recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kraftblokk
**Kraftblokk** eller **notvinsj** er en mekanisk vinsj for å hale inn notbruk på fiskefartøyer.

Opprinnelig en amerikansk oppfinnelse, men utviklet videre i flere land, blant annet i Norge. Den første kraftblokka montert på en norsk fiskebåt ble prøvd ut i 1957 under notfiske etter sei på båten «Ola Ryggefjord» fra Havøysund i Finnmark.

Kraftblokker som brukes sammen med ringnot (snurpenot) er hydraulisk drevne blokker eller tromler brede nok til at nota kan ligge på dem under innhiving. Den nye teknologien innebar at nota kunne settes og trekkes direkte fra hovedfartøyet og ikke som tidligere ved hjelp av medbrakte notbåter (doryer). Dette ga en halvering av mannskapsbehovet. Kraftblokk sammen med større nøter av syntetiske fiber og mer avansert elektronisk fiskeletingsutstyr har endret fangstkapasiteten drastisk i alt fiske etter fiskeslag som opptrer i stim som sild, makrell, lodde og sei.

Kilder
------

* Pål Christensen og Abraham Hallenstvedt: *Kampen om havets verdier*. Norges Fiskarlags historie ISBN 8230305587
**«You Call Everybody Darlin'»** er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Sam Martin, Ben Trace og Clem Watts. Den ble publisert i 1946.

Flere versjoner kom på listen i 1948 med Al Trace (Clem Watts egentlige navn, den bestselgende versjonen), Bob Vincent, Jack Smith, The Andrews Sisters, Jerry Wayne, Jack Lathrop og Art Lund.

Innspillingen med Al Trace ble utgitt av Regent Records med katalognummer 117.

Innspillingen med Bob Vincent ble utgitt av Mercury Records md katalognummer 5155.

Innspillingen med Jack Smith ble spilt inn omkring 30. desember 1947 og utgitt av Capitol Records med katalognummer 15155.

Innspillingen med The Andrews Sisters ble spilt inn 26. juli 1948 og utgitt av Decca Records med katalognummer 24490.

Innspillingen med Jerry Wayne ble spilt inn 7. juli 1948 og utgitt av Columbia Records med katalognummer 38286.

Innspillingen med Jack Lathrop ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-3109.

Versjonen til Art Lund ble spilt inn 16. juli 1948 og utgitt av MGM Records med katalognummer 10258.

Countrysangeren Lamar Morris gjenoplivet den som en liten countrylistesang i 1972.

Den amerikanske countrymusikkartisten O.T. Okin utgav en coverversjon på albumnet *Love in a small Tow n* i 1990. Det var den fjerde singlen som ble utgitt fra det albumet og lå som nummer 69 på den amerikanske Billboard Hot Country Singles & Tracks-listen.

Norske versjoner
----------------

Peter Coob og Arve Sigvaldsen har skrevet norske tekster. I Coobs versjon heter den «Vi er du's med hele byen». I Sigvaldsens versjon heter den «Gave til hver kvinne»

| År | Sangtittel | Albumtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Plateselskap og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1949 | «Vi er du's med hele byen» |  | Jens Book-Jenssen Kurt Foss Reidar Bøe - Øivind Berghs danseorkster | Peter Coob | 78-plate | Musica A 8944 |
| 2008 | «Gave til hver kvinne» | *Mi eiga hamn* | Lillian Askeland & Country Snakes | Arve Sigvaldsen | CD | Talent TCD4070 |

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Al Trace | Billboard Best Seller-listen | #1 | 22 | 18. juni 1948 |
| Bob Vincent | Billboard Best Seller-listen | #12 | 12 | 23. juli 1948 |
| Jack Smith | Billboard Best Seller-listen | # 13 | 9 | 13. august 1948 |
| The Andrews Sisters | Billboard Best Seller-listen | # 11 | 9 | 27. august 1948 |
| Jerry Wayne | Billboard Best Seller-listen | # 26 | 1 | 10. september 1948 |
| Jack Lathrop | Billboard Best Seller-listen | # 27 | 2 | 17. september 1948 |

Referanser
----------

1. ↑  Se plateetiketten
2. ↑  Se CD-coveret
3. 1 2 3 4 5 6  Whitburn, Joel: *Top Pop Records 1940-1955*. Record Research
**«You Never Give Me Your Money»** er en sang av The Beatles som ble utgitt i 1969 på albumet *Abbey Road*.

Sangen er hovedsakelig skrevet av Paul McCartney, og krediteres som vanlig til duoen Lennon/McCartney. Sangens innhold er et speilbilde av de problemene som The Beatles hadde havnet i grunnet dårlig økonomisk styring. Lyrikken reflekterer et forhold som har brutt sammen. «Hun» har vokst opp rik, er bortskjemt, men «han» vil berge henne, gi henne et svar på hennes problemer, men kan ikke:

*Out of college money spent*
*See no future pay no rent.*
*All the money’s gone, nowhere to go.*
*Any jobber got the sack,*
*Monday morning turning back.*
*Yellow lorry slow, nowhere to go.*
Sangen begynner med to vers sunget av McCartney og følges av en mye raskere seksjon hvor han bytter til en mer nasal vokalstil med full baritonstemme. Sangen svinner hen med en vokal som kan minne om en barnesang:

*One, two, three, four, five, six, seven,*
*All good children go to heaven.*
Sangen benytter Leslie-forsterket gitardeler, slik at de instrumentet lyder som orgeltoner, noe som preger den siste Beatles-perioden.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *You Never Give Me Your Money* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
Diopsid
**Diopsid** er et vanlig silikatmineral som finnes i alle kalsium- og magnesiumrike bergarter. Mineralet inngår i pyroksen-ruppen og består av kalsiummagnesium-silikat CaMg[Si2O6]. Mineralet er hvitt (kalles da malakolitt), lysegrönt, eplegrønt eller gråvitt. Magnesiumionene (Mg2+) kan erstattes med jern (Fe2+) i alle proporsjoner og kalles da salitt. Om magnesium helt erstattes av jern kalles mineralet **hedenbergitt** CaFe[Si2O6]. Hedenbergitt er mørkegrønn til svartgrønn. Densiteten til diopsid varierer mellom 3,27 og 3,38 g/cm³ og for hedenbergitt mellom 3,5 og 3,6 g/cm³. Mineralet utmerkes av høy spaltbarhet i krystallens lengderetning, der vinkelen mellom spaltesidene 87° og 93°. Utmerkende er også avsondringen i parallelle plater, nesten vinkelrett mot krystallens lengderetning. Hardheten er 5-6 i Mohs hardhetsskala. Pulverfargen er hvit for diposid og grågrønn for hedenbergitt.

Funn i Norge
------------

I Norge er diopsid funnet på en rekke lokaliteter:

* Alta i Finnmark
* Arendal i Aust-Agder
* Bergen i Hordaland
* Froland i Aust-Agder
* Kragerø i Telemark
* Mosjøen i Nordland
* Sogndal i Sogn og Fjordane
* Mo i Rana i Nordland

Kilder
------

* Erich Spicar: *Mineral och bergarter*. Ica bokförlag 1995. ISBN 91-534-1385-7, ss. 61 f.
* Torgeir T. Garmo: *Norsk steinbok: norske mineral og bergartar*. Universitetsforlaget, 1995.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Diopside – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Artikkel i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Dioptrier** er en måleenhet for et medie (for eksempel hornhinnen, linsen, et brilleglass eller en kontaktlinse) sin evne til bryte lyset (endre lysets retning). En dioptri er lik 1 dividert med linsens brennvidde i meter. Positivt fortegn brukes for konvekse linser, mens negativt fortegn brukes for konkave linser. Parallelle lysstråler som passerer gjennom en linse på + 1 dioptri vil brytes og samles i et punkt en meter bak linsen (brennpunktet). Er linsen på + 10 dioptrier samles lyset i et punkt 10 cm bak linsen. Et optisk system i øyet på + 60 dioptrier er nødvendig for at lysstråler fra et objekt på lang avstand (mer enn ca. seks meter unna) skal samle seg i et punkt på netthinnen. Skal lyset samles i et skarpt punkt nøyaktig på netthinnen, må også øyets størrelse passe nøyaktig overens med styrken på det optiske systemet. Dersom det er avvik mellom styrken på det optiske systemet og øyets størrelse, vil resultatet være en brytningsfeil.

Nærsynthet korrigeres med minusglass (konkave glass), mens langsynthet korrigeres med plussglass (konvekse glass).

Referanser
----------

1. ↑   Arkivert 28. januar 2018 hos Wayback Machine. Langsynt eller nærsynt? | Optiker Teigland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Dionysios (*Yaqob*) Bar Salibi** (født i Melitene, død 2. november 1171 i Amida i Mesopotamia) var en syrisk-ortodoks teolog og biskop.

Biografi
--------

Han var først retor og diakon i Melitene, samme stedet som også Gregor Bar Hebraeus kom fra. Ved sin bispevielse i 1148 tok han navnet *Dionysios*. Han var biskop av Maras og senere dessuten av Mabbug. Fra 1155 til 1156 ble han holdt i fangenskap av armenerne i Maras.

I 1166 ble han forflyttet av Mikael Syreren, etterfølger av Athanasius, til metropolitt av Amid i Mesopotamia.

Han var en særdeles produktiv teologisk forfatter, og det er enda ikke foretatt noen fullstendig moderne redigering av hans mange verker. Han går for å være den mest betydelige forfatter innen den syrianske renessanselitteratur.

Han skrev kommentarer til hele Det gamle testamente og til Det nye testamente, hvori han dyktig innvevde og oppsummerte tolkningene til tidligere forfattere som Efrem syreren, Johannes Chrysostomos, Kyrillos av Alexandria, Moses Bar-Kepha og Johannes av Dar, som han alle nevner i forordet til sin kommentar til Matteusevangeliet.

Dessuten forfattet han verker om Gregor av Nazianz, Gregor av Nyssa, Basilios den store, Porphyrios, Aristoteles, Dionysius areopagitten og Severios av Antiokia, og skrifter om den syriske kirkes tro, en krønike, liturgiske tekster, prekener, og meget mer.

En bok om teologi som lenge ble antatt å ha gått tapt, ble gjenfunnet i moderne tid og utgitt av Gabriel Rabo.

Han skrev også traktater rettet mot islam, jødedommen, nestorianismen og konsilet i Khalkedon.

Litteratur
----------

* Chisholm, Hugh, red. (1911): «Bar-Ṣalībī, Jacob» i: *Encyclopædia Britannica* (11. utg.). Cambridge University Press
* Aßfalg, J. : «D. (Ya'qob) bar Salibi». i: *Lexikon des Mittelalters.* Bind 3, s. 1076.

Referanser
----------

1. ↑   ISNI 0000 0000 9643 9595[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   oppført som Dionysios Bar-Salibi, catalogo.pusc.it[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Verk av og om Dionysios bar Salibi i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
* Dionysius bar Salibi, *In Apocalypsim, Actus et Epistulas Catholicas*, trans. I. Sedlacek, Romae : Karolus de Luigi (1909).
* Dionysius bar Salibi, Textexcavation
* Commentary on Revelation (extracts)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** ICCU **·** CiNii
 |

Portal: Litteratur
**Løklibakken** var en hoppbakke i Ørskog kommune i Møre og Romsdal. Bakken lå nordvest for Nysætra på Ørskogfjellet, på nordsiden av Svartløkfjellet. Den var arena for NM i hopp normalbakke og kombinert i 1968.

Bakken ble bygd på 1930-tallet, og den ble senere utvidet til å tåle hopp på 50-60 meter. På begynnelsen av 1960-tallet ble den igjen utvidet, til K77. Etter siste ombygging ble bakken tatt i bruk til eliterenn i 1965.

Bakkerekorden var 92 meter, satt i NM-hopprennet i 1968 av Bjørn Wirkola, som ble norgesmester. Jan Olaf Roaldset hoppet 93 meter, men falt.

Løklibakken var i bruk til utpå 1970-tallet, da deler av bakken ble ødelagt av et stort snøras.

NM, spesielt hopp
-----------------

| Dato | Vinner | Andre | Tredje | Type renn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | Bjørn Wirkola | Lars Grini | Frithjof Prydz | NM, normalbakke |

Kilder
------

* Jakob Kjersem: *På ski fra fjell til fjord – Møre og Romsdal skikrets 75 år*. Møre og Romsdal Skikrets 1996. ISBN 82-90393-79-2, s. 102-105 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Skisprungschanzen-Archiv: Ørskog

1. ↑  Ørskog kommune: Historie Arkivert 13. mars 2016 hos Wayback Machine. (21. juli 2009)
**Gabriel Alares** (født 26. august 1983 i Bromma i Sverige) er en svensk artist og låtskriver. Han har skrevet flere bidrag til Eurovision Song Contest, blant annet låten «Icebreaker» som deltok for Norge i Eurovision Song Contest 2016.

Alares har drevet med musikk siden han var barn og spilte tidligere i rockebandet The Fast Forwards. I 2013 ble Alares kjent i Sverige da han deltok i den svenske talentkonkurransen *Idol*, og han endte på sjuendeplass. Han har siden etablert seg som låtskriver i Sverige og har levert en rekke bidrag til Eurovision Song Contest, inkludert Norge.

Blant annet skrev han sangen «Icebreaker» sammen med Agnete Johnsen og Ian Curnow på en låtskriverleir i Nederland sommeren 2015. Låten var en av ti som deltok i Melodi Grand Prix 2016, og den vant konkurransen. «Icebreaker» var dermed Norges bidrag til Eurovision Song Contest i Stockholm, der den ble slått ut i semifinalen.

Bidrag til Eurovision Song Contest
----------------------------------

Alares har bidratt til følgende låter: 

| År | Land | Tittel | Plass |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Russlands flagg Russland | «What If» | 5. |
| 2015 | Russlands flagg Russland | «A Million Voices» | 2. |
| 2016 | Moldovas flagg Moldova | «Falling Stars» | 17. i semifinale |
| 2016 | Norges flagg Norge | «Icebreaker» | 13. i semifinale |

Alares var også støttevokalist til «A Million Voices», «Falling Stars» og «Icebreaker».

Referanser
----------

1. ↑  «Gabriel Alares». Posh24.se. Arkivert fra originalen 2. februar 2017. Besøkt 23. januar 2017.
2. ↑  TT (17. oktober 2013). «Gabriel Alares hyllar Gidlund i "Idol"». *Expressen.se*.
3. ↑  Emma Ågrahn og Gustav Dahlander (6. mai 2016). «Gabriel Alares tävlar med två bidrag i Eurovision Song Contest» **(svensk)**. svt.se. Besøkt 23. januar 2017.

Externe lenker
--------------

* TV4 Idol
**Gabriel & Dresden** er en amerikansk duo som består av Josh Gabriel og Dave Dresden. Under duoens navn produserer, skaper og mixer de trancemusikk.

Musikk
------

Gruppen er mest kjent for sitt samarbeid med og remixer av andre artister, blant disse Blank & Jones, Tiësto, Armin van Buuren, Coldplay og Above & Beyond.

I 2003 dannet de sammen med vokalisten Jes Brieden gruppen Motorcycle som har produsert flere hits.[] I 2004 ga de ut den rock-inspirerte progressive låten «As the Rush Comes», som i tillegg til å oppnå stor kommersiell suksess høstet strålende kritikker og ble beskrevet som et banebrytende mesterverk. Låten er senere remixet av en rekke store DJ-er.[]

Gruppen har utgitt tolkninger og remixer av blant annet Brokeback Mountain-temaet, Sarah McLachlan, Dido og nylig[*når?*] The Killers' «Read My Mind». Flere av produksjonene forblir derimot *bootlegs* uten å bli utgitt.

Utgivelser de har medvirket i originalproduksjonen av inkluderer «Zocalo» med Armin van Buuren, «Without You Near» med Markus Schulz og «Tracking Treasure Down» med Molly Bancroft.

I 2006 ga de ut sitt debutalbum under sitt eget plateselskap, Organized Nature.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 12. november 2006. Besøkt 26. februar 2007.  Kritikk av «As the Rush Comes»
2. ↑   Arkivert 27. januar 2007 hos Wayback Machine. Kritikk av «As the Rush Comes»
3. ↑   Arkivert 9. mars 2007 hos Wayback Machine. Kritikk av «As the Rush Comes»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Gabriel & Dresden på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Gabriel & Dresden på AllMusic Rediger på Wikidata
* Gabriel & Dresden på Twitter Rediger på Wikidata

* Gabriel & Dresden på Facebook Rediger på Wikidata

* Gabriel & Dresden på Instagram Rediger på Wikidata

* Gabriel & Dresden på YouTube Rediger på Wikidata

* Gabriel & Dresden på Myspace Rediger på Wikidata

* Gabriel & Dresden på Twitch Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
CandykingDette er de nyeste hyllene til Candyking som er å finne i mange butikker nå.
**Candyking**, av selskapet skrevet **CandyKing**, (tidligere Karamellkungen og Karamellgrossisten), er et svensk varemerke som selger sukkertøy og siden 2017 eies av Cloetta.

Selskapet er den største smågodtleverandøren i Norge.[*tredjepartskilde trengs*]

Historie
--------

Selskapet ble grunnlagt i 1984 under navnet Karamellgrossisten Sverige AB..

I 1995 skiftet foretaket navn til Karamellkungen AB.Fra 1997 til 2007 var Candyking/Karamellkungen en del av Fazer. I 2008 ble Candyking kjøpt av Ac­cent Equity, et in­ves­te­rings­fond ret­tet mot in­ves­te­rin­ger. 

### Candyking i Norge

Candyking Nor­ge ble star­tet i 1998, med kon­to­rer og la­ger lo­ka­li­sert i Fred­rik­stad. De før­s­te butikkene i Norge som fikk avtale med Candyking var Ica med sine Maxi-bu­tik­ker. I 1999 ble hele Ica kun­de. I ja­nu­ar 2003 ble det inn­gått en av­ta­le med Coop og Rema, og det­te før­te til en dob­ling av om­set­ning og an­tall an­sat­te.

### Candyking i Storbritannia

Den britiske driften er lokalisert i Fareham i Hampshire og selger rundt 8000 tonn smågodt hvert år gjennom forhandlere som kinoer, dagligvarehandelen, bensinstasjoner og kiosker. Selskapet leverer inventar som for eksempel hyllene smågodtet ligger i, samt bestillinger i stor skala. Driften i Storbritannia består 300 full- og deltidsansatte. Selskapets største forhandler, WoolworthsGruppen gikk konkurs i november 2008 og la ned utsalgsstedene sine. Siden da er deres største forhandler Tesco. De britiske kinokjedene Cineworld og Odeon forhandler også Candyking i Storbritannia.

Referanser
----------

1. ↑  Th, Av Niklas Kallin; er. «Cloetta köper Candyking». *Food Supply SE*. Besøkt 2. mai 2023.
2. ↑  «Fredriksstad Blad - «Godtesjuk» sommervikar søkes». *www.f-b.no* **(norsk)**. Besøkt 21. oktober 2017.
3. ↑  «Om Candyking | Candyking». *Candyking Norway* **(norsk)**. Arkivert fra originalen 21. oktober 2017. Besøkt 21. oktober 2017.
4. ↑  «Fredriksstad Blad - «Godtesjuk» sommervikar søkes». *www.f-b.no* **(norsk)**. Besøkt 21. oktober 2017.
5. ↑  «Fredriksstad Blad - «Godtesjuk» sommervikar søkes». *www.f-b.no* **(norsk)**. Besøkt 21. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell side
* Candyking Norge
**Levar Sand** (født 1937 i Bergen, død 2003 i Nannestad) var en sentral bidragsyter i utviklingen av det moderne norske reiseliv på 1960- og 1970-tallet. I den siste perioden av sin karriere var han informasjonssjef i Color Line (tidligere Jahre Line), der han ble særlig anerkjent for sin inkluderende lederstil under skiftende eiere/oppdragsgivere. 

Levar Sands kontaktflate innen norsk og internasjonal reisebransje var meget bred, takket være hans faglige dyktighet og ikke minst enestående sosiale omgangsform, som både kom kunder (reisende) og ansatte i **alle** deler av selskapet til gode. Spesielt vant han venner og samarbeidspartnere blant dem som arbeidet for reiseliv og kontakt mellom Norge og Tyskland. Sand var også beskjeden i forhold til sin egen posisjon, og holdt en lav profil i forhold til administrasjonen i selskapene han hadde det kommunikative ansvaret for.

Tidlig karriere
---------------

Levar Sand begynte sin karriere som kontorsjef for den daværende Turisttrafikkomiteen (TTK) i Bergen og Hordaland, senere som norsk turistsjef både i Hamburg og New York. Han var senere informasjonssjef i det daværende Landslaget for *Reiselivet i Norge* (nå Norges Turistråd) før han tiltrådte stillingen som informasjonssjef i Jahre Line/Color Line. I 2001 fratrådte han stillingen som pensjonist.

Eksterne lenker
---------------

Nekrolog i Dagbladet
**Skuddskog** er en metode for å forvalte skog. Metoden har relativt kort omløpstid og benyttes i løvskog med hurtigvoksende treslag som har lett for å danne skudd, som selje, gråor og hassel. Etter hugging lar man stubber stå igjen, hvor det skyter ut nye skudd som kan felles etter noen tiår. 

Trær i skuddskog kan generelt ikke dø av alderdom da den kontinuerlig nedkuttingen holder treet på et ungdomsstadium, slik at de kan nå enorm alder. Alderen til en stubbe kan estimeres ut fra dens diameter; noen er så store – så mye som 5,5 meter på tvers – at de antas å ha blitt klippet kontinuerlig i århundrer.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabanken». *artsdatabanken.no*. Besøkt 18. desember 2022.
2. ↑  «How to Make Biomass Energy Sustainable Again». *LOW-TECH MAGAZINE*. Besøkt 19. desember 2022.
3. ↑  Rackham, Oliver (1980). «The medieval landscape of Essex». I D. G. Buckley. *Archaeology in Essex to AD 1500* (PDF) (avhandling). CBA Research Reports. The Council for British Archaeology. s. 104. Besøkt 25. juli 2022.
**Ann Nocenti** (født 17. januar 1957) er en amerikansk tegneserieforfatter, journalist og redaktør. Hun er mest kjent for sitt arbeid for Marvel Comics der hun var redaktør for X-Men og New Mutants og forfatter for Daredevil. 

Nocenti begynte å skrive for Marvel Comics i 1982. Hun skrev historier for titler som *Bizarre Adventures*, Spider-man *Spider-Woman*, Doctor Strange og Star Wars. I 1985-86 kom miniserien *Longshot*, illustrert av Arthur Adams.

I 1986 begynte Nocenti å skrive fast for serien Daredevil. I begynnelsen samarbeidet hun med tegnere som Barry Windsor-Smith, Louis Williams, Steve Ditko og Todd McFarlane, men fra 1987 var John Romita Jr fast tegner. Nocentis historier tok ofte opp sosiale og politiske problemstillinger i tillegg til mer filosofiske og teologiske temaer. Disse historiene, som i noen grad bar preg av Nocentis venstrevridde ståsted vekket til en viss grad reaksjoner hos leserne, men hennes historier regnes idag av mange som noen av de mest minneverdige bladet har hatt. Nocenti skrev Daredeil frem til 1991.

I 1988 gav hun ut albumet *Someplace Strange*, illustrert av John Bolton. I tillegg skrev hun historien *Colossus: God's Country* for *Marvel Comics Presents* (med Rick Leonardi).

I 1993 ble Nocenti hyret inn som forfatter for serien *Kid Eternity* for DC Comics' nyoppstartede underavdeling Vertigo. Serien spant videre på Grant Morrison og Duncan Fegredos oppdatering av et av DCs gamle tegneseriekonsepter. Tegner var Sean Philips.
Senere på 1990-tallet skrev hun miniseriene *Typhoid* (med John Van Fleet) og *Nightmare*. 

De senere årene har hun skrevet enkelte historier for Batman, men har i hovedsak arbeidet som journalist og dokumentarfilmskaper.

Referanser
----------

1. ↑   Babelio, Babelio forfatter-ID 112526[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BD Gest', BD Gest' author ID 3864, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 15667, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.comic-con.org, besøkt 15. juli 2021[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   explorers.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ann Nocenti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ann Nocenti på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Ann Nocenti på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** BNE
 |
**Santiago bispedømme** er det eldste og største av Kapp Verdes to romersk-katolske bispedømmer og har sitt sete i Praia på øya Santiago.

93 % av Kapp Verdes innbyggere bekjenner seg til katolisismen, som dermed er landet i Afrika med den nesthøyeste andelen katolikker (bak Ekvatorial-Guinea). Av landets 433 000 katolikker bor 292 488 i Santiago bispedømme.

Historie
--------

Santiago bispedømme ble utskilt fra Funchal erkebispedømme som dets suffraganbispedømme i 1533. Etter at Funchal mistet sin metropolitanrang i 1551, ble Santiago bispedømme underlagt Lisboa erkebispedømme. Dette endret seg først med Kapp Verdes uavhengighet i 1975, da bispedømmet ble eksemptert (direkte underlagt paven).

Santiago bispedømme omfattet opprinnelig ikke bare øygruppa Kapp Verde, men også områder på det afrikanske fastlandet (dagens Guinea-Bissau). Disse ble i 1940 utskilt som misjonen Portugisisk Guinea. Kapp Verdes nordlige øyer ble i 2003 fradelt som et eget bispedømme med sete i Mindelo.

Internasjonale forbindelser
---------------------------

Kapp Verde deler en apostolisk nuntius (per 2011 Luis Mariano Montemayor) med Guinea-Bissau, Mauritania og Senegal (med sete i Dakar). De samme fire landenes tolv biskoper er organisert i en felles bispekonferanse.

Eksterne lenker
---------------

* «Giga-Catholic Information» om Kapp Verde (engelsk)

  


| * v
* d
* r
Den katolske kirke i Afrika |
| --- |
| 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypt
* Ekvatorial-Guinea
* Elfenbenskysten
* Eritrea
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Kongo-Brazzaville
* Kongo-Kinshasa
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Den sentralafrikanske republikk
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Swaziland
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Zambia
* Zimbabwe

 | Den hellige stols våpen |
| Avhengige områder | 
* Ceuta
* Mayotte
* Melilla
* Réunion
* St. Helena
* Vest-Sahara

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | CatolicDiocese
 |
Positiv vingen riste av en dehavilland Tiger Moth
En Beechcraft Modell 17 Staggerwing i Alaska
**Stagger** er i flysammenheng den relative horisontal foran-bak plassering av vingene i en dobbeldekker, triplane, eller multiplane.

Et fly sies å ha *positive stagger*, eller rett og slett *stagger* når den øvre vingen er plassert foran den nederste vinge.Typiske er de havilland Tiger Moth eller Stearman. I motsatt fall, et fly sies å ha *negative stagger* i de (uvanlige) tilfeller hvor den øvre vingen er plassert bak den nedre vingen, som i Sopwith Dolphin eller Beech Modell 17 Staggerwing. Et fly med vingene plassert rett over hverandre har *unstaggered* vinger, som i Sopwith Beech  eller Vickers Vildebeest.

Virkninger
----------

Som en generell regel, det er en tendens til at det øvre vingen bidrar med en større andel av det totale løft enn den lavere med positive stagger og mindre med negative stagger. Økning i positive stagger har også en tendens til å flytte sentrum av løftet frem på øvre vinge og bakover på den nederste vinge. Når unstaggered, sentrene for løft for øvre og nedre vingene er nesten tilfeldig.

Positiv stagger er langt den vanligste, Denne plasseringen av øvre vinge gir bedre utsikt for besetningen og gir flyet økt flyet langsgående stabilitet, aerodynamisk effektivitet og maksimal løfteevne.

Referanser
----------

1. ↑  NACA technical report Nr 256 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. The Distribution  of Loads betweenthe Wings of a *Biplan and Triplane Cellule Modeller* (1927), s.6.
**Matari'i i ni'a** er tilsynekomsten av stjerneformasjonen pleiadene i Polynesia og har vært feiret 20. november som en offentlig merkedag i Fransk Polynesia.

Stjerneformasjonen pleiadene heter *matari'i* på tahitisk og *mataiki* på marquesisk. Det ble forbundet med liv og fruktbarhet. I førkristen tid ble skifte av årstid markert med ritualer. Tilsynekomsten av pleiadene var tegn på skifte av årstid, fra den tørre årstiden, *tau oe*, med lite mat, til den nedbørrike årstiden *tau 'auhune*, innhøstingsperioden da det var godt med mat. Overflodsårstiden begynte rundt 20. november, med pleiadenes tilsynekomst, og varte til stjerneformasjonen forsvant ut av syne på stjernehimmelen, rundt 20. mai.

I 2006 lanserte Oscar Temarus regjering 20. november som ny offentlig helligdag til erstatning for autonomidagen 29. juni. Tanken var at *Matari'i i ni'a* skulle feires som en panpolynesisk kulturfest. Det var dette året deltakere fra New Zealand, Tonga, Samoa, Tokelau, Hawaii og Rapa Nui i feiringen av merkedagen, som også inneholdt innslag av tradisjonell polynesisk religion. Feiringen er senere utvidet til flere dager.

Det franskpolynesiske postvesenet utga i 2012 et frimerke i anledning *Matari'i i ni'a*.

Se også
-------

* Matariki, ord på maori for pleiadene og høytidsdag i mai/juni.

Referanser
----------

1. ↑  «The Matari'i I Ni'a Festivities» Arkivert 6. august 2013 hos Wayback Machine. Tahiti Nui Travel.
2. ↑  «Matarii, les Pléiades vues par les polynésiens» Arkivert 31. desember 2013 hos Wayback Machine. Tahiti heritage.
3. ↑  Gonschor, Lorenz: «French Polynesia» Arkivert 8. august 2008 hos Wayback Machine. *The Contemporary Pacific*, bd. 20, nr. 1, 2008, s. 225.
4. ↑  «MATARII I NI'A 2010» Arkivert 20. oktober 2012 hos Wayback Machine. Service de la Culture et du Patrimoine.
5. ↑  «Matari'i i ni'a», Centre Philatélique de Mahina.
**Chen Hongshou** (kinesisk: 陈洪绶, pinyin:*Chén Hóngshòu*, født 1598 i Zhuji i provinsen Zhejiang i Kina, død 1652) var en betydelig kinesisk maler i Ming/Qing-overgangen. Hans stilnavn var *Zhanghou* (章侯), ellers benyttet han psevdonymene *Laolian* (老莲), *Fuchi* (弗迟), *Yunmenseng* (云门僧), *Huichi* (悔迟), *Chiheshang* (迟和尚) og *Huiseng* (悔僧).

Liv og virke
------------

Han ble tidlig foreldreløs, og begynte allerede i barndommen å male. To ganger oppholdt han seg i Beijing; annen gang lyktes han i komme inn i det keiserlige akademi og studere maleriene i palassene, blant annet keiserportrettene der. 

Han ble etterhvert svært berømt, og ble omtalt som *Den sørlige mester* (i spann med Cui Zizhong, *den nordlige mester*); altså ble han betraktet som en av de to fremste malere i Kina på denne tiden. De ble kalt «Chen i sør og Cui i nord».

Etter den siste Ming-keisers selvmord i 1644 trakk Chen seg tilbake til sine hjemlige trakter. Han nektet å male for de nye makthavere, og ble derfor satt i fengsel for en kortere periode, uten at det endret på hans innstilling.[]

Deretter tilbragte han ett år i et buddhistisk tempel i Shaoxing. Så levde han som privatperson og livnærte seg av å inntektene fra sine salg av egne malerier. 

Hans levnet er kjent først og fremst ved hans samtidige, forfatteren Zhou Lianggong, som utgav verket *Tuhualu* med flere kunstnerbiografier. 

Chen Hongshous verker spenner over et vidt spektrum. Han har etterlatt seg mesterlige landskaps-, blomster- og fuglemalerier, svært pregnante personportretter, og rikholdige illustrasjoner til kinesiske nøkkelverker som *Fortellinger fra myrlandet* og *Romansen om Vestkammeret* av Wang Shifu.[]

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Trove, oppført som Hongshou Chen, Trove person-ID 1439382, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Saint Louis Art Museum, Saint Louis Art Museum person ID 27457, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   British Museum person-institution thesaurus, oppført som Chen Hongshou ???, British Museum person or institution ID 8901, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 141945192, besøkt 15. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Chen Hongshou[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Cihai bianji weiyuanhui (辞海编辑委员会). *Cihai* (辞海). Shanghai: Shanghai cishu chubanshe (上海辞书出版社), 1979.

  

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** KulturNav
 |
**Barbital** (markedsført under merkenavnet **Veronal**), også kalt barbiton, var det første kommersielt markedsførte barbiturat. Det ble brukt som søvnhjelp (hypnotika) fra 1903 inntil midten av 1950-tallet. Kjemisk navn for barbital er *dietylmalonyl urea* eller *dietylbarbitursyre*. Kjemisk formel er (C2H5)2C~CO NH]ICO (natrium 5,5-dietylbarbiturat). Veronal ble fremstilt ved å kondensere dietylmalonester med urea sammen med natriumetylat, eller ved å tilsette etyliodid til sølvsalt av malonylurea. Resultatet var et luktfritt, litt bittert, hvitt krystallint pulver.

Barbital ble først fremstilt i 1902 av de tyske kjemikerne Emil Fischer og Joseph von Mering. De publiserte sin oppdagelse i 1903 og det ble markedsført i 1904 av Bayer som «Veronal». Et løselig salt av barbital ble markedsført av Schering som «Medinal». Det ble foreskrevet for søvnløshet indusert av nervøs oppstemthet.
Det ble levert enten i kapsler eller cachets. Terapeutisk dose var ti til femten grains (0.65-0.97 grams). 3.5 til 4.4 gram er dødelig dose men søvn har også vært forlenget i opptil ti til femten dager ved tilfriskning.

Veronal ble regnet for å være en stor forbedring over den rådende hypnosebehandling. Smaken var litt bitter, men bedre enn den sterke, ubehagelige smaken av det vanlig brukte bromider. Den har få bivirkninger. Terapeutisk dose var langt under giftig dose. Men lang bruk resulterte i toleranse til medisinen, og krevde høyere doser for å oppnå ønsket effekt. Dødsfall på grunn av overdoser av dette langsomt virkende hypnotikum var ikke uvanlig.

Referanser
----------

1. ↑  «Veronal. | Henriette's Herbal Homepage». *www.henriettes-herb.com*. Besøkt 26. november 2017.

Videre lesning
--------------

* Fischer, Emil and Joseph von Mering, "Ueber eine neue Klasse von Schlafmitteln", *Therap Gegenw* 44:97-101, 1903.
* "Veronal", in Finley, Ellingwood, M.D. *The American Materia Medica, Therapeutics and Pharmacognosy", 1919. , accessed 07 Nov 2005.*
* "Emma Zunz" av Jorge Luis Borges (novelle)

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Satellittbilde av Stavanger-halvøya som viser Gandsfjorden til høyre, Hafrsfjord ligger til venstre.  Foto: NASA WorldWind 
**Gandsfjorden** er en fjordarm i Boknafjorden, i Rogaland, som strekker seg fra Stavanger kommune i nord og ender i Sandnes kommune i sør.

Hele vestsiden av Gandsfjorden er tett bebygget. Stavanger ligger lengst nord og videre sørover er Hillevåg, Jåttåvågen, Forus og til slutt Sandnes. Jåttåvågen ved Gandsfjorden er brukt som byggeplass for Condeep-oljeplattformer. Østsiden av fjorden har flere fjell og nuter, som Lifjellet (282 moh.) og Dalsnuten (323 moh.). Det er også mindre utbygde områder som Sandvika og Dale.

I de ytterste delene av fjorden ligger det flere øyer, som Uskjo, Kalvøy, Hellesøy, Lindøy, Vassøy, Roaldsøy, Ormøy, Engøy, Sølyst og Grasholmen. Over Grasholmen, Sølyst og Engøy er det brosamband mellom Stavanger og Hundvåg, og vest for disse ligger Byfjorden. Nord for Vassøy, Lindøy og Hellesøy ligger Horgefjorden. Øst for Kalvøy ligger innløpet til Høgsfjorden.

Gandsfjorden har en sidefjord, Riskafjorden, som går sørøstover på sørsida av øya Uskjo ytterst i fjorden. Riskafjorden har innløp like ovenfor Hillevåg i Stavanger.

Referanser
----------

1. ↑  Gandsfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Peter Michael Hjälm** (født 23. mars 1963 i Stockholm) er en tidligere svensk ishockeyspiller. Han ble vervet av Rögle BK i 1991 fra MoDo Hockey hvor han spilte det meste av 1980-tallet, foruten en kort sesong i IF Björklöven hvor han var med å ta SM-gull i 1987. Han jobber i dag som brannmann i Ängelholm.

Hjälm vokste opp i Stuvsta i Huddinge kommune og begynte å spille ishockey i daværende Flemingsbergs IF. Familien flyttet deretter til Bjästa utenfor Örnsköldsvik, hvor han kom til å spille for KB 65 før han havnet i MoDo.

Han ble draftet av Philadelphia Flyers i 1982. I 1984 og 1988 tok han OL-bronse med Sveriges ishockeylandslag. I 1991 gikk han til Rögle BK, der han senere avsluttet karrieren.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Michael Hjälm – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Michael Hjälm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Michael Hjälm – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Michael Hjälm – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Michael Hjälm – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Michael Hjälm – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Value—Beyond Price*** er en amerikansk stumfilm fra 1910.

Handling
--------

Kaptein Smith seiler avgårde med fartøyet sitt for en reise rundt i Sør-Amerika og gjennom Stillehavet. Han etterlater seg sin kone og lille jente. Skipet meldes imidlertid tapt med alle om bord, med unntak av de yngre sjømennene som senere blir plukket opp midt i havet. Kapteinens kone sliter med å forsørge barnet sitt på egen hånd. Men på grunn av hennes raskt sviktende helse, kjemper hun en tapende kamp mot økende fattigdom.

En etter en finner hennes mest verdifulle eiendeler veien til en pantelåner, hvor den godhjertede eldre pantelåneren Levy blir interessert i den triste kvinnen og det vakre barnet hennes. Den siste verdifulle eiendelen som er igjen i Mrs. Smiths eie er gifteringen hennes, noe Levy nekter å ta imot. I stedet tilbyr han henne hjelp, noe dens tolte enken i begynnelsen takker nei til. Men i mellomtiden har det vist seg at ektemannen hennes ikke har dødd likevel, men havnet ved en fruktbar øy i Sørishavet etter skipsforliset han opplevde.

På den øde øya lever mannen som en Robinson Crusoe-lignende tilværelse de neste 10 årene. Han finner forøvrig flere nedgravde skatter som gjør ham meget velstående. Han blir til slutt reddet av et forbipasserende dampskip og brakt tilbake til sitt eget land. Men der oppdager han at hans kone har døde i hans fravær, og ingen vet skjebnen til datteren deres Marie - som hadde blitt adoptert av Levy, etter at moren hennes hadde dødd.

Referanser
----------

1. ↑  VALUE—BEYOND PRICE

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Value—Beyond Price* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Great British Menu*** er et britisk kokke- og realityprogram som har gått på BBC siden 2006. Her skal Storbritannias beste kokker konkurrere om å få tilberede mat for dronning Elisabeth II.

Serien presenteres av Jennie Bond, tidligere kongehuskorrespondent for BBC. Hver uke, mandag til fredag, lager to kokker fra en kulinarisk region i Storbritannia en meny bestående av en forrett, fiskerett, kjøttrett og dessert som representerer regionen. Ved slutten av uken prøvesmakes og bedømmes menyen av et panel bestående av Prue Leith, Matthew Fort og Oliver Peyton. En av kokkene går deretter videre til finalen der det avgjøres hvilke retter som utgjør den definitive britiske menyen. Måltidet ble servert for dronningen og 350 gjester 17. juni 2006 på en sommerbankett.

Deltagere og puljevinnere
-------------------------

* Michael Caines beseiret John Burton Race for å representere Sørvest-England
* Galton Blackiston beseiret Antony Worrall Thompson for å representere Midlands og Øst-England
* Marcus Wareing beseiret Simon Rimmer for å representere Nord-England
* Richard Corrigan beseiret Paul Rankin for å representere Nord-Irland
* Nick Nairn beseiret Tom Lewis for å representere Skottland
* Bryn Williams beseiret Angela Hartnett for å representere Wales
* Nick Nairn beseiret Tom Lewis for å representere Skottland
* Atul Kochhar beseiret Gary Rhodes for å representere Sørøst-England

Det endelige resultatet
-----------------------

Forrett
«Smoked salmon with Irish soda bread, woodland sorrel and cress»  – Richard Corrigan (Nord-Irland)
Fiskerett
«Pan-fried turbot with cockles and oxtail»  – Bryn Williams (Wales)
Kjøttrett
«Loin of roe venison with rosti, celeriac, cabbage, carrot and game gravy»  – Nick Nairn (Skottland)
Dessert
«Custard tart with Garibaldi biscuits»  – Marcus Wareing (Nord-England)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Great British Menu* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Great British Menu* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
E6 sør for Dalsgrenda
**Dalsgrenda** er en bygd i Rana kommune som ligger ca. 12 km sør for Mo i Rana. E6 passerer vest for grenden.

Stedet huser bl.a. Dalsgrenda skole.

Dalsgrenda var tidligere kjent som Dalselv, men byttet tilbake til sitt tradisjonelle navn i 2005. I Dalsgrenda bodde det 803 innbyggere ved starten av 2008 som er fordelt over flere stedsnavn.

Folketall
---------

Statistisk sentralbyrå (SSB) oppgir følgende folketall for Dalselv:

| År | Folketall |
| --- | --- |
| 1998 | 840 |
| 2000 | 842 |
| 2001 | 819 |
| 2002 | 804 |
| 2003 | 816 |
| 2004 | 810 |
| 2005 | 837 |
| 2006 | 822 |
| 2007 | 811 |
| 2008 | 803 |

* Minnestein over skotske soldater som kjempet mot nazisteneMinnestein over skotske soldater som kjempet mot nazistene
* Platen på steinenPlaten på steinen

Referanser
----------

1. ↑  «Befolkningstall for 1. januar 2008. befolkningsframskrivninger for 2010, 2015, 2020 og 2025». Statistisk sentralbyrå. Besøkt 23.12.2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Nemophora minimella*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae).

Utseende
--------

En liten (vingespenn 11 – 13 mm), spinkel, metallisk farget møll med lange antenner. Antennene er trådformede, mørke i de innerste 2/3, hvitaktige ytterst. Hos hannen er de omtrent dobbelt så lange som forvingen, hos hunnen rundt så lange som forvingen. Hannen har påfallende store fasettøyne, og hodet, labialpalpene og forkroppen er kledt med lange, utstående, svarte hår. Hunnens hode er kledt med gule, oppstående, hårlignende skjell, forkroppen er metallisk grønnaktig. Vingene er metalliske fargede, grønnaktige i den indre halvdelen og bronseaktige i den ytre, med et ganske skarpt skille mellom de to områdene. Bakvingen er tynt skjellkledt, grå med et fiolett skjær.

Levevis
-------

Arten finnes i Norden i to forskjellige miljøer: fuktige enger der det vokser blåknapp (*Succisa pratensis*), og tørre, blomsterrike sandmarker med arten bakkeknapp (*Scabiosa columbaria*) (meget sjelden i Norge). Disse er larvens næringsplanter. Hunnen legger egg på blomsterhodene, der larvene spiser den første tiden før de lager seg en hylse av plantedeler, denne holder de seg i resten av larvetiden. De voksne sommerfuglene flyr i juni og juli.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Mellom- og Øst-Europa, og det sørlige Nord-Europa. I Norge er den kjent fra noen få lokaliteter i Østfold, Aust-Agder og Hordaland.
Arten blir vurdert som Sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2015

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 2. mars 2022. Besøkt 2. mars 2022.
2. ↑  Elven H, Aarvik L og Berggren K (24. november 2021). «Sommerfugler. Vurdering av *Nemophora minimella* som VU for Norge»Åpent tilgjengelig. *Norsk rødliste for arter 2021*. Artsdatabanken. Besøkt 29. mars 2023.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Nemophora minimella* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nemophora minimella* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Nemophora minimella* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Nemophora minimella* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Nemophora minimella* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Nemophora minimella* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Nemophora minimella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
«Vigdis» har flere betydninger.

***Vigdis*** er en norsk spillefilm fra 1943, regissert av Helge Lunde, etter romanen *Vigdis og hennes barns fedre* som advokaten Albert Wiesener utga i 1931 under pseudonymet Frantz Ferdinand.

En melding fra Pressedirektoratet datert 18. desember 1942 til norske redaktører, gir følgende pålegg:

> Direktør Hegle i produksjonsselskapet Scandia Film A.s vil i nærmeste framtid påbegynne innspillingen av filmen *Vigdis og hennes barns fedre*, bygget over en roman av pseudonymet Frantz Ferdinand.  
> Ved omtale av denne film må det ikke gis opplysninger om hvem som benytter dette pseudonym.
> 
>

Handlingsreferat
----------------

Vigdis er datteren til lærer og ivrig kirke-sanger Jens Bjørkeli. Vigdis er ofte på fest sammen med andre ungdommer fra området, noe hennes strenge foreldre ikke liker. Deres bekymring er ikke helt uberettiget siden innbyggere i området har begynt å snakke om deres datter på byen. Foreldrene forsøker å få henne med på kristne møter, men hun klarer alltid å komme seg unna. 

Foreldrene mistenker deres tjenestepike Kari for å hjelpe Vigdis. Vigdis er forelsket i Dr. Victor Falck. Hun forteller imidlertid ikke noen om dette, ettersom Falck er forlovet med Gerda Storm. Om kvelden er det dans, og Vigdis kysser Falck. Noen få dager senere er det misjonsmøte, og Vigdis er der sammen med foreldrene sine. En skogsarbeider, Anton, står utenfor beruset som han er. Imidlertid klarer Vigdis å følge ham hjem. Ni måneder senere føder Vigdis en sønn. Til tross for forsøk på overtalelse, ønsker ikke Vigdis fortelle hvem barnets far egentlig var.

Rolleliste
----------

| Skuespiller | Rolle |
| --- | --- |
| Eva Sletto | Vigdis Bjørkli |
| Lars Tvinde | Jens Bjørkli, lærer og kirkesanger |
| Liv Uchermann Selmer | Minda Bjørkli, hans hustru |
| Tulla Hauge | Kari, tjenestejenta på Bjørkli |
| Harald Heide Steen | Anders Moen, skogsarbeider |
| Fridtjof Mjøen | Victor Falck, lege |
| Bjørg Riiser-Larsen | Gerda Storm, Falcks forlovede |
| Henki Kolstad | Erik Borgan, sorenskriverfullmektig |
| Eva Strøm Aastorp | Berit Bråten, småbrukerdatter |
| Arvid Nilssen | Anton Stubberudstuen, skogsarbeider |
| Guri Stormoen | Olga Stubberudstuen |
| Joachim Holst-Jensen | P.P. Jeremiassen, skomaker |
| Øyvind Øyen | Harald Nordby, storbonde |
| Ragna Breda | søster av Nordby |
| Turid Haaland | søster av Nordby |
| Synnøve Øian | Nordbys venninne |
| Thomas Thomassen | sorenskriveren |
| Haakon Arnold |  |
| Pehr Qværnstrøm | rettsvitnet |
| Oscar Egede-Nissen | en bondegutt |
| Dagmar Myhrvold | jordmoren |
| Lisbet Nyborg | en småbrukerkone |
| Vivi Schøyen | barpike |
| Edith Carlmar | en kvinne (ikke kreditert) |

Referanser
----------

1. ↑  Asbjørn Omberg: *Goebbels dikterte...*, Oslo 1945, s 191

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Vigdis* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Vigdis* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Vigdis* hos Filmfront Rediger på Wikidata