recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Berlaymontbygningen
**Berlaymontbygningen** i Brussel i Belgia er Europakommisjonens hovedkvarter. Bygningen ligger for enden av Rue de la Loi i det såkalte «europeiske kvarter», hvor mange andre EU-institusjoner også holder til. Den firefløyede bygningen er tegnet av arkitekten Lucien De Vestel. Fordelt på 14 etasjer har bygningen 241.515 m².[] Berlaymontbygningen ble innviet 1. mai 1967.

Navnet Berlaymont stammer fra et kloster tilhørende Augustinerordenen som lå på stedet. Klostret het *Damen von Berlaymont*. Byggingen av Berlaymontbygningen ble påbegynt i 1963 og det ferdige bygget ble innviet i 1969. Bygningen måtte imidlertid fraflyttes i 1991 på grunn av en omfattende renovering, hvor asbesten i fasaden ble fjernet. Arbeidet var planlagt til å være ferdig i 1997, men først i 2004 kunne bygningen igjen tas i bruk. I mellomtiden brukte kommisjonen Breydelbygningen. Renoveringen endte med å koste omkring 10 milliarder kroner.

Referanser
----------

1. ↑  «EU's historie». *Elev- og lærerhjørnet - European Commission* **(dansk)**. Arkivert fra originalen 22. juli 2020. Besøkt 22. juli 2020.
2. ↑  «Berlaymonster's decade of farce - Telegraph». Arkivert fra originalen 14. februar 2021. Besøkt 17. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berlaymont building – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Berlaymont – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Dokkfløydammen** er en steinfyllingsdam med tetningskjerne av morenemasse. Den ligger i Torpa i Nordre Land kommune. Dammen som er en konvensjonell steinfyllingsdam, er bygd med grovere materiale jo lenger ut fra kjernen man kommer. Ytterst er den plastret med store steiner som er lagt stein for stein. Dammen ble bygd ved Veslefossen i Dokka (elv) i Dokkavassdraget. Byggingen av dammen skjedde i perioden 1986-89 i forbindelse med Dokkautbyggingen. Kontraktsummen var på 350 millioner kroner.

Damkronen er 680 meter lang. Største høyde er 83,5 meter. I bunnen er bredden 300 meter. Midt i dammen ligger en tetningssone som består av ulike morenetyper. Denne er i bunnen 34 meter tykk for så å smalne av til 4 meter på toppen. Utenpå tetningssonen er det lagt et filterlag av sand. så følger en overgangssone med tunnelstein før støttefyllingen som består av sprengstein. Ytterst er det plastret med grov sprengstein. I det ytterste laget ble alle steinene lagt på plass en etter en, nærmere 300.000 stein. Masseinnholdet i dammen er beregnet til 4,2 millioner kubikkmeter. Dammen er Norges fjerde største steinfyllingsdam(1992).

Dammen demmer opp Dokkfløyvatnet som opprinnelig hadde et areal på 0,5 kvadratkilometer. Vatnet er reguleringsmagasin for Torpa kraftverk og Dokka kraftverk, og har fått et areal på 9,42 kvadratkilometer ved høyeste vannstand. Reguleringshøyden er fra kotehøyde 670-735 moh. Vannmengden er beregnet til 250 millioner kubikkmeter. Nedbørnedslagsfeltet er 600 kvadratkilometer og har et tilsig på 352 millioner kubikkmeter.

* Dokkfløydammen sett fra nedsidenDokkfløydammen sett fra nedsiden
* Damkronen er 680 meter langDamkronen er 680 meter lang

Referanser
----------

1. ↑  Harald Jacobsen og Jan Henning Larsen (1992). *Dokkfløys historie*. utgitt av Gausdal kommune og Oppland Energiverk. ISBN 82-90439-67-9.

Eksterne lenker
---------------

* «Dokkfløydammen». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
* (no) SNL
* (no) Opplandenergi Arkivert 11. juli 2015 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Bente Avnung Landsnes** (født 8. august 1957) er en norsk næringslivsleder, som i 2006 ble Oslo Børs' første kvinnelige børsdirektør etter sin opprettelse i 1819.

Karriere
--------

Landsnes startet sin yrkeskarriere i Bankenes BetalingsSentral i 1977, hvor hun til slutt endte opp som seksjonsdirektør med ansvar for bankavregning, interbank og etter hvert også datadrift og internasjonale engasjementer.

I 1996 ble hun assisterende banksjef i Sparebanken NOR med ansvar for valuta, oppgjør og likviditet, samt risikostyring. To år senere ble hun utnevnt banksjef og seksjonsleder med ansvar for oppgjør og internasjonale tjenester, samt IT-ansvar for megler- og verdipapirsystemer.

Landsnes ble i 2000 ansatt som konserndirektør for informasjonsteknologi og betalingsformidling, først i det fusjonerte Gjensidige NOR og senere i DnB NOR.

1. januar 2006 tiltrådte Landsnes som administrerende direktør ved Oslo Børs og konsernsjef i Oslo Børs VPS Holding.

Hun ble tildelt Oranje-Nassau-ordenen ved dronning Beatrix' statsbesøk i Norge i juni i 2010.[]

Landsnes gikk av som administrerende direktør ved Oslo Børs 1. juli 2019, og ble etterfulgt av Håvard S. Abrahamsen.

### Verv

Landsnes har vært daglig leder i Bankenes Utredningsselskap, samt styreleder i Fish Pool og Oslo Clearing, og styremedlem i BBS, VPS, NOS og Oslo Børs.

Referanser
----------

1. ↑  Portrettet: Bente A. Landsnes - Fru Børs
2. 1 2  «05/09-2005 09:39:30: (OSLO.OTC) Bente A. Landsnes ny leder av Oslo Børs». Arkivert fra originalen 6. desember 2018. Besøkt 6. desember 2018.
3. 1 2  – Fornuftig tidspunkt for børsen og meg selv
4. ↑  Bente Landsnes til topps på børsen
5. ↑  Håvard S. Abrahamsen ny børsdirektør for Oslo Børs og konsernsjef for Oslo Børs VPS Holding
6. ↑  Derfor droppet børsdirektøren utdannelse

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bente Landsnes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Sven Arild Andersen** | **Direktør ved Oslo Børs**(2006–2019) | Etterfølger:**Håvard S. Abrahamsen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Glenn Martin Christopher Francis Quinn** (1970–2002) var en irsk skuespiller på TV og film.

Som tenåring spilte han trommer i et rockeband ved navn Revival.[] Han var også med i produksjoner ved små lokale teatre. Samtidig hadde han strøjobber på kraftverk, restauranter og andre steder før han begynte en karriere som skuespiller.[] Quinn er kjent for rollen som Mark Healy i den amerikanske sitcom-serien *Roseanne*, og som Doyle, en halv-demon, på TV-serien *Angel* mellom 1999 og 2004, som var en spinoffserie av *Buffy the Vampire Slayer*. I 1991 hadde Quinn sin første store rolle i en film.[] Senere hadde Quinn mer synlige roller, både på TV og film. I tillegg til å arbeide som skuespiller eide Quinn nattklubben Goldfinger som ligger i Los Angeles i California. Quinn ble funnet død 3. desember 2002 etter en overdose.[] Han ble 32 år gammel. Politi og obduksjonsrapporter avslørte at dødsårsaken kunne være en utilsiktet overdose heroin.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 6997777, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glenn Quinn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Glenn Quinn i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Glenn Quinn på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Quinn på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Quinn hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Quinn hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
En USB-C-dokkingstasjon.
En **dokkingstasjon** er en innretning som gjør at en bærbar datamaskin, nettbrett (f.eks. iPad Pro) eller smarttelefon (f.eks. Samsung DeX) kan fungere som en stasjonær datamaskin, ofte bare ved å koble til én kabel. Eksempler på slike funksjoner kan være lading, en eller flere eksterne monitorer, mus, tastatur, webkamera, hodetelefoner, mikrofon, høyttalere, ekstra porter til minnepinner og eksterne disker, samt av/på-knapp.

Før i tiden var det vanlig at dokkingstasjonene var dårlig standardiserte, og ulike modeller av bærbare datamaskiner krevde sin egen modellspesifikke dokkingstasjon. De senere årene har fremveksten av USB-C, USB-PD og Thunderbolt gitt økende grad av kompabilitet på tvers av merker og modeller.

Galleri
-------

* Gammel type dokkingstasjon til ThinkpadGammel type dokkingstasjon til Thinkpad
* USB-C-dokking til en telefonUSB-C-dokking til en telefon
* Thunderbolt 3-dokkingstasjonThunderbolt 3-dokkingstasjon

Se også
-------

* Carputer
* USB-C
* Thunderbolt 3
* USB-PD (Power Delivery), ladestandard med flere ulike profiler for effekt, spenning og strøm
* USB-4
* Miracast

Referanser
----------

1. ↑  Gewirtz, David. «Can you really run the iPad Pro as a full desk setup -- mouse, monitor, SD/USB hub, and all? This guy did». *ZDNet* **(engelsk)**. Besøkt 18. september 2021.
2. ↑  «Her er det nye Galaxy S8-tilbehøret». *Tek.no* **(norsk)**. 29. mars 2017. Besøkt 18. september 2021.
3. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 18. september 2021.
4. ↑  «Docking Station vs Hub: Which Is Right for You?». *plugable.com* **(engelsk)**. Besøkt 18. september 2021.
***Mabel's Awful Mistakes*** er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Mack Sennett.

Handling
--------

Mabel har to friere, Smith og Jones. Smith er en eldre mann, som vinner Mabels hjerte. Men Jones blir deprimert når han får vite at Mabel planlegger å gifte seg med Smith. Men han oppdager også at Smith allerede er gift, og har 10 små barn. Han forsøker å fortelle dette til Mabel, men dette blir forhindret av Smith. Jones får deretter en ny idé, og skynder seg til Smith-hjemmet. Han forteller fru Smith at ektemannen hennes planlegger å gifte seg med en annen kvinne.

Hans kone tar derfor med seg alle barna deres, og reiser for å forhindre bryllupet. Smith, hans kone og barna deres reiser deretter hjem. Men som hevn blir Mabel kidnappet av Smith, som bærer henne til et gammelt sagbruk i området. Han binder henne fast, og venter på at sagen skal kutte henne i to. Jones forsøker å redde henne, men dette blir forhindret av Smith. Jones kontakter politiet, som opplever en rekke spennende eventyr før de endelig kommer frem til sagbruket.

Skuespillere
------------

* Mack Sennett som Jones.
* Mabel Normand som Mabel.
* Ford Sterling som Smith.

Referanser
----------

1. ↑  Mabel’s Awful Mistake
2. ↑  Mabel’s Awful Mistakes

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mabel's Awful Mistakes* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Eksepsjonalisme** er et krav, et mønster av krav eller en antagelse av at subjektet i en diskusjon krever spesielle unntak fra vanlige forhold eller prinsipp. Det brukes vanligvis i historiske undersøkelser og i forbindelse med en antagelse av skjebne, dvs at de antatte eksepsjonelle karakterene trekker fra eller er ment eller brukbar for et større, kanskje ideologisk, formål.

En vanlig bruk av begrepet dukker opp i diskusjoner om «amerikansk eksepsjonalisme» som i varierende grad antyder at USA utgjør eller krever å være et eksempel på ikke standard historisk utvikling i forhold til økonomisk eller militær teori. Den unike historiske utviklingen av USA, og dens geografiske isolasjon fra kulturelt lignende mennesker, har bidratt til en følelse at USA på noen måter er et «unntak». Graden som dette er sant og naturen av dens avvik fra historiske normer, undersøkes i forskjellige felter som inkluderer økonomi og historie. Eksepsjonalisme kan overlappe med en følelse av identitet hvor mennesker tror at de selv er eksepsjonelle på noen måter. Tidlige immigranter til Amerika fra Europa tenkte at Amerika ville bli en «frelsesnasjon».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Madserud allé** (1–49, 2–72) er en allé på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går fra Drammensveien og opp mot Frognerparken.

Alleen fikk navn i 1900 etter løkkeeiendommen Madserud (Madserud gård i nr. 34). Det kom en rekke villaer i alleen etter at sporveien ble ført frem til Skøyen i 1903. Fra 1970-årene av har det versert planer hos Selvaag Bygg om utbygging av boliger på et villaområde selskapet ervervet. Opprinnelig var det snakk om 240 leiligheter, senere redusert til 50 ved nr. 24, 26, 28 og 30 (sistnevnte en brannruin siden 2000). Begge planene har vakt motstand, men det er vedtatt å oppføre boliger i nr. 26 og 30.

Blant villaene ellers er nr. 3 (Villa Elvestrøm, oppført for Ludvig Daae i 1875), nr. 9 (oppført for Anders Beer av Nicolai Beer i 1912), nr. 10 (oppført for skipsreder H.T. Simonsen av Erling Nielsen i 1916), nr. 13 (oppført for Andreas Robsahm av Ragnar Dahl i 1912), nr. 28 (Langaardvillaen, rehabilitert ved Arnstein Arneberg i 1924 og senere i 2009), nr. 31 (oppført for Christian B. Kielland av Morgenstierne & Eide i 1913), nr. 32 (oppført for Severin Finne av Magnus Poulsson i 1911), nr. 36 (oppført for Harald Sundt av Morgenstierne & Eide i 1917) og nr. 38 (Evenstad, oppført av og for Arnstein Arneberg i 1924, med sidefløy fra 1926).

Referanser
----------

1. ↑  Som opprettet arkitekturprisen Sundts premie.

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon: Madserud allé

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
«Bolero» har flere betydninger.

***Bolero*** er en amerikansk film fra 1984, med Bo Derek i hovedrollen. Filmen er skrevet og regissert av Bo Dereks ektemann, John Derek. Handlingen i filmen sentrerer rundt Bo Dereks seksuelle oppvåkning, og hennes reise rundt i verden for å finne den ideelle første kjærligheten som skal få hennes jomfrudom.

Bo Dereks film *10* fra 1979 hadde gjort henne til en superstjerne over natten, og hadde brukt Ravels musikkstykke «Bolero» i en kjærlighetsscene. Det ble sagt at tittelen til filmen *Bolero* var et forsøk på å påvirke publikum som gjenkjente musikken i *10*.

Filmen fikk elendige kritikker, og ble nominert til hele ni Golden Raspberry Awards under den femte utdelingen. Til slutt mottok filmen seks priser, inkludert prisene for «verste film», «verste skuespillerinne», «verste regissør» og «verste manus».

Handling
--------

Lida McGillvary, en ung jomfru, bestemmer seg den dagen hun blir uteksaminert fra en eksklusiv britisk kostskole for at hun skal finne den rette mannen for sin første seksuelle opplevelse, uansett hvor i verden denne mannen måtte befinne seg. Siden hun er rik nok til ikke å måtte reise alene, tar hun med seg venninnen Catalina, og familiens sjåfør Cotton. Lida reiser først til et arabisk land der hun møter en ideell elsker, en sheik som tilbyr seg å ta hennes jomfrudom, men som sovner nesten med en gang. Lida gir opp sheiken og reiser til Spania, der hun møter toreadoren Angel, som er enda bedre enn sheiken da han er i stand til å holde seg våken. Uheldigvis, etter at hun har oppnådd det hun kom for, blir Angel hardt skadet under en tyrefekting.

Skaden gjør at Angel ikke kan utføre sine plikter på soverommet, og Lida bestemmer seg for at hennes nye livsoppgave er å sørge for at han blir frisk igjen. Hun lærer seg tyrefekting for på den måten å få sin elsker motivert til å ikke ligge rolig lenger. Til slutt lykkes hun i å gjøre Angel frisk igjen, og filmen slutter med at de to gifter seg.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Bo Derek | Lida McGillvary |
| George Kennedy | Cotton |
| Andrea Occhipinti | Angel |
| Ana Obregon | Catalina |
| Olivia d'Abo | Paloma |
| Greg Bensen | Sheik |
| Ian Cochrane | Robert |
| Marta Miller | Evita |
| Mickey Knox | Slesk marokkaner |
| Paul Stacey | Ung Valentino 1 |
| James Stacy | Ung Valentino 2 |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Bolero* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Bolero* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Bolero* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Bolero* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Bolero* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Bolero* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Bolero* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Bolero* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Bolero* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
***Microselasia*** er en slekt av biller der larvene er rovdyr som angriper skallbærende snegler. Hunnene hos disse billene ser ut som larver hele livet, såkalte larviforme hunner. De mangler helt vinger, fasettøyne og andre voksen-karakterer. Hannene ser ut som mer normale biller, med dekkvinger, fasettøyne og lange, kamformede antenner.

Utseende
--------

Små (ca. 4 millimeter), sylindriske biller, kjønnene svært ulike.

Hannene er avlange, sylindriske biller med kraftige, kamformede antenner, gjerne gulrødlige, dekkvingene kan være mørke. **Hodet** er bredt og kort, synlig sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Pannen er nokså flat. Fasettøyne er små og utstående. Antennene har 10-11 ledd og er festet under pannen like ved fasettøynene. De ganske lange, sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er trapesformet med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså myke og spriker gjerne noe i den bakerste halvdelen. De er dekket av fine, utstående hår. Beina er slanke. Alle føtter har fem ledd.

Hunnene er tykke, larveaktige, med korte bein og korte, trådformede antenner. Det er ikke noe tydelig skille mellom bryst- og bakkroppsledd bortsett fra at de førstnevnte har bein. Vinger mangler helt. Denne typen hunner blir kalt larviforme hunner og finnes også hos flere av familiene i gruppen Cantharoidea.

Levevis
-------

Voksne hanner kan ofte finnes på blomster eller i vegetasjonen. Hunnene lever på bakken, beveger seg lite og kan finnes under steiner eller i tomme sneglehus. Trolig bruker de feromoner til å lokke til seg de aktive hannene. Larvene er rovdyr som lever av skallbærende snegler. De dreper sneglen med et giftig bitt, skiller ut fordøyelsesenzymer og suger så i seg den delvis oppløste sneglen. De kan bore seg gjennom sneglehuset om det trengs. Noen arter i denne familien er viktige rovdyr på snegler og kan være nyttige ved at de holder bestandene av potensielt skadelige snegler i sjakk. Den norske arten er ganske sjelden.

Utbredelse
----------

Artene er beskrevet fra Kamerun.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae
					- Stammen sneglerovbiller, Drilini
						* Slekten ***Microselasia*** Kundrata, 2017
							+ *Microselasia barombi* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia elongata* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia gracilis* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia grandis* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia kupensis* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia lolodorfensis* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia macrocephala* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia obscura* Kundrata, 2017
							+ *Microselasia pseudograndis* Kundrata, 2017

Referanser
----------

1. ↑  Robin Kundrata og Ladislav Bosak (2017) Taxonomic review of Drilini (Elateridae: Agrypninae) in Cameroon reveals high morphological diversity, including the discovery of five new genera. *Insect systematics & evolution* 48(5):441–492.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata*
**Bjørnen i det blå huset** (også kjent som **Bjørnen i det store blå huset**) er en amerikansk TV-dukkeserie fra 1997-2006, produsert av Disney og sendt på Playhouse Disney og NRK i Norge.

Handling
--------

Bjørnen bor i «Big Blue House» hvor han er omsorgsperson for den lille bjørnungen Jojo, en mus ved navn Smule, lemuren Tresko, to otere kalt Tripp og Trapp, samt Skygge. Bjørn og vennene hans opplever mange ulike eventyr sammen. Eventyrene inkluderer vanligvis at de lærer å løse forskjellige problemer, samarbeide med hverandre, eller utvikle flere sosiale ferdigheter.

Hver episode åpner med en velkomstssang. Episodene fokuserer på spesifikke tema, som fører frem til en leksjon mot slutten av hver episode. Karakteren «Skygge» forteller også et segment med skyggedukker i hver episode. Mot slutten av hver episode synger Bjørn farvel-sangen med Måne.

Norske stemmer
--------------

* Bjørn – Paul Ottar Haga
* Tripp – Trond Teigen
* Trapp – Stein Stølen Bjerkaker
* Tresko – Aksel Hennie
* Smule – Anders Sundstedt
* Jojo – Siri Nilsen
* Måne – Jorun Erdal
* Skygge – Ingeborg Hungnes

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Bjørnen i det blå huset (TV-serie)
Karakteristisk sprekkmønster assosiert med alkalireaksjon som påvirker en betongtrinnbarriere på en amerikansk motorvei. Legg merke til det typiske fettaspektet ved silikagel-eksudasjonene som suger inn betongoverflaten langs de to sidene av sprekkene.
**Alkalireaksjon** er en betegnelse på en nedbrytningsmekanisme i betongkonstruksjoner. Alkalireaksjon (AAR) er en kjemisk-fysisk prosess. Ved AAR reagerer alkaliioner i betongens sementpasta med kvarts i reaktive bergarter og det dannes et reaksjonsprodukt (alkaligel) som sveller ved vannopptak. Volumøkningen som svellingen medfører kan i sin tur medføre at sementpastaens strekkfasthet overskrides og betongen sprekker opp. Riss forårsaket av alkalireaksjoner danner gjerne et nettverk, og møtes i såkalt trebeinsmønster (krakeleringsriss).

For at en alkalireakson skal finne sted må en ha tilgang på reaktivt tilslag, alkalier og vann. Alkalier finnes i sementen, men kan og komme fra andre bestanddeler i betongen eller tilføres utenfra. For at en bergart skal være reaktiv må den inneholde kvartspartikler som kan reagere med alkalier. En kvartsholdig bergart er ikke det samme som at den er reaktiv. For at kvarts skal være reaktiv må partiklene være tilstrekkelig små, eller omdannede.

Referanser
----------

1. ↑  Faridazar, Fred (2009): «Techbrief: Selecting candidate structures for lithium treatment: What to provide the petrographer along with concrete specimens, FHWA-HRT-06-069 – Pavements», *FHWA-HRT-06-069*.
2. ↑  «Alkalireaksjoner i betong. Skademekanisme og regelverk ved nybygging», *Byggforsk* 2007

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alkali silica reactions – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Afrohår
Et «vilt» hår
**Black is beautiful** er en kulturell og politisk bevegelse som oppstod i USA på 1960-tallet, og hadde størst betydning på 1970-tallet. Den har siden også spredt seg til andre land med svart afrikansk befolkning. Bevegelsen forsøker å bekjempe forestillingen blant afroamerikanere om at fysiske trekk som er særlig utbredt i denne befolkningsgruppen, som hudfarge, hår og ansiktstrekk, er mindre attraktive eller direkte stygge, og dermed motarbeide det hvite skjønnhetsidealet, som fortsatt har stor innflytelse også blant mange svarte og av bevegelsen ses på som internalisert rasisme blant svarte (selvhat). Særlig utover på 1900-tallet ble det stadig mer vanlig blant afroamerikanere å glatte ut håret sitt. Forsøk på å få lysere hud, for eksempel ved bruk av ulike blekingsmetoder, og også gjennom svart-mot-svart rasisme (som rammer svarte med mørkere hud), ble også stadig mer utbredt. Typiske afroamerikanske ansiktstrekk som brede neser ble av mange i denne befolkningsgruppen ansett som lite attraktivt. Black is beautiful-bevegelsen motarbeider dette.

På 1970-tallet hadde bevegelsen betydelig gjennomslag og hårsveisen «afro» (også kalt «naturlig») ble vanlig blant svarte amerikanere. I dag[*når?*] er «afrohår» likevel mindre vanlig, og glatting av hår er fortsatt vanlig. «Afro» eller «naturlig» hårsveis blir også i dag[*når?*] oppfattet som «opprørsk», «vilt», «ugredd» og i noen sammenhenger upassende blant svarte.

Romanen *De blåeste øyne* (*The Bluest Eye* 1970, norsk 1994) av Toni Morrison beskriver hvordan arven etter 1800-tallets rasisme påvirker svarte i USA. Romanen forteller historien om datteren i en fattig svart familie, Pecola Breedlove, som internaliserer det hvite skjønnshetsidealet i en slik grad at hun blir gal. Hennes intense ønske om blå øyne blir et symbol på hennes ønske om å unnslippe det fattige, hatefulle og rasistiske miljøet hun lever i.

I det 20. århundre ble det vanlig å arrangere sosiale sammenkomster kalt Paper Bag Party, noe som betegnet at kun med lysere hud enn en (brun) papirpose fikk adgang til arrangementet.[]
**Alkoholloven** (formelt **lov om omsetning av alkoholholdig drikk m.v.**) av 2. juni 1989, regulerer innførsel og omsetning av alkoholholdige drikker.

Alkoholloven skal være et hjelpemiddel til å begrense skadevirkningene som overdreven alkoholdrikking ofte fører til.

Også for å beskytte mindreårige i å få tak i alkoholholdige drikker som kan ødelegge ens helse da dens hjerne ikke er fullstendig utviklet.[]

Her er et utdrag av § 1–5 i alkoholloven, som omhandler aldersgrense:

* Salg, skjenking eller utlevering av alkoholholdig drikk med 22 volumprosent alkohol eller mer må ikke skje til noen som er under 20 år.
* Salg, skjenking eller utlevering av alkoholholdig drikk med lavere alkoholinnhold enn 22 volumprosent må ikke skje til noen som er under 18 år.

Reklame
-------

Forbud mot alkoholreklame dekkes i Norge av alkoholloven (Lov om omsetning av alkoholholdig drikk m.v) § 9-2 første ledd

I Norge er det forbudt å:

* reklamere for alkoholholdig drikk
* reklamere for varer med samme merke eller kjennetegn som alkoholholdig drikk
* la alkoholholdig drikk inngå i markedsføring av andre varer eller tjenester

Hovedformålet med forbudet er å hindre påvirkning som fører til økt etterspørsel av alkoholholdig drikk. Videre er det et formål å opprettholde befolkningens forståelse for at alkoholholdige drikkevarer skiller seg fra andre handelsvarer og at det derfor er behov for regulering som begrenser alkoholforbruket i Norge. Forbudet er utformet som et generelt forbud mot alle former for markedsføring av alkohol.

Referanser
----------

1. ↑  «Lov om omsetning av alkoholholdig drikk m.v. (alkoholloven) - Kapittel 9. Reklameforbud. - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 4. september 2022.
2. ↑  «Forbud mot alkoholreklame». *Helsedirektoratet* **(norsk)**. Besøkt 4. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Lov om omsetning av alkoholholdig drikk m.v. – fra Lovdata
* Salgs- og skjenkebevillinger: kommunenes forvaltning av alkoholloven, statistikk fra Folkehelseinstituttet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Enkel kjøleribbe
En **kjøleribbe** er en mekanisk konstruksjon av et varmeledende materiale som overfører varme fra elektroniske eller mekaniske komponenter til enten luft eller en væske. En kjøleribbe er vanligvis laget av aluminium eller kobber. For eksempel blir kjøleribber brukt inni datamaskiner for å lede bort varme fra CPUer, GPUer og andre komponenter som generer mye varme på et lite areal. Også lasere, effekt-transistorer og lignende har ofte behov for en kjøleribbe for å ikke overopphetes under bruk.

En kjøleribbe for en CPU med påmontert vifte
Det er ofte nødvendig med en spesiell varmeledende pasta for å forbedre varmeforbindelsen mellom komponenten som skal beskyttes og selve kjøleribben. Kjøleribben fungerer ved at varmen fra en komponent raskt ledes bort fra komponenten og ut til et større område som er i kontakt med et annet medium. Dersom luft brukes som medium vil lufta gradvis selv bli oppvarmet og man vil ha behov for noe sirkulasjon i lufta. I tilfeller der effekten er høy er det ofte nødvendig med en vifte som enten monteres oppå selve kjøleribben eller i nærheten. Dersom en væske brukes som medium – en såkalt kjølevæske – vil den normalt være i et rørsystem som sirkulerer væsken til et sted hvor varmen igjen kan slippe ut av væsken.

Se også
-------

* Varmeledning

Referanser
----------

1. ↑  «Copper Heatsinks». *web.archive.org*. 11. oktober 2014. Archived from the original on 11. oktober 2014. Besøkt 11. januar 2021. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Alkoholkommisjonen av 1910** ble nedsatt av Stortinget. Kommisjonen skulle gjennomgå norsk alkoholpolitikk, og komme med forslag til endringer. Kommisjonen fikk 9 medlemmer. Medlemmene representerte såvel politiske partier som ulike fagmiljøer.
Leder for kommisjonen ble Axel Holst (Generalsekretær i Legeforbundet). 

Øvrige medlemmer:

* Nicolai Rygg – Direktør i «Det statistiske Centralbureau».
* Johan Scharffenberg – Lege.
* Sven Aarrestad – Formann i Det norske totalavholdsselskap.
* Adam Egede-Nissen – Arbeiderpartiet.

Alkoholkommisjonen sluttførte sitt arbeid i 1915, og leverte den 3 000 sider lange innstillingen i 1916. 

I innstillingen finner vi alle de tre hovedretningene i alkoholpolitikken representert. Flertallet på seks avviste avholdsbevegelsens mål om et totalforbud mot alkoholomsetning, og gikk inn for en fortsatt legal omsetning av alkohol, men under sterk offentlig kontroll. Et mindretall på to, Sven Aarrestad og Adam Egede-Nissen, forsvarte avholdsbevegelsens tradisjonelle linje, som gikk ut på et forsvar for en regulert alkoholomsetning, og et mål om å oppnå totalforbud – i første omgang mot brennevin – gjennom lokale folkeavstemninger. Endelig var det et mindretall på én, Johan Scharffenberg, som gikk inn for et landsomfattende totalforbud mot all alkoholomsetning.

Brennevinsforbudet som ble innført i desember 1916 var således ikke etter anbefaling fra kommisjonen.

Ved behandlingen av alkoholkommisjonens innstilling i Stortinget i 1918, ble det vedtatt en ny lov om salg og skjenking av brennevin, vin, fruktvin, øl og mjød. Loven slo fast at all import og omsetning av brennevin skulle legges inn under samlagene, og at samlagenes overskudd i sin helhet skulle tilfalle statskassen. Dermed var de privatøkonomiske interessene helt ute av brennevinssalget, men fremdeles kunne brennevinsproduksjon, samt salg av øl og vin, foregå i privat regi. Det ble også vedtatt et forslag som både skulle gjøre det vanskeligere å opprette nye samlag og lettere å legge ned allerede eksisterende. Loven av 1918 sa nemlig at alle som ikke møtte fram ved samlagsavstemningene, skulle telle som om de hadde stemt mot samlag. Det ble slått fast at alt salg av øl og vin skulle være gjenstand for kommunal bevilling, og det vanlige var at det ble gitt bevilling for en periode på ett år.

Arkivverket har i dag arkivert 3 hyllemeter av kommisjonens arbeid.

Kilder
------

* Per Fuglum – *Brennevinsforbudet i Norge*. 1995, 659 sider – ISBN 9788251914147
* Olav Hamran og Christine Myrvang – *Fiin gammel , Vinmonopolet 75 år*. 1998, 493 sider – ISBN 8251837383
**Trimming** er effektøkning ved modifisering av en standard forbrenningsmotor.

Trimming av totaktsmotorer
--------------------------

Totaktsmotorer har et stort potensial for trimming og kan yte høy effekt i forhold til slagvolum og fysisk størrelse. Trimming medfører ofte økt bensinforbruk.

Ved å file vekk litt av skylleportene kan totaktsmotoren forbrenne mer bensin som øker draget, men ikke toppturtallet i særlig grad. For å få et bedre toppturtall kan man file eksosportene bredere og høyere. Ved å file eksosporten kan motoren nå et høyere turtall, og jo høyere turtall man kan oppnå, jo mer toppeffekt kan man oppnå. 

Det er mulig å kjøpe ferdig trimmede sylindere. Slagvolumet varierer en del siden man ikke bare får sylindere med større boring, men også veivakslinger med lengre slaglengde som øker slagvolumet. En forkortet råde eller en høyere sylinder benyttes for å være tilpasset slaglengden.

Bruker man en veivaksling med original slaglengde kan man vanligvis forvente å få økt slagvolum til mellom 65 og 80 ccm på en opprinnelig 50 ccm motor. 

Ved hard trimming vil motoren bli veldig «hissig», det vil si ha liten bunneffekt og stor toppeffekt, motoren må opp i høyt turtall for at den skal fungere godt. For scootere og andre som har trinnløs variator har dette liten betydning fordi motoren vil arbeide i et svært snevert turtallsområde uansett. 

Mange mopeder og lettsykler er konstruert for å ha en langt større toppeffekt fra fabrikk, disse er nedtrimmet i Norge for å klare hastighetskravet. Det finnes også sylindere der man har optimalisert dreiemoment på lavere turtall fremfor toppytelse. Disse brukes til trialkjøring og yter 6-7.5 kW (8-10 hk).

Forgassere og eksosanlegg bør være tilpasset sylinderen for å gi ønsket effekt. 

Mopeder og lettsykler med såkalt dreieventil, også kalt roterende innsug ble ofte nedtrimmet ved at man satte på en plate med mindre åpning, som ga dårligere effekt. Dette var lett å endre på ved at man økte åpningen på dreieskiven igjen, denne kunne gå opp mot 205 grader på konkurransemotorer.

Regelverk og trimming
---------------------

Ved å trimme en moped/lettsykkel øker man toppeffekten, noe som ikke er lovlig i Norge uten å avregistrere sykkelen. Bremser og fjæring må være tilpasset den høyere toppeffekten. Toppeffekt på mopeder er 4 kW, og motoren kan ikke være større enn 50cc og sykkelen skal ikke gå fortere enn 45 km/t hvis den er så ny at den kommer inn under EU-reglene. Eldre mopeder har lov til å gå 50 km/t.[] Trimmede motorsykler uten omregistrering kan kun brukes på godkjente baner.[]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Mari Ade** (født *Karin Ing-Marie Andersson* 29. januar 1934 i Östersund, død 17. juni 1997 i Laholm) var en svensk sanger og skuespiller.

Biografi
--------

Under oppvekstårene i Ôstersund medvirket Ade i talentkonkurransen *Vi som vill upp* og på Barnas dag-tilstelninger. Etter skoletiden arbeidet hun i ulke butikker samtidig som hun sang og spilte revy og teater. I 1954 medvirket Ade i Sveriges Radios talentprogram *Morronkvisten*. Én av lytterne var underholdningsprofilen Felix Alvo, som besluttet seg for å satse på henne.

*Virvelvinden från Östersund*, som hun senere kom til å bli kalt, flyttet til Stockholm. Med litt fantasi endret hun sitt altfor vanlige navn *Ing-Marie Andersson* til *Mari Ade*. Hun fikk engasjementer på *China-teatern* i Stockholm, på *Valand* i Göteborg samt i manga folkeparker. Ade hadde også en rolle i filmen *I røk og dans* (svensk: *I røk och dans*) i 1954. Samme år platedebuterte hun med sangen *Följ mej bortåt vägen* sammen med Povel Ramel. Ade fikk også engasjementer utenlands, blant annet i London og New York City.

I andre halvdel av 1960-årene opptrådte hun blant annet på *China-teatern*, *Berns* og *Hamburger Börs* med artister som Martin Ljung og Sune Mangs. Hun turnerte også med slagerkomponisten Jules Sylvain der hun framførte hans sanger.

Marie Ade avbrøt sin karriere da hennes ektemann *Arne Blixt* ble alvorlig syk og viet sin tid til å pleie ham. I midten av 1990-årene ble Ade rammet av kreft.

Referanser
----------

1. ↑  «Mari Ade på SFDb». Svensk filmdatabas. Besøkt 2. desember 2022.

Eksterne lenker
---------------

* *Mari Ade, stor sångerska som slog i USA – vem var hon…?*
* Mari Ade på Spotify

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
En mandolin
En siter i en koffert
Tre slags harper
**Klimpreinstrumenter** er strengeinstrumenter (kordofoner), der strengene som regel blir satt i svingninger ved å slå eller trekke dem ved hjelp av fingerspissene eller med plekter. Det finnes klimpreinstrumenter der tonehøyden bestemmes ved å forkorte strengen med en finger, med eller uten gripebrett, og andre, som har minst en egen streng som ikke forkortes med fingeren for hver spillbar tone. Den første gruppen tilhører fremfor alt gruppen av luttinstrumenter, til den andre regnes sitere, harper og lyrer.

Historikk
---------

Til de første klimpreinstrumentene hører stavsitere, der en streng er festet til begge endene av en bøyd trestav. Dersom staven ble bøyd av den spente strengen hadde man en musikkbue. Strengen var av plantefiber, hår, silke, dyresener eller dyretarmer. De tidligste funnene av musikkbuer stammer fra paleolitikum. Fra denne tiden stammer også hulemalerier som fremsiller bruk av skytebuer som musikkbuer. Klimpreinstrumentene tilhører dermed de første musikkinstrumentene som sto til rådighet.

Fra musikkbuen ble merstrengete instrumenter utviklet, slik som lyre og harpe, og også instrumenter der strengene blir spent over en flat eller buet resonanskasse, som siter, lutt eller den kinesiske guqin.

Klimpreinstrumenter var kjent i de forskjellige antikke høykulturene. Disse ble videre utviklet til forskjellige instrumenter over hele verden. Ved siden av siter og lutt er kjente eksempler gitar, mandolin, balalaika, domra, konsertharpe, spinett, eller den i Afrika og Amerika vanlige banjo og den kinesiske siteren guzheng.

Eksterne lenker
---------------

* Klimpreinstrumenter på Digitalt Museum
* ATLAS of Plucked Instruments

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
***Grand Hotel*** er det sjette albumet til rockegruppa Procol Harum, gitt ut i mars 1973 på Chrysalis Records.

Albumet markerte en retningsendring i bandets stil og mange av sangene har orkesterarrangementer. Tekstene til Keith Reid er ofte litt merkelige, sosialt kommenterende og ironiske. Singelen *«A Souvenir of London»* ble forbudt spilt i BBC, da de mente at sangteksten har referanser til kjønnssykdom.

På albumomslaget stiller gruppens medlemmer i smoking og flosshatt foran et sveitsisk hotell.

Albumet kom på 21.-plass på Billboards albumliste og på 28.-plass i Australia. Det nådde nr. 4 i Danmark, hvor gruppen alltid ble godt mottatt.

Sporliste
---------

Alle sangene er skrevet av Gary Brooker og Keith Reid.

**Side 1**

1. «Grand Hotel» 6:08
2. «Toujours L'amour» 3:32
3. «A Rum Tale» 3:21
4. «T.V. Caesar» 5:54

**Side 2**

1. «A Souvenir of London» 3:21
2. «Bringing Home the Bacon» 4:18
3. «For Liquorice John» 4:26
4. «Fires (Which Burnt Brightly)» 5:08
5. «Robert's Box» 4:49

Referanser
----------

1. ↑  «Grand Hotel - Procol Harum | Songs, Reviews, Credits | AllMusic» **(engelsk)**. Besøkt 14. mars 2021.
2. ↑  «Robert Christgau: CG Book '70s: P». *www.robertchristgau.com*. Besøkt 14. mars 2021.
3. ↑  «Procol Harum: Grand Hotel : Music Reviews : Rolling Stone». *web.archive.org*. 25. januar 2010. Arkivert fra originalen 25. januar 2010. Besøkt 14. mars 2021.
4. ↑  «Procol Harum's 'Grand Hotel' reviewed  in 'VG'». *procolharum.com*. Besøkt 14. mars 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Black and tan coonhound** (FCI #300) er en storvokst treskjelende nordamerikansk støver som tilhører gruppen av coonhunder (av eng. *raccoon* = *vaskebjørn*), som opprinnelig ble avlet fram som sporhunder og tresettere av vaskebjørner.

Coonhunder har et høyt utviklet instinkt til å spore opp og tresette vaskebjørner og lignende trelevende aktive dyr. Så snart byttet dermed er «sikret», forandrer hunden tonen på losen. Den blir stående ved treet og bjeffer «nå har jeg den oppi treet»-losen inntil jegeren kommer. Black and tan er den vanligste av coonhundene og er pågående, vaktsom og lydig. Pelsstell med spesiell vekt på ørene, og mosjon, er helt nødvendig. Den har typisk stor, sort støvernese med godt åpne nesebor. Den har nøttebrune øyne med våkent og vennlig blikk. Den har mørk tanfarge over øynene. Den har lange, hengende ører, ansatt godt tilbake på hodet. Den har middels lang, muskuløs hals. Hofteleddsdysplasi kan forekomme. Den har lange, sterke ben bygd for langvarig løping og svømming. Den har dypt bryst for fysisk utholdenhet.

Hunden er vanligvis god barnehund, men egner seg ikke for byliv, for den trenger mye fysisk mosjon. Hunden egner seg for varmt, solfylt klima, men trives også i kaldt klima.

Rasehistorie
------------

Forfedrene innbefatter blodhund, irsk kerry beagle og foxhound, spesielt virginia foxhounden fra 1700-tallet. Rasen kan også være i slekt med talbothounden fra det 12. århundre. Rasen ble anerkjent i 1945.

Referanser
----------

1. ↑  «Black and tan coonhound» **(norsk)**. 29. oktober 2014. Besøkt 22. desember 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Fairchild Air Force Base** er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner. Den ligger i Spokane County i Washington. Den er mest kjent for sitt formidable arsenal av atomvåpen. Dette ble bygget opp under den kalde krigen som et ledd i terrorbalansen. Opp gjennom årene var basen hjem for B-29, B-36, B-52 Stratofortress, KC-135 Stratotanker, og Atlas ICBMer. I tiår var minst seks B-52H bombefly med 20 ALCM kjernefysiske krysserraketter, B61 kjernefysiske bomber og SRAM kjernefysiske raketter med kort rekkevidde i 24 timers beredskap som en del av USAs kjernefysiske trussel innenfor Mutual Assured Destruction (MAD)-strategien.

Fra 1987 har basen blitt nedbygget og bombeflyene flyttet til Minot Air Force Base i Nord-Dakota. Nå er Fairchild base for tankfly som dekker behovet på vestkysten av USA.

Flystasjonen er oppkalt etter general Muir S. Fairchild.

Eksterne lenker
---------------

* Fairchild AFB, public webpage (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Alf Bjarne Johnsen** (født 15. desember 1958) er en norsk journalist som siden 1980-tallet har vært ansatt i VG. Han har i all hovedsak dekket politikk for avisen og befatter seg særlig med norsk sikkerhets- og utenrikspolitikk. 

I januar 2012 oppdaget Johnsen som eneste journalist at daværende PST-sjef Janne Kristiansen hadde røpet gradert informasjon i en åpen stortingshøring. Justisminister Grete Faremo bekreftet senere at dette førte til Kristiansens avgang som sjef for sikkerhetspolitiet.

Johnsen var i perioden 2014 til 2020 leder for Pressens faglige utvalg (PFU). Det var et deltidsverv han kombinerte med jobben i VG.

Bakgrunn
--------

Som ung var Johnsen aktiv i Arbeiderpartiet, og han møtte i alt 28 dager som vararepresentant til Stortinget for Nordland fylke i perioden 1981-1985.

Referanser
----------

1. ↑  Fossbakken, Erlend (20. januar 2012). «VG-journalist utløste PST-sjefens fall». *kampanje.no*. Kampanje Forlag. Besøkt 30. november 2014.
2. ↑  «Alf Bjarne Johnsen». *stortinget.no*. Besøkt 30. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Alf Bjarne Johnsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Alf Bjarne Johnsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Stortinget
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0 |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 0  *Per 26. august 2016* |
| Verdensmesterskap |
| Sølv | 2015 Skottlands flagg Inverness |  Sprintstafett |
| Norgesmesterskap |
| Gull | 2017 Kristiansand | Natt |
| Bronse | 2016 Bodø | Mellom |
| Junior-VM |
| Bronse | 2012 Slovakias flagg Kosice | Stafett |

**Håkon Jarvis Westergård** (født 24. september 1992 i Bergen) er en norsk orienteringsløper som løper for den norske klubben IL Tyrving. Westergård er norgesmester i orientering. 

Håkon Jarvis Westergård har i flere sesonger hevdet seg i nasjonale orienteringsløp og representert Norge i mesterskap. I 2015 var han en del av det norske laget som tok sølvmedalje på sprintstafetten under VM i Inverness. Bergenseren løp en sterk andreetappe. Elise Egseth, Øystein Kvaal Østerbø og Anne Margrethe Hausken Nordberg løp de øvrige etappene. I 2016 fikk Westergård sitt gjennombrudd i et individuelt løp da han ble nummer 6 på sprintdistansen under EM i tsjekkiske Jesenik.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Håkon Jarvis Westergård – World of O Rediger på Wikidata
**Da capo-arie** er en arie satt sammen av to tydelig kontrasterende deler på formen ABA. Etter B-delen ble A-delen sunget da capo med utbroderinger og improvisasjoner. For tidens sangsolister var evne til å improvisere en forutsetning for å utøve faget.

Med blant andre Claudio Monteverdi begynte det på begynnelsen av 1600-tallet å bli vanlig å dele operaene i rekker av handlingsmettede resitativ (*rappresentativo* = «framstillende») som vekslet med følelsesmettede arier. Da capo-arien nådde sitt høydepunkt under den napolitanske operatradisjonen.

Tidens stjernesangere var kastratsangerne og primadonnaene og for dem var formen midt i blinken, de fikk gjerne to, tre arier i hver opera der da capo-delen gav dem anledning til å briljere med ornamenter og koloraturer.

Komponister som skrev da capo-arier
-----------------------------------

* Alessandro Scarlatti (1660–1725) og andre representanter for napolitansk opera
* Antonio Vivaldi (1678–1741)
* Johann Sebastian Bach (1685–1750)
* Georg Friedrich Händel (1685–1759)
* Nicola Porpora (1686–1768)
* Johann Adolf Hasse (1699–1783)
* Christoph Willibald Gluck (1714–1787)
* Georg Philipp Telemann (1681–1767)

Litteratur
----------

* Randel, Don Michael, red. (2003) «Aria» i *The Harvard Dictionary of Music*. Cambridge, MA: Harvard University Press. (Author: "CG".)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Sony Ericsson P990i med åpent lokk
**Sony Ericsson P990i** er den fjerde mobiltelefonen i Sony Ericssons P-serie og kjører operativsystemet SymbianOS 9.1 UIQ 3.0.

P990i har en 208 Mhz ARM 9 prosessor fra Philips og 64 MB RAM. Skjermen har en oppløsning på 240 x 320 piksler (QVGA) med en fargedybde på 262.144 farger. Interntminne er på 80 MB og den har støtte for minnekort av typen Memory Stick Duo og Memory Stick PRO Duo. Offisielt støtter den minneort opp til 4 GB. I praksis vil den muligens kunne bruke 8 GB også.

P990i har to kameraer, et 2 megapiksler med autofokus og fotolampe bak, og et VGA kamera foran til videotelefoni over UMTS/3G nettverk.

P990i har trippelbåndstøtte med nettverkene GSM 900, 1800 og 1900 samt Wi-Fi (2100 Mhz) og UMTS (2100 Mhz). Den har også bluetooth og infrarød.

De første prototypene var vist i oktober 2005, men modellen kom ikke for salg for i august 2006.

Tidligere modeller
------------------

* P800
* P900
* P910i

Andre modeller med UIQ 3.0
--------------------------

* M600i
* M608c (Asia)
* W950i
* W958c (Asia)

Eksterne lenker
---------------

* Sony Ericsson
* Symbian
* UIQ
***Mu'jam al-buldan*** («Leksikon over land») er en bok av Yaqut al-Hamawi, en muslimsk lærd som er kjent for sine omfattende bøker. 

Al-Hamawi startet å skrive boken i 1224, og den ble ferdig i 1228, et år før han døde. 

Boken er en geografibok, men omfatter også historie, etnografi og myter knyttet til de stedene han skrev om. Den inneholder en omfattende, alfavetisk liste over land, byer, fjell, sletter, daler, sjøer, elver m.m. I introduksjonen til boken forteller han også om viktigheten av presis geografisk informasjon. Herskere, skatteinnkrevere og lærere trenger det, men også fysikere trenger kunnskap om geografi og klima, og astrologer trenger kunnskap om hvilke stjernebilder som dominerer de ulike landene. Poeter og filologer trenger kunnskap om korrekte uttale.

De fem første kapitlene i boka oppsummerer ideene om at jorda er rund. 

Al-Hamawi ble mye sitert i senere litteratur, bl.a. Zakariya' al-Qazwini i hans geografiske leksikon Athar al-Bilad, der han ikke engang refererte til Al-Hamawi.

Referanser
----------

1. 1 2  Google Books - *Literature of travel and exploration - an encyclopedia*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF
 |