recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Roar Charles Pedersen** (født 1961) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte i angrep.

Roar Pedersen spilte fotball i Eliteserien i 1990 for Moss. Han ankom Moss som 29-åring fra tredjedivisjonsklubben Askim foran sesongen for en overgangssum på 100 000 kroner. Pedersen hadde tidligere spilt for Moss i 1986. Hos Moss fant Pedersen det vanskelig å innfri forventningene. Han kjempet med mer erfarne Carsten Bachke om plass i angrepet. I juli 1990 var Pedersen på det nærmeste klar for en overgang til Fredrikstad, men forhandlingene strandet fordi han ikke kom til enighet med Fredrikstad om kontraktsbetingelsene. Pedersen scoret to mål på seksten seriekamper for Moss i 1990, og spilte også én cupkamp for klubben. Etter sesongen forlot han mossingene for å bli spillende trener for Skiptvedt.

Roar Pedersen er eldre bror til tidligere herrelandslagsspiller Tore Pedersen.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 418576, besøkt 29. juli 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jan Holtnæs (28. april 1990). «100 000 for Roar P». *Moss Avis*. s. 14.
3. ↑  Knut Hovland (1. november 1990). «Østfold i fokus da «løvene» ble temmet». *Moss Avis*. s. 15.
4. ↑  Knut Hovland (10. juli 1990). «Talentene får sjansen». *Moss Avis*. s. 11.
5. ↑  Jan Holtnæs (19. juli 1990). «Tilbake i Moss». *Moss Avis*. s. 13.
6. ↑  «Pedersen til Brann». *Moss Avis*. 27. oktober 1992. s. 17.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roar Charles Pedersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Roar Charles Pedersen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
**Mette Halskov Hansen** (født 1962 i København), er fra 2021 viserektor for klima, miljø og tverrfaglighet ved Universitetet i Oslo. Hun har studert kinesisk, antropologi og litteraturhistorie i Danmark, England og Kina. Hennes forskning fokuserer på samfunnsforhold og politikk i Kina, særlig etniske relasjoner, utdanning, og - siden 2013 - klima- og miljøkrisen.

Halskov Hansen har Ph.D. i 1996 fra Aarhus Universitet og var postdoc ved Universitetet i Oslo til 2000. Hun ble først ansatt som førsteamanuensis, og siden 2003 som professor i Kina-studier ved Institutt for kulturstudier og orientalske språk. Fra 2003-2006 var hun instituttleder ved samme institutt, og fra 2007-2010 var hun prodekan for forskning ved det Humanistiske fakultet, Universitetet i Oslo.

Mette Halskov Hansen har vært gjesteforsker ved Zhejiang Universitet, Chinese University of Hong Kong, Academia Sinica (Taiwan), og Stanford Universitet. Hun har ledet flere større forskningsprosjekter, blant andre prosjekter støttet av Norges Forskningsråd som for eksempel de tverrfaglige "The Chinese Individual" om individualisering i Kina; "Airborne"  om de menneskelige og politiske dimensjonene av luftforurensing i Kina, og "Transsustain" om det globale potensialet i spirituelle miljøbevegelser i Asia. Hun har gitt ut en rekke bøker og artikler internasjonalt, men også en norsk populærvitenskapelig bok sammen med Stig Thøgersen fra Aarhus Universitet, og Koen Wellens fra Universitetet i Oslo.

Utgivelser
----------

* *Se liste over publikasjoner på hjemmesiden ved Universitetet i Oslo*
* *Weak? Strong? Civil? Embedded? : new perspectives on state-society relations in the non-Western world*, Senter for utviklingsstudier, U.i.Oslo, 1996
* *Lessons in being Chinese: Minority education and ethnic identity in South-West China*, University of Washington Press, 1999
* *Frontier People: Han Settlers in Minority Areas of China*. Hurst & Co (London), University of British Columbia Press, 2005
* *Kina. Individ og samfunn*, med Stig Thøgersen. Universitetsforlaget, 2008
* *Kina. Stat, samfunn og individ*, med Stig Thøgersen. Universitetsforlaget
* *iChina: The Rise of the Individual in Modern Chinese Society* (red. med Rune Svarverud). NIAS Press, Kbh. 2010
* *Educating the Chinese Individual: Life in a Rural Boarding School*, University of Washington Press, 2015

Referanser
----------

1. ↑   Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase, NKC-identifikator xx0206435, besøkt 8. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Virtual International Authority File, VIAF-ID 42129069[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Hjemmeside ved Universitetet i Oslo, sist lest den 7. mai 2018.
4. ↑  Airborne Arkivert 7. mai 2018 hos Wayback Machine. sist lest 7. mai 2018.
5. ↑  Kina, individ og samfunn. Tam bok fra nrk.no den 14. august 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC **·** CRIStin **·** Google Scholar

 |
**Olav Chen** (født 20. november 1977 på Kongsvinger) er en norsk sosialøkonom, porteføljeforvalter, og medieprofilert markedskommentator.

Chen er senior porteføljeforvalter i Storebrand Kapitalforvaltning, der han begynte som trainee i 2001. Før dette ble han utdannet MSc in Economics ved London School of Economics og cand.oecon. ved Universitetet i Oslo. Hans foreldre er fra Shanghai i Kina. Chen ble kåret til et av Norges største ledertalenter 1. september 2009. []

Markedskommentator
------------------

Chen er benyttet som markedskommentator av NRK, *DN* og E24 innen økonomiske temaer innen makroøkonomi, deriblant renteutviklingen, boligpriser, valuta og internasjonale konjunkturer. Han er også kommentator på asiatisk og kinesisk økonomi.

Referanser
----------

1. ↑  «Se opp for rentehopp» Arkivert 13. juli 2009 hos Wayback Machine. Even Landre, *NA24* 10. juli 2009.
2. ↑  «Feriekronen er mindre verdt» Arkivert 9. juli 2009 hos Wayback Machine. Even Landre, *NA24* 6. juli 2009.
3. ↑  Olav Chen E24 kommentar: *Det enkle er ofte det beste*
4. ↑  Olav Chen E24 kommentar: *Elefanter i rommet*
5. ↑  DN.no: *Nettmøte med Olav Chen: Hva skjer med renten?*
6. ↑  *Stigende boligpriser er usosialt*
7. ↑  *Kan ikke overse boligprisene - Norges Bank må se på boligprisene når de setter renten*
*For eiendommen* Smeby *i Bagn, se Bagnsmoen*

Furnesvegen som går gjennom Solvang og Smeby tidligere var dette hovedveien mellom Oslo og Trondheim.
**Smeby og Solvang** er to tettsteder om lag to kilometer nord for Hamar sentrum, hvorav Solvang ligger nærmest. Tettstedene er vokst sammen og har felles velforening, Smeby og Solvang vel. Frem til kommunesammenslåingen i 1992 lå Smeby og Solvang i Vang kommune.

Sanderud butikken har adresse Furnesvegen 134, og ligger ved Fylkesvei 222 som er en av innfartsvegene til Hamar by fra Vang og Europaveg 6.

Landemerker
-----------

Både Solvang barneskole og Solvang barnehage ligger i tettstedet. Sistnevnte holder til i gamle Smeby park, som har gitt navn til Parkvegen, i dag Lekeparkvegen. Elevene fra Solvang barneskole sokner til Børstad ungdomsskole.

Fotballaget Vang spiller sine hjemmekamper på Vang gras.

Hamar flyplass, Stafsberg ligger i utkanten av tettstedene, mot grensen til Ringsaker.

Kjente innbyggere
-----------------

* Jørn Kolsrud, kjent for rollen som *Bowler* i NRKs barneprogram Kykelikokos.
* Odd Aspeli, tidligere ordfører i Hamar og Vang
**Viktor Ivanovitsj Grigorovitsj** (russisk Ви́ктор Ива́нович Григоро́вич, vitenskapelig translitterasjon *Viktor Ivanovič Grigorovič*, født 30. apriljul./ 12. mai 1815greg. i Balta, død 18. desemberjul./ 30. desember 1876greg. i Elisavetgrad, dagens Kropyvnytskyj i Ukraina) var en russisk slavist.

Grigorovitsj foretok i årene 1845–1846 en reise i de slaviske landene på Balkan-halvøya og bragte en rekke verdifulle håndskrifter med seg hjem. Blant annet fant han det gammelkirkeslaviske håndskriftet *Codex Marianus* på Athos-fjellet. Fra 1840 til 1866 var han professor i slaviske språk i Kazan og senere i Odessa. Som lærer hadde han stor betydning for flere yngre filologer. Sammen med Buslajev representerte han en slavofil retning innenfor vitenskapen, tilsvarende slavofilismen innenfor litteratur og filosofi med sentrum i Moskva.

Referanser
----------

1. 1 2   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator js2017944445, Wikidata Q13550863,

Kilder
------

(da) Crone, H.:  «Grigorovitsch, Viktor Ivanovitsch», i: *Salmonsens konversationsleksikon*, 2. utgave. Bd. X, København: J. H. Schultz, 1920, s. 131.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Jorma Virtanen** (født 11. juli 1951 i Helsingfors, Finland) er en finskfødt norsk tidligere ishockeyspiller. Virtanen har spilt for IFK Helsinki (moderklubb), Kiekkoreipas, EV Füssen, Frisk, TIK og 3 sesonger i Storhamar. Virtanen fikk 13 offisielle A-landskamper for Norge.

Storhamar
---------

Virtanen spilte i tre sesonger i Storhamar og var i starten finsk statsborger. For å kunne spille i Storhamar måtte han bli norsk statsborger, for å ikke bli rammet av den nye regelen som forhindret utenlandske keepere å spille ishockey i Norge. Han debuterte hjemme mot Sparta i den 16. serierunden i 84/85. Norges Ishockeyforbund hadde da brukt lang tid på å gi Jorma spilletillatelse, slik at, Storhamars landslagsspillere truet med boikott av landslaget dersom Jorma ikke ble spilleklar.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jorma Virtanen – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Jorma Virtanen – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Jorma Virtanen – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Spanias flagg Spania |
| Friidrett: |
| Friidrett U23-EM i friidrett |
| Gull | Tallinn 2021 |  10.000 m |

**Eduardo Menacho** (født 25. november 1999 i Zaragoza) er en spansk friidrettsutøver og terrengløper som representerer klubben Alcampo-Scorpio71. 

Han ble spansk mester på 10.000 meter og U23-europamester på 10.000 meter i 2021. 

Ved siden av friidretten har han også konkurrert i terrengløp, og ble spansk U23-mester på terrengløp i 2021.

Idrettskarriere
---------------

### 2015

Menacho kom på andreplass på 2000 meter hinder under det spanske U18-mesterskapet i friidrett i 2015. Han deltok også på 2000 meter hinder under Ungdoms-VM i friidrett 2015, men nådde ikke finalen der. Under Sommer-EYOF 2015 (European Youth Olympic Festival) kom han på fjerdeplass på 2000 meter hinder.

### 2016 - 2017

Under det spanske U18-mesterskapet i friidrett i 2016 kom han på fjerdeplass på 2000 meter hinder. I 2017 kom han på niendeplass på 3000 meter hinder under det spanske juniormesterskapet i friidrett.

### 2018

Under det spanske juniormesterskapet innendørs i 2018 kom Menacho på sjuendeplass på 3000 meter. Han kom på andreplass på 5000 meter under det spanske juniormesterskapet i juni, og ble tatt ut til å delta i U20-VM i friidrett 2018, der han kom på 15.-plass på 10.000 meter. Han deltok i Valencia halvmaraton i oktober, og kom der på 55.-plass.

### 2019

Han kom på niendeplass på 3000 meter under det spanske U23-mesterskapet i friidrett innendørs 2019. Under det spanske U23-mesterskapet i friidrett utendørs kom han på tiendeplass på 3000 meter hinder. Han løp Valencia halvmaraton i oktober, og kom denne gangen på 63.-plass.

### 2020

Den 15. februar 2020 vant Menacho 3000 meter under det spanske U23-mesterskapet i friidrett innendørs. Under det spanske U23-mesterskapet utendørs kom han på tredjeplass på 5000 meter og sjetteplass på 3000 meter hinder.

### 2021

Han forsvarte gullet sitt fra 2020, da han på nytt vant 3000 meter under det spanske U23-mesterskapet i friidrett innendørs i 2021. Utendørs deltok han i Spansk mesterskap på 10 000 meter 2021 i Torrevieja i april, og vant dette mesterskapet med tiden 29:20,82, som var ny personlig rekord. Han deltok i spansk U23-mesterskap i friidrett, og kom der på sjetteplass på 5000 meter og sjuendeplass på 3000 meter hinder. 

Den 8. juli vant han 10.000 meter under U23-EM i friidrett 2021, med ny personlig rekord på 29:14,92.

Referanser
----------

1. ↑   www.rfea.es[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  RFEA.es - *Eduardo Menacho Miralles* Arkivert 9. juli 2021 hos Wayback Machine. besøkt 9. juli 2021.
3. 1 2 3 4 5 6  World Athletics - *Eduardo Menacho - Results*, besøkt 9. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Eduardo Menacho – World Athletics Rediger på Wikidata
Et sentralbord.
**Sentralbordet** er knutepunkt for alle inn- og utgående telekommunikasjonslinjer i en organisasjon. Fra gammelt var bordet et koplingspanel der hver apparatlinje hadde sin hunplugg koplet på en tavle, og operatøren flyttet inn/utlinjene til det apparatet som skulle ha samtale. For små bygdesamfunn, var dette stedets telefonsentral inntil denne ble automatisert og plassert i eget hus eller koplingsboks. Med tiden er mange av de tidligste funksjonene automatisert og siden digitalisert.

Selv med dagens teknologi med desentraliserte funksjoner og mulighet for direktenumre, er sentralen viktig for fordeling av samtaler til riktig adresse, oversikt over hvem som kan/ikke kan nås per telefon osv. Sentralbordfunksjonen blir da ofte en tilleggsfunksjon for resepsjonen.

En del organisasjoner har utvidet til flere bord, og fungerer som styringsenheter i forhold til trafikk, redningsaksjoner m.m.

Referanser
----------

1. ↑  «Hva er Sentralbord? Alt du må vite (Pris, tilbud og funksjoner)». *Fornye.no*. Besøkt 8. august 2023.

Se også
-------

* Hustelefonsentral
* Telefonsentral

Eksterne lenker
---------------

* (en) Manual telephone exchanges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Jorun Solheim** (født 18. november 1944) er en norsk sosialantropolog og kvinneforsker, som er særlig opptatt av kjønn, kultur og modernitet. 

I sin ungdom var Solheim aktiv i Sosialistisk Folkepartis ungdomsorganisasjon Soslialistisk Ungdomsforbund. Hun satt i SUFs sentralstyre, og var i årene 1963–1964 redaktør for organisasjonens blad *Ungsosialisten*. Siden var hun engasjert i den norske ml-bevegelsen.

Hun er utdannet mag. art. i sosialantropologi (1970), og var universitetslektor ved Institutt for sosialantropologi ved Universitetet i Oslo i perioden 1971–1983. Fra 1981 til 2001 var hun forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet, og fra 1994 til 1999 professor i annenstilling ved Senter for kvinneforskning ved UiO. Hun har vært gjesteforsker ved Stanford University (1992–1993), University of California, Berkeley (2001) og University of Bristol (2002–2003). Hun er nå forsker ved Institutt for samfunnsforskning og var fra 2007 redaktør for Tidsskrift for kjønnsforskning.

Hun er gift med Tian Sørhaug.

Bibliografi
-----------

* *Kjønn og modernitet*, 2007
* *Den usynlige hånd?*, 2002
* *Den åpne kroppen*, 1998

Eksterne lenker
---------------

* Solheim om sin egen og sitt fags utvikling - fra nettstedet *Kilden*. (Besøkt 5. januar 2011)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Einar Brynemo** (født Nils Einar Brynemo 7. januar 1947, død 18. juli 2018) var en norsk idrettslærer, sakprosaforfatter og friidrettstrener. 

Brynemo var selv en aktiv utøver innen diskos og sleggekast, uten å oppnå notable meritter. Han ble forbundstrener i Norges friidrettsforbund i 1971 og var aktiv kasttrener på ulike nivåer til 2017. Han trente den norsk rekordholderen i sleggekast, Richard Olsen i 1980. Han var Grete Etholms trener i diskos fra slutten av 1990-tallet og gjennom en rekordlang rekke av NM-gull. Utover på 2010-tallet trenge han sleggekasterne Mona Holm, Beatrice Nedberge Llano og ikke minst Eivind Henriksen, som Brynemo fikk følge til OL i London, 2012. Det året ble Henriksen nummer 13, men under OL i Tokyo, 2021 fikk han sølv. I intervjuene etter bragden gav Henriksen mye av æren til sin tidligere trener. Nedberge Llano ble verdensmester for junior i 2016.

Brynemo var mangeårig lærer, senere avdelingsleder for idrettsfag og kroppsøving ved Kragerø videregående skole. I 2005 gav han ut sin siste idrettsbok, *Friidrett for ungdom - innføring i friidrett for unge i alderen 13-17 år* sammen med medforfatter Gro Næsheim-Bjørkvik. På 1980-tallet stod han bak en rekke utgivelser om trening innen friidrett

Han var far til kombinertløper Preben Fjære Brynemo.

Kilder
------

* Minneord av Thomas Rosvold, Friidrett.no 20. juli 2018
* Her er vår mann i OL, Telemarksavisa 27. juli 2012

Referanser
----------

1. ↑  NRK (4. august 2021): *Henriksen tok sjokksølv – i tårer etter spørsmål om avdød trener*, hentet 4. august 2021
2. ↑  ARK Bokhandel: *Friidrett for ungdom - innføring i friidrett for unge i alderen 13-17 år* Arkivert 4. august 2021 hos Wayback Machine. hentet 5. august 2021

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
**Auguste Carayon** (født 31. mars 1813 i Saumur i Frankrike, død 15. mai 1874 i Poitiers) var en fransk prest tilhørende jesuittordenen, og historiker.

Carayon foretok grundige forskninger vedrørende sin ordens historie. Blant hans arbeider kan nevnes *Documents inédits concernant la compagnie de Jésus* (23 bind, 1863-1886), *Bibliographie historique de la compagnie de Jésus* (1864, nyttig bibliografi for jesuittenes historie), *Premières missions des jésuites au Canada* (samme år), *Bannissement des jésuites de la Louisiane* (1865) og *Notes historiques sur les parlements et les jésuites au XVIII:e siècle* (1867).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* (sv) Carayon, Auguste i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1905)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
**Viktor Kingissepp** (født 12. mars (24. mars) 1888 i Kaarma på Ösel, herettet 4. mai 1922 i Tallinn) var en politiker og partileder for Estlands kommunistiske parti.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Kingissepp var sønn av en fabrikkarbeider. Han gjennomgikk gymnasiet i Kuressaare og var i skoletiden delaktig i hemmelige litterære sirkler med fokus på marxismen.[] I 1906 påbegynte han sine studier i matematikk og fysikk ved Statsuniversitetet i St. Petersburg. Han tilhørte det russiske sosialdemokratiske partis estiske avdeling i St. Petersburg. I en mellomperiode bodde han i Moskva, før han i 1910 fortsatte sin utdannelse i Petersburg, denne gang studerte han romanske og germanske språk.

### Kommunistleder

Kingissepp var en av sentralskikkelsene under oktoberrevolusjonen i 1917 i Estland.[] Det estiske revolusjonære rådet (estisk: *Eestimaa Sõja-Revolutsioonikomitee*) i Tallinn, som Kingissepp var nestleder for, utropte seg som Estlands nye makthavere, avsatte guvernementkommissæren Jaan Poska og oppløste parlamentet.

Dette ble en parentes, ettersom andre partier hadde til hensikt å erklære Estlands uavhengighet fra Russland. Selvstendighetserklæringen kom den 24. februar 1918, hvorpå Konstantin Päts ble regjeringssjef. Kingissepp satte seg i ledelsen av motstanden mot den nye regjeringen i mars måned. 

Han flyktet tilbake til Petrograd etter at Estland ble okkupert av den tyske hær. Han sluttet seg til Tsjekaen, og i august 1918 arresterte han Fanny Kaplan, som hadde skutt og forsøkt å drept Vladimir Lenin. 

Kingissepp returnerte til Estland i november 1918. Da var Estlands kommunistparti blitt forbudt, hvorpå kommunistene virket under Kominterns estiske avdeling i 1920-årene. Kingissepp var den som stod for den hemmelige organisering av den estiske kommunismen.[] Han ledet partiets første kongress i november 1920.

Kingissepp ble arrestert på sitt skjulested av det estlandske sikkerhetspolitiet Kaitsepolitseiamet den 3. mai 1922, etter en større demonstrasjon i Tallinn. Han ble henrettet like etter, uten rettegang, anklaget for forræderi. Liket ble senket i havet.

Hans sønn Sergei Kingissepp virket senere i NKVD, men døde under evakueringen av Tallinn i 1941.

### Oppkallinger

Den bolsjevikrussiske regjeringen omdøpte byen Jamburg til *Kingisepp* for å hedre ham. En rekke estiske gater fikk en Kingissepp-gate. I sovjettiden etter andre verdenskrig fikk i 1952 også byen Kuressaare, nær hans fødeby, nytt navn etter ham, *Kingissepa*, men fikk tilbake sitt gamle navn i 1988.[]

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 3. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Estonian biographical database, Estonian biographical database ID 1257, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118978500, besøkt 13. august 2015[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Henri Pauli Toivonen** (født 25. august 1956 i Jyväskylä, død 2. mai 1986 på Korsika i Frankrike) var en finsk rallyfører. Hans far, Pauli, vant europamesterskapet i rally i 1968 for Porsche og hans bror, Harri, ble en profesjonell banebilfører.

Karriere
--------

Toivonen i en Porsche 911 SC RS under Rallye des 1000 Pistes i Frankrike i 1984.
Toivonen vant Rally Storbritannia i 1980 med en Talbot Sunbeam Lotus og i 1985 med en Lancia Delta S4, som han også vant med i Rally Monte-Carlo i 1986. Han ble som 24-åring den yngste vinner av Verdensmesterskapet i rally med seieren i 1980. Rekorden ble slått i 2008 av den 22-årige landsmannen Jari-Matti Latvala.

Toivonen deltok i 40 løp under Verdensmesterskapet i rally, med tre seire, ni podium-plasseringer og 185 etappeseire.

Dødsfall
--------

Toivonen og hans kartleser Sergio Cresto omkom i en ulykke under Rally Korsika da Lanciaen deres skar ut av veien i en skarp kurve og landet på taket etter å ha falt ned en bratt skråning. Bilen traff noen trær, noe som førte til at drivstofftanken ble perforert, tok fyr og eksploderte. Denne ulykken var en av årsakene til at Det internasjonale bilsportforbundet forbød Gruppe B-bilene fra å delta i den påfølgende sesongen. Rally Korsika fortsatte dagen etter og vinneren ble Bruno Saby med sin Peugeot 205 Turbo 16 E2.

Litteratur
----------

* Esa Illoinen (2012). *Toivonen - Pauli, Henri & Harri: Finland's fastest family* **(engelsk)**. McKlein Media GmbH & Co. KG. ISBN 978-3927458611.

Referanser
----------

1. ↑  Jon Kaare Bjerkan (10. februar 2008). «Mikkelsen yngste fører med poeng». *NRK Sport*. Besøkt 30. mars 2020.
2. ↑  «Drivers – Henri Toivonen» **(engelsk)**. World Rally Archive. Besøkt 31. mars 2020.
3. ↑  «Focus on safety in aftermath of Park death». *Eurosport* **(engelsk)**. Reuters. 19. september 2005. Arkivert fra originalen 11. januar 2006. Besøkt 29. juli 2023.
4. ↑  «30ème Tour de Corse - Rallye de France» **(engelsk)**. RallyBase. Arkivert fra originalen 5. november 2005. Besøkt 31. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Henri Toivonen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Henri Toivonen – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Henri Toivonen – Rallye-info.com Rediger på Wikidata

* (en) Henri Toivonen – eWRC-results.com Rediger på Wikidata

Portal: Sport

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** BNE **·** Munzinger (sport)
 |
***Fool's Paradise*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Cecil B. DeMille.

Handling
--------

I en meksikansk by i nærheten av grensen til USA blir Arthur venn med Poll. Hun blir snart romantisk interessert i ham, men Arthur er fremdeles forelsket i danserinnen Rosa. Etter at en sigar Poll gir ham eksploderer, og han blir blind på grunn av dette, blir Arthur snart narret til å tro at Poll er Rosa - og han gifter seg med henne.

Men etter at synet hans blir gjenopprettet gjennom en operasjon, reiser Arthur sin vei for å lete etter Rosa.

Skuespillere
------------

* Dorothy Dalton som Poll Patchouli
* Conrad Nagel som Arthur Phelps
* Mildred Harris som Rosa Duchene
* Theodore Kosloff som John Roderiguez
* John Davidson som Talaat-Ni
* Julia Faye som Samaran
* Clarence Burton som Manuel
* Guy Oliver som Briggs

Referanser
----------

1. ↑  «Fool's Paradise». *www.silentera.com*. Silent Era : Progressive Silent Film List. Besøkt 18. januar 2023.
2. ↑  «Fool's Paradise». *catalog.afi.com*. American Film Institute. Besøkt 18. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
***Mesterdetektiven Duppe*** (også kjent som *Detektiv Droopy*) (engelsk: *Droopy: Master Detective*) er en amerikansk animert TV-serie produsert av Hanna-Barbera sammen med Turner Entertainment.

Serien er en spinoff av Tom & Jerry Kids, hovedsakelig Droppy & Dripple-segmentene fra serien, men andre karakterer som dukket opp utenfor Droppy & Dripple-segmentene i Tom & Jerry Kids dukket også opp i denne serien. Serien ble produsert samtidig som fjerde og siste sesong av Tom & Jerry Kids. 

I Norge ble serien sendt med norsk tale på Cartoon Network, og Boomerang i senere tid.[*når?*]

Handling og segmenter
---------------------

Sånn som Tom & Jerry Kids, så består serien av 3 segmenter per episode, hvor vanligvis første og tredje segmentet er "Droopy" og det andre segmentet er "Screwball Squrriel". 

De eneste episodene som ikke hadde denne rekkefølgen er 11 og 13. 

Episode 11 begynte med Droopy-segment, så Screwball Squrriel og tilslutt Lynnedslaget Superekorn.

Episode 13 begynte med Wild Mouse, etterfulgt av Screwball Squrriel tilslutt Lynnedslaget Superekorn.

### Droopy

Droopy-segmentene handler om Droopy og hans sønn Dripple som jobber som detektiver i storbyen.

### Screwball Squrriel

Serien hadde også Willie Valnøtt-episoder; disse handlet om Willie som bodde i den offentlige parken, som gjorde livet surt for parkeieren Funkel og hans hund Fommel.

### Andre segmenter

#### Wild Mouse

Disse episodene handler om Villmus som prøver å unngå å bli fanget. Kun én episode ble produsert.

#### Lightening Bolt

Disse episodene handlet om Lynnedslaget Superekorn som prøver å være superhelt og hjelpe folk og stoppe slemminger. Kun to episoder ble laget.

Rollefigurer
------------

* **Droopy**
* **Dripple**
* **McUlv** (engelsk: McWolf)
* **Sesa Kirkebu/Fru Vavoom** (engelsk: Miss Vavoom)
* **Willie Valnøtt** (engelsk: Screwball Squrriel)
* **Funkel** (engelsk: Dweeble)
* **Fommel** (engelsk: Rumpley)
* **Wild Mouse** (engelsk: Villmus)
* **Lynnedslaget Superekorn** (engelsk: Lightning Bolt the Super Squirrel)

Norske stemmer
--------------

* Helge Winther-Larsen som Droopy og Funkel
* Kim Fangen som Dripple, Willie og Lynnedslaget
* Bernhard Ramstad som McUlv, Fommel
* Inger Teien som Matoona (kun episode 1)

Villmus har ingen vanlig dialog, og dermed ingen norsk stemmeskuespiller.

Engelske/originale stemmer
--------------------------

* Don Messick som Droopy
* Charlie Adler som Dripple, Willie og Lynnedslaget
* Frank Welker som McUlv, Funkel og Villmus
* William Callaway som Fommel
* Teresa Ganzel som Sesa Kirkebu
* Janet Waldo som Villmus sin mor

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mesterdetektiven Duppe* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mesterdetektiven Duppe* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
Denne gravrøysa ligger omtrent midt på holmen  Foto: Karl Ragnar Gjertsen  
**Jerkholmen** er ei øy i Arendal kommune i Agder, helt sørligst i kommunen, nær grensa til Grimstad. 

Øya er en del av Raet nasjonalpark og består for en stor del av morenemasse. Jerkholmen er kvartærgeologisk en del av det store raet; en israndavsetning som kan følges fra Finland, over Sverige og langs hele Norge og inn i Russland. Strukturen fortsetter fra Jerken østover til Merdø og Hove på Tromøy, og vestover gjennom Hasseltangen landskapsvernområde og Søm-Ruakerkilen naturreservat til Fevik i Grimstad kommune.

Jerkholmen er et offentlig sikret friområde ved avtale med private grunneiere og har lenge vært et populært utfartssted for båtfolket. Holmen har en mindre sandstrand og er tilrettelagt med flytebrygge og utedo. 

Det er flere gravrøyser på Jerkholmen. 

Jerken er lenge benyttet som utmarksbeite for sauer. Fylkesmannen i Aust-Agder har satt igang tiltak for å vedlikeholde kulturlandskapet på Jerken. I 2007 ble store mengder einerkratt fjernet fra øya.

Eksterne lenker
---------------

* Jerkholmen by air på YouTube (video)
* Hemmelig Tempo - Skjærgårdsseminar kortfilm på YouTube

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Knappentunet** er en allmennpsykiatrisk behandlingsenhet ved Haukeland universitetssykehus. Tunet ligger i Knappenveien 23d i Straumsgrend i Fana.

Bakgrunn
--------

Etter krigen ble det bygd psykiatriske sykehjem beregnet på langtidspasienter som ikke egnet seg til privat forpleining. Bergen kommune, fylkene Hordaland og Sogn og Fjordane vedtok i 1951 å omgjøre en tidligere tysk offisersforlegning og senere fangeleir til et hjem for sinnslidende i Bergen, Hordaland og Sogn og Fjordane. Institusjonen, Knappen pleieheim, ble opprettet i 1954 som en av landets første åpne psykiatriske institusjoner. 

Det medisinske og økonomiske tilsyn var og er underlagt Sandviken sykehus, tidligere Neevengården. Etter lov av 1999 om psykisk helsevern ble Knappentunet ytterligere tilknyttet sykehuset.

I 1971 endret pleiehjemmet navn til Knappen sjukeheim, og til Knappentunet i 1987. I vedtektene ble det nedfelt at hjemmet eies og drives i fellesskap av Bergen kommune og de to fylkene. Fra 1972 stod fylkene som eiere, og fra 1979 ble Hordaland fylkeskommune eneeier. Institusjonen ble overtatt av staten i 2002. 

Bergen Byarkiv oppbevarer deler av arkivet etter Knappentunet.

Se også
-------

* Sandviken sykehus
* Haukeland universitetssykehus
* Neevengården sykehus

Litteratur
----------

* Hartvedt, Gunnar Hagen 1999: Bergen byleksikon.
* Rud, Finn 1964: "Betenkning vedrørende den psykiatriske service for Bergen fylke, dens nåværende status, den fremtidige utvikling og behovsdekning." Bergen

Eksterne lenker
---------------

* Knappentunet - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon
 |
Grunnprinsipp for en utkraget buekonstruksjon
Utkraget bue ved graven til Nasir ud din Mahmud.
**Utkraget bue** er en buet konstruksjon som bruker den arkitektoniske teknikken utkraging for å danne et rom eller en åpning i en struktur, slik som et inngangsparti i en vegg eller et brospenn. Til forskjell fra en «ekte bue», som i en steinhvelvbro, danner ikke utkragingen en selvbærende bue. Før den selvbærende buen ble oppfunnet eller tatt i bruk ble åpninger dannet ved utkraging eller skråstilte bjelket. Utkraging er forløperen for den selvbærende buen.

Gradvis utkraging av pilarene på Horndøla bru (oppført 1810)
Gamle Horndøla bru er et eksempel på brospenn basert på utkraget bue. Utkraging øker lysåpningen i steinhellebroer der hele det frie spennet dekkes av en stor steinhelle. Utkraging av steinbroer kan skje øverst på ellers rette pilarer (brokar) og pilarene kan utkrages gradvis. I brede elver kan det settes pilarer i elven slik at broen får flere mindre spenn (huldikebroer). Den nedrevne Hjallar bro i Rennesøy var en utkragingsbro og kan ha vært oppført i vikingtiden. Ravndal bro i Gjesdal ble oppført som en steinhellebro med flere rette pilarer der siste stein ble utkraget før dekkheller på over 4 meter ble lagt på.

* Demonstrasjon med treklosser
* En vegg av løst stablede klosser hvorfra det skal fjernes noenEn vegg av løst stablede klosser hvorfra det skal fjernes noen
* Det er dannet en utkraget bue. Egentlig er utkragingen allerede brutt sammen fordi for mye av motvekten er fjernet. De to klossene over åpningen støtter hverandre, og buen er delvis gått over til prinsippene i en romersk bueDet er dannet en utkraget bue. Egentlig er utkragingen allerede brutt sammen fordi for mye av motvekten er fjernet. De to klossene over åpningen støtter hverandre, og buen er delvis gått over til prinsippene i en romersk bue
* Den utkragede buen er etter slanking nært et sammenbrudd. Egentlig er den brutt sammen. Om venstre side av åpningen blir fjernet, faller buen sammen.Den utkragede buen er etter slanking nært et sammenbrudd. Egentlig er den brutt sammen. Om venstre side av åpningen blir fjernet, faller buen sammen.

Referanser
----------

1. ↑  Vesterlid, Atle (1995). *Murerlære*. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200417581.
2. ↑  Olsen, Svein Magne (1988). *Bruer og brubygging i Rogaland*. Stavanger: Dreyer bok/Statens vegvesen. ISBN 8270962163.

Litteratur
----------

* Ahlstrand, Jan Torsten (1976): *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, ISBN 91-44-02852-0

Eksterne lenker
---------------

* Illustrert engelsk ordbok eller glossar over begreper innen murarbeid

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Britisk Mills splint-håndgranat med karakteristisk ananas-form. Granaten ble brukt under første og andre verdenskrig
Prøyssiske grenadérer omkring 1715 med rykende lunter og kulerunde håndgranater
Amerikanske soldater i United States Navy trener på å kaste håndgranater
**Håndgranat** er en granat, en metallbeholder med sprengstoff, som er konstruert for å kastes med håndmakt.

Historikk og typer
------------------

Ordet granat kommer fra det gamle franske *(pome) grenate* som betyr «granateple», et ord som ble valgt fordi størrelsen på de første granatene og granatsplintene minte soldatene om disse fruktene og frøene inni. Grenaderer var opprinnelig soldater som var spesialister på å kaste granater, og ble brukt utelukkende til dette. De første håndgranatene kom allerede på 1600-tallet, og var konstruert som små kanonkuler fylt med krutt og med en brennbar lunte. I motsetning til tidligere kriger hvor soldatene normalt stod på geledd på avstand og skjøt mot hverandre, var første verdenskrig i større grad en skyttergravskrig med mye nærkamper, der håndgranater mer kom til sin rett.

### Moderne granater

Den moderne håndgranaten ble patentert av sersjant Niels Waltersen Aasen fra Rissa i Sør-Trøndelag i 1906. I 1916 ble han utnevnt til ridder av den franske æreslegion for oppfinnelsen.

Idag finnes det flere typer håndgranater med ulike egenskaper og bruksområder. De vanligste typene er splint-, sjokk-, røyk-, CS-, lys- og brannhåndgranat. Man deler ofte håndgranater inn i to grupper; offensive og defensive granater. Offensive granater brukes i angrep og har en mindre skaderadius som gjør at man kan kaste dem og storme fremover. Defensive granater, som for eksempel splintgranater, er ment for bruk i forsvar, og krever at man tar dekning etter de blir kastet, da splintene spres i en større radius. 

Moderne håndgranater har en tidsforsinket utløsermekanisme. Lengden på forsinkelsen kan variere avhengig av type granat, men er normalt 4-5 sekunder. Flere av typene har overlappende egenskaper. For eksempel vil en røykgranat av typen HC hvit røykgranat avgi en intens røyksky samtidig som den generere så mye varme at den kan benyttes til å starte en brann. 

De mest kjente klassiske håndgranatene er den tyske stavgranaten Stielhandgranate 24 (sprenggranat), og den engelske Mills-granaten (splintgranat), som har det karakteristiske ananasutseende. Begge ble brukt under første og andre verdenskrig. Stavgranaten har den fordelen at den kan kastes mye lenger grunnet skaftet - men de er samtidig tyngre og tar mye mer plass.

* Amerikansk M61 granatAmerikansk M61 granat
* IDF sjokkgranatIDF sjokkgranat
* Tysk stavgranat av typen Stielhandgranate 24Tysk stavgranat av typen *Stielhandgranate 24*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hand grenades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Beskrivelse av håndgranater fra norske Nammo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Moline sentrum
**Moline** er en by i fylket Rock Island i Illinois i USA. Byen er en del av storbyområdet Quad Cities ved Mississippi. Innbyggertallet i 2000 var 43 768. Arealet er 41 kvadratkilometer. Moline fikk bystatus i 1848.

Moline ligger på ei halvøy der Rock River (i sør) løper parallelt med Mississippi (i nord), før disse to møtes. Byområdet utgjør et høydedrag mellom elvene, men dette skjæres opp av flere kløfter, som deler byen opp i naturlige bydeler.

De første som slo seg ned i Moline-området antas å ha vært sauk- og fox-indianere, som brukte området mellom elvene Mississippi og Rock River til jakt og fiske. På begynnelsen av 1800-tallet kom det til jamnlige stridigheter mellom disse og den økende kolonibefolkninga. I 1832 kom det til full krig (Svarte Hauk-krigen (Black Hawk War), oppkalt etter en av stammens høvdinger). De innfødte tapte krigen og måtte i stor grad forlate området.

I 1841 blei det bygd ei demning ved Moline. Vannkrafta herfra trakk til seg møller (navnet er fra det franske ordet for *mølle*) og annen industri, blant annet John Deeres stålplogfabrikk, som blei flytta hit i 1848. Hovedkvarteret for Deere & Company, som i dag er verdens største produsent av landbruksmaskiner, ligger fortsatt i Moline.

Bydelen Olde Towne er prega av at Moline i si tid var den av USAs byer som hadde størst befolkning av belgisk opphav. Andre store immigrantgrupper var franskmenn, tyskere og svensker.

Moline var opprinnelig hjembyen til basketballklubben Tri-Cities Blackhawks, som har flytta flere ganger seinere og nå er kjent som Atlanta Hawks.

Referanser
----------

1. ↑  United States. Bureau of the Census (2016) (på en), *2016 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q32859555,
2. ↑  United States. Bureau of the Census (2010) (på en), *2010 U.S. Gazetteer Files*, Washington D.C.: Bureau of the Census, Wikidata Q107569809,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Moline, Illinois – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Quad Cities Online
* Kart fra Google Maps

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz **·** GNIS **·** GNIS
 |
**al-Hilla** (alternativt **al-Hillah**, arabisk: الحلة) er en by i det sentrale Irak som er administrativt hovedsete for guvernementet Babil. Den ligger ved Hilla-forgreningen av floden Eufrat, om lag 100 kilometer sør for Bagdad. Ruinene av oldtidsbyen Babylon ligger utenfor byen. Befolkningen er for det meste muslimsk.

Det finnes et befolkningsoverslag på 701 041 innbyggere fra 2009, på en areal på 878 km².

Hilla ligger i et landskap preget av jordbruk. Ved intensiv irrigasjon har området blitt rikt på flere kornslag, frukt og vekster som kan bearbeides til tekstiler.

Den «nye» byen ble grunnlagt i 1101. I 1260 underkastet Al-Hilla seg frivillig under mongolene og unngikk dermed de ødeleggelser dom mner gjenstridige byer måtte lide; Hülegü fremmet til og med de sjiittiske høylærde her. Dermed vokste det i middelalderen frem en fremragende lærddomsskole her, med representanter som blant andre Al-Hilli.

Etter første verdenskrig, i 1920, var det blodige kamper mot britene her - de kostet 300 mann fra Manchester-regimentet livet. Byen var en viktig administrasjonsby både under det osmanske og det britiske herredømme.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Central Organization for Statistics, Iraq (**pdf-fil, på arabisk**)[*død lenke*] Lest 27. februar 2012.
3. ↑  Central Organization for Statistics, Iraq; Administrative units and their area as in 2009 Arkivert 30. desember 2012 hos Wayback Machine. Lest 27. februar 2012.
4. ↑  Bertold Spuler: *Die Mongolen im Iran*, Berlin 1954, S. 242

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hillah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Kjell Arvid Svendsen** (født 27. august 1953 i Haugesund) er en politiker som representerer Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Karmøy kommune i Rogaland fra 1995 til 2011. Han har sittet i Karmøy kommunestyre og formannskap i seks perioder. 

I perioden 2005–2009 var han vararepresentant på Stortinget. Han møtte da for Dagfinn Høybråten mellom 1. og 17. oktober 2005, mens Høybråten enda var statsråd. Han var første vararepresentant også i perioden 2009–2013. Fra mars 2013 og ut perioden var han fast møtende representant etter at Dagfinn Høybråten fikk permisjon fra Stortinget for å bli generalsekretær i Nordisk ministerråd med sete i København.

Kjell Arvid Svendsen er lærer av utdanning. Han var leder av Rogland KrF i perioden 2004-2007. I 2016 ble han utnvnt til æresmedlem av Rogaland KrF.

Referanser
----------

1. ↑  Utnevnt til æresmedlem - Haugesunds Avis 16. februar 2016. Besøkt 18. juni 2017

Eksterne lenker
---------------

* (no) Kjell Arvid Svendsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Kjell Arvid Svendsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Kjell Malvin Knutsen** | **Karmøys ordfører**(1995–2011) | Etterfølger:**Aase Simonsen** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Stortinget
 |
Biskopens slott
**Kuressaare** (tidligere tysk og svensk: *Arensburg*, dansk: *Arensborg*) er en by på øya Saaremaa i Estland. Byen er administrasjonssentrum for Saaremaa kommune og Saare fylke. Kuressaare har ca. 13 000 innbyggere (2019). Byen ligger på sørkysten av Saaremaa, ved Rigabukta. Kurressare var frem til 2017 en egen bykommune.

Historie
--------

Kuressaare utviklet seg rundt en biskopsborg, Kuressaare slott som først er nevnt i 1381. Landsbyen er først nevnt i 1424. I 1559 solgte biskop Johannes Münchausen Kuressaare og andre besittelser til kong Frederik II, og i 1563 fikk Kuressaare sin bystatus. I 1645 overtok Sverige byen og resten av øya etter freden i Brömsebro. Under den store nordiske krigen i 1710 brente russiske tropper byen ned. Ved freden i Nystad i 1721 ble byen og resten av det svenske Estland avstått til Russland.

Da Estland ble selvstendig i 1918 byttet byen navn fra **Arensburg** til **Kuressaare**. Mellom 1952 og 1988 het byen **Kingissepa**, oppkalt etter bolsjeviken Viktor Kingissepp, som var født i Kuressaare.

I 1990 var Kuressaare den første byen i Estland som fikk tilbake sitt selvstyre som by.

Kommunikasjoner
---------------

Saaremaa er nokså tett dekket av veier, men bare et mindretall av veiene er asfalterte. Det er bussforbindelse mellom Kuressaare og Tallinn, Pärnu og Tartu.

Ved Kuressaare finnes en flyplass som har flyforbindelse til Tallinn, Ruhnu og Stockholm.

Vennskapsbyer
-------------

* Ekenäs, Finland fra 21. november 1988
* Rønne, Danmark fra 3. oktober 1991
* Mariehamn, Finland fra 24. oktober 1991
* Skövde, Sverige fra 23. juni 1993
* Vammala, Finland fra 30. juni 1994
* Åbo, Finland fra 30. mai 1996
* Talsi, Latvia fra 27. mai 1998
* Kuurne, Belgia fra 9. august 1998

Referanser
----------

1. ↑  «Maakatastri statistika». Det estiske landinspektorat. Besøkt 19. oktober 2018.
2. ↑  ; *Estlands statistikkbyrå*; besøksdato: 18. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kuressaare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Kuressaare – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Informasjon om Kuressaare på saaremaa.ee

| * v
* d
* r
Kommuner i Saare fylke |
| --- |
| Regionens våpen | Landkommuner | Muhu **·** Ruhnu **·** Saaremaa | Estlands flagg |
| Historiske kommuner | Kaarma **·** Kihelkonna **·** Kuressaare (bykommune) **·** Kuressaare (landkommune) **·** Kärla **·** Laimjala **·** Leisi **·** Lümanda **·** Lääne-Saare **·** Mustjala **·** Orissaare **·** Pihtla **·** Pöide **·** Salme **·** Torgu **·** Valjala |

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Fallujah** (arabisk: فلوجة, noen ganger skrevet **Falluja**, **Fallouja** eller **Falloujah**) er en by i den irakiske provinsen Al Anbar, 65 km vest for Bagdad. Omtrent 350 000 innbyggere bor i byen. Den er kjent som «moskeenes by» fordi det finnes over 200 moskeer i Fallujah og området rundt. Den blir regnet som et av sentrene for Sunniislam. De siste års krigshandlinger i Fallujah har medført rapporter om ødeleggelse av opptil 60 % av byens bygningsmasse, hvorav 20 % er total ødeleggelse. Dette inkluderer 60 av byens moskeer.

Historie
--------

Det har bodd mennesker i området i mange tusen år og det finnes bevis for at den var befolket i den babylonske perioden. Opprinnelsen for byens navn er noe uklart, men en teori går på at det syriske navnet, **Pallugtha** kommer fra ordet *skille*.

Den moderne byen Fallujah ble grunnlagt i det 4. århundre i nærheten av en tidligere by med navn Misiche, hvor den romerske keiseren Gordian III hadde blitt drept under slaget om Misiche i 244. Det var en liten og ubetydelig by i mesteparten av sin historie.

Under Det osmanske riket ble Fallujah et stopp på en av landets hovedfartsårer gjennom ørkenen vest for Bagdad. I 1947 hadde byen rundt 10 000 innbyggere. Den vokste raskt til en større by så snart Irak fikk sin uavhengighet, godt hjulpet av oljens inntog i landet. Den geografiske posisjonen langs en av hovedveiene ut fra Bagdad gav den en viktig posisjon.

Saddam Hussein styrte Irak fra 1979 til 2003, og under hans styre ble Fallujah et område som ga viktig støtte til regimet. Mange av innbyggerne i den hovedsakelig sunnimuslimske byen var ansatt i den irakiske staten og mange av de fremtredende medlemmene av Ba'athpartiet var opprinnelig oppvokst i byen. Byen ble sterkt industrialisert i perioden ved byggingen av flere store fabrikker.

Etter USA og Storbritannias okkupasjon av landet i 2003 ble Fallujah en base for den irakiske motstandsbevegelsen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fallujah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** GeoNames
 |
**al-Ramadi** (alternativt **ar-Ramadi**, eller bare **Ramadi**, arabisk الرمادي) er den administrative hovedstad for guvernementet al-Anbar i Irak. 

Byen ligger ved floden Eufrat i den sentrale delen av landet, om lag 110 kilometer vest for Bagdad og 300 km øst for Ar Rutba. Byen hadde 192 556 innbyggere ved folketellingen i 1987. Det savnes (2014) ferskere offisielle tall. Hele distriktet som hører til byen hadde et anslått folketall på 491 700 innbyggere i 2009, på et areal på 8 543 km² (inklusive byen al-Habbaniyya).

Ramădī ble grunnlagt i 1869 av lokale herskere under Det osmanske rike nær ved den rute som forbinder Levanten (østkysten av Middelhavet) med Bagdad. Britene seiret over osmanene i et viktigt slag nær byen i 1917 og avskar dermed Bagdad fra Middelhavet. 

I 1955 ferdiggjorde man en oppdemning av Eufrat, Ramadidemningen, tett ved byen.

Ramadī betraktes i dag som det sørvestlige hjørne av sunnitrekanten i Irak. Den har vært et arnested for motstanden mot USA og dets alliertes inngripen i Irak.

Referanser
----------

1. ↑   www.citypopulation.de, innbyggere i byer i Irak.
2. ↑  Central Organization for Statistics, Iraq (**pdf-fil, på arabisk**)[*død lenke*] Sammenregning av bygninger, bosteder og anlegg i 2009, med estimat av folkemengden. Lest 26. februar 2012.
3. ↑   Central Organization for Statistics, Iraq; Administrative units and their area as in 2009 Arkivert 30. desember 2012 hos Wayback Machine. Lest 26. februar 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ramadi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |