recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Palladios bokverk
***I Quattro Libri dell'Architettura*** er et bokverk om arkitektur skrevet av renessansearkitekten Andrea Palladio. Det er skrevet som en lærebok i arkitektur. Verket ble publisert i 1570 i Venezia.

Verket har hatt stor innflytelse på vestlig arkitektur. Palladio gjør en nyvinning ved at han i tegningene legger inn størrelsene i stedet for å omtale det i teksten som til da var vanlig. Palladio tar for seg sine egne byggverk og legger frem prinsipper for hvordan bygg skal designes.

Bok en begynner med forberedelsene. Den omtaler materialer, fundamentering og fundamenter, og fortsetter med design og de fem søyleordner. Valget av søyler bestemmer hele byggets proporsjoner. Palladio skriver om typer rom i bygget, rommenes proporsjoner, gulv, dører, vinduer, trapper, skorstener og tak.

I forbindelse med søyler omtaler han entasis. Han beskriver det som fortykning med en italiensk betegnelse, og gir en illustrert beskrivelse av en enkel måte å bestemme entasis på. Han benytter seg av den selv.

Plantegningen av La Rotunda fra bok to
Bok to omtaler private bygg. Palladio starter med byhus, og bruker tegninger av egne bygg som eksempler. Blant tegningene er det illustrasjoner av detaljer av fasadene og plantegninger som viser grunnplan og snitt gjennom bygget. Han forteller hvem husene er bygget for og gir en beskrivelse av hvor de ligger. Blant byhusene beskriver han huset han bygget for Paolo Almerico fordi det ligger så nær byen. Dette er idag kjent som La Rotunda og er et av Palladios aller best kjente bygg.

Kilder
------

* Andrea Palladio (2002). *I Quattro Libri dell'Architettura* (Engelsk oversettelse av Robert Tavernor og Richard Schofield utg.). MIT Press. ISBN 0-262-66133-0.

* Robert Tavenor (1991). *Palladio and Palladianism*. Thames & Hudson. ISBN 0-500-20242-7.

Eksterne lenker
---------------

* Gjengivelse av I Quattro Libri dell'Architettura (italiensk)

Portal: Litteratur
**Richard Trommer** (i mange kilder *Richard Hans Trommer*; født 16. juli 1910 i Münnerstadt i Tyskland, død 2. mai 1945) var en tysk lege og SS-offiser som under andre verdenskrig utførte medisinske forsøk på konsentrasjonsleirfanger.

Trommer var NSDAP-medlem fra 1. juli 1929 til september 1931 (uttredengrunn ukjent) og på nytt fra 1. mai 1933. I 1936 bestod han sin statseksamen i medisin. Som leirlege arbeidet han i det minste i 1941 i KZ Flossenbürg, 1942–1943 i KZ Neuengamme og 1943–1945 i KZ Ravensbrück ved Fürstenberg/Havel. Han nådde graden Hauptsturmführer i SS.

I Ravensbrück samarbeidet han med leirleger som Rolf Rosenthal, Percy Treite, Benno Orendi, Gerhard Schiedlausky og Walter Sonntag, som alle ble dømt etter krigen, enten i Hamburg (Ravensbrück-prosessene), eller i Nürnberger Ärzteprozess (Fritz Fischer, Karl Gebhardt og Herta Oberheuser). 

Det er antatt at Trommer begikk selvmord 2. mai 1945.

Litteratur
----------

* Silke Schäfer:*Zum Selbstverständnis von Frauen im Konzentrationslager. Das Lager Ravensbrück.*. Berlin 2002 (Dissertation als PDF-Datei; 759 kB), S.89ff.135,150,153ff.200,208

Referanser
----------

1. ↑   pl.wikipedia.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  En annen kilde sier 19. april 1911

Eksterne lenker
---------------

* Erlebnisbericht aus Ravensbrück mit Eindrücken über Trommer, im Text fälschlich "Trommers" genannt (PDF; 1,7 MB)
**Renault Magnum** er en lastebilmodell fra den franske produsenten Renault Trucks. Modellen er selskapets flaggskip, og er tilgjengelig som vanlig lastebil eller semitrailer, begge med 6x2- eller 4x2-drivverk.

Tekniske data
-------------

### Motor

Modellens dieselmotor er en videreutvikling av Volvos 12-liters rekkemotor med seks sylindre. Blant endringene er ny motorstyring og et annet innsprøytningssystem, utviklet i samarbeid med Delphi. Modellen leveres også med V8-motor.

### Girkasse

Magnum leveres med en ZF 16-trinns manuell girkasse med servoassistanse. En 12-trinns automatisk girkasse med fire reversgir, kalt *Optidrive II*, er tilgjengelig som ekstrautstyr.

### Kabin

Da Magnum ble lansert i 1990 var den for mange førere en revolusjon i kabindesign, med sitt flate gulv og store plass. Magnum hadde lenge den største kabinen i klassen, frem til DAF lanserte sin *95 Super Space Cab* i 1995. Dette ble ytterligere understreket på bilmessen *Commercial Motor Expo* i 2000, da DAF hadde plassert en førerhytte fra Magnum inne i en førerhytte fra DAF 95. Renault svarte med å produsere en større førerhytte, noe som skapte reaksjoner fra en rekke produsenter, da denne var høyere enn EU-reglene tilsa. Av frykt for søksmål fra kunder trakk Renault denne modellen tilbake fra markedet.

Eksterne lenker
---------------

* Renault Trucks' offisielle nettsider
***«I Rio de Janeiro»*** er en svensk sang i bossa nova-takt som ble utgitt av Cornelis Vreeswijk på albumet *Tio vackra visor och Personliga Person* i 1968. Melodien ble skrevet av Carl-Axel Dominique og teksten av Vreeswijk. Teksten handler om at de fleste personer i Brasil danser samba, men det er unntak. Eksempelvis de fattiges barn som må tigge.

«På Lambertseterbanen» av Øystein Sunde
---------------------------------------

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «På Lambertseterbanen» i september 1970 på Sundes debutalbum *1001 fnatt*. Sunde, som selv var bosatt på Lambertseter på denne tiden, skrev selv den norske teksten som handler om passasjerene på Lambertseterbanen som ikke er merkbart snakkesalige. Noter og tekst ble publisert i bøkene *Viser uten slips* (1972) og *Kjekkere å ha–2* (1992).

På denne innspillingen deltok:

* Øystein Sunde: vokal, elektrisk gitar
* Wiggo Elisenberg: saksofon
* Carl Morten Iversen: bass
* Espen Rud: perkusjon

«På Lambertseterbanen» ble fremført av Christiania Fusel & Blaagress den 7. mai 1971 i NRK-programmet *Flimra*. De medvirkende var: Sunde (vokal/akustisk gitar), Fredrik Wibe (kontrabass), Anne Elisenberg (perkusjon), Gerd Gudding (perkusjon; claves) og Wiggo Elisenberg (saksofon). Deler av dette ble vist 26. desember 2010 i programmet *Øystein Sunde – med god avstand til bilen bak*. Sunde bidro også med sangen i Lillebjørn Nilsens NRK-programmet *Ta pulsen på by'n – Skinnelangs i sommer-Oslo* (sendt 1. august 1981). Et bilde fra TV-innspillingen, ble gjengitt i boka *Kjekkere å ha–2*. Musikerne var: Sunde (vokal/akustisk gitar), Steinar Ofsdal (maracas), Einar Hagerup (bongoer), Carl Morten Iversen (kontrabass) og Erik Balke (saksofon).

Referanser
----------

1. ↑  Vreeswijk, Cornelis 1993 *Mäster Cees Memoarer*. Warner/Chappell Music Scandinavia AB. ISBN 9789186758431 s. 88/89
2. 1 2  *1001 fnatt* – informasjon på omslaget
3. 1 2  Sunde, Øystein (1997) *Du må'kke komme her og komme her*. Ex Libris Forlag AS; Oslo. ISBN 82-7384-621-0 s. 126/133
4. ↑  Spinner Records – Medium: *1001 fnatt* – Øystein Sunde (september 1970)
5. ↑  Sunde, Øystein (1972) *Viser uten slips*. Gyldendal Norsk Forlag; Oslo. ISBN 82-05-05301-4
6. 1 2  Sunde, Øystein (1992). *Kjekkere å ha–2*. Ex Libris Forlag AS: Oslo. ISBN 82-7384-292-4 s. 68/69
7. ↑  NRK TV – *Flimra* fra 7. mai 1971
8. ↑  VG – 7. mai 1971 side 35
9. ↑  VG – 26. desember 2010 side 54
10. ↑  NRK TV – *Ta pulsen på by’n* fra 1. august 1981
11. ↑  VG – 1. august 1981 side 47
Nærbilde av bladet på en *dozuki*-sag.
**Japansag** er en type sag brukt i trearbeid som skjærer når man drar i sagen, i motsetning til de flest europeiske sager som skjærer når man skyver sagen.

Japansager har hatt en økende popularitet internasjonalt. Siden man drar sagen når man sager, vil man ikke bøye sagbladet under saging. Dermed kan sagbladet gjøres tynnere, og kuttet blir smalere. Noen japansager er ikke vigget (såkalte Flush-cutting), og kan derfor sage bort utstående plugger uten å skade overflaten på arbeidsstykket. Utformingen av tennene på en japansag skal være bedre egnet til å sage mykt treverk som furu, mens europeiske sager skal være bedre egnet for harde tresorter som eik og lønn.

Typer
-----

En *Ryoba*.
* Douzukinoko (胴付鋸、胴突鋸, *Douzukinoko*)
* Ryoba (両刃, *Ryoba*)
* Kataba (片刃, *Kataba*)
* Azebiki (畦挽、あぜびき, *Azebiki*)
* Mawashibiki (回し引き, *Mawashibiki*)
* Oga

Andre drasager
--------------

Japansagen er kanskje den meste kjente «dra»-sagen, men lignende sager er også brukt i Kina, Iran, Irak, Korea, Nepal og Tyrkia. Blant europeiske sager er kopesagen et eksempel på en drasag.

Referanser
----------

1. ↑  Chesapeake Light Craft, LLC. «The World's Best Handsaw: Cut Faster & More Accurately with the Japanese Saw - Razor Sharp Cuts on the Pull Stroke». Besøkt 25. juni 2012.
**Alexander Richard Udugama** (født 11. november 1911, død 14. mai 1995 i Matale, Sri Lanka) var en militær leder, politiker og diplomat fra Sri Lanka.

Han var kommandør i det srilankiske militæret fra 1964 til 1966. Sammen med over tyve andre personer ble han anklaget for statskupp i 1966. Han ble imidlertid frikjent for anklagene. 

I 1970 ble han valgt inn som representant for sitt hjemdistrikt Matale. Han tjenestegjorde som Sri Lankas ambassadør til Irak mellom 1979 og 1982.

Studier og krigstjeneste
------------------------

Udugama studerte ved Trinity College, men tok en pause fra studiene på grunn av andre verdenskrig, da han sluttet seg til Ceylon Defence Force og begynte som fenrik i det srilankiske infanteriet i 1940. Han var medlem av en bataljon i infanteriet og han tok flere infanteri-kurs på Sri Lanka og India. Han ble forfremmet til graden kaptein 1. januar 1943. I november 1943 ble han overført til den britiske hæravdelingen som opererte i Burma under den andre verdenskrig. I denne tiden var han med i Punjab Regiment i Arakan-området, på østsiden av Mayu Range. For sin krigstjeneste ble han tildelt flere medaljer, som Burma Star, Defence Medal og Krigsmedaljen. Han ble også tildelt en Order of the British Empire. Etter krigen ble han demobilisert, men sluttet seg til den nye srilankiske hæren da denne ble etablert i 1949. Da ble han ansatt som vanlig offiser med grad som major. 

Ved begynnelsen av 1960-tallet hadde han nådd graden oberst, og han ble ansatt i Ceylon Sinha Regiment som kommanderende offiser og var stasjonert i distriktet Jaffna. Der ble han kjent for å bryte opp en protest. I 1962 ble det gjort forsøk på et statskupp, og han ble beordret tilbake til Colombo. Udugama ble utnevnt til Kommandør av det srilankiske militæret i 1964. Han var den første singalesisk-buddhistiske kommandøren som ble tildelt graden brigader. 

I 1966 ble han arrestert og anklaget for medvirkning til statskupp mot regjeringen og dens daværende statsminister Dudley Senanayake. Udugama satt fengslet på Welikada i tre år før rettssaken fant sted. Høyesterett fant ham ikke skyldig, og frikjente ham for alle anklager om statskupp. Etter frifinnelsen ble han tildelt et sete for distriktet Matale for det politiske partiet Freedom Party, og ble valgt som medlem av parlamentet, et sete som han beholdt frem til 1977. 

På slutten av 1970-tallet ble han en støttespiller for United National Party, og i 1979 ble han utnevnt til Sri Lankas ambassadør til Irak frem til 1982. Regjeringen i Sri Lanka skjenket ham tittelen Deshamanya, og da han døde i 1995 ble en statsbegravelse innvilget med fulle militære æresbevisninger.

Familie
-------

General Udugama giftet seg med Rita Nugawela Kumarihamy, datter av Tikiri Banda Nugawela Rate Mahatmaya. Ekteparet fikk en sønn og en datter sammen.

Referanser
----------

1. ↑  Nyrop, Richard F. (1971). *Area Handbook for Ceylon* **(engelsk)**. U.S. Government Printing Office. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Renault Sport F1** er den nåværende inkarnasjonen av Renaults engasjement i Formel 1. Det ble dannet på slutten av 2010, da bilprodusenten solgte de siste 25 prosentene av sin eierandel av Formel 1-teamet Renault F1, som har base i Enstone i England, til hovedaksjonæren Genii Capital. Renault beholdt imidlertid selv kontroll over motorfabrikken i Viry-Châtillon i Frankrike, som fortsatte under navnet Renault Sport F1.

Hovedvirksomheten til Renault Sport F1 er å levere motorer (RS27, 2,4 liters V8) til sine partnerteam, som per 2011 er Lotus Renault GP, Team Lotus og Red Bull Racing. Fra 2012-sesongen vil også Williams kjøre med motorer fra Renault.

Resultater
----------

* Se Renaults Formel 1-resultater

Referanser
----------

1. ↑  «Renault launches Renault Sport F1. Genii Capital and Group Lotus join forces in Lotus Renault GP». Renault Group. Arkivert fra originalen 6. april 2012. Besøkt 16. oktober 2011.
2. ↑  «Renault's history in F1». Renault Sport F1. 2011. Arkivert fra originalen 31. august 2011. Besøkt 16. oktober 2011.
3. ↑  «Renault F1 team to be renamed Lotus Renault GP in 2011». *BBC Sport*. BBC. 8. desember 2010. Besøkt 16. oktober 2011.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Foto: E.R./Riksantikvaren 
 **Vestre Moland prestegård** ligger nordvest for Vestre Moland kirke.

Forpakterboligen er opprinnelig oppført på 1600-tallet, men ombygget i 1770, 1881–82 og 1925. Stabburet er fra 1830. Begge deler er fredet sammen med en jordkjeller fra 1831. For øvrig er hovedbygningen fra 1714, og det finnes et stolpehus fra 1830 og et vognskjul som opprinnelig er fra 1850, men ombygget i 1993.

Gården antas å være prestegård og kirkelig gods under hele den katolske tiden, men ble konfiskert av kronen i 1536 ved overgangen fra katolisisme til luthersk lære. Jørgen Hanssøn klagde i juni 1573 på synoden i Stavanger på at han ikke hadde prestegård, men måtte leie "af lægden". Dette ble klaet til kongen og 5. juli 1577 svarer kongen at han skal ha fri gård og Vestre Moland ble igjen prestegård.

Prestegården er solgt av Opplysningsvesenets fond.

Referanser
----------

1. ↑  Ifølge Lokalhistoriewiki
2. ↑  Opplysningsvesenets fond: Årsrapport 2013[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* «Vestre Moland prestegård». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
**I Salonisti** er en kammermusikkgruppe, mest kjent for å opptre som skipets band i James Camerons katastrofefilm *Titanic*. Grunnlagt i 1983, utfører I Salonisti både alvorlig og lett kammermusikk fra hver periode i country, og musikalsk stil. 

Korets repertoar inkluderer originale komposisjoner og nye arrangementer av tradisjonelle klassiske verker, samt populærmusikk fra fortiden og dansemusikk fra hele verden. I konserter bygger I Salonisti sine programmer rundt bestemte temaer, og musikken er ofte ispedd poesi og andre litterære tekster, lysbilder og opptredener av gjesteartister. 

De er signert under plateselskapet Decca Records.

Eksterne lenker
---------------

* (en) I Salonisti på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) I Salonisti på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) I Salonisti på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) I Salonisti på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) I Salonisti på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
***I Morgentåkedalen*** er en barnebok skrevet av Jan Deberitz og illustrert av Ronald Jakobsen. Boka ble utgitt av Fabritius forlag i 1981, i Bokklubben i 1983, på Damm forlag i 2007 og på Cappelen Damm i 2013.

Boka handler om *Mosetussene* og en av disse, *Morkel Mosetuss*, er hovedpersonen. Han setter ut på en reise for å finne den sagnomsuste kjempesoppen. På ferden møter han mange nye venner, blant annet gamle Kong Trerot, en stor, tunghørt snegle, *lyngraslerne* og en skogsfe. Han møter også en som ikke er så vennlig, *Grumleren*, monsteret alle små skapninger må passe seg for. Morkel finner kjempesoppen, men blir nødt til å ta et vanskelig valg når Grumleren kommer trampende. Skal han velge kjempesoppen, eller skal han ta lyngraslerne med seg til Morgentåkedalen hvor de alle er trygge? Her lærer Morkel en viktig lekse. Det finnes viktigere ting i livet enn materielle goder, nemlig venner. Han tar med seg lyngraslerne og fører dem i trygghet. Illustrasjonene viser stemningsfulle og eventyraktige tåkelandskap hvor skikkelsene går i ett med omgivelsene.



Portal: Litteratur
**D-Mannose** er en naturlig sukkerart, som blant annet finnes i små mengder i kroppen samt i en del planter. Karbohydratet har sumformel C6H12O6 og er et monosakkarid som tilhører aldoheksose-gruppen.

Fremstilling
------------

D-Mannose kan produseres på flere måter, ved syntese, kjemisk ekstraksjon eller naturlig ekstraksjon. Ved syntese brukes ofte syrer og barium under fremstillingen, og ved kjemisk ekstraksjon brukes gjerne løsemidler. Naturlig ekstraksjon foregår ved at veden i ulike tresorter males opp med vann til en masse for deretter å kjøres gjennom et lysfilter som lader sukkerpartiklene slik at de fester seg på en filterplate. Filtrene skrapes deretter rene for sukker og D-Mannosen renses ytterligere. Dette gir ren naturlig D-Mannose. Tresortene som oftest brukes er bjørk, bøk og lerk.

Fordøyelse
----------

D-Mannose er trygt å innta, selv i større doser. Det metaboliseres ikke av kroppen, men skilles ut av nyrene i løpet av få timer etter inntak, for deretter å gå videre ut i urinen. 90% innen de første 30-60 minutter. Det vil derfor ikke påvirke blodsukkeret og er følgelig trygt for diabetikere.

Bruk
----

D-Mannose er primært brukt som naturmiddel mot blærekatarr og urinveisinfeksjon (UVI). Det er hevdet å virke ved en antiadherende effekt ved at D-Mannose-molekyler fester seg til reseptorer på bakteriene slik at disse ikke kan holde seg fast i urinveienes slimhinner, og dermed skylles ut med urinen.

Referanser
----------

1. ↑  Direct utilization of mannose for mammalian glycoprotein biosynthesis
2. ↑  Anti-bacterial defense mechanism of the urinary bladder. Role of mannose in urine
3. ↑  Effect of D-mannose and D-glucose on Escherichia coli bacteriuria in rats.
**Promotering** er en fornorsket versjon av det engelske ordet promotion. På norsk er det vanlig å bruke det i betydningen "kommunikasjon av et leveringstilbud" for å utvide reklamebegrepet. Det dekker både reklame som arbeidsform og andre salgsformer med samme formål. Markedsføringsloven regulerer bruken av reklame.

Promoteringsformer
------------------

De vanligste promoteringsformene er reklame, messer, direkte salg og merkevarebygging. Også eksponering i tradisjonelle handlegater og lokalisering i mer moderne kjøpesentre er en del av bedriftenes markedsaktivitet.

Reklame
-------

Reklame er et grafisk formet budskap som formidles til potensielle kjøpere av et produkt eller en tjeneste. I aviser og blader brukes en del av spalteplassen til annonser der leverandøren viser et leveringstilbud. Reklame kan også formidles med andre trykksaker som brosjyrer med informasjon om produktet. Direct mail er reklame som sendes direkte i posten til utvalgte mottakere. En nyere formidlingskanal enn trykksaker er internett som har fått stor betydning som reklameform.

Messer
------

Messer er kortvarige betjente utstillinger som arrangeres av messearrangører rettet mot forskjellige typer kunder.

Direkte salg
------------

Direkte salg er arbeid som utføres av reisende selgere.

Merkevarebygging
----------------

Merkevarebygging og public relation er uttrykk som brukes om det å bygge kjennskap til et leveringstilbud og etablere et renommé. I nyere tid er også ordet omdømme tatt i bruk i den samme betydningen.
**Air Control Wing** (**ACW**) er en ving i det danske Flyvevåbnet. ACW har militær overvåkning av all flytrafikk i dansk og tilstøtende luftrom som spesiale, og de militære operatører holder våkent øye med denne lufttrafikk og har kontrollen med danske jagerfly døgnet rundt på alle årets dager. Dette skjer fra kontrollsenteret som befinner seg på Flyvestation Karup.

Tre radarhoder med store og langtrekkende radarer leverer data til kontrollsenteret. Radarhodene er plassert i Skagen, Skrydstrup (Sønderjylland) og Bornholm. Flere mindre radarer er med på å danne det komplette radarbildet.

ACW har tillike et mobilt kontrollsenter, som med en høy beredskap kan innsettes hvor politikere og Forsvarets ledelse ønsker det. Denne avdelingen kan løse de samme oppgavene som kontrollsenteret på Flyvestation Karup. Avdelingen opererer fra mobile containere og er utrustet med en langtrekkende radar av typen TPS-77 (produsert av Lockheed Martin), samt et antall kortrekkende radarer.

Fra 2005 til 2009 hadde ACW og forgjengeren – Kontrol og varslingstjenesten – en kortrekkende radar og teknisk personale utsendt til den afghanske hovedstaden Kabul, hvor de medvirket til å høyne flyvesikkerheten ved å levere data til kontrolltårnet i Kabul internasjonale lufthavn. Disse data har gitt flyvelederne uvurderlige informasjoner om flytrafikken i området.

I Kastrup Lufthavn har ACW flyveledere og flyvelederassistenter som sammen med den sivile luftromskontroll avvikler både den militære og sivile flytrafikk. 

Endelig har ACW sin egen utdannelsesavdeling, som grunn-, etter- og videreutdanner militære medarbeidere til ACW-spesialer.

Referanser
----------

1. ↑  flvskjolde

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Carl Hildebrand Lindroth** (født 8. september 1905 i Lund, død 23. februar 1979 i Lund) var en svensk entomolog og professor i entomologi ved Lunds universitet fra 1951 til 1972. 

Lindroth var sønn til professor i språkvitenskap, Hjalmar Lindroth, og dennes hustru Stina Hildebrand. Hans bror Sten Lindroth var en framstående idéhistoriker. Lindroth fikk sin doktorgrad i 1932, og ble utnevnt til professor i entomologi ved Stockholms högskola i 1947. I mellomtiden var han lektor ved Luleå läroverk (fra 1937) og ved Djursholms samskola (1940–1951). Som entomolog foretok han flere forskningsreiser, hovedsakelig på den nordlige halvkule. I 1951 ble han utnevnt til professor i Lund.

Hans mest omfattende forskning dreide seg om biller, framfor alt løpebiller (familien *Carabidae*), hvor han konsentrerte seg om deres økologi og geografiske fordeling. Blant annet påviste han menneskenes rolle for spredningen i Europa og Nord-Amerika, og i dette arbeidet benyttet han seg blant annet av den såkalte vingedimorfismen. En interessant egenskap blant visse løperbiller er nemlig at det innen samme art kan finnes både kort- og langvingede individer, noe som kalles vingedimorfisme. Denne styres genetisk, og Lindroth utnyttet dette når han undersøkte løperbillenes spredning. Om den kortvingede formen dominerer i et område, er det trolig at arten det er snakk om har eksistert der over lang tid, ettersom de langvingede har lettere for å spre seg.

Lindroth ble valgt inn som medlem av Kungliga Vetenskapsakademien i 1964. Han var også en mye benyttet populærvitenskapelig foreleser og forfatter, kjent ikke minst fra TV-programmet *Fråga Lund*.

Lindroth var gift med Gun Bodman, datter til professor Gösta Bodman.

Utvalgt bibliografi
-------------------

* *Myran Emma* (barnbok) (1948)
* *The Faunal Connections Between Europe and North America* (1957)
* *The Faunal History of Newfoundland: Illustrated by Carabid Beetles* (1963)
* *Entomologi* (1967)
* *The Groundbeetles of Canada and Alaska* (1969)

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Svenskt biografiskt lexikon, «Carl H Lindroth», Svensk biografisk leksikon-ID 10649[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Svenskagravar.se, www.svenskagravar.se[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
**Daniel Bernard "D.B." Sweeney** (født 14. november 1961 på Long Island, New York) er en amerikansk skuespiller. 

Sweeney gikk på Shoreham-Wading River High School der han var medlem av brorskapet Omega Gamma Delta. Senere studerte han ved New York University. Selv om Sweeney hadde problemer med å få store roller i studentproduksjoner mens han fremdeles gikk på skolen fikk han rett etter endt utdannelse i gjenopplivingen av The Caine Mutiny Court Martial ved Broadway. Sweeney er kjent fra filmer som Memphis Belle (1990), Blue Desert (1991), Fire in the Sky (1993), og Hardball (2001). I tillegg til sin film-roller, fortsatte han sine arbeider på TV. I 1996 spilte han i den kortlivede serien Fox Stange Luck der han spilte en frilans fotograf med merkelige krefter. Han har også hatt gjesteroller i TV-serier som Criminal Minds og House. Sweeney hadde en stemme i animasjonsfilmen Min bror bjørnen fra 2004.

Eksterne lenker
---------------

* (en) D.B. Sweeney på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) D.B. Sweeney i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) D.B. Sweeney på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) D.B. Sweeney på danskefilm.dk Rediger på Wikidata

* (da) D.B. Sweeney på danskfilmogtv.dk Rediger på Wikidata

* (da) D.B. Sweeney på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) D.B. Sweeney på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) D.B. Sweeney på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) D.B. Sweeney hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) D.B. Sweeney hos The Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Hvitskivesnegl** (*Gyraulus albus*) er et bløtdyr og tilhører gruppen vannlungesnegler (Basommatophora). Den er en av skivesneglene. Skivesnegler utgjør en viktig matkilde for fisk.

Utseende
--------

Skivesneglene gjenkjennes lett på skallet som er skiveformet, det vil si at spiralene (vridningene) ligger «inne i hverandre», flatt, og gjør skallet flatt. Det er ikke kjegleformet som en kremtopp. Skallet er smalt og høyt, som en skive. Det er snodd mot venstre i motsetning til de fleste andre snegler som har høyrevridd skall. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Lungeåpningen er på venstre side. De fleste skal er høyrevridde, men noen (skivesnegler og blæresnegler) er venstrevridde. Skallhøyde er 1,3-1,8 millimeter og det har 4-4,5 vridninger. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet er lyst, hvitt på farge.

Alle skivesnegler har hemoglobin i blodet og har derfor en mer eller mindre gjenkjennelig rød farge.

Levevis
-------

Lys skivesnegl finnes i ferskvann og legger gjennomsiktige egg innkapslet i faste, geleaktige klaser på planter, steiner og andre objekter.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* bløtdyr (Mollusca)
	+ snegler (Gastropoda)
		- lungesnegler (Pulmonata)
			* vannlungesnegler (Basommatophora) – 78 arter i Europa, inkludert eventuelle underarter.
				+ overfamilie Planorboidea
					- familie skivesnegler (Planorbidae) – 49 arter i Europa, inkludert eventuelle underarter.
						* delgruppe Planorbinae
							+ slekt *Gyraulus*
								- underslekt *Gyraulus*
									* **hvitskivesnegl**, *Gyraulus albus* (O.F. Müller 1774)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *hvitskivesnegl* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *hvitskivesnegl* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *hvitskivesnegl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *hvitskivesnegl* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *hvitskivesnegl* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *hvitskivesnegl* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *hvitskivesnegl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gyraulus albus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Gyraulus albus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Mellomila, sett vestover med Bymarka i bakgrunnen.  Foto: Cato Edvardsen (2009) 
Ilaparken  Foto: Cato Edvardsen (2009) 
**Ila** er en bydel i Trondheim vest for Trondheim sentrum, avgrenset av Nidelva i sør, Skansen og byporten i øst, Steinberget, Bymarka og Ilsvikøra i vest.

Ila ble bebygd i første halvdel av 1700-tallet. På 1800-tallet var bydelen Trondheims fornøyelsessentrum, med Hjorten som viktigste samlingsplass. Det var også mange dansesaler, traktørsteder, ølsjapper og brennevinsbuler i Ila. Mot slutten av 1800-tallet ble området utbygd med bygårder for arbeidsfolk fra industrien. Ila skole åpnet i 1877 som en fortsettele av *Ilens Friskole* som ble opprettet i 1770, og er tegna av Ole Falck Ebbell. Steinerskolen i Trondheim er også lokalisert i Ila. Ilen kirke ble innviet i 1889 og ligger like vest for byporten.

Bydelen er blant annet kjent for å ha vært åsted for landets første 17. mai-tog, som ble arrangert av Matthias C. Peterson i 1826.

Som bydel har Ila lenge vært merket av tidligere industridrift. I dag er Ila et tett befolket boligområde hvor sporene etter nedlagt industri de siste årene har blitt erstattet av nye grøntområder. I forbindelse med utbyggingen av Nordre avlastningsvei ble Ilabekken lagt åpen etter mange år i rør. Bekken renner nå gjennom Iladalen park, som forbinder Ilevollen med Ilsvika.

I Ila har en flere muligheter til å oppleve en eldre del av byen Trondheim.

Kilder
------

* Terje Bratberg: *Trondheim Byleksikon*, Kunnskapsforlaget 1996. ISBN 82-573-0642-8

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ila (Trondheim) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Ila skole
* Steinerskolen i Trondheim Arkivert 10. august 2006 hos Wayback Machine.
* Nordre avlastningsvei
* Ila Velforening

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda **·** GeoNames
 |
**Vestslavere** er slaviske folk som snakker vestslaviske språk. De inkluderer polakker, kasjubere, schlesiere, tsjekkere, slovaker, lusatiske sorbere og de historiske polabiske slavere. Den nordlige eller lechitiske gruppe inkluderer poakkene, kasjuberne og de utdødde polabiske og pomeraniske språk Språkene i Oberlausitz og Niederlausitz har fellestrekk med både den lechitiske og den tsjekko-slovaiske gruppen.

Kulturelt utviklet vestslaverne seg langs linjene til andre vesteuropeiske folkslag på grunn av tilknytning til det romerske keiserriket og vestlig kristendom. De erfarte således en kulturell splittelse med andre slaviske grupper. Mens de østslaviske grupper og de fleste sørslaviske konverterte til den ortodokse kirke, og dermed ble kulturelt påvirket av østromerriket, konverterte vestslaverne sammen med de fleste vestlige sørslavere (slovenere og kroater) til den katolske kirke og kom på denne måten under kulturell innflytelse av den latinske kirke.

Referanser
----------

1. ↑  Bohemia and Poland. Chapter 20.pp 512-513. [in:] Timothy Reuter. The New Cambridge Medieval History: c. 900-c.1024. 2000
2. ↑  Slav - Britannica Concise Encyclopedia

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
Veststraumen på kartet over AntarktisVeststraumenVeststraumenVeststraumen på kartet over Antarktis
**Veststraumen** er en isstrøm i den vestlige delen av Maudheimvidda i Dronning Maud Land. Den er om lag 70 kilometer lang og strømmer på sørsiden av Vestfjella ut i Riiser-Larsenisen.

Breen ble observert og fotografert under en overflyvning av en LC-130 Hercules fra US Navy i november 1967. I 1969 ga USAs *Advisory Committee on Antarctic Names* breen navnet **Endurance Glacier** til minne om Shackletons ekspedisjon til Weddellhavet i 1915. Navnet ble imidlertid trukket tilbake da *UK Antarctic Place-Names Committee* ga en liten isbre på Elefantøya identisk navn. Det beskrivende navnet Veststraumen opptrer på et kart fra Norsk Polarinstitutt i 1972.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 15454

Eksterne lenker
---------------

* Per Holmlund, Ian A. Brown, Jens-Ove Näslund and Rickard Pettersson: «Balanced flow of the Veststraumen ice stream, Dronning Maud land, Antarctica»

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Vindafjorden** er en 18 kilometer lang fjordarm av Boknafjorden. Fjorden stikker inn i sørdelen av Vindafjord kommune og er tildels en kommunegrense mellom Vindafjord, Suldal og Tysvær kommuner.

Fjorden er kjent for å være isfri og spesielt dyp. Fjorden er ikke eksponert for skipstrafikk, annet enn helgerutebåter fra Sandeid og Vikedal til Stavanger. Fjorden har en høy konsentrasjon av alger om somrene, sammenlignet med nabofjorder. Det drives betydelig blåskjelloppdrett langs østsiden av fjorden.

Hvis man tenker seg fjordsystemet sett ovenfra ser dette ut som et kors, og fjordsystemet kalles Krossfjorden. I syd begynner dette med Nedstrandsfjorden,hvor Vindafjorden går nordover før den tar av mot øst, Yrkjefjorden til vest og Sandeidfjorden rett nord. Vatsfjorden igjen er en utstikker fra Yrkjefjorden.

Referanser
----------

1. ↑  Vindafjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames
 |
Et egyptisk missil i ørkenen
**S-75 Dvina** (russisk: С-75 Двина, NATO-navn *Guideline*, Pentagon-kodenavn *SA-2*) var et sovjetisk luftvernmissil benyttet av Egypt og Nord-Vietnam på 1960-tallet og 1970-tallet mot Israel og USA. Lockheed U-2-piloten Francis Gary Powers (U2-saken) ble nedskutt av et sovjetisk Dvina-missil.

En radar på bakken måler avstand og vinkel til målet, og en høydemåler måler hvor høyt målet er over bakken. Et ildledersystem kalkulerer kursen til missilet og fjernstyrer det til målet for sammenstøt. Systemet er regnet for å være sårbart for elektroniske angrep.

Referanser
----------

1. ↑  Militär Historia nr. 4/2012, *Luftvärnsroboten som erövrade världen*, s. 42-45

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |

| * v
* d
* r
NATO designering på luftvernmissiler i Sovjetunionen og Russland |
| --- |
| Luftvernmissiler | 
* SA-1 Guild
* SA-2 Guideline
* SA-3 Goa
* SA-4 Ganef
* SA-5 Gammon
* SA-6 Gainful
* SA-7 Grail
* SA-8 Gecko
* SA-9 Gaskin
* SA-10 Grumble
* SA-11 Gadfly
* SA-12 Gladiator/Giant
* SA-13 Gopher
* SA-14 Gremlin
* SA-15 Gauntlet
* SA-16 Gimlet
* SA-17 Grizzly
* SA-18 Grouse
* SA-19 Grison
* SA-20 Gargoyle
* SA-21 Growler
* SA-22 Greyhound
* SA-23 Gladiator/Giant
* SA-24 Grinch
* SA-25
* Morfey
* S-350E
* Sosna-R

 |
**Slaget ved Nassau** (eller **slaget ved New Providence**) fant sted i februar 1720 da en spansk styrke prøvde å angripe den britiske bebyggelsen Nassau under kvadrupelalliansekrigen.

Den spanske styrken på 1 200 mann var hovedsakelig kubanere, kommandert av José Cornejo. Trusselen om en spansk invasjon hadde plaget New Providence det siste året, stoppet bebyggelsen på øya og gjort at de bygde Fort Nassau, med 50 kanoner og en garnison på 250 soldater. De første planene var å angripe byen fra Nassau havn, men dette ble endret da spanjolene oppdaget to britiske krigsskip i havnen: flaggskipet til guvernøren, «Delicia» og fregatten HMS «Flamborough». De tunge linjeskipene til Spania stakk for dypt for det grunne farvannet i havnen. Cornejo valgte å gå rundt byen og den spanske skvadronen snek seg østover langs Hog's Island og satte i land tre kolonner og plyndret mye gods før de ble drevet tilbake av den 500 mann store militsen til guvernør Woodes Rogers. De spanske skipene lå i bukten en stund før de trakk seg tilbake.

Cornejo seilte etter hvert av sted med over 100 slaver som var tatt til fange. Rogers klarte ikke å gi lønn til garnisonen, og med dårligere helse seilte han kort tid etter tilbake til England. Guvernøren hadde brukt den personlige formuen sin på forsvaret av Nassau. Storbritannia og Spania forhandlet frem en fredsavtale året etter.

Referanser
----------

1. ↑  Marley p.243

Kilder
------

* Marley, David. Wars of the Americas: a chronology of armed konflikt in the New World, 1492 to the Present. ABC-Clio, 1998.
* Little, Brian: *Crusoe's Captain*. Utgiver:Odhams Press.
* Riley, Sandra: *Homeward Bound: A History of the Bahama Islands to 1850 with a Definitive Study of Abaco in the American Loyalist Plantation*. Utgiver: Riley Hall
Insektbeinets anatomi
Foten hos billen blåbukk *Callidium violaceum*.  
**T** - leggen (Tibia)  
**1** - 1. fotledd (1. tarsi)   
**2** - 2. fotledd (2. tarsi)   
**rød farge** - 3. fotledd (3. tarsi)   
**gul farge** - 4. fotledd (4. tarsi)   
**grønn farge** - 5. fotledd er kloleddet (5. tarsi)  
**K** - de to klørne (chela) Foto: Siga  
**Bein** hos insekter brukes til å gå, løpe, klatre eller grave med. Men også til å fange (holde) byttedyr, som hos øyenstikkere og enkelte fluer, som dansefluer og andre. Bein finnes på hvert av de tre brystsegmentene, tilsammen blir det seks bein, eller føtter. Insekter, eller *hexapoda*, betyr «seksfotinger». Insektenes bein er enkeltleddede og ugrenede, mens beinene til krepsdyr per definisjon er grenete, oftest to-grenet. Dette er et avgjørende skille mellom insekter og krepsdyr.

Noen har utvekster, mange børster og/eller grupper med hår på beina. Det er store variasjoner hos de forskjellige gruppene. Det er vanlig med torner og børster plassert ulike steder på leggene. Navnet på disse tornene og børstene har som regel navn etter plasseringen.

Beina er ofte svarte, brune eller gule, gjerne med mørkere/lysere partier. Noen arter, som Pillebiller (Coleoptera), har fordypninger på brystet som beina, som kan trekkes opp i, slik at billen blir rund som en pille.

Beinenes ledd
-------------

**Hofter** (*coxa*), er det første av leddene i beinet. Hos enkelte er det stort og dominerende som hos soppmygg, der hoftene snart er like store som hele brystpartiet. Andre har svært små hofter, som hos noen biller (som Marihøner).

**Hoftering** (*trochanter*), er en liten ring, mellom låret og hoften.

**Låret** (*femur*), varierer i utseende svært mye. Det kan være både tykt eller tynt og langt. Være rett eller bøyd. 

**Leggen** (tibia), varierer også mye i utseende. De fleste har en tynn og lang legg. Men den kan være rett eller bøyd. Ofte er det en solid rett torn eller spore (*spur*) i enden av leggen, noe som hindrer insektet med å gli. 

Børster og lengre hår finnes som regel på beina, en sentral børste (i alle fall hos fluer) er den preapikale børsten. Navnet (latin) forteller bare om plasseringen på leggen.

**Føttene** (tarsi), som består vanligvis fem ledd (tarser), Det nærmest leggen, kalles for «det første leddet» (basistarsi). Antall ledd i foten (tarsi) varierer fra ett par til vanligvis fem. 

**Kloleddet** finnes hos leddyr kalles *chela* (plural chelae) på latin. Det er det ytterste leddet på foten. Et bein med et kloledd heter *chelipeds*. Her er normalt et par klør *unguiculus*. Disse kan være ubetydelige, små, eller kraftige med store haker, som hos lusefluene. Hos noen (fluer), finnes det to små puter (pulvilli) og hos en delgruppe av fluene er det i tillegg en ekstra midtstilt «pute» (empodium) eller en «hårbørste» (*arolium*). Hos enkelte arter er kloleddet lite, mens andre har kraftige klør. Det kan være tilbakedannet eller lite utviklet. Særlig arter som graver i jorden har ofte velutviklede kloledd, ofte i kombinasjon med utvekster på beina. Slik som hos enkelte biller i gruppen skarabider
**Platz des 18. März** er en plass i Tysklands hovedstad Berlin på vestsiden av Brandenburger Tor i enden av Straße des 17. Juni. Plassen er en pendant til plassen Pariser Platz på Brandenburger Tors østside.

Navnet skal minne om hendelsene på datoen 18. mars, både marsrevolusjonen i 1848 og de første frie folkekammervalgene i DDR i 1990 da velgerne med stort flertall sluttet seg til en tysk gjenforening.

Plassen het tidligere *Platz vor dem Brandenburger Tor* (1700-tallet til 1934), *Hindenburgplatz* (1934-1958, etter den i 1934 avdøde president Paul von Hindenburg), så igjen *Platz vor dem Brandenburger Tor* (1958–2000). I 1997 bestemte bydelsutvalget i bydelen Mitte at de ville kalle plassen *Platz des 18. März 1848*. Dette ble ikke støttet av Berlins senat under bygningssenator Jürgen Kleemann (CDU). Forbundsdagspresident Wolfgang Thierse (SPD) foreslo så *Platz des 18. März* som et kompromiss, slik at plassen både ble oppkalt etter begivenhetene i 1848 og den demokratiske revolusjonen i 1990. Plassen fikk offisielt dette navnet 15. juni 2000.[]
Vindaloo
Vindaloo
**Vindaloo** eller **vindalho** eller **vindalu** er en populær og svært skarp indisk matrett.

Retten oppstod i Goa, som i 450 år var hovedstad for kolonien Portugisisk India. Portugiserne hadde med seg sin egen måte å tilberede svinekjøtt på. De marinerte i vin, hvitløk og krydder – *carne em **vin**ha **de alho**s* («kjøtt i vin med hvitløk»).

Bruken av svinekjøtt utmerket den som en særlig portugisisk-indisk og kristen indisk rett. Men den spredte seg, med kulinariske tilpasninger. I stedet for svin benyttes ofte fugl (særlig blant hinduer og indiske muslimer). Som marinadekrydder er det blitt vanlig med en egen vindaloopasta laget av ingefær, chili, spisskummen, pepperkorn, kardemomme, kryddernellik, pimenta, tamarind, kanel, sennepsfrø, bukkehornkløver, koriander og gurkemeie.

Retten serveres også som lammerett, i indiske restauranter utenlands gjerne med poteter. Her ligger det nok en språklig misforståelse bak; på hindi er *alu* (anglisert *aloo*) et ord for potet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vindalho – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Vindelsvermer** (*Agrius convolvuli*) er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store, kraftige, grå arten er en sterk flyger. Den hører hjemme i varme strøk nesten over alt i den Gamle verden, men begir seg ofte på vandringer nordover, enkelte år dukker de opp i Norge på ettersommeren og høsten. De kan da finnes helt nord til Finnmark. Larven lever på vindel (*Convolvulus* spp.) og beslektede planter, men puppen, som har en karakteristisk, frittliggende sugesnabel, overlever ikke vinteren hos oss.

Vindelsvermerens larve  
Foto: Kristian Peters

Utseende
--------

En stor (vingespenn 94 – 120 mm) og kraftig svermer med spoleformet kropp og smale vinger. **Hodet** er stort og bredt, sugesnabelen er ca. 75 mm lang, dvs. lengre enn selve insektet. Antennene er snaut halvparten så lange som forvingene. **Brystet** er grått med hvite sider, bakkroppens overside har en grå midtstripe, på sidene av denne har hvert ledd, regnet forfra, en smal, hvit tverrstripe, så en bred, rosa stripe og bakerst en svart stripe som er litt smalere enn den rosa. De kraftige **forvingene** er spisse og gråspraglete. Bakvingene er grå med et svakt, rosa skjær, med mørkegrå tverrbånd. **Larven** er ganske mørk og brokete farget. Puppen utmerker seg ved at sugesnabelen henger fritt fra kroppen.

Levevis
-------

Larvene lever på vindel (*Convolvulus*), søtpotet (*Ipomoea*) og beslektede planter. De voksne sommerfuglene er svært dyktige flygere som henger på svirrende vinger foran dype blomster og stikker sin meget lange sugesnabel ned til nektaren. De er utholdende flygere og kan trolig foreta vandringer på flere tusen kilometer.

 Vindelsvermeren henger på svirrende vinger foran blomster, merk den lange sugesnabelen

Kilder
------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Hydén, N. Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* Nettsiden *Norges sommerfugler*:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vindelsvermer* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vindelsvermer* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vindelsvermer* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vindelsvermer* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vindelsvermer* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vindelsvermer* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Agrius convolvuli* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Agrius convolvuli* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Agrius convolvuli* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Semifinale i Juste Debout Scandinavia 2008.
**Juste Debout** («bare oppestående») er en årlig dansekonkurranse som er grunnlagt i Frankrike og fokuserer på oppestående street dance-stiler. De fire hovedkategoriene er newstyle hiphop, house, locking og popping.

Juste Debout ble holdt for første gang i 2002 i Paris i Frankrike, og har siden da blitt holdt der hvert år rundt februar. Hovedarrangementene på Juste Debout består av to mot to battles der danserne jobber som et lag for å prøve å utkonkurrere det motsatte paret i en spesifikk dansestil-kategori. Musikken blir valgt av Juste Debouts DJs og danserne blir ikke fortalt hvilke sanger som blir brukt på forhånd. Utenom battles, inkluderer også Juste Debout-arrangementene en god del opptredener fra både dommere og inviterte gjester.

Juste Debout 2011 ble holdt 13. mars på Bercy stadion i Paris. Les Twins fra Frankrike vant newstyle hiphop-kategorien, Toyin & Tasha vant house-kategorien, Ch-Thkoo vant popping-kategorien og Hurricane & Firelock vant locking-kategorien. Samtidig var Andreas vinneren av den eksperimentelle kategorien, og Mathias var vinneren av toprock-kategorien.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

* (en) Juste Debout – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (på fransk)
* (en) Juste Debout på MySpace
Kart over Alaska der Dillingham er markert med rødt.
Fjellparti i den nordvestlige delen av Dillingham Census Area.  Foto: William S. Harper (2004) 
**Dillingham Census Area**, tidligere **Bristol Bay Census Division**, er et folketellingsområde i den amerikanske delstaten Alaska. Det ligger i de sørvestlige delene av delstaten mellom Kilbuck- og Taylorfjellene i nord og Bristolbukta i sør.

Dillingham grenser til folketellingsområdet Bethel i vest og nord og mot bykommunen Lake and Peninsula i øst. Området har et totalt areal på 54 204 kvadratkilometer, hvorav 5 837 km² er vann og 48 367 km² land. Statistikkområdet har 5 010 innbyggere (2013), og den største byen er Dillingham.

I 1961 ble statistikkdivisionen Bristol Bay etablert med landområder rundt Bristolbukta, fra Cape Newenham i nord til Port Heiden på Alaskahalvøya i sør, og østover til Aleutian Range, med samlet areal på 101 491 kvadratkilometer. I 1962 ble bykommunen Bristol Bay skilt ut fra statistikkdivisjonen.

Før folketellingen i 1980 ble navnet på området endret til Dillingham. Det ble gjort endringer langs hele grenselinjen i nord, og grenselinjen på Alaskahalvøya ble trukket vestover til Kupreanof Point. I 1989 ble bykommunen Lake and Peninsula dannet ved å skille ut den østlige og sørøstlige delen av statistikkområdet.

Referanser
----------

1. ↑  United States Census Bureau, Annual Estimates of the Resident Population by Sex, Race and Hispanic Origin for the United States.. Arkivert 15. august 2014 hos Wayback Machine.. July 1. 2013. Besøkt 18. september 2014. (en)
2. 1 2  The Newberry Library: *Alaska Atlas of Historical County Boundaries Arkivert 11. oktober 2014 hos Wayback Machine.*. Individual County Chronologies. Besøkt 18. september 2014. (en)

| * v
* d
* r
Boroughs og folketellingsområder i Alaska |
| --- |
| Alaskas flagg | Boroughs | Aleutians East **·** Anchorage **·** Bristol Bay **·** Denali **·** Fairbanks North Star **·** Haines **·** Juneau **·** Kenai Peninsula **·** Ketchikan Gateway **·** Kodiak Island **·** Lake and Peninsula **·** Matanuska-Susitna **·** North Slope **·** Northwest Arctic **·** Petersburg **·** Sitka **·** Skagway **·** «Unorganized» **·** Wrangell **·** Yakutat | USAs flagg |
| Folketellingsomr. | Aleutians West **·** Bethel **·** Dillingham **·** Kusilvak **·** Nome **·** Prince of Wales-Hyder **·** Hoonah-Angoon **·** Southeast Fairbanks **·** Valdez-Cordova **·** Yukon-Koyukuk |
| Byer | Anchorage **·** Bethel **·** Fairbanks **·** Juneau **·** Kenai **·** Ketchikan **·** Kodiak **·** Nome **·** Sitka **·** Wasilla |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |