recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Bossekopp handelssted i 1936  Foto: Halvor Vreim 
Topografisk kart over Bossekop ved Altafjorden, området der La Recherche-ekspedisjonen i 1838 opprettet et observatorium for nordlys. Tegning: Fra boka *Voyages de la Commission scientifique du Nord, en Scandinavie, en Laponie, au Spitzberg et aux Feröe*, utgitt i Paris på 1850-tallet 
**Bossekop** (nordsamisk: *Bossugohppi*, 'bardehvalbukt') er det vestligste av de tre områdene som i dag utgjør tettstedet Alta. De to andre områdene er Bukta og Elvebakken og rundt år 2000 var stedene vokst sammen til ett tettsted. Stedet ligger ved E 6 innerst i Altafjorden hvor E 6 krysser Kautokeinoveien. I Bossekop finnes noen butikker, en kafe, og i krysset mellom E 6 og Kautokeinoveien ligger Vertshuset eldresenter.

Fra 7. september 2005 er det offisielle samiske navnet *Bossogohppi*. Stedet er en gammel markedsplass hvor samer fra Kautokeino, Karasjok og Porsanger kom for å selge reinsdyrkjøtt, reinsdyrskinn, ryper, skaller o.l. Lokale samer solgte eller byttet fisk, hvalkjøtt, og andre lokale varer. Faste markedsdager var 3. mars og 1. desember. I de senere år er markedstradisjonene tatt opp igjen. 

Allerede i 1719 var det skole i Bossekop, i dag er Bossekop skole en fulldelt barneskole. Da tyskerne under andre verdenskrig i november 1944 trakk seg tilbake fra Finnmark, ble Bossekop rasert. Bare Alta kirke stod igjen. Stedet er siden bygget opp igjen. Like vest for Bossekop ligger Hjemmeluft med de berømte helleristningene, hvor Alta Museum holder til. Bossekop Ungdomslag er idrettslaget på stedet.

Den franske La Recherche-ekspedisjonen etablerte i 1838 et mindre observatorium for nordlys og magnetisme her, hos madam Clerk på Bossekop Gård. Den franske kunstneren Bevalet's malerier fra Bossekop ble i ettertid vist på utstillinger som gikk over hele Europa. I 1882 etablerte man i anledning Det internasjonale polaråret, et nytt observatorium på Breverud like ved. Det ble først ledet av Aksel Steen. Den tyske Martin Brendel tok i 1892 det første fotografi av nordlys nettopp her. Bossekop og Kåfjord inngikk i observatorie-nettverket etablert 1902-03 av Kristian Birkeland.

Referanser
----------

1. ↑  «Nordlysobservatoriet på Haldde». Alta museum. Arkivert fra originalen 14. juli 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bossekop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Utsikt mot Bossekop fra Hjemmelufttoppen[*død lenke*]


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**LRT televizija** er en riksdekkende litauisk tv-kanal og hovedkanalen til landets offentlige allmennkringkaster LRT. Kanalen startet regulære sendinger 30. april 1957 og innførte fargesendinger i 1975. LRT televizija henvender seg til et bredt publikum og sender nyheter, underholdning, filmer, serier og utdanningsprogrammer. Kanalen sender rundt 18 timer daglig, både via digitalt bakkenett, satellitt og internett.

Bakgrunn
--------

Kanalen startet faste sendinger fra Vilnius i 1957, men var strengt regulert av sovjetiske myndigheter. Den litauiske kanalen hadde relativt korte sendinger og var mindre populær enn hovedkanalen til sovjetisk sentral-tv som også var tilgjengelig i Litauen. LRT televizija sendte mange programmer på russisk og russiske filmer, men også enkelte lokalproduserte programmer. Blant annet sendte kanalen russiske barneprogrammer som var dubbet på litauisk. I 1975 startet kanalen sendinger i farger.

Etter Litauens uavhengighet i 1990, dukket etter hvert de første kommersielle kanalene opp i Litauen. I dag har Litauen et mangfoldig tv-tilbud, og selv om LRT televizija er landets eldste tv-kanal, har den de siste årene hatt en lavere markedsandel enn de private kanalene TV3 og LNK.

Referanser
----------

1. 1 2  Luisa Cigognetti, Lorenza Servetti, Pierre Sorlin. «History on television in seven East Europe countries: Hungary, Lithuania, Slovakia, Czech Republic, Poland, Romania, Finland». il filo d'Europa 5. Besøkt 27. desember 2017.
2. ↑  «LRT-TELEVIZIJA - LRT». *Lietuvos Radijas ir Televizija* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 28. desember 2017. Besøkt 27. desember 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Olaf Olafsen** (født 3. september 1843, død 8. februar 1932) var en norsk prest, fruktbonde, skribent og historiker.

Olafsen var lærersønn, tok lærerskole i 1864 og ble cand.theol. i 1873. Han drev folkehøgskole på Veøy i 1874, var amtsskolelærer i Romedal 1876, sogneprest i Eid fra 1877, på Byneset fra 1883 og i Ullensvang 1889-1913. I Olafsens tid ble prestegården i Ullensvang et senter for hagebruk og fruktdyrking i Hardanger. 

Hans interesser og forfatterskap hadde fire retninger: hagebruk, biografi/kulturhistorie, lokal- og bygdehistorie og sist flere bøker om allmenninger og utmarkstradisjoner, dette som medlem av Høyfjellskommisjonen. Han ble statsstipendiat i 1917, som pensjonist. Den posthume selvbiografien *Mit liv gjenoplevet i mindet* utkom i 1947.

Referanser
----------

1. ↑   nbl.snl.no, besøkt 25. april 2019[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* sambok 31 bøker av/om Olafsen

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
***American Outlaws*** er en amerikansk western-film fra 2001, regissert av Les Mayfield. Hovedrollene spilles av Colin Farrell, Scott Caan og Ali Larter.

Sammendrag
----------

En gerilja-gruppe fra Confederate States Army angriper en gruppe tilhørende Union Army, mot slutten av den amerikanske borgerkrigen. Takket være brødrene Frank James (Gabriel Macht) og Jesse James (Collin Farrell) og deres kamerater, så kommer de seg unna. Bare for å høre at general Robert E. Lee har overgitt seg, og borgerkrigen er over. De reiser hjem til sine familier og gårder i Missouri, hvor ting har forandret seg drastisk. Byen deres er okkupert av unionshæren. En mann har blitt hengt på torget, anklaget for å ha drevet med forræderi mot Nordstatene.

Bøndene blir presset til å selge gårdene sine til et jernbaneselskap, ledet av Thaddeus Rains og Allan Pinkerton. Bønder som nekter å selge får sine hjem brent ned, eller blir drept. De oppgager at jernbanen egentlig ikke har behov deres land-områder. Men jernbanen prøver å kjøpe mest mulig jord, billigst mulig. Cole Younger (Scott Caan) mister besinnelsen når flere menn som arbeider for jernbanen prøver å presse ham til å selge, og han dreper to av dem.

Hæren vil henge Cole for forræderi. Brødrene Bob og Jim Younger, sammen med Jesse James og Frank James, redder ham. Jernbanen setter fyr på James sitt hjem, og moren til Jesse og Frank blir drept. Gjengen begynner å rane banker og tog som frakter forsyninger for de som arbeider for jernbanen. Pinkerton og Rains klarer ikke å stoppe dem. Etterhvert begynner Cole Younger å mene at Jesse har fått et oppblåst ego fra på grunn av all publisitet de har fått på grunn av alle ranene deres.

Jesse lar Cole planlegge det neste ranet, men dette viser seg å være en felle fra Pinkerton og Rains. Etterpå forlater Jesse og hans bror resten av gjengen, og Jesse gifter seg med barndomsvenninnen Zee. Jesse og Zee prøver å starte et nytt liv, men Pinkerton arresterer Jesse. Han blir reddet av Zee og resten av gjengen, og de kommer seg unna. De bestemmer seg for å reise sin vei, og begynne ett nytt liv i en annen del av USA - hvor Pinkerton og Rains ikke kan nå dem.

Rolleliste
----------

* Colin Farrell - Jesse James
* Gabriel Macht - Frank James
* Scott Caan - Cole Younger
* Ali Larter - Zee Mimms
* Will McCormack - Bob Younger
* Gregory Smith - Jim Younger
* Harris Yulin - Thaddeus Rains
* Timothy Dalton - Allan Pinkerton

Eksterne lenker
---------------

* (en) *American Outlaws* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *American Outlaws* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *American Outlaws* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *American Outlaws* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *American Outlaws* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *American Outlaws* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *American Outlaws* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *American Outlaws* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *American Outlaws* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *American Outlaws* på Metacritic Rediger på Wikidata
* Film-trailer, youtube.com
*Snjegurotsjka*, maleri fra 1899 av Viktor Vasnetsov.
Julekort fra før 1917
**Snøpiken**, på russisk *Снегурочка*, *Snegurotsjka*, er i russisk jule- og nyttårstradisjon *Ded Moroz* - Fader Frosts - medhjelper. Hun er barnebarn til Fader Frost, og skulle i de sovjetiske årene først og fremst bli knyttet til nyttår, ettersom julen som kristen høytid ikke skulle feires i det kommunistiske samfunn. Hun fremstilles oftest som kledd i en lang, vakker og sølvhvit eller blåhvit vinterkappe av pels; i modernere tid av og til i en vinteroverall i samme farge.

Hun ble stadig vanligere i russiske eventyr på 1800-tallet og var populær i denne senere del av tsartidens Russlands år, og kan ikke dateres til eldre slavisk mytologi.

Referanser
----------

1. ↑  Hans Henrik Fafner (15. desember 2011). «Fanns det jultomtar i Sovjetunionen?» **(svenska)**. Världens historia. Besøkt 18. desember 2014.
2. ↑  «Farfar Frost ger barnen i Ryssland presenter» **(svensk)**. Sveriges Radio. 31. desember 2012. Besøkt 18. desember 2014.

Litteratur
----------

* *Märchen der russischen Schriftsteller*. Verlag Prawda, Moskau 1985, Übersetzung aus dem Russischen: Oksana Fedotowa, 2005
* *Russische Märchen*. Königsfurt-Verlag 2006, Übersetzung aus dem Russischen: Sigrid Früh, Paul Walch (enthält die Version nach Chudjakow)
Sentralbankens bygg i Sarajevo (2010).
**Bosnia-Hercegovinas sentralbank** (bosnisk: Centralna Banka Bosne i Hercegovine – CBBH, eng: Central Bank of Bosnia and Herzegovina) er sentralbanken i Bosnia-Hercegovina. 

Opprettelsen av CHHB ble gjort ved lov 20. juni 1997, og banken var i operativ drift 11. august samme år. 

Hovedoppgavene er å holde en stabil valuta, og utstede landets valuta (konvertibel mark). Valutaen er låst mot euroen slik at 1 KM = 0,51129 euro. I tillegg skal banken definere og implementere landets pengepolitikk, og skal også vedlikeholde landets betalingssystem. 

Sentralbanksjef er per juni 2022 Senad Softić, han overtok etter Kemal Kozarić i august 2015.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  - *General Information About the Bank*, besøkt 17. juni 2022.
2. ↑  CHHB - *Struktura Upravnog vijeća i Uprave CBBiH*, besøkt 17. juni 2022.
3. ↑  CBBH - *CBBH Governing Board and Management Structure* Arkivert 15. april 2017 hos Wayback Machine. besøkt 19. mars 2018.
4. ↑  Dnevni avaz - *Kemal Kozarić i zvanično predao dužnost guvernera Senadu Softiću* Arkivert 21. september 2016 hos Wayback Machine. (norsk versjon med Google Translate), besøkt 14. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Central Bank of Bosnia and Herzegovina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Gold Eagle (USA) |
| --- |
| Valør: | 5, 10, 25 og 50 USD |
| Vekt: | 5$ – 3,393 g10$ – 8,483 g25$ – 16,966 g50$ – 33,931 g |
| Diameter: | 5$ – 16,50 mm10$ – 22,00 mm25$ – 27,00 mm50$ – 32,70 mm |
| Tykkelse: |  mm |
| Kant: | Riller |
| Materiale: | 91.67% Au3% Ag5.33% Cu |
| År preget: | 1986 – |
| Katalog nummer: |  |
| Forside |
| Forside |
| Design: |  |
| Designer: | Augustus Saint-Gaudens |
| Bakside |
| Bakside |
| Design: |  |
| Designer: | Miley Busiek |

**American Gold Eagle** er en amerikanskt bullionmynt i gull som har vært i produksjon siden 1986. Det er en del av "American Eagle Coin Program" og har verdiene 50$, 25$ 10$ och 5$, men metallverdien er mye større. De fire valørene inneholder henholdsvis 1, 1/2, 1/4 og 1/10 troy unse fint gull.

Design
------

Advers har en gjengivelse av gravøren Augustus Saint-Gaudens sin figur av Lady Liberty i full lengde med flagrende hår. Hun holder en fakkel i høyre hånd og en olivengren i venstre, med Capitol-bygningen nede til venstre i bakgrunnen. Designet er hentet fra $20 gullmynten som ble produsert mellom 1907 og 1933. I 2021 ble det gjort små endring på denne siden, men motivet forble det samme. Med det gamle designet var det 50 stjerner på advers, en for hver stat. Mens det med det nye er 46 stjerner, på Saint-Gaudens mynt fra 1907 var det 46 stjerner, en for hver stat på det tidspunktet. Endringene foretatt i 2021 var generelt for å gjøre advers likere mynten fra 1907.

Siden 2021 har reversen vært designet av designeren Jennie Norris, det et nærbilde av sideprofilen til en ørn. Fra 1986 til 2021 bar reversen en utforming av billedhuggeren Miley Busiek, det var en hannørn som bar en olivengren og flyr ned til et rede som inneholder en hunnørn og en unge. Myntene fra 1986 til 1991 har årstallet med romertall, mens det fra 1992 har vært brukt arabiske tall.

Historisk Gold Eagle
--------------------

Det er en annen historisk offisiell amerikansk mynt som heter "Eagle" med verdien 10$, dobbel-eagle med verdien 20$ og "Half eagle" med verdien 5$, som produsertes mellom 1795 og 1933 men disse er ikke en del av American Eagle programmet.

Se også
-------

* American Eagle bullion mynt

Referanser
----------

1. 1 2  «American Eagle Gold Bullion Coins» **(engelsk)**. U.S. Mint. Besøkt 8. desember 2021.
2. ↑  «Half eagles» **(engelsk)**. US Rare Coin Investments. Besøkt 8. desember 2021.
3. ↑  «Gold eagles» **(engelsk)**. US Rare Coin Investments. Besøkt 8. desember 2021.
4. ↑  «Double eagles» **(engelsk)**. US Rare Coin Investments. Besøkt 10. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) American Gold Eagle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
***So Dark the Con of Man*** er et musikkalbum utgitt 3. desember 2007 av den norske rapduoen Madcon. Albumet er duoens andre studioalbum etter debutalbumet *It's All a MadCon* som ble gitt ut i 2004.

Albumet ble fremskyndet som resultat av Tshawe Baqwas seier i TV 2-programmet *Skal vi danse.* Første single fra albumet var «Beggin'», en coverversjon av Frankie Valli & the Four Seasons, som ga ut «Beggin'» første gang i 1967. Den ble umiddelbart en hit og ble den mest solgte singlen i 2007. Madcons versjon av «Beggin'» er produsert av 3Elementz som produserte totalt fem spor på albumet. «Back On the Road», hvor Paperboys medvirker, ble gitt ut som andre single fra albumet. Singlen lå to uker som nummer seks på VG-lista.

Mottakelse
----------

Albumet høstet masse god kritikk, fikk terningkast 5 i store aviser som VG, Aftenposten og Dagbladet og omtalt som årets norske hiphop-album. *So Dark The Con Of Man* solgte til gull første salgsdag, og deretter til platina, som første norske hiphop-album. Det debuterte på VG-lista som nummer tre. Madcon hadde flere store opptredener på norsk TV, og dro på en lanseringsturné kort tid etter utgivelsen. De opptrådte også på Spellemannprisen 2007 hvor de vant prisen for beste hiphop-album, i tillegg til at «Beggin'» ble årets hit.

Sporliste
---------

1. «Beggin'» (Gaudio)
2. «Back On The Road» med Paperboys (Madcon, Vagabond og 3Elementz)
3. «Hard To Read» med Noora (Madcon, Noora og Afterglow)
4. «Life's Too Short»
5. «The Way We Do Thangs» med Timbuktu (Madcon, Timbuktu og 3Elementz)
6. «Blessed» (Madcon og Afterglow)
7. «Süda Süda» med El Axel (Madcon, El Axel og Afterglow)
8. «Let It Be Known» (Madcon og Afterglow)
9. «Let's Dance Instead» (Madcon og Afterglow)
10. «Dandelion» (Madcon og 3Elementz)
11. «Pride & Prejustice» med Sofian (Madcon, Sofian og Afterglow)
12. «Me & My Brother»
13. «Loose» – bonusspor (Madcon og 3Elementz)

Omslag
------

Omslaget viser Madcon i en skrifteboks. Yosef Wolde-Mariam skrifter til Tshawe Baqwa, som fremstilles som djevelen. Dette forklarte Madcon på sitt eget TV-program på The Voice TV, The Voice of MadCon. Bildet er tatt av Alf Bõrjesson. Ved første utgivelse stemte ikke låtlisten på omslaget med sangene på CD-en, «Dandelion» var for eksempel satt opp som spor nummer 7.

Referanser
----------

1. ↑  Beggin' har solgt mest
2. ↑  Back On the Road
3. ↑  VG-lista uke 50

Eksterne lenker
---------------

* Madcon.no Arkivert 17. februar 2012 hos Wayback Machine.
* Bonnier Amigo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Carl  Alberg** (født 1900 i Göteborg, død 31. august 1986 i Marblehead i Massachusetts) var en skipsingeniør og seilbåtkonstruktør. Han studerte skipskonstruksjon ved Chalmers tekniska högskola, men emigrerte til USA i 1925 hvor han arbeidete ved flere av verftene i Massachusetts, bl.a. *George Lawley and Son* i Neponset og på *Bethlehem Steel's Fore River* fabrikken i Quincy. I 1929 ble han hyret av John Gale Alden til å jobbe på design kontoret i Boston. Hos John Alden ble han i 12 år.

Alberg 30
Under andre verdenskrig jobbet Alberg for den amerikanske marine med å ombygge fritids- og fiskebåter til mine- og patruljebåter. I 1946 åpnede han sitt eget designkontor i Boston hvor han to år senere ble partner med selgeren og assurandøren Lawrence J. Brengle Jr. Etter Koreakrigen ble han sjefingeniør for Kystvakten, men fortsatte å konstruere seilbåter på fritiden. I 1963 sluttet han ved Kystvakten og begynte i stedet ved Cape Dori Yachts. Da Carl Alberg døde i 1986 hadde han konstruert 56 seilbåtmodeller, 10 av dem for Cape Dori, og mer enn 10 000 båter har blitt bygget etter hans tegninger.

Båtene
------

Før andre verdenskrig ble yawlen «Tioga Too» (53') og ketchen «Staghound» (39') som ble vinner av Transpacific Race i 1953 og 55. Etter krigen konstruerte han fler store trebåter bl.a. yawlene «Katuna» (52') og «Sea Lion» (67'), men da glassfiber ble tilgjengelig var han rask til å utnytte dette materiale og i 1959 kom hans 28' glassfiberbåt Pearson Triton (28') i produksjon ved Pearson yachts. Da produksjonen stoppet åtte år senere hadde 707 båter forlatt verftet. Senere kom andre kjente båter som Alberg 30, Alberg 35 og Pearson Ensign (22') (der Alberg konstruerte skroget og Pearson resten). Ensign ble siden USAs største entypeklasse med mer enn 1600 båter. Ved Cape Dori konstruerte han bl.a. den 19' langkjølte Cape Dori Typhoon og Cape Dori 28.

Hans glassfiberkonstruksjoner kjennetegnes ved det klassiske utseende og litt spesielle overbygninger med store radier overalt. Dette er en fordel i glassfiberkonstruksjoner da spenninger reduseres og støpearbeidet forenkles. Det fleste av hans konstruksjoner er tungere en gjennomsnittet og er langkjølte. Da langkjølte glassfiberbåter er relativ uvanlige er hans konstruksjoner fremdeles ettertraktede.

Kilder
------

* 80 forfattere (2006). Lucia del Sol Knight og Daniel Bruce MacNaughton, red. *The encyclopedia of yacht designers* **(engelsk)** (1 utg.). New York • London: W. W. Norton & Company. s. 528. ISBN 0-393-04876-4.

Eksterne lenker
---------------

* Alberg 30 side (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Et **LRS** (**Learning Record Store**) er det datalagringssystem for læringsaktiviteter gitt av Experience API spesifikasjonen. Experience API (xAPI) også kjent som TinCan API  regnes for å være arvtageren etter SCORM spesifikasjonen for e-læring. En stor fordel ved bruk av LRS er at den kan samle e-læringsaktivitet fra flere forskjellige systemer. E-lærings kurset / innholdet kan ligge på en server, mens rapportering av e-læringsaktiviteten gjøres et annet sted. Dette skiller seg fra tradisjonelle learning management systemer (LMS) der rapportering og kurs ligger på samme server.

Et LRS brukes for å lagre uttrykk om læringsaktiviteten til en person. For eksempel "Ola Nordmann gjennomførte e-læringskurs i brannvern". En læringsaktivitet deles inn i et subjekt (hvem utfører aktiviteten), et verb (hva ble gjort), og et objekt (med hva).

Referanser
----------

1. ↑  Brusino, Justin. «THE NEXT GENERATION OF SCORM: A Q&A WITH AARON SILVERS». *THE NEXT GENERATION OF SCORM: A Q&A WITH AARON SILVERS*. American Society for Training and Development. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 2. juni 2015.
**Golden Spike National Historical Park** er et amerikansk nasjonalhistorisk sted som ligger på Promontory Summit, nord for Great Salt Lake i Utah. Den nærmeste byen er Brigham City, om lag 51 kilometer øst-sørøst for området.

Det markerer det sted hvor den første transkontinentale jernbanen ble fullført, der Central Pacific Railroad og Union Pacific Railroad møttes den 10. mai 1869. Den endelige skjøting av skinnene som strekker seg over hele kontinentet ble foretatt ved å drive en seremoniell gullspiker ned i svillen.

Bakgrunn
--------

Kopier av Union Pacific lokomotiv nr. 119 og Jupiter ved Golden Spike NHS.
Rekonstruksjoner av Golden Spike seremonien blir utført regelmessig.
Golden Spike National Historic Site omfatter et område på 2 735 acre (1 007 mål. Årlig kommer vel 50 000 besøkende. Stedet ble godkjent som National Historic Site (2. april 1957 under ikke-føderal eierskap. Det ble autorisert for føderal eierskap og administrasjon av Kongressen 30. juli 1965.

I 1978 ble en generell master plan for området vedtatt med mål om å vedlikeholde stedets naturskjønne attributter så nært som mulig til sitt utseende og egenskaper i 1869.
I 2006 ble et forslag fremmet for Board on Geographic Names om å endre navnet på den 6,1 meter høye kalksteinsbuen på stedet fra Chinaman's Arch, til ære de kinesiske jernnbanearbeidere som bygget banen, til Chinese Arch. (Selv om navnet er offisielt, blir det opprinnelige navnet fortsatt brukt).

Referanser
----------

1. ↑  «Ceremony at "Wedding of the Rails," May 10, 1869 at Promontory Point, Utah». *World Digital Library*. 10. mai 1869. Besøkt 20. juli 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Carl August Bjurstedt** (født 21. desember 1929 i Lillestrøm, død 9. oktober 2019 i Røyken) var en norsk offiser. Han avsluttet den militære karrieren som generalmajor i Luftforsvaret.

Bjurstedt var utdannet luftvernartillerist fra Luftforsvarets befalsskole og Luftvernartilleriets skyte- og våpenskole i 1949-1950. Han ble uteksaminert fra Luftkrigsskolen i 1954, og tok eksamen ved Forsvarets stabsskole i 1966 og tok Forsvarets høgskole. Han var senere blant annet sjef for Rekruttskolen på Gardermoen, batterisjef Asker batteri (Nikebataljonen), Luftvernartilleribataljon Bardufoss, Luftkrigsskolen og Organisasjonsavdelingen i Luftforsvarsstaben. I 1981–1984 var han overadjutant hos kong Olav, før han senere ble stabssjef i Luftforsvarsstaben ved Forsvarets overkommando. I 1987 ble han utnevnt til generalkrigskommissær. Han var den siste i embetet, som ble nedlagt ved opprettelsen av Vernepliktsverket i 1990. 

Bjurstedt var en av de åtte som bar kong Olavs båre under begravelsen, og han gikk ved siden av båren i prosesjonen.

Bjurstedt var ridder av første klasse av Dannebrogordenen (Danmark), kommandør av den Orden del Mérito Civil (Spania), Finlands hvite roses orden, Falkeordenen (Island) og Nordstjerneordenen (Sverige).

Referanser
----------

1. 1 2   vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «Generalkrigskommissær». *Aftenposten*, 1. desember 1987.
3. ↑  Kjell R. Bugge: *Carl A. Bjurstedt* - Minneord i Aftenposten 2. november 2019
**«Golden Slumbers»** er en sang av rockegruppen The Beatles, innspilt på albumet *Abbey Road*, og er en del av den såkalte *Abbey Road*-medleyen.

«Golden Slumbers» er løst basert på Thomas Dekkers dikt i skuespillet «Patient Grissel», første gang utgitt i 1603, og som McCartney satte musikk til i en vuggevise, såkalt *lullaby*.

«Golden Slumbers» og «Carry That Weight» er likeverdige integrert til hverandre slik «Mean Mr Mustard» og «Polythene Pam» er det. Sangen har piano og bass håndtert av George Harrison, og trommer i tillegg til overdubbing av strykere og blåseinstrumenter. Første vers åpner med piano alene, hvor en sparsommelig bass og strykere kommer til rundt McCartneys stemme:

*Once there was a way to get back homeward*
*Once there was a way to get back home*
*Sleep pretty darling do not cry*
*And I will sing a lullaby*
Trommer og blåsere kommer til ved refrenget, mens andre vers tilsvarer det første, unntatt med trommer.

Opprinnelig lyrikk
------------------

På *Anthology*-DVD-en, under «Special Features» og helt i begynnelsen McCartney snakker om «Golden Slumbers», kommer Harrison med påstanden at Arthur Askey opprinnelig skrev poesien for «Golden Slumbers», men her husker Harrison feil. Arthur Askey er en engelsk komiker, ikke poet. Det er Thomas Dekker på begynnelsen av 1600-tallet som er den opprinnelige forfatteren.

*Golden slumbers kiss your eyes,*
*Smiles awake you when you rise.*
*Sleep, pretty wantons, do not cry,*
*And I will sing a lullaby.*
*Rock them, rock them, lullaby.*
*Care is heavy, therefore sleep you;*
*You are care, and care must keep you;*
*Sleep, pretty wantons, do not cry,*
*And I will sing a lullaby:*
*Rock them, rock them, lullaby.*
*-- Thomas Dekker*

Eksterne lenker
---------------

* Alan W. Pollack's note
* Lyric to Golden Slumbers Arkivert 1. januar 2007 hos Wayback Machine.
Utsyn mot Golden Gate-broen og Lands End fra Point Lobos.
**Golden Gate National Recreation Area** (*Golden Gates nasjonal rekreasjonsområde*, *GGNRA*) er vernet parkområde i San Francisco, California, forvaltet av National Park Service, som administrerer alle nasjonalparker, verneområder og historiske eiendommer. GGNRA er et av de mest besøkte med mer enn 15 millioner besøkende i året. Som historisk område dekker det to hundre år, fra kulturen til amerikanske urfolk og stammefolk, grensen til det spanske imperiet og den meksikanske republikk, amerikansk maritim historie, gullrushet i California fra 1848, utviklingen av amerikanske kystbefestninger, og utviklingen av det urbane San Francisco. Området er ikke et sammenhengende hele, men isteden en samling av områder som strekker seg fra det sørlige fylket San Mateo til nordlige Marin County. Det omfatter flere områder i selve San Francisco. Det er like mangeartet som det er vidstrakt. Det utgjør enheter som det nasjonale monumentet Muir Woods på fjellet Mount Tamalpais, det tidligere fengselet Alcatraz, og den tidligere spanske festningen Presidio of San Francisco som ble amerikansk i 1848.

Referanser
----------

1. ↑   «The Gold Rush of 1849», *History.com*
2. ↑   «Golden Gate National Recreation Area», *Nationalparks.org*
3. ↑   «Under Three Flags» (PDF), *National Park Service*.

Eksterne lenker
---------------

(en) Golden Gate National Recreation Area – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* NPS Official Site for the Golden Gate National Recreation Area

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Golden Circle** er et tysk gamblingselskap etablert i 1994.

Selskapet tilbyr online gambling gjennom kjøp og salg av såkalte verdikort. Ved å verve flere deltakere under seg skal man kunne være i stand til å tjene opptil 218 000 kr.

I 2003 konkluderte Lotteritilsynet med at Golden Circle var et pyramidespill og opererte i strid med lotteriloven. Tilsynet erklærte derfor at deltakelse i konseptet var ulovlig.

> Lotteritilsynet har vurdert selskapets virksomhet ut fra de tilgjengelige opplysninger, og har etter denne vurderingen kommet frem til at Golden Circle er et pyramidespill hvor penger eller andre verdier omsettes etter hvert innen en ubestemt krets av personer. Golden Circle er således i strid med lotteriloven § 16, og det er derfor forbudt å delta i selskapets virksomhet.
> 
> 
> Lotteri- og stiftelsestilsynet
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Ofte Spurte Spørsmål Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. Golden Circle
2. ↑  - Golden Circle er pyramidespel Arkivert 29. juli 2011 hos Wayback Machine. Lotteri- og stiftelsestilsynet
**Mislav Kolakušić'** (født 15. september 1969) er en kroatisk advokat og politiker som har representert Kroatia i Europaparlamentet 2. juli 2019, etter å ha blitt innvalgt som partiuavhengig representant.

Kolakušić beskriver seg selv som en «uavhengig aktivist for lov og rett, og mostander av korrupsjon». Han er den representanten som flest ganger har votert mot flertallet i Europaparlamentet.

Ved flere tilfeller har Kolakušić hevdet at vaksinene mot covid-19 ikke har beskyttet mot sykdommen, men at de derimot har ført til tusenvis av dødsfall. I mai 2023 uttalte at Verdens Helseorganisasjon (WHO) måtte regnes som en terrororganisasjon med bakgrunn i et forslag som ville gi WHO utvidet mandat overfor medlemslandene ved pandemier.

Referanser
----------

1. ↑  «The good, bad and ugly of the European Parliament». *Politico*. 19. januar 2022.
2. ↑  «Fact Check-Claim of tens of thousands of vaccine-related EU deaths is based on a misreading of data». *Reuters*. 8. februar 2022.
3. ↑  «Why Mislav Kolakušić called WHO terrorist organisation!». *Techarp*. 30. mai 2023.
Fra Golden Globe Awards 2007  Foto: Peter Dutton 
Natalie Wood og Ruth Gordon under utdelingen i 1966.
**Golden Globe** er en amerikansk prisutdeling for film og fjernsyn, som årlig finner sted under en formell middag. Prisutdelingen har siden 1944 vært arrangert av Hollywood Foreign Press Association (HFPA), og er en viktig del av filmindustriens «prisutdelingsårstid», som hvert år toppes av Oscarutdelingen. 

Utdelingen av Golden Globe-prisene har siden 1996 blitt sendt på NBC, og er vanligvis den tredje mest sette fjernsynssendte prisutdelingen hvert år, bak Oscar og Grammy.

Utdelingen finner sted tidlig på året, basert på stemmer fra 86 journalister bosatt i Hollywood og med tilknytning til media utenfor USA.

Utvelgelsen for Golden Globe-prisene begynner 1. oktober.

Cecil B. DeMille-prisen er en ærespris til spesielt talentfulle skuespillere som har utmerket seg. Cecil B. DeMille var en av de mest suksessfulle filmskaperne gjennom første delen av 1900-tallet. Han var også den første som mottok prisen i år 1952.

Hvert år blir det bestemt en som skal være Miss/Mr. Golden Globe. Det er ofte døtre og sønner av godt kjente kjendiser som blir plukket ut.[]

Utdelinger
----------

* Den 75. Golden Globe-utdelingen for året 2017
* Den 74. Golden Globe-utdelingen for året 2016
* Den 73. Golden Globe-utdelingen for året 2015
* Den 72. Golden Globe-utdelingen for året 2014
* Den 71. Golden Globe-utdelingen for året 2013
* Den 70. Golden Globe-utdelingen for året 2012
* Den 69. Golden Globe-utdelingen for året 2011
* Den 68. Golden Globe-utdelingen for året 2010
* Den 67. Golden Globe-utdelingen for året 2009
* Den 66. Golden Globe-utdelingen for året 2008
* Den 65. Golden Globe-utdelingen for året 2007
* Den 64. Golden Globe-utdelingen for året 2006
* Den 63. Golden Globe-utdelingen for året 2005
* Den 62. Golden Globe-utdelingen for året 2004
* Den 61. Golden Globe-utdelingen for året 2003
* Den 60. Golden Globe-utdelingen for året 2002
* Den 59. Golden Globe-utdelingen for året 2001
* Den 58. Golden Globe-utdelingen for året 2000

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Golden Globe Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Misjonskollegiet** ble opprettet og skilt ut fra Danske Kanselli ved missiv 10. desember 1714 og var et fellesorgan for Danmark og Norge. Kollegiet fikk misjonsvirksomhet og kirkestell i de østindiske koloniene som arbeidsfelt. Opprettelsen var et resultat av pietismens stigende innflytelse i de kongelige kretser. Ved missiv av 19. april 1715 ble kollegiet også overdratt ansvaret for misjonen blant samene i Finnmark. Dette ble ved reskript av 12. januar 1720 utvidet til å omfatte samene i Nordland og Trøndelag. Fra 1737 fikk kollegiet tilsyn med misjonsvirksomheten på Grønland. Da Generalkirkeinspeksjonskollegiet ble nedlagt i 1791, kom også den vestindiske misjonen til å sortere under Misjonskollegiet. Dette varte imidlertid bare fram til 1797, da Generaltollkammeret og Danske Kanselli overtok den vestindiske misjonen.

Misjonskollegiet var selvstendig regjeringskollegium med forestillingsrett fram til 1771. Deretter var det underordnet Danske Kanselli.

Deler av Misjonskollegiets arkiv ble oppbevart i Vaisenhuset i København. Det brant i 1795, og deler av Misjonskollegiets arkiv gikk dermed tapt.

Protokoll- og pakkeserier som i hovedsak gjelder misjonsvirksomhet og kirkestell i Nord-Norge, ble etter 1814 skilt ut og overført til riksarkivet i Norge (NRA). Det utgjør 6,4 hyllemeter og dekker perioden 1700-1811. Noe materiale fra tiden før Misjonskollegiet ble opprettet, inngår i arkivet.

Referanser
----------

1. ↑  Rigsarkivet (1943). *Vejledende arkivregistratur I, Danske Kancelli og de dermed beslægtede institutioner, 2. utg*. København. s. 152–154.
2. ↑  Johannessen, Knut, Kolsrud, Ole og Dag Mangset (1992). *Håndbok for Riksarkivet*. Oslo: Ad Notam Gyldendal. s. 52. ISBN 82-417-0137-3.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivliste[*død lenke*] - Misjonskollegiet (i NRA)
* Arkivliste[*død lenke*] - Missionskollegiet og Direktionen for Vajsenhuset (i DRA)
**Gildor Inglorion** er en fiktiv figur fra JRR Tolkiens bøker. I Ringenes herre møter Gildor på Frodo Lommelun og vennene hans i Hobsyssel hvor han forhindrer en Nazgûls jakt på hobbitene. 

I kapittel tre av Ringens brorskap var Gildor og flere alver på vei hjem fra Kløvendal da de møter Frodo, Sam og Pippin som nesten ble oppdaget av en Nazgul. Alvenes tilstedeværelse gjorde at nazgulen reiste sin vei før den fikk tak i hobbitene. Alvene ga mat og husly til de tre hobbitene. Neste morgen da hobbitene våknet var alvene vekk, men de hadde lagt igjen gaver og mat til hobbitene. Gildor sendte nyheten om hobbitene flukt videre, og blant andre Tom Bombadil fikk høre om Frodos skjebne gjennom Gildor. Aragorn fikk også høre gjennom Gildor at Frodo hadde forlatt Hobsyssel uten følge av trollmannen Gandalf, og at de ble forfulgt av nazguler. Mot slutten av Atter en konge er Gildor en av alvene som reiser sammen med Bilbo Lommelun, Elrond og Galadriel til Lindon.

Gildor Inglorion ble ikke nevnt i Peter Jacksons filmtrilogi Ringenes herre, men den utvidede filmutgaven har en kort scene som viser alvene som er på vei gjennom skogen.
**Safir** er en seilbåt med en konstruksjon basert på den tidligere OL-klassen 5.5.

Konstruksjon
------------

Skroget er bygd i glassfiber-armert plast i enkellaminat med forsterkninger og dekket er i sandwich. Kjølen er nedbygd og har tolv bunnstokker som gir en veldig kraftig konstruksjon. Kjølen er bly. Båten har doble ror – ett kjølror og ett friliggende ror.

Safiren har en brøkdelsrigg med gjennomgående mast. Enkle vinkelrette salingshorn og bakstag gir en veldig trimbar rigg. De fleste båtene har selvslående fokk.

Innredningen er ulik mellom de fleste Safirer, da de er selvbygde.

Formene for skrog, dekk mm og verktøy for mastprofilen eies av Svenska Safirförbundet.

Seilegenskaper
--------------

Safiren er fremfor alt en kryssbåt som seiler høyt mot vinden i fart opp til 6,5 knop. På medvind begrenses farten av skroglengden. Maksfart på rolig sjø ligger på omkring 9–10 knop.[]

Det slanke skroget gjør at båten beholder sine fine kryssegenskaper selv når den krenger i likhet med R-båter og Skjærgårdskryssere.

Kappseiling
-----------

Båtene kappseiles både på bane og på distanse rundt om i Sverige. I flere av de største seilasene i Sverige starter Safirene i egen klasse. Safiren har hatt Svensk mesterskap-status siden 1980. Denne statusen mistet de i 2009, da de ikke klarte å oppdrive nok deltagere.

Safiren er kun anerkjent som klassebåt i Sverige.

Geografisk spredning
--------------------

De fleste båtene seiler i Sverige (153 stk.) og Danmark (42 stk.), men en del båter finnes også i Finland, Norge og Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* Svenska Safirförbundet
* Dansk Safirklub

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
Pinealøye hos *Anolis carolinensis* kan sees som en liten, grå flekk midt på hodet bak øynene
*Rana catesbeiana* 
Hodeskallen til *Acanthostega*, den første kjente landvirveldyret har en tydelig åpning til pinealøye.
Hodeskallen til *Elginia*, et urreptil. Pannen har en øyeåpning.
Et **pinealøye** eller **parietaløye** er et enkelt øye hos virveldyr som sitter oppe på skalletaket, mellom issebeina (*Os parietaleae*, derav navnet «parietaløye»). Åpningen til parietaløyet kalles ***foramen parietale***.

Pinealøye blant virveldyr
-------------------------

Hos de første virveldyrene ser det ut til at et slikt pinealøye har vært vanlig. Vi finner det i dag bare hos en del reptiler, særlig hos broøgler, og hos niøyer. Hos øvrige virveldyr er øyet dekket av skalletaket (hos dem som har), og sitter som en liten kjertel nede mellom hjernehalvdelene: Konglekjertelen. Selv om et ytre øye ikke er vanlig hos moderne virveldyr, har hodeskallen til kjøttfinnefisk, panserpadder, urreptiler og pattedyrliknende krypdyr tydelige og ofte velutviklede åpninger i skalletaket for et ytre pinealøye. Fugler og skjellkrypdyr mangler åpning for pinealøyet, men har så tynn hodeskalle at lys slipper gjennom skalletaket til pinealkjertlen

Pinealøyets funksjon
--------------------

Pinealøyet har utviklet seg fra et par med øyne på toppen av hodet hos urtidens bunnlevende panserfisk (placodermer og ostracodermer)
 
Disse trege fiskene kan ha hatt behov for å bli varslet om farer ovenfra. For mer aktive virveldyr som etterhvert dukket opp og etablerte seg som toppredatorer, kan øyet ha mistet denne funksjon og i stedet bare registrert lys/mørke.

Hos de fleste dyr setter lys i gang en kjedereaksjon av enzymer, hormoner og neuroreseptorer som regulerer blant annet dyrets søvnsyklus. Det er mulig at pinealøyet har vært del av dette systemet. Hos de nålevende broøglene som fortsatt har pinealøye, virker signaler fra dette på dyrets døgnrytmer. Signaler fra pinealøyet er også med på å styre reguleringen av kroppsvarme hos kaldblodige dyr. Hos pattedyrenes umiddelbare forfedre forsvant pinealøyet, og pattedyr mangler åpning for pinealøyet i hodeskallen. Øyets indre strukturer eksisterer imidlertid. Denne har en funksjon i regulering av døgnrytmene og får informasjon om lys/mørke fra melanopsinholdige ganglieceller i netthinnen.

Referanser
----------

1. ↑  Fejer, Z. & al. (1997): Immunoreactive pinopsin in pineal and retinal photoreceptors of various vertebrates. Acta Biologica Hungaria 48(4): s 463-71
2. ↑  Solessio E & G.A. Engbretson (1993): Antagonistic chromatic mechanisms in photoreceptors of the parietal eye of lizards. *Nature* 29;364(6436), s 442-445.
3. ↑  Concha, M.L & S.W.Wilson (2001): Asymetry in the epithalamus of vertebrates. *Jorunal of Anatomi 199: s 63-84.*
4. ↑  Harris. S. (2016). «What our ancestors’ third eye reveals about the evolution of mammals to warm blood». The Conversation. Besøkt 23. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Pingala** (**पिङ्गल** *piṅgalá*) var en indisk historisk matematiker og forfatter. Født ca. 500 f Kr. Kjent for sitt arbeid **Chandas shastra** ((chandah-śāstra, også Chandas sutra chandah-sūtra)

Pingala presenterte den første kjente beskrivelsen av det binære tallsystemet. Han gjorde også de grunnleggende oppdagelsene til det som senere er blitt kjent som Fibonaccifølgen.

Chandas shastra
---------------

Chandas shastra består av åtte kapitler. Verket ble i moderne tid redigert av Albrecht Friedrich Weber i 1863.

Pingalas binære tallsystem
--------------------------

Pingala presenterte den første kjente beskrivelsen av det binære tallsystemet. Pingalas måte å bruke tallet null på kan virke forvirrende om vi kjenner til det binære tallsystemet slik det ser ut idag. I stedet for å bruke sifrene 1 og 0 bruker Pingala stavelser. Fire korte stavelser (binært "0000") i Pingalas system representerer tallet 1 (ikke null).

Eksterne lenker
---------------

Math for Poets and Drummers Arkivert 16. juni 2012 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Karin Løkhaug** (født 18. desember 1943 i Oslo, skiftet navn til Karin Sham Poo ved ekteskap) er tidligere viseadministrerende direktør (deputy executive director) i UNICEF. Hun hadde ansvar for "operations" (praktiske tiltak). I 2005 ble hun "Special representative for the UN Secretary General for children and armed conflict" (specialrepresentant for FNs generalsekretær for barn og væpnet konflikt).

Løkhaug har sin bakgrunn fra bank, der hun blant annet var banksjef i Kredittkassens markedsavdeling, før hun i 1985 kom til UNICEF, først som budsjett- og regnskapsdirektør (finansdirektør), og så som viseadministrerende direktør 1987-2004. Hun var også aktiv i lokalpolitikk, og var varamedlem for Høyre i Oslo bystyre fra 1983 til 1985

Referanser
----------

1. 1 2   The International Who's Who of Women 2006[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Krever toppjobber i FN». *Dagens Næringsliv*. 22. oktober 1992. s. 20.
3. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  «Med feltfolk i 129 land». *Aftenposten*. 6. august 1991. s. 8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Karel Stibor** (født 5. november 1924 i Praha, død 8. november 1948 i Den engelske kanal) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Stibor vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

Stibor omkom i en flyulykke 1948. Flyet mellom Paris og London med spillere på tsjekkoslovakias herrelandslag i ishockey krasjet i Den engelske kanal.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Sølv Sølv i ishockey Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia

Referanser
----------

1. ↑   en.isabart.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karel Stibor – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Karel Stibor – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Karel Stibor – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Karel Stibor – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
Das Mahnmal Bittermark
**Karel Niestrath** (født 1896 i Bad Salzaflen, død 1971 i Hagen, Westfalen) var en tysk billedhogger som ble erklært entartet i 1938 og nesten glemt til han fikk et stort oppdrag for byen Dortmund i 1954.

Han startet i billedhoggerlære etter folkeskolen. Fra der gikk veien til Werkkunstschule (kunsthåndverksskolen i) Bielefeldt og Dresden-akademiet. Han regnes for å være inspirert av sine samtidige lærere og medelever, som telte bl.a. Otto Dix, Meunier, Hoetger, Käthe Kollwitz og Barlach.

Den første verdenskrig skaffet ham en ødelagt fot. Denne var ikke til hinder for at han kunne fortsette som skulptør.

Han deltok med arbeider på 8 utstillinger, ble innkjøpt og var i ferd med å bli anerkjent, da nazistene begynte å motarbeide ham fra 1933. I 1937 ble 42 av verkene i offentlig eie inndradd, og 32 ble vist på utstillingen «Entartete Kunst». 4 er på listen over beslag.

Etter krigen var han med på å få i gang en skole for bildende kunst i Dortmund (1946) sammen med Hans Tombrock. Denne ble han styrer for i 1949.

I 1956 fikk han og arkitekten Will Schwarz i oppdrag av byen Dortmund å lage et minnesmerke over de som ble henrettet der påsken 1945. Monumentet sto ferdig og ble innviet i 1960. (illustrasjonen)

Referanser
----------

1. 1 2   Faceted Application of Subject Terminology, FAST-ID 1600161, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Artnet, Artnet artist ID karel-niestrath, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Open Library, Open Library-ID OL6559646A, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Beslaglisten oppføringer

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karel Niestrath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Karl Ziegler** (født 1866 i Sighișoara i Transylvania, Østerrike, død 1945 i Königsberg) var en siebenbürgen-saksisk kunstmaler og pedagog.

Karl Ziegler tilbrakte sin ungdom i Archita, der hans far ble utnevnt til luthersk prest i 1877.

Han besøkte Bergskolen i Sighișoara, der han lærte å tegne av Ludwig Schuller, som opprinnelig kom fra Kärnten i Østerrike. 

Den lutherske biskopen Georg Daniel Teutsch ga ham et stipend så han kunne studere ved det Kongelige Prøyssiske Kunstakademi i Berlin. 

Etter endt studium arbeidet Ziegler i Budapest hos Árpád Feszty. Etter det studerte han i to år med et stipend i Berlin hos professor Anton von Werner. 

I 1897 ble Ziegler utnevnt til professor. 

Ziegler viste sine arbeider på en rekke utstillinger i Berlin, Venezia, Paris og senere utenlands, i St. Louis og Pittsburgh i USA. Han fikk flere priser for sine verker.

I 1904 fikk Ziegler stillingen som professor og kurator ved det nystiftede Kaiser-Friedrich-Museet i Poznań.

Frem til første verdenskrig besøkte Ziegler Transylvania regelmessig og deltok i utstillinger i Brukenthal-museet i Sibiu i 1887, 1888, 1889, 1890, og i 1905. 

Etter første verdenskrig bodde han midlertidig i nærheten av Wannsee, før han i 1921 ble utnevnt som professor ved Kunstakademiet i Königsberg (Preussen). 

Høsten 1926 hadde han en utstilling av tegninger og skisser i Brașov. 

Hans søster, Regine Ziegler (1864 - 1925) var dikter og journalist.

Billedgalleri
-------------

* Ukjent tittel (Glaspalast München)Ukjent tittel (Glaspalast München)
* Bueskytter*Bueskytter*
* Erfurt, Domkirken og Severkirken*Erfurt, Domkirken og Severkirken*
* Sommer*Sommer*

Referanser
----------

1. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 6. september 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ITTU, Gudrun-Liane (2013). «Eigen- und Fremdbilder in den Schriften Regine Zieglers (1864-1925).». Germanistische Beiträge. 2013, Issue 32, p63-73. 11p. Besøkt 21. august 2017.
3. ↑  «Regine Ziegler - Leben und Biographie - literatur». *www.litde.com*. Arkivert fra originalen 21. august 2017. Besøkt 21. august 2017.

Litteratur
----------

* *Schriftsteller-Lexikon der Siebenbürger Deutschen*, 1998. Bd. 6, s. 113

Eksterne lenker
---------------

* Studia Universitatis Babes-Bolyai biografi (rumensk)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** VIAF **·** GND **·** ULAN
 |