recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Blonde Marie***  (fransk originaltittel:*Casque d'Or*) er en fransk langfilm fra 
1952 regissert av Jacques Becker.

Handling
--------

Marie er i et forhold med Roland, en kriminell som er en del av et lokalt kriminelt syndikat ledet av Félix Leca. Men når Marie blir introdusert for en kjekk ung tømrer Georges Manda, også medlem av Lecas gjeng, tiltrekkes hun sterkt og åpenbart av ham - til stor bekymring for Roland, som bestemmer seg for å konfrontere Manda - samtidig som flere medlemmer av syndikatet hans som ser på. I denne konfrontasjonen blir Roland knivstukket og drept.

Når politiet endelig kommer til stedet, flykter alle sammen, inkludert Marie. Manda bestemmer snart at det er best å flykte fra byen. Han blir kontaktet av Marie, og de to møtes i landsbyen hennes. De lever et idyllisk liv. Men Leca, som har forbindelser til korrupt politi, anklager en venn, Raymond, for mordet på Roland. Leca tror at dette kan bringe Manda ut av skjulestedet hennes. Når Manda får høre nyheten om at hans gode venn Raymond er arrestert, vender han tilbake til byen, og overgir seg til politiet. I stedet for å frigjøre Raymond, arresterer politiet ham som en medhjelper. De to mennene blir snart transportert til fengsel, og Marie forsøker å hjelpe dem med å stikke av.

Medvirkende
-----------

* Simone Signoret - Marie 'Casque d'Or'
* Serge Reggiani - Georges Manda
* Claude Dauphin - Félix Leca
* Raymond Bussières as Raymond
* Odette Barencey - La mère d'Eugène
* Loleh Bellon - Léonie Danard
* William Sabatier - Roland

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 6. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Blonde Marie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Blonde Marie* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Blonde Marie* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Blonde Marie* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Blonde Marie* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Blonde Marie* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Blonde Marie* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Blonde Marie* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
***Sid Meier's Civilization II***, ofte bare kalt **Civilization II** eller **Civ 2**, er et turbasert strategispill laget av Brian Reynolds, Douglas Caspian-Kaufman og Jeff Briggs. Sid Meier var bare så vidt med helt i starten, og overlot hovedansvaret til Brian Reynolds. Spillet kom ut for PC i 1996, og ble klargjort for Sony PlayStation i 2002.

Innhold
-------

*Civilization II* går ut på å bygge en sivilisasjon ved å grunnlegge byer, holde folkene der fornøyde og mette, holde barbarer og motstandere unna ens interesseområder, forske frem nye teknologier og å bygge underverker. I hver by kan befolkningen bygge bygninger som bidrar med å holde folk fornøyde, forske raskere, øke inntektene, eller produsere militære enheter. Hver innbygger i en by kan skaffe ressurser fra områdene rundt byen, eller de kan gjøres til spesialister innen underholdning, forsking eller økonomi. Militære enheter utenfor byene kan utforske verden og angripe andre, mens sivile enheter også kan bygge veier eller grunnlegge nye byer.

*Civilization II* ligner det første *Sid Meier's Civilization*, men har flere og mer varierte militærenheter, underverker, teknologier og ressurser. Kartet er Isometrisk og mer detaljert enn den første. Spilleren fikk mulighet til å diskutere med 'regjeringen' sin, der filmklipp med skuespillere i tidsriktige klær, kommer med mer eller mindre gode råd.

Man kan vinne spillet enten militært, ved at man er eneste gjenværende sivilisasjon, eller ved å bygge romskip som kan kolonisere Alpha Centauri. Spillet slutter i 2020, og om romskipet ikke er fremme innen den tid slutter spillet.

Mottagelse
----------

Spillet ble kåret til årets strategispill av *Computer Gaming World*, og i 2007 ble det av IGN ansett som det tredje beste av verdens 100 beste videospill.

Spillet kom på nytt i 1997 som *Civilization II: Multiplayer Gold Edition*, da med multiplayer-støtte og oppdatert AI. Mye av musikken fra originalutgivelsen ble fjernet, men noen av tilleggspakkene som var kommet i mellomtiden var med.

I 1999 kom *Civilization II: Test of Time* som hadde oppdatert brukergrensesitt og blant annet animerte figurer.

Referanser
----------

1. ↑   Redump.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  BRIAN REYNOLDS INTERVIEW, 11. februar 2000
3. ↑  3. Civilization II Arkivert 2007-12-02, hos Wayback Machine.

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz
 |
**Ants Piip** også skrevet *Anton Piip* eller *Hans Piip*; født 28. februar 1884, død 1. oktober 1942 i Gulag-leir, i Perm oblast, Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk, var en estisk advokat, diplomat og politiker. Piip var Estlands femte statsminister fra 26. oktober 1920 til 21. desember 1920, landets første rikseldste (statsoverhode) fra 21. desember 1920 til 25. januar 1921, og han spilte en nøkkelrolle i arbeidet for internasjonal anerkjennelse av Estland under Fredskonferansen i Paris (1919) etter første verdenskrig.

Utdannelse
----------

Piip var bondesønn som tok videregående utdanning ved Kuressaare State High School og studerte ved lærerskolen i Kuldīga (som den gang het Goldingen i det nåværende Latvia). Fra 1903 til 1905 var han kontorist og skolelærer i Alūksne. Fra 1905 til 1906 var han lærer ved Emperor Nikolai Eastern Orthodox Parish School i Kuressaare, og fra 1906 til 1912 ved Kuressaare Marine School. Fra 1913 til 1915 underviste han ved Janson Merchant School i St. Petersburg (daværende Petrograd). Han studerte ved det juridiske fakultet ved Statsuniversitetet i St. Petersburg fra 1908 til 1913 og han fikk et vitenskapelig stipend mens han arbeidet ved det russiske justis- og innenriksdepartementet fra 1913 til 1916. Han studerte også ved Universitetet i Berlin i 1912.

Karriere
--------

Piip var medlem av den estiske provinsforsamlingen (estisk: Maapäev), og senere også den konstitusjonelle forsamlingen (*Asutav Kogu*). Etter det ble han medlem av parlamentsforsamlingen Riigikogu. Fra 1917 til 1919 var Piip medlem av den estiske internasjonale delegasjonen i St. Petersburg og i London, og han deltok under Fredskonferansen i Paris i 1919. Samme år ble han viseutenriksminister, og i 1919-1920 var han med i Estlands delegasjon til fredskonferansen mellom Sovjet-Russland, Finland og Estland i Tartu.

Fra 1919 til 1940 var han professor i internasjonal rett ved Universitetet i Tartu. I 1920 var han Estlands diplomatiske utsending til Storbritannia. I 1920 og 1921, mens han var statsoverhode (*rikseldste*) i Estland, var han også krigsminister. Han var utenriksminister fem ganger, og fra 1923 til 1925 var han diplomatisk utsending til USA. Fra 1938 til 1940 var han medlem av *Riigivolikogu* som er førstekammeret i nasjonalforamlingen Riigikogu.

Piip ble arrestert av NKVD 30. juni 1941 og han døde i den sovjetiske fangeleiren *NyrobLag* året etter.

Referanser
----------

1. ↑  «Ants Piibu sünd» **(estisk)**. Histrodamus.
2. ↑  «Juhatus ja liikmed» **(estisk)**. Riigikogu \.
3. ↑  Aston 2010, s. 3. sfn error: no target: CITEREFAston2010 (help)
4. ↑  Aston 2010, s. 14. sfn error: no target: CITEREFAston2010 (help)

Kilder
------

* Aston, Charlotte (2010). *Makers of the Modern World: Antonius Piip, Zigfrĩds Meierovics and Augustus Voldemaras* **(engelsk)**. London: Haus Publishing. ISBN 978-1905791-71-2.
* Ants Piip
* Ülo Kaevats et al. 2000. *Eesti Entsüklopeedia*, volume 14. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, ISBN 9985-70-064-3
**Krapfoss Sportskytterlag** (stiftet 1930) er et særidrettslag for sportsskyting fra Moss i Østfold. 

Klubben er medlem av Norges Idrettsforbund gjennom Østfold Idrettskrets og Norges Skytterforbund gjennom Østfold Skytterkrets. Som skytterklubb i hjemmehørende i Moss kommune, er de også medlem av Moss idrettsråd. Tre av landets mest fremtredende sportsskyttere er medlemmer av klubben: Henrik Larsen, Malin Westerheim og Are Hansen. 

Klubben i samarbeid med Østfold skytterkrets deltar aktivt med å arrangere konkurransestevner og stiller i tillegg opp med egne deltakere i alle aldere. 

Klubben har eget klubbhus ved Vansjø med utsikt mot Nesparken. Klubbhuset er en gammel tyskerbrakke som stod oppført på Gjølberg i Rygge, men ble demontert, flyttet, gjenreist og innredet i løpet av perioden høsten 1946 – 17. april 1948. Det har blitt lagt ned mange ønsker og planer om nytt skytterhus, da den gamle tyskerbrakken er forfallende.

Kjente medlemmer
----------------

* Are Hansen – EM-gull 2008, OL-deltaker 2012.
* Malin Westerheim – OL-deltaker 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Skytterhuset i vår tid – Her er huset vårt Arkivert 7. august 2012 hos Wayback Machine. Besøkt 27. juli 2012.
2. ↑  Skytterhuset og laget – Historie Arkivert 7. august 2012 hos Wayback Machine. Besøkt 27. juli 2012.
3. 1 2  - Are Hansen og Malin Westerheim reiser til OL på www.moss-avis.no Publisert 1. juni 2012. Besøkt 27. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
 på idrett.speaker.no
Pyroklastisk strøm som renner ned fra Mayon-vulkanen på Filippinene i 1984
En **pyroklastisk strøm**, også kalt en **tetthetsstrøm av pyroklastisk materiale**, er en strøm av varm gass, aske og vulkansk materiale (magma) som beveger seg raskt nedover en skråning under et vulkanutbrudd. Denne typen strøm kan være ekstremt farlig og ødeleggende.

Ordet er dannet av de greske leddene *pyro-*, som betyr «ild», og *-klaster*, av *klastos*, «istykkerbrutt».

Beskrivelse
-----------

Når store utbrudd pågår over flere timer kan mange kubikkilometer med gasser og partikler blåses høyt opp i atmosfæren. Utbruddet sees som en kolossal soppsky. Partiklene kalles tefra, og består av alt fra finkornet støv til store steiner som vulkanens krefter har brutt løs fra fjellet. Det tyngste materialet blir ikke så lenge i lufta, og når soppskyen kollapser, styrter materialene med en fart på opp mot 200 kilometer i timen mot jorden. Steinene er opptil én meter i diameter og kan lande så langt som 200 km unna. 

### Eksempler

Byen Saint-Pierre på den karibiske øya Martinique etter at Montagne Pelée eksploderte i mai 1902 og et enormt ras av glødende stein, aske og brennhet gass i stor fart tok livet av nesten 30 000 mennesker.
8. mai 1902 eksploderte vulkanen Montagne Pelée på den karibiske øya Martinique i et voldsomt utbrudd. Et enormt skred av glødende stein, aske og brennhet gass raste ut i stor fart og tok livet av nesten 30 000 mennesker i havnebyen Saint-Pierre. Et tilsvarende «peleansk» utbrudd 18. mai 1980 blåste av toppen på Mount St. Helens i det nordvestre USA og drepte 57 personer.

Se også
-------

* Vulkan
* Tefra eller pyroklast, vulkansk bruddstykke som støtes ut ved et eksplosivt utbrudd eller avsetningen etterpå

Referanser
----------

1. ↑  Store norske leksikon (2005 - 2007): pyroklastisk strøm i Store norske leksikon på snl.no. Hentet 24. juni 2023 fra
2. ↑  Oppslagsordet «Pyroklastisk» i *Det Norske Akademis ordbok*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pyroclastic flows – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Pyroclastic flow – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Santa Coloma** er en by i kommunen Andorra la Vella i Andorra. Byen ligger to kilometer fra hovedstaden Andorra la Vella. Den hadde i 2018 et folketall på 3 051. Santa Coloma er sete for erkepresten av Andorra, biskopen av Urgells stedfortreder i landet.

Kirken Santa Coloma
Byen har en gammel kirke, bygget mellom det sjette og åttende århundre. Den har gitt navn til stedet og er foreslått innlemmet i UNESCOs verdensarvliste.

I nærheten av landsbyen ligger Pont de la Margineda, en steinbro fra romansk tid, XII århundre. Broen er den største og samtidig den smaleste i hele fyrstedømmet, den er 33 meter langt og på sitt høyeste er den 9,2 meter høy. Under broen renner landets største elv, Valira, den renner langs hovedveien som går fra Sant Julià de Lòria til hovedstaden Andorra la Vella. Både veien og broen er steinbelagte.

Referanser
----------

1. ↑  Population by town Arkivert 13. november 2017 hos Wayback Machine. Departament d'Estadística. Lest 3. februar 2019.
2. ↑  Ensemble historique de Santa Coloma, UNESCO.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Värmland savofinsk** (finsk: Vermlannin savolaismurteet) er en utdødd dialekt av savofinsk som ble snakket i Värmland av skogfinner. Noen talende levde også i Norge.

Savofinske talere kom til Sverige i perioden 1575–1660, hovedsakelig fra Rautalampi. På 1800-tallet, var det flere tusen finske talende i Värmland. Ulikt savofinsk, hadde dialekten i Värmland ingen geminering eller *schwa*, fordi dette var en senere utvikling av savofinsk i Finland. På savofinsk ble en vokal innsatt i midten av ord. Et eksempel er *talavi* (vinter) (på skrevet finsk "talvi"). Dette trekket manglet fullstendig i språket i Värmland, noe som antyder at det var en senere utvikling av savofinsk.

I 1960-årene, var det bare noen få barn igjen av de originale talende. De siste talende av Värmland savofinsk var Johansson-Oinoinen og Karl Persson, som døde i 1965 og 1969.

Referanser
----------

1. ↑  «Vermlannin savolaismurteet». *sokl.uef.fi*. Arkivert fra originalen 16. januar 2021. Besøkt 28. mai 2021.
2. ↑  «Ee toeta männä ettäälle mehtään! Äänestä suomen kaunein murre!». *www.iltalehti.fi* **(finsk)**. Besøkt 28. mai 2021.
3. ↑  «Lähärettihin kihiloolle - Kielikello». *www.kielikello.fi* **(finsk)**. Besøkt 28. mai 2021.
4. ↑  *Immigrant languages in Europe*. Clevedon [England]: Multilingual Matters. 1993. s. 23. ISBN 9781853591792.
5. ↑  «Vermlannin savolaismurteet». *sokl.uef.fi*. Arkivert fra originalen 16. januar 2021. Besøkt 28. mai 2021.
**Stavanger prosti** var et prosti i Agder bispedømme i Den norske kirke, med opprinnelse i høymiddelalderen inntil det ved opprettelsen av Stavanger bispedømme i 1925, ble delt i to nye prostier, Stavanger domprosti og Hetland prosti.

Historikk
---------

Stavanger prosti har sin opprinnelse i katolsk tid, da bindeleddet prosti (norrønt: *prófastdœmi*) mellom bispedømme og prestegjeld ble innført mot slutten av høymiddelalderen. Stavangr prófastdœmi lå under Stavanger bispedømme inntil bispesetet ble flyttet til Christianssand i 1682 og bispedømmet fikk endret navn til Christianssands stift. Den eldste kjente inndelingen av *Stauangers eller Fiordenes Proustij* er gitt i Graagaas fra ca 1620, hvilket var et knapt århundre etter reformasjonen i Norge. Det er likevel vanlig å anta at den representerer den kirkelige inndelingen i katolsk tid.

Etter vedtak i statsråd den 7. november 1924, med virkning fra 1. januar 1925, ble Stavanger prosti delt i to nye prostier, hvor kirkesognene som lå til byen Stavanger inngikk i Stavanger domprosti, mens landsognene inngikk i Hetland prosti.

### Inndeling ca 1620

* Stauanger Præstegjeld
	+ Stauanger kircke
	+ Ranneberg kircke
	+ Malde kircke
* Reinerszøe Præstegjeld
	+ Høusken kircke
	+ Sørbye kircke
	+ Ask kircke
	+ Nøstwold kircke
	+ Wdtsteens closter kircke
* Findøe Præstegjeld
	+ Skudegierd kircke
	+ Thalgøe kircke
* Strand Præstegjeld
	+ Strand kircke
	+ Hylle kircke

Prestegjeld
-----------

* Frue
* Strand
* Findøe
* Rennesøe

Referanser
----------

1. ↑  Schou, Terje (1994). *Onsøys historie*. Onsøy: Onsøy kommune. s. 123. ISBN 8299313236.

Kilder
------

* Folketellingen 1769
Randaberg kirke
**Randaberg prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Tungenes prosti. Det omfattet sogn i Randaberg og Kvitsøy kommuner i Rogaland fylke, og hovedkirken var Randaberg kirke.

Randabergs kirkesogn er nå en del av Randaberg kirkelige fellesråd, og underlagt Tungenes prosti i Stavanger bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Randarbergs sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Randaberg antas å være lagt under Stavanger i førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I forbindelse med byutvidelsen i 1849 ble ved kgl.res. av 19. august 1848 Stavanger prestegjeld delt. Randaberg sogn og *landsognet*, dvs. den delen av Frue sogn som ikke var innlemmet i Stavanger by, ble opprettet som eget Hetland prestegjeld, med virkning fra 1. januar 1849.

Ved kgl.res. av 11. desember 1964 ble Randaberg sogn i Hetland prestegjeld og Kvitsøy sogn i Rennesøy prestegjeld, begge under Hetland prosti i Stavanger bispedømme, skilt ut fra de nevnte prestegjeld for sammen å danne et nytt *Randaberg prestegjeld*, gjeldende fra 1. januar 1966. 

Randaberg prestegjeld tilhørte Jæren prosti inntil 1. mai 1997, da det ble overført til det nye Tungenes prosti.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Randaberg
* Kvitsøy
* Grødem

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1915). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 205.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 68.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Rogaland, arkivverket.no
5. ↑  *Menigheter og endringer i menighetsgrenser i perioden 1800-1989*. xx#: Stavanger kommune. 1989. s. 1,2.
6. ↑  Randaberg prestegjeld, lovdata.no
7. ↑  Lindanger, Birger (1995). *Med kyrkja i sentrum*. Randaberg menighetsråd. s. 77. ISBN 8299359600.
8. ↑  «Stavanger Aftenblad 1997.04.23». Norge;Rogaland;;Stavanger;;;;. 19970423. s. 3.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
9. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
10. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Kirsten Holtmon Resaland** (født 1980) er en norsk barne- og ungdomspsykolog og forfatter. Som psykolog har Resaland jobba i Familievernet, på barne- og ungdomsskoler og i Barne- og ungdomspsykiatrisk poliklinikk.

Resaland har skrevet ett kapittel i *Tenk på det!* (Humanist forlag, 2011), en bok om humanistisk konfirmasjon. Hun og Astrid Nylander Almaas utga i 2020 boka *Helt ærlig – hvordan vi henger sammen* gjennom Cappelen Damm, som de mottok Riksmålsforbundets barne- og ungdomsbokpris for. Boka er ifølge Riksmålsforbundet «en sakprosabok for ungdom om livsmestring og mental helse.» Gjennom samme forlag, utga Resaland ut en bok i 2024, *Snakk til meg!*

Bibliografi
-----------

* *Helt ærlig – hvordan vi henger sammen* (Cappelen Damm, 2020) – med Astrid Nylander Almaas
* *Snakk til meg!* (Cappelen Damm, 2024)

Referanser
----------

1. 1 2  «Kirsten Holtmon Resaland». *Cappelen Damm*. Besøkt 30. mars 2024.  *Forfatterprofil*
2. ↑  Sjøberg, Jeanette (24. februar 2024). «Lukker ungdommen seg for deg?». *Aftenposten*. Besøkt 30. mars 2024.
3. ↑  «Pris til sakprosabok». *Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening*. Besøkt 30. mars 2024.
4. ↑  Redaksjonen (14. juli 2021). «Å kommunisere med ungdom». *Riksmålsforbundet*. Besøkt 30. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Forfatterprofil hos Cappelen Damm
Kapellet på Vår Frelsers gravlund, tegnet av Einar Halleland med en utvidelse av David Sandved Foto: Jan-Tore Egge 
Interiør i kapellet
**Vår Frelsers gravlund** i Haugesund ligger på vestsiden av Salhusvegen litt sør for sentrum og ble tatt i bruk i 1911. Dette er byens største gravlund. På gravlunden står et kapell tegnet av Einar Halleland og oppført i 1910–11. Kapellet er senere utvidet mot øst og har fått rom med livssynsnøytral utsmykning ved David Sandved.

På gravlunden er et felt med gravminner over 44 falne allierte soldater (Commonwealth War Graves) samt et «Cross of Sacrifice». Det finnes også et minne over Harald Svend Døsen, som skal ha vært eneste flyver fra Haugesund ved krigsutbruddet, og som falt den 2. mai 1940. På vestsiden av gravlunden er et minnesmerke over folk fra Haugalandet som omkom på havet. For øvrig er minnesmerker over krigsofre å finne andre steder i byen.

Referanser
----------

1. ↑  Haugesund (Rossebø) Vår Frelsers Cemetery (Commonwelath War Graves Commission)
2. ↑  Karen Sofie Hesseberg: Minnes de 44 soldatene som mistet livet rundt Haugesund Arkivert 4. februar 2022 hos Wayback Machine. (tvh.no)
3. ↑  Tor Inge Vormedal: Har vi behov for flere krigsminnesmerker? (Haugesunds avis, 10. april 2015)

Eksterne lenker
---------------

* Haugesund kirkelige fellesråd: Gravlundene i Haugesund
* Kart over Vår Frelsers gravlund (Allslekt)
* Gravsøk i Haugesund (Ecclesia.no)
* Gravsøk på Vår Frelsers gravlund (Nettgrav.no)
**Alyson Reed** (født 11. januar 1958 i Anaheim i California) er en amerikansk skuespiller, sanger og danser.

Reed vokste opp i Anaheim og gikk på Anaheim High School, hvor hun ble uteksaminert i 1976. Det var også her hun begynte å opptre, og en av hennes store roller var som Nancy i en skoleproduksjon av *Oliver!*. Alyson opptrådte også som Alice i Eventyrland i fornøyelsesparken Disneyland.

Reed hadde sin Broadway-debut i *Dancin'* i 1978. Andre musikaler hun har opptrådt i er *Dance a Little Closer*, *Cabaret*, *A Grand Night for Singing* og *Marilyn: An American Fable*. Hun ble nominert til Tony-prisen for beste kvinnelige birolle for *Cabaret* og til Drama Desk-prisen for beste kvinnelige hovedrolle for *Marilyn*. I 1992 spilte hun mot Michael O'Keefe i teaterstykket *A Few Good Men* i rollen som Lt Cmdr. Galloway.

Reeds spilte rollen som Cassie i Richard Attenboroughs filmversjon av *A Chorus Line*. Hun spilte også i komedien *Skin Deep* med John Ritter. Reeds spilte rollen som Ms. Darbus i Disney Channel-filmene *High School Musical*, *High School Musical 2* og *High School Musical 3: Senior Year*. Reeds har hatt gjesteroller i TV-serier som *Matlock*, *Lov og rett i L.A.*, *Jessica Fletcher*, *Frasier*, *Lov og orden*, *Sporløst forsvunnet*, *Akutten*, *Judging Amy*, *Chicago Hope*, *The X-Files*, *CSI: Crime Scene Investigation*, *Nip/Tuck*, *Crossing Jordan*, *Numb3rs*, *Boston Legal* og *NYPD Blue*.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 482374, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Broadway Database, Internet Broadway Database person-ID 57335, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Alyson Reed på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Alyson Reed i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Alyson Reed på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Alyson Reed på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Alyson Reed på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Alyson Reed på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Alyson Reed hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Alyson Reed hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
***Knute på tråden*** (originaltittel: *Loving Couples*) er en amerikansk dramakomedie fra 1980 regissert av Jack Smight. Hovedrollene spilles av Shirley MacLaine, James Coburn, Susan Sarandon og Stephen Collins. Filmen handler om to par som bytter partnere.

Handling
--------

Når Greg (Stephen Collins) krasjer sin nye sportsbil, kommer den kvinnelige legen Evelyn (Shirley MacLaine) ham til unnsetning, og det oppstår raskt følelser mellom dem. Evelyns mann (James Coburn) får vite om deres forhold av Gregs partner (Susan Sarandon), noe som fører til at det også oppstår et forhold mellom de to. Det hele kompliseres ytterligere når begge parene planlegger en weekend på samme sted.

Om filmen
---------

*Arbeiderbladets* Jan Granum gav *Knute på tråden* en middels omtale og kalte filmen *"en småfrivol forviklingspreget komedie i renons på minneverdige kvaliteter, men egnet til å utgjøre øyeblikkets underholdning".* *VGs* anmelder gav den terningkast to.

I rollene
---------

(utvalg)

* Shirley MacLaine ..... Evelyn
* James Coburn ..... Walter
* Susan Sarandon ..... Stephanie
* Stephen Collins ..... Greg
* Sally Kellerman ..... Mrs. Liggett

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 3. april 2020.
2. ↑  *Arbeiderbladet*, 9. januar 1982, side 15
3. ↑  Bakkemoen, Kurt (9. januar 1982). «Nye filmer - Dette mener VG». *VG*.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
**Chester Morris** (født **John Chester Brooks Morris** 16. februar 1901 i New York City, død 11. september 1970) var en amerikansk skuespiller som er mest kjent for å spille hovedrollen i kriminalserien Boston Blackie fra 1940-tallet.

Karriere
--------

Chester var sønn av Broadway-skuespiller William Morris og hans kone Etta Hawkins. Morris gjorde også sin skuespillerdebut på Broadwayteateret. Hans karriere på filmlerretet begynte i 1917 med filmen *An Amateur Orphan*. Han ble nominert til en Oscar for beste mannlige hovedrolle for filmen *Alibi* (1929) som ble regissert av Roland West. Han spilte også i *The Bat Whispers* (1930) og *Corsair* (1931), som også var regissert av West, begge to.

Gjennom 1950- og 1960-tallet, jobbet Morris hovedsakelig roller på fjernsyn. Han hadde en permanent rolle som karakteren detektiv løytnant Max Ritter i CBS-serien *Diagnose: Ukjent*, som ble sendt på amerikansk TV fra juli til september 1960. Han gjorde også noen avstikkere til regionale teateroppsetninger. Hans siste rolle var i *Den svarte champion* (1970).

Personlige liv
--------------

Morris var gift med Suzanne Kilborn fra 30. september 1927 frem til de tok ut skilsmisse i november 1939. De hadde to barn sammen, Brooks og Cynthia. Han giftet seg med sin andre kone Lillian Kenton Barker 30. november 1940. De hadde en sønn, Kenton.

Morris var døende av kreft da han begikk selvmord i 1970, på rom 202 på det tidligere Holiday Inn i New Hope ved å ta en overdose av legemiddelet barbiturat. Han var 69 år gammel da han begikk selvmord. Da han døde, var han med på en teaterproduksjon av *The Caine Mutiny Court Martial* på Bucks County Playhouse i New Hope i Pennsylvania.

Filmer i utvalg
---------------

* 1929 – *Alibi*
* 1929 – *Hemmelig viet*
* 1930 – *Hun, den fraskilte*
* 1932 – *Rødt hår*
* 1935 – *Motelegen*
* 1935 – *Nasjonens helt nr. 1*
* 1935 – *Forfulgt*
* 1938 – *Gangsternes skrekk*
* 1970 – *Den svarte champion*

Referanser
----------

1. ↑  Veteran Actor Chester Morris is Found Dead UPI. The Times-News - Sep 12, 1970

Eksterne lenker
---------------

* The Chester Morris Web
* (en) Chester Morris på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) Chester Morris på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (en) Chester Morris på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Chester Morris hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Chester Morris hos Internet Broadway Database Rediger på Wikidata
* (en) Chester Morris på Internet Off-Broadway Database

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
Framsiden til den første norske almanakken, som regnes for å være den første boken som ble trykt i Norge

|  |
| --- |
|  |
| **Norgesdokumentarv** |

 Oppslag på februar måned
***En ny Allmanach paa det Aar efter Jesu Christi Fødsel, 1644*** kom ut høsten 1643 og regnes som den første boken som ble trykt i Norge. Boken er, ifølge tittelbladet, «Et lidet Prognosticon, eller Practica/ Paa det Aaret efter vor Freleris oc Saliggjøreris Jesu Christi Naaderige Fødsel/1644. Med Flid paa Danske udsat oc Tryckt udi Christiania Aff Tyge Nielssøn.» 

Tyge Nielssøn var en dansk boktrykker som hadde etablert seg i Christiania. Denne almanakken var en av de første sakene han trykket, og regnes som den første, norske boken trykket i Norge.

Almanakken kunne brukes til spådommer, og slike bøker solgte godt. Boken har mange astronomiske tegn, og er vanskelig å lese for en amatør. Boken er antagelig utformet på grunnlag av et dansk manuskript, for det er tidene for soloppgang og solnedgang i København som brukes. Almanakken inneholdt både astronomiske opplysninger, og kunne også hjelpe folk å spå om ulykker, brann og død.

Tyge Nielssøn avsluttet teksten for hver måned med små råd:

* For Februarius (februar): «Det er gaat at dricke hippocras / En god drick Miød / eller anden god Dranck / som giør en sød Mund / synderlig Piger / thi naar de dricke formeget her aff / da pleye de gierne at tabe deris Nøgle til Bugkisten.»
* For Martius (mars): «Huo drømmer om Penge tre Dage oc tre Netter/ Imellem S. Antonu oc Sanct Pauli/ hand findes en stor haab / om hand ellers kand treffe huor de ere.»
* For Julius (juli): «Dend som allerførst seer Storcken komme / oc beder hannem være velkommen / hannem giør det Aar ingen Tand Vee.»

Boken har siden blitt gitt ut i faksimileutgave.

Kilder
------

* DET TRYKTE ORD – bokens historie i Norge
**Bertrand Gundersen** (født 29. mai 1854 i Drammen, død 15. februar 1915) var en norsk rektor og politiker (V), som var ordfører i Bodø i 1895 og 1897, og stortingsrepresentant for Bodø og Narvik i perioden 1907–1909. 

Ved stortingsvalget 1906 fikk han 590 stemmer, mot Jørg Berges 497 stemmer og Arnt Angells 150 stemmer.

Gundersen var sønn til skipper Carl Magnus Gundersen og Maren Christine Andersen. Han ble selv student i 1872 og cand. mag. i 1881. I perioden 1878-83 var han lærer ved privatskoler i Kristiania, og fra 1883 til 1892 drev han sin egen privatskole i samme byen. I 1892 flyttet han til Bodø, der han ble rektor på Bodø kommunale mellom- og handelsskole til 1909. Senere var han rektor ved Skien skole.

Gundersen var formann i skolestyret i Bodø 1894-97, og ordfører i Bodø i perioden 1895 og 1897. Han ga ut flere lærebøker og var et par år redaktør for avisa *Nordland*. I 1911 ble han leder for departementskomiteens utvalg for folkegymnas.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side(r) 312[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 21[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814-1914. B. 2 D. 2 : De enkelte storting og statsraader 1886-1914, side(r) 963[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Dødsfald». Avisa Valdres. 18. februar 1915. s. 2.
5. ↑  «Ofotens Tidende 1906.08.30». Ofotens Tidende. 30. august 1906. s. 3.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Øvre Sandsvær** er et område i Kongsberg kommune i Buskerud og en tidligere selvstendig kommune. Fra 1837 var Øvre Sandsvær del av Sandsvær formannskapsdistrikt. Stedet Skollenborg ligger i Øvre Sandsvær.

1. januar 1908 ble Sandsvær kommune delt i Øvre Sandsvær med 2 464 innbyggere og Ytre Sandsvær med 3 245. Øvre Sandsvær kommunes rådhus lå ved Labro.

Ved folketellingen 1920 var kommunen inndelt i følgende 11 tellingskretser:

* Berg I
* Berg II
* Berg III
* Ljøterud I
* Ljøterud II
* Saggrænden
* Meheia
* Værp I
* Værp 2
* Gravnings- og Trollerudgrænden
* Sandsvær − Jondalen

1. januar 1964 ble de tre kommunene Øvre Sandsvær, Kongsberg og Ytre Sandsvær slått sammen med Svene og Jondalen i Flesberg kommune og Øvre Jondalen i Gransherad kommune. Den nye kommunen ble hetende Kongsberg. Øvre Sandsvær hadde ved sammenslåingen 2 854 innbyggere.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Øvre Sandsvær
* Hedenstad kirke

Eksterne lenker
---------------

* (no) Historiske arkiver etter Øvre Sandsvær kommune på Arkivportalen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |


1. ↑  *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen*. Statistisk sentralbyrå. mai 1999. ISBN 82-537-4684-9. ISSN 0806-2056. Wikidata Q76137154.
Suvenirbutikk med Hårek-dekor i temaparken *Islands of Adventure* i Florida i USA.
***Hårek den hardbalne*** (engelsk originaltittel *Hägar the Horrible*) er en tegneserie skapt av den amerikanske tegneren Dik Browne (1918–1989) i 1973. Hårek er en avisserie med både dagsstriper og søndagssider og eies og distribueres av King Features Syndicate. Siden 1988 har Brownes sønn Chris Browne tegnet Hårek. I Norge er det Gard Espeland som oversetter serien til nynorsk for Bulls Pressetjeneste.

Hårek er en viking fra middelalderen som konstant drar på plyndretokt til England. Hjemme har han kona *Gyda*, barna *Frode* og *Møyfrid* pluss hunden *Fenris* og anda *Hugin*. Med seg på tokt har han kompisen Kark, som har en jerntrakt på hodet og er dum som et brød. Det finnes også andre personer som er med, blant annet moren til Gyda, kjæresten til Møyfrid som er trubadur, ei barsk vikingjente som vil gifte seg med Frode når ho vert stor, Seidmannen (en druideliknende lege), munken bror Olav, skjenkestoveverten, en dragedreper i rustning, mannskapet til Hårek og eieren av et slott i England.

Tegneserien er full av humor, både den enkle med illustrerte vitser, ordspill og merkelige situasjoner, og den litt mer dype som Gydas meninger og sånt som tar litt tid å forstå.

Eksterne lenker
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.

**Standup Stavanger** er en standupklubb i Stavanger med over 20 aktive komikere og over 100 forestillinger i året. Klubben ble etablert i november 2022 av Kjetil Melkevik.

Flere profilerte komikere har opptrådt hos klubben: Bård Tufte Johansen, Tore Sagen, Sigrid Bonde Tusvik, Terje Sporsem, Hans Morten Hansen, Dag Sørås, Henrik Thodesen, Zahid Ali, Sturla Berg-Johansen, Erlend Osnes, Ole Soo, Henrik Fladseth, Martin Lepperød.

Standup Stavanger logo
Utenfor Stavanger, setter klubben også opp forestillinger i nærliggende kommuner og i andre fylker.

Referanser
----------

1. ↑  «Oss». *Standup Stavanger* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 17. august 2023. Besøkt 17. august 2023.
2. ↑  «Shows». *Standup Stavanger* **(norsk)**. Besøkt 17. august 2023.
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  «Bilder». *Standup Stavanger* **(norsk)**. Besøkt 17. august 2023.
5. ↑  «Shows — Standup Stavanger». *Standup Stavanger* **(norsk)**. Besøkt 17. august 2023.
6. ↑  «Shows». *Standup Stavanger* **(norsk)**. Besøkt 17. september 2023.
***Alle tiders kupp*** er en norsk komedie fra 1964 regissert av Øyvind Vennerød. Hovedrollene spilles av Rolf Just Nilsen, Arne Bang-Hansen og Henki Kolstad.

Handling
--------

Jens Madsen har ikke betalt nok skatt, og får derfor en veldig stor skattesmell som må betales om veldig kort tid. Samtidig skal kameraten hans Erik Thomsen og hans kone feire bryllupsdagen sin, etter å ha vært gift i 10 år. Men Thomsen har ikke nok penger til å betale for alle disse festlighetene. Thomsen ber derfor om å få en lønnsøkning på jobben, men han sier opp jobben sin når han blir nektet mer lønn.

En tredje kamerat, Theodor Halvorsen, trenger også mer penger veldig raskt. Halvorsen og Thomsen bestemmer seg derfor å stjele varer fra Vinmonopolet. Men de trenger et kjøretøy som de kan bruke under ranet, og tar derfor kontakt med Madsen. Tyveriet deres lykkes, og de kommer seg unna med veldig mye alkohol. Men en rekke komplikasjoner oppstår når gjengen forsøker å selge alle flaskene til ulike forretninger for å tjene penger, samtidig som politiet snart kommer på sporet av dem og begynner å sirkle dem inn. De tre kjeltringene planlegger derfor å stikke av til utlandet, sammen med konene sine. Men da trenger de først pass, noe som tar tid.

Rolleliste
----------

* Rolf Just Nilsen: Erik Thomsen
* Arne Bang-Hansen: Teodor Halvorsen
* Henki Kolstad: Jens Madsen
* Inger Marie Andersen: Kati Thomsen
* Turid Balke: Frk. Margareth Wikstrøm
* Liv Thorsen: Mette, pistolskytter
* Willie Hoel: Vaktmester Granlund
* Aud Schønemann: Eier av melkeforretning
* Carsten Winger: Direktøren
* Carsten Byhring: Vaktmester Evensen

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Alle tiders kupp* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Alle tiders kupp* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Alle tiders kupp* hos Filmfront Rediger på Wikidata
**07 Vestur** er en fotballklubb på Færøyene, med base i Sandavágur på Vágar.

Historie
--------

Klubben ble stiftet den 18. desember 1993 som **FS Vágar**, som et resultat av sammenslåingen mellom MB Miðvágur og SÍF Sandavágur. SÍ Sørvágur ble innlemmet i klubben i 1998. Den nystartede klubben hevdet seg raskt i øverste divisjon i færøysk fotball. Resultatene var imidlertid varierende, og klubbens grunnlag sprakk i 2004. 8. november 2004 ble klubben gjenopprettet som **FS Vágar 2004** (**FSV04**). 6. november 2007 ble SÍ Sørvágur på nytt innlemmet i klubben, som da skiftet navn til det nåværende **07 Vestur**. Navnet refererer til stiftelsesåret 2007 og øya Vágar.

07 Vestur har i dag to herrelag og ett damelag. A-laget for herrer spiller i 1. deild i 2023.

Kjente spillere
---------------

* Torkil Nielsen spilte 42 kamper for FS Vágar fra 1995 til 1997.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Nettside Arkivert 10. august 2011 hos Wayback Machine.
* Spillerstall - Transfermarkt

Portal: Færøyene


| * v
* d
* r
Betrideildin 2023 |
| --- |
|  | AB **·** B36 Tórshavn **·** B68 Toftir **·** EB/Streymur **·** HB **·** ÍF **·** KÍ **·** TB **·** 07 Vestur **·** Víkingur Gøta | Færøyenes flagg |
**Den intertestamentale periode** (protestantisk) eller **deuterokanoniske periode** (katolsk og østortodoks) er tidsperioden mellom hendelsene i de protokanoniske bøker og Det nye testamente. Tradisjonelt regnes den for å dekke omtrent fire hundre år, og strekker seg over Malakis tjeneste (ca. 420 f.Kr.) til Døperen Johannes fremstår opp tidlig i det første århundre e.Kr. Det er omtrent sammenfallende med det andre tempels periode (516 f.Kr.-70 e.Kr.) og omfatter den hellenistiske jødedoms tidsalder.

Det kalles av noen medlemmer av det protestantiske miljø som «400 stille år» fordi den var et tidsrom da ingen nye profeter fremstod, og Gud ikke åpenbarte noe nytt for det jødiske folk. Mange av de deuterokanoniske bøkene, akseptert som hellig skrift av den katolske kirke og østlig ortodoksi, ble skrevet i løpet av denne tiden, det samme var mange pseudepigrafiske verk, bibelske apokryfer, jødiske apokryfer og Dødehavsrullene. En forståelse av hendelsene i den intertestamentale perioden gir historisk og litterær kontekst for Det nye testamente.

Referanser
----------

1. ↑  Lambert, Lance. «400 Silent Years: Anything but Silent». Arkivert fra originalen 22. februar 2014. Besøkt 21. september 2012.
**Landeskogen Tuberkulosesanatorium** ligger i Grendi på østsiden av Byglandsfjorden i Bygland kommune i Aust-Agder. Sanatoriet på Landeskogen var det første av en rekke statlige helsetiltak mot den smittsomme og dødelige sykdommen tuberkulose på begynnelsen av 1900-tallet.

Bygningene er reist i perioden 1912 – 17, og er tegnet av arkitekt Kristian Biong. 

Sanatoriet ble åpnet i 1916. Det ble bygget med sengeplass til 120 pasienter, men i 1926 var kapasiteten utvidet til 134 pasienter. I 1950 hadde Landeskogen 118 senger. 

1962 overtok Diakonforbundet stedet for å drive det som hjem for utviklingshemmede. En lang periode sto bygningene tomme. I 2005 åpnet pinsemenigheten Filadelfia i Kristiansand et rehabiliteringssenter for rusmiddelmisbrukere på Landeskogen. I 2010 etablerte Aktive Fredsreiser det ideelle aksjeselskapet Landeskogen Peace Center. 

Sanatoriet hadde fra begynnelsen egen elektriske kraftstasjon, Langerak kraftverk.

Se også
-------

* Landeskogen Peace Center
* Vensmoen Sanatorium
* Glittre sanatorium
* Luster Sanatorium
* Ringvoll Sanatorium

Referanser
----------

1. ↑  Tuberulosesanatoriet på Landeskogen, Avtrykk.no, 18.11.2017
2. ↑  Øverland, Birger 1871–1941 (1926). *Håndbok for tuberkuløse og i tuberkulosearbeidet interesserte*. Oslo. s. 48.
3. ↑  Eventyrslottet som brakte strøm til Longerak, *Avtrykk.no*, 25.04.2018

Eksterne lenker
---------------

* Landeskogen som åndssvakehjem[*død lenke*]
* Landeskogen som Fredssenter
**Adolf Carling** (født 22. november 1882 i Helsingfors i storfyrstedømmet Finland i keiserdømmet Russland, død i 1966 i Helsingfors) var den første finsktalende katolske prest i Finland etter reformasjonen,

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Adolf Carlings foreldre var smed Johannes Kalpa (tidligere Carling) og Birgitta Karppinen. Carling ble gymnasiestudent i 1901, studerte ved katolske seminar 1906–1907 og ved Det gregorianske universitet i Roma 1907–1911. 

### Prest

Han ble ordinert til prest i Sankt Petersburg i 1911. Carling tjente som prest i Vyborg katolske menighet, som religionslærer ved en russisk skole og som militærprest fra 1911 til 1918. Han var i tjeneste for Helsingfors katolske menighet fra 1920 til 1921, og som overordnet for Terijoki katolske menighet fra 1921 til 1939. Carling ble sogneprest i den katolske menighet i Helsingfors i 1940. 

Han arbeidet også som kontorist ved den polske ambassade 1920–1921, som språklærer ved Terijoki handelshøyskole 1928–1931, og som latinlærer ved Terijoki fellesgymnasium i 1929–1930. Carling tjenestegjorde som militærprest i 1943–1944.

Carling publiserte blant annet verket *Kristinopi ensi alkeet* (1920) og bønnebøker (1925, 1949) og arbeidet som redaktør for magasinet *Usko Sanomat* fra 1925.

Referanser
----------

1. 1 2   KANTO, KANTO ID 000103949[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The National Biography of Finland, Kansallisbiografia-ID 8386, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  L. Arvi P. Poijärvi, Ilmari Havu, Mauno Jääskeläinen (toim.): Kuka kukin on (Aikalaiskirja). Henkilötietoja nykypolven suomalaisista 1950, s. 74. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 1949.
4. ↑  *Adolf Carling*

Kilder
------

* Католический приход Териоки
* Древний Выборг[*død lenke*]
* Зеленогорск (Терийоки). Храм Святейшего Сердца Иисуса  Arkivert 28. september 2022 hos Wayback Machine.
* Adolf Carling (1882—1966), katolinen pappi, monsignore[*død lenke*]
* Pappi, profeetta ja puoltaja: Adolf Carling
* Презентация книги об Адольфе Карлинге на польском языке

Litteratur
----------

* Heinz Finger, Reimund Haas, Hermann-Josef Scheidgen (utg.). Ortskirche und Weltkirche in der Geschichte. Kölnische Kirchengeschichte zwischen Mittelalter und Zweitem Vatikanum. Köln: Böhlau Verlag, 2011. ISBN 978-3-412-20801-1
**Tor Aune** (født 25. mars 1944 i Trondheim) er en norsk programleder, sportsjournalist og reporter. 

Aune vokste opp i Oslo og er bosatt i Ski.

Han ble ansatt i NRK i 1971 og var i flere år tilknyttet NRKs sportsredaksjon som reporter, kommentator og programleder. Han startet i sportsavdelingen i NRK-radio hvor han arbeidet til han i 1980 begynte i Sportsrevyen i fjernsynet. I 1985 begynte han som programleder i Frokost-TV, og sluttet i NRK året etter. Et par år senere ble han programleder for sportmagasinet *Arena 3* på TV3. I 1990 ble han ansatt i Lillehammer olympiske organisasjonskomité (LOOC) som pressesjef, og senere som informasjons- og mediedirektør.

I 1995 returnerte han til NRK og en lederstilling i NRK Sporten. Han var også visepresident i EBUs sportskomité i åtte år. Han ble værende i NRK til han gikk av med pensjon i 2012.

Referanser
----------

1. ↑   Dagsavisen, side(r) 31, urn.nb.no, besøkt 5. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Jubilanter: 75 år». *Dagsavisen*. 25. mars 2019. s. 31.
3. ↑  «Arbeiderbladet 1980.03.14». s. 19.
4. 1 2  «Jubilanter: 70 år». *Dagsavisen*. 25. mars 2014. s. 33.
De **vestgermanske språkene** er en undergruppe i den germanske språkgruppen. Til de vestgermanske språkene hører alle språkene som ikke er nordgermanske (nordiske) eller østgermanske.

De mest kjente vestgermanske språkene er:

* engelsk
* frisisk
* tysk
* nederlandsk

Det finnes også en rekke dialekter og mindre språk:

* afrikaans
* jiddisch
* luxembourgsk
* nedertysk (også kalt *lavtysk* og *plattysk*)
* skotsk

Den tradisjonelle inndelingen
-----------------------------

Den tradisjonelle inndelingen av de vestgermanske språkene beror på stamtreet deres.
Dette stamtreet så slik ut:

* vestgermansk språk
	+ engelsk-frisisk (eller anglo-frisisk)
		- engelsk
		- frisisk
	+ urtysk
		- høytysk
		- nedertysk (med nederlandsk)

Det vil si:
Opphavlig fantes det et vestgermansk urspråk som delte seg i to grener: et engelsk-frisisk urspråk og et tysk urspråk.
Det engelsk-frisiske urspråket skulle ha delt seg i engelsk og frisisk, det urtyske språket skulle ha delt seg i høytysk og nedertysk.

Kritikk mot den tradisjonelle inndelingen
-----------------------------------------

I andre halvdelen av det 20. hundreåret kom det mye kritikk mot dette stamtreet og denne inndelingen.
Det førte til at de fleste lingvister i dag ikke lenger aksepterer den tradisjonelle inndelingen av de germanske språkene.

Spesielt begrepet *vestgermansk* er omstridt. Noen lingvister mener at det aldri fantes et vestgermansk språk, men bare flere ulike germanske språk som hadde et par vestgermanske trekk til felles.

Referanser
----------

1. ↑  Herbert L. Kufner, *The grouping and separation of the Germanic languages*, s. 71-97; i: Frans van Coetsem og Herbert L. Kufner, *Toward a Grammar of Proto-Germanic*, Max Niemeyer Verlag, Tübingen 1972, ISBN 9783484101609 alt. ISBN 3-484-10160-1

Eksterne lenker
---------------

* (en) West Germanic languages – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Sanxianspiller under en begravelsesprosesjon  
Fra en tapetdekorasjon, ca. 1780)
Sanxian
**Sanxian** (kinesisk: 三弦, pinyin *Sānxián*, Wade-Giles: *San-Hsien*) er et klimpreinstrument innen klassisk kinesisk musikk.

Den er en trestrenget tverrbåndsløs lutt med langt gripebrett. Resonanskassen er vanligvis overspent med slangskinn. Instrumentet kommer i forskjellige størrelser alt etter bruksområde. Fra utgangen av 1900-tallet har det til og med kommet en firestrengers versjon. En nordkinesisk sanxian er vanligvis på ca 122 cm, en sørkinesisk ca 95 cm lang. 

Klangen erb tørr og kraftig, og har et volum som kan sammenlignes med banjoens. Tonespennet kan gå over tre oktaver. Som regel spilles strengene av et tynt og hardt plekter av dyrehorn (i moderne tid gjerne av plast isteden), men i og for seg kan også fingerneglene benyttes.

Hovedsakelig benyttes sanxian som ledsagende instrument i orkestre eller i mindre ensembler. Men det er også skrevet solostykker for instrumentet.

Eksterne lenker
---------------

* Sanxian
* Sanxian-fotos Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine.

Musikkprøver
------------

* Sanxian audio

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |
**Bryan Nicholas Evans** (født 1959 er en amerikansk-norsk keramiker, bosatt i Arendal, hvor han også har eget verksted. Evans er kjent for sine karakteristiske keramiske objekter, ofte i form av brukskunst dekorert med kattemotiver eller fiskemotiver.

Evans har utdannelse fra South West State University i Minnesota, Bachelor of Arts (1978-1983). Siden 1983 har han arbeidet aktivt som keramiker, og i 1986 deltok han på Sørlandsutstillingen. Han har en rekke separatutstillinger bak seg; den siste i Galleri Athene i Drammen i 2013. Gjennom årene har han også deltatt på flere gruppeutstillinger; blant annet Galleri Tyholmen (1990), William Whipple Gallery, Minnesota (1995) og Worthentin County Galleri, Minnesota (1995).

Bryan Evans’ arbeider er blant annet innkjøpt av Arendal kommune og South West State Museum i USA. Han er medlem av Norske Kunsthåndverkere Sør-Norge (NK Sør-Norge).

Referanser
----------

1. ↑  «Månedens kunstner» i *Kulturnett Aust-Agder*, november 2015 (besøkt 3. november 2015)
2. ↑  Harald Solberg: *Norske kunsthåndverkere Agder* ( 1996), s. 50