recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Euronext Securities København** (offisielt **VP Securities A/S**) er et dansk aksjeselskap som håndterer registrering av eierskap og oppgjør av handel med børsnoterte verdipapirer i Danmark. Elektronisk registrering sikrer en effektiv og sikker inngåelse og registrering av handler, regulert ved lov.

Historie
--------

Selskapet ble opprettet ved lov som **Værdipapircentralen A/S** i 1980, som en privat, selveiende institusjon. Som første land i verden innførte Danmark papirløs registrering av børsnoterte obligasjoner i 1983. I 1988 fulgte alle børsnoterte aksjer etter. 1. januar 2000 ble selskapet konvertert til et aksjeselskap, med det formål å sikre at de forretningsmessig kunne handle i takt med at markedsvilkårene endret seg. 16. mars 2009 endret selskapet navn til **VP Securities A/S**.

I en pressemelding 23. april 2020 ble det kunngjort at Euronext hadde avtalt å kjøpe rundt 70 prosent av aksjene i selskapet fra de fem største eierne; Nationalbanken, Danske Bank, Nykredit, Nordea, og Jyske Bank. Transaksjonen behøvde godkjennelse fra Finanstilsynet og ble sluttført i august 2020. Selskapet ble da Euronexts tredje nasjonale verdipapirregister (CSD), etter oppkjøpet av Interbolsa i Portugal i 2002 og VPS i Norge i 2019. 9. november 2021 skiftet selskapet navn til **Euronext Securities Copenhagen**.

Administrerende direktører
--------------------------

* 1980–1999 Jens Bache
* 1999–2013 Johannes Luef
* 2013– Niels Olsen (CEO)
* 2019– Maria Hjorth (vise-CEO)

Se også
-------

* Euronext Securities Milano
* Euronext Securities Oslo
* Euronext Securities Porto
* Euroclear Sweden

Referanser
----------

1. ↑  Hvad er en værdipapircentral? Arkivert 24. april 2019 hos Wayback Machine. 2018
2. ↑  Bekendtgørelse om registrering af fondsaktiver i en værdipapircentral (CSD). Erhvervsministeriet, den 31. oktober 2017
3. ↑  C.D.5.3.9 Omdannelse af Værdipapircentralen til aktieselskab Skat.dk
4. ↑  «Euronext N.V. purchases majority stake in VP Securities» **(engelsk)**. Euronext. 23. april 2020. Besøkt 19. mai 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Bokliste
Fra Lorens Bergs begravelse 19. september 1924 ved Kodal kirke 
**Lorens Berg** (født 18. januar 1862 i Kodal i Andebu, død 14. september 1924 i Kristiania) var lærer og lokalhistoriker.

Lorens Berg var gjetergutt, gårdsgutt og sjømann, før han ble lærer i 1881, blant annet på Prestbyen i Kodal fra 1891 til 1899. 

Lorens Berg utga i 1905 boka *Andebu – en vestfoldbygds historie i 1600-årene* og innledet et lokalhistorisk forfatterskap som kom til å bli banebrytende i Norge, bygd på arkivstudier og en sikker, metodisk framstillingsform. I løpet av mindre enn 20 år utga han bygdebøker om Brunlanes, Hedrum, Tjølling, Sandeherred (Sandar), Tjøme, Nøtterøy og Stokke. 

Han ble statsstipendiat i 1911.

Lorens Berg døde i Kristiania 14. september 1924. Han ble begravet på Kodal kirkegård 19. september 1924, hvor det er reist et minnesmerke ved graven. I 1952 ble det ved Prestbyen i Kodal avduket en statue av Lorens Berg laget av Hans Holmen.

I 2008 ble det etablert en lokalhistorisk stiftelse i Andebu som fikk navn etter Lorens Berg.

Artikler
--------

* *Gaarden Aker i Sem. En Gaardshistorie* Historisk tidsskrift 1909 20: 232-251
* *Om Jordegodsets Fordeling i Tønsberg Len (det senere Jarlsberg Grevskab) i 1650 og 1701* Historisk tidsskrift 1909 20: 33-66
* *Om bygdehistorie* Historisk tidsskrift 1912 22: 86-92

Referanser
----------

1. 1 2   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Lorens\_Berg[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Lorens Berg i BIBSYS
* Kodal bygdeleksikon biografi og bibliografi
* vestfoldportalen biografi og bibliografi
* Andebu – en vestfoldbygds historie i 1600-årene fulltekst

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**CRASH!** var et norsk poppunk-band fra Halden. CRASH! besto av vokalist Vegar Neeb, gitaristene Andreas Joelsen og Daniel Pedersen, bassist Frode Neeb, og Stig Buckholm på trommer. CRASH! startet tidlig i 2005 under navnet Already Taken, men skiftet til CRASH! i september 2006. Trond Holter, tidligere Wig Wam-stjerne, har stått for sangtekstene til sangene «Get Up» og «Wannabe», som bandet deltok i Melodi Grand Prix i 2007 og i 2008 med.

CRASH! kom på tredjeplass i Melodi Grand Prix i 2007. De prøvde seg igjen i 2008, og endte da på femteplass. De slapp debutalbumet *Crash!* i mai 2008, hvor singelen «Perfect Day» lå 3 uker på VG-lista topp20 med 11.-plass som beste plassering. De spilte også inn en musikkvideo til låten «Perfect Day» som var å se på MTV på den tiden. 

CRASH! spilte sin siste konsert i Molde 21. februar 2009 og valgte å gi seg etter det.

Medlemmer
---------

* Vegar Neeb – vokal
* Frode Neeb – bass, kor
* Stig Buckholm – trommer
* Daniel Pedersen – gitar, kor
* Andreas Joelsen – gitar, kor
* Remo Munkeboe – gitar (2005–2008)

Diskografi
----------

* *Wannabe* (EP, 2007)
* *«Get Up»* (singel, 2008)
* *Crash!* (album, 2008)
* *«Perfect Day»* (singel, 2008)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Crash! på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Crash! på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Crash! på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Offisielt MySpace-nettsted
* Offisielt YouTube-nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs **·** Discogs
 |



1. 1 2 3  ««CRASH» klar med debutalbum». *www.vg.no*. 15. mai 2008. Besøkt 22. januar 2024.
2. 1 2 3 4  Hverven, Marit (21. desember 2007). «CRASH!». *NRK*. Besøkt 22. januar 2024.
3. ↑  «(+) Crash til studentuka». *rbnett.no* **(norsk)**. 20. februar 2009. Besøkt 22. januar 2024.
4. 1 2  NRK (9. januar 2007). «CRASH!». *NRK*. Besøkt 22. januar 2024.
**Sognsvann** er en innsjø i Oslomarka, beliggende ved markagrensen, rett nord for Oslo. Sognsvann var drikkevann for Oslo fra 1876 til 1967. Ved sørenden ligger Sognsvann gård, anlagt på endemorenen etter siste istid, da havnivået nådde nesten helt opp til det som nå er Sognsvann. Vannet er vurdert som en «viktig» lokalitet, blant annet på grunn av forekomsten av istidskreps, et lite krepsdyr som hadde sin største utbredelse i bredemte sjøer på slutten av siste istid. De finnes nå bare i noen få vann.

Vannets opprinnelige navn er trolig Sogn, en avledning av verbet «suge». Vannet ligger i et populært turområde, og ved selve vannet er det gode forhold for grilling, bading, strandvolleyball og annen lek og moro. Ikke langt unna er det enkelte kulturminner som kan være verdt et besøk – blant annet gruver som Sogn gruve og rester av malm etter utvinning av jern, samt «svenskemuren» reist av svenske krigsfanger på 1800-tallet. Stien rundt selve vannet er tilrettelagt for rullestolbrukere og forbeholdt gående og løpende, mens syklende henvises til å bruke hovedveien som ligger noe lengre unna selve vannet. Det er bålplasser godkjent av brann- og redningsetaten, fire steder rundt vannet.

Sognsvann er for øvrig ideelt til trening og jogging; løypa er 3 258 meter lang. Mange treningsklubber ol. pleier å løpe rundt Sognsvann, og blant annet finnes et ukentlig løp i sommerhalvåret – Sognsvann rundt, medsols. Også Oslo Triathlon – og mange andre populære aktiviteter både for idrettsutøvere, friluftsentusiaster og andre – arrangeres med utgangspunkt i Sognsvann. Om vinteren kan man gå på skøyter eller drive isfiske når forholdene tillater det.

Man kommer til Sognsvann ved å ta T-banelinje nr. 5, Sognsvannsbanen, fra sentrum og til endeholdeplassen Sognsvann.

Referanser
----------

1. 1 2  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 5. april 2015
2. ↑  (no) Sognsvann i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
3. ↑  Norsk stadnamnleksikon, 4. utgave, Det norske samlaget, 1997, side 414.
4. ↑  
«Sognsvann, badeplass Oslo nord, Nordmarka». Oslo kommune bymiljøetaten. Arkivert fra originalen 14. august 2014. Besøkt 14. august 2014.
5. ↑
6. ↑  «Godkjente ildsteder/bålplasser i kommuneskogen». Oslo kommune, bymiljøetaten. Arkivert fra originalen 9. mars 2012. Besøkt 5. april 2015.
7. ↑  «Sognsvann Rundt Medsols». Arkivert fra originalen 29. mai 2014. Besøkt 29. mai 2014.

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sognsvann». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 524. ISBN 978-82-573-1760-7.
* Tor Dagre, red. (1980). «Sognsvann». *Natur og miljø i Oslo*. Oslo: Universitetsforlaget. s. 70-71. ISBN 82-00-05320-2.

Eksterne lenker
---------------

* Miljølære, kart over Sognsvannområdet
* Informasjon om Sognsvann fra Oslosurf.no Arkivert 8. februar 2007 hos Wayback Machine.
* 4-kilometers tur rundt Sognsvann på ut.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Yuan Muzhi** (kinesisk: 袁牧之, pinyin: *Yuán Mùzhī*, egentlig *Yuan Jialai*; født 3. mars 1909 i Ningbo i provinsen Zhejiang i Kina; død 30. januar 1978 i Beijing) var en kinesisk skuespiller, dreiebokforfatter og filmregissør. Som skuespiller fikk han tilnavnet «Mannen med de tusen ansikter».

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Som tiåring spilte han hovedrollen i Tsjekhovs *Onkel Vanja* på skolen. 

### Kinofilm

Fra 1930 var han virksom i venstreorienterte teatergrupper. I 1934 begynte han i det venstreaktivistiske filmselskapet Diantong, der han allerede samme år opptrådte i Ying Yunweis film *Taoli Jie* *(På fersken- og plommeslang)*, som han også hadde skrevet dreieboken for. Filmen er sosialkritisk og handler om arbeidsbetingelsene i 1930-årenes Kina. I 1935 hadde Yuan Muzhi sin regidebut med *Dushi fengguang* *(Bylandskap)*, en musikal. 

En annen viktig film for Diantong ble hans *Fengyun ernü* *(Sønner og døtre i stormtider)* (1935), der han er en av de to sangere i filmsangen *De frivilliges marsj*, som senere ble Folkerepublikken Kinas nasjonalsang.

Etter at Diantong ble stengt ned etter statlige intervensjoner på grunn av dens politiske tendens, ble Yuan i 1936 ansatt i filmselskapet Mingxing. Etter å ha spilt i nok en film med regissør Ying Yunwei, skrev og regisserte Yuan Muzhi i 1937 den kinesiske filmklassikeren *Malu tianshi* *(Gateengler)*. Hovedrollene i denne filmen, som regnes som noe av det aller ypperste fra «annen generasjon innen kinesisk film», ble spilt av sangerne Zhou Xuan og Zhao Dan. Filmen markerte også det avsluttende kapittelet i «den kinesiske films gullalder» i 1930-årene, før kunstnerne ble nødt til å trekke inn i Shanghais internasjonale bosetting og filmstudioene kom inn i områder under japansk kontroll. 

Under den andre kinesisk-japanske krig dro Yuan Muzhi til kommunistenes nasjonale base i Yan'an i det nordlige Kina og fortsatte der med sitt venstreorienterte teaterarbeid.

I 1940 ble han medlem av Det kinesiske kommunistiske parti. Under hans ledelse oppstod i 1946 filmstudiet *Dongbei* i Mandsjuria. Fra 1949 var Yuan Muzhi sjefsregissør i kulturministeriets filmbyrå.

Yuan var også medlem av Den nasjonale folkekongress (1. kongress) og av Det kinesiske folks politisk konsultative konferanse (3. konferanse).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, oppført som Muzhi Yuan, BNF-ID 167518836[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Movie Database, IMDb-ID nm0950615, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yuan Muzhi på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Yuan Muzhi hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Om *Malu tianshi*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NLA **·** NDL **·** CiNii
 |
**Deng Jie** (forenklet kinesisk: 邓婕; tradisjonell kinesisk: 鄧婕, født 21. oktober 1958 i Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina, oppvoksk i Chongqing) er en skuespillerinne og fjernsynsprodusent i Kina.

Hun mottok skuespillerprisen Gullørnen to ganger, i 1987 og i 1986; første gang for sin rolle som Wang Xifeng i fjernsynsserien *Drømmen om det røde kammer* (1987) bygd på den kinesiske klassiske roman av samme navn. Denne rolletolkningen gjorde henne vel kjent i Kina.

Hun er gift med en annen kjent skuespiller og regissør, Zhang Guoli.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-ID nm0219027, besøkt 14. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   NetEase News, «揭秘：邓婕为张国立抛弃前夫内情», verkets språk forenklet kinesisk, utgitt 9. februar 2012, besøkt 24. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Deng Jie på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Den prøyssiske nasjonalforsamlingen** (tysk: *Preußische Nationalversammlung*) var en kortlivet nasjonalforsamling i kongeriket Preussen etter marsrevolusjonen i Tyskland i 1848. Oppgaven var å utforme en forfatning for Preussen.

Valgordning
-----------

Regjeringen utlyste den 11. april 1848 valg til nasjonalforsamlingen. Stemmerett hadde alle menn som på valgdagen hadde fylt 24 år, og ikke var fradømt sine borgerlige rettigheter. Personer som mottok sosialtrygd var utelukket fra valget. Valget var indirekte i den forstand at det ble valgt valgmenn som igjen valgte representanter til nasjonalforsamlingen.

Møter
-----

Den prøyssiske nasjonalforsamlingen møttes første gangen fra 22. mai 1848 som var fire dager etter at Frankfurtparlamentet hadde sammentrådt i Frankfurt. Den prøysiske forsamling holdt inntil september 1848 sine møter i Berlin Sing-Akademie bak Neue Wache. Fra september til november møttes den i Schauspielhaus ved Gendarmenmarkt. 

Den 5. november 1848 ga regjeringen ordre om å utvise den prøyssiske nasjonalforsamlingen til Brandenburg an der Havel, og den 5. desember 1848 ble den oppløst ved et kongelig dekrét.

Den forfatningen forsamlingen vedtok ble avvist av regjeringen. Flere av bestemmelsene fra denne kom imidlertid med i kong Fredrik Vilhelms oktrojerte forfatning da den kom i 1850.

Referanser
----------

1. ↑  «rbb Preußen-Chronik | Erste preußische Nationalversammlung tritt zusammen (Mai 1848)». *www.preussenchronik.de*. 21. mai 2008. Besøkt 21. januar 2024.
2. ↑  «Sing-Akademie». *demokratie-geschichte.de* **(engelsk)**. Besøkt 23. juli 2022.
**Dupleks** (eller *duplex*) i et kommunikasjonssystem er et punkt-til-punkt-system mellom to enheter som kan kommunisere med hveradre i begge retninger samtidig. Telefon er et eksempel på et slikt system. Begge parter kan snakke samtidig, og høre hva den andre sier. Dette krever at det er en toveis kommunikasjonskanal mellom dem.

Duplekssystemer brukes i mange kommunikasjonsnettverk, enten for å tillate toveis kommunikasjon, eller for å gjøre det mulig å monitorere og fjernstyre utstyr.

Systemer som ikke behøver duplekskapasitet, bruker isteden simplekskommunikasjon, der det kun kan sendes i én retning. Eksempler på dette er kringkasting av radio og TV, garasjedøråpnere, babymonitorer, trådløse mikrofoner, radiostyrte biler og overvåkningskamera.

Halv dupleks
------------

En illustrasjon på et system med halv dupleks
Et system med *halv dupleks* (HDX) tillater kommunikasjon i begge retninger, men kun i én retning av gangen. Når en av enhetene sender må den andre vente til den første er ferdig, før den selv kan sende. Et eksempel på halv dupleks er walkietalkie, der man sier «Over!» for å si fra at man er ferdig med å sende for å forsikre seg om at ikke to forsøker å sende på samme frekvens samtidig.

Full dupleks
------------

En illustrasjon på et system med full dupleks
Et system med *full dupleks* (FDX) tillater kommunikasjon i begge retninger samtidig. Dette krever to kanaler mellom partene. For radiosystemer kan man benytte to frekvenser, slik at man sender på én og mottar på en annen frekvens. Dette kalles også frekvensdelt dupleks (FDD), og muliggjør også bruk av enkle repeatere.

Tidsdelt dupleks (TDD) er en metode for å skille utgående og innkommende signaler ved å tildele tidsluker for sending og mottak. Dette gjør at en link med halv dupleks oppleves som full dupleks. Et eksempel på et system med tidsdelt dupleks er DECT.

Full dupleks med tale kan skape ekko fordi den mottatte lyden kan fanges opp av mikrofonen og sendes tilbake til senderen. Slikt ekko fjenes med ekkokansellering, en metode innen signalbehandling som fjerner det innkommende signalet fra det utgående. Dette kan utføres med programvare eller med elektronikk.

Litteratur
----------

* Tanenbaum, Andrew S. (2003). *Computer Networks*. Prentice Hall. ISBN 0-13-038488-7.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Perfecto «Jun» Rivas Yasay jr.** (født 27. januar 1947 i Kidapawan på Filippinene, død 12. juni 2020 i Manila) var en filippinsk politiker, jurist og forretningsmann. Han var Filippinenes utenriksminister fra 30. juni 2016 til 8. mars 2017. Han var medlem av Bangon Pilipinas.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Perfecto Yasay junior var sønn av den protestantiske pastor Perfecto Yasay sr. og hans hustru Deborah Rivas som var lærerinne. Hans videregående og høyere utdannelse var fra Davao City High School, og i statsvitenskap fra Central Philippine University i Iloilo City (bachelor 1967). Ha tok deretter jussutdannelse ved University of the Philippines.

### Karriere

Yasay ble *member of the Bar*[*klargjør*] i den amerikanske delstaten New York og likeledes fikk foretretterettigheter for amerikansk Høyesterett. Mens han bodde i New York City var han administrerende direktør for *Maceda Philippine News* fra 1983 til 1987 og *senior partner* i to advokatfirmaer — Maceda, Yasay & Tolentino, Esqs. og Yasay & De Castro, Esqs. — fra 1979 til 1990.

I Filippinene var han *commissioner* for San Jose, Yasay & Santos Law Offices fra 1987 til 1993. Han var formann av Securities and Exchange Commission (SEC) fra 1995 til 2000, og var partiet Bangon Pilipinas visepresidentkandidat i presidentskapsvalgene i 2020, og kandiderte sammen med presidentkandidat Eddie Villanueva.

**Utenriksminister:** Han ble utnevnt til *ad interim* utenriksminister av president Rodrigo Duterte, som trengte en mellomløsning til hans egentlige foretrukte, Alan Peter Cayetano, ventet ut en lovbestemt karantene på grunn av tidligere rolle. Han fungerte i over ni måneder, men nasjonalforsamlingens formelle approbasjon trakk ut. Utnevnelsen ble til slutt ikke godkjent av Commission on Appointments idet det oppstod spørsmål om hans statsborgerskap etter at Yasay i en periode hadde hatt amerikansk statsborgerskap.

Han døde 12. juni 2020 i Manila av lungebetennelse og lungekreft, i en alder av 73 år.

Referanser
----------

1. ↑   cairope.dfa.gov.ph, utgitt 3. juli 2016, besøkt 14. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   cnnphilippines.com, utgitt 22. februar 2017, besøkt 14. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   news.mb.com.ph, besøkt 12. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Corrales, Nestor (9. mars 2017). «Enrique Manalo named DFA acting secretary after Yasay rejection». *Philippine Daily Inquirer*.
5. 1 2 3  «The Duterte Administration – Year in review». *www.inquirer.net* **(engelsk)**. Besøkt 12. juni 2020.
6. ↑  «Commission on Appointments puts Yasay's confirmation on hold; Yasay denies being a U.S. citizen». *cnn* **(engelsk)**. Besøkt 12. juni 2020.
7. ↑  Fernandez, Butch (8. mars 2017). «CA rejects Yasay, defers Lopez's confirmation». *Business Mirror*. Besøkt 9. mars 2017.
8. ↑  Ager, Maila (8. mars 2017). «CA rejects appointment of Yasay». *Philippine Daily Inquirer*. Besøkt 8. mars 2017.
9. ↑  Jazul, Noreen; Terrazola, Vanne. «Former DFA Sec. Yasay dies, 73». *Manila Bulletin*. Arkivert fra originalen 27. juni 2020. Besøkt 14. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Koffernagle** er en dreiet trepinne som ble brukt på eldre seilfartøyer for fastgjøring av tau. 

Pinnen er ca. 30 cm lang og 25 mm i diameter. I den ene enden er den utformet med et håndtak med en enkel krave under. På innsiden av rekka løp det en solid planke med hull – en naglebenk. Der det var behov for et taufeste satte en inn en koffernagle. Under seillas kunne det være behov for å flytte festpunktet for en haling. Dette kunne enkelt gjøres ved å flytte koffernaglen til et annet, mer egent hull i naglebenken.

Naglebenk ved rekka på «Greif». Her ser en også at det er benyttet nagler i aluminium.
Tilsvarende var det naglebenk utformet som en firkantet ramme rundt foten av masten. Til denne løp alt tauverk som fulgte masten ned. Normalt hadde alle halinger ved masten sin faste plass slik at det var lett å hale rett part, selv i mørke og regn.

Koffernaglene ble brukt både til fastgjøring av tau og til opphenging av overskuddstau slik at dette kom i god orden.

Kilder
------

* (no) «Koffernagle» i *Store norske leksikon*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Belaying pins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Habanero** (*Capsicum chinense* Jacquin) (spansk, *fra Havanna*) er en skarp variant av chilipepper. Umoden er den grønn, mens fargen som moden frukt varierer. Den kan da være oransje og rød, og i noen tilfeller også hvit, brun eller rosa. En moden *habanero* er gjerne 2–6 cm lang. Smaksstyrke er gitt i scovillegrader, og habaneroen ligger på 100 000 til 350 000 SHU. Til sammenlikning ligger verdens sterkeste chili, Carolina reaper-pepperen på 2 200 000 SHU, og paprika er den svakeste på 0 SHU.

*Habaneros* antas å stamme fra Cuba, og ble senere introdusert på Yucatán-halvøya i Mexico, der rundt 1500 tonn innhøstes hvert år. Ellers produseres den i Belize, Costa Rica og noen amerikanske delstater som Texas, Idaho og California.

Ikke pepper
-----------

Selv om habanero er en variant av chilipepper, dreier det seg ikke om pepper i botanisk forstand. Den sterke smaken får ta ansvaret for navnebruken. I virkeligheten dreier det seg om en helt annen artsfamilie.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Habanero* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Capsicum chinense* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
Kulåsparken i Sarpsborg vinteren 2009.
**Kulåsparken** er et naturparkanlegg i Sarpsborg sentrum i tidligere Østfold fylke. Parken består av lekeplasser, scene, tribune og fontene. Den benyttes til kulturarrangementer, konserter og feiring av Grunnlovsdagen 17. mai.

Kulåsparken ble anlagt i 1897 og utviklet seg til folkepark med amfi og scene.[]

I Kulåsparken er det også et godt bevart gravfelt med 40 større og mindre gravhauger fra ca. 200-300 evt. Inne i Sarpsborg rådhus finnes en monter med arkeologiske gjenstander som ble funnet i forbindelse med utgravingen av tomta for bygging av huset.

Under andre verdenskrig arrangerte Nasjonal Samling, Quislings tyskvennlige fascistparti, sitt parti- og propagandastevne «Borgartinget» her 20.–21. juni 1942 og 7.–8. august 1943.[]

Parken gikk gjennom en renovering sommeren 2015 som ble ferdig i april 2016. Amfiets første store arrangement etter renoveringen var Sarpsborgfestivalen 2. september 2016.

Parken fikk i 2020 utmerkelsen *Årets grønne park*, sammen med Kirkeparken, som ligger nær Kulåsparken.

Artister som har spilt i parken
-------------------------------

### 2012

* Bryan Adams

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kulås – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Fotballklubben Senja** er en fotballklubb på Silsand i Senja kommune. De spiller hjemmekampene sine på Senja stadion i Islandsbotn vest for Silsand. Klubben ble stiftet i 1949 som *Silsand og omegn idrettslag*, men fotballgruppa (ofte kalt *SOIL-fotball*) skiftet foran sesongen 2000 navn til FK Senja. Fra 2008 spiller den himmelblå klubben i norsk 2. divisjon, etter 7 år i 3. divisjon. I en periode på 1990-tallet var laget blant de bedre i 2. divisjon. FK Senja har gjennom en årrekke hatt et sterkt rivaliserende forhold til naboklubben Finnsnes idrettslag, da de har vært omtrent jevngode hele veien. Oppgjørene disse to imellom blir på folkemunne kalt «landskamper», og har til tider samlet mye folk på stadion. Etter å ha vunnet sin 3. divisjonsavdeling i 2018, er Senja nå tilbake i 2. divisjon i 2019. Etter disse oppløftende ordene har klubben rykka ned i både 2021 og 2022, og spiller derfor helt nede i 4. divisjon. De spiller derfor i samme divisjon som Finnsnes idrettslag.

Tabell
------

3. divisjon fotball for menn 2022 avdeling 6| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Strømsgodset 2 | 26 | 19 | 3 | 4 | 88–38 | 50 | **60**  |
| 2 | Gjelleråsen | 26 | 19 | 0 | 7 | 77–42 | 35 | **57**  |
| 3 | Fløya | 26 | 15 | 4 | 7 | 58–35 | 23 | **49**  |
| 4 | Lørenskog | 26 | 14 | 6 | 6 | 61–34 | 27 | **48**  |
| 5 | Mjølner | 26 | 13 | 3 | 10 | 59–43 | 16 | **42**  |
| 6 | Tromsø 2 | 26 | 13 | 2 | 11 | 69–44 | 25 | **41**  |
| 7 | Funnefoss/Vormsund | 26 | 11 | 4 | 11 | 49–48 | 1 | **37**  |
| 8 | Lillestrøm 2 | 26 | 10 | 4 | 12 | 44–53 | −9 | **34**  |
| 9 | Mjøndalen 2 | 26 | 10 | 3 | 13 | 50–54 | −4 | **33**  |
| 10 | Skjetten | 26 | 10 | 2 | 14 | 49–76 | −27 | **32**  |
| 11 | Skjervøy | 26 | 8 | 4 | 14 | 37–58 | −21 | **28**  |
| 12 | Harstad | 26 | 7 | 2 | 17 | 50–78 | −28 | **23**  |
| 13 | Bossekop | 26 | 5 | 5 | 16 | 37–78 | −41 | **20**  |
| 14 | Senja | 26 | 5 | 4 | 17 | 33–80 | −47 | **19**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

2007-sesongen
-------------

Sju år etter nedrykket lyktes det endelig for FK Senja, under trener Jan Tore Bakli, å ta seg tilbake til 2. divisjon. Laget rykket ned i 2000, da 2. divisjon ble redusert fra 8 til 4 avdelinger, men har i flere sesonger vært blant de fremste kandidatene for opprykk. Og i 2007 lyktes laget endelig. Laget kjempet i toppen gjennom hele sesongen. De fremste motstandere i den jevne tetstriden var Fløya, Lyngen/Karnes og Skjervøy, men det var altså Senja som trakk det lengste strået i 3. divisjon avdeling 23. Serien ble avsluttet med hele 14-0 hjemme mot Salangen.

Kvalikkampene ble vunnet med overbevisende 9-3 sammenlagt (2-0 borte; 7-3 hjemme) mot Kirkenes IF, vinneren av avdeling 24, og Senja kunne feire opprykket hjemme på Islandsbotn lørdag 20. oktober.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Senja Stadion - Nordic Stadiums
**Denne artikkelen bygger på én eller flere primærkilder og/eller kilde(r) som er nært knyttet til artikkelens emne.** Du bør forsyne enkeltpåstandene i saken med referanser med kildehenvisninger som lar seg verifisere gjennom pålitelige, uhildede sekundær- eller tertiærkilder.
Denne artikkelen **trenger flere eller bedre referanser for verifikasjon**. Du kan forbedre denne artikkelen ved å legge inn referanser til gode kilder. Hvem som helst kan fjerne kildeløst materiale uten forvarsel, men den foretrukne tilnærmingen er i første omgang å markere de setningene/påstandene som trenger kildebelegg ved å tilføye *{{Trenger referanse|dato=2023-12}}* etter påstanden. *2016-02*

**Læringsverkstedet AS** er en av Norges største private barnehagekjeder med 5 000 ansatte som eies og drives av ekteparet Randi Lauvland Sundby fra Kristiansand og Hans Jacob Sundby fra Jessheim. Læringsverkstedet driver 236 barnehager og det var ca 18 000 barn i barnehagene høsten 2019. Selskapets hovedkontor med fellesadministrasjon ligger på Jessheim i Ullensaker kommune. Læringsverkstedets startet sin første barnehage i Kristiansand i 2003.

Læringsverkstedet Gruppen AS er morselskap for Læringsverkstedet AS, som er et drifts- og eiendomsselskap for barnehager samt Læringsverkstedet Prosjektutvikling AS som er et eiendomsutviklingsselskap relatert til barnehagebygg. Begge selskapene er lokalisert i Ullensaker kommune.

I 2016 hadde selskapet en omsetningsøkning på over 40%. Selskapet hadde i 2016 en egenkapitalandel på 17%, som er en økning fra 2015. Selskapet har i 2016 restrukturert deler av sine lånefasiliteter og i den forbindelse trukket opp et lån på 75 millioner i konsernets lånestruktur.

Selskapet ferdigstilte[*når?*] bygging av fire nye barnehager. Ved årsskiftet 2017 pågikk det bygging av tre nye barnahagebygg. Det er i 2016 foretatt oppkjøp av ca 50 barnehager, samt oppstart og overtakelse av ytterligere fire barnehager.

Se også
-------

* Norlandia Care Group
* Trygge Barnehager

Referanser
----------

1. ↑  «Slik ble Læringsverkstedet til - Læringsverkstedet». *laringsverkstedet.no*. Besøkt 10. juli 2017. [*død lenke*]
2. 1 2 3  «Dette er Læringsverkstedet». Oktober 2019. Besøkt 3. oktober 2019. [*død lenke*]
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Læringsverkstedet på Proff.no[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Caliche - sedimentær stein, Rock Ridgecrest, Kern County i CaliforniaDenne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.
**Caliche** er en forsteinet avsetning av kalsiumkarbonat. Kalsiumkarbonaten sementerer andre materialer, slik som grus, sand, leire, og silt. 

Caliche forekommer i aride eller semiaride områder, slik som sørlige og vestlige Australia, i Kalahariørkenen, i High Plains i vestlige USA, og i Sonoranørkenen. *Caliche* kalles også *hardpan*, *calcrete*, *kankar'* (i India), eller *duricrust*. 

Begrepet *caliche* er spansk og har sin opprinnelse fra latin, *calx*, som betyr kalk.

Referanser
----------

* Breazeale, J.F. & Smith, H.V.: *Caliche in Arizona.* University of Arizona: Agricultural Experiment Station Bulletin 131 (15 April 1930): 419-441.
* Price, William Armstrong: *Reynosa Problem of Southern Texas, and Origin of Caliche.* Bulletin of the American Association of Petroleum Geologists 17.5 (1933): 488-522.
* Reeves, C.C. Jr.: *Caliche: Origin, Classification, Morphology and Uses.* Lubbock, Texas: Estacado Books, 1976.
* Reeves, C.C. Jr. & Suggs, J.D.: *Caliche of Central and Southern Llano Estacado, Texas: Notes.* Journal of Sedimentary Petrology 34.3 (1964): 669-672.

Eksterne lenker
---------------

* Conquering Home Yard Caliche

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Bu Wancang** (tradisjonell kinesisk: 卜萬蒼, forenklet kinesisk: 卜万苍, pinyin: *Bǔ Wàncāng*, født 1903 i provinsen Anhui i Kina, død 1974, kjent på kantonesisk som *Baak Maan Chong* og med den engelske varianten *Richard Poh*) var en kinesisk filmregissør, kameramann og produsent. Han var en av Kinas ledende filmskapere fra 1920-årene til 1940-årene.

I 1921 begynte han som kameraassistent ved *China Film Company*. Som kameramann arbeidet han deretter også for filmselskapet Mingxing. Han medvirket til de kommersielt fremgangsrike produksjonene *Sentimentet* (1924) av Gu Kenfu og Chen Shouyin og *Den nye familie* (1925) av Ren Jinping. 

Han debuterte som regissør i 1926 med filmen *Uskyld*. I 1931 gikk han over til filmselskapet Lianhua, der han ble ansvarlig for et høyt antall filmer. Blant de viktigste kan nevnes en rekke med Jin Yan og Ruan Lingyu i hovedrollene: *Tao hua qi xue ji* (*Ferskenpiken*), *Yi jian mei* (*Duften av ferskenblomstring*) og *Lian ai yu yi wu* (*Kjærlighet og plikt*) (alle 1931), så vel som *Sange modeng nü xing* (*Tre moderne kvinner*, 1933).

Etter at Shanghai ble okkupert av japanerne forble Bu og medvirket ved produksjonen av nasjonalistiske kostymdramaer. Gan redigerte de japanske propagandafilmene *Universell kjærlighet* (1942) og *Opiumkrigen* (Med-regissør: Ma-Xu Weibang, 1943), som skulle rettferdiggjøre den japanske kolonialisme i Kina. Disse arbeidene hindret ham i en videre karriere i etterkrigstidens Kina. 

Han dro i 1948 til Hongkong og arbeidet i to år for Yonghua Film Company. Deretter grunnla han sitt eget Taishan Film Company og spilte inn filmer frem til 1960-årene i Hongkong.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1015517404, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Autorités BnF, oppført som Richard Poh, BNF-ID 171128246[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bu Wancang på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Bu Wancang hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Schizotus*** er en slekt av kardinalbiller der de europeiske artene er skarpt røde på farge, derav navnet som viser til kardinalenes røde kapper. De voksne billene har sagtakkede eller kamformede antenner. Larvene lever som rovdyr under barken på døde trær.

Utseende
--------

Middelsstore (8 – 17 mm), langstrakte, noe flate biller. De europeiske artene er skarpt røde eller oransje, andre arter kan være hovedsakelig svarte eller brunlige. **Hodet** er middels stort med fremoverrettede kjever (prognath). Fasettøynene er forholdsvis store. Antennene er ganske lange og kraftige, som oftest sagtakkede hos hunnene og kamformede hos hannene, og består av 11 ledd. **Brystskjoldet** (pronotum) er forholdsvis lite og bredere enn langt. **Dekkvingene** er avlange og bredest i den bakerste delen, uten punktrekker. **Beina** er forholdsvis korte, vanligvis svarte. For- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. **Larvene** er avlange, flate, lyse og tynnhudete. De er bredest bakerst, den fremre delen av kroppen er ganske slank. Hodekapselen er rund og hodet er tydelig avsatt fra resten av kroppen. Kjevene er sigdformede. Antennene er forholdsvis lange, beina ganske korte. Bakkroppen ender i to spisse vedheng som danner en gaffel, i motsetning til resten av kroppen er det bakerste segmentet kraftig sklerotisert (hardt).

Levevis
-------

Larvene lever som rovdyr under barken på døde trær. Larveutviklingen kan ta 2-3 år. Noen arter legger egg på brannskadet virke, disse har infrarød-følsomme føleorganer og kan merke en skogbrann fra lang avstand. De flyr da dit for å legge egg på de nybrente stammene. De voksne billene spiser forskjellige salgs sukkerholdige væsker, for eksempel honningdugg produsert av bladlus og utflytende sevje. De kan også finnes på blomster der de drikker nektar. I alle fall noen arter produserer giftstoffet cantharidin, som antas å spille en rolle i tiltrekning mellom kjønnene. De skarpe fargene er signaler om at billene er giftige eller usmakelige. Noen ganger har insekter av andre familier etterlignet kardinalbiller, men kardinalbillene kan også etterligne giftige biller av andre familier, for eksempel rødvinger (Lycidae).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
				+ Familien **kardinalbiller**, Pyrochroidae Latreille, 1807
					- Underfamilien **Kardinalbiller**, Pyrochroinae Latreille, 1807
						* Slekten ***Schizotus*** Newman, 1838 - 5 arter
							+ *Schizotus cardinalis* Mannerheim, 1852
							+ *Schizotus cervicalis* Newman, 1838
							+ *Schizotus fuscicollis* Mannerheim, 1852
							+ *Schizotus pectinicornis* (Linnaeus, 1758) – finnes i Norge, over det meste av landet
							+ *Schizotus yamaguchii* Kôno, 1936

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
**Cheng Bugao** (kinesisk: 程步高, pinyin: *Chéng Bùgāo*; født 1893 eller 1898 i provinsen Zhejiang i Kina, død juni 1966 i Hongkong) var en kinesisk filmregissør.

Cheng studerte ved Zhendan-universitetet i Shanghai og skrev regelmessig for avisene om film. Uten annen faglig bakgrunn hadde han i 1924 sin regidebit. I 1928 gikk han til filmselskapet Mingxing, da ledet av Zhang Shichuan, og ble snart en av studiets fremste regissører. Han arbeidet der til 1937. Blant hans fremste filmer regnes *Chun can* (*Spring Silkworms*, 1933), *Kuang liu* (*Wild Torrents*) og *Xinjiu Shanghai* (*Old an New Shanghai*, 1936). 

Chengs filmer er kjent for sin kritiske skildring av samfunnsforholdene.

Etter krigen slo han seg ned i Hongkong og arbeidet der med upolitiske filmer. Han gikk i pensjon i 1962.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cheng Bugao på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Cheng Bugao hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sunnfjord Museum** er distriktsmuseum for Sunnfjord og Fjaler kommuner. Museet ligger i Movika, 9 km øst for Førde.

Sunnfjord Museum har siden 2009 vært en avdeling under det konsoliderte museet Musea i Sogn og Fjordane.

Historikk
---------

Sunnfjord Museum ble som så mange andre av de norske folkemuseene grunnlagt på begynnelsen av 1900-tallet. Nasjonsbyggingen etter unionstiden var nok en viktig drivkraft i dette arbeidet. Sunnfjord Sogelag som eier museet, ble opprettet i 1910, med det som målsetting å opprette et museum for sunnfjordbygdene, men museet ble ikke åpnet før i 1926.
Første lokalisering for museet var i Førde sentrum. Museet ble flyttet til Movika i 1950, der det siden har ligget. Daværende formann i Museumsforbundet, Robert Kloster, som holdt tale ved nyåpningen, sa: 
«…jeg har sett mange museumsområder gjennom årene, men sjelden har jeg sett noe så vakkert og selvfølgelig som Movika».

De kommende årene ble en evig kamp om penger for å sikre seg hus som enten stod i fare for å bli fjernet eller som andre museum var ute etter. Ideen bak oppbyggingen av friluftsmuseet var å få et mer eller mindre komplett gårdstun (klyngetun) for to brukere slik det kunne se ut midt på 1800-tallet.

I 1975 ble det innført en statlig tilskuddsordning for museum av en viss størrelse, og Sunnfjord Museum var et av disse. Det var ikke så mye penger i begynnelsen, men nok til at det begynte å skje noe. Under ledelse av styreformann Leiv Erdal fra Naustdal ble det fart i arbeidet med et nytt administrasjons- og utstillingsbygg, og i 1977 fikk museet sin første faste ansatte, Ludvig Søgnen fra Sande.

Nytt administrasjonsbygg åpnet i 1980 og midt på 1980-tallet kom det eget verkstedbygg, realisert ved hjelp av sysselsettingsmidler. 

Etterhvert som museet fikk faste stillinger økte aktiviteten og flere hus kom til i friluftsmuseet. På begynnelsen av 2000-tallet ble det planlagt og bygd støl til museumstunet med tilhørende kulturlandskap i et område som tidligere var tett skog. I dag (2012) har museet seks stillinger.

I 2009 gikk Sunnfjord Museum sammen med de fire andre museene i fylket til en ny og stor driftsenhet som ble kalt Stiftinga Musea i Sogn og Fjordane. Det er fremdeles det lokale sogelaget som eier hus og samlinger.

Kilder
------

* Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
* Otto Huseklepp: Sunnfjordtunet. *Førde 1958*
* Asbjørn Tyssen: Museet i Movika. *Jul i Sunnfjord 1994*
* Gunnhild Systad: Vi skyggjer med handa over augo og prøver å sjå langt, - langt tilbake og langt fram. *Sunnfjord Museum 2011*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Sunnfjord Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Søk etter gjenstander på museet på Digitalt Museum

| * v
* d
* r
Musea i Sogn og Fjordane |
| --- |
| Kystmuseet i Sogn og Fjordane  **·** Sogn og Fjordane Kunstmuseum  **·** Sunnfjord Museum  **·** Nordfjord Folkemuseum  **·** De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum  **·** Norsk Kvernsteinsenter |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.

**John Baptist Huang Min-Cheng** (født 23. mars 1955 i Madou i Tainan i Republikken Kina) er en kinesisk katolsk ordensgeistlig og utnevnt til biskop av Tainan på Taiwan.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han gikk på fransiskanernes gutteseminar i Neihu-distriktet, og studerte så filosofi og teologi i Taipei.

### Fransiskanerprest

Han gikk inn i fransiskanerordenen og ble presteviet den 29. mars 1984 i Tainan.

Han hadde følgende verv og gjennomførte videre studier: Tjeneste ved *Englenes dronning*-kirken i Xinying i Tainan (1984-1992); provinsial for i den kinesiske fransiskanerprovins Taiwan, Hongkong og Macao (1992-1998); mastergrad i spiritualitet ved Antonianum i Roma (1998-2002); president for den taiwanske kirkes kommisjon for interreligiøs dialog og kristen enhet (2002-2012); sogneprest i Baihe, Madou, Tainan; direktør for *Franciscan Spirituality Center Hsientsaopo Rottgen House*; åndelig leder for bibelapostolatselskapet; generalråd for fransiskanernes sekulærorden; generalvikar for bispedømmet Tainan (2013-2019); og fra 2019 direktør for *Franciscan Spirituality Center* i Hsinchu; provinsråd og sogneprest i *Daxi*-kommuniteten i bispedømmet Hsinchu.

### Biskop av Tainan

Pave Frans utnevnte ham til biskop av Tainan den 3. mai 2023.
**Karmsund bru** er en buebro på Europavei 134 som forbinder øyen Karmøy med fastlandsdelen av Karmøy kommune og Haugesund. Broen som går over Karmsundet, ble åpnet 22. oktober 1955, og er en av de få bue-/klinkete stålfagverksbroer i Norge. Broanlegget kan betegnes som et resultat av stor ingeniørkunst. Prosjekteringen ble utført av veidirektoratets bruavdeling. Alfr. Andersen Mek. Verksted og Støberi AS hadde kontrakt på stålarbeidet og Christie & Opsahl AS på betongarbeidet.  Karmsund bru ble åpnet to år før den nær identiske «søsterbrua» Fredrikstad bru. Broen gjorde Haugalandet til «ett rike» ved at Karmøy fikk fastlandsforbindelse. Broens lengde er 691 meter, og største spenn er 184 meter. Seilingshøyden er 46 meter, og broen har i alt 37 spenn. Broen ble åpnet av daværende kronprins Olav. 

De første fem årene var det bomstasjon på fastlandssiden, der også syklister ble avkrevd avgift. Fra februar 2009 ble det igjen innført bomavgift for passering av brua, denne gang for å finansiere Haugalandspakken. Karmsund bru betydde slutten for MF «Salhusfærgen» som i mange år hadde bundet ‘by og land sammen’. Fergen var svært liten, og det samme var motorkapasiteten, så når strømmen i Karmsundet var sterk, hadde fergen store problemer med å komme seg over.

Galleri
-------

* Karmsund bru under bygging.Karmsund bru under bygging.
* Karmsund bru sett fra lufta.Karmsund bru sett fra lufta.
* Karmsund bru sett fra Bø.Karmsund bru sett fra Bø.

Se også
-------

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser
----------

1. ↑  «Trafikkdata Ev134 Norheim v/Karmsund». Statens vegvesen. Besøkt 4. juni 2022.
2. 1 2  Vormedal, Tor Inge (2009) "Historien om Haugalandet 1950-tallet
3. ↑  Overingeniør Thorbjørn Taugbøl. «Åpningen av Karmsund bru». *Norsk vegtidsskrift nr. 11 1955*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Karmsund Bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister **·** Nasjonal vegdatabank
 |
**Savoy** er et norsk-amerikansk rockband som ble dannet 1994 av Paul Waaktaar-Savoy (vokalist, gitar, keyboard og bass), kjent som medlem av a-ha, og hans kone Lauren Waaktaar-Savoy (gitar og vokalist). De fikk med seg Frode Unneland fra Chocolate Overdose og Popium på slagverk og etter hvert Greg Calvert på bass. Calvert forlot bandet før andre album i 1997, og de tre øvrige medlemmene utgjør dagens utgave av Savoy. Bandet ble startet i en periode da a-ha ikke var aktivt.

*Mary is Coming*, som var bandets første album, ble gitt ut i 1996 og solgte til gull i Norge. Det samme gjorde singelen «Velvet», som senere ble spilt inn av a-ha og gitt ut på *Minor Earth, Major Sky*. 

Savoy har gitt ut totalt seks studioalbum og fikk Spellemannprisen 1999 i klassen popgruppe for *Mountains Of Time* og Spellemannprisen 2001 i klassen popgruppe for *Reasons to Stay Indoors*.

Savoy, ulikt Waaktaar-Savoys andre band a-ha, har en mer jordnær indierock-stil og -følelse over musikken. Alle sangene er skrevet av Paul Waaktaar-Savoy og Lauren Savoy. Deres mest kjente hits er «Velvet», «Rain», «Star (I'm Not Stupid Baby)», «Grind You Down», «If You Won't Come to the Party» og «Whalebone» (fra lydsporet til den norske filmen *Hawaii, Oslo*). Savoy har solgt totalt rundt 200 000 album.

I august 2007 kom Savoy-albumet *Savoy Songbook vol. 1*, en dobbel-CD hvor CD2 er et rent «best of»-album med 14 spor og CD1 inneholder tre nye låter og syv nyinnspilte versjoner av deres gamle sanger. 

Savoy slapp sitt sjette album; *See the Beauty In Your Drab Hometown*, 12. januar 2018.

Savoys sjuende album; Under, gis ut 2. februar 2024.

Diskografi
----------

**Studioalbum**

* *Mary Is Coming* (Warner, 1996)
* *Lackluster Me* (EMI, 1997)
* *Mountains of Time* (EMI, 1999)
* *Reasons to Stay Indoors* (EMI, 2001)
* *Savoy* (Eleventeen, 2004)
* *See the Beauty In Your Drab Hometown* (Drabant Music, 2018)
* Under (Eleventeen Records, 2024)

**Samlealbum**

* *Savoy Songbook Vol. 1* (2 CD) (Universal, 2007)

Referanser
----------

1. ↑  «Gjør comeback - i mellomtida har et annet band med samme navn dukket opp». *Dagbladet.no* **(norsk)**. 14. november 2017. Besøkt 15. november 2017. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)
2. ↑  «Under - Savoy». Platekompaniet. Besøkt 17. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Savoy på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Savoy på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Savoy på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Savoy på AllMusic Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Savoy |
| --- |
| Medlemmer | 

|  |  |
| --- | --- |
| Nåværende | Paul Waaktaar-Savoy **·** Lauren Waaktaar-Savoy **·** Frode Unneland |
| Tidligere | Greg Calvert |

 |
| Utgivelser | *Mary Is Coming* (1996) **·** *Lackluster Me* (1997) **·** *Mountains of Time* (1999) **·** *Reasons to Stay Indoors* (2001) **·** *Savoy* (2004) **·** *Savoy Songbook Vol. 1* (2007) |
| Relaterte artikler | a-ha |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |