recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Transrapid ved Transrapid-Versuchsanlage Emsland
**Transrapid** er en tysk høyhastighets énskinnebane som bruker magnetisk levitasjon. Basert på et patent fra 1934, startet planleggingen av Transrapidsystemet i 1969. Testanlegget ble fullført i 1987 i Emsland, Tyskland. I 1991 ble den tekniske løsningen godkjent av Deutsche Bundesbahn i samarbeid med flere universiteter.

I 2004 ble den første kommersielle banen fullført. Shanghais Maglevbane på 30,5 km forbinder Shanghai med Pudong internasjonale lufthavn. Systemet utvikles og markedsføres i samarbeid av Siemens AG og ThyssenKrupp AG. Kritikere hevder at teknologien ikke er konkurransedyktig i forhold til konvensjonelle høyhastighetstog.

Teknologi
---------

Transrapids maglevsystem benytter en synkron *langstator* lineær motor langs skinnen både til framdrift og nedbremsing. Elektromagneter i vognen både løfter den fra skinnene, og får framdrift fra den lineære motoren. Siden magnetfeltet kun fungerer i én retning, vil ikke to tog kunne kjøre mot hverandre på samme spor, og dermed minskes faren for kollisjon. 

Togene har ingen hjul, aksler, gir eller pantograf. Det ruller ikke, men flyter. Elektronikken garanterer at bakkeklaringen holder seg konstant, vanligvis 10 mm. Det kreves mindre energi å holde det oppe enn det klimaanlegget bruker. All elektronikk ombord får strøm fra banens magnetfelt i hastigheter over 80 km/t. Ved lavere hastigheter benyttes fysisk kontakt. Det er også reservebatterier ombord.

Energiforbruket er omtrent 4,2 Megawatt ved en hastighet på 400 km/t. Ved bremsing føres energi tilbake til elektrisitetsnettet. Unntaket er ved nødstopp, hvor toget bremser ved fysisk kontakt.

Uhell i 2006
------------

På 22. september 2006 kolliderte et Transrapid-tog med et vedlikeholdsfartøy i 170 km/h på et testspor ved Lathen. Vedlikeholdsfartøyet ødela det første togsettet, og veltet over på taket. Dette var den første store ulykken med et Transrapid-tog involvert. Avisene rapporterte om 23 omkomne og flere skadede mennesker. Ulykken ble forårsaket av at det første toget fikk lov til å forlate stasjonen før vedlikeholdsfartøyet hadde blitt flyttet fra sporet. En slik situasjon kan bli forhindret i et produksjonsmiljø ved å installere et automatisk kollideringsforhindrende system.

Referanser
----------

1. ↑  «23 omkomne i Transrapid-ulykke». *Globalskolen*. 25. september 2006. Arkivert fra originalen 30. mars 2010. Besøkt 19. mai 2010.
2. ↑  «Deadly crash on German monorail». *BBC News*. 22. september 2006. Besøkt 27. mars 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Transrapid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Transrapid
* SIEMENS Transportation Systems
* ThyssenKrupp Transrapid GmbH
* UK Ultraspeed Project
* TVE
* WikiMaglev

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Transportsentralen Asker og Bærum** (TAB) er et norsk selskap som forvalter og administrerer transport og logistikktjenester. Firmaet ble stiftet i 1938 og har hovedkontor i Rud i Bærum. TAB har en bilpark på mer enn 115 biler; varebiler, skapbiler, kranbiler, tippbiler, containerbiler, trekkvogner, gravemaskiner, hjullastere og andre spesialbiler. Materiellet eies og drives av selskapets bileiere.
TAB har egen bensinstasjon og vaskehaller. Vaskehallene, en for maskinvask og en for manuell bilvask, tar også store vogntog.

Historie
--------

I 1938 tok en gruppe bileiere (vognmenn) initiativet til etableringen av et kjørekontor i Bærum. Kontoret hadde en beskjeden begynnelse og besto av et enkelt kontor i en bensinstasjon på Stabekk. I løpet av få år ble kjørekontoret utvidet og «Bærum Transportsentral AL» var et faktum.

Behovet for transport var stort i løpet av 1950- og 1960-tallet. Asker hadde sitt eget kjørekontor på denne tiden, og var den naturlige samarbeidspartner for Bærum. I 1967 ble begge sentralene slått sammen til en ny sentral, som fikk navnet «Transportsentralen Asker og Bærum AL».

Med hovedkontoret på Drammensveien 339 og et filialkontor i Asker var «TAB» etablert. Etter ferdigstillelse av et nybygg på Rud i 1984 ble filialen i Asker nedlagt og alt konsentrert om det nye lastebilsenteret på Rud. 

Transportsentralen Asker og Bærum ble i 2005 organisert som et konsern med *TAB Holding AS* som morselskap med *Transportsentralen Asker og Bærum AS (TAB)*, *TAB Anlegg AS* og *TAB Eiendom AS* som datterselskaper. I 2016 gjennomførte selskapet en fusjon, ved at eiendomsselskapet ble innlemmet i TAB Transportsentralen Asker og Bærum (morselskapet).

Konsernet
---------

Eivind Karikoski er daglig leder i selskapene.

### TAB Transportsentralen Asker og Bærum AS

TAB Transportsentralen Asker og Bærum AS, på folkemunne kalt TAB, er morselskapet, med TAB Anlegg AS som datterselskap. Selskapets formål er å eie og forvalte aksjer i selskaper som driver regnskaps- og administrativ bistand, markedsundersøkelser, transport, formidling av transport og bearbeiding av masser, i selskap som eier og forvalter faste eiendommer, og drifter bensinstasjoner.

### TAB Anlegg AS

TAB Anlegg AS har som formål av blant annet drift av avfallsanlegg og foredling av masse og avfall som leveres til avfallsanlegget. Videre har TAB Anlegg AS virksomhet i mottak av avfallet samt transport av ferdigproduserte varer som pukk, stein, sand og grus.

Eksterne lenker
---------------

* Transportsentralen Asker og Bærum; hjemmesider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
***Elis saga ok Rósamundu*** («Elis og Rosamundas saga») er en gammelnorsk riddersaga. Den er en oversettelse av en gammelfransk tekst.

Sagaen
------

Elis saga ble oversatt av *Roðbert aboti* (abbed Robert) etter oppfordring av kong Håkon Håkonsson. Denne Robert kan være den samme som har oversatt Tristams saga. Siden navnet Robert ikke var i bruk i Norge så tidlig, har det vært gjettet at han var engelskmann, at han var abbed i Lysekloster ved Bergen, og at oversettelsen av *Elis saga* antakelig ble utført etter 1250.

Sagaen ble bevart i en skinnbok fra andre halvdel av 1200-tallet som også inneholdt *Strengleikar* og *Pamphilus saga*. Boken tilhører i dag Unversitetsbiblioteket i Uppsala.

Den gammelnorske teksten ble utgitt med en tysk oversettelse av Eugen Kölbing i Heilbronn i 1881.

Referanser
----------

1. ↑  Holm-Olsen, s. 84–85.

Litteratur
----------

* Holm-Olsen, Ludvig (1940). *Den gammelnorske oversettelsen av Pamphilus*. Oslo: I kommisjon hos Dybwad.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Elis saga ok Rósamundu i Store norske leksikon

Se også
-------

* Norsk hofflitteratur
Vordingborg slottsruin. I bakgrunnen ses Gåsetårnet - den eneste velbevarte delen av den gamle kongeborgen.
Gåsetårnet bygget av kong Valdemar Atterdag er den eneste velbevarte delen av borgen. Kjeglespiret og gullgåsen på toppen stammer fra 1800-tallet.
**Vordingborg slottsruin** er restene av den middelalderske kongeborgen **Vordingborg slott**. Ruinen ligger i Vordingborg på Syd–Sjælland i Danmark. Selve Gåsetårnet ble fredet i 1950.

Vordingborg slott ble grunnlagt av kong Valdemar den store rundt år 1160. Men allerede før dette har det på stedet ligget en stormannsgård. Nyere arkeologiske utgravinger har funnet en del av en kirkegård fra begynnelsen av 1100–tallet. Dengang var det vanlig at kirkene ble bygget i forbindelse med stormannsgårdene og det var sannsynligvis også tilfellet i Vordingborg. 

Man har begrenset kunnskap om kong Valdemars borganlegg. Arkeologiske undersøkelser har vist at det var en ringvoll med en omkransende vollgrav. Selve borgplassen har vært 30 x 40 meter. Det er ikke funnet spor etter faste bygninger fra den eldste borgen. 

Vordingborg ble sentrum for den ekspansive utenrikspolitikken som kong Valdemar og erkebiskop Absalon førte på den sydlige delen av Østersjøkysten. Kongen oppholdt seg gjerne på Vordingborg slott når flåten samlet seg i Grønsund, i Fanefjord eller i viken nedenfor Vordingborg før et tokt. Kulminasjonen ble Arkonas fall og erobringen av Rügen i 1169. Og det var på Vordingborg slott at kongen døde i 1182.

Borgen fornyes
--------------

Valdemar den stores Vordingborg ble endret allerede i neste generasjon. Om arbeidet ble startet under Knut VI av Danmark eller Valdemar Seier vet man ikke, men begge konger benyttet ofte Vordingborg til residens og base for hær og flåte. Byggearbeidene menes å ha blitt foretatt fra ca. år 1200. 

Rett nord for borgen ble det bygget en kirke i teglsten, Skt. Andreaskirken. Den gamle randvollen ble sløyfet til fordel for en ringmur oppført av munkesten. Jorden fra randvollen ble benyttet til å heve nivået på borgplassen innenfor muren. 

Langs den sydlige ringmuren ble det på omtrent samme tid oppført et 30 meter langt stenhus. Det er mulig at dette var kongens bolig. 

I århundret etter kong Valdemar Seier ble borgen utvidet flere ganger.

Valdemar Atterdags Vordingborg
------------------------------

Kong Valdemar Atterdag var fra sin overtakelse av tronen langt fra herre over hele Danmark. Store dele av riket var pantsatt til grever i Holsten. Kongen brukte de første årene av sin regjeringstid til å betale de forskjellige panthavere. Vordingborg ble innløst i 1346 for de pengene som Valdemar mottok for at korsridderne Den tyske orden overtok Estland.

Referanser
----------

1. ↑  Fredningssag / Gåsetårnet, Slotstorvet 9, Vordingborg fra Kulturstyrelsen (besøkt 22. august 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Valdemar den Stores Vordingborg
* Danmarkshistorien.dk om Vordingborg

Portal: Danmark
**Pazzi-kapellet** (italiensk: *Cappella dei Pazzi*) er et kapell i Firenze, og er ansett som et at mesterverkene fra renessansens arkitektur. Kapellet ligger i det «første klosteret» i Basilica di Santa Croce. Selv om det alt i 1429 var samlet sammen midler av Andrea Pazzi, leder for Pazzi-familien, begynte ikke byggingen av kapellet før omtrent 1441, og stod ferdig i 1460-årene.

Kapellet ble tegnet av Brunelleschi i 1430 og bygd ferdig i 1444 for den mektige familien Pazzi. Til tross for de antikke formelementene har kapellet lite til felles med et antikt tempel, og enda mindre med det gotiske formspråket. Brunelleschi føyde sammen søyler, pilastrer og buer og skapte derved et helhetlig uttrykk som ikke har sitt like i tidligere tiders byggverk. I fasaden er to sidefelter forent ved hjelp av en sentral bue; dette er en tilpasning av antikkens triumfbuemotiv. Den fullstendige likevekten i fordelingen mellom vertikale og horisontale deler er det første vitnesbyrdet på renessansens behov for en klar geometrisk avveining av formene.

Galleri
-------

* Interiør i Pazzi-kapelletInteriør i Pazzi-kapellet
* Kuppel i våpenhusetKuppel i våpenhuset

Referanser
----------

1. ↑  Flavio Conti, side 6-7; E.H. Gombrich, side 169-170. Sandved, Bæckström: Spalte 1585.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pazzi Chapel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cappella dei Pazzi (Santa Croce) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Pazzi-kapellet hos GreatBuildings

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Letten** er en innsjø i Torsby kommune i Värmlands län, Sverige. Sjøen ligger midt mellom Klarälven og norskegrensen, i den svenske delen av Finnskogen. Sjøen er demmet opp med en 1,5 kilometer lang demning mot nordøst, der elva Lettan renner ned til Klarälven omtrent sju kilometer nord for Sysslebäck. Vannkraften utnyttes i Lettans kraftverk, med en fallhøyde på 191 meter. Den vestre bredden er også demmet opp, og ligger opptil vannskillet mot Bograngstjärnet, som drener via Medskogsån og Flisa til Glommavassdraget.

Sjøens økologiske status er vurdert som «utilfredsstillende», vesentlig på grunn av reguleringen. Det er ingen målsetting å bedre dette, da det ville medføre betydelig negativ påvirkning på samfunnsviktig vannkraftvirksomhet.

Referanser
----------

1. ↑  «Min karta». Lantmäteriet. Besøkt 5. juni 2021.
2. ↑  «Letten». *Vatteninformationssystem Sverige*. Länsstyrelserna. Besøkt 5. juni 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Peace & Love** var tidvis den største musikkfestivalen i Sverige. Den startet i 1999 og fant sted i Borlänge. 28. mai 2013 ble årets utgave innstilt og arrangementet slått konkurs på grunn av sviktende billettsalg.

Konseptet
---------

I 2006 var det 15 000 besøkende hver dag, med over 37 000 besøkende i løpet av arrangementet. 2007 var det niende året for festivalen. Ved ti-års jubileet i 2008 slo festivalen den gamle rekorden med over 25 000 besøkende. Dette gjorde festivalen til den nest største i Sverige.

Temaer
------

Hvert år fokuserte festivalen på et tema. På temadagene, før konsertene startet, kunne publikum få med seg debatter og undervisning, workshops og diskusjoner.

* 2004 – Ytringsfrihet
* 2005 – Miljøet
* 2006 – Demokrati
* 2007 – Revolusjon
* 2008 – Våkne!
* 2009 – Pasjon
* 2010 – Frihet

Artister
--------

I løpet av årene har utenlandske artister som Patti Smith, New York Dolls, Ed Harcourt, Vive la Fête, Hanoi Rocks, Motörhead, Cut Copy, og Khonnor deltatt. Det har også svenske artiser som The Cardigans, Thåström, Håkan Hellström, The Sounds, Mando Diao, Lars Winnerbäck, Ulf Lundell, The Hives, Looptroop, The Hellacopters og In Flames samt mange flere.

Gruppen som har spilt flest ganger på festivalen er Sugarplum Fairy, et rockeband fra Borlänge. I besetningen finner man Carl og Victor som er småbrødrene til Gustaf Norén fra bandet Mando Diao, som også er et rockeband fra Borlänge.
I 2008 gjestet Sex Pistols og Manu Chao. Andre som opptrådte var Jazon Mraz, W.A.S.P og metalbandet In Flames.

Referanser
----------

1. ↑  Prage, Ninna (18. juni 2009). «Underdogfestivalen Peace & Love blev störst». Dagens Nyheter.
2. ↑  Lindqvist, Johan (28. mai 2013). «Peace and Love ställer in». Göteborgs-Posten. Arkivert fra originalen 8. juni 2013. Besøkt 28. mai 2013.
**Vedvev** (Xylem) er det ene av de to typer karvev som transporterer vann og næringsstoffer rundt i karplanter. Navnet kommer av det greske ordet *xylon*, som betyr «ved». Den andre typen rørkar er silvev (floem).

Snitt av en lin-plante:  
 
1. Marg,  

2. Protoxylem,  

3. Vedvev *(Xylem I)*,  

4. Silvev *(Phloem I)*,  

5. Bastfiber *(Sclerenchyma)*,  

6. *Cortex*,  

7. Epidermis.
Vedvevet består av døde celler, og har store karåpninger. Det finnes to typer vedvev - vedrør og trakeider. Alle karplanter har trakeider, men vedrør oppstod tidlig i evolusjonshistorien til blomsterplantene. Vedvevet frakter både vann og oppløste mineraler rundt i hele planten, ikke bare i forvedet plantevev. Vedvevet sitter innerst mot margen i stilken eller grenen, og overlever selv om barken fjernes. Silvev, på den annen side, består av levende celler like innenfor barken, og kan ikke frakte rent vann rundt. Silvevet tar seg av transport av næringsstoffer, sevje, ulike typer sukker, og stoffer som dannes under fotosyntesen. 

Det er to krefter som bidrar til å føre vannet rundt i vevet: Røttene kan suge til seg vann på grunn av osmose (bortsett fra hos planter som vokser i så salt miljø at osmosen virker omvendt vei – da må plantene ta opp vannet ved aktiv transport, dvs. de må bruke energi på å pumpe vannet aktivt inn i røttene). Osmosen skaper et overtrykk i rotcellene. Og fordampingen av vann fra overflaten av stilk og blader fører til et tilsvarende, svakt undertrykk i celleveggene som trekker vann opp fra rot og stammer.

Vedvevet er evolusjonært sett gammelt. Fossile planter med vedvev er kjent fra silur omkring 400 millioner år siden.

Eksterne lenker
---------------

* Campbell, Neil A. (2002). *Biology* (6th ed. utg.). Benjamin Cummings. ISBN 978-0805366242. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
* Kenrick, Paul (1997). *The Origin and Early Diversification of Land Plants: A Cladistic Study*. Washington, D. C.: Smithsonian Institution Press. ISBN 1-56098-730-8.
* Muhammad, A.F. (1982). «Vessel Structure of *Gnetum* and the Origin of Angiosperms». *American Journal of Botany*. 69 (6): 1004–21. doi:10.2307/2442898.
* Melvin T. Tyree (2003). *Xylem Structure and the Ascent of Sap* (2nd ed. utg.). Springer. ISBN 3-540-43354-6. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)Nylig oppdatering av den klassiske boken om vedvev-transport, ved avdøde Martin Zimmermann.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Hongshao rou** (kinesisk: 红烧肉) er en svinekjøttsrett fra Kina. Den tillages med kjøtt fra svinemage kombinert med ingefær, hvitløk, aromatiske krydder chilipepper, sukker, lys og mørk soyasaus og risvin.

Mange kinesiske provinsen har lett forskjellige versjoner av retten, men den hunanesiske (som ofte presenteres som «familien Maos manér» (kinesisk: 毛氏紅燒肉; pinyin: *Máo shì hóngshāoròu*)) og som en av formann Maos favorittretter, serveres i mange Hunan-restauranter i hele Kina som spesieliserer seg i «Mao-kjøkkenet». Rettens popularutet har fått Hunans provinsregjering til å kodifisere resepten, og der forsøkes det knesatt at kun griser av den rase som er fra Ningxiang kan brukes i autentisk *hongshao rou*.

Referanser
----------

1. ↑  Dunlop, Fuchsia. *Revolutionary Chinese Cookbook: Recipes from Hunan Province* **(engelsk)**. W.W. Norton. ISBN 9780393062229. Besøkt 4. oktober 2016.
2. ↑  Moore, Malcolm (29. januar 2010). «China sets standard for Chairman Mao's favourite dish». *Telegraph*. Besøkt 4. oktober 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Åpningsseremonien på det nye stadionet i 2007.
**Letzigrund** (Letzigrund hjelp•info) er et fotball- og friidrettsstadion i Zürich i Sveits. Stadionet har en tilskuerkapasitet på ca 26 000, og er hjemmebanen til fotballklubben FC Zürich. 

Stadionet ble åpnet 22. februar 1925, og eies av Zürich kommune. Anlegget har blitt total renovert i henholdsvis 1947, 1958, 1973, og 1984. Flomlys ble installert i 1973, og den første utendørskonserten ble holdt i 1996.

Det er 11 605 sitteplasser, (hvorav 9 167 er under tak), og 12 000 ståplasser. Disse også under tak. Banestørrelsen er 105 x 68 meter, med løpebaner rundt gressmatten. Anlegget har også tre andre baner: to gressbaner og én bane med kunstgress. I januar 2005 godkjente UEFA planene om et nytt stadion for bruk i EM i fotball 2008. Under mesterskapet ble det spilt tre kamper på Letzigrund stadion. Mens ombyggingen pågikk flyttet fotballklubben FC Zurich sine hjemmekamper til Hardturm, hjemmebanen til fotballklubben Grasshopper-Club Zürich.

EM i friidrett 2014 fant sted på dette stadionet fra 12. til 17. august 2014.

| Tilskuerkapasiteten til nye Letzigrund |
| --- |
| Friidrett | 25 773 |
| Fotball Superligaen | 26 104 |
| Internasjonal fotball | 24 061 Zuschauer |
| Fotball EM 2008 | 30 930 |
| Konserter | 50 044 |

Referanser
----------

1. ↑  «Leichtathletik-Europameisterschaften Zürich 2014». *www.zuerich2014.com*. Arkivert fra originalen 7. august 2019. Besøkt 29. august 2019.
2. ↑  «Zahlen und Fakten - Stadion Letzigrund». *web.archive.org*. 10. juni 2015. Arkivert fra originalen 10. juni 2015. Besøkt 29. august 2019.

| * v
* d
* r
Fotballstadioner i Euro 2008 |
| --- |
| Sveits’ flagg | St. Jakob-Park **·** Stade de Suisse **·** Stade de Genève **·** Letzigrund **·** Tivoli Neu **·** Wörthersee Stadion **·** Stadion Wals-Siezenheim **·** Ernst Happel Stadion | Østerrikes flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
Nye bowlerhatter til salgs på et marked i Portobello Road i London
Seriemorderen Albert Fish i moderne bowlerhatt 1903.
En **bowlerhatt**, også kalt **bowler** og **skalk**, er en hard herrehatt av filt med rund topp og smal brem.

Historie
--------

Den første kjente bowlerhatten ble tegnet for Thomas Coke, 1. jarl av Leicester i 1850 av hattemakerne James og George Lock i St. James's Street i London. Deres opprinnelige betegnelse var *iron hat* («jernhatt»). Lockbrødrene sendte designet til hattemakerne Thomas og William Bowler, som fremstilte en prototype til jarlen. Hatten har siden båret disse hattemakernes navn.

Grunnen til at hatten ble konstruert så hard var at den skulle gi en viss beskyttelse mot sammenstøt med grener mens man red gjennom skogområder.[]

Den ble enormt populær på slutten av 1800-tallet, som en mellomting mellom overklassens flosshatt og arbeiderklassens bløte filthatter. 

I London ble bowlerhatten det typiske hodeplagget for *gentlemen*, og det ble et engelsk kulturelt ikon. I 1960-årene begynte hattebruk å gå av moten, og det er derfor sjelden man ser en bowlerhatt i bruk. 

Bowlerhatten inngår i noen uniformer, spesielt Oransjeordenens formelle antrekk som brukes under parader i Nord-Irland. En del styrker i Storbritannias politi bruker en hatt av bowlertype. 

I USA er bowlerhatten også kjent som *derbyhatt*, og i Sør-Amerika brukes den av en del kvinner, spesielt blant indianere. Både britisk trafikkpoliti og Frelsesarmeen har tradisjonelt hatt bowlerhatt som en del av sin kvinneuniform.

I media
-------

Laurel og Hardy i sine karakteristiske bowlerhatter.
Stan Laurel og Oliver Hardy gikk med bowlerhatter i sine filmer om Helan og Halvan *(Laurel and Hardy).* Den britiske skuespilleren Charlie Chaplin gjorde bowlerhatt, bart og stokk til sitt varemerke i rollen som landstryker i en rekke stumfilmfarser på 1920-tallet.

Galleri
-------

* Charlie Chaplin som the tramp, landstrykeren.Charlie Chaplin som *the tramp,* landstrykeren.
* Den amerikanske skuespilleren John W. Bubbles i lys bowlerhatt 1935.Den amerikanske skuespilleren John W. Bubbles i lys bowlerhatt 1935.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bowler hats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Søk på «bowler» i DigitaltMuseum

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Children of Destiny*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av George Irving. Filmen er basert på et skuespill fra 1910 av Sydney Rosenfeld.

Handling
--------

De to amerikanerne Isabelle og Richard Hamlin er gjester hos grev Di Varesi i Napoli, Italia. Isabelle. Men en duell mellom de to mennene resulterer i at Di Varesi blir såret. Hamlin blir deretter plutselig lam, når han forsøker å drepe sin kone. Isabelle føler seg skyldig for alt som har skjedd, og hun bestemmer seg for å vie resten av livet sitt til å ta vare på ektemannen sin. Tjue år senere er Hamlin-ekteparet i Washington, og datteren deres Rose er nå forlovet med en ung advokat.

Men Di Varesi, nå en attaché ved den italienske ambassaden i USA, får vite at Rose egentlig er datteren hans. Forloveden hennes oppdager hennes virkelige opphav, og avbryter forlovelsen deres - hvoretter en veldig desillusjonert Rose reiser til Monte Carlo i Montaco. Men der møter hun imidlertid Edwin Ford, og de blir snart forelsket i hverandre.

Skuespillere
------------

* Edith Hallor som Isabelle Hamlin / Rose Hamlin
* William Courtleigh Jr. som Richard Hamlin
* Arthur Edmund Carewe som Grev Di Varesi
* Emory Johnson som Edwin Ford
* Frederick Garvin som Larry Steers

Referanser
----------

1. ↑  CHILDREN OF DESTINY
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*
3. ↑  *New York Times* (PDF) .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Children of Destiny* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Children of Destiny* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Clyde «Champion» Chestnut Barrow** (født 24. mars 1909 nær Telico i Ellis County i Texas nær Telico (sør for Dallas), død 23. mai 1934) var kjent som Clyde i det kriminelle paret Bonnie & Clyde. Han var det femte av sju eller åtte barn, i en fattig jordbrukfamilie. Clyde ble første gang arrestert i slutten av 1926. Han stakk av da han ble konfrontert av politiet med at en leiebil ikke var levert tilbake innen avtalt tid.

Den andre arrestasjonen skjedde kort tid etterpå, da han sammen med sin bror Buck Barrow ble tatt med stjålne kalkuner. Det er mulig at Clydes innblanding i begge disse episodene var uten kriminell hensikt. Men i perioden 1927-29 gjorde han flere innbrudd i butikker, brøt opp kassaskap og begikk mindre ran og biltyverier. Han er mest kjent som bankraner, men han foretrakk mindre jobber som ran av matbutikker og bensinstasjoner som han gjorde betydelig flere av enn de 10-15 ran av banker som han og Barrow-gjengen antas å ha utført.

Ifølge John Neal Phillips var Clydes målsetning ikke å bli berømt og rik av å rane banker, men å revansjere seg mot fengselsystemet i Texas for de skadene han var blitt påført da han ble misbrukt mens han sonet der.[] Til tross for det inntrykket Warren Beatty skaper i sin tolkning av Clyde i spillefilmen fra 1967, følte Clyde i virkeligheten skyld for personene han tok livet av.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=clyde+chestnut;n=barrow, oppført som Clyde Chestnut Barrow[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   GeneaStar, GeneaStar person-ID barrowc[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 58, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   «Bonnie and Clyde Ambush Museum», «they were slaughtered by a posse of angry sheriffs south of Gibsland, Louisiana»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Clyde Barrow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Clyde Barrow på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Clyde Barrow på Allociné Rediger på Wikidata
* (en) Clyde Barrow hos American National Biography Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
***Halimium umbellatum*** er en eviggrønn busk i solrosefamilien.

Den er ganske lav med opprette eller utoverliggende greiner og kan bli opptil 60 cm høy. Bladene er linje- til lansettformede; de er mørkegrønne på oversiden og hvitfiltet under. Blomstene er hvite, 20–25 mm, og sitter i små klaser. Arten vokser i kratt og furuskog på løs, tørr jord. Utbredelsen omfatter nordlige deler av Portugal og Spania og sørvestre og sentrale deler av Frankrike.

Den nærstående *Halimium viscosum* er utbredt i strøk med middelhavsklima på Den iberiske halvøy og i Nordvest-Afrika og betraktes av enkelte som en varietet, *Halimium umbellatum* var. *viscosum*.

En annen nærstående form vokser i fjellene på Peloponnes i Hellas og ble i 2000 skilt ut som en egen art, *Halimium voldii*. Den er sannsynligvis feilaktig rapportert fra Rhodos. *Halimium umbellatum* var. *syriacum* fra fjellene i Libanon og Syria kan være et synonym for *Helianthemum syriacum*.

Litteratur
----------

* C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). *Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa*. Teknologisk Forlag. s. 254–255. ISBN 82-512-0355-4.
* W. Greuter og Th. Raus (red.) (2000). «Med-Checklist Notulae, 19». *Willdenowia*. 30: 229–243. ISSN 0511-9618.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Halimium umbellatum* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Halimium umbellatum* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Halimium umbellatum* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Halimium umbellatum* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Halimium umbellatum* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Halimium umbellatum* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

Typisk vekstform
CWIN Child Help Line Hovedkontor
**Child Workers in Nepal (CWIN)** er en organisasjon som jobber for barns rettigheter i Nepal. Organisasjonen er en av to barnerettighetsorganisasjoner i Nepal.

Hovedkontoret til CWIN ligger i Kathmandu. Organisasjonen ble opprettet i 1987 av en studentgjeng fra det nepalske universitetet Tribhuvan, med Gauri Pradhan som hovedgrunnlegger.

Arbeid
------

Ved å drive lobbyvirksomhet, starte kampanjer og ved å sette press på regjeringen jobber CWIN med å forhindre at barn bor alene på gata, blir usatt for menneskehandel, barnearbeid, barneekteskap, grov mishandling og overgrep. I tillegg støtter CWIN barnehjem og yrkesskoler rundt om i Nepal, gjennomfører rehabiliteringsprogrammer for traumatiserte barn og har en krisetelefon (1098) kalt Child Help Line. CWIN samarbeider med blant annet solidaritetsorganisasjonen FORUT. Her støtter FORUT blant annet krisetelefonen, et transitthjem for kriserammede jenter kalt Balika Peace Home, og et arbeidstreningsenter for ungdom kalt Self-reliance Centre.

CWIN Child Help Line headquarterCWIN Child Help Line hovedkontor
CWIN med støtte fra FORUT var blant de første organisasjonene i Nepal som hjalp mennesker, og spesielt barn med forsyninger og støtte etter jordskjelvet i april 2015.

Referanser
----------

1. ↑  «CWIN Nepal - CWIN in Brief». *www.cwin.org.np*. Arkivert fra originalen 7. februar 2016. Besøkt 11. januar 2016.
2. ↑  «CWIN Nepal - History behind CWIN». *www.cwin.org.np*. Arkivert fra originalen 2. juni 2015. Besøkt 11. januar 2016.
3. ↑  «CWIN Nepal - CWIN in Brief». *www.cwin.org.np*. Arkivert fra originalen 7. februar 2016. Besøkt 11. januar 2016.
4. ↑  «Nepal | FORUT». *www.forut.no*. Besøkt 11. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Child Workers in Nepal
*For artikkelen om elva med samme navn, se Clwyd (elv).*
Clwyd i Wales
**Clwyd** er et bevart grevskap i Wales. Det omfatter de tradisjonelle grevskapene Denbighshire og Flintshire, og deler av Merionethshire.

Fra 1974 til 1994 var det er administrativt grevskap, og var delt i seks distrikter.

Siden 1996 har det i administrative sammenhenger blitt erstattet av grevskapene:

* Conwy
* Denbighshire
* Flintshire
* Wrexham

Historie
--------

Dette området i nordøstlige Wales har vært bosatt siden forhistorisk tid. Romerne bygde en festning ved et vadested på Conwy-elven. Anglo-normannere og walisere drev krig for området, de førstnevnte bygde festninger på strategiske lokaliseringer i framrykningen og tilbaketrekningen, men til sist var det England som vant fra. Edvard I av England erobret området i 1282. I de følgende århundrene ble det walisiske folket undertrykt og det var tallrike opprør mot engelsk styre. Unionslovene av 1535–1542 ble vedtatt og underla Wales under den engelske kronen og engelsk lov.

Tradisjonelt har jordbruk vært hovednæringen i denne delen av Wales, men med den industrielle revolusjon ble kullgruver utviklet, særskilt Wrexham. Jernverket Bersham Ironworks ved Bersham i nærheten av Wrexham var fremst i de teknologiske framgangene, og er mest kjent for å ha vært det første arbeidsstedet til industrilisten John Wilkinson, oppfinner av nye prosesser for å borre kanoner og pioner i framstilling støpejern. Williams-Wynn-familien av Wynnstay hadde blitt rike etter oppløsningene av klostrene på 1500-tallet og eide enorme eiendommer i Clwyd med ressurser som bly, tinn og kobber foruten korn og tømmer. Jernbanen fra Chester langs kysten av nordlige Wales på midten av 1800-tallet gjorde det enkelt for bybefolkningen fra Lancashire og Cheshire besøke badebyer i nordlige Wales. I dag er turisme den fremste inntektskilden for Clwyd.

Referanser
----------

1. ↑  «Wales: the first industrial nation of the World» Arkivert 3. oktober 2011 hos Wayback Machine. *Amgueddfa Cymru – National Museum Wales*. 5. oktober 2008.
2. ↑  Le Nevez, Catherine; Whitfield, Paul (2012): *The Rough Guide to Wales*, Rough Guides Limited. ISBN 978-1-4093-5902-9, s. 311.
3. ↑  Morris, Jan (2014): *Wales: Epic Views of a Small Country*. Penguin Books Limited, ISBN 978-0-241-97024-9, s. 234.

Litteratur
----------

* Emery, Gordon (1994): *Curious Clwyd*, ISBN 1-872265-99-5

| * v
* d
* r
Bevarte grevskap i Wales |
| --- |
| Wales’ flagg | Gwent **·** South Glamorgan **·** Mid Glamorgan **·** West Glamorgan **·** Dyfed **·** Powys **·** Gwynedd **·** Clwyd | Storbritannias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Buelinjet engfly** (*Oligia strigilis*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Sogn og Fjordane i Norge.

Utseende
--------

Et lite til middelsstort (vingespenn 25 - 28 mm), kraftig, mørkgrått nattfly. Arten ligner mye på de andre *Oligia-*artene, og det kan være nødvendig å dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme disse artene med sikkerhet. Et vanligvis brukbart, ytre kjennetegn på buelinjet engfly er at ytre mellomlinje, som danner grensen mellom forvingens mørke og lyse del, er tydelig buet nær bakkanten. Forkroppen og forvingen er mørkgrå, forvingens ytre tredjedel vanligvis lysgrå, men helt mørke individer (som den avbildet i taksoboksen) forekommer relativt hyppig. Ytre mellomlinje er S-formet uten noe rettlinjet segment. Indre mellomlinje (tverrlinje ca. 1/3 ut i vingen) er synlig som en kommaformet, hvit tegning i vingens bakre del, usynlig i den fremre. Nyre- og ringmerkene er markerte, men ikke særlig påfallende nær fremkanten i vingens midtfelt. Bakvingen er nokså mørkt grå.

Levevis
-------

Arten finnes i ulike åpne områder. Larvene utvikler seg på røttene og den nedre del av stenglene til ulike grasarter (Poaceae). De voksne sommerfuglene flyr i juni – august.

Utbredelse
----------

Buelinjet engfly er utbredt i hele Europa og i det nordlige Asia østover til Altajfjellene. I Norge er den vanlig på Sørlandet og på Østlandet nord til Vågå i Oppland, mer sjelden på Vestlandet.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Buelinjet engfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Oligia strigilis* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *buelinjet engfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *buelinjet engfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *buelinjet engfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *buelinjet engfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *buelinjet engfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *buelinjet engfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *buelinjet engfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Oligia strigilis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Oligia strigilis* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**European Spallation Source** (ESS) er et planlagt forskningssenter som vil romme et gigantisk mikroskop som virker ved neutronspredning. Mikroskopet vil være i stand til å se og ta bilder av de enkelte atomer i mange materialer.

Selve mikroskopet bygges i Lund, Skåne i Sverige, mens et tilhørende datasenter bygges i København. 35% av utgiftene betales av Sverige, 12,5% av Danmark mens resten blir betalt av de øvrige 15 partnerlandene. De danske og svenske forskningsministrene Sofie Carsten Nielsen og Jan Björklund tok de første spadestikk den 2. september 2014. 

Senteret i Lund blir tegnet av Henning Larsen Architects, og er planlagt klar til bruk i 2019.

Referanser
----------

1. 1 2  *Byggeriet af verdens største mikroskop går i gang*, Uddannelses- og Forskningsministeriet, ufm.dk. Besøkt 27. januar 2016
2. ↑  *Spadestik i Lund er milepæl for forskere og industri*, dr.dk. Besøkt 27. januar 2016
3. ↑  *Hovedstaden står til milliardgevinst på svensk supermikroskop*, business.dk. Besøkt 27. januar 2016

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) European Spallation Source – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Sverige | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Asylet** er det populære navnet på en bygning på Grønland i Oslo med adresse Grønland 28. Bygningen er også blitt kalt «Kommunalgården».

Fra bakgården
«Asylet» ble bygget som kjøpmannsgård omkring 1730 (tilbygg 1798), i laftet tømmer og bindingsverk og pusset fasade. Huset var barneasyl 1839–65 og sykehus 1868–1903. I perioden 1903–1965 huset bygningen et aldershjem. Det har også fungert som tinghus og banklokaler (Akers Sparebank 1844 og Spareskillingsbanken 1851).

Bygningen ble fredet i 1967 og har vært bydelshus siden 1982. Det drives kafé og restaurant med utleielokaler og uteservering i bygningen, samtidig som den også huser diverse kontorer og verksteder.

Kilder
------

* Byantikvarens Gule liste Besøkt 2. oktober 2009
* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grønland». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 220. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Asylet (Oslo)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Riksantikvaren kulturminne
 |
**European Security Advocacy Group** (**ESAG**) var en anonym gruppering som stod bak flere politiske reklamekampanjer i Norge og ellers i Europa tidlig på 2000-tallet.

Grupperingen var tidligere helt ukjent da den høsten 2003 plutselig dukket opp som avsender av en rekke avisannonser som advarte mot terrorisme. Denne annonsekampanjen gikk i ti europeiske land, inkludert Tyrkia og Russland. Den amerikanske markedsføringsmannen Norman Vale stod frem som talsmann for grupperingen, og Vale uttalte til avisene at han hadde en gruppe anonyme multinasjonale selskaper med seg. Avisene spekulerte i at hele kampanjen var et PR-stunt fra amerikanske myndigheter, men Vale avviste hele tiden dette.

Sommeren 2004 gikk European Security Advocacy Group over til å bruke TV-reklamer for å spre antiterror-budskapet sitt i Norge. Reklamekampanjen var kontroversiell da den la seg nære politisk reklame (som ikke var lov på TV i Norge), og av de tre store norske reklamefinansierte kanalene var det først bare TVNorge som åpnet for å sende grupperingens reklamefilmer. Senere ble budskapet imidlertid godkjent for visning på skjermen av TV 2s advokater, som mente filmene «ikke var politisk reklame, men informasjon».
Medietilsynet var uenige i TV 2s vurdering og klassifiserte filmene som «klart politiske» og brudd på kringkastingsloven, men valgte likevel å ikke ta saken videre da de mente ytringene var beskyttet av ytringsfrihetsbestemmelsen i Den europeiske menneskerettskonvensjon.

Referanser
----------

1. ↑  «Hemmelige sponsorer bak antiterror-annonse». *Dagsavisen*, 24. oktober 2003.
2. ↑  «17 mill. til antiterror-annonser». *Aftenposten*, 25. oktober 2003.
3. ↑  «Amerikanere vil drive propaganda på norsk TV». NRK. 26. juli 2004. Besøkt 26. august 2017.
4. ↑  «TVNorge er positiv til antiterror-reklame». NRK. 24. juli 2004. Besøkt 26. august 2017.
5. ↑  «Reklame mot terror». *Klassekampen*, 27. juli 2004.
6. ↑  «TV2brøt ikke forbudet mot politisk reklame». Pressemelding om prinsipputtalelse fra Mediestilsynet, 7. september 2005.

Eksterne lenker
---------------

* Omtale av ESAG i Center for Media and Democracy sin SourceWatch-nettside
Ku som blir melket med melkemaskin
**Kumelk** er melk fra ku og den type melk som drikkes mest i Norge.

Kumelk i Norge
--------------

Kumelk deles normalt opp i søtmelk og syrnet melk. Søtmelken er pasteurisert, og utenom skummet melk også homogenisert. Syrnet melk er homogenisert og høypasteurisert, og tilsatt ulike melkesyrebakterier. Syrnet melk kommer både med og uten probiotiske melkesyrebakterier, og også med tilsatt smak. Det selges også langtidsholdbar melk, laktosefri og laktoseredusert melk, samt økologisk melk.

### Vanlige melketyper

Søtmelk
* Helmelk - 3,8% fett
* Lettmelk - 0,7-1,5% fett.
* Ekstra lett melk - 0,5–0,7 % fett
* Skummet melk - 0,1% fett
* Smakstilsatt melk (som sjokolademelk og jordbærmelk)

Syrnet melk
* Kulturmelk
* Kefir
* Cultura

### Kumelkprodukter (utvalg)

* Kalvedans
* Smør
* Fløte
* Ost
* Prim
* Yoghurt
* Rømme

Se også
-------

* Sauemelk
* Geitemelk
* Kjernemelk
* Brystmelk


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
**Europeisk Hansamuseum** (tysk *Das Europäische Hansemuseum*) ligger i hansabyen Lübeck i Schleswig-Holstein i Nord-Tyskland. Det er det største museet med hansatiden som tema. Det åpnet i mai 2015 og viser Hansaforbundets historie. Museet drives av Lübecks *Possehl-Stiftung*, oppkalt etter kjøpmannen og mesénen Emil Possehl.

Bakgrunn
--------

Etter flere års drøftinger besluttet Lübecks borgerskap å opprette et hansamuseum. Arbeidet på tomten ‘An der Untertrave 1’ begynte i januar 2012. På stedet var tidligere et tilfluktsrom fra andre verdenskrig og et sjømannshjem. Arkeologiske utgravinger måtte gjøres før byggingen kunne begynne og det ble gjort interessante funn. 
Bygningen ble oppført etter tegninger av arkitekt Andreas Heller som også sto bak utstillingskonseptet. Vitenskapelig rådgiver var hansaforskeren Rolf Hammel-Kiesow. 
Utstillingsarealene omfatter cirka 7 000 m², da inngår 2 400 m² i nabohuset, klosterborgen (Burgkloster). Byggearbeidene kostet 45 millioner euro og ble åpnet 27. mai 2015 av Tysklands forbundskansler Angela Merkel.

Museet
------

Museet viser Hansaforbundets utvikling fra 1200-tallet og videre gjennom mer enn 400 år. Tema for utstillingene er hansabyenes utvikling, hvordan lybsk rett hadde betydning for handelen, religionens innflytelse og pestens herjinger. Også myter og legender som oppsto i etterkant behandles i utstillingen. Hansaens historie fortelles med eksempler fra Novgorod, Lübeck, Brügge, Bergen og London. Autentiske gjenstander vises i utstillingen sammen med installasjoner og mediastasjoner. London presenteres i en stor bymodell som viser byen omkring år 1500. Utstillingen er tekstet på tysk, engelsk, svensk og russisk.

Bilder fra utstillingen
-----------------------

Lübeck sett fra nordøst, år 1493.
* Inngang fra Grosse BurgstrasseInngang fra Grosse Burgstrasse
* 
* EntréhallenEntréhallen
* Stedet for utgravinger i kjellerenStedet for utgravinger i kjelleren
* Byhistorisk utviklingByhistorisk utvikling
* Iscenesetting, varerIscenesetting, varer
* Iscenesetting, gjenstanderIscenesetting, gjenstander
* London, modell ca. år 1500London, modell ca. år 1500

Kilder
------

* Das Europäische Hansemuseum: Architektur (tyska).
* Das Europäische Hansemuseum: Ausstellung (tyska).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Europäisches Hansemuseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Officiell webbsida. Arkivert 27. mai 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** NKC
 |
**Aśvaghoṣa** (devanagari: अश्वघोष; født ca. 80, død ca. 150) var en indisk filosof og poet som ble født i Saketa i det nordlige India. Han var en av de tidlige sanskrit-dramatikere, og regnes som den største indiske poeten forut for Kālidāsa. 

Aśvaghoṣa var den fremste i en gruppe buddhistiske hoffskribenter, som skrev eposer i konkurranse med det samtidige Ramayana. Mye av den buddhistiske litteraturen på denne tiden var blitt skrevet i buddhistisk hybrid sanskrit, men Aśvaghoṣa skrev i klassisk sanskrit.

Det finnes en biografi om Aśvaghoṣa, som ble oversatt til kinesisk av Kumārajīva, og som er bevart på dette språket. Biografien skildrer han opprinnelig som en asket med store talegaver.

Referanser
----------

1. 1 2   Social Networks and Archival Context, oppført som Aśvaghoṣa, SNAC Ark-ID w6251j8r, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** CiNii
 |
Den offisielle residensen til det nordkoreanske statsoverhodet i Nord-Korea, inntil Kim Il-sungs død i 1994. Siden er bygningen gjort om til et mausoleum for den avdøde, men likevel «evige president».
**Kŭmsusan minnepalass** (også referert til som *Kumsusan-mausoleet* eller *Kim Il-sung-mausoleet*) er en bygning som ligger nordøst i den nordkoreanske hovedstaden, Pyongyang.

Bygningen er den tidligere residensen for det nordkoreanske statsoverhodet. Etter at Kim Il-sung døde i 1994, fikk hans sønn og arvtaker, Kim Jong-il bygningen pusset opp og gjort om til farens siste hvilested. Inne i palasset ligger Kims balsamerte kropp i en sarkofag med klart glass på toppen. Hodet hviler på en koreansk pute og kroppen er dekket av flagget til Koreas arbeiderparti.

Palasset ligger i en del av byen som bare er åpen for besøkende utlendinger torsdager og søndager for på forhånd avtalte gruppebesøk. Fotografering, videobilder, røyking og snakking er forbudt inne i palasset.

Galleri
-------

* 
*

Referanser
----------

1. ↑   Les régimes de visibilité de Pyongyang[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kumsusan Memorial Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Satellittfoto på Google Maps

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
ESCs institutielle (nasjonale) organisasjoner.
**European Society of Cardiology** (**ESC**) er en ideell profesjonsorganisasjon for kardiologi. Organisasjonen er for forskere, klinikere, sykepleiere og andre profesjonsarbeidere som jobber innen kardiologi. De har pr. mars 2023 over 100 000 medlemmer, som videre er organisert i 27 ulike spesialiseringsorganisasjoner, og 57 ulike nasjonale kardiologiorganisasjoner. De jobber for bedre behandling av hjerte- og karsykdommer, gjennom forskning, utdanning og ved å utlede profesjonelle arbeidsrutiner. De står også for utgivelsen av 17 vitenskapelige journaler innen kardiovaskulær medisin og forskning. Organisasjonen ble stiftet i 1950.

Historie
--------

Organisasjonen ble opprettet den 2. september 1950. I forkant av dette ble den diskutert på andre og tredje *Inter-American Congresses of Cardiology*, i 1946 og 1948. I 1949 samlet representanter fra 14 europeiske land seg i Brussel for å diskutere muligheten. De arrangerte den aller første *European Congress of Cardiology* i London to år senere, og kongressen ble frem til 1988 avholdt hvert 4. år. Fra 1988 har kongressen blitt avholdt årlig.

Referanser
----------

1. ↑  «Who We Are». ESC. Besøkt 3. mars 2023.
2. ↑  «What We Do». ESC. Besøkt 3. mars 2023.
3. ↑  «ESC Journal Family». ESC. Besøkt 3. mars 2023.
4. ↑  «A brief history of the ESC». ESC. Besøkt 3. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii
 |
August Heiberg Kahrs, i midten foran med ballen i sin hand. Bildet er av seierherrene i finalen av Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1908.
**Christen August Heiberg Kahrs** (født 11. juni 1882 i Kristiania, død 24. september 1970 samme sted) var en norsk fotballspiller, dommer og leder. Han representerte Lyn og var i cupfinalen fire år på rad. Først var han dommer i finalen av norgesmesterskapet i 1907, deretter var han målvakt for Lyns mesterlag i 1908, 1909 og 1910. Men da klubben vant norgesmesterskapet i 1911 var han byttet ut med Reidar Amble Ommundsen.

Kahrs ble i 1908 en av de tre første dommere som ble autorisert av Norges Fotballforbund, de to andre var Arthur Nordlie og Trygve Karlsen også fra Lyn. Kahrs dømte en gang på internasjonalt nivå, da Sverige slo Finland 4-3 den 24. mai 1914. Kahrs var også første formann i Oslo Fotballkrets (etablert som  *Kristiania og Omegns Fodboldkreds* i 1905) såvel som formann i Lyn.

Han var sønn av Christen Heiberg Kahrs (1829–1892) som kom fra Ørskog. Kahrs var ellers disponent innen byggebransjen. Under Storstreiken i 1921 havnet han i kontrovers da han som Lyn-formann oppfordret medlemmene til å melde seg inn i organisasjonen Samfundshjelpen som organiserte streikebrytere.

Referanser
----------

1. ↑  «Kahrs som dommer».
2. ↑  «Info fra et slektstre». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 10. september 2012.
3. ↑  Matti Goksøyr, Finn Olstad (2002). *Norges Fotballforbund 100 år*. Oslo. ISBN 8270550078.
4. ↑  Knut Kjelstadli (1990). *Den delte byen*. Oslo. s. 146. ISBN 8202091454.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |