recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jetpeler
En **jetpel** er en betongpel støpt ut i bakken uten behov for tradisjonell graving. Jetpeler lages med en teknikk kalt jetgrouting.

En jetpel er en permanent konstruksjon med stor trykkfasthet og er ikke sammenlignbar med tradisjonell jordforsterkning (kalk- og sementpeler m.v.). Jetpelen lages ved å føre et bor ned i grunnen til ønsket nivå, altså til bunnen av betongpelen. Boret dras deretter sakte opp samtidig som det roterer. Nederst på borstrengen sitter det en vertikal dyse. Gjennom borstrengen, og ut av denne dysen pumpes det en blanding av sement og vann (grout) under høyt trykk (opp mot 500 bar). Det høye trykket fører til at jordstrukturen brytes ned, og rotasjonen fører til at pelen får sin sirkulære form. Grouten blander seg med tilslagsmaterialer i bakken (sand, grus, morene etc.) og man får en betongpel med stor styrke. Styrken varier med hvilke tilslagsmateriale det er i grunnen og trykkfastheten ligger eksempelvis godt over 20 MPa (20 000 kPa) i sand/grus.

Jetpeler blir mye brukt til sikring av byggegroper, støttemurer, tetningsskjermer og tetting mellom spunt og fjell. De mest vanlige anvendelsesområdene for jetpeler er derimot refundamentering og underpining av eksisterende konstruksjoner. Dette er blant annet fordi jetpelene kan produseres fra plasskrevende steder som kjellere samt at produksjonen verken medfører støy, vibrasjoner eller setninger. Hovedgrunnen til at setninger ikke oppstår er fordi det ikke foregår noen massefortrengning. Ulempen med dette er at det under produksjon kommer opp store mengder returmasser som må taes hånd om. Returmassene består av en blanding av vann, stedlige jordmasser og sement.
Sovjetisk propagandaplakat som krever at «kulakker» må fjernes fra kollektivbrukene.
**Kulakker** (russisk: *кула́к*, *kulak*; polsk: *kułak*) var et begrep brukt om forskjellige deler av bondestanden i Det russiske keiserrike, Sovjet-Russland og Sovjetunionen. Ordet *kulak* betyr «neve».

Opprinnelig ble ordet *kulak* brukt av bønder om utnyttende elementer (ågermenn, fremleiere, osv.), og selv en bonde med innleid arbeidskraft var ikke i deres øyne noen kulakk. Senere ble begrepet brukt av bolsjevikene i marxistisk forstand for å beskrive enhver velstående bonde, og de gjorde det synonymt med en utbytter, en kapitalist, ut fra en påstand om at bruk av innleid arbeidskraft i bondejordbruk skulle være en form for kapitalisme. Senere under Josef Stalin ble begrepet «kulakk» brukt om alle småbrukere, og gjennom kollektiviseringen søkte regimet «å utrydde kulakkene som klasse» i en prosess kalt «dekulakisering». En typisk kulakk eide et mindre antall kuer, noen mål land mer enn gjennomsnittet, og lønnet en dreng eller to. Dette var nok til å få 30.000 kulakker skutt og drept, kvinnene voldtatt, eiendommene beslaglagt og personlige eiendeler stjålet. Flere millioner ble deportert til Sibir. Mange bukket under alt på reisen. Disse massedeportasjonene av kulakker førte til en rasering av jordbruket som resulterte i en hungersnød i Ukraina kjent som *holodomor*. Det er anslått at kanskje så mange som tre millioner kulakker omkom i løpet av Stalins femårsplaner.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Figes, s. 91 (fotnote)
2. ↑  Jack P. Carroll: «Dekulakisering», *Trinity Tripod*

Se også
-------

* Holodomor

Litteratur
----------

* Figes, Orlando: *A People's Tragedy: The Russian Revolution 1891–1924*. The Bodley Head, London (2014). ISBN 9781847922915

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND
 |
**Henriette Elisabeth Joop**, kjent som **Jette Joop** (født 17. februar 1968 i Braunschweig), er en tysk smykke- og motedesigner. Hun er datter av motedesigner Wolfgang Joop og hans tidligere kone, journalisten Karin Joop-Metz.[]

Oppvekst og liv
---------------

Joop vokste opp i Hamburg og flyttet til Oxford i England i en alder av 17 år. I 1989 studerte hun først i Sveits, deretter industriell design ved Pasadena Art Center College of Design i California. Etter endt utdanning jobbet han for designerne Barry Kieselstein-Cord (1992-1995) og Ralph Lauren (1996) i New York.[]

Tilbake i Hamburg i 1996 ble Joop selvstendig næringsdrivende og grunnla sitt eget selskap Jette Joop Europe (15 ansatte), nå kalt JETTE GmbH. Det fungerer sammen med samarbeidspartnere, inkludert Christ / Douglas, Müller & Meirer, Coty Inc. og Württembergische Metallwarenfabrik (WMF). I mellomtiden designer Jette Joop smykker, sko, vesker, mote og parfyme for kvinner og herre. Deres Jette Concept Store i Berlin ble kåret til Årets butikk 2011.[]

Siden 2009 er deres første bestikk i samarbeid med WMF på markedet. I 2003 var Joop vikarierende professor[*klargjør*] ved Universitetet i Duisburg-Essen.[] Også i 2003 tegnet hun en Hans Hummel-skulptur.

I 2007 designet Jette Joop den nye uniformen for det tyske flyselskapet Air Berlin. I 2010 designet hun den nye offiserens uniform for de tyske AIDA Cruises og døpte skipet sitt AIDAblu i havnen i Hamburg 9. februar 2010. I april 2010 designet Jette Joop arbeidstøyet til GRG Services Group, som hovedsakelig driver med rengjøring av bygninger og overskrifter i Tyskland.

Joop jobber som barnemessebud for Røde Kors. Hun støttet også utdanningskampanjen om HPV (Human Papillomavirus) fra Det tyske grønne korset (DGK). Joop er CDU-medlem og deltok i den 12. føderale forsamlingen (2004) for valget av forbundspresidenten.[]

Referanser
----------

1. ↑   RKDartists, «Jette Joop», RKD kunstner-ID 303194[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000025492, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id joop-jette, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm1165428, besøkt 8. juli 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jette Joop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jette Joop på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* Jette Joop på Facebook Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
**Camilla Høeg Warholm** (født 13. september 1958 i Larvik) er en norsk kunstner. Sammen med sin ektemann Jan Warholm har hun en stor spennvidde i sine arbeider som omfatter lysestaker, skulpturer, møbler og utsmykninger. Materialene som benyttes er i hovedsak jern og syrefast stål med elementer av glass, stein, tre og speil. Noen av deres utsmykninger finnes på:

* Mesterfjellet skole – Larvik
* Hotell Gaustablikk – Telemark
* Hotel Wassilioff – Stavern
* Drøbak kirke
* Den norske sjømannskirke – London
* Sjømannshjemmet i Stavern

Også på cruisebåter har de utsmykninger:

* "Radisson Seven Seas Voyager"
* "Oceania Regatta"
* "Oceania Insignia"

Jan Warholm henter mye inspirasjon fra havet og benytter myke organiske former. Camilla Warholm bruker enkle, rene linjer som gir eleganse. De driver galleriet Designjern på Agnes ved Stavern, hvor de også har sin bolig.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
*Se pekerside for flere forekomster av Ulvenveien.*

**Ulvenveien** (47–125n, 62–114) er en vei på Økern og Ulven i Oslo. Opprinnelig gikk den fra Trondheimsveien til Ulven gård (anlagt ca. 1855). Dagens Lørenveien er en del av dette gamle veiløpet. Strekningen mellom rundkjøring nummer to ved Økernsenteret og Standardveien er del av Riksvei 163.

I dag starter Ulvenveien i en rundkjøring på Økern torgvei nær Ring 3. Det er imidlertid noen løse nummer som ikke har tilknytning til dagens vei. Dette er:

* nr 47, en villa ved sida av tranfabrikken i Peter Møllers vei 15, ligger idag langs Dag Hammarskjølds vei. Nr. 49 og 51 er revet.
* nr 62, den gamle Løren skole (oppført 1891, arkitekt Nils Bay (trebygg); 1910, arkitekt Harald Bødtker (murbygg)), idag Økern torgvei 4.
* nr 65, 66 og 68, rigg- og lagereiendommer sør for Løren skole, har blitt revet.

Fra Økern torgvei går Ulvenveien i rett linje mot sørøst forbi Økernsenteret der den krysser over Grorudbanen. Området hadde tidligere mye industri- og lagerbygg, som ble revet da Økernkrysset ble ombygd. Etter Alnabanen undergang befinner seg nr 88, som var bruket Mellom-Hovin under Hovin gård. Det siste bygget her blei revet i 1997.

Veien krysser så i bru over Europavei 6. På vestsida lå tidligere Ulven gård (nr 111). I 1982 blei det her anlagt et stort underjordisk lager, Oslo varedistribunal (nå DHL Solutions), med terrasseblokker oppå.

På østsida av veien etter rampen mot E6 ligger Østre Aker kirke (tidligere nr 110; oppført 1860, arkitekter Carl, Ferdinand og Albert Unger), prestegård (nr 112; fra 1858) og gravlund (nr 114; innvia 1860).

Ulvenveien fortsetter til Strømsveien. Forbindelsen til denne er sperret med en bom. På vestsida ligger et større boligfelt med blokker med adresse til Karl Staaffs vei.

Ulvenveien 47 og 65 ligger i bydel Grünerløkka. Nr 75–99 og 62–102 tilhører bydel Bjerke, og veien for øvrig bydel Alna.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ulvenveien». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 598. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Kart over vannkraftverkene i Volga. Eksisterende kraftevrk i fylt firkant, planlagte utbygginger i konturfirkant.
Vannspeilet i reservoaret ved byen Uljanovsk.
 **Kujbysjev-demningen** , også kjent som **Samarademningen** eller **Zhigulidemningen** med **Zhiguli vannkraftverk** (russisk: Жигулёвская ГЭС, eller *Zhiguljovskaja GES*) er en demning med vannkraftverk 92 km vest for byen Samara (tidligere Kujbysjev) i elva Volga. Vannkraftverket er et av Europas største og ble ferdigstilt i årene 1950–1957 som *Kujbysjev Vannkraftverk*. Byggingen skjedde bl.a med hjelp av utkommanderte straffanger.

Kraftverket gir kraft til industrien ved Volga, samt flombeskyttelse for storbyen Samara. Jordfyllingsdemningen er 52 meter høy, og 2.800 meter lang, pluss en 980 meter lang betongdam for spillvannet. Det går vei og jernbane over dammen. 

Kraftverket er Europas nest største målt etter installert effekt, som er inntil 2 404 MW fordelt på 20 generatorer. Produksjonen er på 11,7 TWh årlig i gjennomsnitt. Overføringen har en spenning på 800 kV.

Anleggets reservoar er det største kunstige vannreservoaret i Europa og det tredje største i verden, den 500 km lange, 35 km brede og 6 450 km² store ***Samara-reservoaret*** eller ***Kujbysjev-sjøen***. Vannmengde er anslagsvis 57,3 km³. På nedsiden, øst for sjøen ligger storbyen Samara, langs reservoaret ligger byer som Toljatti, Uljanovsk og lengre oppe Kazan.

Referanser
----------

1. ↑  Størst er hnhv Voltasjøen og Smallwood-reservoaret.

Eksterne lenker
---------------

* Rushydro – operatørselskapets websider.
*Jeu de paume*, men med racket.
***Jeu de paume*** (fransk for «håndflatespill») er en tusen år gammel fransk forløper for tennis, spilt uten racket, derav navnet - *jeu* er fransk for «spill», mens *paume* (engelsk *palm*) betyr «håndflate». På engelsk kalles det også *real tennis*, men *real* ble først tilføyd mot slutten av 1800-tallet for å skille det fra den nymotens *lawn tennis* - «gressplen-tennis» som er det vi mener med «tennis» i dag.

Historie
--------

*Jeu de paume* skriver seg tilbake fra 1000-tallet, da franske munker konkurrerte i en tidlig form av leken, der de brukte hendene til å kaste stoffposer stoppet med hår eller kork. Etter hvert begynte unge adelsmenn som var utdannet i kloster, å ta med seg leken tilbake til slott og byområder. Henrik VIII av England var kjent som en ivrig *jeu de paume*-spiller, og det kan forklare at *jeu de paume* i dag kalles *court tennis* i USA, *royal tennis* i Australia og *courte-paume* i Frankrike.

Det var under en slik *real tennis-match* at prins Edward av England møtte Sophie Rhys-Jones som han giftet seg med i 1999.

Moderne *jeu de paume*
----------------------

En liten gummiball spilles over et nett med en kort racket, og poengberegningen er omtrent som i tennis. Det kan spilles av to eller fire spillere. *Jeu de paume* var med som olympisk øvelse i OL 1908 i London.

Referanser
----------

1. ↑  Oversettelse av *jeu*
2. ↑  Oversettelse av *paume*
3. ↑  *Real tennis* versus *lawn tennis*
4. ↑  Rolf Potts: *Jurassic tennis* 30. november 2007
5. ↑  En lek med kongelig tilknytning
6. ↑  Møtet mellom prins Edward og Sophie Rhys-Jones

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis
 |
**Steinar Bjerkestrand** (1952–2020) var er en norsk luthersk prest og museumsleder. Han var direktør for Nidaros domkirkes restaureringsarbeider fra april 2011 til oktober 2019.

Han var cand.theol. fra Teologisk Fakultet, Universitetet i Oslo høsten 1977 og ble ordinert til prest i Nidaros domkirke av biskop Tord Godal i desember 1978. Han var vernepliktig feltprest ved Ramsund orlogsstasjon 1979, kapellan i Bodin (1980–82), sokneprest i Haltdalen (1982–1991), spesialrådgiver ved Nidaros Bispedømmekontor (1991) og stiftskapellan I ved Hamar Bispedømmekontor (1991–1997). Han var fra august 1997 direktør ved Hedmarksmuseet og Domkirkeodden, og la til rette for omdannelsen til Stiftelsen Domkirkeodden (2003) og seinere Hedmark fylkesmuseum (2009; Anno Museum fra 2014).

Han hadde pastoralklinisk etterutdanning og gjennomgikk Den Norske kirkes Presteforenings utdanningsprogram i pastoral lederutvikling, bl.a. med eksamen i personalpsykologi og ledelse. Bjerkestrand var politisk aktiv i perioden 1984–1991 som medlem av Holtålen kommunestyre og formannskap. Han var aktivt med i Den norske kirkes Presteforening i årene 1983–1993. (Nestleder 1990–1991). Han hadde også en rekke styreverv innenfor kultur, næringsliv og reiselivsorganisasjoner.

Referanser
----------

1. 1 2   Våre Minnesider, «Dødsannonse», besøkt 25. november 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Nea Radio, Per Magne Moan, «Steinar Bjerkestrand er død», utgitt 21. november 2020, besøkt 25. november 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Stafettskifte ved NDR Arkivert 23. mars 2020 hos Wayback Machine.. nidarosdomen.no. Besøkt 23. mars 2020.
4. ↑  «Kyrkja har mista ein viktig mann». *www.aftenposten.no*. Besøkt 8. februar 2021. «Steinar Bjerkestrand, tidlegare direktør ved Nidaros domkirkes restaureringsarbeider (NDR), døydde 16. november etter eit kort sjukeleie.»
5. ↑  *Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater*. Verbum. 1990. s. 44. ISBN 8254304548.
**Steinar Aabø** (født 1930 i Smørklepp i Tokke, død februar 2006) var en nærradiopioner i Norge, og tidligere redaktør for Mjøsradioen i Hedmark og Solradioen i Halden. Han var også kjent som radioamatør, og hadde kallesignalet «LA8XN».

Han var gift med Karin Larsen og hadde tre barn.

Aabø startet offisielt Norges første nærradio Mjøsradioen på Hedmarktoppen folkehøyskole i 1981. Ivrig som han var ble en liten piratradio slått på rett etter at konsesjon for nærradiosendinger var innvilget. At piratsenderen var slått på ble raskt oppdaget, for han måtte på tro og ære love at den ikke ble slått på igjen før en riktig sender var på plass. Den første senderen (kalt «Sophia Loren») kom på byttelån fra en annen nærradiostasjon, og med den gikk Mjøsradioen på lufta som Norges første offisielle nærradiostasjon.

Aabø startet og drev Solradioen i Halden fra 1984 inntil sviktende helse gjorde at den ble lagt ned 6. mars 2004. Det startet i «Stærekassa» hjemme i Låby, men radioen voks ut av redet. De første åra holdt nærradioen til i Halden sentrum med over 1 400 m² areal. I denne perioden hadde radioen eget radiomuseum, undervisningsrom, og store profesjonelle studio. Den var en fullverdig allmennkringkaster med kristen profil, og produserte nyheter, ungdomsstoff, kultur og underholdning.

På 90-tallet var Aabø involvert i nærradio i hjemfylket Telemark, og startet Telerosa Radio.

Referanser
----------

1. 1 2   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Det er bilde og artikkel i Hamar Arbeiderblad.
3. ↑  NRK (3. november 2004). «Rift om konsesjon i Halden». *NRK*. Besøkt 12. januar 2019.
4. ↑  «Stemmen i Solradio'n er død». *www.ha-halden.no* **(norsk)**. 24. februar 2006. Besøkt 12. januar 2019.
5. ↑  Sæle, Finn Jarle. «19 års radioeventyr over». *Norge IDAG* **(norsk)**. Besøkt 12. januar 2019.
Lulworth Cove, sommeren 2007.
**Lulworth Cove** er en vik i nærheten av landsbyen West Lulworth ved verdensarvstedet Jurassic Coast i Dorset, England. Viken er et eksempel på et landskap som på engelsk kalles *cove*, og stedet er en turistattraksjon med mer enn en million besøkende årlig. Stedet ligger også i nærheten av steinbuen Durdle Door, og andre severdigheter langs Jurassic Coast.

Viken har fått sin nåværende form på grunn av de mange lag med ulike bergarter som går parallelt med kysten, en såkalt konkordant kystlinje. På sjøsiden har leire og sand blitt erodert bort, og bare et smalt bånd, mindre enn 30 meter, med kalkstein danner kystlinjen. Bak denne ligger et nytt lag med svakere kalkstein, og bak denne igjen mere leire og sand. Munningen av viken er smal, og er dannet av bølgeerosjon og smeltevann fra isbreer.

Se også
-------

Lulworth Cove, sett fra vest.
* Jurassic Coast

Eksterne lenker
---------------

* Dorset County Council, Visitor Numbers at Selected Attractions 1998 to 2002.
* West, Ian, *The Geology of the Dorset Coast*, Southampton University, 2003.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Adur** er en elv i Sussex, England. Den har gitt navn til distriktet Adur i West Sussex.

Elven har sitt utspring omkring syv kilometer sør for Horsham. Den renner forbi Coolham, Shipley, West Grinstead og Ashurst. Rett etter Ashurst renner en bielv inn i Adur, som så renner videre forbi Henfield.

Elven var tidligere farvar for større fartøyer opp til Steyning, hvor det lå en større havn. Etterhvert ble den så gjenmudret at havnen ble flyttet til Shoreham-by-Sea, nær elvemunningen. Det er tidevann nesten atten kilometer innover fra sjøen.

Etymologi
---------

Navnet Adur er relativt nytt, en nyvinning fra 1600-tallet, og basert på navnet til den romerske festningen Portus Adurni som ble feilaktig forstått som å være identisk med Shoreham. Elvens tidligere navn hadde vært Sore.

Referanser
----------

1. ↑  Horton, Andy: «Adur Valley», *British Marine Life Study Society*
2. ↑  Ekwall, E. (1960): *The Concise Oxford Dictionary of English Placenames*, 4. utg. Oxford University Press

Eksterne lenker
---------------

* (en) River Adur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* The River Adur, Adur District Council
* Guide to Adur River and District
* River Adur Guide
* Advarsler om oversvømmelser fra Adur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Steinar Børre Bjølbakk** (født 6. september 1946), også kalt **Bjølle**, var en norsk ishockeyspiller for Lambertseter, Ljan, Vålerenga og Sparta. Og to ganger vinner av Gullpucken (1970 og 1972). Han vant hele syv NM gull med Vålerenga (1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970 og 1973).

Bjølbakk spilte 60 offisielle OL og VM kamper for det norske hockeylandslaget og deltok under vinter-OL 1968 og vinter-OL 1972. Norges ishockeylag kom på ellevteplass i 1968 og på åttendeplass i 1972.

Han er var medlem av Vålerengen Idrettsforening, og spilte for Vålerenga Ishockey i sine aktive år. Han var da 185 cm høy og veide 82 kg.

Bjølbakk er oppvokst i drabantbyen Lambertseter.

Referanser
----------

1. ↑  «Steinar Bjølbakk – statistikk». Arkivert fra originalen 25. august 2009. Besøkt 17. desember 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Steinar Bjølbakk – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Steinar Bjølbakk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
* (no) Steinar Bjølbakk i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Sámuel Aba
Samuels nederlag for keiser Henrik III i slaget ved Ménfő, og mordet av ham, i 1044
**Samuel Aba** (født cirka 990, død 5. juli 1044 i Füzesabony) var en ungarsk konge rundt tiden for Ungarns grunnleggelse. Han var brorsønn til Stefan I og ungarsk konge mellom 1041 og 1044.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Samuel Aba var sønn av Sarolta (også skrevet *Zarolta*), Stefan Is yngste søster. Sámuel nedstammet fra Eödömér, en stammeleder fra den tid da magyarene slo seg ned i Karpatbuen.[] Det var fremfor alt at han var Stefan Is svoger som lå til grunn for hans krav på den ungarske trone.[]

Stefan I ble etterfulgt på tronen av en annen brorsønn, Peter Orseolo. Peter Orseolo, som fikk kongenavnet Peter I, ble avsatt fra tronen år 1041 etter et opprør. Årsaken til opprøret var at Peter I forsøkte å styrke sin egen kongemakt samt at han for detta søkte italienske og tyske bundsforvandter.[]

### Konge

Da Peter I ble avsatt, gjorde Samuel Aba krav på tronen. Han ble da også valgt til konge. Andre regenter var imidlertid ikke velvillige til Samuels regjering.[] Sámuel Aba foeaøkte å få folk over på sin side ved betydelige skattelettelser. Av denne grunn, og fordi hedenskapet fikk et nytt oppsving under hans tid, førte til konflikt med kirken, særlig med biskop Gerhard av Csanád, som offentlig klandret ham på grunn av tallrike mord av motstandere.[] Også adelen distanserte seg stadig mer fra kongen, som de mente undergravde deres posisjoner.[]

Dessuten hadde Peter I flyktet til den tysk-romerske keiser, Henrik III for å be om hjelp, og i forbund med den tsjekkiske prinsen Bretislav I ble så Ungarn angrepet i 1042. Samuel ble tvunget til å overlate territorier over Leitha til keiser Henrik.

I 1044 brøt krigen ut en gang til, og Samuel tapte slaget ved Ménfő den 5. juli. Hans forfølgere tok ham til fange ved Füzesabony og drepte ham.

Deretter ble Peter vasall til Henrik III, som gav Peter en *vasallkrone*. Den ungarske hellige krone, som Stefan I hadde fått av pave Sylvester II, ble sendt tilbake til Roma.

Samuel Aba ble begravd i klosteret i Abasár, som han selv hadde grunnlagt.

Familien Abas navn bevares i geografiske navn, for eksempel i Borsod-**Aba**új- Zemplén (ungarsk fylke) og **Aba**sár (by i Ungarn).

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage person ID p14077.htm#i140763, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Europeiska regenter - Maecenas, 1999 - ISBN 963-645-053-6

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Teatersport** er en konkurranse i improvisert teater, hvor publikum gjerne tar aktivt del i hva som skal fremføres gjennom å foreslå tema, sted osv. for sketsjene som fremvises. Skuespillerne som er med fremfører scener ut fra visse føringer som blir lagt – alt fra begrensinger i tid og rom, til for eksempel at man må snakke på rim, synge, ikke bruke bokstaven S, snakke «tullespråk» eller at man ikke kan snakke uten å ha kroppskontakt.

I tillegg til å være en underholdende kunstform, er teatersport en utbredt form for skuespillertrening. Gjennom å trene teatersport øver skuespilleren seg opp til å ta sjanser, hjelpe medspillerne, ikke blokkere og å gå rett til poenget. 

Keith Johnstone er kjent som grunnleggeren av moderne improvisasjonskomedie. Teatersport dukket først opp i Norge på 1980-tallet.

Norsk teaterråd arrangerer årlig NM i teatersport for amatører i samarbeid med Norsk Amatørteaterforbund.

Kilder
------

* *Improvisasjon og teatersport* (1987) Forlaget Drama.

Eksterne lenker
---------------

* Scenekunst.info – Norges Impro portal
* Norsk teaterråd: Hva er teatersport?
* Keith Johnstone
* International Theatresports™ Institute | ITI |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Gyldendals Teaterleksikon **·** Nationalencyklopedin
 |
**Samtykkekompetanse** er et begrep innenfor det norske helsevesenet som går ut på at man som pasient skal ha mulighet til å samtykke for å motta hjelp. Her legger man vekt på om man som pasient evner å ta avgjørelse selv opp mot spørsmål om helsehjelp.

Nasjonalt senter for aldring og helse beskriver betydningen av samtykkekompetanse slik:

> All helsehjelp skal være basert på samtykke fra pasienten, og pasienten har en grunnleggende rett til å si ja eller nei fra hjelpen."
> 
>

Hvem har samtykkekompetanse
---------------------------

Bestemmelsen og defineringen av hvem og hva som regulerer samtykkekompetanse følger av kapittel 4 i lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven). Loven definerer blant annet hovedregler om samtykke og i hvilken form samtykket kan gis. Som en hovedregel så har alle over 16 år samtykkekompetanse, men det finnes dog noen unntak. Det kan være snakk om bortfall av samtykkekompetansen hvis det ligger ulike psykiske eller fysiske årsaker til grunn, hvis det er snakk om demens eller at det er åpenbart at man ikke har mulighet til å forstå hva samtykket dreier seg om.

Jamfør § 4-2 så sies det at et samtykke kan gis stilltiende eller uttrykkelig. Stilltiende samtykke vil i denne konteksten si at man godtar, uten at man nødvendigvis har blitt spurt. Her kan det være at helsepersonell tar avgjørelsen basert på pasientens evne til å samtykke. Det følger av loven og § 4-3 klare retningslinjer på hvordan man som helsepersonell skal ta en slik avgjørelse.

Referanser
----------

1. ↑  «Samtykkekompetanse». *Nasjonalt senter for aldring og helse*. Besøkt 21. september 2022.
2. ↑  «Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven)». *lovdata.no*. Lovdata. Besøkt 21. september 2022.
3. ↑  «Lov om pasient- og brukerrettigheter (pasient- og brukerrettighetsloven) - Lovdata». *lovdata.no*. Besøkt 25. september 2022.
Ni unge herrer som ser ut til å være deltagere i et samtalelag. Foto: Hardanger og Voss Museum 
**Samtalelag** (eller samtaleforening) var en type lokalforening der ulike temaer i samtiden ble debattert. Mange slike foreningene ble stiftet de siste tiårene av 1800-tallet, og typisk var det unge mennesker som var medlemmer.

Historisk bakgrunn
------------------

### Sosiale og økonomiske endringer

Endringene som skjedde på Bygde-Norge på siste halvdel av 1800-tallet er av historikere kalt det store hamskiftet. Urbanisering og produktivitetsøkning i landbruket skapte en mer spesialisert arbeidsdeling og markedsorientert økonomi. Standssamfunnet ble gradvist oppløst og nye samværsformer og kulturformer oppstod. Leseferdigheten blant folk flest ble forbedret, det ble etablert folkebiblioteker og stadig flere aviser ble gitt ut. Dette gjorde at samtidens store spørsmål kom nærere, og folkelige bevegelser utfordret embetsmannsstaten og datidens autoritetspersoner.

### Sjønstå samtalelag som eksempel

Sjønstå i Fauske kommune i Nordland var en bygd som vokste frem på 1880-tallet som et resultat av etablering av omlastingsterminal for Sulitjelmabanen. Her ble Sjønstå samtelelag stiftet den 12. oktober 1902. Den første formann var lærer og senere Venstre-politiker Anton Djupvik. Laget hadde 10 formålsparagrafer og de to første paragrafene var som følgende:

§1 - *Lagets formål er ved samtale, diskusjon, smaa foredrag o.l. at paa bedste maate opdrage, belære og oplyse hverandre med de midler og evner, der står til raadighet*.
§2 - *Paa mødene kan alslags temaer behandles, som holdes inden anstændighetens grænse. Samtidig bør underholdningen ledes i saadan retning, at alle kan være interesserte*.
Til det første møte hadde Djupvik valgt temaet: «Ungdomsfornøielser». Etter åpningsinnlegget fulgte debatt som ble protokollført. Andre temaer som ble debattert var: «Skjønnhets-sans», «Hvorledes vil du feire julen?», «Unnselighet», «Hvordan kan vi i «arbeiderklassen» nå opp til en stærkere stilling i samfundet?», «Høflighet» og «Hva bør tilraades i giftespørgsmaal ved valg av ægteviede?».

Se også
-------

Omvikdalen samtalelag

Referanser
----------

1. 1 2  Arkiv i Nordland Arkivert 26. august 2014 hos Wayback Machine. www.arkivnordland.no – Misvær samtaleforening
2. 1 2  Kåre Enge (1980). *Sjønstå – en matrikkelgård som forsvant*. Fauske 1905-1980. Fauske kommune. ISBN 82-990656-0-7.

Eksterne lenker
---------------

* Leinstrand samtalelag - Om stemmerettessaken - dramatisering
**Majken Christiansen** (født 1967) er en dansk jazzvokalist, kjent fra flere utgivelser og fremførelser av jazz-standards.

I Frederiksberg har hun ledet Fjeldtetten med Per Rick, Ebbe Lundgaard, Peter Reimer og Mogens Kann Fjelsøe til flere utgivelser (1992–).
Etter flytting til Oslo har hun på Hot Club Records gitt ut
*Songs for my father* dedikert hennes far (2001)
og *Re:porter* live fra Herr Nilsen (2003) med 
Anders Aarum,
Georg Michael Reiss,
Jens Fossum og ektemannen
Torstein Ellingsen.
Hun har også ledet Swing Society
med
Tore Sandnæs, Torstein Ellingsen, og Stig Hvalryg, som har turnert med Rikskonsertene i oppsetningen «Ella Fitzgerald, the first lady of song». Hennes nåværende norske kvintett består av Frode Kjekstad, Ove Alexander Billington, Stig Hvalryg og Torstein Ellingsen. 
Forøvrig har hun spilt med varierte besetninger, som Magnolia Jazzband, Sandvika Storband, Bodil Niska, David Arthur Skinner, Christiania 12, Det Norske Blåseensemble (med en Duke Ellington-oppsetning) og Ski Storband en rekke ganger.

Referanser
----------

1. ↑  Dansk-norsk jazzmøte Arkivert 26. oktober 2006 hos Wayback Machine. fra Norsk Musikkinformasjon (20.12.01)
2. ↑  «fjeldtetten.dk». Arkivert fra originalen 10. februar 2007. Besøkt 19. mars 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Majken Christiansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
Aubøsund, juni 2010
**Aubøsund**, **Aubøsundet**, tidligere Ubøsund, Uböhagen er et sund og et sted mellom Aubø og Bjergøy, på Sjernarøyene i Stavanger kommune, Rogaland. Stedet er kjent som et gammelt handelssted med kai, landhandel og postkontor.

Historie
--------

En gravhaug på Steinneset tyder på at stedet har vært bebodd siden jernalderen. Siden de tidligste nedskrivningene på 1500-tallet, har Aubøsund vært husmannsplass tilhørende garden på Aubø. Kart fra 1857 tyder på at stedet tidligere ble kalt Uböhagen. Fra rundt 1868 ble det startet med handel og sildesalteri ved Mariavigen. I 1913 ble ny butikk ved kaien bygget, og det gamle sildesalteriet er blitt tatt i bruk som naust. Siden den tid har det i Aubøsund også vært både landhandel, pelsdyrfarm, hønsegård, telefonsentral, skole, bensinstasjon og småbåtmarina. På nordvestsiden av sundet har det også vært både meieri, pensjonat, bank, bibliotek og kino.

Næringsvirksomhet
-----------------

I dag er det postkontor like ved kaien. For øvrig er primærnæringen dominerende med gårdsbruk på begge sider av sundet.
Den tidligere butikken ble bygget i 1913 og ble mellom 1950 og 2016 drevet av Signy Halsne. Landhandelen var svært kjent for sine hjemmelagede lefser.

Samferdsel
----------

Den offentlige kaien ble bygget i 1905. Kaien ble brukt til rutegående skipstrafikk til 1978, da kaien på Nesheim, og senere Helgøy, tok over trafikken. I dag er kaien hovedsakelig brukt av lege, dyrlege og diverse bulktransport.

Referanser
----------

1. ↑  Løland, Jacob Sverre (1923-) (1972). *Sjernarøy bygdebok. 1 : Gard og ætt*. [Stavanger]: Finnøy Kommune.
2. ↑  «Kartverket Historiske kart 6D11 Ltn F. Henriksen, 1857». Kartverket. 2016. Arkivert fra originalen 24. september 2015. Besøkt 20. juli 2016.
3. ↑  Stavanger Aftenblad: 80-åring i nitti[*død lenke*],

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
**Alf Richard Kraggerud** (født 29. oktober 1969) er en norsk fiolinist, dirigent og musikkpedagog fra Oslo.

Alf Richard Kraggerud begynte å undervise sin lillebror Henning Kraggerud i en alder av 13 og fullførte pedagogikkstudier på Barratt Due musikkinstitutt i 1991. Han har senere studert fiolin og direksjon ved Royal Academy i London. Han var en kort tid førstefiolinist ved Kringkastingsorkestret og i 1999 ble han leder for Unge Talenter ved Barratt Due musikkinstitutt hvor han nå er prorektor. 

I 1994 stiftet han Valdres Sommersymfoni, et kurs og en festival som i 2014 har vokst til å Nord-Europas største kurs for klassiske musikktalenter. 
Han er mest kjent som fiolinpedagog og har vært læreren til flere av Norges mest kjente fiolinister i dag. Kraggerud fikk Lindemanprisen i 2017.

Referanser
----------

1. ↑  «Lindemanprisen til Alf Richard Kraggerud». *ballade.no*. 7. september 2017. Besøkt 16. september 2018.

Kilder
------

* Alf Richard Kraggerud bio
* Astona Summer Academy

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alf Richard Kraggerud på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Aubrey de Coucy** var jarl av Northumbria fra 1080, utnevnt av Vilhelm I av England, og inntil han gikk av.

Etter at jarl Waltheof gjorde opprør i 1075 ble fyrstebiskopen av Durham, William Walcher, midlertidig gjort til jarl. I 1080 ga Vilhelm jarldømmet til Aubrey de Coucy, en normannisk adelsmann fra Coucy i Frankrike. Kort tid etter, sannsynligvis det samme året, dro han tilbake til Normandie. Å være jarl i nordlige England var ikke noe han likte (eller innenfor hans kapasitet, han ble sett på som en «av liten nytte i vanskelige omstendigheter»). 

Med hans formelle avgang mistet han alle eiendommer som han hadde mange av i Midlands, det området i England som omtrent tilsvarer det gamle kongeriket Mercia. Han ble likevel ikke erstattet før i 1086 da jarldømmet ble gitt til Robert de Mowbray. Kort tid etter ble det gamle jarldømmet inngått i jarldømmene Northumberland og York. Hans engelske landområder ble ikke redistribuert på tiden rundt *Dommedagsboken* ble nedskrevet, og hvor de ble anført som eid av jarl Aubrey (1086). Hans hovedområder ble etter hvert «Honour» («Ære») av Hinckley, en viktig bestanddel av landområdene til de senere jarlene av Leicester.

Litteratur
----------

* Hynde, Thomas (red.): *The Domesday Book: England's History Then and Now*. (1995)
* Stenton, Sir Frank M.: *Anglo-Saxon England Third Edition.* Oxford University Press, 1971.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**William Walcher** | **Jarler av Northumbria**(1080–1086) | Etterfølger:**Robert de Mowbray** |
**Majlis Khuddam-ul-Ahmadiyya** (MKA) er en av fire underorganisasjoner til Ahmadiyya (Ahmadiyya Muslim Jamaat) (de to andre er Majlis Ansarullah, Lajna Imaillah og  Majlis Atfal-ul-Ahmadiyya). Organisasjonen har mannlige medlemmer mellom 15 og 40 år, og ble etablert av Hadhrat Mirza Bashiruddin Mahmood Ahmad, den 2. kalifen, i 1938.

Etablering i Norge
------------------

MKA Norge ble etablert i 1974. MKA Norge er foreløpig den største majlis i Skandinavia, og har arrangert årlige sammenkomster siden etableringen i 1981. I tillegg har organisasjonen avholdt 2 skandinaviske Ijtema, i 1988 og 1989.

Frivillighetsarbeid
-------------------

Khuddam og atfal har stor iver for å gjøre frivillighetsarbeid, og det finnes utallige eksempler på dette innenfor forskjellige felt. Blant annet samlet MKA Norge hjelpeforsyninger for rammede under Bosnia-krigen, fraktet og utdelte disse gjennom organisasjonen Humanity First. I 1995 var de med på å lage demninger da Glomma gikk over sine bredder i forbindelse med flommen på Østlandet, bedre kjent som Vesleofsen.

Dugnadsarbeid
-------------

De siste årene har det blitt arrangert frivillig dugnad 1. januar i forbindelse med opprydding av Vigelandsanlegget i Frognerparken. Også i forbindelse med bygging av moskeen ved Furuset, Bait-un-Nasr moskéen, ble det utført mye frivillig arbeid.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  «Om MKA Norge». MKA Norge. Arkivert fra originalen 20. mars 2012. Besøkt 3. juni 2009.
2. ↑  «Nyttårsdugnad». MKA Norge. Arkivert fra originalen 14. mai 2012. Besøkt 3. desember 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Ahmadiyya
* MKA Norge Arkivert 4. oktober 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Tower Hill** er en høyde nordvest for Tower of London i bydelen Tower Hamlets i London. Det tilhørte tidligere Liberties of the Tower of London, og ble administrert direkte fra slottet. Området er en av de eldste bebodde delene av London, og arkeologiske funn viser at det var en bosetning der i bronsealderen og senere en romersk landsby som ble brent ned under Boadiceas opprør. Tower Hill regnes sammen med Cornhill og Ludgate Hill som en av Londons tre historiske høyder. 

Kirken All Hallows-by-the-Tower er kjent for fragmenter av romansk arkitektur som er datert til 680.

Henrettelser
------------

Offentlige henrettelser av personer av høy rang ble utført på høyden. Det var forbeholdt de som skulle henrettes ved halshogging; de av lavere rang ble oftest hengt ved Tyburn eller andre steder. Noen kvinner som egentlig skulle vært henrettet på Tower Hill ble i stedet ført til skafott

Blant de som ble henrettet på Tower Hill er:

* John de Vere, 12. jarl av Oxford (1462)
* Edward Stafford, 3. hertug av Buckingham (1521)
* John Fisher (1535)
* Thomas More (1535)
* George Boleyn, vicomte Rochford (1536)
* Henry Howard, jarl av Surrey (1547)
* Edward Seymour, 1. hertug av Somerset (1552)
* Thomas Seymour, 1. baron Seymour av Sudeley (1552)
* Guilford Dudley (1554)
* Anthony Babington (1586)
* Mervyn Tuchet, 2. jarl av Castlehaven (1631)
* William Laud (1645)
* Henry Vane den yngre (1662)
* James Scott, 1. hertug av Monmouth (1685)
* William Boyd, 4. jarl av Kilmarnock (1746)
* Robert Boyd (1746)
* Simon Fraser, 11. lord Lovat (1747)

Severdigheter
-------------

På stedet finner man Tower Hill Memorial, en kenotaf for de falne fra handelsmarinen og fiskeflåten under begge verdenskriger som ikke har noen grav.

Transport
---------

Tower Gateway DLR-stasjon og Tower Hill undergrunnsstasjon ligger på høyden. Tower of London undergrunnsstasjon lå der tidligere.

Referanser
----------

1. ↑   Wheatley, Henry Benjamin; Cunningham, Peter (1891): «Tower Hill», *London Past and Present*, bind 3. London: John Murray. s. 400–402.
2. ↑  Piper, David; Jervis, Fionnuala (2000): *The Companion Guide to London*, Companion Guides, s. 23

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tower Hill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Må ikke forveksles med muggsopp.
Ekte hussopp (*Serpula lacrymans*)
**Hussopp** er en samlebetegnelse på ulike sopper som danner råteskader i fuktig treverk og som fører til nedbrytning av trematerialer i bygninger og skadene er ofte svært dyre å reparere.

Risikoen for å bli rammet av hussopp, råte og skadedyr er større enn risikoen for brann. I angrepne hus utvikler hussopp ofte i det skjulte i innebygd treverk, og kommer gjerne først til syne på overflaten av gulv, vegger, vinduskarmer og dørkarmer etter lang tid.

Ekte hussopp er den hussoppen i Norge som gjøre størst skade på bygninger. Den kan forårsake store og kostbare ødeleggelser i løpet av relativt kort tid. Den krever heller ikke mye fuktighet for å utvikle seg.

På nye hus er vanlige årsaker til hussopp at det er gjort bygningstekniske feil som eksempelvis resulterer i dårlig ventilasjon, kondensdannelse eller vanninntrenging. På eldre hus er dårlig vedlikehold som fører til lekkasjer en vanlig årsak, eksempelvis fra tak og i våtrom.

Man kan forhindre skade av hussopp ved å utføre nødvendig vedlikehold på våtrom slik at det ikke oppstår skade av fuktighet. Sørge for tilstrekkelig ventilasjon, hindre vann og fuktighet å komme inn fra pipebeslag, gradrenner, takrenner og nedløpsrør. Hindre vann å komme inn i kjeller ved å lede vann vekk fra grunnmur og sørge for tilstrekkelig vedlikehold. Sørge for å ikke oppbevare, treverk, papp, papir, gipsplater eller annet cellulose materialer i krypkjeller eller fuktig kjeller. Bruke impregnert treverk på steder som er spesielt utsatt for fuktighet.

Skader som følge av hussopp dekkes vanligvis ikke av boligforsikringen, men de fleste forsikringsselskap tilbyr tilleggs forsikring som dekker dette.

Noen vanlige typer hussopper er:

* Ekte hussopp (*Serpula lacrymans*)
* Huspluggsopp (*Tapinella panuoides*)
* Hvit tømmersopp (*Antrodia vaillantii*)
* Ildkjuke (*Phellinus sp.*)
* Kjellersopp (*Coniophora puteana*)
* Kjellerbegersopp (*Peziza cerea*)
* Liten hussopp (*Serpula tignicola*)
* Rekkekjuke (*Antrodia serialis*)
* Porehussopp (*Fibroporia vaillantii*)
* Rutetømmersopp (*Antrodia xanthav)*
* Stjerneskinn (*Asterostroma cervicolor*)
* Vedmusling (*Gloeophyllum sepiarium*)
* Barksopper

* HuspluggsoppHuspluggsopp
* RekkekjukeRekkekjuke
* Skader etter ekte hussoppSkader etter ekte hussopp
* Fomes fomentarius*Fomes fomentarius*
* Råte og vannskadeRåte og vannskade
* BrunråteBrunråte
* Råte på tømmerRåte på tømmer

Se også
-------

* Råte
* Veggedyr
* Skjeggkre
* Stokkmaur
* Kakerlakker

Referanser
----------

1. 1 2  hussopp – Store norske leksikon
2. ↑  «Råte- og skadedyrforsikring | Tryg Forsikring». *www.tryg.no*. Besøkt 2. februar 2023.
3. ↑  «Ekte hussopp | Kan gjøre stor skade på bygningen». *Norsk Hussopp Forsikring*. Besøkt 2. februar 2023.
For andre personer som heter Wang Jian, se Wang Jian.

**Wang Jian** (kinesisk: 王建), også kjent under sitt posthume navn **Gaozu** (født 847 i Kina, død 918) var den grunnleggende keiser av Det tidlige Shuriket som oppstod etter Tang-dynastiets sammenbrudd i 907. Han var også kjent under navnet **Guangtu** 光圖.

Wang Jian ble utnevnt til militærguvernør (*jiedushi*) for det vestlige Sichuan i 891 av Tang-hoffet. I løpet av de nesten femten årene utvidet han sitt maktområde slik at det ikke bare tok inn det øvrige Sichuan, men også deler av de omliggende provinser. Da Tang-dynastiet gikk under i 907, utropte han seg til keiser over det som han kalte Shu-riket.

Under Wang Jian omfattet dette rike det meste av det som i dag er Sichuan, de sørlige deler av Gansu og Shaanxi, det vestlige Hebei, og hele Chongqingområdet.

Wang Jian døde i 918 og ble etterfulgt av sin sønn Wang Yan. Han var imidlertid heller inkompetent, og riket ble absorbert av det senere Tang-dynasti i 924.

Referanser
----------

1. 1 2   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Mote, F.W. (1999). *Imperial China (900-1800)*. Harvard University Press. s. 14-15. ISBN 0-674-01212-7.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Kart over Campechebukten.
**Campechebukten** (spansk: *Golfo de Campeche* eller *Bahía de Campeche*) er den søndre bukten i Mexicogulfen. Bukten er omgitt på tre sider av de meksikanske delstatene Campeche, Tabasco og Veracruz. Bukten ble navnsatt av Francisco Hernández de Córdoba og Antonio de Alaminos under deres ekspedisjon i 1517.

Oljeressurser
-------------

Oljefeltet Cantarell (ett av fem) ligger nedenfor Campechebukten. Det er det nest største produserende oljefeltet i verden som levererer om lag 70 % av Mexicos råolje. Den 3. juni 1979 skjedde en ublåsing, *Ixtoc I*, i en drivverdig oljekilde i bukten som forårsaket en katastrofal eksplosjon som resulterte i det som er betegnet som de tredje største ukontrollerte oljeutslippet i historien. Dette området av bukten er 16 000 km² stort og har en maksimal dybde på 55 meter.

Annen informasjon
-----------------

Campechebukten.
i månedene juni og juli anses Campechebukten å være et av de "hete" utgangspunkter for atlantiske orkaner. Bukten anses også for å være den østre grensen på trekkfuglenes ruter i Amerika.

Referanser
----------

1. ↑  Hauptmann, David. «Where do hurricanes form and where do they strike?» **(engelska)**. Arkivert fra originalen 20. november 2005. Besøkt 27. mars 2006.
2. ↑  «Routes of Migration». *Migration of Birds* **(engelska)**. Northern Prairie Wildlife Research Center. Arkivert fra originalen 17. april 2006. Besøkt 27. mars 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Silk Husbands and Calico Wives*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Alfred E. Green og med House Peters i hovedrollen.

Handling
--------

Deane Kendall er en bondesønn som har lyktes i å ta juristutdannelse og bli advokat i landsbyen han kommer fra. Kjæresten Edith arbeider som stenograf ved domstolen i den lokale rettskretsen der Deane har sin advokatpraksis.

Deane vinner en viktig rettssak, og dette fører til at han får et jobbtilbud fra et prestisjefylt advokatfirma i byen. Deane og Edith gifter seg, og sammen flytter de til storbyen. Men hun beholder sine tidligere småbyvaner, og passer dårlig inn i ektemannens nye verden.

I storbyen møter den unge og lovende advokaten den verdensvante Georgia Wilson. Hun bestemmer seg raskt for at hun vil ha Deane, og går inn for å ødelegge ekteskapet hans. Hun blir klar over at arkitekten Charles Madison har forelsket seg i Edith, og får ham til å lokke Edith til leiligheten sin, i håp om å forføre henne. Planen mislykkes, fordi Edith ikke vil være med på leken, men hun blir fortvilet fordi hun tror at Deane vil misforstå og begjære skilsmisse. Hun reiser tilbake til hjembyen Harmony. Det viser seg imidlertid at arkitekten har en ekskjæreste som er vill av sjalusi, og når hun blir klar over hva Georgia og Charles planlegger, går hun rett til Deane og avslører dem. Deane reiser hjem til Harmony og finner Edith, slik at de får ryddet opp og kan fortsette ekteskapet.

Skuespillere
------------

* House Peters som Deane Kendall
* Mary Alden som Edith Beecher Kendall
* Mildred Reardon som Marcia Lawson
* Edward Kimball som Jerome Appleby
* Sam Sothern som Alec Beecher
* Eva Novak som Georgia Wilson
* Vincent Serrano som Charles Madison
* Rosita Marstini som Mrs. Westervelt

Referanser
----------

1. ↑  «Silk Husbands and Calico Wives». *silentera.com*. Silent Era : Progressive Silent Film List. Besøkt 24. januar 2023.
2. ↑  «Silk Husbands and Calico Wives». *catalog.afi.com*. American Film Institute. Besøkt 24. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Silk Husbands and Calico Wives – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Silk Husbands and Calico Wives* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Silk Husbands and Calico Wives* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Silk Husbands and Calico Wives* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Silk Husbands and Calico Wives* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Sørlanet** var en frivillig ungdomsorganisasjon som arrangerer datatreffet med samme navn hvert år. Sørlanet er en del av Hyperion og registrert som frivillig organisasjon i Enhetsregisteret. Arrangementet ble sist holdt i 2016, og ble avlyst i 2017 etter at organisasjonen slet med å finne en passende idrettshall til datatreffet.

Historikk
---------

Datatreffet Sørlanet ble for første gang arrangert av Fritidsetaten Øst i høstferien 2009 med 500 deltakere. I 2010 satt man opp antallet deltakere til 800, som på sett og vis gjorde arrangementet for stort for Fritidsetaten. Det ble søkt om ekstra driftstilskudd til arrangementet, men søknaden falt igjennom.

En egen interesseorganisasjon ble opprettet av tidligere medlemmer, med sikte om å arrangere Sørlanet som en selvstendig organisasjon. Høsten 2011 ble det første selvstendige arrangementet arrangert, og organisasjonen er i gang med planlegging av sitt andre.

Arrangementet ble i mange år holdt i Gimlehallen idrettshall, men måtte i 2016 flytte til Torridal Ungdomsskoles idrettshall, da idrettsetaten i Kristiansand valgte å prioritere et nytt idrettsarrangement fremfor datatreffet. I 2017 valgte styret å avlyse arrangementet, da de ønsket et sentrumsnært LAN - og den eneste hallen som var ledig var Sørlandshallen (som ble for dyr).

Referanser
----------

1. 1 2  «Sørlanet». *www.facebook.com*. Besøkt 27. mars 2019.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. september 2013. Besøkt 5. september 2013.

Se også
-------

* Liste over store norske datatreff

Eksterne lenker
---------------

* Sørlanet 2012
* Sørlanet 2011[*død lenke*]
* Sørlanet 2010
* Sørlanet 2009[*død lenke*]
* Sørlanet på Facebook

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |