recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kissingen-diktatet
**Kissingen-diktatet** var et diplomatisk aktstykke om Balkankrisen diktert av Otto von Bismarck den 15. juni 1877 i Bad Kissingen, og beskriver viktige prinsipper for Bismarcks utenrikspolitikk.

Bismarck var foruroliget av faren for en anti-tysk koalisjon, og skisserte den ideelle målsetningen om å tilstrebe « .. ikke ytterligere landerobringer, men en politisk totalsituasjon der alle makter utenom Frankrike trenger oss, og der de gjennom sine relasjoner til hverandre, i den grad mulighetene byr seg, kan avholdes fra å inngå koalisjoner mot oss».

Diktatet inneholdt konseptet for Bismarcks diplomatiske program, som ble virkeliggjort i hans alliansepolitikk, og tok sikte på å trygge den prøyssisk-tyske statens utenrikspolitiske stilling, ut fra en realistisk innsikt i de internasjonale styrkeforholdene.

Konkret gikk Bismarck inn for et russisk herredømme rundt Svartehavet. Storbritannia skulle beholde Egypt og Det tyske keiserrike var bare opptatt av å beholde status quo.

Referanser
----------

1. ↑  Museum, Stiftung Deutsches Historisches. «Jahreskronik 1877». *www.dhm.de* **(tysk)**. Besøkt 10. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Kissingen-diktatet (tekstkilde)
2S35 Koalitsia-SV
**2S35 Koalitsija-SV** (russisk: «Коалиция-СВ») er et russisk selvdrevet artilleri som først ble kjent under seierparaden i Moskva i 2015. Det er meningen at den skal erstatte 2S19 Msta med tiden.

Design
------

Det er ventet at 2S35 skal ha et høyt nivå med automatisering som skal minske personellantallet til 2 soldater, beskyttet med hver sin panserkapsel inne i vogna.

Væpning
-------

Foreløpige rapporter sier at hovedvåpenet skal være en 2A88 152-mm kanon med skuddvidde på 70 kilometer med presisjonsstyrt ammunisjon, og 40 kilometer med vanlig ammunisjon. En ny type pneumatisk lader gjør at skuddtakten kan komme opp til 20 skudd pr. minutt. 
Sekundærvåpenet er en fjernstyrt 12,7-mm x 108-mm mitraljøse av typen Kord.

Kommando- og kontrollsystem
---------------------------

2S35 har stor grad av automatikk, og velger automatisk passende ammunisjon for målet, og med tilpasset ladning for skuddvidde og skuddbane. I fremtiden skal chassiset være det samme som T-15 Armata.

Referanser
----------

1. ↑  Pike, John, *2S35 Koalitsiya-SV Self-Propelled Howitzer*, besøkt 2018-10-20
**Tomas**, også skrevet *Thomas* og ofte omtalt som **apostelen Tomas**, var en av Jesu tolv disipler eller apostler. *Toma* betyr «tvilling» på arameisk, og navnet er også blitt oversatt med det greske *Didymos*.

Liv og betydning
----------------

I Bibelen fortelles det at Tomas tvilte da de andre disiplene sa de hadde sett den oppstandne Jesus. Tomas måtte se Jesus selv for å kunne tro. Da Jesus, åtte dager senere, viste ham sårene på hendene og føttene, ble han overbevist.

Tradisjonen forteller at han virket som forkynner og apostel i Persia og India. Den gamle ortodokse Malankarakirken i Kerala i India regner således apostelen som sin apostel, og de kristne der kalles gjerne *tomaskristne*. Hans relikvier skal befinne seg i St. Thomas-katedralen i Mylapore utenfor Madras i India, et sted som i lang tid har vært pilegrimsmål for kristne. Også i Den syriske ortodokse kirke spiller apostelen Tomas en viktig rolle. 

Ifølge gammel muntlig tradisjon ble Tomas drept 3. juli år 72, ved å bli stukket ned med en lanse eller et spyd fra bakhold av en hedning.

I kirkekunsten blir apostlene tradisjonelt framstilt med hvert sitt attributt, en gjenstand som vanligvis viser til måten de døde på. Apostelen Thomas' attributt er vinkelhake eller lanse.

### Skytshelgen

I katolsk tradisjon er Thomas skytshelgen for India og Pakistan, Portugal, St. Thomas, Goa, Kirkestaten, Urbino, Parma og Riga, arkitekter, bygningsarbeidere, landmålere, tømmermenn, murere, steinhoggere og teologer; mot blindhet; ved ryggsmerter; for et godt ekteskap.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saint Thomas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* St. Apostelen Tomas (engelsk)
* Biografi på engelsk

| * v
* d
* r
Apokryfe tekster som tilskrives apostelen Tomas |
| --- |
| Tomasevangeliet **·** Tomas’ barneevangelium **·** Tomas’ gjerninger **·** Tomasboken |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** ULAN **·** NLA
 |
***Aporocassida*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

Middelsstore, ovale, blanke, gulbrunaktige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille med svarte tegninger. Kroppens midtparti er gult med svarte tegninger, de utvidete sideflatene brungule. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval, bredest midt på dekkvingene. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe spisst framskytende. Oversiden er fint og nokså jevnt punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Artene lever på planter i vindelfamilien, kanskje også kurvplantefamilien.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i det sørlige Brasil, Bolivia, Paraguay og det nordlige Argentina.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Aporocassida*** Spaeth, 1952
							+ *Aporocassida aemula* (Boheman, 1854)
							+ *Aporocassida graphica* (Germar, 1824)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Aporocassida* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Aporocassida* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Aporocassida* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Aporocassida* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Aporocassida* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Tor Fagerland** (født 11. september 1944 i Oslo) er en norsk sanger (baryton, senere tenor). Han har vært ansatt ved Den Norske Opera siden 1969. Roller inkluderer blant annet Enrico i *Nattklokken*, Figaro og Grev Almaviva i *Barberen i Sevilla* (G. Rossini), Henrik i Carl Nielsens *Maskerade*, Pedrillo i *Bortførelsen fra Seraillet, Martin i Anne Pedersdotter, Cassio i Othello, Camille de Rossillon og Grev Danilo i Den Glade Enke, Grev Boni i Csardasfyrstinnen, Jesper i Folk og røvere i Kardemomme By*

Fra 1991 var Fagerland daglig leder for Musikkteatret, Den Norske Operas Barne- og ungdomsscene i perioden 1991 - 2003, hvor han var ansvarlig for ca.130 forskjellige produksjoner. Fra samme år var han også formidlingsleder for Operaens satsing i skoleverket. Etter innflytting i det nye operahuset i Bjørvika ble han ansvarlig for Operaens mangfoldsproduksjoner og ledet gjennomføringen av ca.30 forskjellige produksjoner med flerkulturell profil i perioden 2008 - 2015. Fagerland er nå pensjonist og er aktiv som kulturskribent og produsent.

Referanser
----------

1. ↑   snl.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* «Tor Fagerland» i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Tor Halvor Bjørnstad-Tuveng** (født 17. mai 1978) er en norsk lege, lokalpolitiker (Venstre), langrennsløper, terrengsyklist og triathlonutøver. Han representerer Bækkelaget SK.

Bjørnstad debuterte i verdenscupen i langrenn på femmila i Holmenkollen i 2002. Hans beste NM-resultater er sølv på stafetten og en individuell 4.-plass på 50 km fri teknikk på Røros i 2009.

Han ble dobbelt verdensmester i vintertriathlon i 2009, og vant også NM på maratondistansen i terrengsykling samme sesong.

I 2011 vant han UltraBirken, terrengsykkelversjonen av Birkebeinerrittet.

Bjørnstad-Tuveng ble høsten 2019 valgt inn i Tynset kommunestyre for Venstre. Han ble samme høst ansatt som ny kommuneoverlege på Tynset.

Referanser
----------

1. ↑  Tor Halvor Bjørnstad NM gull maraton KTM Bike Industries
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. oktober 2011. Besøkt 26. august 2011.
3. ↑  «(+) Han har fått drømmejobben, nå må pasientene forberede seg på endring». *www.ostlendingen.no* **(norsk)**. 10. september 2019. Besøkt 17. mai 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tor Halvor Bjørnstad-Tuveng – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata

* (en) Tor Halvor Bjørnstad-Tuveng – IBU Rediger på Wikidata
Hovedkontoret for Nederlands bank
**Nederlands bank** (ned: De Nederlandsche Bank – DNB) er sentralbanken i Nederland. 

Etableringen av DNB var noe av det første Kong Willem I (konge 1813–40) gjorde da han overtok tronen, etter at Nederland var fri fra Napoleon. 

Landets økonomi var dårlig, og deres tidligere posisjon som et internasjonalt handelssenter var borte. Etableringen av en sentralbank var et tiltak for å få orden på landets finansnæring og valuta. Deres nederlandske gylden hadde vært i bruk siden 1300-tallet, og fra 1694 var den hovedvalutaen, men ikke den eneste valutaen som var gyldig. 

I perioden som De forente Nederlandene (1581–1795) fikk de aldri til en enhetlig valutapolitikk, noe Napoleon fikk mer orden på, og Willem I videreførte denne politikken. Banken var både en kredittbank og den ansvarlige institusjonen som trykket opp penger. 

I dag er DNB et allment aksjeselskap, og ledes av en sentralbanksjef og 5 direktører. Sentralbanksjef er pr september 2018 Klaas Knot. Han overtok etter Nout Wellink 1. juli 2011. Wellink hadde da sittet siden 1997.

Siden Nederland er medlem av EU, er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Nederland og i EU.

Hovedmålet for sentralbanken er, i likhet med EU for øvrig, en stabil inflasjon på ca. 2%.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Nederlands bank – *Governing Board* Arkivert 28. september 2018 hos Wayback Machine. besøkt 12. mai 2014.
2. ↑  EenVandaag – *Klaas Knot wordt president van De Nederlandsche Bank*, besøkt 27. november 2011.
3. ↑  Nederlands bank – *Definition of price stability*, besøkt 27. november 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nederlandsche Bank – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Det europeiske system av sentralbanker |
| --- |
| 
Den europeiske sentralbank **·**
Belgias nasjonalbank **·**
Bulgarias nasjonalbank **·**
Danmarks Nationalbank **·**
Estlands bank **·**
Finlands Bank **·**
Banque de France **·**
Den greske sentralbanken **·**
Irlands sentralbank **·**
Italias bank **·**
Kypros’ sentralbank **·**
Latvias bank **·**
Litauens bank **·**
Luxembourgs sentralbank **·**
Maltas sentralbank **·**
Nederlands bank **·**
Polens nasjonalbank **·**
Portugals bank **·**
Romanias nasjonalbank **·**
Slovakias nasjonalbank **·**
Slovenias bank **·**
Spanias bank **·**
Bank of England **·**
Sveriges Riksbank **·**
Tsjekkias nasjonalbank **·**
Deutsche Bundesbank **·**
Ungarns sentralbank **·**
Østerrikes nasjonalbank
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
Nederlands høyesterett flyttet i 2016 inn i ny bygning i Haag
**Nederlands høyesterett**, nederlandsk: *Hoge Raad der Nederlanden*, er øverste rettsinstans for privatrettslige og strafferettslige saker samt skattesaker i Kongeriket Nederlandene, det vil si Nederland, Aruba, Curaçao og Sint Maarten. Den har sete i Haag.

Nederlands høyesterett er en kassasjonsdomstol som kan stadfeste eller oppheve (kassere) underordnete domstolers avgjørelser. Den har ikke prøvingsrett, det vil si rett til å avgjøre lovers grunnlovmessighet, men skal vurdere om lovbestemmelser er i overensstemmelse med folkerettslige traktater.

Nederlands høyesterett har fire avdelinger: Én for sivile saker, én for straffesaker, én for skattesaker og en fjerde avdeling som behandler saker om suspensjon eller avsettelse av dommere.

Referanser
----------

1. ↑  «Over de Hoge Raad», De Rechtspraak. Lest 28. desember 2017.
2. ↑  «Cassation : the main task of the Supreme Court», De Rechtspraak. Lest 28. desember 2017.
3. ↑  «The ban on constitutional review», Hoge Raad der Nederlanden. Lest 28. desember 2017.
4. ↑  «Cassation : the main task of the Supreme Court», De Rechtspraak. Lest 28. desember 2017.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Pilatus PC-6 Porter** er et sivilt multirollefly bygget av Pilatus Aircraft i Sveits.

Konstruksjon og utvikling
-------------------------

Den første prototypen gjorde sin jomfrutur den 4. mai 1959 med en 340 h/k stempelmotor. Første *Turbo Porter* med turboprop motor fløy første gang i 1961. Turbo Porter fikk en oppgradert motor i 1963 som økte ytelsen til 550 h/k. 

I USA ble Porter produsert under lisens av Fairchild Hiller. Porter brukt av det amerikanske flyvåpen fikk betegnelsen **AU-23A Peacemaker**, mens hærens fikk betegnelsen **UV-20 Chiricahua**.

Flyet i bruk
------------

PC-6 fikk et godt ry på grunn av sine fremragende STOL egenskaper og evne til å ta av og lande i et hvilket som helst terreng. Det kan ta av på en distanse på 195 m, og trenger maksimalt 130 m. Landingsbane, alt med en last på 1 500 kg. (en fotballbane er lang nok for Porter). Pilatus testflyvere har demonstrert at de var istand til å lande på kun 50 m. Takket være STOL-egenskapene har flyet satt verdensrekord ved å lande og starte fra en høyde på en isbre i Nepal som ligger 5 750 moh.

Varianter
---------

PC-6 Porter/Turbo Porter er kommet i 12 varianter med motorer fra Lycoming, Turbomeca, Pratt & Whitney og Garrett Motorer fra 350 til 500 H/k

* *Oversikt over de enkelte varianter: Se Engelsk wiki*

Operatører
----------

### Militære operatører

Pilatus PC-6 Turbo Porter, Peru
Algeries flagg Alger
Angolas flagg Angola
Argentinas flaggArgentina
Australias flagg Australia
Bolivias flagg Bolivia
Myanmars flagg Burma
Tsjads flagg Tsjad
Colombias flagg Colombia
Ecuadors flagg Ecuador
Frankrikes flagg Frankrike
Irans flagg Iran
Mexicos flagg Mexico
Omans flagg Oman
Perus flagg Peru
Slovenias flagg Slovenia
Sveits’ flagg Sveits
* Schweizer Luftwaffe

Thailands flagg Thailand
USAs flagg USA
Fairchild AU-23A "Peacemaker" ved Eglin AFB, Florida i 1972
* United States Air Force
* United States Army

Østerrikes flaggØsterrike
### Politi

Malaysias flagg
* Malaysias politi

Sør-Afrikas flagg
* Sør-Afrikas politi

### Sivile operatører

 Pilatus PC-6 Turbo Porter, B2-H4 PT6A-34 variant, benyttet til fallskjerhopping i Spania
New Zealands flagg
* Mount Cook Airlines

Slovenias flagg
* AvioFun klub Koroška

Nepals flagg

* Nepal Airlines

USAs flagg
* Air America

Spesifikasjoner (PC-6 B2 Turbo Porter)
--------------------------------------

### Dimensjoner

* Besetning = en, pilot
* Kapasitet = opp til ti passasjerer
* Lastekapasitet =1 530 kg
* Lengde = 11.00 m
* Vingespenn = 15.9 m
* Høyde = 3.20 m
* Vingeflate = 28.8 m²
* Vekt uten last = 1270 kg
* Vekt lastet = 2800 kg
* Max startvekt = 2,770 kg

### Ytelser

* Motor = Pratt & Whitney Canada PT6A-27
* Motorkraft = 550 shp
* Toppfart = 244 km/t
* Marsjfart = 232 km/t
* Rekkevidde = 1 612 km
* Maks høyde = 8 197 m
* Stigningsevne = 331 m/min

Eksterne lenker
---------------

* Liste over Pilatus Porter i bruk
* Pilatus PC-6 Official Website

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Jacopo Sansovino tegnet renessansebygningen ved Markusplassen hvor Biblioteca Marciana holder til
**Biblioteca Marciana** er et bibliotek ved Markusplassen i Venezia, som omfatter en av verdens største samlinger av klassiske håndskrifter. Biblioteket har navn etter St. Markus, byens skytshelgen.

Historie
--------

Biblioteket kan spore sin historie tilbake til to store donasjoner. I 1362 skjenket Francesco Petrarca sin håndskriftsamling til republikken Venezia. Den neste store mesenen var kardinal Bessarion, som 31. mai 1468 skjenket sitt private bibliotek (746 bind, deriblant 482 greske og 264 latinske håndskrifter) til republikken. De to samlingene dannet grunnstammen i Biblioteca Marciana. Gjennom innlemmelse av bibliotekbestander innenfor republikken og senere gaver vokste biblioteket også senere betydelig.

Takket være den enestående samlingen av greske håndskrifter ble biblioteket fra det 16. århundre et sentrum for humanistiske studier.

I 1603 vedtok Venezia en lov, som bestemte at alle som trykket en bok på Venezias territorium måtte levere et plikteksemplar til Biblioteca Marciana.

Etter republikkens fall ble mange klostre sekularisert av Napoleon, og deres klosterbiblioteker i betydelig utstrekning innlemmet i Biblioteca Marciana.

Libreria
--------

Bessarion stilte som betingelse for sin gave at biblioteket skulle få en verdig plassering. Republikken tok seg likevel god tid til å oppfylle denne forpliktelsen. Biblioteket hold en stund til i bl.a. dogepalasset.

I 1534 ble det bestemt å bygge en egen biblioteksbygning, og i 1537 fikk arkitekten Jacopo Sansovino oppdraget. I 1545 styrtet lesesalens hvelving sammen, og arkitekten ble sendt i fengsel. Takket være innflytelsesrike venners forbønn kom han fri igjen, og kunne fortsette arbeidet, men måtte dekke skadene av egen lomme. Etter hans død fullførte Vincenzo Scamozzi bygningen mellom 1582 og 1588.

Bygningen ble utsmykket av bl.a. Veronese, Tizian, Alessandro Vittoria og Tintoretto.

Biblioteket flyttet inn allerede i 1553. I 1812 ble biblioteket flyttet tilbake til dogepalasset, hvor det ble til 1904. Siden da har det vært tilbake i Libreria og en nabobygning.

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Libreria Marciana (Venice) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NKC **·** BNE **·** CiNii **·** GeoNames
 |
Kommersiell bibingka fra Filippinene, i bananblad.
Stor filippinsk bibingka, med kokosremser
**Bibingka** er en tradisjonell dessert og festmat på Filippinene. Den ligner svært på goanesisk *bebinca*. Det finnes mange oppskrifter og varianter, men vanligvis er ingrediensene rismel, eggeguler, sukker, smør, kokosmelk og bakemel. Blant de vanligere variasjoner er å servere kaken med ost fra carabaomelk og saltede egg.

Retten inngår som nærmest obligatorisk ved store feiringer som til brylluper, jul og påske.

Den filippinske tilberedelsen av bibibgka er svært lik den goanesiske, men i den indiske varianten fra Goa er det ikke så vanlig å benytte rismel. Før servering bres den med smør eller margarin, og drysses med sukker.

Litteratur
----------

* Eleanor Lacquian og Irene Sobreviñas: *Filipino Cooking Here & Abroad*, 1977.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bibingka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
Logo
**Biblioteca de Catalunya** (**Catalonias bibliotek**) ligger i Barcelona. Det har et areal på 8 820 m², og har over tre millioner eksemplarer av bøker. Det ble oppretta i 1907 som bibliotek for Institut d'Estudis Catalans, og ble åpna for publikum i 1914, med lokaler i Palau de la Generalitat. I dag er bibliotekets hovedbygning i det tidligere sykehuset Hospital de la Santa Creu i El Raval. Biblioteket disponerer også en annen bygning i Barcelona, samt en i Hospitalet de Llobregat.

Eksterne lenker
---------------

* (ca) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Biblioteca de Catalunya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** LCCN **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** NKC **·** BNE **·** BNE **·** BNE
 |
**Stojan Župljanin** (serbisk kyrillisk: Стојан Жупљанин; født 28. september 1951) er en tidligere bosnisk-serbisk politikommandant som deltok i Borgerkrigen i Jugoslavia. Han hadde ansvar for konsentrasjonsleirer hvor tusenvis av fanger ble holdt under forferdelige forhold og mange drept.

Han ble 2013 dømt til 22 års fengsel for forbrytelser mot menneskeheten.

Han ble født i en serbisk familie i Maslovare i Kotor Varoš i Bosnia-Hercegovina. Under Bosniakrigen var han politikommandant i de serbiske styrkene i Bosnia og hadde ansvar for konsentrasjonsleirer hvor tusenvis av fanger ble holdt under forferdelige forhold og mange drept. Župljanin blir også anklaget for å ha hatt en sentral rolle i den etniske rensningen av de bosnjakiske og bosnisk-kroatiske folkegruppene i Den autonome regionen Krajina.

14. mars 1999 ble han tiltalt for folkemord, forbrytelser mot menneskeheten og krigsforbrytelser ved Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia. I oktober 2005 ble huset hans undersøkt av lokalt politi og EU-styrker, men han ble ikke funnet. Den 11. juni 2008 ble han arrestert i nærheten av Beograd og 21. juni utlevert til krigsforbrytertribunalet i Haag. I 2013 ble han dømt til 22 års fengsel for forbrytelser mot menneskeheten.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norge Norges flagg |
| Orientering |
|  Seire sammenlagt i Verdenscupen: 0
(én niendeplass) |
| Verdenscupseire, enkeltløp: 0
(to pallplasseringer) |
| Verdensmesterskap |
| Gull | 1999 Skottlands flagg Inverness | Stafett |
| Bronse | 2001 Finlands flagg Tammerfors | Stafett |
| Bronse | 2003 Sveits’ flagg Rapperswil | Stafett |
| Bronse | 2004 Sveriges flagg Västerås | Stafett |
| Europamesterskap |
| Gull | 2000 Ukrainas flagg Truskavets | Stafett |
| Gull | 2002 Ungarns flagg Sümeg | Stafett |
| Bronse | 2002 Ungarns flagg Sümeg | Lang |
| Bronse | 2002 Ungarns flagg Sümeg | Kort |
| Junior-VM |
| Bronse | 1993 Italias flagg Castelrotto | Stafett |

**Birgitte Husebye** (født 25. oktober 1973) er en tidligere norsk orienteringsløper. Hun er verdensmester og europamester i stafett.

Husebye debuterte i Verdenscupen i orientering som 23-åring i 1996. Hennes første verdensmesterskap var i skotske Inverness i 1999. Her ble hun like godt verdensmester i stafett sammen med Elisabeth Ingvaldsen, Hanne Sandstad og Hanne Staff. Ny stafettmedalje i VM ble det i finske Tammerfors i 2001. Førsteetappeløper Husebye, Linda Antonsen, Elisabeth Ingvaldsen og Staff utgjorde det norske mannskapet som kapret bronsemedaljen. Linda Antonsen var ikke med da Ingvaldsen tok sin tredje stafettmedalje i sveitsiske Rapperswil i 2003. Der ble det en ny bronse i en VM-stafett som for første gang hadde kun tre løpere på hvert lag. I VM i Västerås i 2004 kunne Ingvaldsen juble for sin fjerde strake stafettmedalje i VM-sammenheng. Hun løp igjen første etappe på det norske bronselaget som ellers bestod av de rutinerte damene Ingvaldsen og Staff.

Birgitte Husebye gjennomførte et imponerende europamesterskap i 2002. I ungarske Sümeg tok hun tre medaljer på fire forsøk. Det ble bronse både på kort og lang distanse, men høydepunktet ble det andre strake EM-gullet i stafett sammen med Ingvaldsen og Staff.

Husebye konkurrerte i hele sin karriere for sin hjemklubb Fredrikstad Skiklubb. Klubben har oppnådd flere gode plasseringer i orienteringsverdens største klubbstafett, Venla. Med Husebye på laget ble Fredrikstad-jentene nummer 5 i 1998 og nummer åtte i 2003 og 2004.

Meritter
--------

**Verdensmesterskap**  

* 2004 Västerås, Sverige
	+ Stafett: Bronse
	+ Langdistanse: 5

* 2003 Rapperswil, Sveits
	+ Stafett: Bronse
	+ Langdistanse: 18
	+ Mellomdistanse: 23

* 2001 Tammerfors, Finland
	+ Stafett: Bronse
	+ Sprint: 12
	+ Klassisk distanse: 14
	+ Kort distanse: 22

* 1999 Inverness, Skottland
	+ Stafett: Gull
	+ Klassisk distanse: 28

**Europamesterskap**  

* 2004 Roskilde, Danmark
	+ Mellomdistanse: 14
	+ Sprint: 17
	+ Langdistanse: 24

* 2002 Sümeg, Ungarn
	+ Stafett: Gull
	+ Langdistanse: Bronse
	+ Kort distanse: Bronse
	+ Sprint: 12

* 2000 Truskavets, Ukraina
	+ Stafett: Gull
	+ Klassisk distanse: 13
	+ Kort distanse: 21

Eksterne lenker
---------------

* (en) Birgitte Husebye – World of O Rediger på Wikidata
***Stojanka pojezda - dve minuty*** (originaltittel: *Стоянка поезда – две минуты*) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Mark Zakharov og Aleksandr Orlov.

Handling
--------

Fra Moskva til provins-byen Nizhnie Volchki kommer en ung og kjekk doktor Igor Maksimov for å begynne i en ny jobb. Han blir raskt godt likt av de andre kollegaene, inkludert den unge sykepleieren Alyona. Imidlertid blir livet i en liten by raskt kjedelig for Igor, siden det ikke er noen vanlig urbanisering for den moderne muskovitten i Nizhnie Volchki. Dessuten er befolkningen sjeldent syke, så den lokale klinikken er som oftest tom. Dette betyr at nevrolog Igor rett og slett ikke får noen pasienter i det hele tatt.

Volchki begynner å savne hans tidligere liv fra storbyen, de gamle vennene hans, og kvinnen han elsker: en berømt pop-sangerinne. Alyona, som innser at Igor ønsker å reise tilbake til Moskva så snart han kan, bestemmer seg for å få Igor til å bli i landsbyen deres. Hun henvender seg derfor til en eksentrisk lokal bonde Vasily, en ekte magiker.

Skuespillere
------------

* Yuri Belov som Vasily Nazarovich, en magikar
* Oleg Vidov som Igor Pavlovich Maksimov, neurolog
* Valentina Telichkina som Alyona, en sykepleier
* Alexander Vigdorov som Mikhalko
* Alla Budnitskaya som sangerinne Tamara Sergeevna Krasovskaya.
* Lyudmila Ivanova som Tante Liza.
* Yuri Sarantsev som Vlas Petrovich.
* Viktor Sergachyov som Physician
* Boris Sichkin – gorodki player, malinger
* Kira Smirnova som Glafira Mironovna

Referanser
----------

1. ↑  Стоянка поезда — две минуты
2. ↑  СТОЯНКА ПОЕЗДА - ДВЕ МИНУТЫ (1972)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stojanka pojezda - dve minuty* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Loretta Kelley, vinner av klasse D, Landskappleiken i Seljord 2011. Foto: Frode Inge Helland 
**Loretta A. Kelley** (født i California) er en amerikansk hardingfelespiller.

I de senere år har der skjedd en betydelig oppblomstring av hardingfeletradisjonen i USA, og man regner i dag med at der er godt over 150 hardingfelespillere i USA. Loretta A. Kelley regnes som den fremste av disse. Hun har tidligere vært president i *The Hardanger Fiddle Association of America* (HFAA) som i dag organiserer de fleste av utøverne på instrumentet. 

Dette miljøet regnes i dag som en svært viktig resonansbunn for folkemusikk- og folkedansaktiviteten her hjemme i Norge.

Loretta A. Kelley har utført et stort antall studieturer og opptredener i Norge hvor hun er en kjent skikkelse i miljøet.

Utgivelser
----------

Loretta A. Kelley, «Amerikaspel» CD- plate ACCD-9603, Azalea City Recordings 1996.

Albumet inneholder 20 norske folketoner og folkedanser lært ved å lytte, spilt og sunget i norsk stil med amerikanske utøvere på norske instrumenter.

Eksterne lenker
---------------

* The Hardanger Fiddle Association of America
* Artist page, Azalea City Recordings
* Andrea Hoag, Loretta Kelley, and Charlie Pilzer, official website
* Scandia DC, Scandia DCScandia DC – Washington DC area scandinavian folk dancing group
* Seljord 2011
**Stoffskifteforbundet** er en interesseorganisasjon for personer med sykdommer i skjoldbruskkjertelen. Organisasjonen er medlem av Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon.

Forbundet ble stiftet 18. desember 1990 og har per 27. januar 2017 ca. 7 100 medlemmer og 28 lokallag. Forbundsleder er Tor Rune Halset.

Forbundet utgir medlemsbladet *Thyra* 4 ganger i året.

Historie
--------

Etableringen av organisasjonen skjedde som en følge av økt fokus på situasjonen til mennesker som hadde sykdommen hypotyreose. En av dem som bidro aktivt til dette, var journalist Per Egil Hegge med boken *Og så må du ikke stille spørsmål* (2000). Organisasjonen het da Norsk Hypothyreoseforening, før den 1. januar 2003 skiftet den navn til Norsk Thyreoideaforbund.

Den 1. januar 2015 byttet forbundet navn igjen fra Norsk Thyreoideaforbund til Stoffskifteforbundet.

Referanser
----------

1. ↑   Offisielt nettsted

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Peter Andreas Skjeflo** (født 27. mai 1868 i Sparbu, død 28. mai 1892 i Sparbu) var lærer og forfatter. Han gikk ut av Klæbu seminar i 1887 og ble så lærer på Hitra og siden i hjembygda. Han skrev og diktet fra barndommen av, men ingen bøker kom ut mens han levde.

Dikt
----

Diktet *Kvat havbåra syng* fra 1893 er tonesatt av Johan Backer Lunde:

Berr ligg den brunlege nakne heid,
bladlaus er busk og lyng,
høgt um dei haustlege holmar
havbåra syng.
Stynjande stig gjenom regngrå luft
songen frå skumkledd vidd,
tungt um dei trelause øyer
tonarne glid.
Straumar enn stille det blågrå hav
strålande stort og klårt,
susingi syng imot landet
sukkande sårt.
Kling som eit kvede um livsens kamp
kringum dei ytste skjer,
minne um mannefall mange
med seg det bær.

Bibliografi
-----------

Posthumt kom disse bøkene ut:

* *Bygdafolk* fortellinger 1893
* *Paa Rim* dikt
* *Tru kjærleik* skuespill 1911

Eksterne lenker
---------------

* Peter Andreas Skjeflo hos Aasentunet

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Stoke-by-Nayland** er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Babergh i Suffolk i England. Den ligger ved grensen til Essex, i området som kalles «Constable Country». Landsbyen har mange små hus bygget i bindingsverk, og omgitt av et stort rekreasjonsområde. Ved folketellingen i 2001 hadde sognet og landsbyen en befolkning på 703 innbyggere, noe som dalte til 683 ved den tilsvarende folketellingen i 2011.

Historie
--------

Navnet *Stoke* betyr «liten landsby» og er et av de vanligste stedsnavnene i England. For å skille den fra andre steder med samme navn la man til det andre navneleddet, «ved Nayland», en referanse til en noe større landsby bare to-tre km unna. 

Sognekirken er viet til jomfru Maria, og har ikke blitt mye endret siden ble bygget om på 1400-tallet, men ble renovert i 1865.

En gang var det stedet for angelsaksisk kloster her, grunnlag av jarl Alfgar (død 948) på den tiden da Edmund var konge av England.

Flere kjente personer kommer fra eller har hatt bolig i landsbyen, blant annet Thomas Howard, 3. hertug av Norfolk som hadde ett av sine hjem her.

Referanser
----------

1. ↑   «Civil Parish population 2011» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
2. ↑   «National Monument Record for St Mary's Church»
3. ↑   «National Monument Record for Saxon Monastery»

Eksterne lenker
---------------

(en) Stoke-by-Nayland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Stoke-by-Nayland Parish Council
* Et besøk til sognekirken St Mary's

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Gypsy*** er en amerikansk musikal fra 1959 av Jule Styne (musikk), Stephen Sondheim (sangtekster), Arthur Laurents (manus) og Jerome Robbins (regi og koreografi). 

Skaperne av musikalen *West Side Story* (med unntak av Leonard Bernstein) sto også bak *Gypsy*. Musikalen er basert på en sann historie, om den legendariske striptease-artisten Gypsy Rose Lees humoristiske memoarer. Musikalen handler om hvordan Gypsys dominerende mor kjemper for å gjøre sine to døtre barnestjerner i vaudevillebransjen, og hvordan Gypsy til slutt slår igjennom ved å strippe. Robbins tenkte at musikalen kunne være en hyllest til den enkle underholdningen i gamle dager, men mye ble imidlertid bygget rundt Ethel Merman, som spilte Gypsys mor Rose i originaloppsetningen.

Musikalen har sjelden blitt satt opp utenfor USA (og aldri i Norge), men regnes likevel som en av sjangerens beste. Den har blitt satt opp på Broadway opptil flere ganger med kjente skuespillere: 1974 med Angela Lansbury, 1990 med Tyne Daly og 2005 med Bernadette Peters. En TV-versjon med Bette Midler kom i 1993, og en filmversjon ble utgitt i 1962 med Natalie Wood i tittelrollen.

Sanger
------

### Akt 1

* «Overture» – Orkester (instrumental)
* «May We Entertain You?» – Baby June og Baby Louise
* «Some People» – Rose
* «Some People» (Reprise) – Rose
* «Small World» – Rose og Herbie
* «Baby June og Her Newsboys» – Baby June og Newsboys
* «Mr. Goldstone, I Love You» – Rose, Herbie, Ensemble
* «Little Lamb» – Louise
* «You'll Never Get Away From Me» – Rose og Herbie
* «Dainty June og Her Farmboys» – June og Farmboys
* «Broadway» – June og Farmboys
* «If Momma Was Married» – June og Louise
* «All I Need is the Girl» – Tulsa og Louise
* «Everything's Coming up Roses» – Rose

### Akt 2

* «Entr'acte» – Orkester (instrumental)
* «Madame Rose's Toreadorables» – Louise, Rose og «the Hollywood Blondes»
* «Together, Wherever We Go» – Rose, Herbie og Louise
* «You Gotta Get a Gimmick» – Mazeppa, Electra og Tessie Tura
* «Small World» (Reprise) – Rose
* «Let Me Entertain You» – Louise
* «Rose's Turn» – Rose

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Gypsy* på Internet Broadway Database
* *Gypsy* hos sondheim.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** MusicBrainz **·** MusicBrainz
 |
**Marsaskala** (M'Skala, Maltesisk: *Wied il-Għajn* noen ganger stavet **Marsascala** (M'Scala), er en kystlandsby i den sørøstlige delen av Malta. Den ligger rundt den lille havnen i Marsaskala-bukten, en lang og smal vik, også kjent som *Marsaskala Creek*. Bukta ligger skjermet mot nord av *Ras iż-Żonqor*, sørøst av Malta, og i sør, odden av Ras il-Gżira

Byen har en befolkningen om vintrene på 12 134  (mars 2014), men dette øker til rundt 20 000 om sommrene.

Saint Thomas-Tårnet
Mamo-Tårnet
Casa Monita i Marsaskala, ligger i nærheten av parish church og Briconet Redoubt

Referanser
----------

1. ↑  «Estimated Population by Locality 31st March, 2014». Government of Malta. 16. mai 2014. Arkivert fra originalen 21. juni 2015.
2. ↑  Guillaumier, Alfie (2005). *Bliet u Rħula Maltin*. Klabb Kotba Maltin. s. 961-962. ISBN 99932-39-40-2.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Marsaskala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Biri Basketballklubb** (**BBBK**) er en basketballklubb på Biri i Gjøvik kommune.

Historie
--------

BBBK ble dannet i 1967 av Øyvind B. Høyland. Laget startet som et skolelag ved Biri ungdomsskole, men et par år senere ble det offisielt et lag i Mjøsligaen. Den første offisielle kampen var mot Moelv Basketballklubb, hvor Biri vant 23-19. Rolf Indrebakken er lagets trener, og laget spiller i Mjøsligaen. BBBK har treningene sine i lokalene til gamle Biri Senter ved E6, også kalt for Spareland.

Resultater
----------

* Opplandscupen 2008 – 1.-plass
* Mjøsspillet 2007 – 3.-plass
* Hedmarkscupen 2006 – 2.-plass
* Opplandscupen 2005 – 5.-plass
* Ringsakerspillet 2004 – 2.-plass
* Hedmarkscupen 2003 – 4.-plass

Lagsang
-------

I 1978 fikk klubben en egen lagsang:

Vi gir aldri opp
Det sier aldri stopp
Når vi tar fram ballen
Det beste laget på jord
Mye bedre enn du tror
Vi står høyest på pallen
I regn og i vind
Vi får alt til
Vi er Biri Basketballklubb!
Vi scorer et mål
Og tenner et bål
Vi er Biri Basketballklubb!

Kjente spillere
---------------

* Trygve Larssveen er en av spillerne på BBBK som har bemerket seg de siste årene. Både i 2007 og 2008 var han toppscorer på laget. Hans beste sesong var i 2007 da han skåret hele 87 mål gjennom én sesong.
* Ole Kristian Olsen er også en av de beste spillerne på BBBK. Han hadde sin beste sesong i 2005, der han skorte 83 mål totalt. Olsen pådro seg en kneskade i 2009, og måtte forlate laget. Han er i dag assisterende trener.

Drakten
-------

Drakten består av en gul singlet og blå tights.
Canadas drakt under OL-1952
**Donald Valentine Gauf** (født 1. januar 1927, død 11. oktober 2014) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Gauf ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1952 i Oslo. Han spilte på det canadiske ishockeylaget som vant turneringen foran USA og Sverige. Det var laget «Edmonton Mercurys» som representerte Canada under OL-turneringen.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Canada vant sju kamper og spilte uavgjort 3-3 mot USA. Canada vant serien med femten poeng foran USA som fikk tretten poeng, de tapte en kamp, 2-4 til Sverige

Gauf ble verdensmester i ishockey i 1952, OL-turnering i Oslo var også det 19. verdensmesterskapet i ishockey. To år tidligere under, 1950 i London spilte han på «Edmonton Mercurys» som representerte Canada og vant VM-turneringen.

OL- og VM-medaljer
------------------

* OL-1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada
* VM-1950 Storbritannias flagg London - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada
* VM-1952 Norges flagg Oslo - Gull **Gull** i ishockey Canadas flagg Canada

Eksterne lenker
---------------

* (en) Donald Gauf – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Donald Gauf – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Donald Gauf – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Donald Gauf – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Donald Charles Head** (født 30. juni 1933 i Mount Dennis i Toronto i Canada) var canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1960 i Squaw Valley.

Head vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1960 i Squaw Valley. Han var målvakt på det canadiske ishockeylaget som kom på andreplass i turneringen bak USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant fire kamper og tapte en, 1-2 til USA. USA vant alle fem kampene i sluttspillsserien og vant serien med maksimale ti poeng foran Canada med åtte og Sovjetunionen med fem poeng.

OL-medaljer
-----------

* 1960 USAs flagg Squaw Valley - Sølv Sølv i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Donald Head – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Donald Head – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Donald Head – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Donald Head – National Hockey League (NHL) Rediger på Wikidata

* (en) Donald Head – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Donald Head – Legends of Hockey Rediger på Wikidata

* (en) Donald Head – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
***Barfuss*** («barfot») er en tysk film fra 2005. Filmen er skapt av Til Schweiger, som både spiller hovedrollen og er regissør, produsent og har skrevet manus.

Handling
--------

Nick (Til Schweiger), en enkel mann som regelmessig mister jobben, arbeider for et kort tidsrom på en psykiatrisk klinikk. Der forhindrer han pasienten Leila (Johanna Wokalek) i å begå selvmord. Leila begynner å følge etter ham og vil bli hos ham. I begynnelsen er han ikke klar for dette, og klarer å komme seg unna henne.

Hos begge spiller familiebakgrunnen en stor rolle. Nick har et stort problem med sin innflytelsesrike og velstående stefar og sin bror. Leila levde 19 år under morens tyranni, og havnet etter morens død på klinikken. Derfor er Leila svært naiv, og selv om hun har en voksen kvinnes kropp har hun et barns sinn. Hun hater også kroppslig kontakt med fremmede.

Nick blir minnet av sin mor om at han er invitert til brorens bryllup med Nicks tidligere kjæreste. Under den tre dager lange reisen fra München til Hamburg, med noen problemer og situasjonskomikk knyttet til Leilas virkelighetsforståelse, begynner et usedvanlig kjærlighetsforhold. Under bryllupet eskalerer forholdet mellom Nick og stefaren. Nick forsøker deretter å få Leila med seg til den psykiatriske klinikken for å bli kvitt henne, men merker etterhvert at han elsker henne.

Etter at Nick blir arrestert på grunn av angivelig bortføring og Leila igjen havner på klinikken, forsøker begge å få se hverandre igjen. I begynnelsen er domstoler og leger imot, men begge overvinner hindrene og blir gjenforent.

Medvirkende
-----------

* Til Schweiger (Nick Keller)
* Johanna Wokalek (Leila)
* Nadja Tiller (Frau Keller)
* Steffen Wink (Viktor Keller)
* Michael Mendl (Heinrich Keller)
* Alexandra Neldel (Janine)
* Imogen Kogge (Dr. Blöchinger)

Utmerkelser
-----------

1. desember 2005 mottok *Barfuss* den tyske medieprisen «Bambi» som beste film i 2005.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Barfuss* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Barfuss* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Barfuss* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Barfuss* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Barfuss* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Barfuss* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Barfuss* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Tyskland
**Ravn Wikhaug** (født 29. november 1985 i Moss) er en norsk filmprodusent som jobber for Norsk Film Institutt i Oslo som produksjonsrådgiver. Tidligere var han daglig leder og hovedprodusent i selskapet Feil Film AS, hvor han i 2011 produserte spillefilmen *Bambieffekten* sammen med Johan Kaos og ble med det tidenes yngste norske spillefilmprodusenter med film på kino (henholdsvis 25 og 24 år gamle)[].

19. juli 2013 hadde *Pornopung* premiere. Denne var hans andre spillefilm. Filmen solgte 65 000 billetter på kino. Herbert Nordrum vant Amanda for beste bi-rolle i filmen.[]

Wikhaug startet som produksjonsleder for produsent Knut Inge Solbu og sammen produserte de kortfilmen *November* med regissør Guro Ekornholmen.[] Han har også produsert kortfilmen *I siste øyeblikk* (2010).[]

Wikhaug har også produsert Dagbladets serie *Jomfru i nød* (2011) og VGTV sin serie *@Home* (2010)

Fra høsten 2013 til våren 2016 studerte han på Den Norske Filmskolen i Lillehammer, produsentlinjen. Han produserte eksamensfilmen FINITE regissert av Marius Rolfsvåg. []

Høsten 2016 ble han ansatt som produsent i Paradox Etter to og et halvt år skiftet han jobb til produksjonsrådgiver for det Norske film instituttet.

Referanser
----------

1. ↑  Pornopung
2. ↑
3. ↑  «November (2009)». Besøkt 13. november 2017.
4. ↑  Dagbladets Jomfru i nød Arkivert 31. desember 2011 hos Wayback Machine.
5. ↑
6. ↑  «Paradox». *Paradox* **(engelsk)**. Besøkt 21. september 2017.
7. ↑  «Ravn Wikhaug blir ny produksjonsrådgiver i NFI». *Rushprint*. Besøkt 6. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* feilfilm.no
* @home – VGTV-serie (2010)
* Jomfru i nød
**Valentin Jegorovitsj Kuzin** (russisk: Валентин Егорович Кузин; født 23. september 1926 i Novosibirsk, død 13. august 1994) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Kuzin ble olympisk mester i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det sovjetiske laget som vant turneringen foran USA og Canada. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale 10 poeng foran USA mee 8 og Canada med 6.

Kuzin ble verdensmester i ishockey to ganger, 1954 i Stockholm og i 1956, OL-turnering i Cortina d'Ampezzo var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey. Han spilte 50 landskamper for Sovjetunionens herrelandslag i ishockey og scoret 27 mål.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

VM-medaljer
-----------

* 1954 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Gull **Gull** i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen
* 1955 Tysklands flagg Köln/Düsseldorf/Krefeld - Sølv Sølv i ishockey Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Valentin Kuzin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Valentin Kuzin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Valentin Kuzin – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Valentin Kuzin – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |