Mosaikk som gravminne for Ildefons Herwegen
**Ildefons Herwegen** (født 27. november 1874 i Junkersdorf bei Köln som Peter Herwegen, død 2. september 1946 i Maria Laach) var en tysk benediktinermunk og abbed av Maria Laach, og dessuten historiker og liturgiker.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Lærersønnen Peter Herwegen fikk på grunnskole i Köln-Lindenthal og deretter på Apostelgymnasium i Köln, så i samme by på Kaiser-Wilhelm-Gymnasium og til sist på gymnasiet drevet av benediktinerabbediet Seckau i Steiermark.[]

### Benediktiner

Der bestemte han seg for å tre inn i klosteret Maria Laach, der han fikk klosternavnet *Ildefons* og begynte på sitt novisiat i 1894. Han studerte teologi ved den teologiske høyskole som ble drevet av benediktiner-erkeabbediet Beuron og i Roma, og historie i Bonn.

### Prest, abbed

I 1901 mottok han prestevielsens sakrament, og den 26. juni 1913 ble han enstemmig[] valgt til abbed av munkekonventet i Maria Laach, og den 7. juli 1913 viet av biskop Michael Felix Korum. Dette embede utøvde han til sin død.

### Virke

Under Herwegen ble det gamle benediktinerabbediet ved Laacher See til et krystalliseringspunkt i den tyske katolisismes diskusjoner og bestrebelser for en nyorientering etter Tysklands nederlag i første verdenskrig og den wilhelminske Obrigkeitsstaats (øvrighetsstatens) endelikt.[] Abbed Herwegen fremmet især en besinnelse om liturgiens sentrale rolle.[] Feiringen av liturgien skulle sammensveise de deltagende troende og binde dem sammen i ånden og slik levendegjøre fellesskapet med Gud i fellesskapet i Kirken.[] Han ble med dette en forløper for den liturgireform som annet vatikankonsil tyve år etter sin død skulle forsøke å fullføre.[]

Han samarbeidet med blant andre Romano Guardini, Odo Casel, Heinrich Rohr og Johannes Pinsk og utgav i 1918 Guardinis verk *Vom Geist der Liturgie* i sin skriftserie *Ecclesia orans*. Han gav i 1921 Casel i oppdrag å utgi *Jahrbuch der Liturgiewissenschaft*. Fra 1922 støttet han opp om den unge pater Stephanus Hilpisch.[] Virgil Michel, Hans Ansgar Reinhold og Godfrey Leo Diekmann, som skulle spille en ledende rolle i den liturgiske bevegelse i USA fra 1930, hørte til hans krets eller hadde studieopphold i Maria Laach.[]

Herwegens politiske standpunkt var preget av kirkens tradisjonelle rolle i absolutismens samfunn. Han gikk inn for en autoritær stat og avviste Weimarrepublikkens demokratiske statsform.[] Han avviste også det katolske Zentrumspartei som arbeidet under dette systemet. Herwegen hadde tette forbindelser med den nasjonalkonservative krets rundt Hitlers visekansler Franz von Papen og var i 1933 derfor positivt innstilt til den nasjonalsosialistisk ledede riksregjering som en gjenopprettelse av enheten mellom folk og stat og som motvekt mot individualisme og liberalisme. Men man måtte da i den nye stat gi tilstrekkelig rom for den nye stat for den katolske kirkes egenstendighet.

I Heinrich Bölls roman *Billard um halb zehn* (1959) har Herwegens livshistorie funnet et litterært nedslag.[] På grunn av personlig vennskapsbånd tok Herwegen våren 1933 imot sin gamle skolekamerat Konrad Adenauer fra Köln slik at han kunne bo i et års tid som gjest i abbediet: Adenauer ble truet av sine nasjonalistiske motstandere som i april 1933 var blitt fratatt sine politiske embeder.

Etterhvert som den katolske kirke ble gjenstand for den statlige *gleichschaltung* (nazistiske ensrettingspolitikk) og etter at Herwegen 1935 måtte forlate Tyskland for en kortere periode for å unnslippe det han fryktet var en nært forestående arrestering for landsforræderi, vant han frem til den overbevisning at nasjonalsosialisme og kristendom ikke lot seg forene.[] Man han unngikk enhver konfrontasjon med de nasjonalsosialistiske myndigheter; dette var på den tid i pakt med den katolske kirkeledelses hovedlinje. Munkene ble for det meste forskånet fra politiske og antikirkelige utrenskningskampanjer. Til og med under den såkalte «Klostersturm» (klosterstorming) i 1941, da nesten samtlige klostre i Rhinprovinsen ble oppløst, ble de ikke fordrevet fra Maria Laach.

Annet
-----

En grunnskole i Köln-Junkersdorf er blitt oppkalt etter ham. For å ta vare på hans åndelige arv og for å videreføre hans vitenskapelige arbeide, grunnla hans etterfølger abbed Basilius Ebel i 1948 Abt-Herwegen-Institut für liturgische und monastische Forschung.

Skrifter
--------

* *Maria-Laach* I: The Catholic Encyclopedia 1910
* *Das Kunstprinzip in der Liturgie* Junfermann, Paderborn 1912
* *Germanische Rechtssymbolik in der Römischen Liturgie* Winter, Heidelberg 1913
* *Die heilige Hildegard von Bingen und Guibert von Gembloux* In: *Alte Quellen neuer Kraft* Verlag L. Schwann, Düsseldorf 1920
* *Alte Quellen neuer Kraft* Verlag L. Schwann, Düsseldorf 1920
* *Der heilige Benedikt* Verlag L. Schwann, Düsseldorf 1926, Neuauflage: Patmos Verlag, Düsseldorf 1980, ISBN 3-491-77347-4
* *Sinn und Geist der Benediktinerregel* Benziger Verlag, Einsiedeln 1944

Litteratur
----------

* Marcel Albert: *Ildefons Herwegen*, i: Sebastian Cüppers (utg.): *Kölner Theologen. Von Rupert von Deutz bis Wilhelm Nyssen.* Marzellen Verlag, Köln 2004, s. 356–387. ISBN 3-937795-02-2
* Marcel Albert: *Die Benediktinerabtei Maria Laach und der Nationalsozialismus.* Veröffentlichungen der Kommission für Zeitgeschichte, Reihe B: Forschungen Bd. 95, Ferdinand Schöningh, Paderborn 2004, ISBN 3-506-70135-5
* (de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Herwegen, Ildefons» i *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bind 2, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8, sp. 775–776.
* Marc Breuer: Religiöser Wandel als Säkularisierungsfolge. Differenzierungs- und Individualisierungsdiskurse im Katholizismus (Veröffentlichungen der Sektion Religionssoziologie der Deutschen Gesellschaft für Soziologie). Springer VS, Wiesbaden 2012, ISBN 978-3-531-18652-8 (darin Kap. 7: „Rituelle Inklusion: die ‚Liturgische Bewegung‘", s. 349–436)
* Franz-Josef Kos: *Zwischen Reichstheologie und Adenauer,* Buchbesprechung, Die Tagespost 20. juli 2004
* Dagmar Pöpping: *Abendland. Christliche Akademiker und die Utopie der Antimoderne 1900–1945*, Metropol Verlag, Berlin 2002, ISBN 978-3932482717
* Thomas Ruster: *Die verlorene Nützlichkeit der Religion, Katholizismus und Moderne in der Weimarer Republik* (2. Auflage 1997) Ferdinand Schöningh, Paderborn 1994, ISBN 3-506-77381-X
* (de) Emmanuel von Severus: «Herwegen, Ildefons.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 8, Duncker & Humblot, Berlin 1969, ISBN 3-428-00189-3, s. 723 (digitalisering).

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id herwegen-ildefons[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Klaus Breuning: *Die Vision des Reiches* Hueber, München 1969, s. 207–209
4. ↑  Dagmar Pöpping, *Abendland. Christliche Akademiker und die Utopie der Antimoderne 1900-1945* Metropol Verlag, Berlin 2002, 173 ff.
5. 1 2  P. Dr. Adalbert Schippers O.S.B.: *Führer durch die Abteikirche Maria Laach*, Verlag L. Schwann, Düsseldorf 1930

Eksterne lenker
---------------

* (de) Verk av og om Ildefons Herwegen i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* Ildefons Herwegen i Biographia Benedictina
* Emmanuel von Severus: *Abt Ildefons Herwegen Arkivert 29. november 2017 hos Wayback Machine.*, kreis.aw-online.de
* Marcel Albert: *Ildefons (Peter) Herwegen (1874-1946), Abt von Maria Laach*, www.rheinische-geschichte.lvr.de
* Abt-Herwegen-Institut

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |