recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bergljot Lovise Engeset** (født 15. mai 1941 på Stranda), bosatt i Oslo siden 1960, er en norsk skuespiller, journalist, programleder og forfatter, kjent for å være den første programleder i barneserien Lekestue med Henning Rivedal på NRK.

Engeset er utdannet ved Statens Teaterskole (1965) og Norsk Journalisthøgskole. Hun ble engasjert ved Den Nationale Scene i Bergen (større roller: *Krosshaugen* 1965, *Johnny Belinda* og *Vildanden*, 1966-69),
deretter Det norske teatret (*Bernardas Hus* og *Lærarne*, 1970-72). Hun var assistent ved Riksteatrets *Fagre Helena* i 1975. 

Som programleder i kringkastingen ble hun kjent fra serien Etter fjøstid og Lekestue (1973–75). Hun ledet også Melodi Grand Prix 1975. Senere ledet hun dokumentaren Vossevangen samt ungdomsserien Du verden, du verden (1980). Hun ble leder for Nynorsk pressekontor i 1979 og skrev frilans for NTB utover 80-tallet. Hun ledet *innflytterdagene* i hovedstaden i 1986. Senere har hun drevet sitt eget forlag, *Norsk kulturformidling*, og forfattet flere artikler om bunader i norske tidsskrifter.

Utgivelser
----------

* *Geita* (Samlaget, 1996). Om husdyrhold.
* *Dr. Torgersen. Portrett av ein distriktslege og eit distrikt* (Norsk kulturformidling, 2001). Om Oddmund Sigurd Lund Torgersen (1896–1972), distriktslege i Stranda 1924-64.
* *Innflyttar til Tigerstaden* (Norsk kulturformidling, 2003).
* *Dei gav oss ein arv* (Norsk kulturformidling, 2005). Om livet ved Geirangerfjorden og Nærøyfjorden
* *Godnatthistoriar* (2007). Med Henning Rivedal. Tjueto historier fra Vestlandet.

Utmerkelser
-----------

* Oslo bys kulturstipend 1986
* Nordisk råds stipendier til journalister (1987)

Referanser
----------

1. ↑  Lekestue – Christins mimreside Arkivert 21. oktober 2008 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Britisk Columbias flagg
Flagget er heist på båten M/V Queen of Oak Bay
Viseguvernøren av Britisk Columbias flagg
**Britisk Columbias flagg** er et heraldisk våpenflagg som viser provinsens våpenskjold i rektangulært format (3:5). Motivet viser en halv sol over bølgelinjer i hvitt og blått. Dette viser til Britisk Columbias plassering ved Stillehavet, som Canadas vestligste provins. Den øvre delen av flagget viser Union Jack med en krone i, et symbol for provinsens opphav som britisk koloni.

Flagget ble egentlig autorisert av kong Edward VII 31. mars 1906, samtidig som provinsvåpenet ble fastsatt, men kom først i bruk etter viseguvernørens vedtak av 27. juni 1960.

Viseguvernørens flagg
---------------------

Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en krans av gule lønneblader. Viseguvernørens flagg ble innført 1. februar 1982.

Kilder
------

* *Symbols of nationhood*, 1991
* Official Symbols of British Columbia Arkivert 16. januar 2016 hos Wayback Machine.
* Lieutenant Governor's Flag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Hermokrates** (gammelgresk: Έρμοκράτης; død 408/407 f.Kr.) var strategos (hærfører) i gresk byen Siracusa på Sicilia i tiden under Athens sicilianske ekspedisjon. Han huskes også som en figur i Platons dialoger *Timaios* og *Kritias*.

Liv og virke
------------

Den første historiske henvisningen til Hermokrates er Gelakongressen i 424 f.Kr. hvor han talte for å kreve at de sicilianske grekerne skulle slutte med sin inn byrdes krangling. Han foreslo en koalisjon som til og med ville omfatte ikke–sicilianske byer (i tillegg til noen ikke–greske byer som Karthago) i en allianse mot Athen.

Han ble valgt som en av Siracusas tre *strategoi*, men ble fjernet fra denne posisjonen etter kort tid på grunn av hans manglende suksess i kampene. Senere var han en av de viktigste rådgiverne til den spartanske generalen Gylippos, og han bidro dermed til seieren over Athen under beleiringen av Siracusa. 

Han hadde i 412 f.Kr. stillingen som admiral under slaget ved Kyzikos. I dette slaget ble spartanerne og deres allierte kraftig beseiret av athenerne, og resultatet var at Hermokrates ble lyst i bann «in absentia». Han vendte ikke tilbake til Sicilia før 408. Han døde i gatekamper etter et feilslått kupp i Siracusa i 407 f.Kr.

Ved siden av Thukydides, nevnes Hermokrates av Xenofon, Plutark og Polyainos. Hermokrates er en av personene som dukker opp i Platons sene dialoger *Timaios* og *Kritias*. Platon kan opprinnelig ha planlagt en tredje dialog kalt *Hermokrates*, men skrev den aldri. «Ettersom dialogen som skulle bære hans navn aldri ble skrevet, kan vi bare gjette på hvorfor Platon valgte ham. Det er merkelig å tenke på at mens Kritias gjenfortalte hvordan det forhistoriske Athen for ni tusen år siden slo tilbake en invasjon fra Atlantis og reddet middelhavsfolkene fra slaveri, vil Hermokrates huskes av athenerne som mannen som slo tilbake deres eget fremste forsøk på imperialistisk ekspansjon.»

Referanser
----------

1. ↑   Dizionario di Storia, Treccani's Dizionario di Storia ID ermocrate, besøkt 9. september 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id hermokrates, besøkt 9. september 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Hermocrates, besøkt 9. september 2020[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Thukydides: *Historien om Peloponneskrigen*, IV 58-65. Se også Marchant, E. C. (1933).
5. ↑  Xenofon: *Hellenica* I 1,27.
6. ↑  Plutark: *Nicias* 21.
7. ↑  Polyainos I 43.
8. ↑  Cornford, F. M. (1937), s. 2.

Litteratur
----------

* Cornford, F. M. (1937): *Plato's Cosmology*, London: Lund Humphries.
* Marchant, E. C. (1933): «The Speech of Hermocrates» i: *The Classical Review* **47**, s. 65-66.
* Westlake, H. D. (1958/59): «Hermocrates the Syracusan» i: *Revue bénédictine* **41**, s. 237-268.

Eksterne lenker
---------------

* «Hermocrates» Arkivert 26. oktober 2005 hos Wayback Machine. *Livius.org*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** SUDOC
 |
Nybygd bosetning på Golanhøydene nedenfor Hermonfjellet.
**Hermonfjellet** ( hebraisk: הר חרמון, *Har Hermon*, arabisk: جبل الشيخ, *Jabal el-Shaiykh*, *Djabl a-Shekh*, «høvdingefjellet» og «snøfjellet») er et fjell i Antilibanon. Høyeste punkt er 2 814 meter over havet. Fjellet ligger på grensen mellom Syria og Libanon, og ligger under syrisk og israelsk kontroll.

Den søndre delen av Hermonfjellet har vært under israelsk kontroll siden seksdagerskrigen i 1967. Denne delen av fjellet, såvel som Golanhøyden, ble annektert av Israel i 1980, en anneksjon som ikke ble godkjent av FN. Dersom man anser grensene fra 1967 som Israels grenser, er Hermonfjellet Israels høyeste fjell (i motsatt tilfelle blir Har Meron det høyeste punktet).

Geografi
--------

Hermonfjellet er egentlig en gruppe fjell med tre adskilte topper, hver av dem på omtrent samme høyde. Den antilibanesiske fjellkjeden strekker seg rundt 150 km i en nordøst-sørvestlig retning, går parallelt med den libanesiske kjeden i vest. Hermonfjellet dekker et område på rundt 1000 km² hvor rundt 70 km² er under israelsk kontroll. Det meste av fjellet som er innenfor Golanhøyden utgjør Hermonfjellets naturreservat som ble opprettet den 6. desember 1974.

Referanser
----------

1. ↑   Palmowski, Jan (2003): «Golan Heights» i: *A Dictionary of Contemporary World History*. Oxford University Press, Oxford Reference Online. Oxford University Press.

Eksterne lenker
---------------

* \* 360 grader utsikt over Hermonfjellet (fra Libanons side)

33°24′N 35°51′Ø

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
The Puppini Sisters, 2008
**The Puppini Sisters** er en dametrio sangere bestående av den italienske Marcella Puppini fra Bologna og de engelske Emma Smith og Kate Mullins. Gruppen spesialiserer seg på 1940-tallets *close harmony*-stil. Gruppen ble grunnlagt i 2004.

Historie
--------

Gruppen ble grunnlagt etter at Marcella var blitt inspirert av tegnefilmen *Belleville Rendez-vous*. Selv om de ikke er i slekt, valgte de sitt navn fordi det skulle være som en tributt til The Andrews Sisters. Puppini studerte første motsdesign ved St Martins School of Art, men begynte senere ved Trinity School of Music i London, der også Stephanie O'Brien og Kate Mullins. 

Også The Puppini Sisters' debutsingel, "Boogie Woogie Bugle Boy", viser deres inspirasjon fra *The Andrews Sisters*; dette var i sin tid en av deres store slagere. 

En av de mer uvanlige sanger i deres repertoar er Kate Bushs "Wuthering Heights", sunget i Andrews Sisters' *close harmony*-stil. Gruppens første album kom i 2006 og deres første opptreden på amerikansk fjernsyn var i juni 2007.

Diskografi
----------

### Singles

* Boogie Woogie Bugle Boy (2006)
* Jingle Bells / Silent Night (2006)

### Albumer

* Betcha Bottom Dollar (2006, Universal International)

### Kompilasjoner

* The Jazz Album 2006 *UCJ* (2006)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Puppini Sisters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) The Puppini Sisters på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) The Puppini Sisters på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) The Puppini Sisters på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) The Puppini Sisters på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) The Puppini Sisters på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) The Puppini Sisters på AllMusic Rediger på Wikidata
* The Puppini Sisters på Twitter Rediger på Wikidata

* The Puppini Sisters på Facebook Rediger på Wikidata

* The Puppini Sisters på YouTube Rediger på Wikidata

* The Puppini Sisters på Myspace Rediger på Wikidata
* Official MySpace site

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Anna Danuta Jastrzębska** (født 1950) er en norsk komponist med røtter fra Polen. Hun studerte komposisjon ved musikkhøgskolen i Wrocław med professor Ryszard Bukowski og orkesterdireksjon med Tadeusz Strugała. I mange år var hun medlem av koret Cantores Minores Vratislavienses.[]

I 1976 slo Jastrzębska seg ned i Norge og begynte sine studier ved Norges musikkhøgskole, hvor hun hadde lærere som Finn Mortensen (komposisjon), Lasse Thoresen (elektrofoni) og Olav Anton Thommessen (sonologi) som også var hennes fremste inspirasjonskilde spesielt hva angår orkestrering og instrumentasjon.

Jastrzębskas produksjon omfatter orkesterverk, solo- og kammermusikk, samt kor-, ballett- og teatermusikk. Hennes verker har vært fremført i Paris, Berlin, Warszawa, Praha, Wrocław, Bytom, København, Oslo, Reykjavík, Łódż, Göteborg, Trondheim, Östersund, Arendal så vel som i Tokyo. Pianoverket *Telex to Polen*, som fikk sin urfremførelse i Oslo 1983, ble også fremført under Nobels fredsprisseremoni for Lech Wałęsa 1983.

Jastrzębska har mottatt flere priser i Polen (kulturministeriets pris for teatermusikken The Betrayed Land (Łόdż,1974), Pris i Ung komponist- konkurranse for *Creation for String Quartet* (Białystok,1980) og i Norge (TONOs 50-årsjubileumskonkurranse for korverket *Gloria Victis* fra 1978).

Produksjon
----------

### Verkliste (utvalg)

* *Collage* for violin & piano (2015)
* *Shadows of Light* (2013)
* *Piu inflano : Per flauto e piano* 2002
* *Mosaic for String Quartet* 1998
* *Dance-Trance for Orchestra : Ballet Music* 1995
* *De Profundis for Dramatic Soprano and Violoncello* 1988
* *Labyrinth for String Orchestra* 1988
* *Miligram* for strykere 1986
* *Små eventyr* 1981
* *Telex to Poland : We are Together With You - We do Our Best...*  (1983)
* *Creation* 1977

### Diskografi

* *Chamber Music* (Dux 0458, 2006)

Referanser
----------

1. ↑   «Anna Danuta Jastrzebska – 1 roller i norsk næringsliv», besøkt 31. januar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Norsk musikkinformasjon
3. ↑
4. ↑  «Jastrzębska: Chamber music». *„Ruch Muzyczny" nr. 14, 9. july 2006 / Onet, 18. september 2006* **(polsk)**. Arkivert fra originalen 22. februar 2018. Besøkt 22. februar 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anna Jastrzębska på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** Discogs
 |
**Anna Jebsens Minde** er et barnehjem stiftet i Bergen i 1866. Institusjonen var drevet privat fram til 1980, da Hordaland fylkeskommune tok over driften. Fra 1987 har barnehjemmet vært i drift under navnet Bønesskogen Barnehjem - Anna Jebsens Minde, på Bønes.

Historie
--------

Initiativet til opprettelsen av barnehjemmet Anna Jebsens Minde, kom fra borgerskapets kvinner, blant andre Anna Jebsen, konen til konsul Peder Jebsen. Konsulen forærte dessuten en eiendom til barnehjemmet. Selve etableringen var et samarbeid mellom kirken, fremtredende embetsmenn og velstående kjøpmenn. Barnehjemmets første lokaler var på Krohnengen, fra 1870 i Strandgaten, og fra 1912 i Kalfarveien 83. I statuttene fra 1871 står det at pikebarn har fortrinnsrett foran guttebarn. Alderen på barna var 2–18 år.

Arkiv
-----

Noe arkivmateriale etter Anna Jebsens Minde blir oppbevart ved Hordaland fylkesarkiv. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen, og derfor kan opplysninger som vedtak om plassering av barn, finnes i arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer. I de kommunale arkivene vil det også kunne finnes opplysninger om bygningsforhold, drift, tilsyn og annet.

Eksterne lenker
---------------

* Anna Jebsens Minde - oppslagsverket oVe, artikkel av Åsta Vadset, Bergen Byarkiv.
* Stiftelsen Anna Jebsens Minde - nettside for søknad om stønad

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
**Setet til Polens nasjonalbank i Łódź** (polsk *Siedziba Narodowego Banku Polskiego w Łodzi*) ligger ved Tadeusz Kościuszkos allé 14. I bygningen, som regnes for å være en av byens mer effektfulle[*klargjør*] severdigheter, ligger Europas største banksal.

Historie
--------

Polens bank, som hadde hovedsete i Warszawa, åpnet sin filial i Łódź i 1860, og skulle med sine kreditter utvikle industrien i byen. På 1870-tallet ble setet flyttet til hjørnet av Zachodnia- og Cegielniana-gaten (i dag Stefan Jaracz’ gate). I 1885 ble Polens bank overtatt av den petersburgske Riksbanken, og i årene 1905–1908 ble et nytt sete bygd etter tegninger av Dawid Lande, hvis prosjekt ble valgt i en lukket arkitektkonkurranse. 

Under første verdenskrig huset den nye bygningen styret til den tyske okkupasjonsmakten, og ble senere overgitt til den nye «Polens bank» i 1927. Fra 1945 og frem til i dag har bygningen huset Polens nasjonalbank. I 1997 ble bankbygningen restaurert tilbake til sin gamle prakt.

Form
----

Bygningen har grunnplan som bokstaven «L». Det solide og alvorlige inntrykket mykes opp av store vinduer og dekorasjoner i siste etasje. Hovedinngangen kranses av en portal med toskanske søyler. Det tredelte vinduet over inngangen presenterer seg særlig effektfullt med allegoriske skulpturer av handel og finanser.

Bygningens indre utfylles av en vestibyle med en vifteformet marmortrapp. I etasjen over ligger Europas største banksal med et areal på 1155 m². Salen er utsmykket med relieffer, et mye brukt motiv er bier. Hele komposisjonen preges av flere stiler: renessanse, modernisme og art nouveau.
I senmiddelalderen var **setesvenner** menn som hadde sverget troskapsed til en stormann og tjente ham som var han en konge. Setesvennene stod for den verdslige forvaltningen av de økonomiske interessene til kirken.

Erkebiskopen hadde etter sættargjerden rett til å ha ett hundre skattefrie setesvenner, og biskopene kunne ha førti setesvenner hver. Setesvennene hadde på samme måte som adelen, full skattefrihet på sine setegårder. De var også fritatt for leidangtjeneste, men erkebiskopen kunne på selv tilkalle setesvennenne til militærtjeneste for seg.

I tjenesten som setesvenner gikk helst storbønder og representaner for adelsslekter.

Olav Engelbrektssons setesvenner
--------------------------------

I 1533 hadde erkebiskop Olav Engelbrektsson 69 setevenner:

* 18 i Finnmark
* 16 i Troms
* 15 i Nordland
* 3 i Fosen
* 2 på Nordmøre
* 1 i Romsdal
* 1 i Nordfjord
* 1 i Sogn
* 1 i Gauldalen
* 1 i Gudbrandsdalen
* 9 på Opplandene
* 2 på Island

Grunnen til at erkebiskopen hadde flest setesvenner nordpå var fordi jordegodset hadde sitt kjerneområde i Trøndelag, og siden erkebispestolen var strekt engasjert i fiskeriene og tørrfiskhandelen i Nord-Norge.

Etter reformasjonen
-------------------

Etter reformasjonen overtok kongen erkebiskopen sine eiendommer. Kongen lot lenene bli styrt av adelsmenn, de fleste kom fra Danmark. Setevennene fikk ingen forleninger, og de mistet således sitt økonomiske grunnlag for adelskap. Samtidig mistet kirken grunnlaget for sin økonomiske maktstilling når det verdslige organsisasjonsapparatet var satt ut av spiil.

Handelen med tørrfisk frå Nord-Norge ble overtatt av borgere fra Bergen.

Litteratur
----------

* Ludvig Daae: «Den throndhjemske Erkestols Sædesvende og Frimænd», i *Historisk Tidsskrift* (1890)
* Geir Atle Ersland og Hilde Sandvik: *Norsk historie 1300–1625* Det Norske Samlaget 1999 ISBN 82-521-5545-6
* Cappelens *Norges historie* 1977, Ole Jørgen Benedictow, red. Knut Mykland, b. 5. ISBN 82-02-03429-9
Land med lukket liste. De røde har lukket liste i alle valg, de blå bruker lukket liste i valg av EU-parlamentet. 
Valg med **lukket liste** er en variant av listevalg der velgerne bare kan stemme på partier uten å kunne påvirke hvilke kandidater som velges. Flertallet av proporsjonale flerpartisystemer i verden bruker lukkede lister.

Med lukket liste har partiene bestemt hvem som skal representere partiet, og de som står øverst på listen alltid vil bli valgt (når stemmetallet tillater det) mens de nederste på listen aldri blir valgt.

I Sør-Afrika har stemmeseddelen bilde av partinavnet, partiets symbol og et foto av partilederen, men ikke navn på noen kandidater. Velgerne stemmer på partiet de foretrekker, mens hvilke kandidater som blir valgt er bestemt av partiet selv. Det gir partiene mulighet til å inkludere kandidater fra minoritetsgrupper som ellers neppe hadde blitt valgt.

En ulempe med lukkede lister er at velgerne ikke har noen innflytelse på hvem som blir valgt. I det Øst-Tyske valget i 1990 før sammenslåingen, ble en av partitoppene avslørt for å være informant for det hemmelige politiet fire dager før valget. Kandidaten ble kastet ut av partiet, men fordi listene var lukket måtte velgerne stemme på vedkommende dersom de ville gi en stemme til hans tidligere parti.

I norske Stortingsvalg er listene i prinsippet åpne og man kan endre rekkefølge på kandidatene. 50% må gjøre det for å få en endring, så i praksis er det usannsynlig at endringer gjort av velgerne får noen innflytelse på resultatet.

Se også
-------

* Åpen liste
* Listevalg
* Forholdstallsvalg

Referanser
----------

1. ↑  Electoral systems: Open, Closed and Free Lists
2. ↑
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
| Bryting menn |
| Verdensmesterskap |
| Sølv |  VM 1989  | 48 kg |
| Bronse |  VM 1987  | 48 kg |
| Europamesterskap |
| Gull |  EM 1988 på Kolbotn | 48 kg |
| Gull |  EM 1992  | 48 kg |

**Lars Rønningen** (født 24. november 1965 i Oslo) er en tidligere bryter som var medlem av Sp-09, deretter Oslo Bryteklubb, før han gikk til Kolbotn Idrettslag. 

Rønningen ble europamester to ganger i 1988 og 1992, fikk sølv i VM i 1989 og bronse i 1987. Han har fem nordiske mesterskap. Han deltok under sommer-OL for Norge i 1984 i Los Angeles, i 1988 i Seoul og i 1992 i Barcelona med syvendeplass i lett fluevekt i 1992 som beste resultat.

I NM har Rønningen tatt tittelen åtte ganger, to i 48-kilosklassen og seks i 52-kilosklassen.

Hans tre år eldre bror og treningspartner, Jon var også en internasjonal bryter, med OL-gull fra OL 1988 i Seoul og OL 1992 i Barcelona.

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Plassering | Vektklasse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | 48 kg | 1981, 1982 |
| Gull | 52 kg | 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1992 |

Kilder
------

* Profil hos Norges Bryteforbund.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Lars Rønningen – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Lars Rønningen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lars Rønningen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Lars Rønningen – FILA Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Buskerud Musikkonservatorium** ble etablert i 1966 som Drammen musikkonservatorium.

Bak opprettelsen stod en rekke av Drammens musikere og musikkpedagoger med organisten Arild B. Knutsen og klaverpedagogen Anne Lise Knutsen i spissen. Fra starten av var institusjonen en privat musikkskole som begynte med musikalsk barnehage og som etterhvert også fikk i gang instrumental- og teoriundervisning.

Musikkonservatoriet begynte å gi yrkesutdanning på høyskolenivå i 1976 og endret navn til Buskerud musikkonservatorium i 1982 da Buskerud fylke påtok seg det økonomiske ansvaret for driften.

Konservatoriet ble en statlig høgskole i 1988 og fusjonerte med Østlandets musikkonservatorium i Oslo i 1989. Det nye felles konservatoriet ble en del av Høgskolen i Oslo, avdeling for estetiske fag i 1994, og overført til Norges musikkhøgskole i 1996.

Referanser
----------

1. ↑  *Høyere utdanningsinstitusjoner og forskningsinstitusjoner i Norge: fylkesvis oversikt*. [Oslo]: NAVF. 1979. s. 33. ISBN 8272180502.
2. ↑  *Fylkesplan for Buskerud: 1984-87*. [Drammen]: [Buskerud fylkeskommune]. 1984. s. 57. ISBN 8299110513.
3. ↑  *Informasjonsbrosjyre for høgere musikkutdanning i Norge*. Nasjonalt Fagråd for Musikk. 1990. s. 58.
Lars Rooths prestevielse
**Lars Rooth** (født 9. september 1921 i Stockholm, død 21. juli 2012 i Uppsala) var en svensk katolsk prest, jesuittpater og radiomann som i mange år arbeidet med den svensk- og skandinaviskspråklige programvirksomheten i Vatikanradioen.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Lars Rooth var sønn av riksbanksjef Ivar Rooth. Etter studenteksamen reiste han til New York, der han kom i kontakt med katolisismen. Under andre verdenskrig tjenestegjorde han i New York ved kontoret til finansråden ved den svenske legasjonen. Oppgaven var å avsløre forbudte stråmannstransaksjoner, der Nazi-Tyskland forsøkte å utnytte svenske USA-ressurser for sine formål. Senere i krigen tjenestegjorde han som frivillig i den britiske armé, der han arbeidet i etterretningsstyrken Intelligence Corps, også etter det tyske nederlaget, og ble da brukt blant annet i avhør i det pågående etterforsknings- og denazifiseringsarbeidet. 

### Jesuitt, prest

I 1946 trådte han inn i jesuittordenen og ble da den første svenske jesuitten i moderne tid. Han studerte filosofi og teologi i Vest-Tyskland og England og ble presteviet i Stockholm i august 1954 av biskop Johannes Müller i Eugeniakyrkan.

Deretter var han blant annet sjefredaktør for *Katolsk Kyrkotidning* og ansvarlig for den katolske menighet i Uppsala. Han var også studentprest.

Rooth ble tidlig engasjert for programvirksomheten i Vatikanradioen som sendte på kortbølge. Fra 1960 arbeidet han med svenskspråklige program som ble produsert i et studio i Uppsala. Fra 1981 ble programmene sammenstilt fra Roma. Han var sjef for Vatikanradioens skandinaviske avdeling til midten av 1990-tallet.

I 1988 ga Rooth ut sine memoarer, *Det hände på vägen till Rom. En svensk jesuits minnen*.

Referanser
----------

1. ↑  Stockholms katolska stift, *P. Lars Rooth S.J. avliden*, publisert den 23. juli 2012[*død lenke*]
2. ↑  Dagen.se, *Nazistjägare och jesuit*, publisert 21. august 2012[*død lenke*]
3. 1 2  Ulf Jonsson, nekrolog över Lars Rooth, publisert i *Svenska Dagbladet* 23. september 2012
4. ↑  Vatikanradion, *Jesuit pater Lars Rooth passes away*, 21. juli 2012
5. ↑  *Det hände på vägen till Rom: en svensk jesuits minnen* **(swe)**. Stockholm: Askelin & Hägglund. 1988. ISBN 91-7684-146-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
Romersk tuba
Romerske *tubicen*, avbildet på Trajansøyla
**Romersk tuba** (lat. *tubus*=«rør») er et messingblåseinstrument (naturtrompet) fra romertida.

Romersk tuba er en naturtrompet laget av et rundt 1,2 m langt bronserør. Ifølge Julius Pollux var munnstykket av bein. Klangen ble beskrevet som mørk og drønnende.

Som de andre romerske messingblåseinstrumentene ble *tuba* brukt til å gi militære signaler. Tubablåsere (*tubicen*) var en svært aktet yrkesgruppe.

Den rette formen var vanlig helt til man rundt 1400 begynte å bøye instrumentrøret. Romersk tuba har lite til felles med den moderne tubaen.

Litteratur
----------

* *Horn und Trompete*, i Heinrich Beck o.a. (red.): *Reallexikon der germanischen Altertumskunde*, Berlin, New York: de Gruyter 1973, bind 15, s. 121–130. ISBN 3-11-016649-6
* Daniel A. Russell: *Musical Instruments in Asterix & Obelix*, Pennsylvania State University

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av tubaspillere (Trajansøyla) Arkivert 26. mai 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Buskflatvikler** (*Acleris laterana*) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).

Utseende
--------

En forholdsvis stor (vingespenn 15 – 20 mm) vikler. Den er ganske variabel, men forvingen har nesten alltid en ganske bred, rødlig, trekantet til trapesformet flekk ved framkanten. Arten kan være vanskelig å skille fra jordbærflatvikler (*Acleris comariana*), noen ganger må man undersøke kjønnsorganene for å bestemme de to artene. Om man har klekt dem fra larver, er saken klar, for artene har ulike vertsplanter. Dessuten faller buskflatviklerens flygetid gjerne mellom flyhetidene for jordbærflatviklerens to generasjoner.

Levevis
-------

Arten utvikler seg inne i et sammenrullet blad av ulike busker, blant andre viere, blåbær, blokkebær, bringebær, slåpetorn og rogn. De voksne sommerfuglene flyr i august – september.

Utbredelse
----------

Den er utbredt over hele Europa og også ved Stillehavet i Øst-Asia.
I Norge er den vanlig nord til den sørlige delen av Nordland.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Acleris laterana* på UK moths:
* Fauna Europaea Web Service, utbredelsesdatabase for europeiske dyr:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *buskflatvikler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *buskflatvikler* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *buskflatvikler* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *buskflatvikler* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *buskflatvikler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Acleris laterana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
Colosseum, opplyst om kvelden.
Utsnitt fra det indre av Pantheon, hvelvingen.
**Romersk arkitektur** menes som oftest arkitekturen i Romerriket inntil ca. 500 e.Kr.

Antikkens romere tilpasset den ytre greske arkitekturen for deres egen hensikt og den ble såpass forskjellig fra greske bygninger at det var som å skape en ny arkitektonisk *stil*. De to periodene er å betrakte som en felles klassisk arkitektur. Mange av de aspektene som romerne ble påvirket av gresk arkitektur kan bli sett bruken av *triclinium* (flertall *triclinia*, en formell spisestue) i romerske villaer som et sted å spise og oppholde seg. Tilsvarende sto romerne i arv til sine etruskiske naboer som skaffet dem en kilde til kunnskap om framtidige arkitektoniske løsninger, fra konstruksjonen av rundbuer til hydraulikk og vannanlegg.

Sosiale elementer som rikdom og høy befolkningstetthet i byene tvang antikkens romere til å finne opp nye arkitektoniske løsninger. Bruken av hvelvinger og rundbuer sammen med nye bygningsmaterialer bidro til oppnå hittil ukjent suksess i konstruksjoner av imponerende bygningstrukturer for offentlig bruk. Eksempler er blant annet Romas akvedukter, Diocletianus’ bad, Caracallas bad, basilikaer, og kanskje de to mest berømte av alle romerske bygninger, Colosseum og Pantheon. Disse ble reprodusert i mindre størrelse i de fleste byer av en viss størrelse i Romerriket. En del bevarte er fortsatt nesten fullstendige, som bymurene i Lugo i Hispania Tarraconensis (nordlige Spania).

Litteratur
----------

* Woodford, Susan (1991). *Gresk og romersk kunst*. Saltrød: Forsythia. s. 103-113. ISBN 8291004021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ancient Roman architecture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Traianus Technical investigation of Roman public works
* Om Romerske billedkilder UiO
* Online forelesninger av Diana E. E. Kleiner om romersk arkitektur fra Yale University

Portal: Arkitektur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | World History Encyclopedia **·** Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Wenshang
**Wenshang** (kinesisk: 汶上县 ; pinyin: *Wénshàng Xiàn*) er et fylke i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jining.

Befolkningen var i 1999 på:725.971.

Kulturminner
------------

Jiabai-funnstedet (贾柏遗址, *Jiabai yizhi*) ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Wenshang County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Dongmu Jiabai yizhi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Kamerun gjennom tidene**:██ Tysk Kamerun

██ Britisk Kamerun

██ Fransk Kamerun

██ Republikken Kamerun

**Britisk Kamerun** (engelsk: *Cameroons*) var et mandatområde Storbritannia fikk tildelt av folkeforbundet. Området er nå delt mellom landene Nigeria og Kamerun.

Området som det nåværende Kamerun består av ble gjort krav på av Tyskland under kappløpet om Afrika i slutten av 1800-tallet. Under første verdenskrig ble området okkupert av britiske, franske og belgisk tropper, og ble etter krigen delt mellom Storbritannia og Frankrike som mandatområder av folkeforbundet i 1922. Det franske mandatet ble kjent som Cameroun og de britiske områdene var delt opp i **Northern Cameroons** og **Southern Cameroons**.

Fransk Kamerun ble selvstendig i januar 1960, og det ble planlagt selvstendighet for Nigeria samme året. Disse hendelsene førte til spørsmål om hva som skulle skje med de britiske områdene. Etter litt diskusjon (som hadde pågått siden 1959), ble det holdt en folkeavstemning i februar 1961. De nordlige områdene med muslimsk majoritet ville gå i union med Nigeria, og de sørlige områdene foretrakk opprettelse av en egen stat, Kamerun.

Litteratur
----------

* Engelbert Mveng: *Histoire du Cameroun.* Présence africaine, Paris 1963.
* Victor Julius Ngoh: *Cameroun 1884-1985. Cent ans d’histoire.* CEPER, Yaoundé 1990.
* Mark D. DeLancey, Rebecca Neh Mbuh (utg.): *Historical Dictionary of Cameroon* (= *African Historical Dictionaries.* Bind 113). 4. opplag. Scarecrow Press, Lanham 2010, ISBN 978-0-8108-5824-4.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Tatra nasjonalpark** (polsk: *Tatrzański Park Narodowy*) er en nasjonalpark i Tatra powiat i Lillepolske voivodskap i det sørlige Polen. Parkens administrasjon ligger i Zakopane.

Tatrafjellene danner en naturlig grense mellom Polen i nord og Slovakia i sør, og de to landene har samarbeidet siden tidlig på 1900-tallet om en innsats for å verne området. Slovakia opprettet en tilstøtende nasjonalpark, og UNESCO utpekte senere den kombinerte innsatsen til et grenseoverskridende naturreservat.

Biologi og økologi
------------------

### Flora

Opp til 1 250 moh. finnes hovedsakelig skoger med edelgran (*Abies alba*) og bøk (*Fagus sylvatica)*. Høyere nivåer opp til 1 150 moh. er dekket av granskoger (*Picea abies*), som går over til enger og gressarealer i høydene opp til 1 800 moh. De høyeste områdene, over 1 800 meter, har alpin flora.

Andre typiske arter inkluderer sembrafuru (*Pinus cembra* ), edelweiss (*Leontopodium alpinum*) og sølvtistel (*Carlina acaulis*). Våren i Kościeliska-dalen er bemerkelsesverdig med marker med vårkrokus (*Crocus vernus*).

### Fauna

Nasjonalparken er hjemsted for flere endemiske arter og mange truede og beskyttede arter. Her finnes tatragemse og murmeldyr, som begge har vært beskyttet siden midten av det 19. århundre, samt brunbjørn, gaupe, ulv, oter, småskrikørn og langvingefalker.

Referanser
----------

1. ↑  Képviselet, Lengyel Nemzeti Idegenforgalmi. «Tatrzański Park Narodowy». *www.polska.travel* **(polsk)**. Besøkt 8. desember 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (pl) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tatra National Park, Poland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** LCCN **·** NKC
 |
Wenzhou-Fuzhou-banen i fylket Lianjiang i provinsen Fujian.
**Wenzhou–Fuzhou-banen** (forenklet kinesisk: 温福铁路, tradisjonell kinesisk: 温廈鐵路, pinyin: *Wēnfú Tiělù*) er en dobbeltsporet elektrifisert høyhastighets jernbanestrekning på Folkerepublikken Kinas østkyst. Strekningen kalles også **Wenfubanen**, etter de to terminalbyene Wenzhou i provinsen Zhejiang og Fuzhou i provinsen Fujian. Den er på 298,4 kilometer. Byggingen tok til i august 2005 og linjen åpnet for godstrafikk den 1. juli 2009. Passasjertrafikk begynte 28. september 2009. Topphastigheten er på 350 km/t, og korteste reisetid mellom Wenzhou og Fuzhou er en og en halv time.

Rute
----

Wenzhou-Fuzhou-banen går gjennom ruglete kystfjellandskap langs kysten i det sørlige Zhejiang og nordlige Fujian med 69,3 km i førstnevne provins og 229,1 km i sistnevnte. Broer og tunneler utgjør over 78% av strekningen. Større stoppesteder er Rui'an, Cangnan, Fuding, Ningde, Luoyuan og Lianjiang.

Referanser
----------

1. 1 2  "China to open Wenzhou-Fuzhou railroad at mid-year" *People's Daily* 2009-03-09
Skissemessig kart over Britisk Somaliland, som også viser områdets beliggenhet i Afrika
Britisk Somalilands flagg
**Britisk Somaliland** var et britisk protektorat i den nordlige delen av Afrikas horn, senere en del av Somalia og i dag (den ikke anerkjente) republikken Somaliland.

Egypt dominerte området i 1870-årene, men trakk seg ut i 1884, hvoretter britene etablerte et protektorat. Under andre verdenskrig ble Britisk Somaliland okkupert av Italia i august 1940, men ble gjenerobret av britene i mars 1941. 

Protektoratet fikk uavhengighet som staten Somaliland 26. juni  1960, men bare noen dager senere gikk den sammen med Italiensk Somaliland og dannet en ny somalisk republikk (Somalia) 1. juli 1960. 

Etter at Somalias sentralregjering brøt sammen i 1991, erklærte det tidligere området Britisk Somaliland seg uavhengig i mai 1991, som republikken Somaliland.

Se også
-------

* Somaliland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC
 |
**Heimdabyte** er en avtale mellom to familier om utveksling av partnere til ekteskap slik at to ekteskap kom i stand. Betegnelsen har språklige røtter fra bygdemiljø på Vestlandet, nemlig Sunnfjord.

Heimdabyte foregikk ved at en manns ekteskap forpliktet en kvinne av hans familie til å gifte seg inn i den familien han fikk sin kone fra. Avtale om dette kunne gjøres av foreldrene før barna nådde gifteferdig alder. Om avtalen ble brutt for det andre ekteskapets vedkommende kunne det utbetales et pengebeløp, *heimdabyte-penger*. Hensikten var å opprettholde økonomisk likevekt mellom to familier.

Eilert Sundt har beskrevet fenomenet, og på 1700-tallet er fenomenet beskrevet for første gang. Sundt traff selv på ektepar som var blitt gift på denne måten:

> Jeg traf da også selv exempler. I et tilfælde var det sødskendebørn, som byttede hjem, idet hver af de to gårdes ældste sønner tog den andens søster, og der havde været snak om dette længe, så de unge allerede fra barndommen af vare vante til at betragte hinanden som kjærestefolk. Det var såre agtværdige familier på begge sider, og begge de unge par levede i det lykkeligste og kjærligste samliv.
> 
> 
> Eilert Sundt: Om sædelighetstilstanden 
> 
> 

 
Fenomenet var utbredt, og omtales også som *kryss-søskenbarnekteskap*.

Referanser
----------

1. 1 2  Eilert Sundt: Om sædelighetstilstanden. 1976 s.453
2. ↑  Olav Bø: Heimdabyte i Aschougs konversasjonsleksikon B.8 Oslo 1969.
***Werewolf***, også kjent som ***Arizona Werewolf*** er en amerikansk skrekkfilm fra 1996 av den iranskfødte regissøren Tony Zarindast. Den er best kjent for å ha blitt parodiert i en episode av *Mystery Science Theater 3000* i 1998. Jorge Rivero spiller rollen som Yuri. Richard Lynch spiller Noel, og Joe Estevez har rollen som Joel.

Handling
--------

Arkeologer arbeider i en ørken i Arizona oppdager et skjelett som ser ut til å være en varulv. Formann Yuri krangler ofte med resten av mannskapet: Tommy, Joel og Bill. I løpet av krangelen blir Tommy skadd av varulv-skjelettet. Dette skremmer hans medarbeidere, spesielt Joel som kaller Tommy for en "yetiglanchi" et farlig individ som ligner rovdyr og som dreper andre mennesker. Arkeolog Noel avskjediger deretter alle indianere fra området. Tommy blir kjørt til sykehuset, hvor han snart begynner å vise tegn på lykantropi. Yuri sniker seg inn på sykehuset og ser ut til å lette hans transformasjon. Kort tid senere forvandler Tommy seg til en ulv, og stikker av etter å ha drept flere mennesker. Men Joel og Bill venter utenfor huset hans bevæpnet med sølvkuler, og de dreper ham. 

Handlingen skifter deretter til en forstad i nærheten av Flagstaff, Arizona hvor en forfatter ved navn Paul Niles nettopp har flyttet inn. Arkeologene har invitert Paul til området for å offentliggjøre deres funn, og forsøke å skaffe økonomiske midler til deres videre forskning. På en fest blir Paul introdusert for Natalie Burke. Men Yuri blir bortvist fra festen etter å ha trakassert Natalie. Han improviserer en plan om å lage en ny varulv av en uvitende sikkerhetsvakt. Dette lykkes, men ulven dør kort tid senere. Dagen etter besøker Paul et laboratorium, men blir angrepet av Yuri - som slår ham ned med varulv-hodeskallen. Paul begynner nesten umiddelbart å vise tegn på lykantropi.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Werewolf* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Werewolf* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Werewolf* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Werewolf* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Sheena Porter** (født 1935) er en britisk bibliotekar og barnebokforfatter, best kjent for *Nordy Bank*, som hun mottok Carnegie Medal in Literature for i 1964.

Hun er utdannet som bibliotekar, og bor i Ludlow. Hun har arbeidet som bibliotekar i Leicester, Nottingham and Shropshire.

Hun debuterte med *Bronze chrysanthemum* i 1961, og fikk et gjennombrudd med i 1964 med *Nordy Bank*. Både i *Nordy Bank* og enkelte andre av bøkene sine tar hun utgangspunkt i en gruppe barn i nåtiden som på ulike vis får oppleve nærmiljøets historie, slik som jernalderbefestningen Nordy Bank nær hennes eget hjem i Shropshire. Bøkene og fortidsopplevelsene inkluderer også ulike fantasyelementer. 

Ingen av bøkene er oversatt til norsk.

Referanser
----------

1. ↑  carnegiegreenaway.org.uk Sheena Porter Arkivert 8. juni 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  Literary Heritage West Midlands: Sheena Porter Arkivert 28. februar 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  Literary Heritage West Midlands: Nordy Bank Arkivert 28. februar 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Basepedagogikk** henviser ofte til den formen for pedagogikk som foregår på en baseskole. Slike skoler har ofte en arkitektur som skiller seg fra de tradisjonelle «klasseromsskolene». Elevene har arbeidsplass i en større base, her arbeider det som regel mer enn 30 elever i samme rom.

I basepedagogikk flyttes fokuset fra undervisning til læring. Elevene skal være aktive i sine egen læringsprosess, og selv velge hvilken læringsstil som passer dem best. «Frontalundervisning» ved tavlen skjer i liten grad, men forelesninger kan brukes for å spore elevene inn på en oppgave de skal løse. Fokus på læringsmålene fremfor oppgavene, nivåtilpasset læring, graderte kompetansemål, elever som samarbeider om læring og ulike læringsstasjoner preger skoledagen på baseskoler. Det er også mulig å løse opp timeplan og faginndeling for å lage større læringssituasjoner (hele dager eller uker) som fokuserer på et større emne, ser tverrfaglig på et tema eller viser praktisk bruk av teori elevene skal beherske.

Resultatene viser at baseskoler og tradisjonelle skoler med klasserom gir samme læringsutbytte for elevene.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Undersøkelse om læringseffekten av baseskoler
**Shebenik-Jabllanicë nasjonalpark** (albansk: *Parku Kombëtar Shebenik-Jabllanicë*) er en nasjonalpark i det østlige Albania nær grensen til Nord-Makedonia. Parken ble opprettet 21. mai 2008 og har et areal på 339,28 km². 

Parken er preget av et fjellrikt landskap med bresjøer, daler, tette bar- og løvskoger og alpine enger og gressganger. Høydene varierer fra 300 til over 2 200 moh. på toppen av fjellryggene Shebenik og Jablanica, herav parkens navn. Det finnes en rekke arter som er blitt sjeldne i Sør-Europa, blant andre brunbjørn, ulv og balkangaupe. Det mangfoldige dyrelivet kan dels forklares med de mange vegetasjonstypene og den fjerntliggende beliggenheten.

Referanser
----------

1. ↑  DeSanctis, Michele; Fanelli, Giuliano; Gjeta, Ermelinda; Mullaj, Alfred; Attorre, Fabio (1. mars 2018). «The forest communities of Shebenik-Jabllanicë National Park (Central Albania)». *Phytocoenologia*. 1. 48: 51–76. ISSN 0340-269X. doi:10.1127/phyto/2017/0205. Besøkt 1. august 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shebenik-Jabllanica National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Bjarne Konrad Jenshus** (født 7. mai 1907 i Beitstad, nå i Steinkjer kommune, død 12. juli 1947 i Trondheim) var en norsk NS-mann, under krigen aktiv i den beryktede Rinnanbandens jakt på norske motstandsfolk.

Jenshus jobbet opprinnelig som gartner. Han ble medlem av Nasjonal Samling fra 10. oktober 1940. I en periode fra 4. november 1942 hadde han tjeneste som konstabel ved Statspolitiets avdeling i Trondheim, fram til han fikk avskjed i mars året etter.

Fra januar 1942 var han en del av Henry Rinnans nettverk, der man ved hjelp av provokasjoner, angiveri og tortur rullet opp norsk motstandsbevegelse i Trøndelag.

Jenshus ble etter krigen arrestert, og i landssvikoppgjøret dømt for sine gjerninger. Saken hans ble avgjort i Høyesterett 13. mai 1947, der han ble dømt til døden. Han ble henrettet på Kristiansten festning i Trondheim 12. juli 1947.

Referanser
----------

1. ↑  Eirik Veum (2014). *Nådeløse nordmenn - Gestapo*. Oslo: Kagge Forlag. s. 777. ISBN 978-82-489-1507-2.
2. ↑  Side 463. Eirik Veum: *Nådeløse Nordmenn. Statspolitiet 1941 - 1945*. Kagge Forlag 2012 ISBN 978-82-489-1174-6

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Sheen** er et forstadsområde i det sørvestlige London, i nærheten av Barnes, Roehampton, Putney og Richmond. Det var i Sheen Henrik VII bygde et slott etter at den gamle kongelige herregården brant i 1497, og i 1501 ga han stedet navnet Richmond. Dette navnet har så spredd seg til byen vest for Sheen, som har fått tilbake sitt gamle navn. Det deles gjerne inn i to områder, *East Sheen* og *West Sheen*.

East Sheen
----------

East Sheen er et grønt og velholdt sted, som for det meste er et boligområdet. Stedet ligger like ved Richmond Park, og husene ved parken er sterkt etterspurte og dermed høye i pris. 

Krysset mellom A205 (Upper Richmond Road) og B351 (Sheen Lane) i East Sheen er milepæl fra 1751 i midten som marker avstanden fra Cornhill i City of London.

Kollektivtransporttilbudet fra East Sheen består av flere bussruter. Nærmeste jernbanestasjon er Mortlake mot nord, mens nærmeste undergrunnsstasjon er East Putney.

North Sheen
-----------

North Sheen ble lagt inn under Kew i 1965 distriktet Richmond upon Thames ble opprettet. Selv om stedsnavnet ikke lenger eksisterer har det blitt videreført i navnet av en jernbanestasjon.

Referanser
----------

1. ↑  *A City of Villages: Promoting a sustainable future for London's suburbs* Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine. (PDF). *SDS Technical Report 11*. Greater London Authority. August 2002. ISBN 1 85261 393 9.
2. ↑  «Barnes, Mortlake and Sheen» Arkivert 22. juni 2015 hos Wayback Machine. *Visit Richmond*. London Borough of Richmond upon Thames.
3. ↑   «East Sheen Milestone», Milestones. *Waymarking.com*, 20. februar 2008.
4. ↑  Blomfield, David (1994): *Kew Past*, Chichester: Phillimore & Co Ltd. ISBN 0-85033-923-5, s. 131.
*Denne artikkelen er om fotballspilleren og forretningsmannen Bjarne Johnsen (1897–1982). Se annet sted for turneren Bjarne Johnsen (1892–1984).*

**Bjarne Johnsen** (født 7. juli 1897, død 23. januar 1982) var en norsk fotballspiller og forretningsmann fra Bergen.

Etter examen artium dro han til USA sammen med Gustav Lous Mohr og fikk etablert importagentur for tørket frukt fra California. Etter noen år i firmaet Bj. Brynildsen, kunne Johnsen fra 1924 drive agenturet gjennom eget firma. Samtidig var han fotballspiller for SK Brann, og sammen med Finn Berstad, lagets toppscorere i flere år. Johnsen ble dobbel målscorer i finalen av Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1923, samt andre gang cupvinner da de vant finalen av Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1925. Han spilte fem A-kamper i 1923 for Norges herrelandslag i fotball, og scoret tre mål. Johnsen var ogsåble æresmedlem i SK Brann og i Bergen Sportsfiskerklubb, samt var fører for 3. Bergen speidertropp.

Bjarne Johnsen spilte aktiv bridge, og ble på 1930-tallet Bergens første landslagsspiller sammen med Lars Frønsdal. Johnsen spilte også ofte i par med nevnte Bjarne Brynildsen.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 431937, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Gustav Lous Mohr (1924). *Eventyrlysten og pengelens*. Gyldendal.
3. ↑  «Bjarne Johnsen fotball-profil». n3sport.no. [*død lenke*]
4. ↑  Henry E. Krantz (1993). *Slik jeg så det: Firma Bjarne Johnsen gjennom 70 år*. Bergen.
5. ↑  Kirsten Rita Arnesen, Terje Sande og Jon Sveindal (1998). *Bergens bridgekrets 60 år*. Bergen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bjarne Johnsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Bjarne Johnsen – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (no) Bjarne Johnsen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |