Vjatsjeslav Konstantinovitsj von Plehve. Oljemaleri av Ilja Repin.
**Vjatsjeslav Konstantinovitsj von Plehve** (russisk: Вячеслав Константинович фон Плеве, født 20. april 1846 i Mesjtsjovsk, død 28. juli 1904 i St. Petersburg) var en russisk politiker.

Biografi
--------

Plehve var eneste sønn av skolelæreren Konstantin von Plehve og Elizaveta Mikhailovna Sjamajev, datter av en mindre godseier. I 1851 flyttet Plehves familie fra Mesjtsjovsk til Warszawa, der faren fikk undervisningsstilling bved et gymnasium.

I august 1903 møtte han Theodor Herzl i St. Petersburg, og de diskuterte opprettlsen av sionistiske selskaper i Russland. Han la frem muligheten for et russisk forslag til tyrkerne om å få til et charter om jødisk kolonisering av Palestina.[]

Litt senere samme år beskyldte han overfor keiser Nikolaj II finansminister Sergej Juljevitsj Witte for å være deltager i en angivelig jødisk sammensvergelse, og dette førte til Wittes avgang.[]

Mordåstedet ved Warszawa-banegården, 28. juli 1904 (15. juli, gammel russisk stil). Foto: Carl Oswald Bulla.
Plehve bler et opplagt mål for revolusjonære. Etter at han ikke hadde gjort noe for å forhindre en blodig anti-jødisk voldsbølge i 1903, bestemte den kjente dobbeltagenten Jevno Asef - en *agent provocateur* for *Okhrana* - seg for ikke å informere om de planer som de sosialistrevolusjonære la for å drepe Plehve. Plehve overlevde ett attentat i 1903 og to i 1904, inntil hans hell tok slutt.[]

Om morgenen den 28. juli 1904 begav Plehve seg med sin vogn fra politidepartementet ved Fontanka til Warszawa-banegården i St. Petersburg. På Ismailovskij prospekt sør i byen ble han, kusken og hestene drept av en bombe som ble kastet mot dem. En livvakt som stod på stigrettet ble alvårlig såret. En av attentatsmennene, studenten Jegor Sasonov, ble dømt til livsvarig tukthus. En annen medvirkende, Ivan Kaljajev, forøvet noen måneder senere også et attentat på storfyrst Sergej Aleksandrovitsj Romanov. 

Attentatet var forberedt av Jevno Asef og Boris Savinkov.[]

Phleves etterfølger som innenriksminister ble Pjotr Dmitrijevitsj Svjatopolk-Mirski, om enn bare for noen måneder.

Referanser
----------

1. ↑   Biografiskt lexikon för Finland, «Vjatjeslav Konstantinovitj von Plehwe», Biografisk leksikon for Finland ID 4806-1416928957412[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* V.I. Gurko: Features And Figures Of The Past. Government And Opinion In The Reign Of Nicholas II.
* Edward H. Judge: *Plehve: repression and reform in Imperial Russia*, 1902-1904.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vyacheslav Konstantinovich von Plehve – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Reactions to Assassination of Pogrom Organizer Plehve: Original Letters[*død lenke*] Shapell Manuscript Foundation

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Uppslagsverket Finland **·** Biografiskt lexikon för Finland **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |