recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Begynnelsen av *Timaios* i sin eldste bevarte middelalderhåndskrift: Paris, Bibliothèque Nationale, Gr. 1807 (9. århundre)
**Timaios** (gresk: Τίμαιος) er en dialog av Platon. Den ble i antikken og en tid fremover betraktet som den fremste av hans dialoger. I verket diskuteres den fysiske verdens og menneskets natur. Dialogen antas å være skrevet cirka 360–355 f.Kr. Talerne i dialogen er Sokrates, Timaios fra Lokroi, Hermokrates og Kritias.

Handling
--------

Dialogen utspiller seg dagen etter dialogen *Staten* har funnet sted. Ifølge innledningen til *Timaios* utgjør den en fortsettelse av diskusjonen som ble ført i *Staten*. Dialogen er på mange måter innholdsmessig en praktisk tillempning av det vitenskapelige program som ble skissert i *Staten*.

I verket beskrives flere av Platons mest kjente idéer. Et grunnleggende skille foretas mellom "den evige verden" og "den fysiske verden". Den fysisk (sansbare) verden endres og oppløses. Den er objekt for synspunkter og ikke-rasjonelle oppfatninger og forestillinger. På den andre siden er den evige (sanne) verden konstant og uforanderlig. Den kan oppfattes ved fornuften.

En annen tanke som fremføres er at vørende og blivende forholder seg til hverandre likesom sannhet og forestilling forholder seg til hverandre. Derfor kan en beskrivelse av den fysiske verden ikke innebære mer enn en sannsynlig fortelling.

*Timaios* foreslår at ettersom ingenting oppstår eller forandres uten årsak, må årsaken til universet være en demiurg eller en gud, en figur som *Timaios* hynviser til som far og skaper av universet. Denne skaper verden i sin egenskap som guddommelig håndverker. Ettersom demiurgen er god vil han at det skal være så meget godt som mulig i verden. Demiurgen skaper orden fra substans ved å imitere uforanderlige og evige former (paradigmer) fra den evige og perfekte verden.

Oversatt
--------

* Oversatt fra engelskspråklig wikipedia

Referanser
----------

1. ↑  Runia 1986, s. 3

Litteratur
----------

* *The Great Philosophers: An Introduction to Western Philosophy* **(engelska)**. Oxford: Oxford University Press. 2000. ISBN 0-19-289322-X.
* *Philo of Alexandria and the Timaeus of Plato* **(engelska)**. Leiden: Brill. 1986. ISBN 90-04-07477-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Stanford Encyclopedia of Philosophy **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Det gylne seglet fra 1356.
**Den gyldne bulle** **fra 1356** ble utstedt av en tysk riksdag i Nürnberg under ledelse av Karl IV, keiser i Det tysk-romerske rike. Bullen var fra 1356 til 1806 keiserrikets viktigste forfatningsdokument.

Bullen som hadde et segl av gull, slår fast at valget av den (tysk-)romerske konge («Wahl eines Römischen Königs») skal foretas av sju kurfyrster (valgfyrster). Det dreide seg om erkebiskopene av Mainz, Köln og Trier, pfalzgreven ved Rhinen, hertugen av Sachsen, markgreven av Brandenburg og kongen av Böhmen. Disse fyrstene oppnådde også fullstendig rettslig immunitet innenfor sine territorier; områdene skulle i stor grad bli styrt lokalt med liten grad av sentralstyre. 

Valget av den tysk-romerske konge måtte ikke lenger være enstemmig, men kunne skje med flertall. Paven hadde ingen medbestemmelse ved det tyske kongevalget. De tyske-romerske kongene ble gjerne utropt til keisere, men ikke alltid. De 23 første kapitlene av lovverket ble utgitt i 10. januar 1356 i Nürnberg, mens kapittel 24 til 31 kom 25. desember samme år, i Metz.

Samtlige sju eksemplarer av bullen fra 1356 er i behold og befinner seg i ulike tyske og østerrikske arkiver og biblioteker. I 2013 ble den gyldne bulle tatt opp i UNESCOs verdensminneregister
fra Tyskland og Østerrike.

Også andre buller med gyllent segl går under betegnelsen Den gyldne bulle, for eksempel det ungarske frihetsbrevet fra 1222.

Galleri
-------

* Side fra eksemplaret til Wenzel konge av Böhmen og keiser av det tysk-romerske riket.Side fra eksemplaret til Wenzel konge av Böhmen og keiser av det tysk-romerske riket.
* Baksiden av eksemplaret fra Trier, viser et relieff av Roma.Baksiden av eksemplaret fra Trier, viser et relieff av Roma.
* Den gyldne bulle med segl, Triereksemplaret i Stuttgart starsarkiv.Den gyldne bulle med segl, Triereksemplaret i Stuttgart starsarkiv.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «UNESCO-Weltdokumentenerbe Die Goldene Bulle». *Deutsche UNESCO-Kommission* **(tysk)**. Besøkt 26. august 2018.
2. ↑  «Goldene Bulle (Neuhochdeutsche Übersetzung, 1713) – Wikisource». *de.wikisource.org* **(tysk)**. Besøkt 26. august 2018. «Das II. Capitul. Von der Wahl eines Römischen Königs.»
3. ↑  Bratberg, Terje (12. juli 2017). «keiser». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 26. august 2018.
4. ↑  Aschoff, Christian. «retro|bib - Seite aus Meyers Konversationslexikon: Bulle, Goldene - Bulletin». *www.retrobibliothek.de* **(tysk)**. Besøkt 26. august 2018.
5. ↑  The "Golden Bull" – All seven originals and the "King Wenceslaus’ luxury manuscript copy" of the Österreichische Nationalbibliothek
6. ↑  Sulyok, Vince (1994). *Ungarns historie og kultur*. I kommisjon: Solum. s. 156. ISBN 8256009101.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Timothy «Tim» Truman** (født 9. februar 1956 i Gauley Bridge, Vest-Virginia) er en amerikansk tegneserieskaper forfatter, kunstner og musiker.

Fra 1979 til 1981 studerte han ved Joe Kubert School of Cartoon og grafisk kunst i New Jersey. Nå jobber han som instruktør ved Pennsylvania College of Art and Design. Trumans første profesjonelle arbeid med tegneserier var science fictionserien Grimjack som ble tegnet for det uavhengige selskapet First Comics sammen med forfatteren John Ostrander. Grimjack dukket først opp i Starslayer # 10 i 1983 før den fikk sitt eget hefte fra 1984.

Truman har vært aktiv som tegneserieskaper i mer enn tretti år og har gjennom årene jobbet med en rekke serier. Han har skrevet og tegnet freemtidsserien *Scout* og var involvert i relanseringen av den gamle serien *Airboy* for Eclipse Comics. I 1989 gav han ut miniserien *Hawkworld*, en oppdatering av DC Comics gamle superhelt Hawkman. Han har også tegnet westernserien Jonah Hex etter manus av John R. Lansdale. Truman har også arbeidet både som tegner og forfatter for Conan.

Referanser
----------

1. ↑   BD Gest', oppført som Timothy Truman, BD Gest' author ID 10017, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Lambiek Comiclopedia, oppført som Timothy Truman, Lambiek Comiclopedia artist ID t/truman\_timothy, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Timothy Truman, SNAC Ark-ID w62r51kz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Timothy Truman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Tim Truman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Den hellenske stat** (gresk: *Ελληνική Πολιτεία*) var kollaboratør regjeringen i Hellas under okkupasjonen av aksemaktene under andre verdenskrig. Etter at Tyskland gikk seirende ut av slaget om Hellas ble general Georgios Tsolakoglou utnevnt som statsminister. Kollaboratør regimet manglet en presis politisk definisjon, men Tsolakoglou anså aksemaktenes okkupasjon som en mulighet til å forkaste monarkiet. Han annonserte monarkiets fall etter at han hadde inntred i statsminister rollen. Eksistensen av en gresk regjering ble betraktet som nødvendig av aksemaktene for at deres okkupasjon skulle oppnå en vis grad av legitimitet. Landets infrastruktur hadde blitt ødelagt under slaget om Hellas og råvarer og mat hadde blitt rekvirert av tyskerne. Dette sammen med at den greske kollaboratør regjeringen var nødt til å betale for okkupasjonen og den allierte blokaden av Hellas førte til en hungersnød blant sivil befolkningen som tok livet av rundt 300 000 mennesker.

Den hellenske stat opphørte å eksistere etter at de tyske styrkene trakk seg ut av Hellas i oktober 1944. Georgios Tsolakoglou, Konstantinos Logothetopoulos og Ioannis Rallis ble alle tatt til fange sammen med hundrevis av andre kollaboratører. Den nyopprettede regjeringen opprettet en egen domstol for å dømme kollaboratørene. Domstolen oppnådde ikke de intensjonene som var planlagt, der flere av kollaboratørene fikk lavere straffer enn hva folk hadde håpet på. Dette førte til en forsterking av den politiske fiendskapen, noe som førte til at det var delaktig i starten på den greske borgerkrigen.

Referanser
----------

1. ↑  Bernhard R. Kroener, Germany and the Second World War Volume V/II, Oxford University Press, 2003, p. 44
2. ↑  Markos Vallianatos, The untold history of Greek collaboration with Nazi Germany (1941-1944)
3. ↑  Charles R. Schrader, The withered vine: logistics and the communist insurgency in Greece, 1945-1949, Greenwood Press, 1999, p. 38

Eksterne lenker
---------------

* German banknotes curculated only in Greece during the occupation (1941 - 1944)
**Geiteramsbladbille** er en av billene i delgruppen (underfamilien) Rotbladbiller i familiegruppen bladbiller. Den er mørk, noe matt og svart på farge, ganske klumpete bygd. Den er den eneste arten i slekten *Bromius*.

Geiteramsbladbille er vanlig i hele Norge, nord til Målselv i Troms, men kanskje noe sjeldnere lengst i nord og på vestlandet.

Levevis
-------

Geiteramsbladbille lever helst på geiterams (*Chamaenerion augustifolium*), men kan forekomme også på andre planter. I 1976 var det et større angrep på blad av selje (*Salix caprea*), i Hobøl, Østfold. Utenfor Norge kan arten gjøre en del skade på vinranker.

Geiteramsbladbille gnager hull og striper, i bladet, ofte kan bare bladnervene stå tilbake, slik at bladet blir helt skjelettert. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Utbredelse
----------

Arten er vidt utbredt i den palearktiske sone nord til det nordlige Norge og i Nord-Amerika.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 30. august 2020. Besøkt 30. august 2020.
2. ↑  Fjelddalen, Jac. 1991.

Litteratur
----------

Fjelddalen, Jac. 1991. *Gnagskader på planter 2. Geiteramsbille.* Insekt-Nytt 16 (3). Side 9-10

Eksterne lenker
---------------

* (en) *geitramsbladbille* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *geitramsbladbille* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *geitramsbladbille* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *geitramsbladbille* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *geitramsbladbille* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *geitramsbladbille* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *geitramsbladbille* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *geitramsbladbille* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Bromius obscurus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Bromius obscurus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Bromius obscurus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Bromius.obscurus* - www.cheshire-biodiversity.org[*død lenke*] - engelskspråklig
* *Bromius.obscurus* - www.commanster.eu - bilder med mer
* Norsk Entomologisk forening
Ordensstjerne for av Den hellige skatts orden
Ordenstegn for 5. klasse, gull- og sølvstråler
**Den hellige skatts orden** (japansk: 瑞宝章, *zuihōshō*) er en japansk orden. Den ble innstiftet 4. januar 1888 av Mutsuhito, Meiji-keiseren. Navnet henviser til speilet og edelstenene som er en del av de japanske keiserlige regalier og som benyttes som motiv i ordenstegnene. *Den hellige skatts orden* kan tildeles japanere, såvel som utenlandske statsborgere. Ordenen er rangerer etter Krysantemumsordenen og er jevnbyrdig med Den oppadstigende sols orden.

Inndeling
---------

*Den hellige skatts orden* hadde opprinnelig åtte grader. Dette ble i 2002 redusert til seks. Betegnelsene for ordensgradene er for en stor del særjapanske: 

* Storbånd
* Gull- og sølvstjerne
* Gylne stråler med bånd om halsen
* Gylne stråler med rosett
* Gull- og sølvstråler
* Sølvstråler

Insignier
---------

Ordenstegnet for består av et sølvspeil satt mot en blåemaljert bakgrunn og omgitt av to sirkler i gull. Midtmedaljongen er omgitt av åtte små og åtte større røde edelstener. Dette er satt på et kors dannet av grupper av fem hvitemaljerte stråler. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd dannet av et paulowniablad i hvit emalje med blomster i fiolett. Ordensstjernen er som ordenstegnet for lavere grad, men har flere armer i korset. Ordensbåndet er blått med smale oransje striper ved kantene.

Tildeling
---------

*Den hellige skatts orden* tildeles i hovedsak statstjenestemenn for utmerkede fortjenester eller for lang tjeneste. Ordenen kan tildeles for sivile eller militære fortjenester. Fra 1919 tildeles den også kvinner. Ordenene tildeles ordinært to ganger om året, 29. april og 3. november. Ekstraordinære tildelinger kan skje utenom dette, for eksempel til utlendinger i forbindelse med statsbesøk. Det er ingen tallmessige begrensninger på tildeling av *Den hellige skatts orden*.

Norske innehavere
-----------------

Også nordmenn er tildelt *Den hellige skatts orden*. Blant disse er Christian Michelsen og Erik Colban.

Kilder
------

* (en) Nyle Monday: «Japan» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, to bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1260–1263.
* (en) James W. Peterson: *Orders and Medals of Japan and Associated States.* San Ramon: Orders and Medals Society of America, 2000, s. 34–37.

Eksterne lenker
---------------

* «Orders of the Sacred Treasure», Cabinet Office, Government of Japan.
* The honors system, Cabinet Office, Government of Japan.
**Sinussetningen** (også kalt **sinusproporsjonen**) er i trigonometrien (se også trigonometriske funksjoner) en læresetning om en hvilken som helst trekant i planet. Når *a*, *b*, og *c* er sidene i trekanten, og disse sidenes motstående vinkler er *A*, *B* og *C*, sier sinussetningen at

{\displaystyle {\frac {a}{\sin A}}={\frac {b}{\sin B}}={\frac {c}{\sin C}}.}
Den felles verdien av disse tre brøkene er diameteren til trekantens omskrevne sirkel. Sinussetningen kan også fremstilles som

{\displaystyle {\frac {\sin A}{a}}={\frac {\sin B}{b}}={\frac {\sin C}{c}}.}
Denne setningen er nyttig når man skal beregne resten av sidene i en trekant der to vinkler og en side er kjent, et kjent problem i triangulering. Den kan også brukes når to sider og en vinkel som ikke ligger mellom dem, er kjent; i noen tilfeller gir formelen to mulige verdier for den mellomliggende vinkelen. Når det skjer, vil ofte bare ett resultat få vinkelsummen til å bli 180°; i andre tilfeller har trekanten to løsninger.

Det kan vises at diameteren til trekantens omskrevne sirkel er

{\displaystyle {\begin{aligned}{\frac {abc}{2S}}&{}={\frac {abc}{2{\sqrt {s(s-a)(s-b)(s-c)}}}}\\&{}={\frac {2abc}{\sqrt {(a^{2}+b^{2}+c^{2})^{2}-2(a^{4}+b^{4}+c^{4})}}},\end{aligned}}}
der *S* er trekantens areal og *s* dens halve omkrets

{\displaystyle s={\frac {a+b+c}{2}}.}

Eksempler
---------

Gitt en trekant med side *a* = 20, side *c* = 24, og vinkel *C* = 40°

Ved å bruke sinussetningen kommer vi frem til at

{\displaystyle {\frac {\sin A}{20}}={\frac {\sin 40^{\circ }}{24}}.}
{\displaystyle A=\arcsin \left({\frac {20\sin 40^{\circ }}{24}}\right)\cong 32,39^{\circ }.}
Et annet eksempel på å løse et problem ved hjelp av sinussetningen: 

Hvis de to sidene i en trekant er lik *R* og lengden av den tredje siden, korden, er gitt som 100 meter, og vinkel *C* motstående korden er gitt i grader, er

{\displaystyle \angle A=\angle B={\frac {180-C}{2}}}
og

{\displaystyle {R \over \sin A}={{\mbox{korde}} \over \sin C}{\text{ eller }}{R \over \sin B}={{\mbox{korde}} \over \sin C}\,}

  

{\displaystyle {{\mbox{korde}}\,\sin A \over \sin C}=R{\text{ eller }}{{\mbox{korde}}\,\sin B \over \sin C}=R.}

Utledning
---------

Lag en trekant med sider *a*, *b* og *c*, og vinkler *A*, *B* og *C*. Tegn høyden fra vinkel *C* til side *c*; per definisjon vil den dele den opprinnelige trekanten i to rettvinklede trekanter. Kall høyden *h*.

Vi ser at

{\displaystyle \sin A={\frac {h}{b}}{\text{ and }}\sin B={\frac {h}{a}}.}
Derfor er

{\displaystyle h=b\,(\sin A)=a\,(\sin B)}
og

{\displaystyle {\frac {a}{\sin A}}={\frac {b}{\sin B}}.}
Ved å gjøre det samme med høyden fra *A* får vi

{\displaystyle {\frac {b}{\sin B}}={\frac {c}{\sin C}}.}

Se også
-------

* Sinus

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MathWorld
 |
Den gylne rose tildelt basilikaen i Washington, DC i 2008 av pave Benedikt XVI.
**Den gylne rose** er en pavelig utmerkelse. Den anses som en av de fornemste hedersbevisninger i Den katolske kirke.

Beskrivelse
-----------

Den gylne rose er utformet som en naturalistisk rose med stilk, blader, knopper og blomster og er laget i gull. Rosen kan også være besatt med edelstener, i særdeleshet safirer. Den kan også utstyres med vase. Tildeling av Den gylne rose skjer etter at rosen velsignes, salves og påføres røkelse i en seremoni som avholdes fjerde søndag i fastetiden, også kalt rosesøndag, midtfaste eller *laetare*. Den kan deretter gis som utmerkelse til en særlig begunstiget person eller gis til en kirkelig institusjon eller samfunn. 

De første eksempler på tildeling av en gyllen rose som hedersbevisning stammer fra pave Leo IXs tid (1049–54), da slike ble gitt til særlig begunstigede konger og fyrster. Valdemar Atterdag (1321-75) ble tildelt rosen da han besøkte paven i Avignon. I slike tilfeller kunne tildeling av den gylne rosen også ha politisk betydning. Etter 1759, da pave Klemens XIII ga Den gylne rose til dogen av Venezia, ble hedersbevisningen utelukkende gitt til katolske fyrster eller kirkelige institusjoner. 

Under pave Benedikt XV (1914–22) stoppet tildelingene, men ble gjenopptatt under etterfølgeren pave Pius XI (1922–39). Velsignelsen av rosen finner sted hvert år. Rosen oppbevares i Vatikanet dersom ingen verdig mottaker er utpekt.

* Den gylne rosen Johannes XXII (pavetid 1316–34) bestilte og ga til Rudolf III av Nidau.Den gylne rosen Johannes XXII (pavetid 1316–34) bestilte og ga til Rudolf III av Nidau.
* Den gylne rose i basilikaen Notre-Dame de Montaigu i Belgia.Den gylne rose i basilikaen Notre-Dame de Montaigu i Belgia.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Honneur & Gloire. Les trésors de la collection Spada*, Paris: *Musée national de la Légion d’honneur et des ordres de chevalerie,* 2008, s. 171.
2. ↑  «Valdemar Atterdag», *danmarkshistorien.dk*

Litteratur
----------

* *Honneur & Gloire. Les trésors de la collection Spada*, Paris: Musée national de la Légion d’honneur et des ordres de chevalerie, 2008, s. 171.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Den hellige liga** (også kalt **Den katolske liga**) var en koalisjon mellom forskjellige europeiske stater som ble dannet i 1510 og 1511 for å forsvare Italia mot Ludvig XII av Frankrike under de italienske kriger. Initiativtakeren var pave Julius II. 

Medlemmene var Pavestatene, Venezia, England, Aragon og Det tysk-romerske rike. 

Etter et nederlag i slaget ved Ravenna den 11. april 1512 fikk ligaen overtaket, og ved hjelp av sveitsiske leiesoldater seiret ved i slaget ved Milano i 1512 og slaget ved Novara i 1513. Etter sistnevnte slag måtte franskmennene trekke seg ut av Italia. 

I det nordlige Frankrike seiret engelskmennene i beleiringene av Therouanne og Tournais, og i sporeslaget ved Guinegate. De oppnådde disse seirene på tross av at det samtidig pågikk en skotsk invasjon av England, som kulminerte i slaget ved Flodden Field. 

Etter Julius IIs død i februar 1513 falt ligaen raskt fra hverandre, men de italienske kriger fortsatte med nye allianser.

Se også
-------

* Den katolske liga
* Den italiske liga

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF
 |
***Med rett til å kapre*** er en norsk dramatisert dokumentarfilm om Norges ukjente sjørøverhistorie. 

Filmen inneholder intervjuer med historikere i Norge, England og Russland, og med etterkommere av kaperne. Dramatiseringer viser hvordan kapringen foregikk og andre realistiske situasjoner fra Norge under Napoleonskrigen. 

Den er skrevet og regissert av Christian Andreas Wulff, Ole Bernt Tellefsen og Kristian Landmark. Musikken til filmen er skrevet av Marius Christiansen.

Bakgrunn
--------

I 1807 gikk Norge fra gullalder til hungersnød nærmest over natten. Med napoleonskrigen forsvant både inntektsgrunnlaget og tilgangen på mat. Da ble nordmenn sjørøvere. Langs kysten utrustet tusenvis av desperate menn småbåter med kanoner. De dro ut for å kapre - med kongens tillatelse. Hundrevis av skip ble kapret av de norske sjørøverne. De var en overhengende trussel mot handelsruten mellom Østersjøen og Vest-Europa - helt frem til 1814.

Sjørøveraktiviteten nådde sitt høydepunkt under napoleonskrigen, 1807-1814. Ekstreme kuldeperioder ødela avlingene på Sørlandet. Samtidig sørget engelsk blokade for at de ikke fikk korn fra Danmark. Nøden var stor og mange livnærte seg på barkebrød og beinmelsuppe. Fattigdommen var altomfattende og sinnet mot fienden England eksplosivt. Da ga kongen sin tillatelse til at skip på vei til og fra fienden kunne kapres. Sjørøverne ble nå kalt kapere. De fikk lisens for kapringsvirksomhet mot å forplikte seg til å få fangsten sin offentlig godkjent av en priserett.
***Colomesus*** er en gruppe kulefisker. Bortsett fra forskjell i størrelse, ser de to artene i gruppen like ut. De er grønne på oversiden, hvit under buken og har et mønster av svarte bånd på ryggen.

*Colomesus psittacus* er en euryhalin art som beveger seg fritt mellom ferskvann og havet. *Colomesus psittacus* er den største av de to artene, og kan bli rundt 30 cm lang.

Søramerikansk kulefisk (*Colomesus asellus*) finnes normalt bare i ferskvann selv om den tolererer litt salt i vannet. Søramerikansk kulefisk er relativt liten, de fleste individer er rundt 8 cm lange, men enkelte kan bli opptil 15 cm lange. Sammenlignet med *Colomesus psittacus* er de svarte båndene på ryggen mye tykkere, og den har også et distinktivt svart bånd rundt roten av halefinnen.

Begge artene lever primært av virvelløse dyr med skall, som bløtdyr og krepsdyr. De har kraftige nebb som de kan knekke opp byttet med. Søramerikansk kulefisk eter også mye insekter, spesielt mygglarver og lignende.

I likhet med andre kulefisker kan de blåse seg opp når de føler seg truet. Slik gjør de seg større og vanskeligere å svelge. Søramerikansk kulefisk skiller seg fra andre ferskvannskulefisk ved å være migrerende og ikke territoriell.

De leker i elver i regntiden. De tallrike eggene spres på substratet og yngelen flyter ned med strømmen. 

Søramerikansk kulefisk er kjent for å inneholde giften saxitoksin. *Colomesus psittacus* har spiselig kjøtt, men en giftig lever, men om denne inneholder saxitoksin eller tetrodotoksin er ikke kjent.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Colomesus* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Colomesus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Colomesus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Colomesus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Colomesus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Colomesus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Jan «Joop» Leendert van Dort** (født 25. mai 1889 i Heemstede, død 1. april 1967 i Leiden) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Van Dort var med på det nederlandske fotballaget som kom på tredjeplass i den olympiske fotballturneringen under OL 1920 i Antwerpen. Det var fjorten lag som deltok i fotballturneringen som ble avviklet i perioden 28. august til 5. september 1920. Belgia og Tsjekkoslovakia møttes i finalen på olympiastadion i Antwerpen. Belgia ledet kampen med 2-0 i slutten av første omgang da spillerne fra Tsjekkoslovakia forlot banen i protest mot dommeren. Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Belgia ble olympiske mestere i fotball.

Nederland som hadde tapt semifinalen til Belgia med 0-3 fikk da en mulighet å spille om sølvmedaljene. De fikk møte Spania i en sølvfinale, Spania som hadde tapt kvartfinalen til Belgia fikk etter at Tsjekkoslovakia ble diskvalifisert og Frankrike, som tapte semifinalen mot Nederland, hadde reist hjem en mulighet til å spille om sølvplassen. Spania vant over Sverige med 2-1 og over Italia med 2-0 og var dermed kvalifisert til å møte Nederland i en kamp om sølvmedaljene.

Nederland tapte sølvfinalen til Spania med 1-3 som ble spilt på olympiastadion i Antwerpen 5. september 1920.

Van Dort spilte fem landskamper for Nederland og spilte klubbfotball for Ajax Amsterdam.

OL-medaljer
-----------

* Bronse 1920 Belgias flagg Belgia - Bronse i fotball Nederlands flagg Nederland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jan van Dort – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jan van Dort – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jan van Dort – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Jan van Dort – EU-Football.info Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
***Megleren*** (originaltittel: ***The Broker***) er en roman skrevet av den amerikanske forfatteren John Grisham, og publisert i USA den 11. januar 2005.

Handling
--------

Joel Backman er en megler ansett for å være en av de mektigste lobbyistene i Washington, D.C. Men Backmans tilværelse faller imidlertid fra hverandre når en avtale kollapser, en aksjon som involverer en hacket spion-satellitt ingen vet noe om - og Backman havner i fengsel. Seks år senere har de politiske hjulene snudd, og andre maktsyke menn er interesserte i Backman. Det gjennomføres statskupp, og etter at en avtroppende vanæret president gir ham full benådning etter oppdrag fra CIA, finner Backman seg ute av fengselet igjen midt på natten, og fløyet med militærfly til Italia for å begynne et nytt liv.

Backman har fått et nytt navn og mystiske nye «venner» som lærer ham å snakke språket og viser han hvordan han skal blande seg med befolkningen i Bologna. Imidlertid innser Backman snart at noe ikke er som det skal, og han er under konstant overvåking. Det viser seg at CIA planlegger å få ham drept av profesjonelle leiemordere fra henholdsvis Kina, Israel, Russland, Saudi-Arabia og andre land.

CIA har til hensikt å vente å se hvem som dreper Backman, i et forsøk på å løse det største mysteriet som har rammet den amerikanske regjeringen på flere tiår: Spørsmålet om hvem som har bygget denne tilsynelatende ugjennomtrengelige og mest avanserte spion-satellitten noensinne. Det viser seg å være Kina som hadde stjålet denne informasjonen fra USA. Backman overlever såvidt flere drapsforsøk, og klarer å etablere kommunikasjon med sønnen sin Neal. Han slipper unna de som overvåker ham, og vender hjem i håp om å inngå en ny avtale med de amerikanske myndighetene.
**Tracker** er en fellesbetegnelse for en type sequencere som benyttes for musikkredigering. Et trackerprogram lar brukeren arrangere samples trinnvis på en tidslinje på flere monofone lydkanaler.

Navnet kommer fra trackerprogrammet Ultimate Soundtracker for Amiga, laget av Karsten Obarski i 1987.

Konsept
-------

En tracker er nyttig ved produksjon av musikk med mange samplinger, ved å arrangere de i hvert sitt «spor». Et spor, eller kanal, kan bare spille av én sampling i gangen. Mens den originale Amiga-trackeren kun hadde fire spor, gjør dagens kraftige datamaskiner at antall spor nærmest er ubegrenset.

Et spor har vanlig vis 64 rader og 16 taktslag, men disse kan endres fritt av brukeren selv. For f.eks å lage en typisk trommerytme kan man programmere inn basstromme på rad 0, 4, 8, 12 osv. og hi-hat på 2, 6, 10, 14 osv. på et annet spor.

Ved hjelp av mønster (patterns) kan en lage en sang ved å angi når en skal spille forskjellige spor.

Trackere i dag
--------------

Tilgjengeligheten til mer moderne softsamplere og softsynthesizere har nedgradert trackerenes viktighet, men artister som Venetian Snares, Brothomstates og Bogdan Raczynski bruker det fremdeles i sin produksjon. Gamle Amiga-trackere som ProTracker og OctaMED oppdateres fremdeles. Tracker-musikk kan også finnes i enkelte videospill.
***Trachycarpus nanus*** er den minste palmen i palmeslekten *Trachycarpus* og kommer opprinnelig fra Yunnan-provinsen i Sørvest-Kina. Her vokser palmen i fjellene opp til en høyde på 1800 meter.

Det er en svært ettertraktet og kuldeherdig palme som normalt ikke utvikler en stamme over bakkenivå, men som utvikler en kort liten stamme under bakken. Palmen har vifteformede blader i likhet med vindmøllepalmen, men bladene er noe mindre og stivere og kan ha en distinkt blåaktig farge.

I motsetning til palmer generelt vokser blomsterstanden oppreist for å ikke være i kontakt med bakken. Dette gjør palmen sårbar overfor geiter som beiter på blomsterstanden, noe som har ført til at svært få palmer klarer å sette frø. Derfor kan tilgangen på frø til tider være knapp, og begrenser samtidig tilvekst av nye palmer i området.

Palmen egner seg godt som en bunndekkeplante, og kan være et alternativ til vindmøllepalmen i områder hvor denne trives.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Trachycarpus nanus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus nanus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus nanus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus nanus* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Trachycarpus nanus* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Trachycarpus nanus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Trachycarpus nanus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Grønbogen tunnel** er en 738 meter lang jernbanetunnel på Dovrebanen i Dovre kommune i Innlandet. Tunnelen ligger nord for Dombås og er en såkalt vendetunnel. Jernbanen er lagt i slyng for å overvinne en stor høydeforskjell og deler av svingen går i dagen. Banen vender tett ved samløpet mellom elvene Jora og Grøna som går i et juv nedenfor. Tunnelen er en del av banestrekningen mellom Dombås og Støren, som åpnet 20. september 1921. Dette var den første vendetunnelen på jernbanen i Norge. Høydeforskjellen mellom Dombås og Dovreplatået er omkring 400 meter. Dette var den første vendetunnelen på jernbane i Norge.

Tunnelen har en kurveradius på 275 meter, og var et unntak fra Dovrebanens minste kurveradius på 300 meter. Tunnelen ble delvis drevet for hånd, fra nordsiden ble 240 meter maskinboret. Steinmassene ble knust i et pukkverk på stedet.

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk reisebok*. Oslo: Hovedstyret. 1937.
2. ↑  *Norsk reisebok*. Oslo: Hovedstyret. 1937. s. 13.
3. ↑  Gundersen, Håkon (1983). *Samferdsel i Norge*. Oslo: Samlaget. s. 76. ISBN 8252123627.
4. ↑  *Avslutningsrapport for Dovrebanen: avgit til Den kgl. norske regjerings departement for de offentlige arbeider*. Oslo: Baneforlaget. 1926. ISBN 8291448353.

Eksterne lenker
---------------

* jernbane.net: Grønbogen tunnel
* Grønbogen-Dovre, foto hos Digitaltmuseum (Maihaugen/Widerøes flyveselskap)
**Bandar Lampung** (byen het tidligere **Tanjungkarang-Telukbetung** som er et sammensatt navn som inneholder de to delene av byen) er provinshovedstaden i provinsen Lampung på Sumatra i Indonesia. Befolkningen anslås (2005) til 651 000.

Byen ligger nær sør-østspissen av øya Sumatra, innerst i Lampungbukta vendt mot Java. Den var tidligere to separate byer, Tanjungkarang og havnebyen Telukbetung.

Den 27. august 1883 ble de begge fullstendig dekket av vulkansk aske da vulkanøya Krakatau ca 100 km unna i Sundastredet mellom Sumatra og Java hadde sitt katastrofale utbrudd.

Etter hvert grodde de to byene sammen til én, og ble formelt sammenslått og fikk nytt navn tidlig på 1980-tallet. En av grunnene til områdets svært raske befolkningsvekst var og er den indonesiske transmigrasjonspolitikken, som tar sikte på å flytte folk fra de svært tettbefolkede øyene Java og Bali til øyer med lavere folketetthet, som Sumatra, Kalimantan (Borneo) og Sulawesi. Et stort antall javanesere slo seg ned omkring Tanjungkarang og Telukbetung, der de utviklet jordbruket og beholdt nær økonomisk kontakt med Java. Byen er endepunkt for den viktige kommunikasjonsåren, den transsumatriske hovedvei, og endestasjon for jernbaneforbindelsen (siden 1913) med de delene av Sumatra som er rikere på naturressurser.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bandar Lampung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***One Day Son All This Will Be Yourz*** er en splitt LP med engelske Disorder og det norske blitz-bandet Kafka Prosess. LP-en kom med et cover som kan brettes ut til en stor plakat.

Bakgrunn
--------

LP-en kom ut på Disorder sitt plateselskap Disorder Records den 14. november 1986. Platen var distribuert av Revolver Distribution i England, av den grunn var det svært få eksemplar som var tilgjengelig i Norge. Platen ble etterhvert et ettertraktet samleobjekt i Norge. 

Kafka Prosess sine låter ble i 2000 reutgitt av Skuld Releases på Kafka Prosess LP-en *Ingen fattige, ingen rike*. Det norske bandet Amulet spilte i 2007 inn en coverlåt av Kafka Prosess sin signaturlåt «Mentalt ute av balanse» fra denne LP-en.

Sporliste
---------

Tekst og melodi er av bandene Disorder og Kafka Prosess.

### Disorder

1. «Double Standards»
2. «Love and Flowers»
3. «Marriage Story»
4. «Togetherness and Unity»

### Kafka Prosess

1. «Vi vil ikke ha»
2. «Tro, håp og kjærlighet»
3. «Mentalt ute av balanse»
4. «Så diktatorisk»
5. «Faller du 1»
6. «Faller du 2»

Kilder
------

* 

* (en) One Day Son All This Will Be Yourz på Discogs


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**«Band on the Run»** er åpningssporet fra Wings-albumet *Band on the Run*, utgitt i 1973. Sangen er en av de mest kjente og elskede sangene fra Paul McCartneys karriere etter The Beatles, og er et fast innslag på hans konserter.

Selve sangen er singelslipp nummer tre fra Band on the Run-perioden (etter «Helen Wheels» og «Jet»), og ble en massiv hit over hele verden, med topplasseringer i blant annet USA.

Bakgrunn
--------

Sangen er en tredelt sang, med en rolig start, før den tar seg inn i ett litt mer rocket parti og eksploderer inn i hovedpartiet. Sangen beskriver en rømning fra et fengsel, noe som kan gjenspeile hans og de tidligere medlemmene i The Beatles' følelse, under deres brudd noen år tidligere.

Faktisk fikk McCartney inspirasjonen til sangen fra George Harrison. På et forhandlingsmøte ved bruddet av The Beatles, kom han med utsagnet «If we ever get out of here». Et sitat som McCartney bruker i selve sangen.

Sangen passer også godt for hans gruppe Wings. Med navnet «Band on the Run» fikk sangen og albumet en dobbel betydning. Ikke bare ønsket McCartney å rømme bort fra alt styr og kaos som hadde med The Beatles å gjøre, men også det at Wings var et turnerende band, gjorde at tittelen passet godt. Wings var et «band on the run».
**Tracking** er en gren innen fallskjermsport.

Definisjon
----------

Tracking er en samlebetegnelse for teknikker som benyttes for å oppnå økt horisontal hastighet og dermed lavere vertikal hastighet i forbindelse med frittfall.

Beskrivelse
-----------

Under tracking inntas en kroppsstilling som bidrar til at luftmotstanden/den relative vinden som oppstår i terminalhastighet skyver utøveren horisontalt på fallretningen. Ved korrekt utført teknikk kan utøveren oppnå en horisontal hastighet som overgår den vertikale fallhastigheten. I tillegg har forsøk vist at ved å doble den vertikale hastigheten, oppnås et potensial for å firedoble kraften i horisontal retning.

Varianter
---------

Tracking benyttes ved: 

* utsprang fra fly i forbindelse med fallskjermhopping
* utsprang fra faste objekter i forbindelse med BASE-hopping

Utstyr
------

For å bedre kunne utnytte den relative vinden til å utvikle løft kan spesialsydde drakter og klær benyttes. Mest anvendt er en vingedrakt (wingsuit) som skaper en kunstig vingeprofil mellom utøverens ben samt mellom armene og kroppen. Da vingedrakter har en relativt høy brukerterskel har det også blitt utviklet klær (bukser og jakker) som øker overflaten og glideegenskapene til kroppen for å oppnå en liknende effekt. Disse kalles tracking suits.

Grener
------

Atmonauti: Utviklet fra freeflying (gren innen fallskjermsport) som består i at flere utøvere flyr sammen i formasjon.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon
 |
| Slaget ved Wakefield |
| --- |
| Konflikt: Rosekrigene |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 30. desember 1460 |
| Sted | Nær Wakefield, England53°40'49"N 1°29'32"V |
| Resultat | Avgjørende seier for lancastrianerne |

 |
| Stridende parter |
| Huset York | Huset Lancaster |
| Kommandanter og ledere |
| Richard, hertug av York | Margaret av Anjou |
| Styrker |
| Ukjent | Ukjent |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent |

**Slaget ved Wakefield**, som sto utenfor Wakefield i West Yorkshire den 30. desember 1460, var en av de viktigste trefningene i rosekrigene. Motpartene var Huset Lancasters kongelige hær under dronning Margaret av Anjous kommando, og Huset Yorks hær under tronkreveren Richard Plantagenet. 

York hadde tidligere i julen inntatt en defensiv stilling på Sandal Castle ved Wakefield. Han hadde klart å få et løfte om at tronen skulle gå til hertugen ved kong Henrik VIs død. Dronningen mente at henne eneste sønn, den seks år gamle Edward of Westminster, som var prins av Wales, var den rettmessige tronarvingen, og at løftet var blitt fremtvunget med makt. Hun samlet en styrke som var omtrent dobbelt så stor som Yorks og gikk nordover for å konfrontere ham. 

Detaljene i slaget er uklare, og mange kjenner det gjennom William Shakespeares dramatiserte versjon. I hans stykke står «mordet» på Yorks andre sønn, Edmund, jarl av Rutland, sentralt, og Edmund fremstilles som et lite barn. Etter at han er blitt drept, håner Margaret hertugen før hun dreper også ham. Det man vet sikkert er at hertugen selv falt under selve slaget, og at Edmund var sytten år gammel og dermed etter datidens målestokk mer enn gammel nok til å kjempe i slaget. Henrettelsen av Edmund etter slaget var dermed en, igjen etter datidens målestokk, legal handling som kunne forventes etter et nederlag. Richard Neville, 5. jarl av Salisbury ble også henrettet.

Yorks nederlag var antagelig et resultat av for stor tro på seg selv og sine menn. Han kunne ha ventet på forsterkninger, men valgte å rykke ut fra slottet og angripe lancastrianerne med en underlegen styrke. 

Den viktigske konsekvensen av slaget var at Edward, jarl av March ble Huset Yorks tronkrever. Han var ung, men viste seg raskt som en fremragende kommandant i felt, og en dyktig politiker. Dette førte til at han senere ble kronet som Edvard IV. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**One Detroit Center** (500 Woodward Ave. Detroit, MI 48226), også kjent som **Comerica Tower at Detroit Center** etter sin leietager, er en skyskraper i sentrum av Detroit i Michigan. Med sine 189 meter er den 43 etasjers høye bygningen den høyeste kontorbygningen i Michigan, og delstatens nest høyeste etter det sentrale hotelltårnet tilhørende Renaissance Center noen kvartaler unna. Selv om Penobscot Building har flere etasjer (45 over bakken mot 43), er Comerica Towers etasjer høyere, og takhøyden er omtrent 20 meter høyere enn Penobscots. Det totale gulvarealet er 155 585.46 km².

Bygningens leietager er banken Comerica, som for å ekspandere videre kunngjorde at de ville flytte sine hovedkvarter til Dallas i Texas i 2007, men fortsatt være til stede i Michigan. Banken har tatt over en mengde banker i andre delstater som Texas, Florida og California. Bankens leieavtale med Comerica Tower utløper i 2012.

Arkitektur
----------

Comerica Tower sett fra Fort Street.
Bygningen ble tegnet av arkitektene John Burgee og Phillip Johnson, innflytelsesrike partnere i postmoderne arkitektur. Comerica Tower ble bygget mellom 1991 og 1993. For å skape en stilistisk lenke til fortiden, ble den tegnet i historisk stil, med flamsk-inspirerte spirer. Besøkende i Detroit blir ofte overrasket over bygningens unge alder. Bygningen huser flere selskaper og firmaer, blant annet noen av de største advokatfirmaene i Detroit, samt andre banker. Bygningen blir ikke flombelyst om natten, i motsetning til den lett identifiserbare Penobscot Building. Bygningen huser også en restaurant.

Et tvillingtårn kalt *Two Detroit Center* ble foreslått bygd rett øst for bygningen da planen om å bygge One Detroit Center (Comerica Tower) ble vedtatt, men et sviktende kontormarked skrinla planene, og Two Detroit Center ble skrinlagt for godt.

Referanser
----------

1. ↑  «One Detroit Center». SkyscraperPage.com. Besøkt 4. november 2007.
2. ↑  Alejandro Bodipo-Memba, (2007-03-06).*Comerica moving HQ to Dallas*.*Detroit Free Press*.
3. ↑  Sharoff, Robert (2005). *American City: Detroit Architecture*. Wayne State University Press. ISBN 0-8143-3270-6.

Referanser og litteratur
------------------------

* Hill, Eric J. og John Gallagher. *AIA Detroit: The American Institute of Architects Guide to Detroit Architecture*. Wayne State University Press, 2002. ISBN 0-8143-3120-3
* Meyer, Katherine Mattingly og Martin C.P. McElroy med forord av W. Hawkins Ferry, Hon A.I.A. *Detroit Architecture A.I.A. Guide Revised Edition*. Wayne State University Press, 1980. ISBN 0-8143-1651-4
* Sharoff, Robert. *American City: Detroit Architecture*. Wayne State University Press, 2005. ISBN 0-8143-3270-6

Eksterne lenker
---------------

* (en) One Detroit Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Comerica Towers beliggenhet på Google Maps
* Comerica Tower på Emporis.com
* SkyscraperPage.coms profil om Comerica Tower

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SkyscraperCenter
 |
**Francis A. Rouleau** (født 1900, død 1984) var en katolsk prest, kinamisjonær og sinolog tilknyttet jesuittordenen. Han var historiker og teolog, og opparbeidet gjennomj sitt liv en stor samling dokumenter knyttet til ritestriden i Kina.

Rouleau ankom Shanghai i Kina i 1929, og bodde der til 1952, da han bler tvunget i eksil av de kinesiske kommunistiske myndigheter.[]

Hans første historiske samling ble ødelagt i Shanghai i 1949, og pater Rouleau bygde den da opp igjen ved reiser til arkiver i Roma, Paris, London, Portugal, Filippinene og annetsteds, der han tok mikrofilmavbildninger, kopier og avskrifter av kildemateriale. Samlingen var i 2009 i Ricci Institute i San Francisco i USA; det er på hundrevis av dokumenter (over 50 000 sider) på seks forskjellige europeiske språk.[] Det er også over 200 sjeldne europeiske bøker i hans samlinger.[]

Rouleau var selv blant grunnleggerne av Ricci-instituttet i San Francisco i 1984. 

Han hadde selv en stor vitenskapelig produksjon.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Litteratur
----------

* Barry Martinson: *Celestial Dragon: The Life and Letters of Fr. Francis Rouleau*, Loyola University Press, 1999 ISBN 978-9579185530

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
| Slaget ved Wurzach |
| --- |
| Konflikt: Den tyske bondekrigen 1524-1526 |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 14. april 1525 |
| Sted | Wurzach |
| Resultat | Seier for den schwabiske ligaen |

 |
| Stridende parter |
| Den schwabiske liga | Bondene i «Nedre Allgäu banden» |
| Kommandanter og ledere |
| Georg III Truchsess von Waldburg | Ukjent, en bonderåd. |
| Styrker |
| Usikkert, mellom 5 000 og 8 000 mann med feltskyts | 7 000 mann med fire kanoner |
| Tap |
| Ukjent | Ukjent, men massiv |

| Den tyske bondekrigen |
| --- |
| Leipheim - Wurzach - Böblingen - Schweiler - Frankenhausen - Zabern - Königshofen - Schladming |

**Slaget ved Wurzach** var det andre slaget under Truchsess' felttog fra Kirchheim til sjøen Bodense gjennom den sørvestlige Tyskland.

Bakgrunnen
----------

Etter å ha vunnet Slaget ved Leipheim og tvunget fram oppløsning av bandene langs Donau marsjere deretter Truchsess' hær til Baltringen som ble inntatt og deretter sørover mot sjøen Bodense hvor de kom opp mot «Nedre Allgäu-banden» som var under ledelse av presten Florian Greisel.

Slaget
------

Det ble en kortvarig affære for de 7 000 bøndene som utgjorde hæren. Bøndene var dårlig organisert og trent og de fikk raskt panikk etter at ligaens artilleri hadde skutt av tre salver inn i deres rekker. Truchsess hadde allerede sendt sitt kavaleri i forveien rundt og byen Wurzach. Herfra kunne de angripe og slå ihjel bøndene mens de flyktet. Fire erobrede kanonstykker ble tatt tilbake av ligaen.

Etterspillet
------------

Wurzach-slaget var i virkeligheten bare en forfektning mot det store slaget som ville ha funnet sted ved Weingarten den 15. april 1525 da Truchsess med sin hær fant en sterk bondehær, «Sjøbanden» på 12 000 mann som hadde fått støtte fra to større byer og eget artilleri. De to hærer først var stilt ansikt mot ansikt, men Truchsess innså at han hadde for lite krutt og trakk seg deretter tilbake til landsbyen Gaisbeuren. Om natten satte han fyr på landsbyen fordi han hadde lært at bøndene hadde planlagt et nattangrep. Dette stoppet det som kunne ha blitt et avgjørende slag, for bøndene trakk seg tilbake den neste dagen i påventelse av støtte fra andre bander .

Påsken som kom og førte til forhandlinger og våpenstillstand slik at Truchsess kunne forbereder seg på slag, men også på å forhindre et farlig oppgjør da det var landsknekter og andre profesjonelle soldater blant bøndene. Den 17. april blir Weingarten-traktaten underskrevet som fastslo at bøndene skulle få sine klager behandlet i en rettssak. Dermed var store deler av Schwaben nøytralisert slik at styrkene i den schwabiske ligaen kunne frigjøres for å bekjemper andre bander. Deretter brøt Truchsess opp og for nordover.

Kilder
------

* Miller, Douglas: *Armies of the German Peasants' War 1524-26*. 2003. ISBN 1-84176-507-4
Sølvgades kaserne
**Sølvgades kaserne** er en tidligere kaserne i København oppført 1763–1771 ved arkitekten Nicolas-Henri Jardin. I 1926 overtok DSB kasernen som administrasjonsbygning. Bygningen består av to hovedfløyer i kjelleren og fem etasjer mot Sølvgade og Øster Voldgade. I hjørnet er de knyttet sammen med et portparti. Derutover er der to sidefløyer.

DSB solgte i 2012 bygningene til et eiendomsutviklingsselskap.

På planen over anlegget kan man se at de to hovedfløyene – «Voldfløjen» til venstre og «Sølvfløjen» til høyre – danner to motstående «F»-er. Om det var bevisst fra arkitektens side vet man ikke, men sannsynligheten taler for at det er en henvisning til kong Frederik V, som var konge da bygningen ble påbegynt. Over inngangsportalen finner man til gjengjeld kongenes Christian VII og Christian X's monogrammer. Christian Carl Pflueg var Jardins byggeleder, mens den skulpturelle utsmykning er utført av Carl Frederik Stanley.

Bygningene ble fredet i 1918.

Referanser
----------

1. ↑  «DSB sælger fredet hovedkvarter». Bygningskultur Danmark. 26. september 2012. Besøkt 20. desember 2012. [*død lenke*]
2. ↑  Kulturarvsstyrelsen – Sølvgades Kaserne
3. ↑  «Sag: Sølvgades Kaserne. Georg Brandes Plads 2-8 og Sølvgade 40, København» **(dansk)**. Fredede & bevaringsværdige bygninger / Slots- og Kulturstyrelsen. Besøkt 15. juli 2018.

Portal: Danmark