**Thor Hushovd** (født 1978) er en norsk tidligere landeveissyklist.

Han ble verdensmester i landeveissykling i Geelong i Australia i 2010 og vant grønn trøye i Tour de France 2005 og 2009. Han har totalt ti etappeseire fra Tour de France, og var i alle årene fra 2003 til 2011 blant de fem beste i poengkonkurransen.

Hushovd ble profesjonell i 2000 og syklet for det franske laget Crédit Agricole fra 2000 og fram til laget ble lagt ned etter 2008-sesongen. Han syklet deretter to sesonger for det sveitsiske laget Cervélo TestTeam frem til det ble slått sammen med daværende Garmin-Transitions til Garmin-Cervélo før 2011-sesongen. Foran 2010-sesongen startet han sitt eget sykkellag, Plussbank Cervélo. Laget har som mål å utvikle talenter fra Sørlandet. Hushovd har signert kontrakt med BMC Racing Team for 2012-sesongen. Hushovd opplyste 27. juni 2014 at han hadde bestemt seg for å legge opp etter 2014-sesongen. 20. september 2014 syklet han sitt siste proffløp, det belgiske endagsrittet «GP Impanis-Van Petegem».

Han annonserte i et intervju med TV 2 under Tour de France 2015 at han ønsket et norskbasert profflag fra og med 2017.

I starten av sin karriere var han mest kjent som en temporytter og spurtspesialist, men har med alderen blitt en sterkere klassikerrytter, og har blant annet kommet på pallen i Paris–Roubaix to ganger. I tillegg ble han etter hvert en bedre klatrer. Hushovd er tidligere elev ved NTG Bærum (1994-1996).

Karriere
--------

Hushovd under Tour de France 2005
### Junior

Hushovd begynte å sykle som 10-åring, og vant sitt første ritt på tempoetappen over 5 kilometer i Vårtråkken i 1988. Han syklet også terrengsykkelritt som junior. På det norske juniorlandslaget vant han i 1995 en etappe i Tour of Frankfurt, og i 1996 ble han juniornorgesmester i både tempo- og landeveisritt. Han kom også på tiendeplass på temporittet i juniorverdensmesterskapet dette året. 

### U23/amatør

I 1997, i hans første år som U23-rytter, tok Hushovd fire etappeseiere i Ringerike Grand Prix, og ble dermed den yngste vinneren av rittet med sine 19 år. Året etter vant han U23-verdensmesterskapet i temporitt og U23-utgaven av Paris–Roubaix og Paris–Tours (+ verdenscupen). I 1999 tok han i alt 22 seiere som amatørrytter, og igjen Ringerike Grand Prix, inkludert tre etappeseiere.

### 2000–2005

Hushovd ble profesjonell for Crédit Agricole i 2000. Som året før tok han tre etappeseire i Ringerike Grand Prix, men ble bare nummer to sammenlagt.
Han deltok for første gang i de Olympiske leker under Sydney-OL i 2000, og kom på syvendeplass på temporittet.

Hushovd debuterte i Tour de France i 2001. Han var med på laget som vant lagtempoen på 5. etappe, men måtte bryte på den 12. etappen pga. kneskade etter å ha kollidert med et tre tidligere i uka.

26. juli 2002 tok han sin første etappeseier i Tour de France da han slo Christophe Mengin som han hadde vært i brudd sammen med på målstreken på den 18. etappen.

2003 var ikke et suksessrikt år. Tidlig på sesongen led han av overtrening og mistet vårklassikerne. Han mistet også siste del av sesongen inkludert VM på grunn av en velt.

I 2004 ble han norgesmester både på tempo og landeveisritt, og vant den franske cupen (*Coupe de France*) sammenlagt. På den tredje etappen i Tour de France fikk han som første nordmann i historien æren av å kjøre med den gule ledertrøya. Han vant også den åttende etappen som gikk til Quimper.

I 2005 tok han blant annet etappeseier i Catalonia rundt, Firedagers i Dunkerque, Critérium du Dauphiné Libéré og Tour du Limousin. Han kom også på tredjeplass i Milano–Sanremo, og ble norsk mester på tempo for tredje gang. I Tour de France vant han den grønne trøya til tross for at han ikke vant en eneste etappe.
I Vuelta a España 2005 vant han 5. etappe. Han ledet poengkonkurransen da han trakk seg etter ti etapper.

### 2006

Hushovd vant prologen
2006 var en bra sesong med seier i Gent–Wevelgem og etappeseire i blant annet Critérium du Dauphiné Libéré, Tirreno–Adriatico og Catalonia rundt.

I Tour de France 2006 vant han prologen og kunne dermed igjen ikle seg gul trøye. Han tapte trøya etter et uhell i spurten på første etappe der han ble truffet av en papphånd og ble sendt til sykehus. Den gule trøya tok han tilbake etter andre etappe. Etter tredje etappe mistet han den igjen. Hushovd vant også den prestisjefylte sisteetappen opp Champs-Élysées, men måtte nøye seg med tredjeplass i poengkonkurransen.

I Vuelta a España 2006 vant han 6. etappe og ble nummer to på 2. 3. 4. 13. og 21. etappe. Han syklet i den gyldne ledertrøya fra 3. til 5. etappe og vant poengtrøya.

### 2007

Hushovd stilte til start i Giro d'Italia for første gang i Giro d'Italia 2007. Hushovd krysset mållinjen som nummer to på etappe nummer sju, men ettersom vinneren av etappen Alessandro Petacchi senere ble tatt i doping, ble Hushovd tilkjent seieren. Hushovd ga seg på 12. etappe.
9. juli 2007 var han involvert i en massevelt på andre etappe av Tour de France 2007, men bare to dager senere, 11. juli 2007 vant han igjen ved en massespurt på fjerde etappe.

### 2008

I 2008 tok Hushovd viktige seire i blant annet prologen og poengkonkurransen i både Paris–Nice og Catalonia rundt, samt etappeseire i Tour Méditerranéen og Firedagers i Dunkerque.

Foran Tour de France var han blant de største favorittene til å vinne den grønne trøya. Han vant 2. etappe, og etter 5. etappe kunne han iføre seg grønn trøye, men ble til slutt slått av Oscar Freire med 50 poeng.
Hushovd stilte ikke til start i sommer-OL i 2008, selv om han egentlig var tatt ut på OL-landslaget. Etter sykdom og utmattethet etter Tour de France 2008, bestemte han seg for å trekke seg fra lekene og fra VM senere på sesongen.

Crédit Agricole ble lagt ned etter 2008-sesongen, og Hushovd gikk over til det sveitsiske laget Cervélo TestTeam. 

### 2009

Thor Hushovd i poengtrøya i Tour de France 2009
2009-sesongen startet med seier i Omloop Het Nieuwsblad, og fortsatte med tredjeplass i Milano–Sanremo og tredjeplass i Paris–Roubaix på tross av at han veltet i en sving 15 km før mål, og etappeseire i blant annet Tour of California og Catalonia rundt (2).

9. juli vant han sin sjuende etappeseier i Tour de France da han spurtet først inn på den sjette etappen med målgang i Barcelona. Hushovd vant poengkonkurransen igjen etter å ha kjempet om den med Mark Cavendish igjennom hele rittet. Cavendish så lenge ut til å vinne, men Hushovd sanket med seg viktige poeng på noen av de harde etappene i fjellene, blant annet da han var i brudd på 8. etappe. Dermed kunne Hushovd stige opp på podiet på Champs-Élysées etter å ha vunnet den grønne trøya med 280 poeng, 10 poeng foran Cavendish.

### 2010

2010-sesongen startet med en sjetteplass i en svært kald utgave av Kuurne–Brussel–Kuurne. Det ble også en sjetteplass i Milano–Sanremo. I Paris–Roubaix måtte han nøye seg med en andreplass bak Fabian Cancellara. I mai brakk han kragebeinet, men var tilbake på sykkelen i tide til å bli norsk mester på fellesstart for andre gang. 

På andre etappe av Tour de France var Hushovd i god posisjon til å ta over den grønne trøya, men på grunn av en velt ble spurten nøytralisert til stor irritasjon fra Hushovd. Neste dag var han tilbake og tok etappeseieren på tredje etappe, en 210 kilometer lang etappe mellom Wanze og Arenberg Porte du Hainaut, preget av flere strekninger med brostein. Dette var hans åttende etappeseier i Tour de France. Han var med i Vuelta a España 2010 som forberedelse til VM og vant der 6. etappe.

Hushovd ble verdensmester 3. oktober 2010 i Geelong i Australia. 32-åringen satt trygt plassert i hovedfeltet i hele det 259,9 kilometer lange rittet. Da alle bruddene ble innhentet og Hushovd klarte å komme seg med en gruppe på cirka 15 ryttere som spurtet om verdensmestertittelen, var han suveren og vant med over en sykkellengde til danske Matti Breschel, som ble nummer to. 

Etter at Cervélo TestTeam måtte legge ned satsingen etter 2010-sesongen, grunnet mangel på hovedsponsor, valgte Thor Hushovd og store deler av restene av laget å gå videre til Garmin-Cervélo.

### 2011

Hushovd i VM-trøya
Hushovd hadde igjen som mål å vinne Paris–Roubaix og stilte som kaptein for et sterkt lag, men i stedet ble det hans lagkamerat Johan Vansummeren som stakk av med den. Hushovd tok ikke sin første seier før i Sveits rundt, 14. juni. 

Før Tour de France var det klart at Hushovd ikke skulle gå for den grønne trøya, men i stedet satse på etappeseire og gul trøye. Han startet med å bli nummer tre på første etappe, og etter at Garmin-Cervélo vant lagtempoetappen, fikk han den gule trøya for tredje gang. Den beholdt han til og med åttende etappe. På 13. etappe var han i brudd, og kom alene til mål. På 16. etappe var Hushovd igjen i brudd, denne gangen vant han et spurtoppgjør mot Edvald Boasson Hagen, og tok sin tiende etappeseier.

### 2014

Hushovd opplyste 27. juni 2014 at han hadde bestemt seg for å legge opp etter VM i landeveissykling i 2014, etter å ha slitt med et kyssesykevirus siden 2012. Etter å ha veltet på etappe 5 av etapperittet Tour du Poitou-Charentes, annonserte han på Instagram at han ikke kom til å sykle VM likevel. Han siste ritt ble derfor det belgiske endagsrittet «GP Impanis-Van Petegem», den 20. september 2014.

Etter sykkelkarrieren
---------------------

Den 24. juli 2015 offentliggjorde han at han jobbet med å starte et norsk profflag på WorldTour-nivå innen 2017. Prosjektet landet imidlertid ikke de nødvendige sponsorer, men Hushovd fortsatte likevel å jobbe med å etablere et profflag.

Hushovd var ikke involvert under oppstarten av Uno-X Mobility, men bidro i arbeidet med å sikre laget en invitasjon til Tour de France i 2023. Den 1. februar 2024 erstattet han Jens Haugland som daglig leder i sykkelorganisasjonen til Uno-X, med ansvar for alle de tre sykkellagene under organisasjonen. I forkant av Paris–Roubaix 2024 kritiserte han herrerytternes oppladning til rittet, og varslet grep for at rytterne skulle reise mindre hjem til Norge mellom ritt.

Han var ekspertkommentator for TV 2 i 2023, og kommenterte blant annet Tour de France, men ga seg i TV 2 da han tok over ansvaret for Uno-X Mobility.

Priser
------

* 2007: «Aust-Agder fylkes kulturpris» (Aust-Agder fylkeskommune)
* 2010: Aftenpostens gullmedalje for seieren i VM i konkurranse med elleve andre utøvere som hadde utmerket seg i idrettsåret 2010.
* 2010: «Årets navn» (Verdens Gang)
* 2010: «Folkets idrettspris» (Dagbladet)
* 2010: «Årets idrettsnavn» (Sportsjournalistenes statuett).
* 2010: «Årets mannlige utøver», «Utøvernes pris» og «Årets navn» (Idrettsgallaen 2011)

Hushovd er ambassadør for Kreftforeningen i Norge, og han ga bort pengeprisen på 50 000 for «Årets navn» 2010 fra Verdens Gang til en lokal innsamlingsaksjon for kreftrammede Gunn Selma Kvinge i Grimstad, sammen med sin signerte vinnertrøye fra da han vant tredje etappen i Tour de France 2010. Trøya ble auksjonert bort for 50 000 kr.

Privatliv
---------

Hushovd giftet seg med Susanne Haaheim i 2007. De er bosatt i Monaco med sine to barn; én datter og én sønn.

Meritter
--------

1998
U23 Paris–Roubaix
U23-verdensmester i tempo
U23 Paris–Tours
1999
Annemasse – Bellegarde
5. etappe Postgirot Open
Prix du Léon
Tre etapper og sammenlagt Ringerike GP
Sammenlagt Tour du Loir-Et-Cher 'Edmond Provost'
2000
Tre etapper Ringerike GP
Etappeseier Tour de Picardie
Etappeseier Tour de L'Ain/Prix de l'Amitié
7.-plass i temporittet, Olympiske leker
2001
5. etappe (lagtempo), Tour de France
Tre etappeseire, sammenlagt og poengkonkurransen, Tour de Normandie
To etappeseire og sammenlagt Tour of Sweden
Paris-Corrèze
2002
Norges flagg Norgesmester på tempo
18. etappe, Tour de France
2. etappe, Tour de l'Ain
2003
2. etappe, Critérium du Dauphiné Libéré
1. etappe, Vuelta a Castilla y León
2004
Norges flagg Norgesmester på tempo
Norges flagg Norgesmester i landeveisritt
Tour de France
8. etappe
Gul trøye (1 dag)
Sammenlagt (15 ritt) – Coupe de France de cyclisme sur route
Classic Haribo
Grand Prix de Denain
Tour de Vendée
3. etappe Étoile de Bessèges
1. etappe Tour du Languedoc-Rousillon
2. etappe Tour du Languedoc-Rousillon
1. etappe Critérium du Dauphiné Libéré
2005
Poengkonkurransen og 7. etappe, Catalonia rundt
Tredjeplass Milano–Sanremo
4. etappe Tour du Limousin
1. etappe Firedagers i Dunkerque
1. etappe Critérium du Dauphiné Libéré
Norges flagg Norgesmester på tempo
Poengkonkurransen, Tour de France
5. etappe, Vuelta a España
2006
4. etappe, Tirreno–Adriatico
Poengkonkurransen og 3. etappe, Catalonia rundt
Gent-Wevelgem
Poengkonkurransen, Firedagers i Dunkerque
7. etappe, Critérium du Dauphiné Libéré
Tour de France
Prologen og 20. etappe
Gul trøye (2 dager)
Vuelta a España
6. etappe
Poengkonkurransen
Gulltrøye (3 dager)
2007
7. etappe, Giro d'Italia (ble tildelt seieren etter at Petacchi ble tatt for doping)
4. etappe, Tour de France
Andreplass, GP Ouest-France
2008
Poengkonkurransen og Prologen, Paris–Nice
Poengkonkurransen og 2 etappeseiere, Catalonia rundt
1. etappe, Tour Méditerranéen
6. etappe, Firedagers i Dunkerque
2. etappe, Tour de France
2009
Omloop Het Nieuwsblad
Tredjeplass, Milano–Sanremo
2 etappeseiere, Catalonia rundt
Tredjeplass, Paris–Roubaix
3. etappe, Tour of California
Poengkonkurransen og 6. etappe, Tour de France
Poengkonkurransen og 3. etappe, Tour of Missouri
4. etappe, Tour du Poitou-Charentes
2010
Andreplass, Paris–Roubaix
Norges flagg Norgesmester i landeveisritt
3. etappe, Tour de France
6. etappe, Vuelta a España
 Verdensmester i landeveisritt
2011
4. etappe, Sveits rundt
Tour de France
2. etappe (lagtempo)
13. etappe
16. etappe
Gul trøye (7 dager)
4. etappe, Tour of Britain
2013
1. etappe, Tour du Haut Var
Norges flagg Norgesmester i landeveisritt
3. etappe, Østerrike rundt
3. etappe, Polen rundt
5. etappe, Polen rundt
Sammenlagt, 2. og 4. etappe, Arctic Race of Norway
1. etappe Tour of Beijing

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |
| Tour | FI | 112 | 118 | 104 | 116 | 120 | 138 | 96 | 106 | 111 | 68 |
| Etappeseire | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 |
| Klatrekonkurransen | — | 36 | — | — | — | — | — | — | 28 | 80 | 26 |
| Poengkonkurransen | — | 7 | 4 | 2 | 1 | 3 | 4 | 2 | 1 | 3 | 5 |
| Giro | DI | DI | DI | DI | DI | DI | FI | DI | DI | DI | DI |
| Etappeseire | — | — | — | — | — | — | 1 | — | — | — | — |
| Klatrekonkurransen | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| Poengkonkurransen | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| Vuelta | DI | DI | DI | DI | FI | 82 | DI | DI | DI | FI |  |
| Etappeseire | — | — | — | — | 1 | 1 | — | — | — | 1 |  |
| Klatrekonkurransen | — | — | — | — | — | 26 | — | — | — | — |  |
| Poengkonkurransen | — | — | — | — | — | 1 | — | — | — | — |  |

Forklaring| 1 | Vinner |
| 2–3 | Topp tre-plasseringer |
| 4–10 | Topp ti-plasseringer |
| 11– | Andre plasseringer |
| DI | Deltok ikke |
| FI -x | Fullførte ikke (trakk seg på etappe x) |

Litteratur
----------

* *Best på sykkel*, utgitt 16. april 2007 sammen med eksproff Dag Otto Lauritzen og de to journalistene Bjørn Atle Eide og Roald Ankersen. Boka gir tips om trening, motivasjon og kosthold, samt har flere historier fra syklistenes karrierer.
* *Thor*, biografi fortalt ærlig til fetter Jostein Ravnåsen. (2014)

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Thor\_Hushovd[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.norskesportsjournalister.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «TdF- statistikk». Arkivert fra originalen 18. august 2010. Besøkt 4. oktober 2010.
4. ↑  Thor Hushovd klar for BMC, VG, 9. august 2011
5. 1 2  «Thor Hushovd legger opp». TV2.no. 27. juni 2014. Besøkt 27. juni 2014.
6. ↑  «Slik ble spurteren Hushovd til klatreren Hushovd». TV2. 6. juli 2011.
7. ↑  *Gullfabrikken - Om eventyret Norges Toppidrettsgymnas*. Lysaker: Dinamo Forlag AS. 2015. s. 188. ISBN 978-82-8071-314-8.
8. ↑  «Hushovd statist i polsk dominans». VG. 1. mai 2000.
9. ↑  «Hushovd imponerte voldsomt». VG. 30. september 2000.
10. ↑  «Hushovd måtte gi seg». nrk.no. 20. juli 2001.
11. ↑  «Norsk seier i Tour'en». nrk.no. 26. juli 2002.
12. ↑  «A turbulent year, An interview with Thor Hushovd, December 18, 2003». Cyclingnews.
13. ↑  «Hushovd stygt skadet av tilskuer». VG. 206-07-02.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
14. ↑  «A cobbled transition, An interview with Thor Hushovd, February 16, 2009». Cyclingnews.
15. ↑  «Hushovd: Gunning for another green, An interview with Thor Hushovd, July 4, 2008». Cyclingnews.
16. ↑  «Nedkjørt Hushovd har avsluttet sesongen». VG. 8. september 2008.
17. ↑  Hushovd: Jeg er bare superlykkelig!
18. ↑  «Thor Hushovd: - Bare tull!». VG. 5. juli 2010.
19. ↑  «Hushovd går for gul trøye i Tour de France». TV2. 15. juni 2011.
20. ↑  Fredagsvik, Jarle (27. juni 2014). «- Jeg er slått ut av en sykdom som har gjort det veldig tøft for meg». *Dagbladet*. Arkivert fra originalen 7. april 2024. Besøkt 7. april 2024.
21. ↑  Olsen, Olav Rege (30. august 2014). «Hushovd sykler ikke VM». *Bergens Tidende*. Besøkt 7. april 2024.
22. ↑  «Thor Hushovd på Instagram». *Instagram*. Besøkt 7. april 2024.
23. ↑  «Hushovd starter norsk profflag». VG. 24. juli 2015.
24. ↑  Gørbitz, Peter Andreas Prydz (23. juni 2016). «Norsk profflag satt på vent». *Landevei*. Besøkt 7. april 2024.
25. ↑  Markussen, Erik Rustad (17. juli 2017). «Thor Hushovd drømmer fortsatt om norsk profflag». *procycling.no*. Besøkt 7. april 2024.
26. ↑  Olsen, Sindre J. (4. januar 2023). «Slik hjalp Hushovd Uno-X til Tour de France». *TV 2*. Besøkt 7. april 2024.
27. ↑  «Thor Hushovd becomes General Manager of Uno-X Mobility Cycling». *Uno-X Mobility* **(engelsk)**. Besøkt 7. april 2024.
28. 1 2  Lokøy, Christian Dehlie; Hauan, Sander (22. januar 2024). «Thor Hushovd blir daglig leder i Uno-X Mobility Cycling». *VG*. Besøkt 7. april 2024.
29. ↑  Aarre, Magnus Krogsæter (6. april 2024). «Hushovd med klar melding: - Ekstremt dårlig oppladning». *TV 2*. Besøkt 7. april 2024.
30. ↑  Aftenposten.no (23. desember 2010): *Hvem vinner? – Julaften presenteres vinneren av Aftenpostens Gullmedalje.* , besøkt 25. desember 2010
31. ↑  Aftenposten.no (24. desember 2010): *GULLMANNEN*, besøkt 25. desember 2010
32. ↑  VG - Thor Hushovd er årets navn!
33. ↑  Dagbladet – Hushovd kåret til årets idrettsnavn
34. ↑  Agderposten – Solgt for 50.000 kroner
35. ↑  Hushovd i mål VG, 20.10.2007. Besøkt 26.09.2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thor Hushovd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Thor Hushovd på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (de) Thor Hushovd – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – CyclingDatabase.com Rediger på Wikidata

* (en) Thor Hushovd – CycleBase Rediger på Wikidata
* Thor Hushovd på Twitter Rediger på Wikidata

* Thor Hushovd på Twitter Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Petter Northug | **Sportsjournalistenes statuett: Årets idrettsnavn**(2010) | Neste mottaker:Alexander Dale Oen |
| Forrige mottaker:Petter Northug | **Aftenpostens gullmedalje**(2010) | Neste mottaker:Alexander Dale Oen |
| Forrige mottaker:Magnus Carlsen | **VGs «Årets navn»**(2010) | Neste mottaker:De frivillige hjelperne ved Utøya |

| * v
* d
* r
Idrettsgallaen: Årets navn |
| --- |
| 
* 2002: Bente Skari og Ole Einar Bjørndalen
* 2003: Petter Solberg
* 2004: Gunn-Rita Dahle
* 2005: Marit Bjørgen
* 2006: Kjetil André Aamodt
* 2007: Odd-Bjørn Hjelmeset
* 2008: Norges kvinnelandslag i håndball
* 2009: Petter Northug
* 2010: Thor Hushovd
* 2011: Therese Johaug
* 2012: Cecilia Brækhus
* 2013: Magnus Carlsen
* 2014: Alexander Kristoff
* 2015: Petter Northug
* 2016: Stig-André Berge
* 2017: Karsten Warholm
* 2018: Marit Bjørgen
* 2019: Karsten Warholm
* 2020: *ikke tildelt*
* 2021: Maren Lundby
* 2022: Erling Braut Haaland
* 2023: Maren Lundby

 |  |

| * v
* d
* r
Regnbuetrøye Verdensmestre i landeveisritt |
| --- |
| 1927 Binda **·** 1928 Ronsse **·** 1929 Ronsse **·** 1930 Binda **·** 1931 Guerra **·** 1932 Binda **·** 1933 Speicher **·** 1934 Kaers **·** 1935 Aerts **·** 1936 Magne **·** 1937 Meulenberg **·** 1938 Kint **·** 1946 Knecht **·** 1947 Middelkamp **·** 1948 Schotte **·** 1949 Van Steenbergen **·** 1950 Schotte **·** 1951 Kübler **·** 1952 Müller **·** 1953 Coppi **·** 1954 Bobet **·** 1955 Ockers **·** 1956 Van Steenbergen **·** 1957 Van Steenbergen **·** 1958 Baldini **·** 1959 Darrigade **·** 1960 Van Looy **·** 1961 Van Looy **·** 1962 Stablinski **·** 1963 Beheyt **·** 1964 Janssen **·** 1965 Simpson **·** 1966 Altig **·** 1967 Merckx **·** 1968 Adorni **·** 1969 Ottenbros **·** 1970 Monseré **·** 1971 Merckx **·** 1972 Basso **·** 1973 Gimondi **·** 1974 Merckx **·** 1975 Kuiper **·** 1976 Maertens **·** 1977 Moser **·** 1978 Knetemann **·** 1979 Raas **·** 1980 Hinault **·** 1981 Maertens **·** 1982 Saronni **·** 1983 LeMond **·** 1984 Criquielion **·** 1985 Zoetemelk **·** 1986 Argentin **·** 1987 Roche **·** 1988 Fondriest **·** 1989 LeMond **·** 1990 Dhaenens **·** 1991 Bugno **·** 1992 Bugno **·** 1993 Armstrong **·** 1994 Leblanc **·** 1995 Olano **·** 1996 Museeuw **·** 1997 Brochard **·** 1998 Camenzind **·** 1999 Freire **·** 2000 Vainšteins **·** 2001 Freire **·** 2002 Cipollini **·** 2003 Astarloa **·** 2004 Freire **·** 2005 Boonen **·** 2006 Bettini **·** 2007 Bettini **·** 2008 Ballan **·** 2009 Evans **·** 2010 Hushovd **·** 2011 Cavendish **·** 2012 Gilbert **·** 2013 Costa **·** 2014 Kwiatkowski **·** 2015 Sagan **·** 2016 Sagan **·** 2017 Sagan **·** 2018 Valverde **·** 2019 Pedersen **·** 2020 Alaphilippe **·** 2021 Alaphilippe **·** 2022 Evenepoel **·** 
2023  van der Poel |

| * v
* d
* r
Grønn trøye Vinnere av poengkonkurransen i Tour de France |
| --- |
| 1953 Schär **·** 1954 Kübler **·** 1955 Ockers **·** 1956 Ockers **·** 1957 Forestier **·** 1958 Graczyk **·** 1959 Darrigade **·** 1960 Graczyk **·** 1961 Darrigade **·** 1962 Altig **·** 1963 Van Looy **·** 1964 Janssen **·** 1965 Janssen **·** 1966 Planckaert **·** 1967 Janssen **·** 1968 Bitossi **·** 1969 Merckx **·** 1970 Godefroot **·** 1971 Merckx **·** 1972 Merckx **·** 1973 van Springel **·** 1974 Sercu **·** 1975 Van Linden **·** 1976 Maertens **·** 1977 Esclassan **·** 1978 Maertens **·** 1979 Hinault **·** 1980 Pevenage **·** 1981 Maertens **·** 1982 Kelly **·** 1983 Kelly **·** 1984 Hoste **·** 1985 Kelly **·** 1986 Vanderaerden **·** 1987 van Poppel **·** 1988 Planckaert **·** 1989 Kelly **·** 1990 Ludwig **·** 1991 Abduzjaparov **·** 1992 Jalabert **·** 1993 Abduzjaparov **·** 1994 Abduzjaparov **·** 1995 Jalabert **·** 1996 Zabel **·** 1997 Zabel **·** 1998 Zabel **·** 1999 Zabel **·** 2000 Zabel **·** 2001 Zabel **·** 2002 McEwen **·** 2003 Cooke **·** 2004 McEwen **·** 2005 Hushovd **·** 2006 McEwen **·** 2007 Boonen **·** 2008 Freire **·** 2009 Hushovd **·** 2010 Petacchi **·** 2011 Cavendish **·** 2012 Sagan **·** 2013 Sagan **·** 2014 Sagan **·** 2015 Sagan **·** 2016 Sagan **·** 2017 Matthews **·** 2018 Sagan **·** 2019 Sagan **·** 2020 Bennett **·** 2021 Cavendish **·** 2022 van Aert **·** 2023 Philipsen |

| * v
* d
* r
*Mesternes mester* 2016 |
| --- |
| Sted | 
* Monaco

 |
| Programleder | 
* Dag Erik Pedersen

 |
| Deltakere | 
* Thor Hushovd (1)
* Andreas Håtveit (2)
* Vibeke Skofterud (3)
* Bjørn Maaseide (4)
* Ragnhild Gulbrandsen (5)
* Jan Åge Fjørtoft (6)
* Anne Jahren (7)
* Roy Johansen (8)
* Anette Sagen (9)
* Siri Eftedal Seland (10)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** Munzinger (sport)
 |