recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hyejong av Goryeo** (født 912, død 23. oktober 945) var den andre kongen av det koreanske kongedømmet Goryeo. Han regjerte fra 5. juli 943 til sin død 23. oktober 945.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Hyejong var sønn av keiser Taejo og hans andre kone, dronning Janghwa fra *Oh*-klanen. Hun var datter av magistraten av Naju, Oh Daryeon. Taejo møtte og giftet seg med henne mens an tjenestegjorde i Naju som general for Taebong under Gung Ye.

I 921 ble Hyejong utropt til kronprins og tronarving, mes dtøtte fra general Bak Sul-Hui. Nesten umiddelbart etter at han ble utnevnt til kronprins, fulgte han sin far Taejo på felttog mot det senere Baekje. Han spilte en vesentlig rolle i de tallrike seire swom ble vunnet.

I 943 ble Hyejong elevert til tronen etter sin fars død.

### Regjeringstid

Hyejongs korte regjeringstid ble plaget av konspirasjoner og maktkamper blant Taejos sønner. Den første av disse sammensvergelsene ble anført av prinsene Wang Yo og Wang So, begge sønner av Taejo, og hans tredjekone, dronning Sinmyeongsunseong av Chungju-klanen *Yu*. Denne klanen hadde betydelig politisk innflytelse. Hyeyong ble oppmerksom på de to prinsenes konspirasjon; han ble advart av Wang Gyu. Men da Hyeyong ikke fant det nødvendig å gjøre noe for å stanse de to prinsene, begynte Wang Yu å legge planer om hvordan han skulle klare å få satt sin egen sønnesønn på tronen.

### Død

Hyejong døde i 945, under sitt annet regjeringsår. Han ble ikke drept, men døde av sykdom. Han var da tidlig i tyveårene. Han ble etterfulgt av sin tredje bror Jeongjong, tredje monark av Goryeo.

Litteratur
----------

* Sem Vermeersch (2008). *The Power of the Buddhas: the Politics of Buddhism during the Koryǒ Dynasty (918-1392).* Cambridge: Harvard University Press. ISBN 978-0-674-03188-3/ ISBN 0-674-03188-1; OCLC 213407432


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Taejo av Goryeo** | **Koreansk monark**(Huset Wang)**(943–945)** | Etterfølger:**Jeongjong av Goryeo** |

Portal: Korea
Speking
**Speking** er en konserveringsmetode for mat som har vært kjent gjennom mange århundrer i de fleste land, og i Norge i mer enn 1000 år.[] Man kan speke både kjøtt og fisk. Hensikten med speking er å gjøre råvaren spisbar og holdbar uten videre behandling (som koking og steking). Spekemat regnes gjerne som en delikatesse i dag, men i tiden før moderne konserveringsmidler, fryseboksen og kjøleskapet ble alminnelig, var speking og andre konserveringsmetoder nødvendige for å overleve.[] Speket mat kan i noen tilfeller være holdbar i flere år.

Til speking brukes salt, luft og vann i kombinasjoner, avhengig av råvaretype og saltmetoden som skal benyttes.[] Det finnes to måter å salte råvaren på, såkalt tørrsalting (som mest vanlig til kjøtt) og lakesalting (som mest vanlig til fisk). Lakesaltet fisk tørkes ikke, i motsetning til kjøtt, men oppbevares i laken til man tar opp fisken for utvanning og påfølgende bruk. Vanligvis vil fisken spises innen et år fra saltingen.[]

Tidligere ble spekingen fortrinnsvis gjort hjemme, men gjøres i dag av næringsmiddelindustrien. Speket mat er populært i mange land.[]

Se også
-------

* Spekemat

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***En rå oljevirkelighet*** (originaltittel: *A Crude Awakening: The Oil Crash*) er en engelskspråklig sveitsisk-tysk dokumentarfilm fra 2006 som omhandler oljealderens slutt (Peak oil) og hvilke konsekvenser dette vil kunne medføre for verdens nasjoner. Regi er ved Basil Gelpke, Ray McCormack og Reto Caduff. Filmen er produsert av Telepool GmbH.

Om filmen
---------

Dokumentaren åpner med setningen: *Oil is our God, I don't care if someone say they worship Jesus, Aallah og Buddah, they're actually worship petroleum*. Hovedbudskapet er påstanden om at jorden snart vil gå tom for olje og at man ikke nødvendigvis behøver å være medlem av en sammensvergelse for å se en forbindelse mellom USAs interesser i Vest-Asia.

Filmen spør blant annet om hva som skjer når denne livsviktige ressursen tar slutt? Dokumentaren forespeiler dyptgripende forandringer med den knappheten på olje som vil inntre bare i løpet av de neste 20 årene. 

Verdens fremste eksperter på oljespørsmål gir i dokumentaren sitt syn på saken, blant dem Statoils konsulent Colin Campbell. Den kjente oljegeologen står bak studiene «*The Coming Oil Crisis*» og «*The End of Cheap Oil*». I likhet med Robert E. Ebel, leder av senter for strategiske og internasjonale studier (CSIS) i Washington D.C. og Luis E. Giusti, direktør for Royal Dutch Shell, hevder Campbell det klart at bunnen av oljetønna snart kan være nådd.

I filmen sveipes det innom en rekke steder med tilknytning verdens oljeproduksjon – blant dem Texas, Kuwait, Caracas, California og Baku.

Priser
------

Filmen har vunnet flere prise både i Europa og USA, blant annet ved Bergen internasjonale filmfestival

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En rå oljevirkelighet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *En rå oljevirkelighet* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *En rå oljevirkelighet* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *En rå oljevirkelighet* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *En rå oljevirkelighet* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *En rå oljevirkelighet* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Leah Marie Amico-O'Brien** (født 9. september 1974 Garden Grove i California), amerikansk softballspiller som deltok i de olympiske leker 1996 i Atlanta, 2000 i Sydney og 2004 i Athen.

O'Brien ble olympisk mester i softball under sommer-OL 1996 i Atlanta. Hun var med på det amerikanske laget som vant den første olympiske softballturneringen foran Kina og Australia. USA vant finalen mot Kina med 3 – 1.

Fire år senere, under sommer-OL 2000 i Sydney vant hon sin andre olympiske gullmedalje i softball. USA vant finalen mot Japan med 2 – 1. 

Hun ble olympisk mester i softball for tredje gang da USA vant finalen mot Australia med 5 – 1 under OL 2004 i Athen.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1996 USAs flagg Atlanta - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Gull 2000 Australias flagg Sydney - **Gull** i softball USAs flagg USA
* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen - **Gull** i softball USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leah O'Brien – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Leah O'Brien – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**«Moonlight and Roses»** er en sang basert på orgelstykket **«Andantino in D-flat, op. 83 no. 2»** (1888), som er én av briten Edwin Lemares få velkjente originalkomposisjoner. Den ble så populær at han ble bedt om å spille den på nesten alle sine konserter. Den ble solgt i titusener av eksemplarer, skjønt han tjente ingenting på den i begynnelsen, da den ble publisert av Robert Cocks i London i 1892. Han mottok en *flat fee* på tre guineas.

Lemare kalte den ikke «Moonlight and Roses». Han føyde heller ikke tekst til melodien. Det var de amerikanske låtskriverne Ben Black og Charles N. Daniels (under psevdonymet Neil Moret) som føyde teksten til melodien uten tillatelse i 1921.

Stykket ble ekstremt populært og solgte over én million eksemplarer. Lemare truet med å gå til rettslige skritt i 1925, noe som resulterte i at han fikk en andel av royaltyinntektene. Han profitterte til slutt på sin populære melodi.

Stykket anvender en teknikk kjent som *thumbing down*. Venstrehånden spiller et akkompagnement på *kormanualet*, mens fingrene på høyrehånden spiller melodien på *solomanualet* og tommelfingeren spiller samtidig melodien på *det store manualet* i parallelle sekster. Pianisten spiller således på tre manualer umiddelbart.

Eddy Arnold, The Tennessee Plowboy and His Guitar spilte den inn i New York City 2. desember 1952. Sangen ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-5192A (i USA) og av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer MH 178. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3318.

Norske versjoner
----------------

Juul Hansen og Ernst Frønsdal har skrevet norske tekster. Hansens versjon bærer tittelen «Duggvåte roser». Frønsdals versjon heter «Tindrende øyne».

Innspillinger
-------------

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 | «Duggvåte roser» | Søstrene Brøyn, Odd Bjørklunds kvartett | Juul Hansen | 78-plate | Musica A 5010 |
| 1965 | «Tindrende øyne» | Roald Stensby med kor og Sigurd Jansens orkester | Ernst Frønsdal | Single | RCA NA 1410 |

Referanser
----------

1. ↑  Stephen Westrop: Notes to Christopher Herrick's recording *Organ Dreams 3*, CDA 67317, Hyperion Records
2. ↑  RCA Victor Records in the 20-50000 to 20-5499 series
3. ↑  Se plateetiketten
4. ↑  Se plateetiketten
Analyse av hvitt lys ved å spre det med ett prisme er ett eksempel på spektroskopi
**Spektroskopi** er en fellesbetegnelse på målemetoder som baserer seg på at atomer kan ta opp og sende fra seg elektromagnetisk energi. Grunnstoffer kan identifiseres fordi hvert grunnstoff har sin egen karakteristikk over hvilke bølgelengder av elektromagnetisk stråling stoffet kan ta opp eller sende fra seg.

Dette skjer ved at hver elektronbane rundt en atomkjerne har sine egne energinivåer. Et elektron i et atom kan bare absorbere lys med bølgelengder som tilsvarer nøyaktig den energien som trengs for å løfte det til et høyere energinivå. Hvilken bølgelengde avhenger både av hvilket nivå elektronet allerede befinner seg på og hvilket grunnstoff det er snakk om. Energien (fotonet) som absorberes sendes nesten øyeblikkelig ut igjen i form av et foton med samme bølgelengde som ble absorbert. Hvilken retning dette fotonet tar er helt tilfeldig. Som betyr at hvis lyskilden av hvitt lys, som er en blanding av alle bølgelengder (inkludert de som elektronene tar opp og avgir), beveger seg i en bestemt retning, vil de bølgelengdene som ikke absorberes danne langt sterkere mønstre om de passerer et prisme enn de bølgelengdene som tas opp og deretter spres i alle retninger, og derfor fremstår som mørke streker mellom fargene som har passert atomene uhindret.

Ved spektroskopi ser observatøren lysets spektrum, altså et bilde av lysets spektrallinjer.
Hvis dette bildet registreres på f.eks. film eller bildebrikke, betegnes prosessen som *spektrografi*, og det blir mulig å registrere ikke bare synlig lys, men også ultrafiolett og infrarødt lys. Også bølgelengder utenfor lysets - fra gammastråling til radiobølger - kan spektralanalyseres med *spektrografer*.

*Spektroskopi* brukes innen kjemiske analyser og astronomi.

Referanser
----------

1. ↑  Formation of Spectral Lines | Astronomy - Lumen Learning

Se også
-------

* spektroskop

Eksterne lenker
---------------

* (en) Spectroscopy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «The History of Spectroscopy, A Perspective», fra Massachusetts Institute of Technology
* «A Timeline of Atomic Spectroscopy» Arkivert 22. juli 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
***Moonzund*** (originaltittel: *Моонзунд*) er en sovjetisk film fra 1987, regissert av Aleksandr Aleksandrovitsj Muratov.

Handling
--------

Historien er lagt til under første verdenskrig, og illustrerer problemene til det russiske imperiet i årene 1915 til 1917. Verdenskrigens vanskeligheter forårsaker stor sosial og politisk uro i det tsaristiske Russland. Kommunistisk propaganda fører også til konflikter mellom forskjellige sosiale klasser, og dette forårsaker sammenstøt om bord på slagskip fra den russiske keiserlige marinen og på steder i Tallinn, Kronstadt og St. Petersburg.

Den russiske marinen, som også sliter med deres egne interne klassekamp, blir stadig svekket på grunn av store tap under verdenskrigen. Med denne bakgrunnen er de kommanderende admiralene i den russiske marinen maktesløse vitner til flåtens tragiske kollaps i form av begynnende revolusjonære hendelser i Russland i 1917.

Skuespillere
------------

* Oleg Mensjikov som Sergej Artenjev
* Vladimir Gostjukhin som Sementjuk
* Ljudmila Nilskaja som Anna "Klara Georgievna" Revelskaja
* Nikolaj Karatsjentsov som Von Knupfer
* Jurij Beljajev som Admiral Koltjak

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 17. april 2016.
2. ↑  Моонзунд (1988)
3. ↑  МООНЗУНД (1987)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Moonzund* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Moonzund* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Moonzund* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**TT-33** (Tula Tokarev 1933) er en sovjetisk halvautomatisk pistol.

I 1930 utviklet Federov Tokarev TT-30 som skulle bli arvtakeren etter Nagant 1895 revolveren som var det russiske forsvars sidevåpen helt ifra 1895. TT-30 ble raskt oppdatert i 1933 og fikk navnet TT-33, og var approbert sidevåpen helt frem til Makarov PM pistolen overtok i 1951. Kun få TT-30 ble produsert før TT-33 kom.

Design
------

Utseendemessig er TT-33 meget lik John Moses Brownings FN Modell 1903 og mekanisk har den lånt funksjoner ifra Colt M1911. Pistolen er kamret for ammunisjon i kaliber 7,62 x 25 mm Tokarev som er en patron basert på 7,63 x 25 mm Mauser. Sistnevnte gjorde inntrykk på russerne under testing av våpen da de skulle ha ny pistol, og de konstruerte dermed en nesten identisk patron.

Eksterne lenker
---------------

* (en) TT pistol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) TT (pistol) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Offisiell Tokarev våpenside

| * v
* d
* r
Sovjetiske infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | 
* TT-33
* Nagant M1895

 |
| Rifler | 
* AVS-36
* SVT-40
* Mosin-Nagant M91/30

 |
| Maskinpistoler | 
* PPD-40
* PPSj 41
* PPS 43

 |
| Maskingevær og større | 
* M1910 Maxim
* DS-39
* Degtjarjov maskingevær
* SG-43 Goryunov
* DSjK
* PTRD
* PTRS
* ROKS flammekaster

 |
| Patroner | 
* 7,62 x 25 mm Tokarev
* 7,62 x 38R
* 7,62 x 39 mm
* 7,62 x 54R
* 12,7 x 108 mm
* 14,5 x 114 mm

 |

Portal: Andre verdenskrig
**Brothomstates** er artistnavnet til musikeren **Lassi Nikko** fra Finland. Hans musikk kan beskrives som IDM eller downtempo ambient. Han er kjent for sine komplekse og abstrakte melodier og spesielle trommeprogrammering.

Han fikk ekstra oppmerksomhet for sin musikk når hans låt *Adozenaday* ble brukt i en Sprite-reklame på TV.

Nikko brukte hele to år på sin demo, som han sendte til Warp Records. Demoen imponerte nok til at albumet *Claro* ble utgitt i 2001.

Han har også diverse utgivelser på andre selskaper. Hans remixer av andre artister er bl.a utgitt på Merck Records.

Diskografi
----------

* 2000 Brothom States (EP)
* 2001 Claro
* 2001 Qtio (EP/12")
* 2004 Rktic (12")
* 2006 Brothomstrain vs Blamstates (12")

Referanser
----------

1. ↑  «Default artists: Brothomstates». Default Response. Arkivert fra originalen 9. desember 2007. Besøkt 10. februar 2008.
2. ↑  «Boomkat». Boomkat. Besøkt 10. februar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs **·** AllMusic **·** AllMusic
 |
**Mompati Sebogodi Merafhe** (født 6. juni 1936 i Serowe, død 7. januar 2015 i Gaborone) var Botswanas visepresident fra 2008 til 2012. Han var tidligere generalløytnant, og var Botswanas utenriksminister fra 1994 til 2008.

Etter en karriere i militæret gikk han inn i politikken i 1989. Han ble valgt til Botswanas demokratiske partis sentralkomité i 1991. Merafhe var medlem av parlamentet for distriktet Mahalapye West siden valget i 1994. Han ble valgt inn for tredje gang i 2004, da han fikk 5 429 stemmer mot Botswanas nasjonale fronts kandidat Abigail Mogalakwes 1 664 stemmer, og Botswanas kongresspartis Thomas Ookeditses 975 stemmer. I tillegg til å være utenriksminister var han minister for presidentsaker og offentlig administrasjon (*Minister of Presidential Affairs and Public Administration*).

Da Ian Khama overtok som president 1. april 2008 utnevnte han Merafhe til visepresident. Merafhe ble godkjent av parlamentet samme dag, med 48 av 56 stemmer for, og ingen imot, og han ble tatt i ed umiddelbart. Samme dag fortalte Khama BDP at han ikke planla at Merafhe skulle ta over som president etter ham, men at han etter hvert ville bytte ham ut med en annen visepresident, som ville ta over for Khama i 2018.

Merafhe var en av de første afrikanske statsledere som kritiserte Zimbabwes president Robert Mugabe for presidentvalget i 2008.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Merafhe is new vice president» **(engelsk)**. BOPA. 2. april 2008. Besøkt 10. august 2008. [*død lenke*]
2. ↑  «Merafhe thanks Mahalapye electorate» **(engelsk)**. BOPA. 10. november 2004. Arkivert fra originalen 10. februar 2005. Besøkt 10. august 2008.
3. ↑  Gideon Nkala (2. april 2008). «VP Merafhe will not be President». Mmego Online. Besøkt 10. august 2008.
4. ↑  «African call for Zimbabwe unity» **(engelsk)**. BBC. 2. juli 2008. Besøkt 10. august 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Paul Arne «Nuppen» Skajem** (født 1. desember 1958 i Oslo) er en tidligere, norsk alpinist. Han konsentrerte seg om de tekniske disiplinene, og oppnådde sin beste mesterskapsplassering under VM 1982 i Schladming, der han ble nummer ni i slalåm. Han represneterte Idrettslaget Heming.

I verdenscupen oppnådde han fire plasseringer blant de ti beste. Det beste resultatet kom i storslalåm, da han 28. mars 1984 i sveitsiske Laax ble nummer fire i storslalåm. Han var bare åtte hundredels sekunder bak mannen på tredjeplass – den svenske legenden Ingemar Stenmark. Han deltok under vinter-OL for Norge i 1980 i Lake Placid med ellevteplass i slalåm og 24.-plass i storslalåm.

Han ble norsk mester i storslalåm i 1981 og i slalåm i 1983.

I dag eier og driver Skajem en planteskole på Ris i Oslo. Han arbeider også som ekspertkommentator i forbindelse med NRKs alpinsendinger.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul Arne Skajem – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Paul Arne Skajem – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Paul Arne Skajem – FIS (alpint) Rediger på Wikidata
* *Lettstelt hage for travel gartner* – artikkel om Skajem på www.aftenposten.no
***Brounia thoracica*** er en bille som lever i varme strøk, de mangler i Europa. De lever mellom forskjellige slags råtnende plantedeler, og en del arter er knyttet til maur eller termitter. Billene er små til middelsstore, avlange, og kan trekke beina helt inn til kroppen slik at de ligner på frø. I så måte ligner de på familien halvsmellere (Throscidae), som de imidlertid ikke er i nær slekt med.

Utseende
--------

En liten, avlang, noe flat, fint hårete, blankt brunsvart bille. Beina og antennene kan legges inn i furer på undersiden slik at overflaten blir helt jevn, billene ligner da på frø. Oversiden er mer eller mindre hårete. **Hodet** er lite, og ofte dekket av brystskjoldet slik at det ikke er synlig sett ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Overkjevene (mandiblene) er redusert. Antennene er 11-leddete, middels lange, trådformede, sagtakkede eller kamformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så bredt som dekkvingene, omtrent halvsirkelformet sett ovenfra, med en skarp sidelist. **Dekkvingene** er parallellsidige eller bredest i fremre halvdel. **Beina** er forholdsvis korte, særlig frambeina er kraftige. Føttene er 5-leddete, det tredje leddet er delt i to lange lober, det fjerde leddet ganske lite. **Larvene** er omtrent sylindriske, litt smalere mot bakenden, sterkt pigmentert og sklerotisert (harde). Overflaten er mer eller mindre ru, kornete eller dekket av små knøler. De fleste leddene har en spirakel (åndehull) på hver side, bak denne sitter to børster. Det er også en klynge med børster øverst på siden av hvert segment, ellers mangler de hår. Hodekapselen er ganske stor og velutviklet, med små overkjever (mandibler).

Levevis
-------

Larvene til Chelonariidae er funnet i mange ulike habitater, vanligvis i nærheten av råtnende plantemateriale i en eller annen form. De er funnet i løvstrø, i planterusk rundt roten av orkidéer, knyttet til planter som ha maurkolonier inne i seg, i døde grener og av og til under barken på døde trær. En del arter finnes bare knyttet til maur (såkalte myrmekofiler) eller termitter. Det er ikke kjent hva de spiser.

Utbredelse
----------

Arten lever på New Zealand.

Systematisk plassering
----------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien Chelonariidae
				+ *Brounia thoracica* Sharp, 1878 – New Zealand, den sørligste arten i gruppen

Eksterne lenker
---------------

* *Brounia thoracica*
* (en) *Brounia thoracica* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Brounia thoracica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Brounia thoracica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Paul André Solberg** (født 30. juni 1980) er en norsk spydkaster. Han har representert Halden IL, IL Norna-Salhus og IK Tjalve. Han er fysisk trener for olympisk sølvmedaljevinner i sleggekast, Eivind Henriksen.

Hans personlige rekord er 76,87 meter, noe som plasserer ham på 8.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider (ny spydtype, altså etter 1986). Rekorden blei satt 18. mai 2002 i Magglingen, Sveits.

Han er seinere blitt stipendiat ved seksjon for coaching og psykologi på Norges idrettshøgskole.[]

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

* Sølv i 2005, 2008
* Bronse i 2001, 2003, 2004, 2007

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Paul Andre Solberg, www.iaaf.org[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – spyd menn (Friidrett.no)
* Statistikk, spyd menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Paul André Solberg – World Athletics Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Moorgate stasjon** er en jernbane- og undergrunnsstasjon i City of London. Den ligger på gaten Moorgate, nord for bymuren.

Undergrunn
----------

Undergrunnsstasjonen betjener linjene Circle, Hammersmith & City, Metropolitan og Northern. Den ligger i kollektivsone 1, og utgjør den eldste delen av stasjonskomplekset. Daværende Metropolitan Railway åpnet stasjonen i 1865 som en del av den østre forlengelsen av den originale undergrunnsstrekningen mellom Paddington og Farringdon.

Jernbane
--------

Moorgate er Great Northern-linjens endestasjon. Togene kommer inn gjennom dype tunneler via en rute som tidligere ble brukt av undergrunnsbanen. Frem til våren 2009 ble Moorgate også betjent av tog fra St. Pancras, men denne ruten ble avsluttet permanent i forbindelse med ombyggingen av Farringdon stasjon.

Moorgateulykken
---------------

28. februar 1975 krasjet et undergrunnstog på Northern-linjen inn i tunnelenden etter plattformen på Great Northern-sporet. 43 mennesker omkom, noe som er det største tap av menneskeliv på undergrunnsbanen i fredstid. 

Undersøkelsene viste at føreren, som omkom i ulykken, fortsatt holdt «dødmannsknappen», som ville slått på bremsene dersom den hadde blitt sluppet. Det viste seg også at han hadde økt farten før kollisjonen, og det var ikke tegn til at han hadde reagert på det som skjedde. Politiets granskning av føreren viste at det ikke var tegn til at han hadde selvmordstanker, noe som ble styrket av at han hadde 300 pund i lommen som han skulle bruke til å kjøpe en bil til datteren for etter skiftet. Årsaken har aldri blitt funnet. 

Ulykkens omfang ble forsterket av at den skjedde et sted hvor det var høyt under taket, slik at de bakre vognene landet over den første og knuste den; i en vanlig undergrunnsstasjon ville ikke dette kunne skjedd. Plattformen var designet for vanlige jernbanetog, og det var derfor betraktelig høyere under taket. 

Ulykken førte til to tiltak. Det ene var en omfattende ombygging av stedet hvor den skjedde, slik at en eventuell senere ulykke ikke skulle få samme omfang. Det andre var at det ble innført et automatisk bremsesystem som automatisk slår på bremsene dersom man har for høy fart inn mot slutten på et spor. Dette systemet er kjent som *Moorgate Control*. 


| **Forrige stasjon** |   |  London Underground |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BarbicanHammersmith/ringbane |  | Circle-linjen Circle-linjen |  | Liverpool StreetRingbane |
| BarbicanHammersmith |  | Hammersmith & City-linjen Hammersmith & City-linjen |  | Liverpool StreetBarking |
| BarbicanWatford/Chesham/Amersham/Uxbridge |  | Metropolitan-linjen Metropolitan-linjen |  | Liverpool StreetAldgate |
| Old StreetEdgware/High Barnet |  | Northern-linjen Northern-linjen |  | BankMorden |

| National Rail |
| Old StreetFinsbury Park |  | Northern City Line |  | *Endestasjon* |

Eksterne lenker
---------------

* Moorgate jernbanestasjon National Rail Enquiries (Engelsk)
* Moorgate Underground Station Transport for London (Engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
|  |
| --- |
| Artikkelen inngår i serien om |
| 

| Finanskrisen fra 2008 |
| --- |
| 

| Hovedårsaker |
| --- |
| * Subprime
* Subprime-krisen
* Energikrisen på 2000-tallet
* Resesjon i Europa 2008-2009
 |

 |
| 

| Redningspakker |
| --- |
| * USA 2008
* Kina 2008
* Norge 2008 og 2009
 |

 |
| 

| Aktuelle bedrifter |
| --- |
| * Bradford & Bingley
* Citigroup
* Dexia
* Fannie Mae
* Fortis
* Freddie Mac
* Glitnir
* Grupo Santander
* Lehman Brothers
* Merrill Lynch
* Northern Rock
* Wachovia
* Washington Mutual
 |

 |
| 

| Relaterte artikler |
| --- |
| * Finanskrise (begrep)
* Matvareprisøkningen i 2007–2008
* Too big to fail
* Statens finansfond
* Statens obligasjonsfond
 |

 |

 |

**Wachovia Corporation,** med hovedsete i Charlotte i Nord-Carolina i USA, var en av USAs største banker. Den ble grunnlagt i 1879 i Winston (nå Winston-Salem) i North Carolina. Etter finanskrisen i 2008 ble Wachovia overtatt av Wells Fargo.

Historie
--------

Banken fusjonerte i 1911 med (det i 1893 grunnlagte) *Wachovia Loan and Trust*, og det nye foretaket fikk fra da av navnet *Wachovia Corporation*.

I 1986 kjøpte Wachovia *First National Bank of Atlanta* og fulgte etterpå opp med en rekke oppkjøp asv mindre banker og finansinstitutter.

I 2001 slo Wachovia Corporation seg overraskende sammen med Union Corporation. Med dette og noen andre oppkjøp ble Wachovia Corporation til USAs fjerde største bank.

I mai 2007 overtok Wachovia det store amerikanske meglerfirmaet A.G. Edwards for 6,8 milliarder dollar.

I april 2008 offentliggjorde Wachovia kvartalstall som viste tap på ca. to milliarder dollar.

Som en følge av finanskrisen høsten 2008 ble Wachovia den 3. oktober overtatt av Wells Fargo, som slik trumfet et tilbud 29. september fra det store finanskonsernet Citigroup.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wachovia Bank – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie
 |
En dykkende fugl skaper overflatebølger
En **overflatebølge** er en mekanisk bølge som forplanter jeg i grenseflaten mellom to forskjellige medier, vanligvis mellom to væsker med forskjellig tetthet. En overflatebølge kan også være en elektromagnetisk bølge styrt av en refraksjonsindeksgradient. Innen radio er en **jordbølge** en overflatebølge som forplanter seg nær jordoverflaten.

Mekanisk bølge
--------------

I seismologi kan man komme borti flere forskjellige overflatebølger. Overflatebølger i denne sammenhengen blir ofte kallet **L-bølger** eller **rayleigh-bølger**. En seismisk bølge er en bølge som forplanter seg gjennom jorden, ofte som følge et jordskjelv eller en eksplosjon. L-bølger har transvers bevegelse (bevegelsen er vinkelrett til retningen de flytter seg i, som lysbølger), mens rayleighbølger kan være både longitudinale (flytter seg parallelt til bevegelsesretningen, som lydbølgjer) eller transverse. Seismiske bølger blir studert av seismologer og målt av en seismograf eller et seismometer. Overflatebølger kan dekke store frekvensområder, og det er bølgeperiodene på over 10 sekunder eller mer som vanligvis gjør størst skade. Overflatebølger kan reise flere ganger rundt jorden under de største jordskjelvene. 

«Overflatebølge» kan også skildre bølger over et hav. Eksempel er bølge ride flaten mellom vann og luft (havbølgjer) eller krusningar i sanden nær flaten mellom vann og luft. Et annet eksempel er indre bølger, som kan forplante seg mellom to vannmasser med forskjellig tetthet.

Elektromagnetisk bølge
----------------------

*Jordbølge* viser til forplanting av radiobølger ved eller nær jordoverflaten. Disse overflatebølgene blir også kalte *nortonbølgjer*, *zenneckbølgjer*, *sommerfeldbølgjer* eller *glidende bølger*.

Se også
-------

* Seismisk bølge
* Rombølge
* Havbølge, indre bølge, dispersjon og monsterbølge
* Tyngdebølge

Referanser
----------

1. ↑  General Services Administration-artikkelen «Federal Standard 1037C Arkivert 2. mars 2009 hos Wayback Machine.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Tittelbladet til en av Herman Treschows prekenbøker, utgitt i 1773.
**Herman Treschow** (født 1739 i Vågå, Gudbrandsdalen, død 1797 i København) var en dansk-norsk prest, teologiprofessor og forfatter.

Han ble født og vokste opp i Vågå. Faren, som også het Herman Treschow, var prest der. Etter å ha blitt professor i teologi ved Københavns Universitet ble han prest i Garnisonskirken i København. Han var en del av byens overklasse og holdt preken for blant andre kong Christian VII og den danske kongefamilien i Christiansborg slottskirke.

Forfatterskap
-------------

I den siste halvdel av 1700-tallet utga Treschow flere bøker på Gyldendal forlag, flesteparten med kristent innhold, som hans *Passions-Betragtninger* og *Prædikener*. Noe av det siste han skrev var et verk som bar den fyldige tittelen *Bidrag til Hr. General Admiral Lieutenant Greve Friderik Danneskiold Samsøes Levnets Beskrivelse*, utgitt i 1796. Treschow døde året etter.

Ut ifra innholdet i hans prekener, kan vi vite et og annet om hva slags meninger han hadde: 

* Han var sterkt opptatt av samholdet mellom Danmark og sitt fødeland Norge, og ba for «hver Undersaat i disse riger og lande». Han hadde nok ikke forutsett at så tidlig som nesten 20 år etter hans død skulle disse to «tvillingrikene» skille lag.

* Han likte tydeligvis ikke at barn bråkte i kirken! I en preken anbefaler han menighetens foreldre å vente med å ta med seg barna til gudstjenesten til de var store nok til å ikke forstyrre.

Fra denne prekestolen i Garnisonskirken i København har Treschow ofte prekt, i tiden da han var sogneprest her.
* Han understreket gjentatte ganger i forordene til sine bøker at han ikke hadde rettet seg «efter vore Tiders smag», og at han hadde skrevet slik at vanlige folk skulle kunne forstå det.

Herman Treschow er blitt kalt «en av pionerene innenfor mer moderne tolkninger av bibeltekster».[]

Fra Treschows biografi om grev Friderik Danneskiold Samsøe: Kobberstukket portrett av greven (ukjent kunstner).

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
«Terroristene» har flere betydninger.

 ***Terroristene***, org. *Terroristerna* (1975) er en roman av forfatterparet Sjöwall & Wahlöö i deres krimserie om Martin Beck og hans team. Boken er den tiende og siste i serien *Roman om en forbrytelse* (*Roman om ett brott*). 

Romanen var ikke ferdig da Per Wahlöö døde i juni 1975 slik at Maj Sjöwall måtte avslutte den aleine. Under Wahlöös sykdom, som tilslutt endte med hans død, satt han oppe både dag og natt for å gjøre ferdig boken før det var for seint.

Handling
--------

Historien begynner med en rettssak hvor en attenårig jente blir anklaget for et bankran som hun aldri hadde tenkt å utføre. Seinere blir en produsent av pornografiske filmer funnet myrdet i hjemmet til hans elskerinne. Hovedintrigen i boken dreier seg om Martin Beck, lederen av et team med politimenn, som prøver å forhindre et antatt terroristangrep på en veldig upopulær  amerikansk senator som er på offisielt besøk til Sverige.

Da boken ble filmet i 1994, ble plottet sterkt endret. I romanen blir statsministeren i Sverige myrdet. Dette ble sett på å være for sensitivt fordi attentatet på Olof Palme i 1986 var uløst. Mens romanen ble skrevet i 1974, var Olof Palme faktisk statsminister i Sverige.

Karakterer og deres utvikling
-----------------------------

Lennart Kollberg har gått av og spiller bare en liten rolle i romanen. Hans fravære blir kompensert av at Gunvald Larsson får en viktigere rolle; på samme måtte er også Einar Rönn mer fremtredende enn tidligere. I denne siste Sjöwall & Wahlöö boken, innrømmer Martin Beck tilslutt overfor seg selv at han faktisk liker å arbeide sammen med Larsson, selv om han savner Kollberg.

Theobald Braxén, en forsvarsadvokat, blir introdusert som en ganske komisk og sympatisk skikkelse som trives med å ta på seg tilsynelatende håpløse saker. Hans motpart i retten er Sten «Bulldozer» Olsson, som første gang opptrådte i *Det lukkede rom*.

Portaler: Litteratur | Sverige

| * v
* d
* r
*Roman om en forbrytelse* av Sjöwall & Wahlöö |
| --- |
| Maj Sjöwall • Per Wahlöö |
| Bøkene | *Roseanna* • *Mannen som gikk opp i røyk* • *Mannen på balkongen* • *Døden tar buss* • *Brannbilen som forsvant* • *Snut, snut, kaffegrut* • *Mannen på taket* • *Det lukkede rom* • *Politimorderen* • *Terroristene* |
| Filmatisering | *Roseanna* (1967) • *The Laughing Policeman* • *Mannen på taket* • *Mannen som gick upp i rök* • *Brannbilen som forsvant* • *Det slutna rummet* • *Roseanna* (1993) • *Polis polis potatismos* • *Mannen på balkongen* • *Politimorderen* • *Stockholm Marathon* |
| Hørespill | Døden tar buss (2007) |
**Herman Frasch Whiton** (født 6. april 1904 i Cleveland, død 6. september 1967 i New York) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.

Whiton ble olympiske mester i seiling under OL 1948 i London. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den argentinske båten «Djinn» og «Ali baba II» fra Sverige. Seilingene ble avviklet utenfor Torquay i perioden 3. til 12. august 1948. Mannskapet på «Llanoria» besto av Whiton, Alfred Loomis, James Weekes, James Smith og Michael Mooney

Fire år senere, under OL 1952 i Helsingfors vant han en ny olympisk gullmedalje i seiling i 6-metersklassen med båten «Llanoria». Mannskapet var John Morgan, Herman Whiton, Julian Roosevelt, Everard Endt og Eric Ridder.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Storbritannias flagg London – Gull **Gull** i seiling, 6-metersklassen USAs flagg USA
* 1952 Finlands flagg Helsingfors – Gull **Gull** i seiling, 6-metersklassen USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Herman Whiton – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Herman Whiton – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Herman Whiton – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Herman Whiton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Herman Whiton – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Vestinerne** var en folkestamme som i oldtiden bodde i et område i Midt-Italia, avgrenset av elvene Fino og Aterno. De største byene i området var Pitinum (like ved dagens L'Aquila), Aufinum (Ofena), Peltuinum (Prata d'Ansidonia), Pinna (Penne) og Aternum (Pescara, som var delt med marrucinerne). 

På dette kortet fra 1624 er vestinernes område synlig som en landstripe i midten av bildet ("VESTINI").

Historie
--------

Et av de eldste vitnesbyrdene om vestinerne er en skulptur, *Krigeren fra Capestrano*, datert fra det 6. århundre f.Kr. og funnet nær Capestrano i L'Aquila.

Vestinerne nevnes første gang i historiebøkene i forbindelse med at de sluttet seg sammen med Romerrikets fiender da den andre samniske krig begynte i 325 f.Kr. Romerne vant, og fra 302 f.Kr. var vestinerne deres allierte. Vestinerne talte opprinnelig det italiske språket oskisk, men etter forbundsfellekrigen 90-88 f.Kr. ble området en del av selve Romerriket, og befolkningen ble anerkjent som romerske borgere og begynte å tale latin.

Litteratur
----------

* Teksten er hovedsakelig basert på *Encyclopædia Britannica* (1911), som ikke lengre er beskyttet av opphavsrett.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En inskripsjon av mykensk skrevet med Linear B.
**Mykensk gresk** er det eldste dokumenterte formen for gresk språk, og det ble brukt på det greske fastlandet, så vel som på Kreta og Kypros av mykenske grekere (anslagsvis fra 1500- til 1100-tallet f.Kr.) og før den hypotetiske doriske invasjonen, ofte sitert som *terminus post quem* før gresk kom til Hellas. Språket er bevart i inskripsjoner i Linear B, et skriftspråk først bevitnet på Kreta før 1300-tallet f.Kr. De fleste inskripsjoner er på leirtavler avdekket i Knossos i sentrale Kreta, foruten også i Pylos i sørvestlige Peloponnes. Andre tavler har blitt funnet i selve Mykene, Tiryns, og Theben på det greske fastlandet, og ved Khaniá i vestlige Kreta. Språket har navn etter Mykene, en av de fremste sentrene i den mykenske sivilisasjon.

Tavlene med inskripsjoner i Linear B forble lenge ukodet, og alle kjente språk ble hentydet til dem, fram til Michael Ventris tydet dem i 1952 og beviste at språket var en tidlig form for gresk. Tekstene på tavlene er for det meste lister og innholdsfortegnelser. Ingen form for litterære tekster er bevart. Til tross for at det er så lite som er bevart, kan man få et lite glimt av folket som produserte tavlene, og om den mykenske perioden, i demringen av de mørke århundrene i den greske historien.

Referanser
----------

1. ↑  Chadwick, John (1976): *The Mycenaean World*. Cambridge UP. ISBN 0-521-29037-6.
2. ↑  Cartwright, Mark (24. mai 2013): «Mycenaean Civilization», *Ancient History Encyclopedia*
3. ↑  «Cracking the code: the decipherment of Linear B 60 years on», Universitetet i Cambridge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Deler av fjellet Mykale, sett fra ruinene av Priene
Kart over Mykale med kystlinjeforskyvninger siden antikken.
**Mykale** (gresk: Μυκάλη, latin: *Mycale*, tyrkisk: *Samsun Daği*) er et fjell (1 237 moh) på vestkysten av Anatolia i Tyrkia, nord for munningen av elven Menderes (antikkens *Maiandros*) og skilt fra den greske øya Samos av den 1300 meter vide Samosstredet. Fjellet danner en bergrygg som ender i en odde som i antikken var kjent som Trogylion (gresk: Τρωγίλιον eller Τρωγύλιον, latin: *Trogiliom*). Det er flere strender langs nordkysten som består av sand til grus. Den sørlige flanken er hovedsakelig bratte skråninger.

I klassisk gresk tid var hele fjellryggen en odde som var omgitt av Egeerhavet. Geopolitisk var den en del av Jonia med den greske byen Priene plassert ved kysten av fjellets sørflanke og Miletos ved kysten på motsatt side i sør tvers over den dype bukten som elven Menderes hadde skapt. Ytterligere nord lå byen Efesos.

Ruinene av de første to joniske byene nevnt med deres havneanlegg finnes fortsatt, men er i dag flere km lengre inn i landet med utsikt over en rik jordbruksflate og gressland som oppsto grunnet avsetninger fra elven, og som fortsetter å danne det geografiske trekket med vide elvesvinger som denne elven har gitt navn til, *meander*. Enden av den tidligere bukten er i dag en innsjø, Çamiçi Gölü (innsjøen Bafa).

Hele fjellryggen ble gjort om til en nasjonalpark på 109.85 km, *Dilek Yarimadisi Milli Parki* («Dilekhalvøyas nasjonalpark») i 1966, og som er delvis tilgjengelig for offentligheten. Resten er reservert av det tyrkiske militæret. Parkens isolasjon har oppmuntret til å gå tilbake til den innfødte økologien, som er 60 prosent kratt og underskog. Dette området er et verneområde for arter som tidligere var mer utbredt i regionen.

Slaget ved Mykale
-----------------

* *Se hovedartikkel, Slaget ved Mykale*

I det rundt 13 km brede sundet mellom Samos og utløpet av Mykales fjellrygg, odden Trogylion, beseiret grekerne under Leotykides (konge av Sparta) og Xanthippos (statsmann fra Athen) den persiske flåten i et stort sjøslag i år 479 f.Kr.

Referanser
----------

1. ↑  Smith, William (1850): «Mycale» i: *New Classical Dictionary of Biography, Mythology and Geography*. London: John Murray.

Eksterne lenker
---------------

* Lendering, Jona (1996-2008): «Mycale (Dilek Dagi)». Artikler på *Livius* om antikkens historie. Arkivert fra originalen.
* Zeydanlı, Ugur; Hilary Welch; Geoff Welch (2001): «Aegean and Western Turkey sclerophyllous and mixed forests». Full rapport fra WWF.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
*Denne artikkelen er om bygda. For fjorden se Sørlenangen.*
**Sør-Lenangen**  (også skrevet *Sørlenangen*) er ei bygd på østsida av fjorden Sørlenangen ved Ullsfjorden i Lyngen kommune i Troms.

Næringsgrunnlaget i bygda er jordbruk, fiske, offentlige tjenester og andre private tjenester og fritidsaktiviteter. Reiselivet er i vekst, og er basert på naturopplevelser i området. Lyngsalpene omkranser bygda på god avstand med åpning mot vest, nordvest og mot skipsleia. Bygda er godt besøkt av turister og studenter fra UiT hele året. Øvrig næringsliv er transport og bilservice, trelasthandel, frisør og fysioterapeut. Bygda har et aktivt bygdelag

Sør-Lenangen har barne-og undomsskole fra 1970 med gymsal, svømmehall, ballbinge og andre aktivitetsområder og opplyst turløype. I 2017 ble den revet og ny moderne skole tatt i bruk høsten 2019. Bygda har videre ambulansestasjon for helikopter og ambulansebil for UNN, Lenangen private legesenter, samt barnehage.

Yttre Lyngen har buss- (til Lyngseidet>) og hurtigbåtforbindelse til Tromsø. Fv312 går fra kommunesenteret Lyngseidet (50 km), gjennom bygda og langs hele østsiden av fjorden. På vestsida går Fv314 til bygdene Lenangsøyra og Fv313 til Ravika. Avstanden til Tromsø er 77 kilometer via ferge over Ullsfjorden.

Sør-Lenangen er den eldste bygda i Ytre Lyngen, som også omfatter Jægervatnet, Lenangsøyra, Selnes, Ravika og Nord-Lenangen.

Referanser
----------

1. ↑  «Sør-Lenangen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 17. februar 2017.
2. ↑  Sør-Lenangen på Norgeskart.no fra Statens kartverk
**Sør-Koreas valgkommisjon** (Hangul: 중앙선거관리위원회, engelsk: National Election Commission, NEC) er et uavhengig myndighetsorgan i Sør-Korea som skal overvåke nasjonale valg, samt å administrere forhold knyttet til landets politiske partier, samt finansieringen av disse. Kommisjonen ble etablert 21. januar 1963.

NEC er etablert etter paragraf 114 i Sør-Koreas konstitusjon som gir den samme status som Sør-Koreas nasjonalforsamling, Sør-Koreas regjering, Sør-Koreas høyesterett og Sør-Koreas konstitusjonsdomstol. NECs viktigste oppgave er å sikre frie valg.

Valgkommisjonen er involvert i valg til offentlige stillinger, inkludert både president, nasjonalforsamling, samt lokale forsamlinger, og administrative ledere i lokalforvaltningen. Kommisjonen har også håndtert valg til ledelsen i landets universiteter, ledere av samvirkeorganisasjoner innenfor landbruk, fiskeri og skogsdrift, samt enkelte private organisasjoner.

Kommisjonen består av en sentral nasjonal kommisjon, samt 16 regionale kommisjoner for hver provins og by på øverste administrative nivå i Sør-Korea. I tillegg finnes 251 kommisjoner for de sørkoreanske byene, bydelene og fylkene, samt 3489 kommisjoner for de lavere administrative nivåene eup, myeon og dong.

Den nasjonale kommisjonen består av ni medlemmer. Tre er utnevnt av presidenten, tre av nasjonalforsamlingen og tre av landets høyesterettsjustitarius. Kommisjonen velger sin egen leder samt ett stående medlem, den eneste som har jobben på fulltid. Det er tradisjon for at en dommer velges som valgkommisjonens leder.

Medlemmene sitter i seks år og kan bare fjernes ved riksrett eller etter en rettskraftig dom. Medlemmene kan ikke være medlem av politiske partier eller delta i politisk aktivitet.

Kommisjonen har et sekretariat til rådighet, som har lokaler i byen Gwacheon i provinsen Gyeonggi, sør for Seoul.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. mai 2012. Besøkt 12. mars 2012.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 11. mai 2012. Besøkt 12. mars 2012.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 11. mai 2012. Besøkt 12. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) National Election Commission Arkivert 19. august 2020 hos Wayback Machine.

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NDL
 |
*«Sør-Rondane» har flere betydninger.*
Sør-Rondane på kartet over AntarktisSør-Rondane (Dronning Maud Land)Sør-RondaneSør-Rondane på kartet over Antarktis
Satellittbilde over Sør-Rondane Foto: NASA 
**Sør-Rondane** er en ca. 200 km lang fjellkjede i Dronning Maud Land i Antarktis med topper på rundt 3 000 moh. Fjellkjeden strekker i øst-vest-retning mellom Belgicafjella i øst og Carsten Borchgrevinkisen i vest, mens Nansenisen i sør utgjør en del av Antarktisplatået.

Sør-Rondane ble oppdaget og flyfotografert under Lars Christensens Thorshavnekspedisjon i februar 1937. Ytterligere flyfotografering ble gjennomført under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over deler av området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957.

Referanser
----------

1. ↑  Introduction to the Sør Rondane Mountains. Belgian Research Station Antarctica
2. ↑  Sør-Rondane SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 13676
3. ↑  Nansenisen SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (Norge). Katalognr. 10070
4. ↑  Sør Rondane Mountains SCAR *Composite Gazetteer of Antarctica* (USA). Katalognr. 13676

Eksterne lenker
---------------

* Sør-Rondane *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Xenofilos fra Khalkidiki** (300-tallet f.Kr.) var en filosof og musikkteoretiker fra den pythagoreiske skolen.

Xenofilos var en av musikkteoretikeren og filosofen Aristoksenos' lærere. Ifølge Aristoksenos var Xenofilos elev av filosofene Filolaos og Evrytos, og blant de siste pytagoreerne før tradisjonen døde ut. Aristoksenos hevder videre at Xenofilos ble over 105 år gammel og beholdt sin fysiske helse og arbeidskapasitet opp i aller høyeste alder. 

Lite er kjent om Xenofilos' skrifter. Om læren hans finnes bare et utsagn som Diogenes Laertios siterer Aristoksenos på: da en far rådførte seg med Xenofilos om hvordan oppdra sin sønn på best mulig måte, skal svaret til Xenofilos ha vært: «ved å sørge for at han blir borger av en veldrevet stat».

I renessansen ble Xenofilos holdt høyt, åpenbart fordi han tross sitt uvanlig lange liv aldri skal ha vært syk (ifølge Plinius).

Litteratur
----------

* Maria Timpanaro Cardini: *Pitagorici. Testimonianze e frammenti*. Bind. 2, La Nuova Italia, Firenze 1962, s. 422–425 (gresk og latinsk kildetekst med italiensk oversetting)
* Constantinos Macris: *Xénophile de Chalcidique ou de Cyzique.* I Richard Goulet (red.): *Dictionnaire des philosophes antiques.* Bind 7, CNRS Éditions, Paris 2018, ISBN 978-2-271-09024-9, s. 220–226

Referanser
----------

1. ↑  Aristoksenos, fragment 19 = Diogenes Laertios 8,46; Aristoksenos, Fragment 18 = Jamblikos fra Khalkis (i Syria), *De vita Pythagorica* 251.
2. ↑  Diogenes Laertios 8,16.
3. ↑  Kevin Patrick Siena, *Sins of the flesh: responding to sexual disease in early modern Europe*, s. 95. Centre for Reformation and Renaissance Studies.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |