recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Australias flagg Australia |
| Friidrett |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | T34 - 100 meter |
| Bronse | London 2012 | T34 - 200 meter |

**Rheed McCracken** (født 20. januar 1997) er en australsk handikappet friidrettsutøver, som konkurrerer i sprintløp og mellomdistanseløp. Han konkurrerer i klassen T34, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese. 

McCracken er født med cerebral parese, og begynte å bruke rullestol i 2009 fordi det var mindre smertefullt.

Karriere
--------

I de Paralympiske sommerleker 2012 i London vant han sølv på 100 meter og bronse på 200 meter. I innledningsheatet på 100 meter satte McCracken ny oseaniarekord med tiden 16,84. Denne rekorden forbedret han i finalen, til 16,30, og fikk sølv bak tunisiske Walid Ktila. Mohamed Hammadi fikk bronse i denne øvelsen.

På 200 meter satte han også ny oseaniarekord i innledningsheatet, med 28,89 sekunder. I finalen løp han på 29,08, som holdt til bronse bak Ktila og Hammadi.

Referanser
----------

1. ↑   Athletics Australia, oppført som Rheed MCCRACKEN, Australian Athletics Historical Results utøver-ID 6561, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bundaberg News Mail - *Bundy boy set for 2012 Paralympics*, besøkt 29. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Australias paralympiske komité - Rheed McCracken
* London 2012 - Rheed McCracken
* London 2012 - Athletics - Men's events (resultater PL 2012)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Boccia |
|  Paralympiske leker |
| Bronse | London 2012 | BC2, individuelt |
|  VM i boccia |
| Gull | Lisboa 2010 | BC1-2, lag |

**Jeong So-yeong** (født 12. desember 1988) er en sørkoreansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC2, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese.

Karriere
--------

I Asia & South Pacific Boccia Championships 2009 kom hun på 4.-plass. Takayuki Hirose vant BC2-klassen i dette mesterskapet.

Hun fikk sølv individuelt i klassen BC2 i Asian Para Games i 2010, der hun tapte 2-6 for Watcharaphon Vongsa i finalen. I VM i boccia samme år kom hun på 8.-plass individuelt, men var med på det sørkoreanske laget som vant gull i parkonkurransen i klassen BC1-2.

I 2011 kom hun på 7.-plass i CPISRA Boccia World Cup 2011, der Abilio Valente vant klassen BC2. Ved utgangen av 2011 var hun rangert som nummer 3 i verden i sin klasse.

I Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk hun én bronsemedalje; hun fikk bronse individuelt i klassen BC2. Hun tapte 2-5 for Yan Zhiqiang i semifinalen, men vant 5-1 over Kai Zhong i bronsefinalen. Hun deltok også i lagkonkurransen, der Sør-Korea ble slått ut av Kina i kvartfinalen.

Referanser
----------

1. 1 2 3  CPISRA - *Boccia World Rank List 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 24. oktober 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - So-Yeong Jeong
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
«Church of Christ» har flere betydninger.
**Church of Christ (Temple Lot)** er et trossamfunn og en retning innen De siste dagers hellige. De har noen ganger blitt populært omtalt som *Hedrickitter*.

Samfunnet ble til rundt en gruppe som anså visse av åpenbaringene til Joseph Smith som sanne, men forkastet andre. De fulgte etterhvert Granville Hedrick som sin åndelige leder og hevdet å motta egne åpenbaringer. De etablerte seg i Missouri der de la planer om å bygge et stort tempel. 

Samfunnet ledes ikke av en profet og har ikke noe presidentskap. Deres øverste organ er et råd av tolv apostler. De anser Bibelen og Mormons bok som hellige skrifter, men anerkjenner ikke alt i Lære og pakter.

Plassering i Siste dagers hellige-bevegelsen
--------------------------------------------


De viktigste grenene i Siste Dagers Hellige-bevegelsen
William Bickerton: Bickertonitter
Sidney Rigdon: Rigdonitter
Granville Hedrick: Church of Christ (Temple Lot)
Joseph Smith III: Kristi Samfunn
J.J. Strang:
Strangitter
Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige
Brigham Young:
Mormonsk fundamentalisme
**Joseph Smith**

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Church of Christ (Temple Lot) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Prestøy** er en øy i Hafrsfjord i Sola kommune. Sentralt midt i Hafrsfjord sammen med Sømsøy og Kobbholmen like vest for Ytraberget. Øyen dekket av gress og blir brukt som beite om sommeren. 

Under andre verdenskrig byget tyskerne flere bunkere og antiluftvernstillinger på øyen som ligger gunstig til ved innflygningen til Stavanger lufthavn, Sola sin nord-sør rullebane og innflygningen fra Storbritannia. Prestøys høyeste punkt er 26 meter over havet og øyen er 125 mål stor. I desember 2005 ble det oppdaget et tysk Heinkel He 115 tomotors bombe, torpedo- og oppklaringsfly på bunnen av Hafrsfjord ved Prestøy. Flyet tilhørte Küstenfliegergruppe 906, 1. og 3. Staffel på Sola og havarerte i Hafrsfjord etter endt oppdrag 28. desember 1942. Vraket inneholdt to bomber som var av typen SC-250, og begge var fylt med 130,4 kilo militært sprengstoff. Den 9. desember 2005 klokken 14.35 ble begge bombene detonert på fem meters dyp utenfor Prestøy. Flyhistorisk Museum på Sola ønsker å få opp den tyske Heinkel-maskinen, som antakelig er et av svært få gjenværende eksemplarer i hele verden. 

Den 9. juni 2008 var det en liten gressbrann på øyen, men denne førte til stor røykutvikling og brannvesenet i Sør Rogaland fikk inn en rekke meldinger brannen. Brannbåten «Vekteren» og en lettbåt fra Stavanger sammen med mannskaper fra brannstasjonen på Forus ble satt ut på øyen for å kjempe mot flammene. Brannen ble raskt slukket etter at mannskapet kom til. 

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
En **hydrogenmotorvei** beskriver en veistrekning der det er etablert fyllestasjoner for hydrogen slik at hydrogendrevne kjøretøy kan fylle drivstoff langs traseen. Konseptet hydrogenmotorveg ble lansert tidlig på 2000-tallet for å promotere hydrogen som drivstoff. Det ble lansert hydrogenmotorveger i California, British Columbia, Japan og Norge, men ingen av disse ble bygd ut etter de planene som var lagt. I dag er konseptet forlatt og en satser i stedet på regionvis utbygging av hydrogenstasjoner.

I Norge ble det startet et prosjekt (HyNor) for å etablere en hydrogenvei mellom Oslo og Stavanger i 2003. Målet var å opprette et sammenhengende nettverk av fyllestasjoner mellom de to byene for å legge grunnlaget for hydrogen som drivstoff for transportsektoren i Norge. Planen var å bygge fyllestasjoner i Oslo, Drammen, Grenland, to på Agder, og Stavanger med forlengelse til Bergen.. Prosjektet resulterte i etablering av fire stasjoner på Økern i Oslo (2009), Lier i Drammen (2009), Herøya i Porsgrunn (2007) og Forus i Stavanger (2006), og ble drevet av Statoil. Vegen ble offisielt åpna i 2009. Anlegget i Oslo produserte hydrogenet ved hjelp av en elektrisk hydrolysør. I Drammen ble biogass fra avfallsanlegget på Lindum reformert til hydrogen. Stasjonen i Grenland var basert på industriell overskuddsgass fra PVC-fabrikken på Herøya. En ombygging av denne stasjonen i 2014 medførte fullautomatisering av hydrogenfyllingen. 

I 2011 trakk Statoil seg fra sitt hydrogenengasjement etter 5 års drift av anlegget i Stavanger. Selskapet mente hydrogen var for lite lønnsomt til at det kunne forsvare fortsatt drift av stasjonene. Selskapet Hyop AS overtok driften av stasjonene i Oslo, Drammen og Porsgrunn, mens stasjonen i Stavanger ble stengt. Stasjonen i Drammen ble flyttet til Gardermoen i 2015. I 2018 gikk imidlertid Hyop konkurs med følge av at alle stasjonene ble stengt.

Referanser
----------

1. ↑  «Hydrogenveien Hynor - Fornybar.no». *www.fornybar.no*. Arkivert fra originalen 5. april 2018. Besøkt 8. desember 2015.
2. ↑   Hydrogenvegen i Norge
3. ↑   Equinor om hydrogenveg
4. ↑  «Hydrogenframtida i fare». *Klassekampen*. Besøkt 8. desember 2015.
5. ↑  «HYOP AS overtar Statoils hydrogenstasjoner | Scandinavian Hydrogen». *www.scandinavianhydrogen.org*. Arkivert fra originalen 8. desember 2015. Besøkt 8. desember 2015.
6. ↑   Heimeside Hyop
7. ↑   Hyop mangler kapital
En **eksilregjering** er en politisk gruppering som hevder å være et lands legitime regjering, men er ute av stand til å bruke den utøvende makt og i stedet holder til i eksil i et annet land. En eksilregjering planlegger vanligvis at den en dag skal returnere til sitt hjemland og gjenvinne makten. En eksilregjering er forskjellig fra en reststat (landområdet kraftig redusert) ved at en reststat fortsatt kontrollerer noe av det tidligere landområdet, mens en eksilregjering har mistet hele sitt territorium. For eksempel var nesten hele Belgia okkupert av Tyskland under første verdenskrig, men Belgia og dets alliert klarte å holde fast på en liten bit vest i landet, dermed var Belgia teknisk sett en reststat og hadde ikke en eksilregjering.

Eksilregjeringer forekommer ofte i krigstider, eller som følge av ettervirkningene av en borgerkrig, revolusjon, eller statskupp. Under den tyske ekspansjonen i løpet av andre verdenskrig søkte flere europeiske regjeringer tilflukt i Storbritannia, og ble dermed eksilregjeringer. Effektiviteten til en eksilregjering er avhengig av støtten den kan få fra sin egen befolkning eller fra regjeringene i andre land.

Referanser
----------

1. ↑  «Princeton University WordNet». Wordnetweb.princeton.edu. Besøkt 20. september 2012.
2. ↑  Tir, J. , 2005-02-22 "Keeping the Peace After Secessions: Territorial Conflicts Between Rump and Secessionist States" Paper presented at the annual meeting of the International Studies Association, Hilton Hawaiian Village, Honolulu, Hawaii Online <.PDF>. 2009-05-25 from allacademic.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** NKC
 |
Cargolinks ME 26 i forspann for et biltog på Dombås stasjon.  Foto: Davil Gubler (2009) 
**Cargolink AS** var et norsk jernbaneselskap etablert av billogistikkselskapet Autolink i 2008 med hovedkontor i Drammen. Selskapet fikk tillatelse til å frakte gods på det norske jernbanenettet 17. september 2008. Cargolink ble opprinnelig opprettet for å stå for kjøringen av morselskapets biltog etter at Autolink brøt med Ofotbanen AS. Cargolink hadde om lag 90 ansatte og omsetning i 2012 var på ca. 150 millioner. Hovedkontoret lå på Ulven i Oslo.

12. februar 2016 kunngjorde styret i Cargolink at selskapet var vedtatt avviklet på grunn av manglende positive økonomiske resultater, og at 70 ansatte mistet jobben.

Transportnett
-------------

Selskapet kjørte på strekninger mellom Oslo og Bergen,Trondheim, Stavanger, Åndalsnes og Bodø. I tillegg drev Cargolink gruvetogstrafikken for Rana Gruber  på en strekning mellom Mo i Rana og Ørtfjell.

Tjenester
---------

Cargolink tilbød godstransport i containere og sjøcontainere i størrelse fra 20 til 45 fot, vekselbeholdere, semitrailere, samtidig konvensjonell vognlast på enkelte terminaler.
Selskapet virket på terminaler i Oslo, Bergen,Trondheim, Åndalsnes og Narvik og leverte tjenester som skifting, lasting og lossing.

Lokomotivflåte
--------------

* 8 TRAXX elektriske lokomotiver (innleid fra Railpool)
* 3 CD 66 diesellokomotiver (innleid)
* 1 Gravita 10 BB skiftelokomotiv
* 5 Z71 skiftelokomotiver

Referanser
----------

1. ↑  «Jernbanevirksomheter». Statens jernbanetilsyn. Arkivert fra originalen 27. mai 2012. Besøkt 8. september 2009.
2. ↑  «Cargolink avvikles». E24.no. Besøkt 12. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cargolink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Firmaets nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Astras firmamerke.
**SES Astra SA** er et selskap underlagt SES (*Société Européenne des Satellites*), basert i Betzdorf i østlige Luxembourg som eier og opererer en rekke kommunikasjonssatellitter ved navn Astra som overfører bortimot 2490 analoge og digitale fjernsyns- og radionkanaler til rundt 122 millioner husholdninger over hele Europa.

Selskapet ble dannet i 1985 som Société Européenne des Satellites (SES), som Europas første private operatør av satellitter. Deres motto er for øyeblikket «Your Satellite Connection to the World» (*«Din satellittforbindelse til verden»*).

Den første kunden av SES Astra var Sky Television som leide fire transpondere på Astra 1A for lanseringen av deres fjernsynssendinger i 1989. Astra er medlem av Hybrid Broadcast Broadband TV (HbbTV), et konsortium av fjernsyn- og internettselskaper (som også omfatter Humax, Philips, OpenTV, Espial og ANT Software) som fremmet og etablerer en åpen europeisk standard kalt HbbTV for å motta bredbåndsTV og multimediainnhold på bredbånd innenfor ett felles brukergrensesnitt.

Astras ulike satellitter
------------------------

* Astra 1A
* Astra 1B
* Astra 1C
* Astra 1D
* Astra 1E
* Astra 1F
* Astra 1G
* Astra 1H
* Astra 1K
* Astra 1KR
* Astra 1L
* Astra 1M
* Astra 1N
* Astra 2A
* Astra 2B
* Astra 2C
* Astra 2D
* Astra 3A
* Astra 3B
* Astra 4A
* Astra 5A

Referanser
----------

1. ↑  ASTRA Infobooklet SES ASTRA. March 2009. Company facts compedium

Eksterne lenker
---------------

* SES Astra – offisielt nettsted
* ASTRA2Connect

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Pentelikon**, eller **Penteli**, (gresk: Πεντέλη, Πεντελικόν eller Πεντελικό Όρος) er et fjell i regionen Attika i Hellas. Det ligger nordøst for Athen og sørvest for Marathon, og hovedveien mellom Athen og Stavros og Marathon går forbi fjellet. Fjellet ligger ca. 16 km fra Athens sentrum. Herfra ble det i antikken under Perikles bragt marmor til bygningene på Akropolis, blant annet for Parthenon og Propylaea. Den dag i dag framstilles det marmor herfra.

Oppe på fjellsiden ligger *Daou Penteli*-klosteret, som det er det eneste riktig store monastiske anlegget i Hellas utenfor Athos. Fjellets høyeste punkt er toppen Pyrgari med en høyde over havet på 1 109 meter. Store deler av fjellet er dekket med skog, opp til 60 eller 70 prosent, og kan bli sett fra sørlige Athen (Attika), Pediasletten, Parnithafjellet, og de sørlige delene av Athens nordlige forsteder. Det går hus rundt fjellet, særlig Vrilissia, Penteli, Ekali, Dionysos og nord for Gerakas.

Referanser
----------

1. ↑  Pentelikon Marble Panels by StonePly
2. ↑  Oreivatein.com. Arkivert fra originalen den 16. oktober 2013 hos *Archive.is*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
**Fjällbacka kirke** er en steinkirke i Fjällbacka menighet i Göteborgs stift. Kirken ligger sentralt på et høydedrag i tettstedet Fjällbacka, og er godt synlig fra vidt omkring.

Kirkebygget
-----------

Kirken ble bygget tidsrikitg i 1892 i nygotisk stil. Det var et ønske om å bygge en kirke i tre, men med mangelen på tre i området ble dette for dyrt. Valget ble dermed en steinkirke bygget av rød bohusgranit fra området rundt Fjällbacka. Arkitekt var Adrian C. Peterson.

Bygget består av en langkirke, et femsidig smalere kor mot øst og et kirketårn mot vest. Sakristiet er bygget inn i koret, bak en lettvegg. Våpenhuset ligger i nedre del av tårnet.

På kirkens nordøstre side ligger kirkegården som ble innviet i 1907, og utvidet i 1970.

Referanser
----------

1. ↑   Wiki Loves Monuments' database, tools.wmflabs.org, utgitt 6. mai 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Uppgifter från Riksantikvarieämbetets byggnadsregister[*død lenke*]
* Tanums kulturminnesvårdsprogram om Tanums kyrkor

Portal: Sverige
**Grön eld** er en 9 meter høy grønn glasskulptur utført av Vicke Lindstrand. Grön eld er et av Umeås mest kjente kunstverk og var da den ble oppført i 1970 verdens største glasskulptur. Kunstverket står på Järnvägstorget, foran Umeå sentralstasjon.

Historie
--------

Boligbyggeforeningen HSBs sjef Sven Wallander bestilte kunstverket etter å ha sett Lindstrands *Prisma* i Norrköping. HSBs kunstfond betalte skulpturen og Umeå by betalte for fundamentet. Da skulpturen ble oppført, ble samtidig Järnvägstorget gjort om med en firefelts gjennomfartsveg. 

Kunstverket eies idag av Umeå kommune. Under ombyggingen av Järnvägstorget, som skal være ferdig 2013/2014, er det planlagt å legge svarte granittheller rundt Grön eld. Lennart Johansson, som arbeidet med Grön eld i 1970 fortalte i desember 2013 at han hadde montert et bilde av Mao Zedong i en av flammene under arbeidet.

Konstruksjon
------------

Grön eld består av tre vridde glassøyler som kan minne om flammer og som smalner av i toppen. Glassøylene er bygd opp av tre tusen 9 millimeter tykke glasskiver fra Emmaboda glasverk som er limt med et epoksylim for å klare miljøet i friluft. Skulpturen veier 45 tonn og står på en tung betongsokkel fundamentert på pæler i grunnen.

Kilder
------

Referanser
1. 1 2  «Skulptören Vicke Lindstrand». Arkivert fra originalen 25. mai 2012. Besøkt 3. mai 2014.
2. ↑  «Järnvägstorget ska byggas om under två år». Västerbottens-Kuriren. 18. mars 2011. Arkivert fra originalen 25. mai 2012. Besøkt 3. mai 2014.
3. ↑  «Mao Zedong gömd i svenskt konstverk». Dagens Nyheter. 5. desember 2013. Besøkt 3. mai 2014.
4. ↑  Grahn, Sindra (5. desember 2013). «Mao gömd i känd Umeå-skulptur». SVT. Besøkt 3. mai 2014.

Litteratur
* *Skulpturguide Umeå*. Västerbottens konstförening. 2006. s. 11. ISBN 978-91-631-8462-8.
Gravarslia og Høgevoll ved grensen til Hana. Foto: J. Ådnanes 
**Austrått** er en bydel i Sandnes med  7 937 innbyggere (1. januar 2015). Bydelen ligger sørøst for sentrum og har et landareal på 13,1 km².

Austrått består nesten utelukkende av boligområder og friområder, i tillegg til noe landbruk. Av annen næring finner man blant annet Mattilsynets regionkontor for Rogaland og Agder og Lyse Energi.
Bydelen har opplevd stor vekst de siste år, men har allikevel hatt en nedgang i befolkningen som følge av at Bogafjell ble skilt ut som egen bydel i 2011. Før dette var Austrått den mest folkerike bydelen i Sandnes med over 10 000 innbyggere.

Bydelens eneste kirke er Høyland kirke, bygget 1841 og restaurert 1969. Kirken er et av kommunens vernede kulturminner. Like ved kirken ligger et av Nord-Jærens populære turområder – Melshei. Området egner seg både til turgåing og ski, med 8 km lysløype og stier som strekker seg inn i Rogaland arboret.

Skoler
------

* Austrått skole (B)
* Høyland ungdomsskole (U)
* Iglemyr skole (B)

Referanser
----------

1. ↑  Sandnes kommune – Sandnes i tall
2. ↑  Sandnes kommune: Kommuneplan for Sandnes 2007–2020, arealdel[*død lenke*]

| * v
* d
* r
Bydeler i Sandnes |
| --- |
|  | Austrått **·** Bogafjell  **·** Figgjo **·** Ganddal **·** Hana **·** Høle **·** Lura **·** Malmheim **·** Riska **·** Sandved **·** Soma **·** Stangeland **·** Sviland **·** Trones og Sentrum | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Prekambriske stromatolitter i Siyeh Formation i Glacier National Park i USA.
Moderne stromatolitter i Shark Bay i Vest-Australia.
Stromatolitter ved Lake Thetis i Vest-Australia
**Stromatolitter**, **algematter**, (fra gresk *strōma*, matte, lag, stratum, og *lithos*, bergart) er laminerte sedimentære strukturer dannet ved lagvis binding av kalkslam på overflaten av kolonier med blågrønnbakterier eller grønnalger. 

I dag dannes de i tidevannssonen i grunne havområder, der det vokser matter av sammenfiltrede algetråder. Ofte forekommer stromatolitter i dag i saltsjøer og marine laguner hvor det finnes lite av gressende organismer; f.eks. Hamelin Pool Marine Nature Reserve i Shark Bay i Vest-Australia og Cuatro Ciénegas i Mexico.

Stromatolitter var mer utbredt på jorden i prekambrium. Arkeiske fossiler antas å være encellete kolonier av blågrønne alger, mens yngre ( proterozoiske) fossiler prehistoriske former for grønnalger. En art av stromatolitter som var vanlig i geologihistorien er Collenia.

Forekomster av stromatolitter
-----------------------------

* Gunflint Chert i Ontario i Canada (1900 millioner år gammel)
* Chert fra Belcher-øyene i nordre Canada (1900 millioner år)
* Bitter Spring Chert i Vest-Australia (800 millioner år)
* Chert og dolomittstein fra California i USA (800 millioner år)
* Chert og skifer fra Øst-Grønland

Stromatolitter i Norge
----------------------

* Raipasgruppen i Alta (ca. 1800 millioner år gammel)
* Porsangerdolomitten (700 millioner år gammel)
* Yngre kalksteiner
* Dolomitt fra sent kambriumtiden på Svalbard

Referanser
----------

* Grotzinger and Knoll; *Stromatolites in Precambrian Carbonates: Evolutionary Mileposts or Environmental Dipsticks?* 1999.
* Allwood *et al.* (2006) *Stromatolite reef from the early Archean era of Australia*; Nature, **441** 714-718.

Eksterne lenker
---------------

* Tidligste tegn til liv
* Australske stromatolitter
* Nyere forskning av stromatolitter fra ScienceDaily
* Forskning på stromatolitter fra Bahamas

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NKC
 |
Bruk av Segway i Minneapolis, Minnesota
 Segway i Firenze, Italia
Segway
**Segway PT** er en ståhjuling, et batteridrevet, selv-balanserende kjøretøy på to hjul, konstruert av Dean Kamen og produsert av Segway Inc. i New Hampshire i USA. PT er en engelsk forkortelse for *personal transporter*, mens den gamle endelsen HT var en forkortelse for *human transporter*. Enheten holdes oppreist av datamaskiner og motorer i bunnen av enheten, samt et integrert gyroskop som sørger for at føreren lettere klarer å holde balansen. Man lener seg forover for å kjøre fram, og tilsvarende bakover for å bremse eller rygge. Svinging foretas ved å benytte styret. Toppfart ved standardinnstilling er 20 km/t.

Produksjonen ble avviklet i 2020.

Historie
--------

Segway ble introdusert i 2001, og produksjonen startet året etter. Produktet ble avduket 3. desember 2001 i Bryant Park i programmet *Good Morning America*, og den første modellen så dagens lys i 2003. Selv om alvorlige ulykker sjelden forekommer, omkom Segways eier James Heselden på en kjøretur i 2010.

I Norge
-------

Mens man kunne kjøre ståhjulinger lovlig i mange land har kjøretøyet – på grunn av veitrafikklovgivningen – inntil 1. juli 2014 vært ulovlig å benytte på såvel privat som offentlig vei i Norge. Grunnene til dette var blant annet topphastigheten på 20 kilometer i timen, noe som fører til at kjøretøyet er å regne for moped. Unntakene har vært guidede publikumsturer i Bodø, og ved tillatt bruk av ansatte i Kongeparken. Etter Stortingsvalget i 2013 ble det uttalt at den nye borgerlige regjeringen likevel kom til å godkjenne bruken av Segway på norske veier. De ble tillatt fra 1. juli 2014.

Modeller
--------

* Segway i167
* Segway e167
* Segway p133
* Segway i170
* Segway i180
* Segway i190
* Segway X2
* Segway I2
* Segway Drift W1

Referanser
----------

1. ↑  Segway-produksjonen legges ned. *E24*. Besøkt 24. juni 2020.
2. ↑  Språkrådet: Dette er en "ståhjuling" (vg.no, 14.10.2013)
3. ↑  «SegwayFAQs». Arkivert fra originalen 15. mai 2014. Besøkt 30. mai 2014.
4. ↑  «Segway-produksjonen legges ned». *e24.no*. 2020. Besøkt 4. oktober 2020.
5. ↑  «Segway Company Milestones». Arkivert fra originalen 18. mars 2009. Besøkt 11. oktober 2009.
6. ↑  Ginger Unveiled–It’s a Scooter!
7. ↑  Segway company owner James 'Jimi' Heselden dies in England after riding a Segway off cliff (nydailynews.com, 27.9.2010)
8. ↑  Segway ulovlig i Norge (politi.no, 8.6.2005) Arkivert 30. september 2013 hos Wayback Machine.
9. ↑  «Guidet Segway-tur i Bodø (kulturisalten.no, 2008)». Arkivert fra originalen 15. oktober 2013. Besøkt 15. oktober 2013.
10. ↑  Den nye regjeringen åpner for Segway i Norge (aftenposten.no, 3.10.2013)
11. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Segways – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Segway Nordic

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Charlott Maria Strandberg** (født 20. september 1962 i Täby i Stockholms län) er en svensk revysanger og skuespiller. Hun er datter av Gunnar Strandberg (1915–1968) barnebarn av sangeren Olle Strandberg og halvsøster av Evabritt Strandberg.

Biografi
--------

Charlott Strandberg er utdannet ved Balettakademins Musikalutbildning i Göteborg. Helt siden hun avsluttet sin utdannelse i 1985 har hun medvirket i musikaler, skuespill og TV-produksjoner, blant annet i rollen som Lucy i Riksteaterns oppsetning av "Tolvskillingsoperaen", Audrey i "Little Shop of Horrors" på Chinateatern og Sally Bowles i Stockholms Parkteaters oppsetning av Cabaret. På Göteborgs Stadsteater har hun medvirket i Jonas Gardells stykke "Människor i solen" og Woody Allens "Central Park West".

Strandberg har også medvirket i TV-produksjoner som "Svensson Svensson" og "Älskade Lotten". Hun har spilt revy med Povel Ramel i "Knäpp igen" på Cirkus i Stockholm i 1992 og "Kolla klotet" på Lorensbergsteatern i Göteborg 1995. Hun har medvirket i show med Magnus Uggla og i musikalen "Fame" på Oscarsteatern og på Sverigeturné 2004. I tiden 2005-2007 hadde hun rollen som Tanja i den svenska oppsettningen av musikalen Mamma Mia! i Stockholm og Göteborg og deretter i musikalen Rivierans guldgossar mot Robert Gustafsson og Suzanne Reuter på Cirkus 2007. I "Mamma Mia!" var hun en av de tre tidligere medlemmene i sangtrioen "Donna and the Dynamos" sammen med Gunilla Backman og Sussie Eriksson. 2009 spilte de tre et eget show på Hamburger Börs, kalt "PrimaDonnor".

Charlott Strandberg deltar på albumet *Kolla Klotet! (... En Afton Med Channéria Von Ramsen - Musiknummer I Urval Ur Kolla Klotet!)* sammen med Povel Ramel, Tomas von Brömssen, Anne-Lie Rydé, Maria Lundqvist, Anders Eljas och Hans Världsorkester.

Filmografi (utvalg)
-------------------

* 1988 – *Xerxes*
* 1990 – *Hajen som visste för mycket*
* 1990 – *Macken – Roy’s & Roger’s Bilservice*
* 1994 – *Bert* (TV-serie)
* 1994 & 1996 – *Svensson, Svensson* (TV-serie)
* 1996 – *Monopol*
* 1996 – *Älskade Lotten* (TV-serie)
* 1999 – *Tarzan* (stemme som "Tufs")
* 2001 – *Legenden om Tarzan* (TV-serie) (stemme som Tufs)
* 2004 – *Kogänget* (stemme som Maggie)
* 2005 – *Tarzan II (stemme som Tufs)*
* 2006 – *Lasse-Majas detektivbyrå* (TV-serie)
* 2007 – *Magi på Waverly Place* (TV-serie) (stemme som Theresa Russo)
* 2009 – *Virus i bataljonen*
* 2010 – *Trassel* (stemme som mor Gothel)
* 2014 – *Herr Peabody & Sherman* (stemme som frøken Grunion)
* 2017 – *Jordskott* (TV-serie)
* 2018 – *Smallfoot* (stemme som hunbjørn)

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 2084463, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Birthday.se

Eksterne lenker
---------------

* (en) Charlott Strandberg på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Charlott Strandberg i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Charlott Strandberg hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Charlott Strandberg hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata
* Svensk filmdatabas

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
bønner fra Ricinus communis
**Ricin** er et naturlig protein fra bønnene av oljeplanten kristpalme (*Ricinus communis*). Formen kan være væske, pulver eller krystaller uten spesiell smak. Den blokkerer cellenes proteinsyntese og forårsaker indre blødninger og ødelagte organer. Hvis giften inntas, utvikler offeret symptomer som kvalme, oppkast og blodig diaré. Offeret dør av organsvikt etter noen dager. Pustes giften inn, dør man fordi åndedrettet blir lammet. Giften kan påvises på åstedet, men ikke spores i offeret.

Giften regnes som 1 000 ganger giftigere enn cyanid med en gjennomsnittlig dødelig dose som Det amerikanske helsedirektoratet har opplyser at også små mengder, avhengig av renheten og type eksponering er svært skadelig og kan også være dødelig. En dose ren ricinpulver på størrelse med noen få saltkorn kan drepe et voksent menneske.

Norge
-----

I april 2011 skal en mann fra Tromsø ha fremstilt giftstoffet hjemme og deretter tatt sitt eget liv ved hjelp av det. Dette var ifølge Pål Aas ved Forsvarets forskningsinstitutt den første ricin-episoden i Norge noensinne.

I juni 2023 ble en tenåring fra Bøler i Oslo varetektsfengslet etter å ha ringt nødetatene og sagt at han hadde fått ricin på seg som han hadde fremstilt selv hjemme.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «Questions and Answers About Ricin». Food and Drug Administration. Besøkt 24. november 2015.
3. ↑  «What Makes Ricin So Deadly[1] - What Makes Ricin So Deadly». Anthony Sabella. Arkivert fra originalen 30. april 2013. Besøkt 24. november 2015.
4. ↑
5. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Levende folkekirke** er et nettverk av kristne organisasjoner og enkelt-personer som ble startet før kirkevalget i 2015. Nettverket ble i stor grad dannet som en motreaksjon på Åpen folkekirke, men Levende folkekirke har ikke medlemmer, kun sympatisører og støttespillere, og er mer å oppfatte som en interessegruppe enn som et kirkepolitisk parti. Nettverkets strategi frem mot kirkevalget er å anbefale kandidater allerede foreslått av de forskjellige nominasjonskomiteene mer enn å stille egne alternative lister.

Levende folkekirke forfekter i stor grad et bibelsyn preget av apostolisk tenking og kirkelig tradisjon, der Bibelen leses i lys av sin samtid og faktiske hendelser, og i mindre grad vektlegger leserens egne erfaringer og meninger. Levende folkekirke ønsker å bevare kirkens tradisjonelle ekteskapssyn, og vil ikke åpne opp for vigsel eller velsignelse av likekjønnede par i Den norske kirke.

Nettverket skriver følgende om seg selv:

*Teologisk basis:*
*Levende folkekirke slutter seg fullt ut til Den norske kirkes basis, som er Den hellige skrift og kirkens bekjennelsesskrifter. Bibelen er øverste norm i alt som handler om lære og liv.*

*Visjon:*
*Levende folkekirke ønsker at Den norske kirke skal være en tydelig og evangelisk folkekirke, slik det sammenfattes i kirkens visjonsdokument ved ordene ‘bekjennende, åpen, tjenende og misjonerende’. Folkekirkens hensikt og mål er å kalle alle mennesker i Norge til tro på evangeliet og til etterfølgelse av Jesus Kristus.*

*Oppdrag:*
*Levende folkekirke arbeider for at Den norske kirke skal holde fast ved den bibelske og felleskirkelige forståelsen av ekteskapet. Kirkens lære og liturgi må bygge på sannheten om at ekteskapet er Guds ordning for én mann og én kvinne.*

Avvikling
---------

31. desember 2015 ble Levende folkekirke avviklet. Ledelsen sa at de ikke tror at partigrupper bidrar til enhet og fellesskap i kirken, og at "polarisering og oppsplitting ønsker vi ikke å bidra til". I bispedømmerådsvalgenes første runde i 2015 fikk nettverket ca 40% av mandatene.

Referanser
----------

1. ↑  Bibelsyn
2. ↑
3. ↑  Levende folkekirke legges ned

Eksterne lenker
---------------

* Offisielle nettsider
**Petter Eliassen** er hovedperson og krimhelt i Kolbjørn Hauges kriminallitteratur. Han er en gudfryktig og stillfarende lensmann fra Ryfylke i Rogaland. Eliassen drikker ikke, røyker ikke, har ingen psykiske problemer, er godt gift, trofast, og har ingen eksentriske trekk.

Sammen med KRIPOS-etterforsker Arthur Andersen, og hans svært så løsaktige kollega Håkon Brenna, danner disse tre en uslåelig trio. I fem krimbøker, skrevet på nynorsk, møter vi trioen på stadig nye oppdrag.

Kolbjørn Hauge hadde en klar tanke bak å skape Eliassen slik. I et intervju med Haugesunds Avis 8.april 2003 sier han følgende:
«Etterforskerne i krimbøker er gjennom tidene blitt framstilt feil i forhold til virkeligheten. De er fraskilte, alkoholiserte og har problemer på mange områder. Jeg ville skape noen fjernt fra den prototypen.»

Petter Eliassen figurerer i følgende bøker:

* Heit Juice
* Død mann i boks
* Til jord skal du bli
* Over mitt lik
* Nord og ned

Referanser
----------

En pietistisk krimhelt fra landet, bokbloggeir.com Arkivert 26. januar 2014 hos Wayback Machine.
**«Sweet Child o' Mine»** er en sang av det amerikanske rockebandet Guns N' Roses. Sangen har plass på deres debut-album *Appetite for Destruction* (1987). Da sangen ble utgitt i august 1988, som bandets tredje singel, toppet den Billboard Hot 100-lista, og med dette ble «Sweet Child o' Mine» bandets første og eneste nummer-1-singel i USA. *Billboard* rangerte sangen som nummer fem over årets låter i 1988. Sangen ble gitt ut på nytt i 1989 og havnet på sjetteplass på UK Singles Chart.

Bakgrunn og komposisjon
-----------------------

Bandets gitarist, Slash, lagde introen til sangen hovedsakelig som en øvelse og en spøk. Under en jamsession i huset til bandet varmet trommeslager Steven Adler og Slash opp mens Slash begynte å spille en «sirkus-melodi» samtidig som han gjorde narr av Adler. Rytmegitaristen Izzy Stradlin spurte Slash om han kunne gjenta melodien. Stradlin la til noen akkorder til Slashs gitarspilling samtidig som Duff McKagan la til en basslinje og Adler arbeidet på en tromme-del. Mens resten av bandet spilte i underetasjen hørte Guns N' Roses-vokalisten Axl Rose hva som foregikk og ble inspirert til å skrive en passende sangtekst. Sangen ble ferdig dagen etter. Sangteksten ble basert på kjæresten hans Erin Everly, og senere erklerte han Lynyrd Skynyrd som en inspirasjon. På neste bandøving i Burbank la de til en bridge og en gitarsolo.

Samtidig som bandet spilte inn demoer med produsent Spencer Proffer, foreslo han å legge til en breakdown på slutten av sangen. Hele gjengen var enig, selv om de var usikre på hva de ville legge til. Etter hvert som de spilte sangen om og om igjen, sa Rose til seg selv: «Where do we go? Where do we go now?», og Proffer foreslo at han sang det.

Referanser
----------

1. ↑  «Guns N' Roses - Chart history | Billboard». *www.billboard.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 14. mai 2017. Besøkt 17. august 2017.
2. ↑  «Longbored Surfer - 1988». *longboredsurfer.com*. Besøkt 1. mars 2019.
3. ↑  «1988 The Year in Music & Video: Top Pop Singles». *Billboard*. 100 (52): Y-20. 24. desember 1988.
4. ↑  «ChartArchive - Guns N' Roses - Sweet Child O' Mine {1989}». *archive.is*. 21. juli 2012. Arkivert fra originalen 21. juli 2012. Besøkt 17. august 2017.
5. ↑  «Meaning behind songs». Arkivert fra originalen 31. desember 2007.
6. 1 2 3  Bozza, Anthony. *Slash*. Harper Entertainment. s. 154–5.
7. ↑  «Here Today... Gone To Hell! | Articles > The Story Behind The Song - Guns N' Roses "Sweet Child O' Mine"». *www.heretodaygonetohell.com*. Besøkt 17. august 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Bergensregionen** (opprinnelig *Regionrådet Bergen og Omland*) var et interkommunalt regionråd etablert i 1989 som omfattet 11 av de 18 kommunene i storbyregionen Bergen og omland. Regionrådet var landets største i folketall med ca. 350 000 innbyggere.

Regionrådet ble nedlagt i mai 2010 og ble i april 2011 erstattet av Bergensalliansen, et nytt og større samarbeidsorgan for samtlige 18 kommuner i storbyregionen Bergen og omland. Disse står også bak etableringen av næringsutviklingsselskapet Business Region Bergen AS (BRB), i samarbeid med Hordaland fylkeskommune og Stord kommune i Sunnhordland.

Byregion
--------

I *storbymeldingen* til Stortinget (2002–2003) ble Norge delt inn i én storbyregion og 15 byregioner, åtte på Østlandet og åtte utenfor Østlandet. De åtte på Østlandet danner en geografisk sammenhengende helhet. De åtte byregionene utenfor Østlandet er alle geografisk frittstående.
Alle byregionene er definert ved en bykommune som senter og med et utvalg omlandskommuner rundt. Drammens- og Mosseregionen er en del av Oslo-regionen, mens de andre byregionene langs Oslofjorden pluss Mjøsbyene i utgangspunktet ikke har en slik relasjon.

| Navn på storbyregion | Folketall 2002 | Folketall 2010 | Folketall 2011 | Prosent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bergensregionen | 338 611 | 376 652 | 382 877 | 131 13,1 % |
|

Se også
-------

* Liste over norske storby- og byregioner
* Stor-Osloregionen
* Byregioner i Norge
* Region
* Byregion
* Næringsregion
* Liste over norske byer
* Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse
* Liste over Norges største tettsteder

Referanser
----------

1. 1 2 3  St.meld. nr. 31 (2002-2003), Storbymeldingen Arkivert 24. mai 2013 hos Wayback Machine. besøkt 6. april 2011
2. 1 2  Statistisk sentralbyrå, Folkemengd 1. januar 2011 og endringane i 2010. Endelege tal besøkt 6. april 2011. Folkemengde i kommuner som er definert i Stortingsmeldingen er lagt sammen.
3. ↑  Prosent økning fra 2002 til 2011
4. ↑  14 kommuner: - 1201 Bergen - 1241 Fusa - 1242 Samnanger - 1243 Os - 1245 Sund - 1246 Fjell - 1247 Askøy - 1251 Vaksdal - 1253 Osterøy - 1256 Meland - 1259 Øygarden - 1260 Radøy - 1263 Lindås - 1264 Austrheim

Eksterne lenker
---------------

* Bergensregionen
* Business Region Bergen
**Løver og Tigre** var et kortvarig musikalsk samarbeid mellom Hot Club de Norvège, Sverre Knudsen og Chris Erichsen fra The Aller Værste! og Geir «Bulle» Underdal fra Kaare og partiet, Siste Dagers Hellige og Betong Hysteria.

Jon Larsen var den eneste fra Hot Club de Norvège som spilte live med Løver og Tigre. Gruppens eneste album ble til ved at de tre rockemusikerne spilte inn sine spor først, deretter arrangerte Larsen det for Hot Club de Norvege, som la på sine instrumenter, og til sist la Sverre Knudsen på vokal og mixet det hele. Låtskriver og produsent var Sverre Knudsen.

Musikalsk blandet bandet elementer av new wave, punk og jazz. Bandet ga i 1983 (innspilt 1982) ut plata *Grr* (Plateselskapet Norge) i 3000 eksemplarer, hvorav 2000 hadde håndmalte omslag, mens de resterende hadde et omslag med bilder fra malingsprosessen, som tok en dag. Med de håndmalte eksemplarene fulgte et vedleggsark med tekster og bandbilder. 

I 1982 spilte bandet inn musikkvideoen *Tema fra Løver og Tigre*, direkte på VHS, som på det tidspunktet var både et nytt musikkmedium og et nytt teknisk format. På videoen medvirker hele originalbandet, men Per Frydenlund har steppet inn for Ivar Brodahl på fiolin.[]

I 2010 ble *Grr...* gjenutgitt på CD av Plastic Strip Press, med opptak fra en live-konsert fra Henie Onstad Kunstsenter på Høvikodden som bonus. CD-en inneholder også flere tidligere uutgitte verk.

Medlemmer
---------

På plata:

* Sverre Knudsen (sang, elektrisk bass)
* Chris Erichsen (elektrisk gitar)
* Geir «Bulle» Underdal (trommer)
* Jon Larsen (akustisk gitar)
* Per Frydenlund (akustisk gitar)
* Svein Aarbostad (kontrabass)
* Ivar Brodahl (fele)

Andre medlemmer:

* Audun Strype (kontrabass)
* Nils Økland (fele)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Løver og Tigre på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Løver og Tigre på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Nordre Munkerekka, 1968.  Foto: Widerøe Flyvefoto AS / Vestfoldmuseene 
**Munkerekka** er et tettbebygd område i Færder kommune. Det strekker seg langs den nordvestlige kysten til Nøtterøy, fra Kaldnes i nord til Vestskogen i sør. Munkerekkveien er hovedveien gjennom området. Sør i Munkerekka ligger Munkholmen.

Stedsnavnet *Munkerekka* har røtter i Tønsbergs middelalder. Fransiskanermunker ved Gråbrødreklosteret holdt kuer og hester på Danholmen nord for Ramdal, og det er sannsynlig at munkene har hatt fedrift også i skogene langs Vestfjorden og drevet bølingene på en *kurekst* (fegate) gjennom Ramndalen til Nordre Munkerekka, 2-3 kilometer lenger syd. Stedsnavnforskere tror navnet har sammenheng med verbet *reka* og altså skulle bety *munkenes gangsti* eller krøttervei.

Munkerekka omfatter to grunnkretser: Munkerekka nord (866 innbyggere) og Munkerekka sør (387 innbyggere). Til sammen har altså Munkerekka 1253 innbyggere (2010). Munkerekka nord omfatter også Ramdal.

Referanser
----------

1. ↑   Olav Hoff: Fra Rosanes til Amundrød. Omkring noen stedsnavn fra nordvestre Nøtterøy. I Vestfoldminne 1965.
2. ↑  SSB: Folkemengde etter grunnkretser
**Vladimir Aleksandrovitj Antonov** (russisk: Владимир Александрович Антонов; født 20. juni 1975 i Navol, Usbekistan i daværende Sovjetunionen) er en russisk forretningsmann. Sammen med sin far, Alexander Antonov er han eier av bankkonsernet Convers Group. Han er også styreleder i Convers litauiske datterselskap Snoras, som driver i flere østeuropeiske land. I 2007 ble Antonovs personlige formue anslått til $300 millioner, noe som plasserte ham på 182.-plass blant de russiske millionærene.

Antonov ble født i det som i dag er Usbekistan, og vokste opp i nåværende Tadsjikistan der hans far, Alexander, arbeidet som ingeniør i Tjkalovsk. I sammenheng med Sovjetunionens sammenbrudd flyttet familien til Moskva. 

Han tok eksamen i 1998 fra *Plechanovs russiske økonomiske akademi* og tok i 2008 en MBA-eksamen ved Den *Russiske statens akademi for nasjonaløkonomi*.

Under den russiske bankkrisen i 1998 ervervet han en russisk bank, *Akademchimbank*, for en billig penge. Deretter fulgte et erverv av en rekke banker for å skape et bankimperium. Etter disse forretningene kom det opp påstander i russisk presse om svarte penger og koblinger til mafia. Etter et mordforsøk på hans far bor Antonov siden 2009 med sin familie i London og driver sine forretninger derifra.

Antonov var tidligere storeier i Spyker, men ble tvunget til å selge sine aksjer. Det samme gjelder hans post i Saab Automobile. Dette fordi hovedeieren, General Motors, mistenkte at Antonov var involvert i økonomiske lovbrudd.

I en debattartikkel i avisen *International Herald Tribune* i februar 2010, anklaget Antonov europeiske forretningsledere for å ha fordommer mot russiske investorer.

I forbindelse med insolvensen til Latvijas Krājbanka i november 2011, ble det av Litauens påtalemyndighet utstedt arrestordre på Antonov. Ifølge påtalemyndigheten risikerer han flere års fengsel hvis han skulle bli funnet skyldig. Den 24. november ble Antonov arrestert i London.

Referanser
----------

1. ↑  Williams, Andrew Lloyd (29. juni 2010). «Russian multi-millionaire duo aim to buy AFC Bournemouth and turn it into 'Chelsea by the sea'». Goal.com. Besøkt 1. juni 2011.
2. ↑  Vladimir Antonov – ingen vanlig bankman *TTELA* 21. april 2011
3. ↑  Vladmir Antonov Arkivert 3. april 2010 hos Wayback Machine. presentation hos Interbank.ru, lest 19. februar 2010
4. ↑  LÄS OCKSÅ: Vladimir Antonov – från ekobuse till affärsängel Arkivert 28. august 2011 hos Wayback Machine. *Göteborgs-Posten* 21. april 2011
5. ↑  Antonov allt mer inblandad i Saabköp[*død lenke*], *Dagens eko,* Sveriges Radio, 19. februar 2010
6. ↑  Vladimir Antonov kritiserar "europeisk rysskräck", *E24.se,* 16. februar 2010
7. ↑  Arresteringsorder mot Antonov *E24* 23. november 2011
8. ↑  Antonov can be jailed for 10 years in Lithuania and 3 years in Latvia *BNN* 24. november 2011
9. ↑  «Portsmouth chief Vladimir Antonov arrested in bank probe». *BBC*. 24. november 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Cartagena** er en spansk havneby og marinebase ved Middelhavet. Byen ligger sørøst i landet i den autonome regionen Murcia og er regionens nest største by.

Byen ble grunnlagt 227 f.Kr. som *Qart Hadash* (punisk: *Nybyen*) av feltherren Hasdrubal fra Karthago. Romerne erobret byen 209 f.Kr. og kalte den *Carthago Nova*.

I andre halvdel av det 16. århundre ble Cartagena under Filip II av Spania en viktig havneby og marinestasjon. Den var blant annet et utgangspunkt for reiser til de spanske koloniene.

Under den spanske borgerkrigen var Cartagena hovedbasen til den republikanske marinen. Den holdt lenger stand mot general Francos tropper enn noen annen spansk by, og ble ikke inntatt før 31. mars 1939.

1987 ble det oppdaget et romersk teater fra 1. århundre midt i byen, siden 2008 er det tilgjengelig for offentligheten.

Fremdeles er havna viktig for byen og har blant annet et skipsverft.

Kjente personer
---------------

* Isidor av Sevilla (560–636), forfatter og kirkelærer
* Joaquín Navarro-Valls (1936), direktør for Den hellige stols pressekontor
* Arturo Pérez-Reverte (1951), forfatter og journalist

Referanser
----------

1. ↑  Instituto Nacional de Estadística (16. mai 2022) (på en), *Municipal Register of Spain of 2022*, **90**, s. 1,235, Wikidata Q111983091

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Cartagena, Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Cartagena, España – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Det romerske teateret i Cartagena.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Jia Lanpo** (kinesisk: 贾兰坡, født 25. november 1908 i Yutian i provinsen Hebei i Kina, død 8. juli 2001) var en kinesisk paleontolog, antropolog og prehistoriker.

Professor Jia var en av grunnleggerne av kinesisk antropologi.

I april 1931 ble han med på utgravingene etter Pekingmennesket i Zhoukoudian, og samarbeidet der med flere av verdens mest kjente antropologer den gang, blant annet med Pierre Teilhard de Chardin, Henri Breuil, Davidson Black, Franz Weidenreich og Pei Wenzhong. Han overtok etter sistnevnte som leder av Zhoukoudian-utgravningene i 1935. Etter 1949 innehadde han mange ledende akademiske stillinger.

Hans kremerte levninger ble begravet bak museet i Zhoukoudian ved siden av sine kolleger Pei Wenzhong og Yang Zhongjians aske.

Verker i utvalg
---------------

* *Early Man in China*
* *The Story of Peking Man*

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Lan-Po Jia, www.nasonline.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Etler, D. A, PhD.».

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL
 |
**Anne Eline Riisnæs** (født 15. april 1951 i Oslo) er en norsk pianist og klaverpedagog.

Karriere
--------

Riisnæs debuterte i Oslo 1977 og året etter avla hun diplomeksamen ved Norges musikkhøgskole. Hun studerte senere i Wien, Østerrike og har hatt mange konserter både i Norge og internationalt, både som solist og akkompagnatør. Hun har vært solist med både Oslo Filharmoniske Orkester og Bergen Filharmoniske Orkester, og symfoniorkestrene i Trondheim og Stavanger. Foruten en rekke opptak i NRK, har hun flere skolekonsertturneer for Rikskonsertene. I de senere årene har hun engasjert seg i oppføringspraksis, og spiller også hammerklaver. Hun har mottatt en rekke offentlige og private stipendier.

Riisnæs er førsteamanuensis emerita ved Institutt for musikkvitenskap, Universitetet i Oslo, og ved Norges musikkhøgskole, og platedebuterete med *Return* der hun spilte Sonate nr 62 i Ess-dur av Joseph Haydn, Fantasier op. 116 av Johannes Brahms, Sonate op. 1 av Alban Berg og Preludier av George Gershwin.

Diskografi
----------

* 2011: *Return* (OffTheRecords), med Sonate nr 62 i Ess-dur av Joseph Haydn, Fantasier op. 116 av Johannes Brahms, Sonate op. 1 av Alban Berg og Preludier av George Gershwin
* 2010: *Oboe Sonatas*, med Brynjar Hoff

Referanser
----------

1. ↑  «Plateslippkonsert med Anne Eline Riisnæs». Arkivert fra originalen 23. februar 2013.
2. ↑  «Haydns klaverkonsert i D-Dur med Anne Eline Riisnæs på fortepiano og kammerorkester fra IMV - Kulturnatt i Oslo Musikklærerforening». Arkivert fra originalen 23. februar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Anne Eline Riisnæs i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** LCCN
 |