet til den greske øya Syros under oljekrisen i 1973, selv om bilene fortsatt ble sendt tilbake for å bli ferdigstillet på Isle of Wight.

Modeller
--------

### Enfield 465

Enfield 465 offentlig  bilde
Enfield 465 var en liten 2+2-seters elbil som er bygget kun som prototype  i 1969. Det var utstyrt med 48 V, elektrisk motor og hadde ICI plast karosseri uten metall chassis. Det antas at det kun ble gygget tre, men bare to er igjen da en krasjet under testing. Bakakselen kom fra en Bond Bug med motoren montrt til den.

### Enfield 8000

Leder av Elektricity Council og andre EU-medlemmer på for signering av kontrakt for Enfield-8000
Enfield 8000 (også kjent E8000 ECC-eller "Elektrisk bybil") var lik 465, men med en  8 Hk motor og aluminium karosseri 120 Enfield 8000 ble bygget på Isle of Wight i midten av 1970-tallet, hvorav 65 ble brukt av Electricity Council  og Southern English Electricity Boards .

E8000EC10 passerte alle nødvendige tester for produksjon i Storbritannia og var på vei til å bli produsert i USA. Derfor sendte Californias guvernør, Ronald Reagan, et fraktfly å få tre E8000ECC flyttet til California i støtte for sin Clean Air lovgivning. Men E8000ECC kom aldri til å bli produsert i USA.

Den unike aerodynamikk ved E8000ECC var ikke basert på tradisjonelle industriprinsipper og idéer. Den var basert på et design laget av Konstantine Adraktas, styreformann og administrerende teknisk direktør i Enfield. Bilene ble etter hvert produsert i Hellas etter at selskapet ble stiftet som Neorion (også eid av mr. Goulandris) og omdøpt Enfield-Neorion.

#### Viktige spesifikasjoner

* Kjørelengden til E8000ECC var 80 til145 Km, avhengig av kjøreforholdene.
* Toppfart av E8000ECC var113 til 129 Km/t avhengig av kjøreforholdene.
* Det hadde en aluminium karisseri for å beskytte mot korrosjon.
* Det ble tilgjengelig i en "Bicini" versjon som hadde et karosseri som bestod av enkle flate paneler og aldri ble kollisjonstestet.
* En skinninteriør var tilgjengelig.
* Dens svingradius var sammenlignes med en tradisjonell London-drosje.
* Det hadde ingen gearspak for revers ble foretatt med bruk av en bryter. (Polvender)
* Det var basert på allment tilgjengelige komponenter og deler for enkelt vedlikehold og over hele verden. Erstatningsdeler lett tilgjengelig.
* Den hadde en innebygget lader (som ladet batteriene ved utforkjøring)
*

Referanser
----------

1. ↑  «The Enfield Thunderbolt: An electric car before its time». *BBC Radio*.
2. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 25. september 2015. Besøkt 22. desember 2016.
4. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  Prest, David (28. november 2013). «The Enfield Thunderbolt: An electric car before its time». *BBC Radio 4*. Besøkt 28. november 2013.