recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Forurenser betaler** (engelsk: *polluter pays*) er et prinsipp som kan gjøres gjeldende i nasjonalt og internasjonalt lovverk. Vi finner spor av det i dag i avgiftssystemet, der miljøavgifter er blitt innført på noen felter (f.eks. biler og drivstoff), mens det arbeides med en mer samlet plan for andre felter.

Prinsippet innebærer at den som slipper ut eller har sluppet ut miljøskadelige stoffer til jord, luft eller vann er pålagt å betale kostnadene ved rensing eller tilbakeføring til opprinnelig tilstand. Prinsippet har i seinere år fått vid utbredelse blant annet i OECD og EU, og i visst monn i regionale og internasjonale konvensjoner og traktater.

I enkelte tilfeller har forurenser fått pålegg om opprensking, men har vært ute av stand til å dekke kostnadene selv. Staten har da måttet tre inn med støtteordninger, begrunnet med at bedriftene betalte skatt mens de var i drift. Lover kan ikke gis tilbakevirkende kraft, og mye av forurensningen skyldtes uvitenhet. Dette gjelder også større forurensinger fra forlengst nedlagt industri. En regner etter hvert med å innarbeide prinsippet i lover og regelverk som ledd i allment miljøvern. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Forum for forebyggende infeksjonsmedisin og reisemedisin** (**FIRM**) er en norsk interesseorganisasjon som ble opprettet i 1993 som en medlemsforening. Formålet med FIRM er å fremme kunnskap innen forebyggende infeksjonsmedisin og reisemedisin i forståelse med de sentrale faglige myndigheter, og å fremme medlemmenes interesser i faglige reisemedisinske spørsmål.

Helsepersonell og andre som arbeider innen foreningens fagområde kan bli medlemmer. I 2011 har FIRM ca 220 medlemmer, i all hovedsak sykepleiere/helsesøstre.

FIRM ledes av et styre på 5 medlemmer som velges på Generalforsamlingen. Nåværende formann er sykepleier Kristin Heienberg. 

Fra 1. januar 2006 har ikke representanter fra legemiddelindustrien hatt tillatelse til å være styremedlem i FIRM.

Hvert annet år arrangerer FIRM et nasjonalt årsmøte med faglige innlegg og diskusjoner. I 2011 ble årsmøtet avholdt i Kristiansand. De årene FIRM ikke arrangerer nasjonalt møte er de medarrangør i NECTM (Northern European Conference on Travel Medicine).

Eksterne lenker
---------------

* FIRM

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Denne artikkelen omhandler slekten fra Nordland.  For andre betydninger, se Dass (andre betydninger).
**Dass** og **Dundas** er en norsk slekt med opprinnelse i Skottland. Til slekten hørte den kjente dikteren Petter Dass.

Historikk
---------

Slekten kom til Norge med Peter Dundas/Don Dass († 1653), som etter et opphold i Bergen ble handelsmann på Nord-Herøy på Helgeland. Han giftet seg med Maren Petersdatter Falch, datter av fogd og godseier Peter Jacobsen Falch og Anna Jonsdotter og dessuten etterkommer av Adrian Rockertsen Falkener. Deres barn var (1) prest og dikter Peter Petersen Dass, oppkalt etter morfaren, men i nyere tid bedre kjent under navnet *Petter Dass*, (2) sorenskriver Jacob Petersen Dass og (3) Benjamin Petersen Dass.

Peter Petersen Dass var innehaver av Alstahaug prestegjeld, i sin tid ett av de rikeste i Nordlandene. Hans sønn var prost og sokneprest Anders Petersen Dass. Anders Petersen Dass hadde en rekke sønner, nemlig (1) prest Lorentz Andersen Dass, Trondenes, (2) godseier Peter Andersen Dass, (3) byfogd Albert Christian Andersen Dass, Bergen, (4) Andreas Andersen Dass, Numedal, (5) viselagmann Jacob William Andersen Dass, og (6) Peter Christian Andersen Dass.

Jacob Petersen Dass hadde sønnen Søren Jacobsen Dass, som var sorenskriver og godseier på Austrått.

Benjamin Petersen Dass hadde sønnene (1) lensmann Jacob Benjaminsen Dass og (2) Peter Benjaminsen Dass. Jacob Benjaminsen Dass var far til (1) rektor Benjamin Jacobsen Dass, (2) skipper og handelsmann Peter Jacobsen Dass, (3) Lorentz Jacobsen Dass og (4) Carsten Jacobsen Dass.

Peter Jacobsen Dass var gift med Adelus Christensdatter Mechlenborg, hvis familie i generasjoner hadde sittet på Lurøy gård. Fra dette parets sønn Christen Petersen Dass stammer godseierslekten Dass, senere Dundas, på Lurøya. Christen Petersen Dass giftet seg med Stinchen Catharina Isachsdatter Coldevin, hvis far var Isach Jørgen Mortensen Coldevin, eier av Dønnesgodset. Deres sønn Isach Jørgen Coldevin hadde flere barn, blant andre Daniel Strøm Isachsen Dass og Christiane Cathrine Isachsdatter Dass, Christian Selmers svigermor. Godseier Daniel Strøm Dass gikk tilbake til slektsnavnet i dets opprinnelige form, Dundas. Fra ham stammer følgelig slektsgrenen med dette navnet.

Navn
----

Dundas er en skotsk klan. Navnet består av ordene „dùn deas", som på skotsk-gælisk betyr „sørlig fort".[]

Pr. den 1. januar 2012 har 46 personer Dundas som etternavn. Navnet Dass har færre enn tre bærere.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Brandt, Wilhelmine: *Slægten Benkestok*, s. 181. 1904. Nytrykk av 1985 ved Damms Antikvariat.
2. 1 2  SSB Navn

Litteratur
----------

* Berglund, Birgitta: *Alstahaug på Helgeland 1000–1750 : Dass-dynastiet og presteskapet iscenesetter seg selv* 2007, Tapir Akademisk Forlag. ISBN 978-82-519-2225-8
* Brovoll, Asle K.: *Dynastiet : «Een ydmyg Salutatz»* 2007, eget forlag. ISBN 978-82-995106-1-5
***Elaphrus lapponicus*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) sumpløpere (Elaphrinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse
----------

*Elaphrus lapponicus* finnes nord i Europa, i Storbritannia, Norge, Sverige, Finland og Latvia. I Asia østover til Sibir. I Nord-Amerika er den funnet i Alaska og nord i Canada.

Utseende
--------

*Elaphrus lapponicus* er omtrent 8-11 millimeter lang. Den er vanligvis mørk, nesten svart, men fargene kan variere mellom blå, grønn, rød eller gyllen. Dekkvingene har ingen lengderiller, kun noen svake rekker med fin punktur. De har også flere dype større runde groper, slik som mange av sumpløpere har. Beina er metallisk farget, lik dekkvingene.

Levevis
-------

*Elaphrus lapponicus* overvintrer som voksen (imago). Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.carabidae.ru Søkedato: 18. oktober 2008
2. ↑  www.entomology.ualberta.ca[*død lenke*] Søkedato: 18. oktober 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Elaphrus lapponicus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Elaphrus lapponicus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Elaphrus lapponicus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Elaphrus lapponicus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Elaphrus lapponicus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Elaphrus lapponicus* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Elaphrus lapponicus* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Elaphrus lapponicus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Elaphrus lapponicus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Elaphrus lapponicus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Sumpløpere (Elaphrinae, Carabidae) – engelskspråklig
* Database Carabidae of the World – Elaphrinae (sumpløpere) – engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Redaktørplakaten** er en erklæring fra Norske Avisers Landsforbund (nå Mediebedriftenes Landsforening) og Norsk Redaktørforening, vedtatt av begge organisasjoner 22. oktober 1953, revidert i 1973 og i 2004.

Redaktørplakaten beskriver redaktørens plikter og rettigheter, og skal sikre redaksjonell frihet.

Redaktørens plikter og rettigheter
----------------------------------

En redaktør skal alltid ha frie mediers ideelle mål for øye. Redaktøren skal ivareta ytringsfriheten og etter beste evne arbeide for det som etter hans/hennes mening tjener samfunnet.

Gjennom sitt medium skal redaktøren fremme en saklig og fri informasjons- og opinionsformidling. Redaktøren skal etterstrebe en journalistikk som gjør det klart for mottakeren hva som er reportasje og formidling av informasjoner og fakta, og hva som er mediets egne meninger og vurderinger.

En redaktør forutsettes å dele sitt mediums grunnsyn og formålsbestemmelser. Men innenfor denne rammen skal redaktøren ha en fri og uavhengig ledelse av redaksjonen og full frihet til å forme mediets meninger, selv om de i enkelte spørsmål ikke deles av utgiveren eller styret. Kommer redaktøren i uløselig konflikt med mediets grunnsyn, plikter han/hun å trekke seg tilbake fra sin stilling. Redaktøren må aldri la seg påvirke til å hevde meninger som ikke er i samsvar med egen overbevisning.

Den ansvarshavende redaktør har det personlige og fulle ansvar for mediets innhold. Redaktøren leder og har ansvaret for sine medarbeideres virksomhet, og er bindeleddet mellom utgiveren/styret og de redaksjonelle medarbeiderne. Redaktøren kan delegere myndighet i samsvar med sine fullmakter.

Se også
-------

* Pressekort
* Pressens Faglige Utvalg
* Vær Varsom-plakaten
* Tekstreklameplakaten

Eksterne lenker
---------------

Redaktørplakaten hos Norsk Redaktørforening
Dashiqiao i Yingkou
**Dashiqiao** (kinesisk: 大石桥; pinyin: *Dàshíqiáo*) er et bydistrikt i byprefekturet Yingkou i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på 708 269 innbyggere i 1999.

Kulturminner
------------

Utgravningsfeltet Jinniushan (*Jinniushan yizhi*, 金牛山遗址) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Det var her man i 1984 fant det såkalte Jinniushanmennesket, som levde for ca. 260.000 år siden.

Administrative enheter
----------------------

'*Subdistrikter:*

* Shiqiao (石桥街道), Qinghua (青花街道), Jinqiao (金桥街道), Gangdu (钢都街道), Nanlou (南楼街道)

**Storkommuner:**

* Shuiyuan (水源镇), Gouyan (沟沿镇), Shifo (石佛镇), Gaokan (高坎镇), Qikou, Huzhuang (虎庄镇), Guantun (官屯镇), Boluopu (博洛铺镇), Yong'an (永安镇), Tangchi (汤池镇), Huangtuling (黄土岭镇), Zhoujia (周家镇)

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 202 løper gjennom området. Den begynner i Heihe i provinsen Heilongjiang, passerer gjennom Harbin og Shenyang, og ender i Dalian ved Gulehavet.

Magnesitt
---------

En stor *lagerstätte* for magnesitt befinner seg i Xiaoshengshuisi i distriktet («Xiaoshengshuisi-lagerstätten»).

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  营口市-行政区划网

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens sider
* Jinniushan Site
* Jinniushan
* Site of Jinniushan and the Jinniushan Man

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
*For samfunnsøkonomen med samme navn, se: Leif Johansen*

**Leif Karsten Johansen** (født 21. mars 1962 i Rochester, Minnesota, USA) er en norsk-amerikansk bassist, plateprodusent og keyboardist.

Han ble født i USA, og moren var operasanger og faren ballettdanser. Han studerte som studiomusiker og jazzmusiker på University of North Texas og University of Miami. Da han var ferdig med utdannelsen, spilte han med a-ha, både bass og keyboard. Han var med å starte hardrockbandet 21 Guns som ga ut tre musikkalbum. Et av de andre medlemmene i bandet var Scott Gorham, som tidligere hadde spilt i Thin Lizzy. Leif Johansen har også vært med i Far Corporation og har produsert album for Phenomena. Han har også utgitt soloalbumet *White Flowers* i 2006 under navnet «Life». 

Han eier Stable Studios i Oslo sammen med Georg Wadenius.

Diskografi
----------

* a-ha – Scoundrel Days (1986)
* 21 Guns – *Salute* (1992)
* 21 Guns – *Nothing's Real* (1997)
* 21 Guns – *Demolition* (2002)
* Jan Eggum – *30/30* (2005)
* Life – *White Flowers* (2006)
* Rita Eriksen – *Hjerteslag* (2008)
* Axel Hellstenius – *Pappa, ikke gå så fort...* (2008)
* Grethe Svensen – *Maybe what you need* (2009)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leif Johansen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Stable Studios

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Bjørn Aronsen** (1926–1994) var en norsk animatør og reklameprodusent. Han hadde et omfattende samarbeide med sin kone, Anna Aronsen.

Aronsen arbeidet hos Disney fra 1955 til 1958 hvor han var mellomtegner og produksjonsdesigner. Han var assisterende art director på filmen *Tornerose* (*Sleeping Beauty*) fra 1959. Tilbake i Norge startet han studioet ABC-tegnefilm (senere TT-filmsenter), der også hans kone arbeidet. Studioet produserte rundt 200 animerte reklamefilmer frem til 1965 da det ble avviklet. Aronsen holdt seg etter det til reklamefilm, mens hans kone produserte en rekke kortfilmer for barn for NRK. I 1993 produserte han seks korte tegnefilmer inspirert av de olympiske vinterleker med Kjell Aukrusts figur Emmanuel Desperados i hovedrollen.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Store norske leksikon, snl.no, besøkt 20. september 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Nordisk Tidende, side(r) 1, utgitt 26. januar 1956, besøkt 20. september 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Akershus Amtstidende, side(r) 2, type referanse dødsannonse, urn.nb.no, utgitt 5. april 1994, besøkt 20. september 2021[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Animert i 100 år - Norsk animasjonsfilm [Blu-ray] - PDF Gratis nedlasting». *docplayer.me*. Besøkt 20. september 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** KulturNav
 |
***Heart of the Sunset*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Frank Powell.

Handling
--------

Alaire Austin driver en ranch med storfe i nærheten av grensen mellom Texas og Mexico, sammen med sin korrupte ektemann Ed. Etter at Dave Law fra Texas Ranger Division redder henne fra å dø av tørste i ørkenen, og de to blir snart to forelsket. Den meksikanske kjeltringen Longorio, som lengter etter å bli sammen med den attraktive Alaire, beordrer håndlangerne sine til å drepe ektemannen hennes - og ta kontroll over ranchen til familien hennes.

Kjeltringen kidnapper Alaire, og tvinger en gammel prest til å gifte dem. Men før seremonien deres kan gjennomføres, kommer Dave tilbake og gifter seg i all hemmelighet med Alaire selv. Paret stikker av og søker tilflukt i et lite hus like innenfor den meksikanske grensen. Men Longorios håndlangere følger etter dem, og setter fyr på bygningen. Men akkurat i tide ankommer en styrke av amerikanske kavalerister, for å hjelpe det unge ekteparet over Rio Grande, til Texas - og i sikkerhet.

Skuespillere
------------

* Anna Q. Nilsson som Alaire Austin
* Herbert Heyes som Dave Law
* Robert Taber som Ed Austin
* E. L. Fernandez som Longorio
* Jane Miller som Rosa
* William Frederic som Blaze Jones
* Irene Boyle som Paloma

Referanser
----------

1. ↑  HEART OF THE SUNSET

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Heart of the Sunset* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Fylkeskonservator** er en lederstilling tilknyttet museums- og kulturminneforvaltning i norske fylker.

Bakgrunn
--------

Fylkeskonservatorstillinger var opprinnelig knyttet til halvoffentlige fylkesmuseer. I 1939 ble betegnelsen første gang brukt om faglig leder ved Vestfold Fylkesmuseum. I Østfold ble det opprettet en slik fylkeskonservatorstilling i 1947. Fra 1962 dekket staten halvparten av lønnsutgiftene til fylkeskonservatorstillinger knyttet til administrasjonen i fylkeskommunene. 
I den sammenheng fikk man flere fylkeskonservatorer knyttet direkte til fylkesadministrasjonen, uten å være museumsledere. I 1990 fikk Fylkeskommunene (Fylkestingene), delegert myndighet etter kulturminneloven og fylkesrådmannen, kulturdirektøren og fylkeskonservator ble gitt fullmakter.

Virkeområde
-----------

Fylkeskonservatoren har regionalt forvaltningsansvar både for museum- og kulturminnefeltet. Fylkeskommunene/Sametinget er regional kulturminnemyndighet som blant annet har delegert myndighet etter kulturminneloven til å fatte vedtak om midlertidig fredning og å forvalte fredede kulturminner fra nyere tid (etter 1537) som ikke er i statlig eie eller båter. I saker som behandles etter plan- og bygningsloven har fylkeskommunene ansvaret for å gjennomføre arkeologiske registreringer hvor dette er nødvendig. Fylkeskommunene har som regional kulturminnemyndighet mulighet til å reise innsigelse til kommuneplaner eller reguleringsplaner som er i konflikt med nasjonale eller vesentlige regionale kulturminneverdier.

Kulturminneseksjonene i fylkene
-------------------------------

Følgende fylker har fylkeskonservator i dag: Troms, Østfold, Hordaland, Akershus, Møre og Romsdal, Oppland, Vest-Agder, Aust-Agder og Sogn og Fjordane. Stillinger som tilsvarer fylkeskonservator er: Kulturvernsjef (Nordland), Plan- og kulturminnesjef (Finnmark), seksjonsleder for kulturminner (Trøndelag), Kulturvernleder (Hedmark), Teamleder Kulturminnevern (Buskerud og Telemark), Seksjonsleder for Kulturarv (Vestfold), Seksjonssjef for kulturarv (Rogaland). I Vest-Agder og Hordaland heter også kulturminneseksjonen *Fylkeskonservatoren*. Kulturminneseksjonene i fylkene er enten lagt til kultur eller planavdelingene i fylkeskommunene.

Se også
-------

* Kulturminneforvaltningen i Norge
* Riksantikvar
* Byantikvar
* Antikvar
* Konservator
* Konservator NMF
* Kurator

Kilder
------

* SNL

Portal: Kunst
**Long-Term Capital Management** (LTCM) var et hedgefond som ble dannet i 1994 av John Meriwether, tidligere visestyreleder og sjef for obligasjonshandel i Salomon Brothers. I styret var blant andre Myron Scholes og Robert C. Merton, som delte Nobelprisen i økonomi i 1997.

Selskapet var ekstremt suksessrikt i starten, med årlige utbytter på over 40 % de første årene. I 1998 tapte det derimot 4,6 milliarder dollar på mindre enn fire måneder. Fondet holdt på å kollapse, og for å unngå at det trakk det internasjonale finansielle systemet med seg i kollapsen ble fondet reddet av myndighetene. Fondet ble lagt ned i 2000.

LTCM var det vanligste symbolet på risikoen i hedgefondbransjen fram til finanskrisen i 2008.

Referanser
----------

1. ↑  The Bank of Sweden Prize in Economic Sciences 1997. Robert C. Merton and Myron S. Scholes pictures. Myron S. Scholes with location named as "Long Term Capital Management, Greenwich, CT, USA" where the prize was received.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
En **healer** eller **helbreder** er en person som oppleves å være i stand til å helbrede andres fysiske og psykiske lidelser gjennom virkemidler som står utenfor den alminnelige forskningsbaserte medisin. 

Ulike healere bruker ulike virkemidler og har ulike målsettinger: håndspåleggelse, fjernhealing, krystallterapi, akupunktur, akupressur, fotsoneterapi, gjennom seksuell aktivitet, eksorsisme, fargeterapi, kanalisering av lys, kanalisering av Den hellige ånd eller andre guddommer, magi, voodoo, formularer, urter med mer. 

Mange religioner anerkjenner prinsippet om helbredelse via overnaturlige virkemidler, men avviser likevel mye av de aktivitetene som presenteres som healing. Det som i vesten omtales som healing, kan sies å være en sammenblanding av ulikt religiøst tankegods, herunder Buddhisme og ulike nyreligiøse retninger, som for eksempel New Age. Ut fra et slikt perspektiv skiller healing seg til en viss grad fra det man omtaler som healing i mer tradisjonelle religioner eller såkalte naturreligioner.

Det vil vanligvis være ulike oppfatninger om hvor vellykket en healers virksomhet er, og ofte er det også ulike oppfatninger om hvorvidt en healer er uegennyttig, eller har et profittmotiv. Mange healere hevder også at deres virksomhet i stor grad kan erstatte skolemedisin og psykiatri, og mange pasienter tror så fullt og fast på det healere hevder at de i visse tilfeller ikke oppsøker lege eller sykehus for behandling av alvorlige sykdommer, som healeren hevder han kan kurere.

Mange healere kombinerer sine virkemidler med en beroligende eller overbevisende personlighet, og det er også rimelig å anta at placeboeffekten, eller mobilisering av pasientens egne ressurser, er medvirkende i mange vellykkede saker.

Se også
-------

* Healing
* Helbredelse ved bønn

Referanser
----------

1. ↑  Komplementære og alternative terapier ved kreft - Tidsskrift for Den norske legeforening. Besøkt 04.02.2009.
2. ↑  Healing og bønn virker ikke – magasinet – Dagbladet.no. Besøkt 04.02.2009

Eksterne lenker
---------------

* healing.no: Healerforbundet
* National Federation of Spiritual Healers (England)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** BNE
 |
Denne artikkelen omhandler fiolinisten.  For rikslegen, se Leif Jørgensen (professor).

**Leif Arne Jørgensen** (født 1927, død 1988) var en norsk fiolinist og pedagog fra Elverum. 

Etter studier med Thorleif Biseth, domorganist Einar Schøyen på Hamar og filharmonikeren, konsertmester Oscar Holst i Oslo og senere hos professor Henry Holst og kgl. koncertmester Julius Koppel i København, ble han medlem av Kringkastingsorkestret (1958) og primarius i Hindarkvartetten (1960).
Han ble 1. fiolinist i Oslo Filharmoniske Orkester (1960), året etter hans offentlige fiolindebut i Universitetets aula. Sitt pedagogiske virke hadde han ved Norges musikkhøgskole (1973–79) og ved Østlandets Musikkonservatorium (1980–87) før han vendte tilbake som professor ved musikkhøgskolen (1987).
Sammen med Karsten Andersen og Harry William Kvebæk var han initiativtager til Ungdomssymfonikerne i (1973) og Festspillene i Elverum.

Etter hans tidlige død ble det etablert et minnefond i hans navn. Leif Jørgensen og Kaare Sæther har ikke lite av æren for den fine tilveksten av norske fiolinister på 1970- og 1980-tallet. Jørgensens studenter inkluderer blant andre navn som Lars Anders Tomter.

Utmerkelser
-----------

* Lindemanprisen 1986 på kroner 30 000 for sitt pedagogiske virke for barn og unge.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  Idar Karevold (17. februar 1988). «Leif Arne Jørgensen». *Aftenposten*. s. 15. Besøkt 25. mai 2016.
3. ↑  «Siste tone fra talentfabrikken?». *VG*. 6. august 1988. s. 55. Besøkt 25. mai 2016.
4. ↑  «Lars Anders Tomter». Norges musikkhøgskole. Arkivert fra originalen 26. mai 2015. Besøkt 25. mai 2016.
5. ↑  «Vinnere av Lindemanprisen». Lindemans legat. Besøkt 25. mai 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Discogs
 |
James Gillray, *Det første kyss på ti år!* —eller— *møtet mellom Britannia & Borger François* (1803)**Fredstraktaten i Amiens** ble underskrevet av den 25. mars 1802 av Joseph Bonaparte og Charles Cornwallis som en «endelig fredsavtale» mellom Frankrike og Storbritannia.

Gjennom avtalen lovte britene å levere Malta tilbake til malteserordenen, Egypt tilbake til Tyrkia, Ceylon til Nederlandene og Trinidad til Spania. Britene anerkjente også den franske republikken og kong Georg III fjernet den historiske tittelen «Konge av Frankrike» fra sine øvrige titler. Franskmennene lovte å trekke seg tilbake fra Napoli og Roma.

Freden kom i stand etter at den krigshissende William Pitt den yngre hadde gått av som britisk statsminister i 1801. Han ble erstattet av Henry Addington som straks tok kontakt med Napoléon Bonaparte (bror av Joseph Bonaparte) med et forslag til fredsavtale. Sjefsforhandlere for Frankrike var Charles-Maurice de Talleyrand og Joseph Bonaparte. For Storbritannia var Robert Jenkinson, 1. jarl av Liverpool.

Freden varte ikke lenge; Napoleonskrigene brøt ut i 1803, og i 1804 var William Pitt d.y. igjen britisk statsminister.

Litteratur
----------

* Lindqvist, Herman (2008): *Napoleon*, ISBN 8251623952

Eksterne lenker
---------------

* (en) Treaty of Amiens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Tredje armé** (***3. Armee***) var en armé i den tyske hæren under annen verdenskrig.

Armeen ble aktivert 1. september 1939, samme dag som tyske styrker invaderte Polen. Den ble underlagt generaloberst Georg von Küchler, som senere skulle bli feltmarskalk og sjef for armégruppe nord.

På begynnelsen av felttoget i Polen inngikk 3. armé i feltmarskalk Fedor von Bocks armégruppe nord, sammen med feltmarskalk Günther von Kluges 4. armé. 4 armé skulle ta den polske korridor og gå inn i Østpreussen for å binde de to områdene sammen. 3. armé skulle dele seg i to og angripe *fra* Østpreussen. En del av 3. armé skulle sydover inn i Modlin, krysse der elvene Wisła og Bug møttes og ta del i angrepet på Warszawa. Den andre delen av 3. armé skulle angripe i nærheten av Narew og langs elven Bug, og fortsette inn i Brest-Litovsk.

Da angrepet på Polen kom i gang, ble en del av 3. armé flyttet mot Den polske korridor for å møte Kluges 4. armé. Både 3. og 4. armé gjennomførte sine planer, og felttoget i Polen endte med triumf for den tyske hæren. Den røde armé hadde angrepet Polen fra øst med en million soldater og avansert vestover for å møte de tyske troppene, til tross for høyere tapstall enn forventet. I Brest-Litovsk ble det holdt en felles tysk-sovjetisk seiersparade.

5. november 1939, kun fem uker etter slutten på felttoget i Polen, ble 3. armé oppløst. 3. armé ble en av de første tyske armeene under annen verdenskrig som ble nedlagt. Rett etter nedleggelsen ble Küchler sjef for den nye 18. armé og ledet denne under slaget om Frankrike i 1940.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |

Portal: Andre verdenskrig
For andre personer som heter Leif Olsen, se Leif Olsen.

**Leif Nikolay Olsen** (født 1. januar 1944 i Fjære) er en norsk jurist og tidligere politiembetsmann. Han er også kjent som «UP-Olsen».

Olsen avla juridisk embetseksamen (cand. jur.) ved Universitetet i Oslo i 1973. Han ble politifullmektig i Oslo 1974 og var lærer ved Politiskolen 1974–76.

I 1976 ble Olsen sjef for Utrykningspolitiet, en posisjon han hadde til 1985. Han fikk i denne perioden klengenavnet «UP-Olsen» som ble benyttet selv lenge etter han forlot UP og politiet.

Leif N. Olsen var politimester i Larvik fra 1985 til 1989.

Han var adm. direktør i Autoriserte Trafikkskolers Landsforbund fra 1989 til 2009 og var generalsekretær i Nordisk Trafikkskole Union 1992–1998.

Han er forfatter av flere fagbøker innen trafikkjus, politilære og organisasjonshistorie og var i en tiårsperiode medarbeider i NRKs program *Trafikk og musikk*.

Olsen-driver
------------

En Olsen-driver er en alkoholfri drink laget av limejuice, eplemost, ingefærøl, Farris og isbiter. Den ble oppfunnet av bartender Sven Aage Jonsbråten, oppkalt etter Leif Olsen, i anledning en kampanje for å få ned antallet tilfeller av fyllekjøring.

Utmerkelser og æresbevisninger
------------------------------

Leif N. Olsen ble i 1982 tildelt Snill Gutt fra Pressefotografenes Klubb.

I 2010 ble Leif N. Olsen tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6  «Leif N. Olsen». SNL. Besøkt 4. mars 2012.
2. ↑  75 års omtale - Aftenposten 31. desember 2018
3. 1 2  «Kongens gull til Leif N. Olsen, Oslo». Fylkesmannen i Oslo og Akershus. 12. februar 2010. Arkivert fra originalen 17. mai 2012. Besøkt 4. mars 2012.
4. ↑  «"UP-Olsen" gir seg». TransportMagasinet. 19. desember 2008. Besøkt 4. mars 2012. [*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Fredsinnsatsgruppen** (**FIG**) i Sivilforsvaret består av 24 menn/kvinner. Hensikten med denne oppsetningen er å gi kommunene tilbud om statlig støtte i forbindelse ved ulykker og ekstraordinære hendelser i fredstid. Det er 119 FIG-grupper spredt utover landet.

Mannskapene gis tre ukers grunnopplæring ved Sivilforsvarets utdannings- og kompetansesenter på Starum og øves lokalt to dager og to kvelder i året. Alle mannskapene får opplæring innen førstehjelp, utvendig brannslokking, teknisk redning, orden, samband og ettersøk etter personer. Den tverrfaglige opplæringen sikrer at en dekker de tjenester som etterspørres. Befal/leder gis ytterligere opplæring gjennom befalskurs.

FIG brukes ved branner, skogbranner, større trafikkulykker, naturkatastrofer, oljevernaksjoner, leteaksjoner, evakuering og materiellbistand.

Avdelingen settes i innsats etter henvendelse fra politi/lensmann, brann- og helsevesen til Sivilforsvarets distriktskontor. Alternativt 110, 112 eller 113.

Eksterne lenker
---------------

* Sivilforsvaret
* Lov om Sivilforsvaret
Heartagrammet.
**Heartagram** er et symbol skapt av den finske rockemusikeren Ville Valo. Heartagrammet knytter seg til bandet HIM, hvor Ville Valo er frontvokalist.

Heartagrammet ble skapt på Ville Valo's 20 års fødselsdag og forstiller et pentagram med avrundede kanter i toppen. Ville hadde alltid beundret de sterke grafiske symboler til det engelske bandet Led Zeppelin, og han ønsket at hans eget band skulle ha samme signalverdi, når man så Heartagrammet skulle man øyeblikkelig tenke på HIM.

Heartagrammet symboliserer den perfekte balanse mellem kjærlighet og død. Originalt ble symbolet tegnet uten ring rundt, men sirkelen ble tilføyd da HIM's fjerde album "Love Metal" ble utgitt. Bandet hadde vært på sammenbruddets rand på grunn av overarbeidelse og stress, og da sirklen symboliserer evigheten, var det passende å tilføye dette da bandet fant hverandre igjen etter et halvt års pause.

Andre brukere
-------------

Den amerikanske skateboarderen Brandon Margera, bedre kjent som Bam Margera, bruker ofte heartagrammet i sine skatevideoer og som personlig emblem. Margera har tillatelse til å bruke symbolet i sin markedsføring.
**Leif Kvamme Lysne** er en norsk fotballspiller. Han kommer fra Lærdal, og har spilt for Sogndal siden 2011. Før han gikk til Sogndal, spilte han for Fjøra, og før det, for Lærdal IL.

Liv og karriere
---------------

Leif Kvamme Lysne er født og oppvokst på "Ovegarden" på Ljøsne i Lærdal. Som 15-åring debuterte Lysne for Lærdal IL sitt A-lag, noe som gjorde ham til klubbens yngste spiller gjennom tidene.[*hvor?*][]

I 2011 ble Lysne hentet av Sogndal Fotball. Han debuterte for Sogndal i 1.-rundekampen i NM 2012 mot Florø på Florø stadion den 1. mai 2012, hvor Florø noe overraskende slo ut Sogndal og gikk videre til andre runde. Lysne stod hele kampen mot Florø. Søndag 15. juli 2012 fikk han sin debutkamp i Tippeligaen 2012 i en hjemmekamp mot Stabæk hvor han kom inn ved pause etter at 1.keeperen Kenneth Udjus forlot banen, Sogndal vant andre omgangen med 2–0 og kampen med 3–1. Han fikk sin andre tippeligakamp den 26. august borte mot Sandnes Ulf etter å på nytt ha kommet inn for Udjus, men nå først etter 59. minutter på stillingen 2-0 til Sandnes Ulf. Sogndal tapte kampen 3–0.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Bendik ut, Lysne inn - og Udjus har signert ny kontrakt med Sogndal på www.nrk.no/nyheter/distrikt/nrk\_sogn\_og\_fjordane Publisert 4. oktober 2011. Besøkt 25. april 2013.
3. ↑  Florø - Sogndal, tirsdag 1. mai 2012 på www.fotball.no Besøkt 25. april 2013
4. ↑  Sogndal - Stabæk, søndag 15. juli 2012 på www.fotball.no Besøkt 25. april 2013
5. ↑  Sandnes Ulf - Sogndal, søndag 26. august 2012 på www.fotball.no Besøkt 25. april 2013

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leif Kvamme Lysne – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Leif Kvamme Lysne – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Leif Kvamme Lysne – FBref Rediger på Wikidata
* Profil på www.sogndalfotball.no
* Profil på Altomfotball.no
**Freds- og konfliktforskning** er et bredt tverrfaglig forskningsområde som søker å vitenskapelig behandle spørsmål som blant annet omhandler betingelser for fred og krig, konfliktløsning og internasjonal sikkerhet. Slik sett blir fredsforskning en del av samfunnsvitenskapen og støtter seg til disipliner som psykologi, sosiologi, pedagogikk, sosialantropologi, statsvitenskap. Norske forskningsmiljøer har spilt en viktig rolle i utviklingen av freds- og konfliktforskningen som akademisk felt siden 1950-tallet, med Johan Galtung som en av de mest sentrale. Galtung tok initiativ til etableringen av Institutt for fredsforskning (PRIO) i 1959 og *Journal of Peace Research* i 1964, og ble senere verdens første professor i fredsforskning, ved UiO.[] *Journal of Peace Research* er et av de viktigste tidsskriftene innen faget internasjonalt og et av de høyeste rangerte tidsskriftene i statsvitenskap.

Konsepter
---------

Fred kan deles inn i kategoriene negativ fred og positiv fred. Negativ fred regnes som fravær av alle former for vold. Positiv fred innebærer samarbeid, frihet fra undertrykkelse, og en fredskultur.

Referanser
----------

1. ↑  Ian M. Harris (januar 1998). «A portrait of university peace studies in North America and Western Europe at the end of the millennium». *The International Journal of Peace Studies*.
2. ↑  Micheal W. Giles (oktober 2007). «Ranking Political Science Journals: Reputational and Citational Approaches» (PDF). *PSOnline*.
3. ↑  Galtung, side 31-32

Litteratur
----------

* Johan Galtung (1996). *Peace by Peaceful Means* **(engelsk)**. SAGE Publications. ISBN 0-8039-7510-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Tredje posisjon** er en nasjonalistisk politisk idéstrømning som betoner opposisjonen mot både kommunisme og kapitalisme. Av utenforstående defineres bevegelsen vanligvis som en form for fascisme, men de som inntar tredje posisjonen bekjenner seg gjerne ikke til høyre-venstre-skalaen, og anser seg selv for å ligge utenfor dette.

Bevegelsen har ulike røtter, blant annet til brødrene Otto og Gregor Strasser i det NSDAPs venstreside som søkte en allianse med Sovjetunionen. Dette har tidvis blitt kalt for nasjonalbolsjevisme, hvor formålet var en nasjonal snarere enn en internasjonal revolusjon. Det tyske begrepet var Querfront (tverrfront). På 1970-tallet var Corneliu Zelea Codreanu en viktig skikkelse. I Norge kan noen fløyer i Nasjonal Samling ses som en variant av Den tredje posisjon.

Fra Italia kom denne ideologien så til å spres til Storbritannia, blant annet til British National Front. Ledende skikkelser var Derek Holland og Nick Griffin, hvor sistnevnte var leder for British National Party. I Italia i dag er Roberto Fiore en kjent politiker som står på dette standpunkt. I Frankrike og Belgia har figurer fra begge sider av høyre-venstre aksen (som Guillaume Faye, Michel Collon, Jean Bricmont, Alain Soral, Dieudonné, Thierry Meyssan m.fl.) funnet strategiske fellesskap i sine delte mostand mot sionisme, imperialisme, kapitalisme, USA, og sitt geopolitiske forsvar for figurer som blir oppfattet som bolverk mot dette, som Syrias Bashar al-Assad, Lebanons Hizbollah, Russlands Aleksandr Dugin og Nord-Koreas Kim Il-sung.

Referanser
----------

1. ↑  «PublicEye.org - The Website of Political Research Associates». *www.publiceye.org*. Besøkt 6. desember 2021.
2. 1 2 3  Rebranding Fascism, The Public Eye Magazine, Winter 2008, Vol. 23, No. 4
3. ↑  «American Freedom Party». *Southern Poverty Law Center* **(engelsk)**. Besøkt 6. desember 2021.
4. ↑  American Third Position, Southern Poverty Law Center Intelligence Report, Winter 2000, Issue Number 97
5. ↑  Tore Bjørgo (1997). *Racist and right-wing violence in Scandinavia: patterns, perpetrators, and responses*. [Oslo]: Tano Aschehoug. s. 22. ISBN 8251836654.  Sitat: «The problem is illustrated by the fact that many National Socialists deny that they are part of the right, but insist that their socialism belong to the left. Some strands of neo-Fascism claim that they are 'neither left nor right, but a Third Position' (in italian: Terza posizione)»
6. ↑  Bildung, Bundeszentrale für politische. «Zerstörung der Demokratie 1930-1933 | bpb». *www.bpb.de*. Besøkt 1. oktober 2016.
7. ↑  «Der Begriff Querfront. Eine historische Betrachtung | Antifa Infoblatt». *www.antifainfoblatt.de*. Besøkt 1. oktober 2016.
8. ↑  C.Gouëset (6. september 2013). «La Syrie, terre de mission des conspirationnistes». *LExpress.fr* **(fransk)**. Besøkt 14. november 2021.
9. ↑  «An Investigation Into Red-Brown Alliances: Third Positionism, Russia, Ukraine, Syria, And The Western Left». *libcom.org* **(engelsk)**. 1. februar 2018. Besøkt 14. november 2021.
**Fredsskattalliansen** er en sammenslutning av organisasjoner som jobber for innføringen av fredsskatt. Alliansen ble inngått i 2007 mellom syv fredsorganisasjoner: Kvekersamfunnet, Norges Fredslag, Bestemødre for fred, Folkereisning mot krig (FMK), International fellowship of reconciliation – IFOR Norge, Internasjonal kvinneliga for fred og frihet og Seniorer for Palestina.

Alliansen arbeider for en lov som gjelder samvittighetsfritak fra økonomisk militærtjeneste. Den delen av skattepengene som i dag går til militær virksomhet, skal i så fall bli overført til et fond for krigsforebyggende arbeid og til ikkevoldelig forsvar.

Internasjonalt finnes tilsvarende organisasjoner eller initiativ i Belgia, Canada, Colombia, Frankrike, India, Italia, Japan, Luxembourg, Nederland, Palestina, Spania, Storbritannia, Sveits, Sverige, Tyskland og USA.

På det internasjonale nivå har Conscience and Peace Tax International (CPTI) konsultativ status i FNs økonomiske og sosiale råd. Dette nettverket ble etablert i Spania i 1994 for å bidra til internasjonal anerkjennelse av retten til å nekte militærskatt og omfordeling av slik beskatning til fredelige formål. CPTI har i dag sitt hovedkontor i Belgia. I tillegg til CPTIs daglige aktivitet opp mot FN arrangeres også internasjonale fredsskattkonferanser. Disse er blitt avholdt annethvert år siden 1986 i en rekke land. Til nå har fredsskatt-konferansene blitt avholdt i Vest-Tyskland (1986), Nederland (1988), Italia (1990), Belgia (1992 og 2004), Spania (1994), Storbritannia (1996 og 2008), India (1998), USA (2000), Tyskland (2002 og 2006), Norge (2010) og Colombia (2013).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Krever fredsskatt» (pdf). Ny tid. Besøkt 27. februar 2013. [*død lenke*]
2. ↑  «Fredsskatt». Vennenes Samfunn Kvekerne i Norge. Arkivert fra originalen 15. november 2012. Besøkt 27. februar 2013.
3. ↑  «Arbeid før 2007». Vennenes Samfunn Kvekerne i Norge. Besøkt 27. februar 2013. [*død lenke*]
4. ↑  «Fredsskatt». Norges Fredslag. Arkivert fra originalen 29. august 2013. Besøkt 27. februar 2013.
5. ↑  «Partnere for fredsskatt». Norges Fredslag. Besøkt 27. februar 2013. [*død lenke*]
6. ↑  «Årsmelding for 2007» (pdf). Norges Fredslag. 29. februar 2008. Besøkt 27. februar 2013. [*død lenke*]
7. ↑  «Fredsskatt». Internasjonal kvinneliga for fred og frihet. Arkivert fra originalen 22. september 2012. Besøkt 27. februar 2013.
8. ↑  *List of non-governmental organizations in consultative status with the Economic and Social Council as of 1 September 2011*, FNs økonomiske og sosiale råd, 15. november 2011.
9. ↑  «How do you feel about paying for war through your taxes?». Conscience and Peace Tax International (CPTI). 13. februar 2013. Besøkt 28. februar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Fredsskattalliansens hjemmeside
* Den internasjonale organisasjonen Conscience and Peace Tax International (CPTI)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Sylvi Annie Bratten** (født 17. juni 1973 i Tromsø) er en norsk politiker som representerer SV. Hun er opprinnelig fra Lakselvbukt i Tromsø kommune, men har vært politisk aktiv hovedsakelig i Oslo SV. Siden 4. januar 2006 er Bratten politisk rådgiver i Finansdepartementet. Fra 26. oktober 2009 fulgte hun Kristin Halvorsen i hennes overgang fra finansminister til kunnskapsminister, og hun ble da politisk rådgiver i Kunnskapsdepartementet. 

Bratten har tidligere hatt engasjementer som politisk rådgiver for Sosialistisk Venstreparti, og ved Gambit Hill&Knowlton i Oslo. Hun har studert statsvitenskap og arabisk ved Universitetet i Oslo.

I perioden 2003–2007 var Bratten fjerde vararepresentant til Stortinget for SV.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Sylvi Bratten hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Sylvi Bratten hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* Biografi på Kunnskapsdepartementets nettsider

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
**Frank Fridolf Mangs** (født 19. august 1897 i Närpes, Finland, død 31. juli 1994 i Karlstad, Sverige) var en finlandssvensk evangelist, predikant, forfatter og sanger.

Mangs startet som predikant i Ekenäs (Finland), Uppsala og Göteborg (Sverige). I årene 1932–1947 var han predikant i Betlehemskirken i Oslo.

Vekkelsen i Oslo
----------------

Han kom til Oslo Misjonsmenighet for å ha en møteserie i 1932. Under hans besøk startet en vekkelsesbølge som varte til 1938, og som i denne perioden bredte seg til andre menigheter og kirkesamfunn over hele landet. Medlemstallet i Oslo Misjonsmenighet (Betlehem) steg fra 300 til 1200 i disse årene. Medlemsmassen vokste sterkt i hele Misjonsforbundet på 1930- og 1940-tallet. Medlemstallet økte fra 2432 medlemmer i 1930 til 4690 medlemmer i 1934, og til 8491 medlemmer i 1945. Møtene som fant sted i lokalet i Calmeyers gate i Oslo samlet 4000-5000 mennesker. Mangs ble kjent som omreisende predikant, og foretok blant annet syv reiser til USA.

Referanser
----------

1. 1 2   oppført som Frank Mangs, uppslagsverket.fi[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mangs, Frank i *Uppslagsverket Finland*.
3. ↑  «Frank Mangs og Mangsvekkelsen». *Misjonsforbundet*. Arkivert fra originalen 12. mars 2016. Besøkt 11. mars 2016.
4. ↑

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Uppslagsverket Finland **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS
 |
**Strandsmelle** (*Silene uniflora*) er en flerårig plante (staude) av smelleslekta *(Silene)* i nellikfamilien (Caryophyllaceae). Planten er lett kjennelig på det oppblåste begeret, og den skilles fra sin nære slektning engsmelle på voksested og at strandsmelle som regel bare har en blomst per blomsterstengel. 

Bladene er spisse og lansettformede, og står motsatt av hverandre. Det er kun en blomst på hver stengel (viktig skille fra engsmelle *S. vulgaris* som har flere). Blomstene lukker seg ikke nattestid som flere andre hvitblomstrende smeller gjør. Blomstene har fem frie kronblader og sammenvoskt beger med markerte, lilla-brune nervetråder. Blomsterbegeret kan "smelles" slik som en papirpose eller tangblære.

Engsmelle vokser på strandberg og grusstrender langs hele kysten og finnes også noen steder på grasmark og grus i innlandet og den er trolig opprinnelig i Norge. Strandsmelle regnes av noen som en underart av engsmelle (*S. vulgaris*) og da som *S. vulgaris* ssp. *maritima*. Finnes opp til 1360 moh.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  
Lid, J. og D. T. Lid (2005). R. Elven, red. *Norsk flora* (7 utg.). Oslo: Samlaget. ISBN 82-521-6029-8.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Strandsmelle* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Strandsmelle* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Strandsmelle* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Strandsmelle* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Strandsmelle* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Strandsmelle* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Strandsmelle* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Strandsmelle* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Silene uniflora* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Silene uniflora* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Silene uniflora* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Norges sopp- og nyttevekstforbund oppgir strandsmelle som «spiselig».

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Frank Raffaele Nitti** (født 27. januar 1886 i Campania, Italia, død 19. mars 1943 i Nord Riverside i Illinois) var en italiensk-amerikansk gangster. Han var en av de øverste håndlangere for Al Capone.

Liv og virke
------------

Nitti emigrerte til USA som barn sammen med familien og bosatte seg i Brooklyn i New York City. Francesco begynte på offentlig skole og tok forskjellige strøjobber etter skolen for å forsørge familien. Hans 15-årige søster giftet seg med en 24 år gammel mann og hans mor fødte Nittis halvbror Raphael i 1894, og et annet barn, Gennaro, i 1896. Nitti sluttet på skolen etter syvende klasse, og jobbet deretter som fabrikkarbeider og barber. 

Nitti flyttet til Chicago i 1913, jobber som frisør og ble kjent med lovbryterne Alex Louis Greenberg og Dean O'Banion. Han giftet seg med Rose Levitt i Dallas, Texas, den 18. oktober 1917. Frank og Rose Nitti tok ut skilsmisse i 1928, og kort tid senere giftet han seg med Anna Ronga Nitti. Paret adopterte en sønn, Joe. I 1931 ble Frank Nitti og Al Capone dømt for skatteunndragelse og sendt i fengsel, men Nitti fikk bare 18 måneder mot Al Capone sine 11 år. 

Frank Nitti døde på en jernbanestasjon i Nord Riverside i Illinois den 19. mars 1943 i en alder av 57 år, ved selvmord med en pistol. 

Nitti ble gravlagt på Mount Carmel Cemetery i Hillside, Illinois. På denne kirkegården ligger også en rekke andre kjente lovbrytere og mafia-medlemmer som f.eks. Al Capone.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 17815966b[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 2742, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Frank-Nitti, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frank Nitti på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Martin Johansen** (født 20. februar 1893 på Strømsø i Drammen, død 6. desember 1989 i Drammen) var en norsk landslagsspiller i fotball. Han spilte for *Viking/Bragerøen* og Drammens Idrettsforening inntil han i 1914 meldte overgang til Drafn, der han spilte toppfotball frem til 1929. Johansen fikk en andreplass i norgesmesterskapet i 1927. Han spilte høyreback, samt centerhalf. Han drev dessuten med idrettene bandy og bryting.

Johansens første landskamp i fotball var i 1923 mot Danmark. Han fikk totalt 16 landskamper, hvorav 3 som kaptein. Han dannet ofte backpar sammen med Thaulow Goberg, og var blant annet med og slo Frankrike 2–0 i Paris i 1923.

Johansen var som alle norske idrettsutøvere på den tiden amatør, og måtte forsørge seg med annet arbeid. Han var drosjesjåfør, hvilket ikke var lukrativt, og han jobbet derfor to år på Syd-Georgia.

Martin Johansen fikk Drafns hederstegn i 1919, ble ridder av Drafns Orden i 1920 og æresmedlem i 1950.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Martin Johansen». Drafn i Drammen. Besøkt 5. mai 2015. [*død lenke*]
2. ↑  bilde av Martin Johansen fra Frankrike-kampen i 1923.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martin Johansen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Martin Johansen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Martin Johansen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Martin Johansen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Martin Alexander Kloster-Jensen** (født 23. februar 1917 i Hønefoss, død 17. mars 2011 på Bekkestua i Bærum) var en norsk professor innen fonetikk og kommunikasjonsvitenskap.

Kloster-Jensen ble student ved Universitetet i Oslo i 1936 og tok sin cand.philol i 1941. Senere tok han også graden mag.art.. I løpet av krigsårene arbeidet han som lærer, og hadde en rekke mindre utgivelser, blant annet *Det viktigste innen engelsk grammatikk* fra 1944. Han er mottaker av Deltakermedaljen.

I 1953 gikk han fra lærerjobb til et dosentur i fonetikk ved Universitetet i Bergen. Han tok dr.philos med avhandlingen *Tonemicity* i 1961. han ble deretter professor i fonetikk og kommunikasjonsforskning ved Universitetet i Bonn  fra 1963 til 1966. I 1966 var han tilbake i ved Universitetet i Bergen som professor i fonetikk. Han gav i den perioden ut boken *Språklydlære*, en bok som er utgitt i flere opplag. Han dro så tilbake til Tyskland og ble professor i språkpedagogikk for spesialpedagoger i Hamburg i årene 1975 til 1983. 

I sine siste yrkesaktive år fra 1983 til 1995 var han bosatt på Bekkestua i Bærum, og tilknyttet Institutt for spesialpedagogikk ved Universitetet i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2   www.hpk.uni-hamburg.de[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* UiO – Bokmålets vippere (tonelagspar)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |