recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
«Spiral» har flere betydninger. En spiral (i dette tilfelle en logaritmisk spiral)
**Spiral** er en kurve som går ut ifra et punkt på midten og deretter går rundt seg selv mange ganger.

Begrepene spiral og heliks (skruelinje) blir ofte forvekslet; mens en spiral er 2-dimensjonal, er en heliks 3-dimensjonal.

En *arkimedisk spiral* har samme avstand mellom hver omdreining, mens en *logaritmisk spiral* utvider seg for hver omdreining.

Todimensjonale spiraler
-----------------------

En *todimensjonal spiral* kan beskrives ved hjelp av polare koordinater ved å la radius *r* være en kontinuerlig monotonisk funksjon av θ.

Noen todimensjonale spiraler:

* Arkimedisk spiral: r = a + bθ
* Eulers spiral, eller klotoide
* Fermats spiral: r = θ1/2
* Hyperbolisk spiral: r = a/θ
* Lituus: r = 1/θ1/2
* Logarithmisk spiral: r = abθ; tilnærminger til denne er funnet i naturen.
* Fibonacci spiral og gyllen spiral: Spesialtilfeller av logaritmisk spiral.

Tredimensjonale spiraler
------------------------

Som ved todimensjonale spiraler, er *r* en kontinuerlig funksjon av θ. I tillegg har tredimensjonale spiraler en variabel *h*, høyde. Den er også en kontinuerlig funksjon av θ.

En rombelinje som går fra pol til pol

Kuleformede spiraler
--------------------

En *kuleformet spiral* (loksodrom) er en kurve på en kule som går i sirkelform fra pol til pol.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld **·** GND **·** NKC
 |
USS *Liberty*, et «teknisk forskningsskip», i 1967.
A53 *Oker*, et ELINT - og rekognoseringsskip i Oste-klasse fra den tyske marinen.
Et **spionskip**, **etterretnings- eller rekognoseringsfartøy** er et skip dedikert til å samle informasjon med tanke på etterretning, vanligvis ved hjelp av elektronisk avlytting. I en bredere forstand er alle skip som har til hensikt å samle informasjon for etterretningsproduksjon å anse som etterretningsfartøy, men spionskip må bryte med nasjonale eller internasjonale lover og regler for at benevnelsen skal være rettferdig.

Historie
--------

Spionskip i moderne forstand har vært i bruk - minst siden tidlig under den kalde krigen, og de er fortsatt i bruk av alle store militærmakter. Deres bruksområde var, i tillegg til å lytte inn på kommunikasjon og følge med på fiendens flåtebevegelser, også å overvåke kjernefysiske tester og rakett-utskytinger (spesielt av potensielle ICBM). 

En av de viktigste funksjoner til spionskipa under den kalde krigen, særlig i 1960-årene, var innsamling av ubåt-«signaturer» - akustiske mønster av støy som ofte kan identifisere en viss type ubåt og dermed er verdifull informasjon i anti-ubåtkrigføring. I løpet av denne tiden hadde USA ca. 80 fartøy, vanligvis klassifisert som "miljøforskingsfartøy", mens Russland eller Sovjetunionen hadde rundt 60 skip, ofte konverterte trålere eller hydrograffartøy.

På slutten av 1980-tallet var den sovjetiske fiskeri-flåten kjent for å ha utstyrt mange av sine tusenvis av skip med sofistikert SIGINT-utstyr, og dermed fungere som hjelp til etterretningsfartøyene i sporing av vestlige marinefartøy og innsamling av elektronisk kommunikasjon (selv om deres viktigste funksjon var kommersielt fiske).

Referanser
----------

1. ↑  "The Ferret Fleets" Arkivert 24. juni 2013 hos Wayback Machine. *Time*, Friday 2 February 1968
2. ↑  "Moscow's South Pacific Fishing Fleet Is Much More Than It Seems" Arkivert 28. februar 2009 hos Wayback Machine. Kim, Byung Ki; The Heritage Foundation, *Asian Studies Backgrounder* No. 80 6 September 1988.
**Knut Utstein Kloster** (født 2. april 1929 i Oslo, død 18. september 2020) var en norsk skipsreder.

Hans farfar Lauritz Kloster grunnla Klosters Rederi i 1924, og Knut Utstein Kloster trådte inn i ledelsen av familierederiet i 1959 som meddisponent. I 1966 grunnla han Norwegian Caribbean Line (NCL) sammen med Ted Arison. NCL ble et av verdens ledende innen cruisefart. Arison forlot NCL etter noen år og grunnla konkurrenten Carnival i 1972.

Han vokste opp i Oslo som sønn av skipsreder Knut Utstein Kloster (1900–1954) og Ingeborg Ihlen (født 1903). Han tok examen artium i 1949 og var utdannet skipsingeniør ved Massachusetts Institute of Technology, hadde dispasjøreksamen og merkantil utdannelse.

Referanser
----------

1. ↑   jolstad.vareminnesider.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dødsannonse, Jølstad begravelsesbyrå.
3. ↑  Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Knut Westad** (født 16. juli 1955 på Hamar, død 29. mars 2017 i Sandefjord) var en norsk kunstner, forfatter, tegneserietegner og illustratør.

Westad var særlig kjent for sitt arbeid med tegneserien *Fantomet*. Han var på 1980-tallet en av de flittigste leverandører av forsideillustrasjoner til bladet. Begynte etterhvert også å levere hovedfortellingene, som den første norske seriekunstner i forlagets stab. Produserte på slutten av 1980-tallet serien Tåkehauk for *Bellona-magasin*, hvor han fikk vist andre sider av sitt betydelige talent.

Etter lengre tids sykdom, hvor han blant annet mistet førligheten i høyre hånd, trente Westad seg opp til å tegne med venstre hånd. I 1998 publiserte Thule forlag første bind i serien Tigalo, hvor Westad stod for både manus og tegninger. Tigalo var opprinnelig planlagt som en trilogi. Bind 2 fulgte i 2001, men tredje og siste bind lot vente på seg.

Knut Westad arbeidet med flere prosjekter. Blant dem var en oppdatering av den klassiske norske tegneserien Ingeniør Knut Berg på eventyr og en tegneserieversjon av Henrik Ibsens *Peer Gynt*.

Referanser
----------

1. 1 2   Lambiek Comiclopedia, Lambiek Comiclopedia artist ID w/westad\_knut, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3   boebegravelse.vareminnesider.no, besøkt 28. april 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   boebegravelse.vareminnesider.no, besøkt 28. april 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Informasjon Knut Westad» **(norsk)**. Bøe begravelsesbyrå. Besøkt 28. april 2017. [*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* *Westad satser på Peer Gynt*, Knut Westad tegneserieprosjekter, Serienett (publisert 2006-05-22)

Portal: Tegneserie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Leif Eriksson-statue utenfor delstatsforsamlingen i Minnesota
**Leif Erikson Day** (*Leif Eriksson-dagen*) er en amerikansk merkedag som inntreffer 9. oktober hvert år. Dagen er oppkalt etter den norrøne sjøfareren Leiv Eiriksson som anses å ha ledet en ekspedisjon med de første europeerne som slo seg ned i Nord-Amerika på 1000-tallet i hva de kalte Vinland. Formålet med dagen er å gi oppmerksomhet til amerikanere med nordisk opphav og den nordiske innflytelsen i amerikansk kultur og utvikling.

Datoen 9. oktober ble gjort til *Leif Erikson Day* etter vedtak i Kongressen i 1964. Datoen ble valgt etter den datoen i 1825 da skipet «Restauration» fra Stavanger anløp New York City med 52 norske immigranter, noe som betegnes som den første organiserte norske emigrasjonen til Nord-Amerika. Innen dagen ble antatt som nasjonal merkedag hadde *Leif Erikson Day* blitt innført i delstatene Wisconsin og Minnesota allerede på 1930-tallet. Begge delstatene har en stor andel innbyggere med nordisk opphav.

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell utlysning av Leif Erikson Day 2015 av USAs president Barack Obama
**Leif Erik Andersen** (født 19. april 1971) er en norsk tidligere fotballspiller.

Andersen vokste opp i Karlshus og markerte seg først for lokalklubben Råde IL da de spilte i 1. divisjon.

Som 19-åring ble den storvokste midtstopperen invitert til et to ukers treningsopphold hos den tyske storklubben Bayern München.

I 1991 ble han innkalt til Norges OL-landslag, men endte aldri opp med å spille kamper.

Foran 1992-sesongen var Andersen nær en overgang til Eliteserie-klubben Kongsvinger. Overgangen strandet på de 150 000 kronene Råde krevde i overgangssum, som var mer enn et gjeldstynget Kongsvinger var villig til å betale for en forsvarsspiller som i utgangspunktet ikke var sikker på å få plass i deres førsteellever.

Etter 1992-sesongen gikk Andersen til Moss Fotballklubb.

På høsten 1995 prøvespilte Andersen for Crystal Palace. Andersen skrev kontrakt for tre og et halvt år med den engelske 1. divisjonsklubben den 13. januar 1996. Overgangssummen lå på et sted mellom en og halvannen million kroner.

Foran 1997-sesongen returnerte Andersen til norsk fotball og Moss Fotballklubb.

10. august 1999 kom Andersen og Moss FK til enighet om å avslutte kontrakten, halvannet år før den gikk ut.

Referanser
----------

1. ↑  «Smått om sport». *Dagbladet*. 12. oktober 1990. s. 23.
2. ↑  Jan Holtnæs (20. februar 1991). «Rådes landslagsmann». *Moss Avis*. s. 23.
3. ↑  «Kort før kampen». *Aftenposten*. 26. april 1992. s. 23.
4. ↑  «Sport». *Dagbladet*. 12. januar 1996. s. 26.
5. ↑  «Sparket av Moss». *Dagbladet*. 12. august 1999. s. 30.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leif Erik Andersen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Leif Erik Andersen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* Profil hos Norges Fotballforbund
**Leif Olav Forsell** (født 20. januar 1954 i Rissa) er en norsk statstjenestemann. 

Forsell vokste opp i Verran og er utdannet cand.agric. fra NLH i 1979. Forsell var ansatt i Landbruksdepartementet i perioden fra 1979 til 1988 som saksbehandler og byråsjef. Fra 1988 til 1990 var han landbruksattaché ved EU-delegasjonen i Brussel. I 1991 utga han en bok om regionalpolitikken i EU (da EF), og året etter boka *EFs landbrukspolitikk - fra suksess til mareritt*. I 1991 ble han ansatt som næringspolitisk leder i Norges Bondelag hvor han også var assisterende generalsekretær fra 1995. Han ble i 1999 direktør ved Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning. Fra 2004 til 2011 var ekspedisjonssjef og leder av Landbrukspolitisk avdeling i Landbruks- og matdepartementet hvor han var forhandlingsleder i jordbruksoppgjøret i tre år. Han var øverste administrative leder (departementsråd) i Landbruks- og matdepartementet fra 2011 til 2019.

Litteratur
----------

* 

* (no) Publikasjoner av Leif Forsell i BIBSYS
* *Regionalpolitikk i EF* Universitetsforlaget 1991 ISBN 82-00-21153-3
* *EFs landbrukspolitikk – fra suksess til mareritt* Universitetsforlaget 1992 ISBN 82-00-21483-4

Referanser
----------

1. ↑  Strande, Kim Goksøyr (21. november 2016). «Disse nordtrønderne er på makttoppen i landbruket». *Trønder-Avisa*. Arkivert fra originalen 11. september 2018. Besøkt 10. september 2018.
2. ↑  regjeringen.no Leif Forsell ny departementsråd i Landbruks- og matdepartementet 21.10.2011
3. ↑  Jordbruksoppgjøret: Staten legger fram sitt tilbud i dag 11.05.2011

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Leif Bothner** (født 7. mai 1905 i Torsken på Senja, død 6. februar 1986) var en lokal Milorg-leder under andre verdenskrig og ordfører i Harstad i 12 år fra 1951 til 1963. Denne epoken er i ettertid blitt kalt «Bothner-perioden» i Harstad, og betegner et tidsrom med sterk vekst og gjennomføring av flere monumentale byggeprosjekter som speiderhus, soldathjem, samfunnshus, svømmehall, kirke og kino, hvor de to siste var blant de fineste i landet.

Bothner vokste opp i Harstad sammen med sine brødre Odd og Søren, som begge ble betydelige forretningsmenn. Bothner var en ivrig idrettsmann og en livslang forkjemper for speidersaken.

I okkupasjonstiden utmerket han seg som leder av Milorgs lokale avdeling Harstad-regionen. Hans offisielle stilling var leder av Nord-Norges Brenselråd – en funksjon som ga han anledning til å reise fritt. Blant annet var han ofte i Stockholm hvor han hadde kontakt med Den norske legasjonen.

I 1959 ble Bothner utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Han innehar også Harstad bys fortjenstmedalje.

Referanser
----------

1. 1 2   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Leif Bothner, (07.mai 1905 - 06.februar 1986).»[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Steinnes, Kristian: *Ved egne krefter*, Harstad 2004

Eksterne lenker
---------------

* (no) Leif Bothner hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Leif Bothner hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Stortinget
 |

Portal: Andre verdenskrig
Foto av anlegget.
Kart med dette anlegget inntegnet.
**Priest Rapids-demningen** er en demning med vannkraftverk som danner en kunstig innsjø i Columbia River i Grant County, 40 km sør for Vantage i delstaten Washington, USA. 

Installert kapasitet i vannkraftproduksjonen er 955 MW, fordelt på ti turbiner. Anlegget var ferdig i 1959, etter fem års bygging. Demningen er 56 meter høy, og 3 000 meter lang. Slusen er 20 meter lang og 26 meter bred, og tillater lasteskip å forsere elva videre oppover. Lengre oppe i elva, i samme fylke, ligger Wanapum-demningen som drives av samme kraftselskap. *Grant County Public Utility District* har en lisens som utløp i 2005, og driver de to kraftverkene videre under strenge regler for vannregulering og arkeologisk rehabilitering av kulturminner.

Referanser
----------

1. ↑   Form EIA-860M, utgitt desember 2022, besøkt 20. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Form EIA-860, utgitt 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Anleggets hjemmeside – hos Grant County Public Utility District.

  


| * v
* d
* r
Demninger i Columbia |
| --- |
|  Mica **·** Revelstoke **·** Keenleyside **·**  Grand Coulee **·** Chief Joseph **·** Rocky Reach **·** Rock Island **·** Wanapum **·** Priest Rapids **·** McNary **·** John Day **·** Dalles **·** Bonneville |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Riitta Särösalo** er en finsk rullestolcurlingspiller. Hun representerer bl.a. klubbene OCT og Osattomat, der hun ble finsk mester i 2011, 2012 og 2013.

Karriere
--------

Särösalo var *lead* ved World Challenge Competition i november 2008 i Inverness (kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2008), men Finland kom på 8.-plass, og greide ikke å kvalifisere seg til VM. Tuomo Aarnikka var skip i dette kvalifiseringsmesterskapet. Året etter deltok hun i kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2009, men Finland kom her på 7.-plass, og ble ikke kvalifisert til VM i 2009.

Ved det finske mesterskapet i rullestolcurling i 2008 spilte hun på laget Team PT-keskus, som kom på 2.-plass. Året etter spilte hun for Osattomat, som kom på 3.-plass i det finske mesterskapet i 2009.

Hun var også *lead* ved World Challenge Competition i november 2010 i Lojo (kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011), men igjen kom Finland på 8.-plass, og ble ikke kvalifisert til VM. Hun spite for OCT ved det finske mesterskapet i 2010, der de kom på 1.-plass. Ved Turku Open 2010 kom det sammensatte laget Hellman på 8.-plass, med Särösalo på laget.

Ved kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2012 kom Finland på 3.-plass, og greide ikke å kvalifisere seg til VM 2012. Hun ble finsk mester i både 2011 og 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Suomen Curlingliitto - Riitta Särösalo
* WCF - Riitta Särösalo[*død lenke*]
**Maria Caspar-Filser** (født 7. august 1878 i Riedlingen, død 12. februar 1968 i Brannenburg) var en tysk malerinne som i hovedsak virket i München.

Liv og karriere
---------------

Etter studier ved akademiene i Stuttgart og München, giftet hun seg med maleren Karl Caspar i 1907. Hun ble medlem av det tyske kunstnerforbundet i 1909 og var som eneste kvinnelige medlem med på å stifte *Neue Münchner Secession* (Etterfølger til München-sesessjonen). Hun fikk som første kvinne i Tyskland professorat i kunst fra 1925. Hun stilte også ut i Biennalen i Venezia i 1928.

På en utstilling i det nye Pinakoteket i 1936 ble hennes malerier og trykk stemplet som entartet, og fjernet på grunn av innflytelse fra både impresjonisme og ekspresjonisme. Dette ble fulgt opp av regimet ved den store utstillingen i juli 1937, hvoretter alle verker ble inndradd fra offentlig eie.(fem er registrert i beslagslisten) Bannet førte til at hun slo seg ned i Brannenburg (uenighet om hvilket år hun flyttet, – kan ha vært etter et større bombeangrep mot München i 1944, men også tidligere, siden det var der familien holdt til). Der ble hun boende til hun døde.

Hun fikk en kunstnerpris fra byen München i 1947. Hun var med på å stifte det nye tyske kunstnerforbundet i 1950, og ble medlem av *«Det bayerske akademiet for skjønne kunster»* året etter. Hun ble æresmedlem der fra 1959.

I tilknytning til utstilling i Musée National d'Art Moderne, fikk hun byen Paris medalje i 1961.

Referanser
----------

1. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000005604, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   FemBio-Datenbank, oppført som Maria CasparFilser, FemBio-ID 5344, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Ett av beslagene: *Abfahrt der Freiwilligen* Gattung/Objektart:Druckgraphik Herkunftsort:Düsseldorf, Kunstsammlungen der Stadt EK-Inventar Nr.:2728
5. ↑  Beslagsoversikt

Litteratur
----------

* Günther Wirth u. a.: *Maria Caspar-Filser - Karl Caspar. Verfolgte Bilder*. Städtische Galerie, Albstadt 1993, ISBN 3-923644-53-1

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** ULAN **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Maria Dalle Donne** (født 1778, død 1842) var en italiensk lege og en direktør ved Universitetet i Bologna. Hun var den første kvinnen med doktorgrad i medisin, og den nest første kvinnen å bli medlem av Ordine de Benedettini Academici Pensionati.

Dalle Donne ble født i en bondefamilie i en landsby utenfor Bologna.[] Hennes talenter ble tidlig anerkjent og hun ble oppfordret til å studere medisin ved Universitetet i Bologna. I 1799 presenterte hun sin avhandling og tok eksamen, noe som gjorde henne til den første kvinnen med doktorgrad i medisin.[] Hun besto eksamen med laud (maxima cum laude).

I 1800 publiserte Dalle Donne tre vitenskapelige artikler. Den første artikkelen, om anatomi og fysiologi, var en gjennomgang og kommenter arbeid utført tidligere på kvinnelig reproduksjon og fruktbarhet, misdannelser hos fosteret og blodsirkulasjonen i livmoren. Den andre artikkelen foreslo for første gang at sykdommer kan klassifiseres på grunnlag av symptomer. Den tredje artikkelen fokuserte på jordmorutdanning og omsorg for nyfødte.

I 1829 ble Dalle Donne den andre kvinnelige, etter Laura Bassi, å bli innlemmet i Ordine de Benedettini Academici Pensionati, hvor hun fikk tittelen «Academic». I 1832 ble Dalle Donne direktør for Instituttet for jordmorutdanning ved Universitetet i Bologna.[]

Referanser
----------

1. ↑   «Maria Dalle Donne, la prima medica di Bologna», besøkt 3. september 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «La dottoressa Maria Dalle Donne (prima insegnante di ostetricia minore nella r. Università di Bologna)»[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *The 18th century women scientists of Bologna* Arkivert 2. mars 2012 hos Wayback Machine.
* Serena Bersani, *101 Donne che hanno fatto grande Bologna*, Newton Compton editori, 2012, ISBN 978-88-541-3641-0.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ICCU
 |
Kulturhistorisk skilt satt opp av Oslo Byes Vel Foto: Helge Høifødt 
Byvandring i Frognerveien med Lars Roede i mai 2009, her på Frogner plass  Foto: Helge Høifødt 
**Selskabet for Oslo Byes Vel** ble stiftet i 1811 og er en medlemsforening som arbeider å fremme en god byutvikling, -kultur og et godt bymiljø i Oslo. Foreningen beskjeftiger seg også med kulturformidling med vekt på byens historie og særpreg. 

Foreningen utgir tidsskriftet *St. Hallvard* og deler ut æresprisen «Bypatrioten».

Fra 29. mai 1987 har Oslo Byes Vel utplassert over 250 kulturhistoriske blå skilt på bygninger og andre steder knyttet til en betydningsfull person, begivenhet eller virksomhet, eller at objektets alder er bemerkelsesverdig. Formen på skiltene er en superellipse.

Referanser
----------

1. ↑  Leif, Gjerdal (3. november 2017). «Oslos historiske veivisere». *Aftenposten, del 2*. s. 11.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Samlerforumet.net** (**SF**) er det første norske nettsted for militariasamlere og militærhistorieinteresserte med eget diskusjonsforum.

SF er en non-profit internettportal som ble opprettet i april 2006. SF støtter på ingen måte det tredje rikets politikk eller nynazisme, og ønsker ingen form for kontakt med personer innenfor ekstremistiske bevegelser eller grupperinger. SF består av en informasjonsdel i form av en nettside og et diskusjonsforum for medlemmene.

Nettsidene
----------

Nettsidene består av faktaartikler innen militaria, oppslagsverk og lister, samt et lukket medlemsområde, hvor blant annet studien om det norske Krigskorset er publisert.

Forumet
-------

Diskusjonsforumet er et phpBB forum og har pr 7. juni 2011 920 registrerte brukere og over av 108 000 innlegg.

Formål
------

Forumets formål er å tilby brukerne en plass å diskutere interessen rundt samling av militaria, stille spørsmål eller kommentere andres innlegg. For å lese og for å poste egne innlegg kreves registrering.

Annet
-----

Samlerforumet lanserte nettsiden Krigskorset.no for informasjon om Norges høyeste militære utmerkelse den 9. november 2008

Referanser
----------

1. ↑  Samlerforumet – Info Arkivert 17. mars 2008 hos Wayback Machine.
2. ↑  Velkommen / Regler for Samlerforumet

Eksterne lenker
---------------

* Samlerforumet.net
* Krigskorset.no
**Selskabet for Trondhjems Bys Vel** er en allmennyttig forening i Trondheim som ble grunnlagt i 1894 for å fremme allmennyttige formål og forskjønnelse av Trondheim by.

Historie
--------

Foreningen ble grunnlagt i 1894 på initiativ fra lege Lyder Borthen etter mønster av Selskabet for Oslo Byes Vel. Borten forfattet et opprop som ble sendt ut den 30. september 1893 og som ble underskrevet av 126 kvinner og menn i byen. I denne innbydelsen ble innsatsen fra lignende byselskaper fremhevet og eksemplifisert gjennom vel ved Bergen, Kristiania, Kristiansand, Molde, Kristiansund og Stavanger. Allerede i 1895 var selskapet initiativtaker til markeringen av byens 900-årsjubileum i 1897.

Forskjønnelse av Trondheim har vært et av satsingsområdene til selskapet, som eksempel utplassering av benker langs turveier, beplanting av trær og prydbusker samt oppsetting av drikkefontener er noen nevnte tiltak. Selskapet var også pådriver for å få etablert Fjellseterveien for å lette tilgang til Bymarka og Gråkallen. Selskapet tok også initiativ til å reise en statue av stadsingeniør Carl Adolf Dahl (1828–1907) på Brattøra og et monument over Sverre Sigurdsson (konge av Norge i perioden 1177–1202) ved Ilaparken; begge minnesmerkene ble reist i 1930-årene. Selskapet bidro også til istandsetting av borgruinene ved Sverresborg, åpning av forsvarsanlegget Marinen for offentligheten og beplantning av Småbergan.

I 1966 etablerte selskapet prisen Selskabet for Trondhjems Bys Vels pris til fremme for positiv arkitektur i Trondheim. Fra 1997 har denne prisen gått fra å være en arkitektpris til å bli gitt til en person, bedrift eller institusjon som i særlig grad har virket til nytte eller til forskjønnelse av Trondheim by

Ledere av selskapet
-------------------

* 1894–1922: Lyder Borthen, dr. med.
* 1923–1934: Johan Nicolay Bruun, bankdirektør
* 1934–1947: Birger Lykke, lege
* 1947–1949: Einar Dahl, høyesterettsadvokat
* 1949–1958: Ørnulf Lindboe, overrettssakfører
* 1958–1965: Olaus Dons Schmidt, avdelingssjef
* 1965–1972: Erik Guldahl, arkitekt
* 1973–1977: Else Mæhle, disponent
* 1978–1990: Finn Kleven, smedmester
* 1990–1994: Julius Maske jr. bokbindermester
* 1995–2015: Finn Haugan, bankdirektør
* 2016–2018: Eli Arnstad, bankdirektør
* 2019–2020: Finn Haugan, bankdirektør
* 2021–2023: Cecilie Hammond Spark, bankdirektør
* 2023–: Tine Gårdsvoll-Hunt, teknologirådgiver

Referanser
----------

1. ↑  Eriksen, Harald (1994). s. 5
2. ↑  Leira, Håkon (1991). *Lyder Must Borthen*. Trondheim: Tapir. s. 55. ISBN 8251910706.
3. ↑  Bratberg, Terje (2008). s. 574

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 573–574. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Eriksen, Harald R. (1994). *Selskabet for Trondhjems bys vel 1894-1994*. Selskabet for Trondhjems bys vel.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Samliv** er det å leve i fellesskap i samme boenhet, og brukes særlig om ektefeller (som bor sammen) og samboere og partnere. Ektefeller som bor sammen, samboerskap og partnerskap anses altså for de tre hovedformene for samliv. Av disse tre formene er det ekteskap som har de sterkeste historiske røttene. To som inngår ekteskap og bor sammen, forplikter seg overfor hverandre til å vise økonomisk ansvar hva fellesutgifter for bolig, husholdning og barneoppfostring angår. Materielle goder deles, slik som bolig, innbo og bil. Et samliv har også etiske forpliktelser, og da ofte i forbindelse med holdninger til utroskap, likestilling, hjelpsomhet, vennlighet og det å legge til rette for begge parters utvikling som mennesker og samfunnsborgere. Hvis barn er involvert, har de også et moralsk ansvar overfor disse.

Begrepene særbo/særboer/særboere
--------------------------------

Nyordet «særboer» relaterer til person i et parforhold der de involverte har hver sin egen bolig, 
Årsaker til denne boformen har blant annet blitt forklart som «Noen lever hver for seg på grunn av jobb, barn fra tidligere ekteskap og andre utenforstående omstendigheter. I tillegg er det par som like gjerne kunne bodd sammen, men som likevel velger særbo.»

Referanser
----------

1. ↑  «Samliv». Cappelen. Arkivert fra originalen 23. mars 2008. Besøkt 11. mai 2008.
2. ↑  VG 24.07.2010 på side 12
Republikken Slovenias frihetsorden i gull. Ordenstegn tildelt Václav Havel, i Národní museum, Praha
**Republikken Slovenias frihetsorden** (slovensk: *Častni znak svobode Republike Slovenije*) er en slovensk orden. Den ble innstiftet i 1992 til anerkjennelse av innsats til forsvar for Slovenias frihet og suverenitetshevdelse.[1] Republikken Slovenias frihetsorden er landets fremste utmerkelse og rangerer foran Ordenen for eksepsjonelle fortjenester.[2] Ordenen tildeles av republikkens president.

Inndeling
---------

*Republikken Slovenias frihetsorden* er inndelt i tre grader:[1]

* Republikken Slovenias frihetsorden i gull
* Republikken Slovenias frihetsorden i sølv
* Republikken Slovenias frihetsorden

Ordenstegnene er formgitt av Kostja Gatnik.[3]

Insignier
---------

Ordenstegnene for Republikken Slovenias frihetsorden har en moderne utforming, ulik mange andre ordener. Ordenstegnene består av en fasettert medaljong formet som en spiral som i midten bærer et bølgemønster i fargene hvitt, blått og rødt, Slovenias flaggfarger. 

Medaljongen er for øverste grad opphengt i et bånd til å bære om halsen. Båndet er blått med en hvit og en rød stripe.[2][1]

Tildeling
---------

Republikken Slovenias frihetsorden kan tildeles for fortjenester av Slovenias frihet og suverenitetshevdelse eller for bidrag i kampen for landets selvstendighet.[1] Den kan tildeles både slovenske og andre lands borgere. I særlige tilfeller kan ordenen også tildeles grupper, institusjoner eller internasjonale organisasjoner. Ordenen kan også tildeles posthumt.[2]

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Decorations», Office of the President of the Republic. Lest 19. november 2015.
2. 1 2 3  «Slovenia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage & Gentry, 2006, s. 1573.
3. ↑  «Campaign Spotlight: Kostja Gatnik», *Illustration Voice*, nr. 3, 2009. Lest 19. november 2015.
Linje 1s logo
**Budapests Metrolinje 1** er den eldste delen av Budapests undergrunnsbane. Den ble bygget mellom 1894 og 1896 og er den nest eldste undergrunnslinjen i verden. I 2002 ble den ført opp på UNESCOs verdensarvliste. Linjen er markert som gul på kart.

Linjen ble bygget av det tyske selskapet Siemens & Halske og åpnet 2. mai 1896 til tusenårsjublieet for Madjareres kolonisering av Ungarn. En av de originale vognene er bevart ved Seashore Trolley Museum i USA. I 1973 ble banen utvidet til Mexikói út.

Linjekart
---------


|  |
| --- |
| Tegnforklaring |
|  |
|  |  | Vörösmarty tér  |
|  |  | Deák Ferenc tér Linje 2 Linje 3 |
|  |  | Bajcsy-Zsilinszky út  |
|  |  | Opera  |
|  |  | Oktogon  |
|  |  | Vörösmarty utca  |
|  |  | Kodály körönd  |
|  |  | Bajza utca  |
|  |  | Hősök tere  |
|  |  | Széchenyi fürdő  |
|  |  | Mexikói út  |

Galleri
-------

* Linje 1 i 1896Linje 1 i 1896
* Et tog ved Hősök tere (før 1973)Et tog ved Hősök tere (før 1973)
* OperaOpera
* En original Siemens & Halske Wernerwerk vognEn original Siemens & Halske Wernerwerk vogn
**Nupedia** var en engelskspråklig nettbasert encyklopedi med artikler skrevet av eksperter og lisensiert som fritt innhold. Det ble grunnlagt av Jimmy Wales og med Larry Sanger som sjefredaktør. Nupedia var tilgjengelig fra mars 2000 til september 2003. Nupedia er mest kjent fordi den var en forløper til Wikipedia.

I motsetningen til Wikipedia var Nupedia ikke en wiki, men karakterisert av omfattende fagfellevurdering, formet for å gjøre dets artikler kvalitativt sammenlignbare med profesjonelle leksikon. Nupedia ønsket at forskere og akademikere skulle frivillig produsere innhold. Før Nupedia opphørte etter tre år hadde det klart å produsere 25 artikler som hadde kommet seg gjennom fagfellevurderingen. Tre artikler eksisterte i to versjoner av ulik lengde.

Den redaksjonelle prosessen gikk gjennom syv stadier før en artikkel ble erklært ferdig. Forfatterne var forventet å være eksperter og ha en akademisk grad på sine felt.

I januar 2001 begynte Nupedia ved Jimmy Wales et sideprosjekt kalt Wikipedia som gjorde det mulig for bidragsytere å skrive artikler før de gikk inn i en fagfellevurdering. Det trakk til seg oppmerksomhet fra begge sider ettersom det hadde en mindre byråkratisk struktur. Etter hvert som Wikipedia vokste og tiltrakk seg stadig flere bidragsytere, fikk det raskt en egen utvikling og begynte å fungere uavhengig av Nupedia, til tross for at Sanger i begynnelsen ledet aktivitetene på Wikipedia ved sin posisjon som Nupedias sjefredaktør.

Wikipedias suksess førte til den gradvise bortgangen til Nupedia. Grunnet sammenbruddet i internettøkonomien på denne tiden besluttet Jimmy Wales å ikke fortsette med en betalt sjefredaktør i desember 2001. Etter at Sanger gikk av fortsatte Nupedia i økende grad som en ettertanke til Wikipedia. Kun to artikler ble fullført og gjennomgikk fagfellevurderingen etter 2001. Nupedia gikk inn en stillstand, og dets nettsted *nupedia.com* ble til sist lagt ned den 26. september 2003. Noen få sider er imidlertid fortsatt tilgjengelige via en speilserver.

Nupedias begrensede innhold ble siden assimilert inn i Wikipedia.[]

Se også
-------

* Citizendium

Referanser
----------

1. ↑  «Chen Shun-Ling.pdf» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 30. august 2017. Besøkt 12. januar 2014.
2. ↑  «How to be an editor or peer reviewer for Nupedia». Nupedia. Arkivert fra originalen den 28. april 2001.
3. ↑  Sanger, Larry (20. januar 2001): «Let's make a wiki». Nupedia-l mailingliste (Internet Archive). Arkivert fra originalen den 14. april 2003
4. ↑  Poe, Marshall (September 2006): «The Hive». The Atlantic.
5. ↑  «Nupedia, the free encyclopedia». Arkivert fra originalen den 19. mai 2008

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nupedia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Archie: To Riverdale and Back Again*** er en amerikansk film fra 1990, regissert av Dick Lowry.

Handling
--------

Archie Andrews, femten år etter å ha blitt uteksaminert fra Riverdale High, har blitt en vellykket advokat og forbereder seg på å gifte seg med sin forlovede, Pam, og flyttet til storbyen. Men han returnerer imidlertid hjem til Riverdale, for en gjenforening på videregående. Archie og de andre tidligere klassekameratene er nå i begynnelsen av tretti-årene. Men de andre har opplevd en rekke problemer i livet. Betty, en barneskole-lærer, har hatt problemer med å finne seg fast jobb, og blir stadig kontrollert av kjæresten som heter Robert.

Veronica, etter å ha bodd i Frankrike siden eksamen, har vært gift (og skilt) fire ganger med svært velstående menn. Jughead, nå en vellykket psykiater, er også skilt (men bare én gang) og tar hånd om sønnen sin som heter Jordan. På grunn av skilsmissen og andre mislykkede forhold, bærer Jughead følelsesmessig bagasje og er redd for kvinner. Klasse-kameratene Moose og Midge har giftet seg, og arbeider som kiropraktorer. Reggie er en suksessfull treningsstudio-eier. Men når Archie ser Betty og Veronica for første gang på femten år, kommer alle hans tidligere følelser for dem tilbake, og dette truer forlovelsen hans.

Skuespillere
------------

* Christopher Rich som Archie Andrews
* Lauren Holly som Betty Cooper
* Karen Kopins som Veronica Lodge
* Sam Whipple som Forsythe "Jughead" Jones
* Gary Kroeger som Reggie Mantle
* Jeff Hochendoner som Moose Mason
* Debi Derryberry som Midge Mason

Referanser
----------

1. ↑  «Archie: To Riverdale and Back Again (1990)» **(engelsk)**. Besøkt 27. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Archie: To Riverdale and Back Again* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Archie: To Riverdale and Back Again* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Archie: To Riverdale and Back Again* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**BRA-veien** eller **B R A veien** (sistnevnte stavemåte er den offisielle, selv om den ikke følger vanlige skriveregler for norsk) er den vestlige biten av Haldens ringveisystem, som omgir byen på tre kanter og holder seg oppe på høydedragene, med stikkveier som går inn mot den lavereliggende bykjernen.

Det finnes to forskjellige forklaringer på navnet. Den mest sannsynlige er at store deler av veitraseen følger den gamle kirkeveien mellom kirkesognene **B**erg, **R**okke og **A**sak i tidligere Berg herred, nå Halden. Den alternative forklaringen er at det meste av veien går over eller **B**ak **RA'**et.

Idag tar BRA-veien av fra riksvei 204 (fra E6 og inn til Halden), ved Høgskolen i Østfold, ved Remmen. Den utgjør nå fylkesvei 921. Veien går nordøst- og østover gjennom strøkene Karrestad, Brødløs, Hjortsberg og Grimsrødhøgda, der veien bytter navn før den fortsetter mot Veden og Tistedal. 

BRA-veien skifter navn før Tistedal, men ringveien i seg selv fortsetter over Øberg til fylkesvei 22 på Iddesletta.

Referanser
----------

1. ↑  «Norkart». *Kommunekart*. Besøkt 13. januar 2017.
2. ↑  «Eitt eller fleire ord». *Språkrådet* **(norsk)**. Besøkt 13. januar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Slapstick-begrepet stammer fra den komiske pantomimefiguren Harlekins slåpinne. Maleri: Edgar Degas·«Harlekin og Colombine» 
**Slapstick** er en filmkomedie eller farse med overdrevent brutal vold eller enkel action som komiske innslag. Begrepet kan også brukes om denne formen for humor.

Eksempler på slapstickfilmer er blant annet Charlie Chaplins tidlige stumfilmer der rollefigurene ofte kastet bløtkake på hverandre, ble slått i hodet med steikepanner, deltok i voldsomme slagsmål eller kræsjet med biler i full fart. Også Brødrene Marx brukte slapstick og crazykomikk i sine farser på 1930-tallet.

Senere ble dette dramaturgiske grepet videreført i komiske tegnefilmer som *Tom og Jerry* der bildene ofte ble ledsaget av sterke lydeffekter.

Slapstickhumor er i dag[*når?*] erstattet av såkalt «gladvold», det vil si unaturlig voldsomme scener i blant annet italienske og spanske western-parodier og amerikanske familie- og actionkomedier som *Alene hjemme* og andre.[hvilke?]

Opprinnelse
-----------

Opprinnelig var *slapstick* navnet på den staven eller «slåpinnen» som den italienske farsefiguren Harlekin pleide å slå med. Både rollen og staven ble overtatt i den engelske Punch-skikkelsen i Punch and Judy-skuespillene. Slåpinnen har røtter i den enda eldre narrestaven, et parodisk septer tradisjonelt båret av narrer.

Se også
-------

* Stumfilm
* Komedie
* Animasjonsfilm

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Håndsmidd navar
Kommunevåpenet til tidligere Meland kommune bruker navar som Kommunevåpen.
**Navar**, også kalt **tømmermannsbor**, **spikerbor**, eller **vribor**, er en type hånddrevet, lang og konisk trebor. Navarsmiing har lange tradisjoner i Hordaland. Særlig i Meland er det lange tradisjoner knyttet til slik smiing. Siden tidlig på 1800-tallet har det vært stor produksjon av navrer i Meland, og tradisjonen blir til en viss grad tatt vare på. Smiingen er krevende og symboliserer egenskaper som skaperevne og flid.

Kommunevåpenet til tidligere Meland kommune var på rød grunn en sølv navar- spiss som vender nedover. Tidligere Skånland kommune hadde en svart, stilisert navar på gul bunn som kommunevåpen.

Navar kan særlig være nyttig ved bygging av tradisjonelle trebåter, ettersom moderne bor har en tendens til å tvinne seg og sette seg fast mellom bordene.

Se også
-------

* Svingbor
* Svingjern

Referanser
----------

1. ↑  Et nyttig verktøy på vei ut - Byggmesteren
2. ↑  vribor - Det Norske Akademis ordbok
3. ↑  Boreverktøy | Skil

Litteratur
----------

* Brekke, Nils Georg: *Kulturhistorisk vegbok Hordaland*, Bergen 1993.
* Eikehaug, Tine (red): *Navarsmeden: soga om ein gammal handverkskunst*, Bergen 1997.

Eksterne lenker
---------------

* Navarsmie på Fossesjøen i Meland

| * v
* d
* r
Hageredskaper |
| --- |
| Hånd verktøy | 
* Averruncator
* Øks
* Lauvkniv
* Broadfork
* Daisy grubber
* Priklepinne
* Greip
* Grafter
* Grass shears
* Grass Stitcher
* Grev
* Homi
* Hori hori
* Kirpi
* Greinsaks
* Machete
* Mattock
* Hakke
* Høygaffel
* Post hole digger
* Potting bench
* Rosesaks
* Rive
* Såld
* Ljå
* Shovel
* Sigd
* Spade
	+ Loy
* Trowel
* Vandkande
* Weeder
* Trillebår
* Navar

 |
| Manual or powered | 
* Grubber
* Dethatcher
* Earth auger
* Edger
* Hekksaks
* Lawn aerator
* Gressklipper
* Lawn sweeper
* Plog

 |
| Elektroniskeverktøy | 
* Ryddesag
* Motorsag
* Hageslange
* Vannspreder
* Løvblåser
* Gresstrimmer

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Lagget brennevinskagge datert 1739. Lengde 22 cm. Foto Anne-Lise Reinsfelt/Norsk Folkemuseum, NF.2003-0188.
Brennevinskagge i keramikk datert 1884 og laget av Andreas Løkke på Tangen bruk, Stjørdal i Trøndelag. Innskrift: *Lars Haakonsen. / Der mødtes tre Venner ved Vaterlands Bro. Ola og Ola Olsen og han Jo.* Foto Norsk Folkemuseum. NF.1921-1707.
**Kagge** er en tønneformet beholder for transport, oppbevaring og servering av drikke. Størrelsen på kagger kan variere, og betegnelsen brukes helst om kar som rommer mindre en *åtting* (15 – 17 liter).

På Bayeuxteppet fra 1100-tallet er det avbildet en mann som bærer en lang, smal kagge på skulderen, og i Oberflacht i Tyskland er det funnet en dreid kagge fra 500- eller 600-tallet.

Små kagger er helst brukt til brennevin mens større kagger var brukt til øl eller melk. Kagger kan være laget av tre, keramikk eller metall. Kagger av tre er som oftest lagget, men det forekommer også kagger av tre som er dreid i tønneform. Større kagger har gjerne en bærehank eller bærerem.

I eldre tid hadde man et gjestebud som ble kalt *kaggelag* eller *skotøl*. Det var et sammenskuddslag. Hver gjest hadde med en kagge øl, og den natten gjestebudet ble holdt ble kalt for *kaggenatt*.

Synonymer: brennevinsdunk, brennevinskagge, butel, butt, dunk, flaske, tredunk.

Se også
-------

* Spunsbøtte
* Treflaske
* Ølfat

Litteratur
----------

* Dedekam, Hans (1926): *Gammel trøndersk pottemakerkunst., Trondhjem.*
* Gjærder, Per (1975): *Norsk drikkekar av tre*. Bergen – Oslo – Tromsø. ISBN 82-00-02229-3
* Opstad, Lauritz (1990): *Norsk pottemakeri 1600-1900.*, Oslo. ISBN 82-521-3507-2
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*[*død lenke*], med tegninger av Torill Sand. Oslo.

Referanser
----------

1. ↑  Opstad(1990) s. 127.
2. ↑  Gjærder (1975) s. 432.
3. ↑  Gjærder (1975) s. 431.

Eksterne lenker
---------------

* Se kagger i DigitaltMuseum
Besøkssenteret ved Cornell Lab.
**Cornell Lab of Ornithology** er en medlemsstøttet enhet under Cornell University, som ligger i byen Ithaca i staten New York.

Formålet med instituttet er å studere fugler og annet dyreliv. Omkring 250 forskere, professorer, ansatte og studenter arbeider med et utvalg program viet oppdraget som er gitt instituttet: «å tolke og verne jordens biologiske mangfold gjennom forskning, utdannelse og folkeforskning fokusert på fugler.»

Det er de cirka 75 000 medlemmene som hovedsakelig finansierer virksomheten. Instituttet publiserer blant annet bøker under *Cornell Lab Publishing Group*, en kvartalsvis publisering, Living Bird magazine og et månedlig elektronisk nyhetsbrev. Det forvalter dessuten flere borgervitenskapelige prosjekter og nettsteder, inkludert det Webby Award-prisbelønte *All About Birds*.

Se også
-------

* Birds of the World, ornitologisk database med alle verdens fugler

Referanser
----------

1. ↑  «Become a member, renew membership». Cornell Lab of Ornithology. Besøkt 3. august 2010.
2. ↑  «About Us, Annual Report, Staff Directory, Visit, Cornell Lab of Ornithology». Birds.cornell.edu. 14. oktober 2011. Besøkt 18. oktober 2011.
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA **·** NKC
 |
**Vy Tåg AB**, tidligere **Svenska Tågkompaniet AB** (mest kjent som **Tågkompaniet** eller **TKAB**), er et svensk transportselskap som kjører tog. Vy Tåg er et heleid datterselskap av Vy.

Foretaket ble stiftet i 1999 av tre tidligere ansatte i Statens Järnvägar og et investorfirma. I 2005 kjøpte NSB 34 % av aksjene i Tågkompaniet, og ved slutten av 2006 eide NSB 85 % av aksjene. Investeringsselskapet Småföretagsinvest/Fylkinvest eide de resterende 15 % av selskapet.

Vy Tåg driver togtrafikk på strekningene Stockholm-Narvik, Karlstad-Oslo og Göteborg-Oslo, regional togtrafikk på strekningene Gävle–Sundsvall og Gävle–Ljusdal og regional togtrafikk i Småland, Värmland og Norrland.

Referanser
----------

1. ↑  Verksemda til NSB AS[*død lenke*]. Stortingsmelding 31 (2012–2013)
2. ↑  Persontog. NSB-konsernet. Besøkt 14. juni 2013

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Vy Tåg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Spikhylle** (uttales gjerne *spikhyllå*) er en fast innrettet ildsted som skal gi arbeidslys i ei røykstue. Spikhylla er innrettet for å bruke tyriflis som brensel, og den er plassert i passende høyde over gulvet slik at lyset faller i fanget på en sittende person. Over spikhylla var det avtrekk for os og røyk, det var et rør som førte gjennom taket.

Selve spikhylla kunne være laget på flere måter. En uthult kleberstein plassert på et trefot var det mest alderdommelige, mens ei skål av jern, opphengt under røret som ga avtrekk var en nyere utforming.

Spikhylla ble brukt i røykovnstuer, det vil si at rommets ildsted var lukket, og ikke bidro til belysning av rommet.

Kveldssete kaltes den viktigste sosiale aktiviteten som foregikk rundt spikhylla, det var dagens siste arbeidsøkt. Kveldssete var tiden for husflidsaktiviteter. Kvinnene drev med tekstilarbeid, mens mennene arbeidet i tre og lær, bl.a. drev de med reparasjoner av skotøy. Kombinerte møbler som kunne sittes på og samtidig bruktes til oppbevaring av verktøy etc. hadde sin plass omkring spikhylla – kistestol og kistekrakk. Det var ved spikhylla familien samlet seg, her ble de gode historiene, eventyr og sagn fortalt. Til jul ble spikhylla fjernet. Den hørte til hverdagen, ikke til fest.

Malerinnen Dorothea Follestad laget i 1911 et oljemaleri for Kristiansund Museum som viste spikhylla i bruk på en gård i Todalen på Nordmøre.

Spikhylla er kjent fra Indre Nordmøre, Romsdal og tilstøtende deler av Sør-Trøndelag.

Kilder
------

* W.Lund: En røgstue paa Nordmøre. Tidskrift for norsk bondekultur 1906, s. 189–192[*død lenke*]
* Wilhelm Lund: Ildsteder og belysningsmidler paa Nordmøre. Aarsberetning for 1910. Foreningen til norske fortidsmindesmærkers bevaring. Kra. 1911, s. 141 -167.
* Karl Ragnar Gjertsen: I lyset fra spikhylla. Et stueinteriør fra Todalen 1911 slik Wilhelm Lund og malerinna Dorothea Follestad så det. Årbok for Nordmøre. 1982.

Eksterne lenker
---------------

* Se spikhylle i DigitaltMuseum
Firkantet kjeks.
Kjeks med sjokoladebiter.
En mann bærer ulike typer kjeks på hodet.
**Kjeks** er flate, små bakverk som er stekt tørre slik at de kan holde seg i lang tid.

Kjeks kan være søte som kaker eller mettende som brød. Kjeks er typisk en enkel tørr skive som er rund eller firkantet av fasong. Noen kjeks kan ha andre former, for eksempel bokstavkjeks. De kan også ha søtt fyll, enten mellom to kjeks eller midt på en, eller trekkes med for eksempel sjokolade.

Kjeks kan brukes som et lite måltid, servert til te eller kaffe om de er søte eller med ost og vin om de ikke er det.

Ordet «kjeks» er avledet fra det engelske cakes, «kaker». På engelsk kaller man kjeks «biscuit» (britisk engelsk) eller «cookie» (amerikansk engelsk) for søt kjeks, og «cracker» for annen type kjeks.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «kjeks – bakverk». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 20. februar 2018. Besøkt 18. juli 2023. «Kjeks er flate, sprø bakverk som er velegnet til oppbevaring. Søte kjeks, kakekjeks, spises som kake til kaffe eller te, mens usøtede kjeks gjerne serveres med pålegg, spesielt ost.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Biscuits – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NDL **·** BBC Things
 |
Antikk kvevri, i det georgiske nasjonalmuseet i Tbilisi.
**Kvevri** eller **Qvevri** er store egg-formede kar av leirtøy, som tradisjonelt brukes til gjæring, oppbevaring og lagring av georgisk vin. Etter at druene er presset blir saften, drueskallet, bladstilkene og frøene lagret i kvevri-kar. Karet blir deretter forseglet og gravd ned i bakken, der vinen gjærer fra fem til seks måneder før den blir drukket.

Den tradisjonelle vinproduksjonen i kvevri-kar preger livet i mange lokalsamfunn og utgjør en viktig del av den kulturelle identitet og kulturarv, blant annet i den georgiske sangtradisjon.

Metoden brukes i hele landet, med enkelte lokale variasjoner. I Kakheti brukes hele pressresten, mens de i Imereti bare anvender en tredel av denne.

Den ferdige vinen varierer i karakter, er de røde vinene gjennomgående robuste, mens de hvite har en tydelig, mørk farge, en kompleks aroma og velstrukturerte tanniner.

Produksjonen av vin i kvevri-kar som er åtte tusen år gammel, ble i 2013 oppført på UNESCOs liste over den immaterielle verdensarven.

Bildegalleri
------------

* Kvevri-kar nedgravd i gulvet.Kvevri-kar nedgravd i gulvet.
* Kvevri-fat, ca 1907Kvevri-fat, ca 1907
* Tradisjonell transport av kvevri i Kaukasus.Tradisjonell transport av kvevri i Kaukasus.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Ancient Georgian traditional Qvevri wine-making method». *UNESCO* **(engelsk)**. Besøkt 8. juli 2023.
2. 1 2 3  «Georgian Amphora Wine | Local Wine (varieties and appellations) From Georgia». *www.tasteatlas.com*. Besøkt 8. juli 2023.
3. ↑  «kvevri – kvevri.org». *www.kvevri.org*. Besøkt 8. juli 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kvevri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |