recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*For et norsk talkshow som gikk på NRK Fjernsynet i 1990 med samme navn, se Hotell (TV-program)*
Et typisk urbant storhotell.
Llao llao hotell, Argentina.
Et **hotell** (fra fransk *hôtel*, av latin *hospitalis* og av middelalderlatin *hospitale*, «herberge»; «fattighus»; «kloster») er et etablissement som tilbyr losji, som regel i begrenset tid og mot betaling. Et billig, enkelt hotell kalles gjerne hospits eller herberge, mens et hotell langs en hovedvei, med bilister som målgruppe, ofte kalles motell (fra engelsk *motor* og *hotel*). Hoteller som sikter seg inn mot ski- og fjellturister, kalles i Norge for høyfjellshotell.

Hoteller blir hovedsakelig benyttet av turister og personer på forretningsreise. Enkelte hoteller har konferansefasiliteter og oppfordrer grupper og selskaper til å holde møter i hotellet.

Et hotellrom består i utgangspunktet av et rom med seng, skap, et bord og en vaskeservant, men de fleste nyere hoteller har idag rom med tilstøtende privat bad. Andre bekvemmeligheter inkluderer ofte en telefon, en vekkerklokke, TV og etter hvert også internettforbindelse. I tillegg har flere hotellrom en minibar (som ofte inneholder et lite kjøleskap) med snacks- og drikkevarer, som man betaler for når man sjekker ut av hotellet.

Tilleggstjenester
-----------------

I tillegg til overnatting tilbyr noen hoteller tjenester som restauranter, svømmebasseng og barnepleie. Noen hoteller tilbyr et konsept der alt er inkludert i prisen. 

### Mat og drikke

Det varierer om mat og drikke er inkludert i prisen for et hotellrom.

* De enkleste tilbudene består kun av hotellrom uten mat inkludert. Dersom frokost er inkludert pleier dette å være spesifisert i tilbudet.
* «Halvpensjon» vil vanligvis si at frokost er inkludert samt enten lunsj eller middag, hvor man må velge en av de to sistnevnte. Drikke er vanligvis ikke inkludert, kanskje med unntak av vann.
* «Helpensjon» vil som regel si at både frokost, lunsj og middag er inkludert i prisen, men ikke drikke.
* «All inclusive» inkluderer alle måltider (frokost, lunsj og middag) samt drikke (vann, leskedrikk og/eller alkohol).

Et annet alternativ er «dagpakke», som gjerne brukes i forbindelse med messer og konferanser. Hva som er inkludert i dagpakker kan variere, og må spesifiseres av hotellet. Eksempler kan være inngangsbillett (for deltakere), lunsj, leie av møterom, leie av teknisk utstyr som lerret og projektor, gratis parkering, kaffe og te, snacks.

Referanser
----------

1. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 28. april 2021.
2. ↑  Jørgensen, Helge (28. november 2019). «hotell». *Store norske leksikon*. Besøkt 28. april 2021.
3. 1 2  «Hva innebærer halv- og helpensjon? Kundeservice - Ving.no». Arkivert fra originalen 17. desember 2019. Besøkt 17. desember 2019.
4. ↑  Dagpakke konferanse - Quality Hotel Edvard Grieg, Bergen

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av hotellsjef

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
Porten til Zhalangravfeltet
**Charles Dolzé** (kinesisk: 翟敬臣, født 25. mars 1663 i Metz i Frankrike, død 24. juli? 1701 i *Tartaria*? i Kina) var en kinamisjonær tilknyttet jesuittordenen.

Biografi
--------

Han ble presteviet den 22. desember 1693 i «Bruntruti» ved Porrentruy i de sveitsiske Jurafjellene. 

Dolzé var blant de franske jesuitter som ble sendt til Kina i 1690-årene og ankom Kanton den 4. november 1698 og dro i februar neste år innover i landet. Han døde i ung alder, og kildene oppgir noe forskjellig tid og sted i 1701 – 24. juli i *Tartaria* eller 31. juli i Beijing. I alle fall er han en av de ni franske jesuitter hvis gravstøtter er bevart på jesuittenes gravsted Zhalan i Beijing.

Litteratur
----------

* Charles Le Gobien, Yves Mathurin Marie Tréaudet de Querbeuf: *Lettres édifiantes et curieuses, écrites des missions étrangères*, J. G. Merigot, Paris, 1780, s. 76-77
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
**Charles «Chaz» Davis** (født 21. september 1993 i Worchester i Massachusetts) er en funksjonshemmet friidrettsutøver fra USA, som konkurrerer i klassen T12, som er én av klassene for synshemmede. Hans fremste internasjonale meritt er 2.-plass på 5000 meter fra Parapanamerikanske leker 2015 i Toronto.

Bakgrunn
--------

Han begynte å miste synet i 2011, da han fikk Lebers hereditære (arvelige) optikus nevropati (LHON). Han drev da med terrengløp, men måtte etterhvert slutte med dette. Synet ble gradvis dårligere de neste årene, og han greier i dag å løpe på bane fordi han greier å se kontrasten mellom de hvite strekene på friidrettsbanen fra selve banen. Han skimter også konkurrentene dersom de er ca. 30 cm unna. Han ble overtalt til å løpe Grafton Gazebo 5 Mile Race våren 2014, der deler av inntektene gikk til forskning på LHON, og fikk da igjen motivasjonen til å konkurrere. Han begynte å konkurrere internasjonalt innen para-friidrett i 2015.

Idrettskarriere
---------------

2015
Ved USA-mesterskapet i para-friidrett 2015 vant han 5000 meter, på tiden 16:09,71. Han slo Matthew Rodjom med nesten et minutt. Han ble tatt ut til å delta ved Parapanamerikanske leker 2015 i Toronto, der han kom på 2.-plass, kun slått av brasilianske Jacques Yeltsin Ortega. Han satte her ny personlig rekord på 15:48,87.

2016
Han vant både 1500 og 5000 meter ved det amerikanske uttaket til Paralympics (US Paralympic Trials), som også teller som USA-mesterskapet i para-friidrett. Han ble dermed tatt ut til Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. Der kom han på 10.-plass på 1500 meter, med ny personlig rekord på 3:58,28. Han satte også personlig rekord på 5000 meter, med 15:15,86, og endte der på 8.-plass.

Referanser
----------

1. ↑  IPC - *Charles Davis*, besøkt 9. oktober 2016.
2. ↑  Team USA - *Charlie Davis*, besøkt 9. oktober 2016.
3. ↑  Runners World - *Blind University of Hartford Runner Makes Successful Return to Track*, besøkt 9. oktober 2016.
4. ↑  Team USA - *US Paralympic Chamionships 6/19/2015 to 6/21/2015*, besøkt 9. oktober 2016.
5. ↑  Toronto 2015 - *Athletics - Results - Men's 5000m T12 Final* Arkivert 28. august 2015 hos Wayback Machine. besøkt 9. oktober 2016.
6. ↑  Toronto 2015 - *DAVIS Charles* Arkivert 27. august 2015 hos Wayback Machine. besøkt 9. oktober 2016.
7. ↑  Team USA - *US Paralympic Trials - 6/30/2016 to 7/2/2016*, besøkt 9. oktober 2016.
8. ↑  Profil hos Rio 2016 Arkivert 3. oktober 2016 hos Wayback Machine. besøkt 9. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) IPC - Charles Davis
* (en) Team USA - Charles Davis
* (en) Rio 2016 - Chaz Davis Arkivert 3. oktober 2016 hos Wayback Machine.
**Hans Dedekam** (født 27. august 1872 i Kristiania, død 1. februar 1928 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker og museumsmann.

Etter cand.mag. 1898 fikk han jobb ved Nasjonalgalleriet, i avdelingen for kobberstikk og håndtegninger. Fra 1900 til 1909 var han ved Kunstindustrimuseet i Kristiania. I 1909 etterfulgte han Jens Thiis (1870–1942) som direktør ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i Trondheim, da Thiis hadde fått direktørjobben ved Nasjonalgalleriet. Hans gikk i 1919 tilbake til Kristiania for å etterfølge Henrik Grosch (1848–1929) som direktør for sin tidligere arbeidsplass, Kunstindustrimuseet. Dedekam tok initiativet til Vigelandsfontenen. Fra 1916 til sin død i 1928 jobbet han med bindet om tekstilene i Osebergfunnet, et arbeid han overtok efter funnets hovedutgraver Gabriel Gustafson (1853–1915), og som ble overtatt av Bjørn Hougen (1898–1976).

Han var sønn av byråsjef Hans Ellefsen Dedekam (1844–1912) og Thora Andrine Frederikke Wilhelmine Wilson (1848–1938). Hans giftet seg i Trondheim i 1914 med Anna Camilla Hansen (1886–1957), datter av hoteleier Carl Hansen og Cecilie Raanæs.

*Se Dedekam (slekt) for mer om farsslekta*

Utgivelser
----------

* Kinesisk porcellæn i Christiania kunstindustrimuseum (1904–05),
* Glasmaleriets æsthetik og historie (1908),
* Nordiske kniplinger (1911)
* Om museumsordning (1904),
* Hvitsøm paa Nordmøre (1914),
* Gotik og geometriske systemer (1916 om Nidarosdomens restaurering),
* Baldisholtæppet (1918),
* Gammel trøndersk pottemakerkunst (1926)
* Kunstindustrimuseet i Oslo i femti år (1926)

Referanser
----------

1. ↑   www.strindahistorielag.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Lauritz Opstad, *Hans Ellefsen Dedekam* i Norsk biografisk leksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Alexandraparken** er en park i Molde sentrum, mellom Alexandra hotell og Storkaia, opprinnelig anlagt i 1890-årene av hotellets direktør. Anlegget ligger mellom Storgata og Hamnegata.

Den opprinnelige parken ble brukt i markedsføringen av Molde som «Rosenes by» og hadde paviljong med uteservering, og orkestre fra besøkende cruiseskip spilte konserter der. Parken ble ødelagt under bombeangrepet mot byen i 1940.

Nåværende park ble opparbeidet av kommunen i 1954 ved landskapsarkitekt Njål Bele, og rehabilitert i 2002 med skiferstein og klatreroser. Under Moldejazz brukes den som utescene og serveringssted.

I Alexandraparken står skulpturen «Mor med liten gutt» av Emma Matthiasen og en byste av Rasmus Rasmussen.

Referanser
----------

1. ↑  Kvernberg, Anders (2021). *Molde byleksikon*. Romsdal sogelag. s. 41. ISBN 978-82-93345-17-6.
2. ↑  «Alexandraparken». Molde kommune. 21. januar 2019. Besøkt 4. april 2022.
3. ↑  Pettersen, Hogne (20. juli 2021). «Parken utfordrer smittevernet». *Fireflate*. Besøkt 4. april 2022.
***Corynispa*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Corynispa er en middelsstor (ca. 7 millimeter), avlang, matt, brunlig bladbille. Antennene består av syv ledd og er korte og sterkt klubbeformede, det ytterste leddet kraftig utvidet. Hodet er bredere enn langt, i midten med en liten "nese". Pronotum er trapesformet, tett og grovt punktert. Dekkvingene er firkantede og har 10 punktstriper, fire opphøyde lengderibber og lange pigger i spissen.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artens vertsplante er i familien Malpighiaceae.

Utbredelse
----------

Arten er bare kjent fra Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Corynispa*** Uhmann, 1940
							+ *Corynispa clavicornis* (Uhmann, 1931)

Litteratur
----------

* *Corynispa* på ITIS
* Hispines of the World - *Corynispa*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Corynispa* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Corynispa* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Corynispa* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Jean du Casse** (født 1646 i Bayonne, død 1715) var en fransk sjørøver og admiral.

I ungdommen fikk han ikke lov til å gå inn i den franske marinen fordi foreldrene var hugenotter. Han gikk da inn i slavehandelen med *Compagnie de Sénégal*, og seilte mellom Afrika og Karibia. Med pengene han tjente på slavehandelen kjøpte han et skip i Saint-Domingue og kapret et fullastet nederlandsk skip. Han seilte til Frankrike og tilbød halve utbyttet til Kronen. For dette ble han utnevnt til løytnant i den franske marinen av Ludvig XIV.

I 1687 prøvde han å erobre Elmina, i juni 1689 gikk han til angrep på Berbice og Fort Zeelandia i Surinam.

I 1691 ble han utnevnt som guvernør på Saint-Domingue, og fikk respekt hos sjørøverne på øya. De neste månedene plyndret han engelske kolonier i nærheten, blant annet Port Royal som nettopp hadde blitt rammet av et kraftig jordskjelv.

I 1697, under Baron de Pointis plyndret han Cartagena, men fikk ikke femtedelen av byttet som han ble lovet. Han seilte så til Frankrike og krevde sin del fra kong Ludvig XIV personlig. Han og mennene hans fikk 1,4 millioner franc i kompensasjon. I tillegg ble han forfremmet til admiral og slått til ridder i Saint Louis-ordenen.

I 1702 slo han John Benbow nær Santa Marta i det som er blitt kjent som Kamphandlingen i august 1702.

I 1704 kjempet han i avantgarden på «Intrépide» i slaget ved Vélez-Málaga.

I 1708, under spansk tjeneste, kommanderte han den spanske sølvflåten under den årlige reisen og tapte få mann. For dette fikk han Ordenen det gylne skinn, den høyeste utmerkelsen en kan få i Spania.

I 1714 kommanderte han den franske flåten under Beleiringen av Barcelona.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 13549058r, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6sz6x4v, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Peter Wood/Forfatterkollektiv: *Abenteurer der Karibik*. Utgitt av: Bechtermünz.1992. Eltville am Rhein. ISBN 3.86047-025-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Freguesia da Sé** er en region sørøst på Macaohalvøya i den tidligere portugisiske kolonien Macao, nå en spesiell administrativ region i Folkerepublikken Kina. Den er det nest største distriktet på halvøya (etter Freguesia de Nossa Senhora de Fátima).

* Areal: 1,43 km² (21% av halvøya)
* Befolkning: 29 000 (laveste befolkning i halvøyas freguesiaer)
* Folketetthet: 20 881 personer per km² (lavest på halvøya – desember 2007)

Dens vestlige del er Macaos tradisjonelle finansdistrikt. Praia Grande sentrale forretningsdistrikt (南灣中心商業區) ligger i den sørlig-sentrale del av fregesiaen. Alle Macaos banker, over 20, har avdelinger her.

Området har restauranter og fire- og femstjernes hoteller. I østdelen, som er bygd på land gjenvunnet fra havet, er det høyhus; helt i øst er Hongkong-Macao fergeterminal.

Eksterne lenker
---------------

* Freguesias da RAEM Arkivert 1. mai 2005 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Freeze Bomb*** (Kjent i USA som *Death Dimension*) er en amerikansk science fiction-thriller og kampsportfilm fra 1978 regissert av Al Adamson. Filmen handler om jakten på en hemmelig formel for en såkalt frysebombe. Oppfinneren har innoperert den i hodet på en kvinnelig assistent som deretter flykter av sted. Alt må gjøres for at den ikke skal komme i hendene på beryktet gangster kalt The Pig. Hovedrollene spilles av Jim Kelly, Harold Sakata, George Lazenby, Terry Moore og Aldo Ray.

Den er også delvis kjent under titler som *Black Eliminator,* *The Kill Factor* og *Icy Death.*

Handling
--------

Professor Mason har oppfunnet en såkalt «frysebombe» for en gangster med tilnavnet "The Pig". Mason forandrer imidlertid mening og tar sitt eget liv for å forhindre at bomben kommer i hendene på The Pig. Professorens kvinnelige assistent flykter av sted med planene, men blir jaget at hans lakeier. Detektiven Ask kobles også inn i saken for å stoppe The Pig og beskytte kvinnen som har planen gjemt i en liten kapsel, innoperert i huden. Det oppstår en kamp på liv og død som blant annet kulminerer i en dødskamp mellom gangsterens beste karateekspert og Detektiven Ash.

Om filmen
---------

En lavbudsjett actionfilm med B-preg som hadde en viss popularitet på video på 1980-tallet. Nettstedet "eatmybrain.com" beskriver den som en såkalt «Blaxploitation» med innslag av action, Kung fu og science-fiction som for det meste er kjedelig.

Filmen ble ikke satt opp på norsk kino, men ble utgitt på video av Mayco i 1981.

I rollene
---------

(utvalg)

* Jim Kelly …. Detektiv Ash
* Harold Sakata …. The Pig (som Harold 'Odd Job' Sakata)
* George Lazenby …. Capt. Gallagher
* Terry Moore …. Madam Maria
* Aldo Ray …. Verde
* Myron Bruce Lee …. Li (også kjent som Myron Lee)
* Patch Mackenzie …. Felicia
* April Sommers …. Jackie
* Linda Lawrence …. Sheila
* T.E. Forman …. Dr. Mason
* Bob Minor ….

Referanser
----------

1. ↑  «Death Dimension». Eat My Brains. 20. oktober 2006. Besøkt 7. mai 2008. «*but unfortunately Death Dimension turns out to be mostly dull.*»
2. ↑  Harald, Alf. «En Liten Hyllest Til Jim Kelly | Norsk VHS.com» **(engelsk)**. Besøkt 14. juli 2019.
3. ↑  «Annonse for nye videofilmer». *BT*. 20. november 1981.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Freeze Bomb* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Freeze Bomb* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Freeze Bomb* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Freeze Bomb* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Freeze Bomb* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Freeze Bomb* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Høegs våpen tegnet 1898 av Anders Thiset
Våpen for slekten Banner, som også ble brukt av slekten Banner-Høeg, en gren av Banner-slekten som førte navnet Høeg
**Høeg** eller **Høg** er en dansk uradelig slekt fra Jylland, som er utdød i Danmark, men som fortsatt lever i Tyskland. Slekten førte i sitt våpen et halvt villsvin, i likhet med familien Bugge (slekt), som slekten utvilsomt er beslektet med. Slektens eldste kjente medlemmer er to brødre, ridderen Lage Rød (nevnt 1350 og 1354) og riksråd Bo Høg (1367 og 1377) til Ørum. Han var far til Christen Høg, hvis sønn Bo Høg til Tanderup og Astrup døde mellom 1478 og 1484, trolig som slektens sidste mand, og ridderen Per Høg (nevnt 1394 og 1408) til Tanderup. Han var far til Sophie Høg, som 1406 ble gift med riksråd Niels Eriksen Banner (nevnt 1406 og 1435), og hvis etterkommere tok navnet Høeg, mens de fortsatte å føre familien Banners våpen (slekten kalles derfor ofte Banner-Høeg). Niels Eriksen Banner var far til ridderen Peder Høeg (nevnt 1466 og 1472) til Eskær, hvis sønn var riksråd Niels Høeg (død 1524) til Eskær, og til ridderen Eskild Nielsen (død 1493 eller 1494), hvis sønn Jacob Høg (nevnt 1524 og 1528) til Lergrav, Eskær og Vang var far til Just Høeg (død 1557) til Vang og Lergrav. Han var far til Jacob Høeg (død 1610) til Trudsholm, hvis sønnesønns sønn Iver Høg (1652-1683) ble opptatt i friherrestanden, og til Stygge Høeg (død ca. 1630) til Vang, Kærgårdsholm og Stensgård, som var far til ridderen Jens Høeg (1591-1648) til Vang, riksråd Mogens Høg (1593-1661) til Kærgårdsholm og rikskansler Just Styggesen Høeg (1584-1646) til Gjorslev, hvis sønner var Stygge Høeg (nevnt 1653 og 1682) til Gjorslev og visestattholder Just Høeg (1640-1694) til Gjorslev og Fultofte. Slekten lever nå i Tyskland.

Se også
-------

* Banner (adelsslekt)
* Høegh (norsk slektsnavn)

Litteratur
----------

* Albert Fabritius, "Høg", i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), *Dansk biografisk leksikon*, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
* *Danmarks Adels Aarbog*, II, 1885, s. 33-47; III, 1886, s. 417; IV, 1887, s. 483; VIII, 1891, s. 474f.; X, 1893, s. 531; XIV, 1897, s. 482; XV, 1898, s. 243-246; XVIII, 1901, s. 533, 563; XXIII, 1906, s. 480; XXVIII, 1911, s. 563; XL, 1923, s. 547; LII, 1935, II, s. 140.
* A. Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk Adelslexikon*, København 1904
* H. Storck: *Dansk Vaabenbog*, København 1910
* Sven Tito Achen: *Danske adelsvåbener*, København 1973

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon
 |
**Hans Johnsrud** (født 1. juni 1888 i Norderhov, død 26. desember 1967) var fotograf på Notodden.

Han var sønn av gårdbruker Ole Amundsen Johnsrud og Berthe Marie Heggen. I 1914 ble han gift med Anna Rørkoll, datter av Lise og Antoni Rørkoll. De fikk en sønn og tre døtre. 

Læretid i tre år fra 1904 i Larvik og i Sandefjord hos Lauritz L. Bryn. Etter læretiden dro han til fotograf Adolf Johansen på Hønefoss. I København 1909-10 og Berlin 1911-12. Flere kurs ved Statens Tekn. Inst. I 1915 overtok han etter fotograf Jørgensen på Notodden den forretningen han hadde overtatt (i 1914) etter fotograf Johan Wangberg, som igjen hadde overtatt den (i 1902) etter Heinrich Louis Sophus Kørner, som kom til Notodden ca. 1891. Han drev firmaet på hevd. Ca. 1950 begynte datteren Ragne Johnsrud sammen med faren og overtok firmaet etter hans død i 1967. I 1971 overlot hun forretningen til Thomas Bryn. 

Johnsrud hadde div. tillitsverv i fotografenes organisasjoner, var bl.a. formann i Norges Fotografforbund i 4 år, ble æresmedlem i 1960. Deltok i mange utstillinger, bl. a. i The pictorial Photographers of Americas utstilling «The biggest in the world» i 1923 som en av 251 utstillere. Hadde 2 gullmedaljer, 1 sølvmedalje og l.pris. Friluftsmann. Johnsrud hadde mange oppdrag for Norsk Hydro på Notodden.

Kilder
------

* Hans Johnsrud i Historisk befolkningsregister

* *Vestfold fotograflaug 50 år*, 1965
* Skjema Heddal Bygdetun 23.02.1998
* *Norsk fotografisk tidsskrift* 34 (1948) : 5, s. 78 (60 år)
* *Norsk fotografisk tidsskrift* 44 (1958) : 5, s. 82 (70 år)
* *Norsk fagfoto* 5 (1968) : 1, s. 2 (nekrolog)

|  |  |
| --- | --- |
|  | **Hans Johnsrud** var ved opprettelsen basert på tekst fra Fotografregisteret med data fra Preus museums registre over norske fotografer og fotografiske samlinger, tilgjengelig på Nasjonalbibliotekets nettside. |



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** NMFF **·** KulturNav
 |
**Meldingssystem for smittsomme sykdommer** (**MSIS**) drives av Folkehelseinstituttet, som etter smittevernloven har ansvar for å overvåke smittsomme sykdommer i Norge og bidra til den internasjonale overvåkingen. Folkehelseinstituttet driver Meldingssystem for smittsomme sykdommer (MSIS) og Det sentrale tuberkuloseregister, koordinerer overvåkingen i helseinstitusjoner og deltar i Europaunionens og Verdens helseorganisasjons overvåking.

MSIS.no inneholder et verktøy for innhenting av ikke-pasientidentifiserbare statistiske data fra MSIS om alle meldingspliktige sykdommer (unntatt influensalignende sykdom og HPV) fra 1977 til i dag.

Gruppering av sykdommer
-----------------------

### Gruppe A

Disse sykdommene meldes fra medisinsk-mikrobiologiske laboratorier og leger til MSIS, Folkehelseinstituttet med full pasientidentitet. Legene benytter et eget skjema som de selv har tilgjengelig eller som de får tilsendt fra det medisinsk-mikrobiologiske laboratoriet sammen med prøvesvaret som indikerer en meldingspliktig sykdom. Meldingen fra legene går i kopi til kommunelegen i pasientens bostedskommune. I disse gruppene finnes over 50 ulike smittsomme sykdommer.

### Gruppe B

Disse sykdommene meldes fra medisinsk-mikrobiologiske laboratorier og leger til MSIS, Folkehelseinstituttet uten pasientens navn og fødselsdato. I denne gruppa finnes sykdommene gonoré, hiv-infeksjon og syfilis.

### Gruppe C

I denne gruppa finnes bare to sykdommer, genital chlamydiainfeksjon og influensaliknende sykdom. Antallet påviste tilfeller av genital chlamydiainfeksjon meldes en gang i året fra alle de medisinsk-mikrobiologiske laboratoriene. Antall tilfeller av influensaliknende sykdom og deres kjønns- og aldersfordeling meldes hver uke i vinterhalvåret fra om lag 200 utpekte legekontorer.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Meldugg**, **meldogg** eller **mjøldogg** er en plantesykdom forårsaket av sekksporesopper. Det finnes ca. 100 arter som lever på en lang rekke planter slik som trær, gress og urter. Den angriper i særlig grad roser og andre prydvekster. Meldugg utvikler et hvitt eller gråhvitt, melaktig belegg på yttersiden av blad og skudd/knopper og opptrer særlig rikelig i varme og tørre somrer. 

Har du fått meldugg på plantene, er det et velkjent kjerringråd å spraye dem med skummet melk. Andre økologiske metoder er å dusje med grønnsåpevann (blandingsforhold 1/50), melkeblanding (50/50 melk/vann ved utendørsbruk, 1/9 innendørs) eller bakepulverblanding (1 ts bakepulver, 100 ml grønnsåpe og 1,5 liter varmt vann.)

Eventuelt kan meldugg bekjempes med Florina/bayflor-spray så snart symptomene viser seg. Her skal man gjenta etter 7-10 dager.

Se også
-------

* Melduggsopper (Erysiphales), en gruppe sekksporesopper hvor flere av artene forårsaker meldugg
* Meldrøye (*Claviceps purpurea*), en art av sekksporesopper, men ikke en melduggsopp

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Melfjordbotn sett fra Melfjellet, i nærheten av grensen mellom kommunene Rana og Rødøy i 2005
**Melfjordbotn**, eller **Melfjorden**, er ei bygd i Rødøy kommune på Helgeland i Nordland fylke. Den ligger innerst i Melfjorden. Bygda mangler veiforbindelse med resten av Rødøy kommune. Fylkesvei 7370, som ble åpnet 14. oktober 1982, gir veiforbindelse østover til Langvassgrenda i Rana kommune.

Stedet er per 2022 nesten fraflyttet. De fleste husene – som tilhører ulike eldre gårdsbruk – brukes som fritidsboliger.

Om navnet
---------

*Melfjorden* [mæll´fjołen], gammel-norsk *\*Meðalfjo:rðr*, betyr «den mellomste fjorden» − fjorden mellom Nordfjorden og Sørfjorden i Rødøy kommune.

Den eldste kjente gården i Melfjorden er i skriftlige kilder kalt henholdsvis *Melfiornes* (1567), *Mel-fiord* (1610), *Melfiordt* (1614), *Melfiord* (1661), *Melfior* (1666) og *Mælfjorden* (1723).

Tilhørende Rana i 1666
----------------------

Manntallet i 1666 nevner tre «oppsiddere» på gården «Melfior»:

| Navn | Bruksskyld |
| --- | --- |
| Gregorius Andersen (90 år) | 18 mark |
| Hagenogni Michelsen (30 år) | 0,5 w. |
| Jon Nielsen (23 år) | 18 mark |

Manntallet nevner ikke kvinner, og heller ikke menn under 12 år, ettersom det var et militært manntall. Det vites derfor ikke med sikkerhet hvor mange − eller hvem som bodde på gården.

Gården, som hadde en gjeld på «1 vog fisch» (1 vekt fisk), tilhørte i 1666 «Raens Fiering» (Ranfjæring) eller Rana.

Kultur
------

### Historikk

Fra 2008 til 2017 ble minifestivalen Melfjorddagen arrangert i Melfjordbotn den første helgen i juli.

Referanser
----------

1. ↑  «Melfjordbotn / Melfjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 25. februar 2017.
2. ↑  Melfjordbotn / Melfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
3. ↑  «Melfjorddagen (Arkivert)». *web.archive.org*. 4. juli 2010. Archived from the original on 4. juli 2010. Besøkt 20. mai 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
4. ↑  Johansson, Beate Nygård (1. juli 2017). «Melfjorddagen: – Jeg tør aldri å sjekke forhåndssalget, da får jeg ikke sove». *Rana Blad* **(norsk)**. Besøkt 20. mai 2022.

Litteratur
----------

* Jørn Sandnes og Ola Stemshaug: *Norsk Stadnamnleksikon*, Det Norske Samlaget, Oslo, 1976, ISBN 82-521-0544-0


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Meleagros** (gresk: Μελέαγρος; født ukjent - død en gang etter 279 f.Kr.) var konge i Makdonia i to måneder i 279 f.Kr.

Han var sønn av konge og farao Ptolemaios I Soter av det ptolemeiske kongedømme i Egypt og dennes dronning Eurydike. Hans bror var Ptolemaios Keraunos (død 279 f.Kr.), som hadde gjort seg til konge av Makedonia etter å ha myrdet Selevkos I Nikator i 281 f.Kr. Dermed sikret han seg tronen og kontrollen over hæren i Makedonia. I 279 f.Kr. ble han drept under invasjonen av keltisk talende barbarer som invaderte fra nord. Hans død brakte ustabilitet og forvirringen i Makedonia de følgende to årene.

Det var i dette kaoset hvor Meleagros dukket opp og klarte å gjøre seg til konge over Makedonia i januar 279 f.Kr. Han var i stand til å gjøre det, tyder på at han hadde fulgt sin bror da denne flyktet fra Egypt og til hoffet til Lysimakhos. Eusebius av Cæsarea kaller ham for «Ptolemaios Meleagros, bror av Ptolemaios (= Ptolemaios Keraunos), sønnesønn av Lagos».

Meleagros' herredømme var skrøpelig, og etter kun to måneder som konge, ble han styrtet, antagelig i mars eller april samme år. I henhold til Eusebius var det makedonerne selv som avsatte ham «ettersom de betraktet ham som uegnet til å styre. I hans sted, siden ingen annen var igjen fra den kongelige familie, utnevnte de som konge Antipatros II Etesias.» Denne var en sønnsønn av den store regenten Antipatros og en nevø av Kassandros. Kongedømmet til Antipatros II Etesias var heller ikke større vellykket. Det varte i 45 dager.

Hva som siden skjedde med Meleagros er ikke kjent. Detaljer om hans liv, som om mulig ektefelle og/eller barn, er også ukjente.

Referanser
----------

1. ↑   Eusebius av Cæsarea: *Chronicorum* I (red. Schoene) 235 (FGrH 260 F 3 10)
2. ↑   «Meleager», *Tyndalehouse*
3. ↑   Eusebius: *Chronicle* 235

Eksterne lenker
---------------

* «The Ancient Library» i: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ptolemaios Keraunos** | **Konge av Makedonia**(279 f.Kr.–279 f.Kr.) | Etterfølger:**Antipatros II Etesias** |
Påfuglengelen **Melek Tawus** (ملك طاووس) (kurdisk: **Tawûsê Melek**) er det sentrale fokus for tilbedelse i yezidismen. Yezidiene mener grunnleggeren av deres religion, Sjeik Adi Ibn Musafir, var en inkarnasjon av Melek Tawus.

Melek Tawus er den ypperste av erkeenglene, og den direkte formidler mellom mennesker og Gud. Ifølge tradisjonen var Melek Tawus den første engelen som ble skapt av Gud. Han nektet å bøye seg for Adam, det første mennesket, og ville bare bøye seg for Gud. Melek Tawus forbindes derfor med Lucifer i jødisk-kristen tradisjon og Iblis i muslimsk tradisjon. 

Muslimer identifiserer ofte Melek Tawus med Satan (Shaitan) og beskylder yezidiene for å være djevledyrkere.

Statuetter av Melek Tawus oppbevares i yezidienes sentrale helligdom i Lalish i Irak. De vaskes ved høytidelige anledninger i den hellige kilden **zemzem**. Statuettene bringes hvert år rundt til yezidienes landsbyer, der de troende samles for å tilbe dem med lovsang, felles måltider og ofring av penger eller andre gaver.

Det skal tidligere ha vært 7 slike statuetter, men det finnes idag bare 3.

Referanser
----------

1. ↑  «Iraq's Yazidis: Who are they – and why are these 'devil worshippers' being persecuted by Isis?». Arkivert fra originalen 25. mars 2015. Besøkt 10. april 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Harald Sjonfjell** (født 30. mars 1949, død 20. juni 2013) var en norsk fagforeningsleder. Han var leder i OFS (nå SAFE) fra 1986 til 1990. Han begynte sin offshorekarriere i Phillips i 1978. Tidlig på 80-tallet var han medlem av styret i Ekofisk-Komiteen. I 1986 ble han valgt til leder av OFS, ett verv han hadde frem til 1990. I den perioden frontet han flere streiker for oljearbeiderne på norsk sokkel.

I 1994 ble han valgt til leder av Ekofisk-Komiteen. Han var leder frem til 2003. I den perioden nektet Harald Sjonfjell og resten av klubbledelsen å iverksette en sympatistreik i 1996. Dette førte til en konflikt mellom Ekofisk-komiteen og OFS. Konflikten ble så hard at Ekofisk-komiteen som hadde vært med å stifte OFS, forlot forbundet. 
Samme år opprettet Harald Sjonfjell i Ekofisk-komiteen en samarbeidsavtale med NOPEF som var OFS sin erkekonkurrent. Samarbeidsavtalen varte til 1999, da ble Ekofiskkomiteen fullverdige medlem av NOPEF (nå Industri Energi).

I NOPEF satt Harald Sjonfjell som medlem av forbundsstyret i mange år. I 2006 ble han medlem av forbundsstyret i Industri Energi, ett verv han hadde frem til 2010.
Sitt siste tillitsverv hadde han som leder av valgkomiteen foran Industri Energi sitt landsmøte i 2010.

«De oljeansatte har mye å takke Harald Sjonfjell for», sa Leif Sande leder i Industri Energi i nekrologen til Harald Sjonfjell.

Referanser
----------

1. ↑  www.industrienergi.no Takk for alt Harald![*død lenke*]

Kilder
------

* www.industrienergi.no Takk for alt Harald!
* www.safe.no: Harald Sjonfjell er død
* *Ekofisk-komiteen 30 år* 2004
**Harald Skjervold** (født 8. mars 1917, død 3. mai 1995) var en norsk landbruksforsker, født på Inderøy og bosatt på Ås. Han avla i 1959 sin doktorgrad ved Norges landbrukshøgskole, som i dag heter Universitetet for miljø- og biovitenskap.

Hans forskning og bidrag til utviklingen av norsk husdyravl og oppdrettsnæring gjorde ham internasjonalt kjent, og fikk store praktiske konsekvenser.

I perioden 1949–54 jobbet han som fylkesagronom i husdyrbruk i Oppland, før han fikk stillingen som forsøksleder ved Institutt for husdyravl på Ås. Etter å ha avlagt doktorhandling ved instituttet jobbet han som professor og senere instituttleder. 

Som forsker tok han tidlig i bruk moderne datateknologi, og sørget blant annet for at instituttet i 1980 fikk sin egen datatomograf til bruk i forskningen. Utover 1960-tallet fattet han interesse for fiskeoppdrett som en mulig ny næring. Skjervold fikk etablert et oppdrettsanlegg på Sunndalsøra, et arbeid som etterhvert resulterte i etableringen av Norsk Institutt for Akvakulturforskning. Skjervold var også tidlig interessert i genteknologi.

Skjervold hadde flere internasjonale forskningsopphold, og gjesteforeleste ved institusjoner over hele verden. Han utmerket seg med flere æresbevisninger, blant annet Ridder av 1. klasse ved St.Olavs Orden (1978) og æresdoktorater internasjonalt. 
Et relieff av Skjervold, laget av Nils Aas, ble i 1996 oppført i universitetsparken i Ås. 

I 1987 pensjonerte Skjervold seg, men fortsatte det vitenskapelig arbeidet resten av livet. Skjervold var gift med Gudrun, og han er far til Per Olav Skjervold.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Standal, Nils, Vangen, Odd og Fimland, Erling (15. mai 1995). «Nekrolog - Harald Skjervold». *Aftenposten*: 11.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  «Harald Skjervolds avhandling et godt og nyttig arbeide». *Aftenposten*: 3. 19. februar 1959.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
3. ↑  Lippestad, Jenny (17. august 1984). «Norge fremst i husdyravl». *Aftenposten*: del 4, side 35.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)
4. ↑  «Millionanlegg for ørret og laks legges til Sunndalsøra». *Aftenposten*: 18. 30. mars 1971.  Bruk av `|besøksdato=` krever at `|url=` også er angitt. (hjelp)

Eksterne lenker
---------------

* Om Harald Skjervold, fra *Norsk biografisk leksikon*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Harald Stake** (født 20. juni 1598, død 28. september 1677) var en svensk guvernør, riksråd og friherre.

Han ble født i Västergötland som sønn av stattholderen Erik Stake. Han ble kammerpasje hos hertug Johans kone i 1614 og kammerjunker hos Gustav II Adolf i 1618. Kongen likte hans hurtige vesen og så tidlig hans krigertalenter, så han sendte den unge Stake til prins Moritz av Oranien for å lære krigskunsten. Etter hjemkomsten i 1624 ble Stake kornett, deretter løytnant i 1627 og rittmester i 1629. Året etter fulgte han Gustav II Adolf i krigen mot Russland, og reddet i 1631 kongen fra å bli tatt til fange. Med bare et kompani ryttere angrep han et fiendtlig regiment, og sørget for at Gustav II Adolf slapp unna fangenskap. Heltegjerningen gjorde ham til kongens faste sidemann i strid, og denne plassen hadde han til Gustav II Adolfs død i 1632.

Siden steg han raskt i gradene inntil han i 1638 ble oberst i Västgöte kavaleri. Undertiden utviste han det mot som senere gjorde ham til en av Sveriges fremste helter. Under Hannibalfeiden forsvarte han Göteborg mot dansk-norsk angrep, og ble etter krigen utnevnt til landshøvding for Skaraborgs län. I 1654 ble han friherre og innlemmet i den svenske høyadelen. Under krigen mot danskene i 1657 ble han generalmajor, og fikk kommandoen over troppene som opererte mot Norge. Etter freden i Roskilde ble han utnevnt til guvernør over det nye svenske länet Bohus. Da Karl X Gustav gikk til angrep på Danmark-Norge i 1658, fikk Stake i oppdrag å gå mot Norge. Etter denne krigen fortsatte han som guvernør for Bohuslän, en stilling han hadde til sin død i 1677. Han er ansett som en av Sveriges dyktigste feltherrer og gjorde mange bragder for sitt land.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Genealogics[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Geni
 |
Eksempel på utskrift fra matriseskriver hvor man tydelig kan se avtrykk av nålene i matrisehodet.
En Tandy 1000 HX med tilhørende matriseskriver .
**Matriseskriver** er en type dataskriver; opprinnelig en skriver som bygger opp sine tegn ved hjelp av et punktmønster, i motsetning til en skriver der tegnene overføres til papiret fra et typehjul. I dag produseres ikke typehjulsskrivere lengre, og betegnelsen er blitt synonymt med nåleskriver, selv om også laser-, blekk- og voksskrivere bygger opp sine tegn i et punktmønster, dog mye tettere enn nåleskrivere. Matriseskrivere brukes først og fremst i de stadig færre anvendelsene der det er påkrevd med gjennomslag. Hastigheten varierer fra 50 til 500 tegn per sekund, og antall nåler fra 9 til 24. Farge avsettes ved at det går et fargebånd mellom nålen og papiret.

Linjeskrivere
-------------

Linjeskrivere er en form for matriseskriver som skriver en punktlinje av gangen isteder for enklere matriseskrivere som skriver en bokstav av gangen. De enklere matriseskriverne har et bevegelig hode som utfører skrivningen. En linjeskriver har en skrivelinje som er like bred som arkene som mates igjennom skriveren.

Den enklere matriseskriverne kunne benyttes sammen med arkmater. Linjeskrivere kan kun bruke papir i løpende bane. Arkmatning ville rett og slett ta for lang tid i forhold til skrivetiden på et ark.

Linjeskrivere ble i stor grad erstattet av store laserskrivere som blir matet av papir på rull.

Referanser
----------

1. ↑  Tomash, Erwin (1990): «The U.S. Computer Printer Industry»
2. ↑  «Dot matrix», *Computer Hope*

Eksterne lenker
---------------

* «Dot matrix printer in action», *YouTube*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Knut Sejersted Selmer** (født 7. november 1924 i Aker, død 25. mars 2009 i Oslo) var en norsk jurist og professor ved Senter for rettsinformatikk ved Universitetet i Oslo. Sammen med Jon Bing var Knut Selmer en foregangsmann på rettsinformatikkens område i Norge fra 1970. Knut Selmers samlinger – det rettsinformatiske bibliotek er oppkalt etter ham.

Selmer var styreleder i Universitetsforlaget (1962–1977), Fond for utøvende kunstnere og i Datatilsynet. Han var sønn av Ernst W. Selmer og bror til Ernst S. Selmer. Selmer var gift med Norges andre kvinnelige høyesterettsdommer, Elisabeth Schweigaard Selmer (1923-2009)

Selmer tok examen artium ved Haagaas Artiumskursus i 1944, ble cand.jur. i 1949, tok dispasjøreksamen 1954 og tok den juridiske doktorgrad i 1958 med avhandlingen *The Survival of General Average. A Necessity or an Anachronism?*.

Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs orden i 1993.

Referanser
----------

1. 1 2   nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Bing, Jon (28. september 2014). «Knut S Selmer». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 26. januar 2019.
4. ↑  *Øvre Smaalenene*, 24. juli 1944, s. 4

Eksterne lenker
---------------

* (no) Oppføringer i BIBSYS for Knut S. Selmer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Ingvald Forsberg** (født 5. januar 1886 i Nordfold, død 4. oktober 1933 på Bodø sykehus) var en norsk journalist og forfatter.

Han gikk på i alt tre folkehøgskoler: Vågan 1910-11, Telemark 1911-12 og Voss 1912-13. Han arbeidet deretter på anlegg i Odda mens han skrev sin første bok *I anleggsbyen, roman fraa arbeidarlive*, som i årene 1914-16 ble trykket som føljetong i *Ungdomsbladet* som utkom i Kabelvåg. Boka var preget av inspirasjonen fra Kristofer Uppdals proletarromaner.

Etterhvert fikk han stillinger i pressen. Først i *Nordlendingen* fra 1914, senere i *Østlandsposten* og fra 1918 til 1919 i *Fædrelandsvennen*.

Hans egentlige debut kom i 1919 med ungdomsromanen *Moglunten*, om gutten som ble kuet av folkemeningen i bygda, men som viste oppfinnsomhet i Lofotfisket og til sist våger å fri til jenta der hjemme. *Markus* (1932) regnes som «den største og mest heilstøypte av bøkene hans», og hovedpersonen er en framgangsmann i bygda som både lykkes som gårdbruker, blir godt gift og får ordførervervet etter svigerfaren, men som likevel føler seg ensom og som en taper. «Det er ein sterk og heilstøypt psykologisk mannslagnad Forsberg gjev oss i denne boka.»

Olav A. Loen har skrevet to minneskrift om ham; et ble utgitt som særtrykk av avisen Austland på Hamar i 1943 og et ble utgitt på Evjeberg forlag i 1956.

Forfatterskap
-------------

* 1919: *Moglunten, fortelling frå Nordland*
* 1921: *Den store striden*, roman om ung mann i religiøs krise, delvis selvbiografisk
* 1925: *Nyheim*, fortsettelse av *Den store striden*
* 1932: *Markus*, roman.
* 1933: *Det nye riket*, roman om mann i livskriser

Referanser
----------

1. ↑   Historisk befolkningsregister, histreg.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  Olav A. Loen. *Bygda gav diktarsyn*. Rune forlag, 1970 (ebok)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** GND
 |
**Osvaldo Vieira internasjonale lufthavn** (IATA: **OXB**, ICAO: **GGOV**) er en internasjonal flyplass i Bissau, hovedstaden i Guinea-Bissau. Flyplassen er den eneste internasjonale flyplassen i landet. Flyplassen har bare én rullebane. Guinea-Bissau har bare tre asfalterte rullebaner, og rullebanen på Osvaldo Vieira internasjonale lufthavn er en av dem. Det går tre flyturer i uken til Lisboa med flyselskapet TAP Portugal. Senegal Airlines har en daglig flyrute til Dakar, mens TACV har to flyturer til Praia i uken via Dakar. I desember 2011 opprettet Royal Air Maroc en flyrute mellom Osvaldo Vieira internasjonale lufthavn og Casablanca, den går to ganger i uken.

Flyplassen var stengt fra juni 1998 til juli 1999 på grunn av trefninger i og rundt Bissau.

Flyselskaper og destinasjoner
-----------------------------

| Flyselskap | Destinasjoner   |
| --- | --- |
| Mauritania Airlines International | Dakar, Freetown, Nouakchott |
| Royal Air Maroc | Casablanca |
| Senegal Airlines | Dakar |
| TACV | Praia, Dakar |

Eksterne lenker
---------------

* Flyplassinformasjon om GGOV hos World Aero Data

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Alexandra Charlotte Ulrike Maryam Virginia av Hannover** (*Alexandra Prinzessin von Hannover*) (født 20. juli 1999 i Vöcklabruck) er den eneste datteren av prins Ernst August av Hannover og prinsesse Caroline, født Caroline av Monaco. Hun har halvsøsken fra begge foreldrenes tidligere ekteskap.

Hun er barnebarn av fyrst Rainier III av Monaco, Grace Kelly, prins Ernst August IV av Hannover og Ortrud av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg. Gjennom sistnevnte er hun i familie med det dansk-norske kongehuset. Hun er tippoldebarn av keiser Vilhelm II av Tyskland. Gjennom ham nedstammer hun også fra dronning Victoria av Storbritannia, den siste britiske monarken av hennes slekt, huset Hannover. I mannslinje (agnatisk) var den siste britiske monarken blant hennes forfedre Georg III av Storbritannia.

Hennes fulle titler er *prinsesse av Hannover, hertuginne av Braunschweig og Lüneburg, kongelig prinsesse av Storbritannia og Irland*.[] Den siste tittelen fikk hennes farfar tildelt i 1914 (kort etter sin fødsel) av kong Georg V av Storbritannia, ble fratatt gjennom *Titles Deprivation Act* i 1917 og fikk den på nytt tildelt av sin egen far i egenskap av overhode for huset Hannover i 1931.[]

Hun er nr. 3 (etter sin far, som pretendent, og sine to eldre brødre) i huset Hannovers arvefølge til tronene i Hannover, Storbritannia og Irland, men Hannover er en del av republikken Tyskland og Storbritannia og Irland anerkjenner ikke familiens krav på tronen.[] Som etterkommer etter Sophia av Hannover er hun likevel arveberettiget til den britiske tronen, men inntar en plass lenger ned på listen sammen med de andre etterkommerne etter dronning Victoria.[] Hun er også den 5. i arvefølgen til Monacos trone.[]

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage, The Peerage person ID p14802.htm#i148013, oppført som Alexandra Charlotte Ulrike Maryam Virginia Prinzessin von Hannover[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alexandra av Hannover – ISU Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland
**Anbeheitelse** er et akronym som består av forstavingene an- og be- og endingene -heit og -else i nynorsk. 

Anbeheitelse er tradisjonelt uglesett i nynorsk, men blir mer og mer vanlig. 

Noen mener at *anbeheitelse* eksisterer på grunn av påvirkning fra norskdansk bokmål, andre sier dette er ordlagingselementer som særlig kommer fra muntlig nedertysk, og som i likhet med garpegenitiven og mange vanlige lånord har eksistert i norsk folkemål i mange hundre år. 

Det har vært en viss språklig purisme i nynorsk-normeringen som har påbudt norrøne eller nylagde avløserord uten disse ordlagingselementene. Men flere og flere anbeheitelse-ord blir nå tillatte i nynorsk. 

Grunnen til det kan være at purismen er svekket, at det blir lagt mer vekt på faktisk talemål i nynorsk-normeringen, og det kan være påvirkning fra bokmål, som har mange slike for- og etterstavinger. 

Gjennom 1900-tallet har likevel mange av avløserordene tatt plassen til anbeheitelser og ord med endingen *-ning* både i folkemålet og i bokmålet. Ord som *ansøkning, omkostning, understøttelse, bekjentgjørelse* og *måteholdenhet* har veket for ordene *søknad, kostnad, stønad, kunngjøring/kunngjering* og *måtehold/måtehald*. *Vanske* for *vanskelighet* er også ganske vanlig.
***Coscinocera eurystheus*** er en sommerfugl som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

Utseende
--------

En meget stor, brun påfuglspinner. Hannens vingespenn er ca. 160 millimeter, hunnen er litt større. Hannens forvinger er litt sigdformede, bakvingene trukket ut til en lang stjert. Vingenes gjennomsiktige flekker er nokså små, halvsirkel- til halvmåneformede. Hunnen er lysere brun, de gjennomsiktige flekkene er større og dråpeformede og bakvingen er ikke trukket ut til en stjert, men har en bredt forlenget bakflik.

Levevis
-------

Larvene lever på ulike slags busker og trær. Disse artene kan utnytte en rekke forskjellige fødeplanter. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg, men overlever på fett de har lagret fra larvetiden. De svære hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som de aktive hannene kan merke på lang avstand.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt på den vestlige delen av Ny-Guinea og nærliggende øyer.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
	+ Gruppen Glossata
		- Gruppen Coelolepida
			* Gruppen Myoglossata
				+ Gruppen Neolepidoptera
					- Gruppen Heteroneura
						* Gruppen Eulepidoptera
							+ Gruppen Ditrysia
								- Gruppen Apoditrysia
									* Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
										+ Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
											- Familien påfuglspinnere, Saturniidae
												* Underfamilien Saturniinae
													+ Slektsgruppen Attacini – inneholder mange svært store arter
														- Slekten *Coscinocera* Butler, 1879
															* *Coscinocera eurystheus* Rothschild, 1898

Kilder
------

* Bilder av arten

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coscinocera eurystheus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata
* Saturniidae Web - *Coscinocera eurystheus*