recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Mechelen 1559-1608

**Dominium Mechelen** var frem til 1795 et lite, selvstendig område som bestod av byen Mechelen og noen av de omliggende kommunene. Fra 910 var Mechelen en del av fyrstbispedømmet Liège mens det i praksis ble styrt av familien Berthout, noe fyrstbiskopene i Liège ikke satte pris på. Senere forsøkte hertugdømmet Brabant å overta området uten å lykkes. I 1333 ga Liège Mechelen i len til grevskapet Flandern, men heller ikke denne gangen var overtagelsen definitiv og fullstendig.

Dette førte til at Mechelen ble ansett for å være en av de De sytten provinsene og senere en av provinsene i De sydlige Nederlandene. Mechelen var en selvstendig stat i personalunion med flere andre. De burgundiske hertugene og senere de habsburgske keiserne (spanske og østerrikske), hadde også tittelen ook «herre av Mechelen», akkurat som de også innehadde tittelen greve eller hertug. Disse fyrstene la de sytten provinsenes høyesterett her. Denne het først «Mechelens parlament», men skiftet senere navn til Mechelens store råd etter at den franske kongen hadde klaget over navnevalget. Han mente at navnevalget var galt, da det impliserte at dette parlamentet tok plassen til parlamentet i Paris. Landfogden Margarete av Østerrike hadde sin residens i Mechelen, som takket være dette etterhvert ble ansett som Nederlandenes hovedstad.

I 1790 var Mechelen en av statene som opprettet De forente nederlandske statene (i Belgia ofte kalt *De forente belgiske statene*). Da Mechelen ble annektert av Frankrike i 1795, opphørte det å eksistere som en egen stat og ble en del av departementet Deux-Nèthes.

Områdene som falt under Dominium Mechelen
-----------------------------------------

* festningsbyen Mechelen
* bygdene Nekkerspoel og Nieuwland
* landsbyene Hever, Muizen, (Neer-)Hombeek, Leest og Heffen
* i en egen enklave lå Heist-op-den-Berg med tilliggende områder, blant annet Gestel i Berlaar.

Litteratur
----------

* Gerhard Köbler: *Historisches Lexikon der deutschen Länder.* 7. Aufl. München, 2007 S.417
* Anton Friedrich Büsching, Christoph Daniel Ebeling: *Erdbeschreibung, fünfter Teil* Hamburg: Bohn, 1789, S. 700 ff (Google Books)

  

  


|  |
| --- |
| **Den burgundiske rikskrets** |
| Markgrevskapet Antwerpen (1794) · Grevskapet Artois (1678) · Hertugdømmet Brabant (1794) · Grevskapet Flandern (1794) · Det frie grevskapet Franche-Comté (1678) · Dominium Friesland (1579) · Hertugdømmet Geldern (1579) · Dominium Groningen (1594) · Grevskapet Hainaut (1794) · Grevskapet Holland (1579) · Hertugdømmet Limburg og Overmaas' områder (1794) · Hertugdømmet Luxemburg (1794) · Dominium Mechelen (1794) · Grevskapet Namur (1794) · Dominium Overijssel (1579) · Dominium Utrecht (1794) · Grevskapet Zeeland (1579) · Grevskapet Zutphen (1591) |
**Jamal Salameh** (arabisk: جمال سلامة‎; født 5. oktober 1945 i Alexandria I Egypt, død 7. mai 2021 i Giza) var en egyptisk sangforfatter og melodist.

Biografi
--------

Han studerte ved Tsjaikovskijkonservatoriet i Moskva i 1976 og vendte tilbake til Egypt for å komponere musikk for fjernsynet. I 1980 komponerte og skrev han for Sabah for filmen *Layla baka fiha al-qamar*, blant annet den populære sangen *Sa'aat...sa'aat*. Han komponerte så sangen *Ehki ya Scheherazade* for Samira Said i 1981. Blant de andre kan komponerte for var sangeren Majida El Roumi fra Libanon og for den syriske dikteren Nizar Qabbani. Ettersom han hadde erfaring med å komponere patriotisk musikk, skrev han også sangen *Shabab al-'ahd* for den tunisiske musikeren Sofia Sadeq.

I 1980-årene komponerte han ganske meget for egyptiske filmer og fjernsynsserier, blant annet for favoritter som serien *Al-hub was ashia' ukhra* og filmen *Habibi da'iman*. Han skrev også islamsk musikk - Salamehs stil var markant og adskilte seg fra tradisjonell religiøs musikk ved det at den var mindre bundet til daf.  Han arbeide med den religiøse sanger Jasmin al-Khaim på produksjoner som *Muhammad rasool Allah* og *Sa'a walid al-hada*.

Den 7. mai 2021 døde han på *Al Haram*-sykehuset i Giza av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   Al-Masry Al-Youm, «وفاة الموسيقار جمال سلامة عن 75 عامًا إثر إصابته بفيروس كورونا», arkiv-URL archive.vn, utgitt 7. mai 2021, besøkt 7. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mohammed Cain, "موسوعة الغناء المصري في القرن العشرين" "Encyclopedia of Egyptian singing in the twentieth century", Egyptian General Book Co. 1999
3. ↑  «وفاة الموسيقار جمال سلامة بمستشفى الهرم عن عمر 75 عاما بعد إصابته بكورونا». *youm7.com* **(Arabic)**. 7. mai 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**The 5,6,7,8's** er en kvinnelig japansk rock'n'roll-trio. Musikken deres er basert på amerikansk surfemusikk og garasje-rock. Alle bandmedlemmene kommer fra Tokyo.

Gruppas navn kommer fra årtiene de henter inspirasjon fra, 1950-tallet, 1960-tallet, 1970-tallet og 1980-tallet.

Gruppa ble startet i 1986 av søstrene Sachiko og Yoshiko «Ronnie» Fujiyama, og besto opprinnelig av fire stykker. Siden 1992 har bandet vært en trio. Pr. 2006 består bandet av bassisten Akiko Omo i tillegg til søstrene Fujiyama på vokal/gitar og trommesett.

Kill Bill
---------

Gruppa fikk i 2003 et voldsomt oppsving i interesse i vesten etter en opptreden i Quentin Tarantinos film Kill Bill, volume 1. bandet spilte her den boogie woogie-inspirerte låta «Woo Hoo». Dette førte til stort platesalg også utenfor Japan, og flere konserter i USA og Europa. I Norge opptrådte de i 2005 blant annet på Sjonstock-festivalen og på Buktafestivalen i Tromsø.

Diskografi
----------

Gruppa har gitt ut syv album:

* The 5,6,7,8's Can't Help It! (1991)
* The 5,6,7,8's' (1994)
* Bomb The Twist (1995)
* Pin Heel Stomp (1997)
* Teenage Mojo Workout (2002)
* Bomb The Rocks: Early Days Singles (2003)
* Best Hits Of The 5,6,7,8's (2003)

Eksterne lenker
---------------

* (ja) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) The 5.6.7.8's – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) The 5,6,7,8's på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) The 5,6,7,8's på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The 5,6,7,8's på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) The 5,6,7,8's på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) The 5,6,7,8's på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) The 5,6,7,8's på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Höljes kraftverk** , offisielt ***Klarälvens kraftverk Höljes***, er en demning med et vannkraftverk i elva Klarälven i Sverige. Dette anlegget har en totalt installert effekt på 120 MW, og stod ferdig utbygd i årene 1957–1962. Anlegget er en 200 meter lang steinfyllingsdam, som regulerer Höljessjön. Vannet tas inn via en egen tilførselstunnel 50 meter nord for damkronen, og kraftverket ligger inne i fjell parallelt med dammen. Demningen mangler dermed spillvei og har kun to store sluser til å slippe gjennom vannmasser.

Höljes kraftverk er det øverste av de svenske kraftverkene i Klarälven, og ligger bare noen kilometer nedenfor grensen mot Norge og Trysil kommune. Like ovenfor riksgrensen er det derimot også et norsk kraftverk i Klarälven, nemlig Lutufallet kraftverk som eies av Eidsiva Energi. Videre nedover på svensk side er elven regulert med en mengde kraftverk nedenfor Höljes.

Hele området er vernet som naturreservat. Nedenfor demningen ligger en motorsportbane og tettstedet Höljes med Norra Finnskoga kyrka.

Kraftverket eies av det finske energiselskapet Fortum Oy.

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Höljes kraftverk». Besøkt 8. juni 2020.
2. 1 2   «Höljes kraftverk», besøkt 8. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Vattenkraftverk[*død lenke*] – Fortum.

| * v
* d
* r
Demninger i Klarälven |
| --- |
| Tåsan **·** Letten **·** Höljes **·** Edsforsen **·** Skogaforsen **·** Krakerud **·** Forshult **·** Skymnäsforsen **·** Munkfors **·** Deje **·** Forshaga | Sveriges flagg |

Portaler: Sverige | Energi
***The Accidental Honeymoon*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Léonce Perret.

Handling
--------

Unge Kitty flykter hjemmefra, for å unngå å gifte seg med en mann som hun ikke er glad i. Men bilen hennes bryter sammen på en øde landevei og hun møter Robert, en ung artist som nettopp har blitt avvist av en kvinne han elsket vanvittig. Robert planlegger derfor å begå selvmord, ved å legge seg på jernbane-skinnene. Men når han får øye på Kitty som har fått problemer, bestemmer han seg for å hjelpe henne først.

De får snart bilen i gang igjen, men den går tom for bensin foran et våningshus. Bonden, som feilaktig tror at de to er gift, lar dem dele soverom for natten. Neste morgen dukker faren til Kitty, opp og leter etter henne. Men han oppdager at hun har tilbrakt natten sammen med en fremmed mann. Det oppstår dermed en rekke komplikasjoner.

Skuespillere
------------

* Robert Warwick som Robert Courtland
* Elaine Hammerstein som Kitty Grey
* Frank McGlynn Sr. som bonden Perkins
* Blanche Craig som moren til Perkins
* Frank Norcross som faren til Kitty
* Edward Kimball som Roland Edwards
* Jeanne Méa som en rektor
* Emily Lorraine som en lærer
* Walter Hiers som Jimmy

Referanser
----------

1. ↑  The Accidental Honeymoon
2. ↑  THE ACCIDENTAL HONEYMOON

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Accidental Honeymoon* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Accidental Honeymoon* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *The Accidental Honeymoon* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Accidental Honeymoon* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Benjamin Gotthold Schlick** (født 6. september 1796 i København i Danmark, død 24. september 1872 i Paris) var en dansk arkitekt og mekaniker.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Benjamin Schlick var sønn av kapellmusikus Christian Traugott Schlick (1753–1808) og Anne Henriette f. Clausen (1766–1854). Som 12-årig ble han alene med sin mor og vokste opp i kretsen omkring Frederik VI. Kongen støttet ham med ikke ubetydelige summer og ryktet gikk, at han var en naturlig sønn av kongen.

Schlick studerte først ved Kunstakademiets Bygningsskole, men i 1818 mottok han understøttelse til reise og studier av teaterarkitektur og scenemaskineri utenlands. Reisen gikk til Paris og London, og understøttelsen ble fornyet to år senere.

### Karriere

Schlick oppnådde fremgang med sine teaterinteriører, teatermaskinerier og miniatyraktig utførte tegninger.

Hjemme i Danmark ble han dog møtt ham med mistillit, og etter en strid i 1824 om hans person tok han fast opphold i Paris, hvor han fremstilte seg som *Benjamin Gotthold, comte de Schlick*.

I Paris fikk han i oppgave å nyinnrede Théâtre de l'Odéon samt Théâtre des Variétés. For Karl X utførte han et album med farvelagte, arkitektoniske tegninger av teatre i Paris.

For storhertugen av Baden innredet han i 1830 hoffteatret i Karlsruhe.

I Roma dekorerte han et teater for fyrst Torlonia.

Av andre arbeider kan nevnes tegninger av 42 hus i Pompeii og Herculanum med deres freskomalerier. Til kongen av Preussen oppfant han en *scenograph* som kunne «giøre perspektivisk Afrids til en Bygnings Forside og Fløie».

Schlick brukte i stort omfang tegninger som gaver til kongelige over hele kontinentet, og de vakte stor beundring. Med tiden ble han regnet som fransk og mottok en betydelig livsvarig pensjon fra den franske stat. ¨

Han døde den 24. september 1872.

Referanser
----------

1. 1 2   www.kulturarv.dk, besøkt 3. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 3. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Répertoire des artistes, «Benjamin Schlick», Musée d'Orsay kunstner-ID 98180[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Union List of Artist Names, «Benjamin Schlick», ULAN 500170286[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Artnet, Artnet artist ID benjamin-schlick, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3  1942. Petersen, Ove Bjørn, f. (2012). *Franske fortællinger : 17 danskere, der blev franske* (1. udgave utg.). [Odense]: Mellemgaard. ISBN 9788792920324. OCLC 809469185.
7. ↑  «Benjamin Schlick | Gyldendal - Den Store Danske». *denstoredanske.dk* **(dansk)**. Besøkt 20. august 2018.
8. 1 2  «Weilbachs Kunstnerleksikon S». *www.rosekamp.dk*. Besøkt 20. august 2018.
9. ↑  Baden, Torkel (1828). *Hr. Benjamin Schlick i Udlandet*. Kjøbenhavn: Jens Hostrup Schulz. s. 8–9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ULAN **·** ICCU
 |

Portal: Danmark
***Pseudotelegeusis*** er en liten slekt av biller som bare finnes i et begrenset område mellom det sørvestlige USA og Ecuador. De blir av og til regnet som en undergruppe av familien Phengodidae. Disse sjeldne og lite kjente billene kan kjennes på at palpene (labialpalpene og/eller maksillepalpene) er sterkt forlenget og pølseformede. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.

Utseende
--------

Små til middelsstore (2,5 – 5,5 mm), slanke biller, ligner overfladisk ganske mye på underfamilien småbløtvinger (Cantharidae, Malthininae). **Hodet** er nokså stort, fremoverrettet og noe flatt, med små, men utstående, runde fasettøyne. Enten labialpalpene, eller maksillepalpene, eller begge deler, er sterkt forlenget og henger ned under hodet som to eller fire pølseformede vedheng. **Brystskjoldet** (pronotum) er lite og kort, firkantet, bredere enn langt. **Dekkvingene** er myke, forkortede og dekker hverken flygevingene eller bakkroppen. De er avrundet i spissen som hos småbløtvingene. Bakkroppen er lang, slank og myk. Beina er korte og noe krumme. Larvene er ukjente.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Mellom- og det nordlige Sør-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
			* Familien **Telegeusidae** Leng, 1920 (ev. del av Phengodidae)
				+ Slekten ***Pseudotelegeusis*** Wittmer, 1976
					- *Pseudotelegeusis howdeni* Wittmer, 1976 - Sør-Amerika
					- *Pseudotelegeusis jiliotupaensis* Zaragoza-Caballero, 2008 - Mexico
					- *Pseudotelegeusis meloi* Roza, Constantin & Mermudes, 2019 - Peru
					- *Pseudotelegeusis oculatus* Wittmer, 1976 - Sør-Amerika

Kilder
------

Telegeusidae i *Tree of Life* (med foto av David Maddison):

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pseudotelegeusis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudotelegeusis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudotelegeusis* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Liv Veslemøy Fjerdingstad** (født 29. september 1950) er en norsk folkemusiker, sanger, musikkformidler og lokalpolitiker.

Politikk
--------

Veslemøy Fjerdingstad ble i 1968 medlem av SUF og kom siden med i partiet Rød Valgallianse og arvtageren Rødt. Da hun i 2019 meldte seg ut av Rødts lokallag, hadde hun sittet i kommunestyret i Kongsberg i 24 år. Ved kommunevalget i 2019 stilte hun for Kongsberglista.

Musikk
------

Veslemøy Fjerdingstad sang i sin barndom i Kongsberg pikekor, et kor hun var tilknyttet i 30 år. Hun medvirket på korets første plateinnspilling i 1961 og var en periode hjelpedirigent for korets aspiranter.

Fjerdingstad studerte en tid ved Folkemusikkakademiet på Rauland, og er utdannet førskolelærer. Siden har hun arbeidet med musikkopplæring på Kongsberg, og har i særskilt grad vektlagt betydningen av gamle sangtradisjoner. Her har hun også brakt musikken inn i barnehagepedagogikken, og også selv innspilt musikk for dette formålet. Hun er blant annet kjent for sine fremføringer av slåttestev.

Familie
-------

Veslemøy Fjerdingstad er datterdatter av folkemusikeren og forfatteren Johan Austbø, kusine av pianisten Håkon Austbø og mor til billedkunstner Bård Ask.

Diskografi
----------

* *Salen var av silkety, pika bor i neste by* ‎(CD, Album), Etnisk Musikklubb (2010)

Referanser
----------

1. ↑  *Laagendalsposten 2019.04.01*. Norge, Buskerud, Kongsberg. 2019.
2. ↑  Kristoffersen, Dag (1999). *Kongsberg pikekor 50 år*. Koret. ISBN 8299528909.
3. ↑  *Kvint og kvart*. Folkemusikksenteret i Buskerud. 1996. s. 34, 78. ISBN 8291715017.

Kilder
------

* Fjerdingstad, Veslemøy (2006). «På egne bein».  besøkt 28. oktober 2019
Benjamin Kowalewicz under en konsert
**Benjamin Kowalewicz** (bedre kjent som Ben Kowalewicz) ble født i Montréal, Canada, 16. desember 1975 og er i dag vokalist i det alternativ rock/rock-bandet Billy Talent nettopp fra hjemlandet. Hans lett gjenkjennelige stemme og energiske opptredener på konserter har blitt et av varemerkene til det voksende bandet. Ben står også bak de følsomme sangene du finner på Billy Talent og Pezz' til sammen tre albumer (2006), blant annet «Nothing To Lose» inspirert av et offer for mobbing som senere begikk selvmord hvor han gjør et opprør mot det miserable. Den til tider ekstreme og samtidig rolige sangeren møtte bandmedlemmene og startet Pezz (Billy Talents tidligere navn) på skolen han gikk på, «Our Lady of Mount Carmel Catholic Secondary School» på et talentshow. Senere kom Ben med bandnavnet «Billy Talent» som han fikk fra boken og filmen «Hard Core Logo», etter problemer med et annet band kalt Pezz. 

Bens etternavn kommer av hans polske ætt. Han bor i dag i Toronto, Canada etter et tidligere opphold i Mississauga, Ontario, men bruker det meste av tiden på å turnere rundt om i Nord-Amerika og Europa.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 76527[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Discogs, oppført som Ben Kowalewicz, Discogs artist-ID 859987, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Benjamin Kowalewicz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Benjamin Kowalewicz på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Benjamin Kowalewicz på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Benjamin Kowalewicz på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Benjamin Kowalewicz på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Maxi 77** er en seilbåt produsert av Maxibåtar i Mariestad i Sverige. Den ble først introdusert på markedet i 1972. Den ble igjennom sin produksjonsperiode levert i mange forskjellige versjoner. De første hadde brune linjer, men allerede i 1973 gikk de over til grønne linjer. I 1975 ble de levert med blå linjer, som er de linjene maxi er mest kjent med. Frem til 1978 ble linjene malt på, men i 1978 gikk de over til å teipe linjene på. Den største endringen på båten kom i 1975. Da ble dekket hevet og dørken senket. I tillegg ble taket trukket noe lengre akterut. Fra og med 1975 ble kjølen festet i to tversgående bjelker, noe som økte styrken. Fra 1977 ble røstjærnene forsterket og i 1978 ble de levert med rigg fra Seldén.

Maxi 77 regnes for å være en romslig båt tatt størrelsen i betraktning. Den har køyeplass til fem, bysse og toalett i baugen. Den ble levert med både pumpetoalett og porta potti. Den ble bare levert ferdigbygd.

Maxi 77 er en båt som passer godt for nybegynnere, men samtidig så har "alle" gode seilere seilt en, båtene er solide, tåler røft bruk og er derfor blant annet svært populær i sjøspeiding

Sjøspeidergrupper som bruker Maxi 77

1. 1 Søgne sjøspeidergruppe-2 Maxier "Torve" og "Niglus"
2. 1 Langesund Sjøspeidergruppe-2 Maxier "Kaldor" og "Sjarmanda"
3. 1 Tananger Sjøspeidergruppe-1 Maxi "Sjøskvett"
4. 5. Drammen Sjø-2 Maxier "Fryd" og "LOL75"
5. Flekkerøy BK Sjø-3 Maxier "Grete II" "Ellen" og "Hilde"

Referanser
----------

1. ↑  «Maxi 77». *www.maxisidorna.com*. Arkivert fra originalen 6. mars 2016. Besøkt 19. januar 2016.

Se også
-------

* Maxi 95

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Gulmjelt** (latin: *Astragalus frigidus*) er en plante i mjeltslekten, som tilhører erteblomstfamilien *(Fabaceae)*. Den er 10-40 cm høy, og med oppreist, ugreinet og kraftig stengel. Planten mangler klengetråder. De gule blomstene blomstrer i juli-august, og planten er ganske sjelden i Norge.

Individ fra fjellene i Sveits. Denne har mer tydelig røde begerblad enn den nordiske varianten, som bare har en rødlig kant ytterst på begerbladene.  Foto: Thomas Mathis 
Gulmjelt har en grov og opprett, ugreinet stengel med bladstilker hvor det sitter 3-7 par mellomgrønne, eggerunde blader. De er bredere enn på de fleste mjelt- og vikkearter. Ørebladene (der stilken deles) er butte og brede. 

Klasen av skittengule eller mellomgule blomster har 5-20 kroner, og begerbladene har noen smale, korte tenner eller hår og rødlig skjær ytterst. Kronbladene er 12-15 mm lange, gule og skittengule eller hvit-gule innerst mot begerbladet. 

Belgen er litt hengende, og har 1 frørom. 

Gulmjelt og **lakrismjelt** er svært like, begge har brede og eggrunde, mellomgrønne blader og gule blomsterklaser. Forskjellen er derimot at lakrismjelt har lange, krypende sikksakk-stengler, og at belgene til lakrismjelt er større, oppadpekende, og har to frørom i stedet for bare ett. Gulmjelt er dessuten aldri greinete, slik lakrismjelt oftest er.

Utbredelse
----------

Gulmjelt vokser i fuktig, kalkholdig jord. Den trives i fjellet og innlandet, i steinurer, kildedrag og bekkekanter, men går også ut til strandkrattet ved kysten lengst nord i Norge.

Den er utbredt to steder i Norge: en populasjon vokser i Midt-Norge, og en i Nord-Norge nord for Mo i Rana helt opp til Russland.

I Norden lever den spredt i Norrbotten og i det nordligste Finland. Arten vokser også i høylandsstrøk i Alpene.

Referanser
----------

1. ↑  Lennart Stenberg (red.), Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals Store nordiske Flora*, 2003 (Oslo 2007), side 338
2. ↑  Lennart Stenberg (red.), Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals Store nordiske Flora*, 2003 (Oslo 2007), side 338

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gulmjelt* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Gulmjelt* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Gulmjelt* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Gulmjelt* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Gulmjelt* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Gulmjelt* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Gulmjelt* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Gulmjelt* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Astragalus frigidus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Astragalus frigidus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Astragalus frigidus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
En sjømatinspektør fra FDA
**Food and Drug Administration** (**FDA**) er en etat innen det føderale amerikanske Helse- og sosialdepartementet, og er ansvarlig for regulering og kontroll av mat, dyrefôr, legemidler, kosttilskudd, kosmetikk, medisinsk utstyr og blodprodukter i USA.

FDA har spilt en vesentlig rolle for bedret mat- og legemiddelsikkerhet, og for å sikre at legemidler og annen behandling er tilstrekkelig vitenskapelig dokumenter, også utenfor USA. Den kanskje største triumfen var avvisningen av thalidomid på 1960-tallet. Dette medikamentet viste seg å gi alvorlige misdannelser når det ble brukt av gravide. I motsetning til de fleste europeiske land ble thalidomid aldri godkjent i USA. 

FDA blitt beskyldt for å være overbyråkratisk, og å bidra til at legemidler blir dyre og tar unødvendig lang tid å få på markedet. Særlig utenlandske aktører har kritisert FDA for å favorisere amerikanske legemiddelfirmaer. Godkjenningen og senere tilbaktrekking av medikamenter som deksfenfluramin, troglitazon og ikke minst rofecoxib (*Vioxx*) har bidratt til at FDAs kompetanse har blitt trukket i tvil.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Food and Drug Administration (United States) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** BBC Things
 |



1. ↑  .
2. ↑  .
**Ramanspredning** er uelastisk spredning av lys fra interaksjon med de elektroniske, magnetiske og vibrasjonelle eksitasjoner i materie.

Det mest typiske tilfellet av ramanspredning er når et foton spres mot et molekyl, og i prosessen taper en gitt mengde energi gjennom å eksitere molekylets spesifikke vibrasjonstilstand. Uelastisk spredning av lys (fotoner) kan skje fra molekyler i gass- eller væskefase, men også fra materialer i faststoff. I prosessen må fotonets energi enten forbli uendret (rayleighspredning), avta som følge av at materiet eksiteres (stokesspredning) eller øke som følge av at materiet deeksiteres (anti-stokesspredning). Stokes- og anti-stokesspredning betraktes begge som ramanspredninger. De eksitasjonene som fotonet vekselvirker med er ofte vibrasjoner, men de kan også være magnetiske eller elektroniske av natur. Ramanspredning er derfor et svært allsidig spektroskopisk verktøy, og benyttes innen flere disipliner som fysikk og kjemi.

Ramaneffekten er oppkalt etter oppdageren Chandrasekhara Venkata Raman, som ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1930 for sitt arbeid med å beskrive uelastisk spredning av lys. Uavhengig av Raman demonstrerte Landsberg og Mandelstam eksistensen av uelastisk lysspredning omtrent samtidig. Raman rakk å publisere sine resultater kun uker før sine konkurrenter, noe som er grunnen til at effekten bærer hans navn, og at han ble belønnet med Nobelprisen. Det interessant i sammenhengen at eksistensen av effekten hadde blitt vist teoretisk av A. Smekal et antall år før det eksperimentelle beviset.

Referanser
----------

1. ↑  C. V. Raman, Indian Journal of Physics 2, 387 (1928)
2. ↑  G. Landsberg og L. Mandelstam, Naturwissenschaften 16, 57 (1928)
3. ↑  A. Smekal, Naturwissenschaften 11, 873 (1923)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Raman spectroscopy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Vesna Radović** (født 7. september 1954) er en jugoslavisk og østerriksk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva og 1984 i Los Angeles.

Radović vant en olympisk sølvmedalje i håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var målvakt på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i håndballturneringen for damer bak Sovjetunionen. Det var seks lag som deltok og turneringen ble gjennomført med seriespill der alle lagene møttes en gang. Jugoslavia vant tre kamper, tapte en og spilte en uavgjort. Radović spilte tre kamper som målvakt i turneringen.

Fire år senere, under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, spilte hun alle fem kampene som målvakt på det østerrikske laget som kom på sjetteplass i håndballturneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i håndball damer Jugoslavias flagg Jugoslavia

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 31. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vesna Radović – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vesna Radović – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Vesna Radović – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**Christopher Patrick «Chris» Myers** (født 28. mars 1959) er en amerikansk sportsjournalist fra Miami med mer enn 20 års erfaring fra kringkasting. Han har dekket premierer, inkludert Super Bowl, NBA-finalen, NCAA Final Four, The Masters og US Open (golf), Triple Crown, Olympiske leker, og Daytona 500.

Tidlig liv og karriere
----------------------

Chris Myers fikk sitt første store gjennombrudd i kringkasting som en 16-år gammel high-school student da han var vert for sitt eget show på Miamis WKAT-AM - radio og intervjuet idrettshelter som Muhammad Ali og Don Shula. Myers ble uteksaminert fra Chaminade High School, Hollywood, Florida, 1977. Tidlig på 1980-tallet arrangerte Myers et radio ring-in show på WIOD-AM i Miami, før han flyttet til New Orleans i midten av 1980-tallet for å jobbe for kringkastingsstasjon WWL.

Før han kom til FOX/FSN, var Myers ti år i ESPN.

Referanser
----------

1. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Chris Myers». *IMDb*. Besøkt 16. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chris Myers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Chris Myers på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Chris Myers hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Chris Myers på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN
 |
The **Football Alliance** var en forening av fotballklubber fra England, som dannet en egen liga som eksisterte i 3 sesonger, fra 1889-90 til 1891-92.

Ligaen ble grunnlagt av 12 klubber, og var en rival til The Football League, som hadde startet i 1888-89. Begge disse ligaene hadde 12 medlemmer. Football Alliance dekket et tilsvarende område som Football League; Midlands til Nordvest-England, men også videre øst til Sheffield, Grimsby og Sunderland. Sheffield Wednesday ble den første ligamesteren.

På slutten av Alliances første sesong droppet Stoke City ut av Football League og ble i stedet akseptert som nye medlemmer i Football Alliance. De ble innlemmet påfølgende sesong sammen med Darwen FC, som hadde droppet ut av samme liga. Dette gjorte at ligaen nå hadde 14 medlemmer.

I 1892 ble det bestemt at man skulle slå sammen de to ligaene, og dermed ble Football League videreført med 1. og 2. divisjon. Den laveste divisjonen inneholdt de fleste Alliance-klubbene, bortsett fra de 3 beste som fikk delta i den øverste.

Medlemsklubber
--------------

* Ardwick (1891–18922)
* Birmingham St George's (1889–1892)
* Bootle (1889–18922)
* Burton Swifts (1891–18922)
* Crewe Alexandra (1889–18922)
* Darwen (1889–18911)
* Grimsby Town (1889–18922)
* Lincoln City (1891–18922)
* Long Eaton Rangers (1889–1890)
* Newton Heath (1889–18921)
* Nottingham Forest (1889–18921)
* The Wednesday (1889–18921)
* Small Heath (1889–18922)
* Stoke (1890–18911)
* Sunderland Albion (1889–1891)
* Walsall Town Swifts (1889–18922)

**Notater**  

1 Opprykk til Football Leagues 1. divisjon   

2 Rykket ned til Football Leagues 2. divisjon

Football Alliance vinnere
-------------------------

|
|  |
| Sesong | Klubb |
| 1889–90 | The Wednesday |
| 1890–91 | Stoke |
| 1891–92 | Nottingham Forest |
|
**Chris John Osgood** (født 26. november 1972 i Peace River, Alberta) er en kanadisk ishockeyspiller. Han er keeper for Detroit Red Wings. Starten av karrieren tilbrakte han hos Red Wings, før han spilte for New York Islanders og St. Louis Blues. I 2005 returnerte han til Detroit Red Wings.

Karriere
--------

Han har vunnet tre Stanley Cups, to av de som førstekeeper. Osgood hadde sin første sesong for Red Wings 1993–1994. Sesongen etter var han andrekeeper for Mike Vernon.
I 1995–1996-sesongen ble han en av de første keeperene i NHL til å score mål.

I 2001 gikk han til New York Islanders hvor han spilte frem til han 11. mars 2003 gikk til St. Louis Blues hvor han så spilte ferdig 2002–2003-sesongen og hele 2003–2004-sesongen.
Han fikk ikke fornya kontrakten med St. Louis Blues.

8. august 2005 signerte han en ettårskontrakt med Detroit Red Wings, kontrakten ble fornya i juni 2006 med to nye år. I 2008 vant han sammen med Red Wings enda en Stanley Cup. Etter å ha gjort det bra i 2007–2008-sesongen, fikk han en treårskontrakt med klubben.

Referanser
----------

1. ↑   www.eliteprospects.com, besøkt 20. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.eliteprospects.com, besøkt 20. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.nhl.com, besøkt 20. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.nhl.com, besøkt 20. juli 2022[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   www.hockeydb.com[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2   www.nhl.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chris Osgood – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Chris Osgood – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Chris Osgood – Hockey-Reference.com Rediger på Wikidata

* (en) Chris Osgood – Legends of Hockey Rediger på Wikidata

* (en) Chris Osgood – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Gilberto de Godoy Filho** kjent som **Giba** (født 23. desember 1976 i Londrina) er en brasiliansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 2000 i Sydney, 2004 i Athen, 2008 i Beijing og 2012 i London.

Giba ble olympisk mester i volleyball under OL 2004 i Athen. Han var med på det brasilianske laget som vant volleyballturneringen. Brasil vant kvartfinalen med 3-0 over Polen, i semifinalen beseiret de USA med 3-0 og Brasil vant finalen over Italia med 3-1. 

Giba vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under OL 2008 i Beijing. De brasilianske herrelandslaget kom på andreplass i turneringen bak USA. De vant kvartfinalen med 3-0 over Kina, semifinalen med 3-1 over Italia men tapte finalen med 1-3 til USA.

Fire år senere, under OL 2012 i London vant han en ny olympisk sølvmedalje i volleyball. Brasil vant kvartfinalen med 3-0 over Argentina, og i semifinalen vant de med 3-0 over Italia. Finalen mot Russland endte med tap for Brasil 2-3.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2004 Hellas’ flagg Athen – **Gull** i volleyball, menn Brasils flagg Brasil
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing – Sølv i volleyball, menn Brasils flagg Brasil
* Sølv 2012 Storbritannias flagg London – Sølv i volleyball, menn Brasils flagg Brasil

Referanser
----------

1. ↑   www.cob.org.br[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Giba – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Giba – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Giba – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Giba – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pt) Giba – Brasils olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Giba – European Volleyball Confederation Rediger på Wikidata

* (en) Giba – World of Volley Rediger på Wikidata

* (it) Giba – Lega Pallavolo Serie A (menn) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Philippe Jacoberger** (født 28. august 1955, død 22. juli 2016 i La Bresse) var en fransk skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1973-1982.

Han deltok i VM i 1974 og 1982, med 51. plass (av 55 deltakere) i storbakken i Oslo som beste individuelle plassering. I junior-VM i Autrans i 1974 kom han på 5. plass, og i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) 1975 ble han nummer 29. I 1975 fikk han også 5. plass i Schwarzwälder Springertournee, og han ble fransk mester i stor bakke.

Jacobergers beste sammenlagtplassering i den tysk-østerrikske hoppuka var 37. plass i 1974/75. I den sveitsiske hoppuka ble han nummer 35 sammenlagt i 1982. Hans beste plassering i enkeltrenn i de to turneringene var 11. plass i Bischofshofen 6. januar 1975 og i Le Locle 19. januar samme år. Han greide ikke å ta poeng i verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80; beste resultat der var 16. plass i Chamonix 26. februar 1981.

VM-plasseringer:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| År | 1974 | 1982 |
| Sted | Falun | Oslo |
| Stor bakke | 56 | 51 |
| Normalbakke | 60 | 53 |
| Lagkonkurranse | Ikke arr. | 15 |

Sammenlagtplasseringer i den tysk-østerrikske hoppuka:

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| År | 1974/75 | 1975/76 | 1978/79 | 1979/80 | 1980/81 | 1981/82 |
| Plassering | 37 | 71 | 60 | 109 | 93 | 66 |

Sammenlagtplasseringer i den sveitsiske hoppuka:

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| År | 1980 | 1981 | 1982 |
| Plassering | 61 | 41 | 35 |

Philippe Jacoberger var bror av skihopperen Jean François Jacoberger

Referanser
----------

1. 1 2   fichier des personnes décédées[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  La Bresse Infos: Décès (s. 23, september 2016)
3. 1 2 3 4 5  Adam Kwieciński: Philippe Jacoberger Arkivert 22. juni 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 25. juni 2017)
4. ↑  Journal de l'année 1975: Champions de France 1975 (s. 381, arkivert på Larousse)
5. ↑  Geneanet: Philippe Jacoberger (besøkt 25. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Philippe Jacoberger – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

* (en) Philippe Jacoberger – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Dimităr Milanov Stojanov** (bulgarsk: Димитър Миланов Стоянов; født 18. oktober 1928 i Sofia, død 1995 i Sofia) var en bulgarsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Milanov vant en olympisk bronsemedalje i fotball under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det bulgarske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Sovjetunionen og Jugoslavia. Bulgaria vant kvartfinalen med 6-1 over Storbritannia men tapte semifinalen mot Sovjetunionen med 1-2. I bronsefinalen mot India vant de med 3-0. Milanov spilte tre kamper og scoret fire mål i turneringen.

Milanov spilte trettini landskamper og scoret tjue mål for Bulgaria i perioden 1948-1959.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Australias flagg Melbourne - Bronse Bronse i fotball Bulgarias flagg Bulgaria

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, oppført som Dimitar Milanov, Sports-Reference.com olympisk utøver-ID mi/dimitar-milanov-1, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dimităr Milanov – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Dimităr Milanov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Dimităr Milanov – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Dimităr Milanov – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Dimităr Milanov – EU-Football.info Rediger på Wikidata
* (en) Dimitar Milanov på Eu-Football.info
* (bg) Dimitar Milanov på hebarfc.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Landslaget for Norges Lærerstudenter** (LNL) var en studentorganisasjon for lærerstudenter i Norge som ble opprettet i 1947. I 1999 vedtok organisasjonen å gå inn i Studentenes Landsforbund.

Etter andre verdenskrig oppsto et samarbeid mellom enkelte norske lærerstudenter og lærerstudentorganisasjonene i Sverige og Danmark. I 1946 var blant annet Henrik Tuestad (Oslo lærerskole), Maisen Meyer (Volda lærerskole) og Eli Wiik Andersen (senere Mohn) (Volda lærerskole) til stede ved et nordisk elevstevne på Jonstrup Seminar i Danmark. De norske representantene ble enige om å opprette en norsk lærerstudentorganisasjon, og i 1947 ble *Landslaget for Norske Lærerskoleelever* (LNL) opprettet.

LNL innledet i løpet av 1950-tallet et samarbeid med Norges Lærerlag der man ikke inngikk formelle bånd, men søkte en arbeidsdeling hva angikk organiseringen av lærerstudentene.

Organisasjonen skiftet navn til *Landslaget for Norsk Lærerutdanning* i 1966, og etter påtrykk fra departementet (KUD) til *Landslaget for Norske Lærerstudenter* i 1967.

I 1999 vedtok landsmøtet i LNL at organisasjonen skulle gå inn i Studentenes Landsforbund (STL).

Norsk Lærerlag ønsket imidlertid et samarbeid med lærerstudentene, og umiddelbart etter LNLs landsmøte ble Norges Lærerstudenters Landslag (NLL) opprettet, formelt underlagt Norsk Lærerlag. NLL opererte som fagforeningens studentorganisasjon fram til 2002, da Norsk Lærerlag slo seg sammen med Lærerforbundet og dannet Utdanningsforbundet.

På landsmøtet i 2002 ble det vedtatt å endre navnet på organisasjonen til Pedagogstudentene i Utdanningsforbundet.
**Veslemøy Kjendsli** (født 26. april 1947 i Oslo) er en norsk journalist og forfatter. Kjendsli jobber som frilansjournalist og kurs- og foredragsholder, i tillegg til at hun underviser i journalistikk og kommunikasjon.

Kjendslis journalistiske karriere startet i NRK hvor hun blant annet jobbet i *Østlandssendingen* og *Brennpunkt*. Det var gjennom virket som NRK-journalist at Kjendsli kom på sporet av det som skulle bli tema for hennes bok *Skammens barn*. Boken, som ble utgitt i 1986, omhandler de såkalte tyskerungene, barn av norske kvinner og tyske menn som fant sammen som følge av den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. For arbeidet med temaet fikk Kjendsli Narvesenprisen.

Kjendsli var også norsk kommentator for NRK fjernsyn i Eurovision Song Contest i 1985. Hun var også den første til å intervjue Bobbysocks etter at Norge vant. Jahn Teigen og Erik Heyerdahl kommenterte finalen i radioen. 

Kjendsli var blant annet programleder for TV-aksjonen «Et nytt liv» i 1991. Hun var også manusforfatter for den store historiske NRK-serien *Veier til vår tid* som ble sendt i 1989. Et av Kjendslis mest omtalte NRK-prosjekter, var programmet om den sterkt hjerneskadde jenta Malin. Kjendsli fulgte henne med fjernsynskameraet i tre år, mens Malin og hennes familie gjennomgikk et behandlingsopplegg etter den såkalte Doman-metoden. 

Kjendsli har fått diplom (1997) fra Stiftelsen for kritisk og undersøkende journalistikk SKUP for avsløringen av det østtyske hemmelige politiet, STASIs misbruk av norske krigsbarns identitet for spionasje i Vest-Europa.

Våren 2008 kom Kjendsli med boka *Rett på sak* på IJ-Høgskoleforlaget. *Rett på sak* er en lærebok i praktisk journalistikk, som er blitt pensum på flere av landets journalistutdanninger. Kjendsli har også bidratt til Mediemøter 1 og Mediemøter 2 på Aschehoug forlag, som er lærebøker i mediefag for videregående skoler. Kjendsli underviser i kommunikasjon og journalistikk.

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Inngangspartiet til KA-bygningen på Campus Ås er utformet som et permeabelt dekke og prosjektert av landskapsingeniørstudenter.
En **landskapsingeniør** planlegger bygging og forvaltning av parker, byrom, boligområder, veier, offentlige anlegg, naturområder og kulturlandskap.

I Norge tilbys bachelorgrad i landskapsingeniørstudier på Universitetet for miljø- og biovitenskap i Ås. Det er et tverrfaglig studium, med hovedvekt på teknikk, biologi og arbeidsledelse. Sverige og Danmark har lignende studier.

Fagorganisering
---------------

Landskapsingeniørene er organisert i Norske landskapsingeniørers forening (NLI).

Historie
--------

Landskapsingeniørstudiet ble opprettet fordi grøntsektoren etterspurte denne type tverrfaglig kompetanse innenfor biologi, teknikk og styring av driftsoppgaver. I tillegg så en at landskapsarkitekten trengte støtte fra en ingeniør ved bygging og forvaltning av parker og anlegg.

Eksterne lenker
---------------

* Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) - Landskapsingeniør
* NLI sin beskrivelse av utdanningen
**Vesna Milošević** (født 29. august 1955), jugoslavisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Milošević vant en olympisk sølvmedalje håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var målvakt på det jugoslaviske laget som kom på andreplass i håndballturneringen for damer bak Sovjetunionen. Det var seks lag som deltok og turneringen ble gjennomført med seriespill der alle lagene møttes en gang. Jugoslavia vant tre kamper og tapte en og spilte en uavgjort. Milošević spilte alle fem kampene i turneringen som målvakt.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Sølv Sølv i håndball damer Jugoslavias flagg Jugoslavia

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 31. januar 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vesna Milošević – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vesna Milošević – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Vesna Milošević – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
Orquesta Sinfónica Simón Bolívar holder konsert i Royal Albert Hall, London i 2007
**Orquesta Sinfónica Simón Bolívar** (Simón Bolivar Symfoniorkester) er et venezuelansk orkester. Det er oppkalt etter den venezuelanske nasjonalhelten Simón Bolívar. Økonomen José Antonio Abreu stiftet orkesteret den 12. februar 1975.
Frem til 2011 var orkesteret landets ungdomsorkester. Da hadde gjennomsnittsalderen i orkesteret blitt så høy at det ikke lenger kunne kalles et ungdomsorkester. Gustavo Dudamel har vært orkesterets kunstneriske leder siden 1999.
Landets ungdomsorkester er nå Teresa Carreño Youth Orchestra.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Orquesta Sinfónica Simón Bolívar på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Orquesta Sinfónica Simón Bolívar på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Orquesta Sinfónica Simón Bolívar på Songkick Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
*Ikke å forveksle med livré.*
*Livre tournois* hadde over tid et fall i verdi, her uttrykt i morsvarende gullvekt
**Livre** var en eldre fransk pengeenhet for sølvpenger basert på vektenheten ved samme navn, og den varierte opp gjennom århundrene og hadde to hovedtyper som ikke var like. Den antakelig mest utbredte bestod av 489,5 gram (*livre parisis*) sølv, som kunne inndeles i 20 sols (sous) eller 240 deniers. 

Ordet *livre* stammer fra det latinske ordet *libra*, en romersk vektenhet - libra.

Fra 1200-tallet fungerte livre også som to regnemyntenheter med navnet livre, av hvilke *livre parisis* var 1/4 større og ble brukt til midten av 1600-tallet, mens *livre tournois* holdt seg til 1795, da den ble erstattet av enheten franc, hvorav 0,9877 tilsvarte 1 livre. Fra 1792 var livren inndelt i 100 centimes.

Sølvinnholdet i 1 *livre tournois* var tidlig på 1300-tallet omkring 60 gram, i begynnelsen av 1500-tallet 17 gram, i begynnelsen av 1600-tallet omkring 10 gram og i begynnelsen av 1700-tallet omkring 5 gram.

Mynt med navnet livre ble preget kun to ganger, dels i 1656 under navnet *lis d'argent* og så omkring 1720 kalt *lis de la compagnie des Indes*.

Kjøpekraft pariserlivre 1760-1790
---------------------------------

Det er vanskelig å vurdere historisk valutas kjøpekraft i moderne valuta. Euro-verdiene i annen spalte er derfor bare et forsøk, og siden den ble utarbeidet ca. 2012 vil dens treffsikkerhet forringes over tid. Derimot er kjøpekraften ut fra hva vare- og tjenesteverdi - i tredje spalte - mer sikker. 

Enkeltpriser. I *Ancien Régime* fra midten av 1700-tallet: 1 livre = 20 sous = 240 deniers| 1 livre | 5 til 15 € | *Table d’hôte* eller middagsmeny |
| 2 til 12 sous | 0,5 til 3 € | Brødpris |
| 2 sous | 0,5 € | Café au lait |
| 1 livre | 5 til 15 € | Sitteplass i *Comédie-Française* |
| 2 livres 8 sous | 5,20 til 15,60 € | Sitteplass i *L'Opéra* |
| 72 livres | 360 til 1080 € | Reise med post*carrosse* fra Bordeaux til Paris |
| 2 livres | 10 til 30 € | Dagslønn for trykkeriansatt, kjent fra produksjonen av Encyclopédie. |
| 3 livres | 15 til 45 € | Forarbeiders dagslønn |
| 100 livres | 500 til 1500 € | En handelsreisendes hest |
| 300 livres | 1500 til 4500 € | En ny trykkpresse |
| 9 livres | 45 til 135 € | En pakker (riem) papir |
| 10 livres | 50 til 150 € | Et bind av billigutgaven av Encyclopédie. |
| 60 livres | 300 til 900 € | En minot (ca. 39 kg) salt. |
| 6 deniers | 0,13 til 0,4 € | Skopuss |
| 2 til 20 livres | 10 til 30 € | Prostituert ved *Palais Royal* |
| 12 livres | 60 til 180 € | Årsabonnement for *La Gazette* i 1774. |

Litteratur
----------

* Gunnar Carlquist (red.): *Svensk uppslagsbok*, Bd 17 (fra 1937). Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 441

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |