recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Slaget ved Dysie Bro (Dösjebro) |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 1181 |
| Sted | Dysie Bro (Dösjebro) i Skåne |

 |
| Stridende parter |
| skånske bønder | erkebiskop Absalon og kong Valdemar |

**Slaget ved Dysie Bro** var et slag som fant sted ved Dysie Bro (nåværende Dösjebro) i Skåne år 1181.

Da biskop Absalon tiltrådte som erkebiskop over Skånelandene innførte han at bøndene skulle betale tiende til bispesetet. Dette vakte missnøye blant bøndene som var vant til selv å bestemme i kirkelige spørsmål. Det var særlig bøndene i det nordvestlige Skåne som mente at Absalon ga fordeler til vestdanskene, f.eks. ved utdeling av len.

For å sette bønden på plass lot han i 1181 en hær gå i land i Skåne, hvor den møtte en bondehær ved Dysie Bro til et blodig slag.

Over åen som løper gjennom Dösjebro er innristet i stenbroen en tekst (med feil årstall) til minne om hendelsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Annelövs kyrka». *www.svenskakyrkan.se* **(svensk)**. Besøkt 3. august 2020.
2. ↑  Wetterberg, Gunnar (2016). *Skånes historia I*. Albert Bonniers Förlag. s. 416.
3. ↑  «Här kämpade skåningarna för sin frihet». *Sydsvenskan* **(svensk)**. Besøkt 3. august 2020.

Portal: Danmark
**Kreis Borna** var en Landkreis som eksisterte i Bezirk Leipzig i Den tyske demokratiske republikk (DDR) fra 1952 til 1990, med hovedsete i Borna. Kretsen hadde sin opprinnelse i det tidligere Amtshauptmannschaft Borna som ble opprettet i Kongeriket Sachsen i 1874, og som i 1939 fortsatte å eksistere under navnet **Landkreis Borna**. I 1949 ble kretsen innlemmet i DDR, og i 1952 ble de nye kretsene Kreis Geithain og Kreis Rochlitz skilt ut fra kretsen. Av den gjenværende delen av **Landkreis Borna** ble den nye **Kreis Borna** dannet.

Etter Tysklands gjenforening fortsatte den å eksistere fra 1990 til 1994 innenfor Fristaten Sachsen som **Landkreis Borna**. Den 1. august 1994 ble kretsen slått sammen med Landkreis Geithain og Landkreis Leipzig-Land til den nye kretsen Landkreis Leipziger Land som eksisterte frem til 2008. I tillegg ble kommunen Steinbach i Kreis Borna overført til den nye Muldentalkreis.

Kreis Borna befant seg i Leipziger Tieflandsbucht sør for Leipzig. Den ble gjennomstrømmet av elvene Weißen Elster og Pleiße.

Byer og kommuner
----------------

De viktigstede stedene i kretsen ved siden av Borna var byene Böhlen, Groitzsch, Kitzscher, Pegau, Regis-Breitingen og Rötha, såvel som kommunene Deutzen, Elstertrebnitz, Espenhain, Lippendorf, Lobstädt, Mölbis, Neukieritzsch og Ramsdorf.

Folketall
---------

| Kreis Borna |
| --- |
| Jahr | 1960 | 1971 | 1981 | 1989 |
| Innbyggere | 97.044 | 96.134 | 89.788 | 85.995 |
|

Referanser
----------

1. ↑  DigiZeitschriften: Statistische Jahrbücher der Deutschen Demokratischen Republik[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Tohuvabohu** (hebraisk: תהו־ובהו, *tohu-wa-vohu*, «øde og tom», «formløs og tom») er et uttrykk som benyttes i skapelsesberetningen i 1. Mosebok i Bibelen, og som i omgangsspråket på en rekke språk betyr noe slikt som «svært kaotisk». 

Bibelen begynner med setningen *«Bereshith bara elohim et hashamajim v’et ha'arez, v’ha'arez hajtah tohu vavohu ...»* (1. Mosebok 1,2: I begynnelsen skapte Gud himmelen og jorden. Jorden var øde og tom, ...). Den riktige utlegning av uttrykket kan ha betydning for spørsmålet om 1. Mosebok gjenspeiler den jødiske og den kristne forestilling om at verden er skapt av Gud fra intet («øde og tom» trekker kanskje i den retning) eller skapt/organisert av en eller flere guder ut av et fullstendig kaos («formløs og tom» trekker kanskje i den retning). 

Andre gamle skapelsesberetninger fra Midtøsten, både sumeriske, babylonske og egyptiske, handler om at verden mer organiseres enn skapes, mens jødisk og kristen skapelseslære - som ikke bare støtter seg til 1. Moseboks klart allegoriske beskrivelse - går ut på at Gud skapte alt fra intet. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
| Slaget ved Edgehill |
| --- |
| Konflikt: Den engelske borgerkrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 23. oktober 1642 |
| Sted | Nær Kineton, Warwickshire52°8'24"N 1°29'3"V |
| Resultat | Uavklart |

 |
| Stridende parter |
| Parlamentarianerne | Rojalistene |
| Kommandanter og ledere |
| Jarlen av Essex | Karl I |
| Styrker |
| ? | ? |
| Tap |
| ? | ? |

**Slaget ved Edgehill** (også kjent under det egentlige stedsnavnet, **Edge Hill**) var den første store trefningen i den engelske borgerkrigen, eller mer spesifikt den første borgerkrigen. Det ble utkjempet i nærheten av Kineton i Warwickshire den 23. oktober 1642. Resultatet var uavklart, noe som hindret rojalistene muligheten til å vinne en rask seier over parlamentarianerne i London, og som dermed førte til tre år med borgerkrig før det ble en pause i kampene.

Den 12. oktober satte Karl I ut fra Shrewsbury i retning London. Samtidig satte Robert Devereux, 3. jarl av Essex ut fra Worcester. Den 21. oktober var styrkene bare drøyt ti kilometer fra hverandre. 

Kongen fryktet et angrep på flanken, og ble av prins Rupert av Rhinen overtalt til å plassere sine styrker i åssiden på Edge Hill. Essex var ikke klar over hvor nær styrkene var hverandre, og kom farlig nær før han gjorde styrkene klare til kamp. Striden brøt ut på ettermiddagen 23. oktober. 

Mens Karl red forbi sine soldater for å styrke moralen, åpnet parlamentarianernes artilleri ild. Dette førte til en ildutveksling med artilleri som varte en times tid. Prins Rupert ledet så rojalistenes kavaleriangrep, noe som fikk en betydelig andel av parlamentarianernes kavaleri til å skifte side. Det ble skåret en kile inn i parlamentarianernes infanteri på flanken, og fotsoldatene begynte å flykte. Rojalistenes kavaleri begikk da en kritisk feil, ettersom de forfulgte infanteriet og lot sine egne styrker være uten kavaleristøtte. 

Parlamentarianernes kavalerireserve ble brakt frem, og dreide rundt rojalistenes infanteri som nå var uten kavaleribeskyttelse. Infanteriet ble hardt rammet, men klarte å omgruppere og danne en ny forsvarslinje. Essex så da at Ruperts kavaleri var på vei tilbake, og ettersom mørkets frembrudd var nær trakk han sine styrker tilbake. 

Det er uklart hvilke styrkeforhold og tapstall sidene i slaget hadde.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** NKC
 |
Oldstaven
**Oldstaven** (org.: *the Elder Wand*) er en fiktiv tryllestav i Harry Potter-bøkene. Staven blir omtalt som den mektigste staven som har eksistert og ble opprinnelig gitt til eller laget av den eldste broren i *Historien om de tre brødrene*..

Opprinnelse
-----------

I *Historien om de tre brødrene* blir det sagt at de tre brødrene ble konfrontert Døden som gav dem hver av dem et ønske. Den eldste broren blir beskrevet som en krigersk mann og han ønsket seg "en tryllestav mektigere enn alle andre, en stav som ville vinne hver duell for sin eier". Det er også en teori om at staven er laget av den eldste broren. Det er også et faktum at den er av svarthyll, og det er blitt spekulert om at kjernen kanskje er halehåret til en Dystral. Da dystraler ville være meget uvanlig å ta i bruk i forbindelse med tryllestaver, siden de kjennetegner døden og derfor ville vært mest effektivt å skremme en motstander med.

Eierbytte
---------

I motsetning til vanlige staver kan Oldstaven virke bedre enn en eiers opprinnelige stav, og den vanligste måten å få tak i Oldstaven er å drepe den forrige eieren, men det er ikke nødvendig å drepe eieren så lenge personen blir overvunnet. Siden staven er et veldig kraftfullt våpen er den den av de tre dødstalismanene som oftest skifter eier. Staven dukker opp i historiene, men det finnes også lange perioder der den er vekk, noe som gjør at den sammen med de andre talismanene blir sett på som en legende.

Eiere
-----

På grunn av sitt skiftende eierskap har staven hatt mange eiere, de mest kjente er Gellert Grindelwald, Albus Humlesnurr og Harry Potter. Grindelwald stjal staven fra den kjente stavmakeren Gregorovitsj, men etter å ha terrorisert store deler av Europa kom det til kamp mellom Grindelwald og hans tidligere venn, Albus Humlesnurr, og Grindelwald overgav seg. Ved Humlesnurrs død i slaget ved Galtvort ble han avvæpnet av Draco Malfang og deretter drept av Severus Slur. Voldemort gikk ut fra at det var Slur som var den nye staveieren og drepte han for å bruke stavens fulle potensial. Senere når Voldemort blir konfrontert med Harry Potter viser dette seg å være feil og at det er Malfang som ble den rette eieren av staven, men siden Harry allerede har tatt over Malfangs stav er han den rettmessige eieren av staven. Hvis Harry Potter dør en naturlig død vil stavens eiertrang forsvinne.

Navn
----

Oldstaven går også under navnene *Dødsstokken* og  *Skjebnestaven*. Oldstaven betyr gamlestaven da *old* er et annet ord for gammel. På engelsk heter staven *the Elder Wand*; *elder* er både ordet for gammel og svarthyll (tresorten som er brukt til staven) og har derfor en dobbel betydning.
|  |
| --- |
| **Innhold:** Topp A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Æ Ø Å
 |

Dette er en **liste over neologismer i** den animerte situasjonskomedien ***Simpsons***.

C
-

### *Car Hole*

En manns uttrykk for garasje, oppfunnet av Moe Szyslak i «The Springfield Connection».

Selv om «Car Hole» kun forekommer to ganger i serien, er det ofte brukt av fans for å beskrive en garasje eller lignende konstruksjoner. Frasen opptrer først i en samtale mellom Moe og Homer, der Moe gjør narr av Homer grunnet hans bruk av det «fancy» ordet *garage* (ordet stammer fra fransk).


|  |  |
| --- | --- |
| **Engelsk** (originalspråket)

**Homer**: Hmm. I wonder why he's so eager to go to the garage?
**Moe**: The "garage"? Hey fellas, the "garage"! Well, ooh la di da, Mr. French Man.
**Homer**: Well what do *you* call it?
**Moe**: A **car hole**! 
 The Springfield Connection

 | **Norsk** (fritt oversatt)

**Homer**: Hmm. Jeg lurer på hvorfor han er så ivrig etter å gå til garasjen?
**Moe**: «Garasjen»? Hei, gutta, *«garasjen»*! Vel, ooh la di da, herr Franskmann.
**Homer**: Hva kaller *du* det da?
**Moe**: Et **bilhull**! 
 The Springfield Connection

 |
|

Frasen opptrer én gang til, da Homer sjokkert finner ut at noen lager falske bukser i hans garasje.

**Homer**: [*gasps*] A counterfeit jeans ring operating out of my car hole!

D
-

### *Diddly*

Ned Flanders' ikke-ord brukt i nesten hver setning.

F
-

### *(The) Freak States*

Samleord for misfoster-statene tilknyttet USA, Alaska og Hawaii, som ikke er knyttet til det fysiske USA.

J
-

### *Jumping Box*

Funnet opp av Mr. Burns for å si *TV*.

**Mr. Burns**: Jumping box, television, picto-cube, just crank it up!

S
-

T
-

### *Tomacco*

*Hovedartikkel: Tomacco*
En fiktiv frukt, plantet av Homer. Den er en halvt tomat og halvt tobakk. Sett i episoden «E-I-E-I-(Annoyed Grunt)».

U
-

### Unpossible

Sagt av Ralph Wiggum i episoden Lisa on Ice, som en synonym for "umulig".

**Ralph**: [*Upon Principal Skinner informing him that he's failing English class*] Me fail English? That's **unpossible**!

| * v
* d
* r

* Simpsons
* Liste over episoder av Simpsons

 |
| --- |
| Familien | 
* Homer Simpson
* Marge Simpson
* Bart Simpson
* Lisa Simpson
* Maggie Simpson
* Abraham Simpson

 |
| Bak kamera | 
* Matt Groening
* Dan Castellaneta
* Nancy Cartwright
* James L. Brooks
* Mike Scully
* Al Jean

 |
| Annet | 
* Capital City
* Springfield
* Shelbyville
* D’oh!
* Liste over figurer i Simpsons

 |
| 
* Kategori:Simpsons

 |
**Suibne Menn mac Fiachai** (død 628) var ifølge irske annaler og kongerekker overkonge av Irland.

Suibne var sønn av Fiachnae og sønnesønn av Feradach, som var oldebarn av Niall Noigíallach. Han tilhørte en gren av Cenél nEógain av det nordlige Uí Néill kalt Cenél Feredaig, oppkalt etter Suibnes farfar Feradach. Den dominerende grenen av Cenél nEógain var imidlertid Cenél maic Ercae, etterkommerne etter Feradachs bror Muirchertach mac Ercae. Verken Suibnes far eller farfar hadde vært konger av Cenél nEógain, mens ikke mindre enn sju fra Cenél maic Ercae hadde vært overkonger av Irland (konger av Tara).

Overkongen Áed Uaridnach fra Cenél maic Ercae døde i 612, og den nye overkongen Máel Coba mac Áedo kom fra den rivaliserende grenen av det nordlige Uí Néill Cenél Conaill. Máel Coba ble drept av Suibne i 615. Tigernach-annalene oppgir at dette skjedde blant folket kjent son *Luigni*, langt unna områdene hvor nordlige Uí Néill holdt til.

Thomas Charles-Edwards mener at Suibne kan ha alliert seg med en annen (på det tidspunkt, mindre) gren av det sørlige Uí Néill for å kunne beholde makten som overkonge, Clann Cholmáin. Irske annaler kaller Óengus mac Colmáin fra Clann Cholmáin konge over Uí Néill ved sin død i 621, Charles-Edwards mener det er sannsynlig at Suibne hadde tilstått Óengus som sin viktigste allierte i det sørlige uí Néill denne tittelen, for å sikre ham makten ikke bare i Mide men også i Brega.

I 628 ble Suibne angrepet av Domnall mac Áedo, bror til Máel Coba som Suibne hadde drept og etterfulgt som overkonge. Suibne lyktes i å slå dette angrepet tilbake. Han ble imidlertid senere samme år drept av Congal Cáech, overkongen av Ulster. Dette kan ha skjedd i et overraskelsesangrep. Ifølge noen overleverte kilder ble Congal slik overkonge etter Suibne, andre lister har Domnall som hans etterfølger. Domnall drepte Congal i 637.

Suibnes etterkommere beholdt makten innen Cenél nEógain i fire generasjoner, til og med Suibnes oldebarn Fland mac Máele Tuile (død ca 700). Ingen av dem ble imidlertid regnet som overkonger. Da Cenél nEógain igjen fikk en overkonge var det Fergal mac Máele Dúin fra Cenél maic Ercae.

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5  Charles-Edwards, *Suibne Menn mac Fiachnai (d. 628)*
3. ↑  AT 615
4. ↑  Byrne (1973) s. 283

Kilder
------

* *Tigernach-annalene*, redigert og oversatt av Gearóid Mac Niocaill. Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigert utgave (mellomirsk/latin), Engelsk oversettelse
* Byrne, Francis John (1973). *Irish Kings and High-Kings*. London: Batsford. ISBN 0-7134-5882-8.
* Charles-Edwards, Thomas M. (2000). *Early Christian Ireland*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-36395-0.
* «Suibne Menn mac Fiachnai (d. 628), high-king of Ireland | Oxford Dictionary of National Biography». *www.oxforddnb.com* **(engelsk)**. Besøkt 5. april 2019.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Máel Coba mac Áedo** | **Overkonger av Irland**(–) | Etterfølger:**Domnall mac Áedo** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography
 |
Bilde fra Olduvai 2011.
Satellittbilde av Olduvai.
**Olduvai Gorge** er en ravinedal nordvest i Tanzania, en del av Rift Valley. Dalen er 100 meter dyp og 40 km lang og går gjennom Serengeti. Stedet er kjent for funn etter en menneskeart fra hele pleistocen. En har også funnet verktøy, noen av de brukte, som har gitt navn til den tidlige verktøyteknikken som ble brukt, olduwan. Navnet på dalen kommer fra masaiordet *oldupai*, bajonettplanten *Sansevieria ehrenbergii*.

Oppdagelser
-----------

Olduvai ble oppdaget som en førhistorisk funnplass i 1913. Han ble kjent gjennom de funn som ble gjort på 1950- og 1960-tallet av Mary og Louis Leakey, blant annet det første funnet av *Homo habilis*, som Louis Leakey mente det moderne mennesket kunne stamme fra.

Kilder
------

* »Olduvai Gorge» i *World Encyclopedia* Oxford Reference Online, Oxford University Press

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
**Mallin** AS er et privat norsk investeringsselskap. Det har to heleide datterselskap: Mallin Eiendom AS og Mallin Venture AS. Det første av disse var involvert i en prinsipielt viktig Høyesterettsavgjørelse om rettigheter til tomtefestehavere i 2007.

Per 2008 eies Mallin AS 40 prosent av Cecilie Nustad og 20 prosent hver av Tharald Nustad, Carmencita Nustad og Peder Nustad. Daglig leder i firmaet og datterseskapene er Arne Medlien, og styreformann er Erik Engebretsen. Firmaet har adresse i Oslo.

Firmaet står oppført med stiftelsesår i 1960 i Brønnøysundregistrene, men skriver på egen nettside at det er etablert i 1982.

Mallin bidro i 2007 med støtte til WWFs klimaskole.

Mallin Eiendom AS
-----------------

Mallin Eiendom ble stiftet i 1982. Mallin Eiendom har datterfirmaene Rosenkrantzgate 21 AS og ME Invest KS.

I 2007 saksøkte Mallin Eiendom 54 beboerne i en terrasseblokk fra 60-tallet på Ullern i Oslo. Firmaet vant først i Oslo tingrett, men tapte i Høyesterett.

Mallin Venture AS
-----------------

Mallin Venture ble stiftet i 2004. Det er et ledende selskap i Norge innen investeringer i miljøsektoren, og blant Europas mest erfarne investorer innen renseteknologi. Selskapet har blant annet investert i bioenergiselskapet Cambi ASA, Biowater Technology og Salsnes Filter.

Referanser
----------

1. 1 2  NA24: Seier for tomtefesterne Arkivert 25. februar 2009 hos Wayback Machine.
2. ↑  WWF, 29. oktober 2007: Partiene på klimaskolebenken - men SV og SP skulka.[*død lenke*]
3. ↑  Namdalsavisa, 20. august 2008: Satser på Salsnes Filter Arkivert 27. august 2008 hos Wayback Machine.
4. ↑  Trønder-Avisa, 20. august 2008: Milliondryss over Salsnes Filter[*død lenke*]
***Cheating the Public*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Richard Stanton.

Handling
--------

John Dowling, en grådig fabrikk-eier, kutter sine ansattes lønn samtidig som han øker prisene på mat ved selskapets butikk. De ansatte forsøker å gå ut i streik, men til ingen nytte. Mary Garvin besøker Dowling for å forsvare arbeidernes sak. Men tidligere hadde moren deres en gang nektet forslaget hans om ekteskap, og han angriper Mary som hevn. I løpet av konflikten blir Dowling skutt og drept.

Mary blir deretter arrestert, og dømt for drap. Før henrettelsen skryter formann Bull Thompson av at det var hans kule som hadde drept Dowling under Mary og fabrikk-eierens kamp. Dowlings sønn Chester, som har forsøkt å innføre ulike reformer ved fabrikken, kontakter guvernøren for å sørge for en benådning på vegne av Mary.

Skuespillere
------------

* Enid Markey som Mary Garvin
* Ralph Lewis som John Dowling
* Bertram Grassby som Chester Dowling
* Tom Wilson som Bull Thompson
* Edward Peil Sr. som Marys advokat
* Charles Edler som Martin
* Wanda Hawley som Grace Martin
* Carrie Clark Ward som Mrs. O'Toole
* Fanny Midgley som moren til Mary
* Frankie Lee som Frankie Garvin
* Barbara Conley som Bobby

Referanser
----------

1. ↑  CHEATING THE PUBLIC

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cheating the Public* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Cheating the Public* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Oldrich** (født ca. 975, død 11. november 1034) var hertug av Böhmen fra 1012 til 1033 og igjen i 1034. Han var sønn av Boleslav II og bror av Boleslav III og Jaromir. 

Oldrich avsatte sin bor Jaromir 12. april 1012 og anerkjente Det tysk-romerske rikes. overhøyhet. Han skilte seg fra sin barnløse kone og giftet seg med Bozena, en kvinne av bondeslekt. Sammen med sin sønn Bretislav lyktes han i å gjenerobre Mähren fra Polen i 1029. Bretislavs forsøk på å erobre Slovakia fra Ungarn mislyktes året etter på grunn av manglende støtte fra keiser Konrad II.

I 1032 nektet Oldrich å møte på riksdagen i Merseburg. Dette fikk keiseren til å sende sin sønn Henrik mot tsjekkerne. Oldrich måtte overgi seg og ble sendt i eksil i Bayern og erstattet av Jaromir, men Oldrich dok tilbake makten og lot broren blinde. Oldrich døde brått 9. november 1034. En moderne undersøkelse av Skjelettet tyder på at han døde av et slag mot hodet. Jaromir frasa seg etter dette sitt krav på tronen til fordel for Bretislav.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Oldřich I Arkivert 19. oktober 2016 hos Wayback Machine. hos stredovek (tsjekkisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** NKC
 |
Område hvor Ho Chi Minh-stien gikk rundt den demilitariserte sonen og gjennom sør-Laos i 1967
**Ho Chi Minh-stien** (*Đường mòn Hồ Chí Minh*) var et nettverk av veier og stier som gikk fra Nord-Vietnam og inn ulike steder i Sør-Vietnam gjennom nabolandene Laos og Kambodsja. Dette omfattende transportnettverket tjente som forsyningslinje og sikret logistikken for de nordvietnamesiske soldatene og for FNL under Vietnamkrigen, slik at krigen kunne føres i sør.

Dette transportnettverket ble oppkalt etter den nordvietnamesiske presidenten Hồ Chí Minh, men dette var en betegnelse som ble brukt i Vesten; i Vietnam ble forsyningslinjene kalt *Đường Trường Sơn* eller *Truong-Son-veien* etter fjellkjeden Truong Son i det sentrale Vietnam.

Veiene og stiene var av varierende størrelse og kvalitet, fra større veier hvor lastebiler ble benyttet, til mindre stier hvor en bare kom fram med sykkel eller til fots. Vegetasjonen og naturen ble brukt for å gi best mulig dekke. Gjennom dette nettverket ble det daglig fraktet flere hundre tonn med materiell, til tross for at deler av transportnettverket ble utsatt for amerikanske bombeangrep, særlig i perioden 1965-1968 under den såkalte *Operasjon Rolling Thunder*. Det spredte nettverket av veier viste seg imidlertid vanskelig å slå ved luftangrep, og angrep på bakken var vanskelig for amerikanerne siden Laos og Kambodsja var nøytrale i Vietnamkrigen.

Men 11. november 1968 iverksatte amerikanerne den såkalte *Operasjon Commando Hunt*, hvor amerikansk infanteri rykket inn i det laotiske fjellplatået, og prøvde slik å stoppe transporten langs nettverket. Det var imidlertid svært problematisk, både folkerettslig og krigsrettslig, å slik flytte kamphandlingene inn i et annet og nøytralt land, og denne aksjonen møtte sterke internasjonale protester, og økte krigsmotstanden hjemme i USA, da dette kom i kjølvannet av Tết-offensiven og de politiske implikasjonene denne fikk.

Området ble også angrepet av sørvietnamesiske styrker 8. februar til 25. mars 1971 under den såkalte Operasjon Lam Son 719.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Maleri fra 1. verdenskrig hvor en død soldat henger på kanten av et hull. Fingrene på hånden er spredt på grunn av dødsstivhet.
**Dødsstivhet**, likstivhet, *rigor mortis* (fra latin *rigor* stivhet og *mortis* død) en stivhet som inntrer gradvis i en biologisk kropp de første timene etter døden. Denne stivheten inntreffer i kroppens muskler og begynner vanligvis etter 2-5 timer etter døden, og når en maksimal tilstand av stivhet etter 8-12 timer. Dødsstivheten slipper gradvis etter 1-3 dager.

Grunnlaget for dødsstivhet er biokjemisk og beror på at ATP (adenosintrifosfat) brytes ned i muskelcellene og ATP-konsentrasjonen faller. ATP er avgjørende for at muskelfibrene skal kunne slappe av. Ved anaerob glykolyse, nedbrytning av ATP uten tilgang på oksygen, øker melkesyreinnholdet i muskelen betydelig, noe som påvirker muskelproteinene aktin og myosin til å innta en rigid form. Samtidig øker innholdet av ATP-nedbrytningsproduktet hypoxantin. Måling av hypoxantinnivå i for eksempel øyevæske fra lik benyttes til bestemmelse av dødstidspunkt. Det er stor individuell variasjon i muskulaturens ATP-innhold, samt påvirkning av omgivelsestemperatur. Dette gir en vurdering av dødsstivhet kun et grovt grunnlag for å vurdere dødstidspunktet.

Hastigheten i biokjemiske prosesser øker med høyere temperatur. Prosessene ved dødsstivhet er derfor avhengig av omgivelsestemperaturen. Ved høye temperaturer forsvinner dødsstivheten hurtigere. Dødsstivhetens styrke og varighet øker også dersom det har vært mer langvarig muskelaktivitet like før døden. Observasjoner hos soldater som blir drept under langvarige stormangrep viser at dødsstivhet kan oppstå like etter døden. Blant barn og blant utmagrede pasienter er også dødsstivhet observert tidligere enn hos andre mennesker.

I fiskeri og havbruk
--------------------

Når dødsstivheten inntreffer hos fisk, trekker musklene seg sammen, fisken blir stiv, ubøyelig og får hard tekstur. Dødsstivheten går over etter en stund, men det kan ta noen døgn. Fiskebåter og bløggebåter ønsker at det skal ta lengst mulig tid fra fisken blir fanget / slaktet, til den blir dødsstiv. En lang pre rigor tid, tiden det tar fra fisken blir avlivet til den blir dødsstiv, gjør blant annet at fiskemottak rekker å sløye og filetere fisken i perioden når kjøttet holder best kvalitet.

Referanser
----------

1. ↑  «likstivhet», *NAOB*
2. ↑  «rigor mortis», *Online Etymology Dictionary*
3. ↑  «Hvor fort bør fisk behandles?». *Nofima*. Besøkt 7. april 2022.
4. ↑  «Videreforedling». *SinkabergHansen*. Besøkt 7. april 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Hildebrandt, Sybille (15. juni 2011): «Hva gjør døden med kroppen?», *Forskning.no*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Dødsflekker (lat. livor mortis) er blødninger i huden som forekommer 1-2 timer etter døden er inntruffet.

Patogenese
----------

Dødsflekker skyldes at blodet siver ut i kapillarer og vener i huden som ligger lavt i kroppen. Dette danner en blødning under huden.

Presentasjon
------------

### Farge

Dødsflekkens farge avspeiler blodets farge da døden inntraff.

* Mørk blå/lilla: oksygenfattig blod
* Rosa/røde: kullosforgiftning eller lav temperatur
* Svakt farget/lite fremtredende: lavt hemoglobinnivå (blodfattig)

### Lokalisasjon og fiksering

Dødsflekkene oppstår på de **lavestliggende områdene** på kroppen pga. tyngdekraftens virkning på blodet i kroppen. Dvs. at om personen dør liggende på ryggen, så vil dødsflekkene samles på kroppens bakside.
Det må imidlertid bemerkes at dødsflekkene *ikke* vil oppstå på områder som er avklemt (f.eks. delene av ryggen som klemmer mot madrassen, eller hvor klesplagg klemmer mot huden).

Dødsflekkene er bevegelige innen det første døgnet. Dvs. at om likets stilling endres, så vil også dødsflekkene flytte seg. De blir imidlertid gradvis mer og mer fiksert i løpet av det første døgnet, og etter et døgn vil de ikke flytte på seg. Dette er nyttig for å kunne si noe om et lik har blitt flyttet etter at døden inntraff og hvordan det lå den første tiden etter at døden inntraff.
**Cheetoh** (XCT) er en katterase som er skapt gjennom krysning av spesielt utvalgte bengalkatter og ocikatter. Rasen mangler fortsatt internasjonalt anerkjennelse hos de store stambokregistrene, men per 15. juni 2011 er den tatt opp som en såkalt *eksperimentell rase* av TICA.

Opprinnelse
-----------

Cheetoh er per definisjon en hybridkatt, i det denne katterasen har blodslinjer fra en ekte villkatt (leopardkatt).

Målet med den nye rasen var å skape en katterase med et vilt utseende, som er snill, intelligent og betydelig større enn andre katteraser med rosett- eller tabbymønstret kort, glatt pels. Det var *Carol Drymon* (Wind Haven Exotics) som i 2001 tok initiativ til å skape rasen, og det første kullet ble født hos henne i 2003.

Beskrivelse
-----------

Cheetoh ligner både bengalkatt og ocicat, men den er større. Dette er en langstrakt, langlemmet, muskuløs og smidig katt med et smygende gangelag, som minner mye om villkattenes. Hannkatter blir typisk omkring 6,5-10 kg tunge, mens hunnkattene sjelden blir mer enn 6,5-7 kg tunge. Pelsen er tett, kort og glatt og finnes i seks fargevarianter.

Denne katterasen hevdes i større grad å trives med vann, herunder at den ofte liker å bade. Det hevdes også at den skal være dressurvennlig i større grad enn katter flest.
Vistehola i Randaberg  Foto: Jarle Vines 
**Vistehålå** (eller **Svarthola** som den kalles offisielt – *vist* er norrønt for «opphold, å være på et sted»  er en boplass fra steinalderen beliggende på Viste, 10 km nordvest for Stavanger, i Randaberg kommune i Rogaland fylke.

Steinalderboplass
-----------------

Vistehålå var den første huleboplassen i Norge som ble undersøkt av fagfolk. Funnmaterialet er særdeles godt bevart, og gir viktige opplysninger om hvorledes forgjengerne våre levde i eldre steinalder, for mellom 6 000 og 8 000 år sidan. Hulen rommer et bebodd areal på ca. 100 kvadratmeter, og ligger ca. 250 meter fra våre dagers strandlinje. I brukstiden stod vannet vesentlig høyere. Avfallsdyngen som dekket store deler av hulegulvet, var 1,6 meter dyp på sitt tykkeste. Her var ikke bare mengder med bein, skjell og redskapsavfall, men også spor etter begravelser. Hunden er det eneste tamdyret en finner spor av, bortsett fra noen få bein fra ku og hest i det øverste laget, som skriver seg fra folkevandringstiden. Ville dyr er derimot representert med ca. sytti arter, derav 37 slags fugl og elleve slags fisk. Men i steinalderen var det først og fremst villsvin som ble spist, i en slik grad at steinalderfolket i Vistehulen kan karakteriseres som villsvinjegere. Bein etter elg og sel fant en også mye av. Vistehulen er ikke utgravd med moderne metoder, og mye av det interessante beinmaterialet ble dessverre kastet. Så langt har bare Sævarhelleren inneholdt like gamle beinrester.

Ved østveggen i hulen ble det funnet et skjelett av en 15 år gammel gutt som levde for ca. 7.500 år siden. Det er et av de eldste funnene av menneskelige levninger i Norge.

Galleri
-------

* Fakta om hulenFakta om hulen
* Innerst i hulenInnerst i hulen
* Taket i hulenTaket i hulen

Se også
-------

* Vistegutten

Referanser
----------

1. ↑  J.Fritzners ordbok
2. ↑  Anders Hagen: *Norges oldtid* (s. 172-4), forlaget Cappelen, Oslo 1983, ISBN 82-02-09067-9
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 31. desember 2008. Besøkt 17. august 2009.

Eksterne lenker
---------------

* Vistehulen, artikkel hos Store norske leksikon
En turteller i en bil
**Turteller** eller **takometer** er et måleinstrument som viser omdreiningstall (turtall), altså hvor fort en aksling, skive e.l. roterer. 
Et kjent eksempel er turtelleren som måler hvor fort veivakslingen i en bilmotor roterer. Dette vises vanligvis i omdreininger per minutt (o/min) med en kalibrert analog viser, men digital visning blir mer og mer vanlig.

De første mekaniske turtellerne var basert på måling av sentrifugalkraften. Oppfinneren antas å være den tyske ingeniøren Diedrich Uhlhorn; han brukte det til å måle hastigheten på maskiner i 1817. Siden 1840 har turtellere vært brukt til å måle hastigheten til lokomotiver.

Turtellere i biler, fly og andre fartøy viser omdreiningstallet til motorens veivaksling. Disse har vanligvis merker som viser det trygge området for rotasjonshastighet. Lengre tids bruk på høye hastigheter kan føre til stor slitasje og annen skade på motoren.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tachometers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Tachometer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
Ho Bugt omkring 1900
**Ho Bugt** er ei bukt på vestkysten av Jylland. Den er cirka 50 km² og utgjør den nordlige enden av Vadehavet. Den ligger mellom Skallingen i sørvest, Ho i vest, Oksbøl i nord og Hjerting i øst. Lengst nordøst i bukta ligger munningen til Varde Å. 

Sør i bukta ligger øya Langli omgitt av store sandflater. Ved fjære sjø går en såkalt ebbevei mot nord til halvøya Nyeng, sør for Ho.

Som en del av Vadehavet er Ho bugt et internasjonalt naturbeskyttelsesområde under Natura 2000-nettverket, og også Ramsarområde og EU-habitatområde.

Navnet går tilbake til cirka 1325 da det var *Hoo*, som kommer av et gammelt dansk ord for «trau». Området var tidlig blant de tettest befolkede områdene i Vestjylland, ettersom bukta ga ly for både frakt- og fiskebåter. 

Det var i 1941 store planer om gjenvinning av land i Ho Bugt, hvor man skulle gjøre Langli landfast og gjenvinne et areal på 1550 hektar. Prosjektet ble imidlertid skrinlagt da man fryktet en tilsanding av skipsleden inn til Esbjerg.

Referanser
----------

1. ↑  89 Vadehavet Arkivert 22. februar 2014 hos Wayback Machine. Naturstyrelsen, Miljøministeriet
2. ↑  Keld Hansen: *Det tabte Land* p.238 (Gads Forlag 2008), ISBN 978-87-12-04373-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |

Portal: Danmark
***Dødsmarkene*** (orig. *The Killing Fields*) er en britisk dramafilm fra 1984, regissert av Roland Joffé. Hovedrollene spilles av Sam Waterston, John Malkovich og Haing S. Ngor. Filmen er basert på en sann historie og handler i stor grad om opplevelsene til den kambodsjanske journalisten Dith Pran, som overlevde det kommunistiske Røde Khmer-regimets folkemord i Kambodsja, samt den amerikanske journalisten Sydney Schanberg og den britiske journalisten Jon Swain.

Handling
--------

Den amerikanske journalisten Sydney Schanberg (Sam Waterston) og hans kambodsjanske assistent Dith Pran (Haing S. Ngor) rapporterer fra det USA-støttede og fallende regimet i Kambodsja, men mister kontakten med hverandre etter Røde Khmers maktovertakelse. Schanberg og hans britiske kollega trekker seg etterhvert ut av det kaotiske landet. Hans nære venn og kollega, Dith Pran blir igjen, men unnslipper senere mirakuløst fra en brutal fangeleir der folk dør som fluer.

Filmen tar sitt navn fra de såkalte Dødsmarkene, der kommunistregimet henrettet og la mange av sine ofre i massegraver.

Utmerkelser
-----------

Filmen vant i 1985 tre Oscar-priser og hele åtte BAFTA-priser, blant annet for beste film. Den vant samme år en Golden Globe for beste birolle (Haing S. Ngor). Den vant i tillegg en rekke mindre prestisjetunge filmpriser rundt om i verden.

*Dødsmarkene* fikk gode kritikker og har oppnådd hele 90% på Rotten Tomatoes. Filmen var en moderat kommersiell suksess og tjente inn 34 millioner dollar i USA.

Medvirkende
-----------

* Sam Waterston: Sydney Schanberg
* Haing S. Ngor: Dith Pran
* John Malkovich: Alan Rockoff
* Julian Sands: Jon Swain
* Craig T. Nelson: Reeves

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dødsmarkene* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dødsmarkene* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Dødsmarkene* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Dødsmarkene* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Dødsmarkene* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dødsmarkene* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dødsmarkene* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dødsmarkene* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dødsmarkene* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Dødsmarkene* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Prior Norge BA** er et norsk samvirkeforetak som eies av Nortura BA. Nortura eier også varemerket Prior som benyttes i markedsføring av egg, kalkun- og kyllingkjøtt, såkalt hvitt kjøtt. Prior ble introdusert som varemerke på det norske markedet i 1977.

Historikk
---------

Den første landssammenslutning innen eggsamvirket i Norge ble dannet 25. oktober 1919 da seks lokale eggsentraler opprettet Norske Eggcentral S/L. På denne tiden holdt 30% av alle norske husholdninger (180 000) egne høner. I 1929 utgjorde egg 98% av omsetningen i Norske Eggcentral, kjøtt 2%.

I 1934 begynte sentralen med gjennomlysing, kvalitetssortering og –stempling av alle sine egg. Varemerket Sol-egg ble innført. Under og etter andre verdenskrig var det eggrasjonering i Norge. Denne ble opphevet i juli 1949.

I 1950-årene begynte Eggcentralen aktiv markedsføring av egg ved hjelp av reklame. På 1960-tallet ble broilere introdusert på det norske markedet. Fra 1970-årene forsvant Sol-egg og både egg og hvitt kjøtt fikk det felles varemerket Prior.

På 1990-tallet ble den norske kyllingrasen erstattet av en kjøttfull, skotsk rase med navn Ross. Norske Eggsentralen skiftet navn til Prior Norge i 1999. I 2001 ble virksomheten omorganisert til et konsern med eggpakkerier og slakterier eid av tre regionselskaper. I 2003 ble i sin tur de tre regionselskapen fusjonert til ett konsern.

I 2005 var verdien av kjøtt fra kylling og kalkun større enn verdien av egg. I dag er 70% av kjøttproduktene ferskpakket, mens frossenandelen tidligere var langt høyere. 

1. november 2006 ble Prior Norge BA innfusjonert i det nye konsernselskapet Nortura BA.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
David Allen Turpin.
Louise Anna Turpin.
**Turpin-saken** var et alvorlig tilfelle av barnemishandling som ble kjent for verden i 2018. 14. januar 2018 klarte et av barna å rømme fra hjemmet til David og Louise Turpin i Perris, California, hvor barnet tok kontakt med politiet som dro til huset og fant bevis på langvarig misbruk, tortur og dårlige levekår. Med hensyn til de 13 barn som David og Lousise hadde, og dets handling på over tiår fikk saken en betydelig nasjonal og internasjonal interesse.

Februar 2019 erkjente begge foreldrene skyld i 14 straffbare forhold, inkludert misbruk mot en som var voksen, barnemishandlng, tortur og 
frihetsberøvelse. April samme år ble de dømt til livsvarig fengsel med mulighet for prøveløslatelse etter 25 år.

Referanser
----------

1. ↑  Turpin captivity case: California parents admit torture. Bbc.com. 22. februar 2019
2. ↑  Anemona Hartocollis (19. april 2019). "Couple Who Tortured 12 Children in Their California Home Are Sentenced to Life". The New York Times.
***Dødssynden*** er den femte boken i serien om sagaen om Isfolket av den norske forfatteren Margit Sandemo. Bokserien ble gitt ut fra 1982 til 1989. Bokserien er en slektssaga som følger slekten Isfolket gjennom århundrene.

Hovedpersoner
-------------

* Cecilie Meiden
* Alexander Paladin
* Tarjei Lind av Isfolket
* Trond av Isfolket
* Kolgrim Meiden (1621–1635)

Handling i *Dødssynden*
-----------------------

Spirituelle Cecilie Meiden, Tengels datterdatter, var kommet i ulykke. Hun var gravid- med sognets dypt ulykkelige prest. Cecilie hadde ikke hatt noen følelser for presten, det var hennes gode venn Alexander Paladin hun hadde tenkt på. Alexander hadde forøvrig større problemer. Han skulle til retten, for ryktene sa at han hadde tilbøyligheter som ble straffet med døden: homofili. 

Ettersom Cecilie og Alexander alltid hadde vært gode venner, bestemmer de seg for å inngå et fornuftsekteskap. Cecilie- som har følelser for Alexander- går inn i ekteskapet med klare øyne, og vissheten om at hun aldri vil vinne Alexanders kjærlighet. Alexander ville ta i mot det kommende barnet med åpne armer, ettersom han ikke kunne skaffe seg en arving selv. 

Kort tid etter bryllupet må Alexander reise ut i felten. I krigen blir han hardt skadd, og ligger i syketeltet for en lang tid. Sykteteltet er usedvanlig rent, og når han endelig får snakket med feltskjæren, får han seg en stor overraskelse. Til hans store forskrekkelse er det Cecilies legekyndige fetter Tarjei Lind av Isfolket som er legen i syketeltet. Men når Alexander forklarer at han er Cecilies ektemann er Tarjeis forskrekkelse større enn hans. Alexanders krigsskade er meget alvorlig, og han vil mest sannsynlig være lam fra livet og ned for resten av sitt liv. Han ble skutt i ryggen av fienden, og det er umulig for Tarjei å få kulen ut igjen.

Uheldigvis mister Cecilie barnet etter et katastrofalt uhell. Hun falt av en hest, og riene satte inn. Barnet var dødfødt. Alexander Paladins søster Ursula Paladin er til stor støtte for Cecilie etter uhellet, og innser endelig Cecilies kjærlighet til hennes bror. 

Når Alexander er frisk nok til å komme hjem, behandler Cecilie ham med varsomme hender, og de gjør øvelser hver kveld for å få liv i benene hans igjen. Etter å ha bøyd det ene benet hans for langt fram skriker Alexander til. Han blør ut av såret på ryggen- Cecilie hadde tatt for hardt i. Dagene går, men såret hans vil ikke gro. Cecilie prøver å tilkalle sin fetter Tarjei på overnaturlig vis- og lykkes. Når Tarjei har fått undersøkt såret, finner han ut at kulen har flyttet seg. Den er nå synlig, og Tarjei får tak i den med varsomme hender. En ny legelsestid begynner for Alexander- såret må få gro fullstendig igjen uten forstyrrelser. Alexander kan sakte og smått gjennbygge muskulaturen, og snart er han på beina igjen. Men etter en stund finner han ut at han ikke liker Cecilie bare som venn.
**Maheshtala** (bengali: মহেশতলা) er en by og kommune som ligger i distriktet South 24 Parganas i den østindiske delstaten Vest-Bengal. Kommunen har politistasjoner i Maheshtala, Thakurpukur, Metiaburuz og Behala, som alle er underavdelinger av politistasjonen i Alipore. Alipore er administrasjonssentrum i dette distriktet. Byen, *Maheshtala Municipality*, inngår i Kolkatas storbyområde og hadde 389 214 innbyggere i 2001.

Demografi
---------

Ved folketellingen i 2001 hadde Maheshtala et befolkningstall på 389 214 innbyggere. Av disse var 53 % menn og 47 % kvinner. Byen hadde da en gjennomsnittlig lesekyndighet på 69 %, noe som var høyere enn landsgjennomsnittet på 59,5 %. Mannlig lesekyndighet var 74 % mens kvinnelig lesekyndighet var 63 %. 11 % av byens befolkning var barn under 6 års alder.

Økonomi
-------

### Utvikling av byen

Et London-basert selskap har inngått en avtale med en bengalsk NRI (*Non-resident Indian*) om å utvikle et lite bosetningsområde i byen. Dette prosjektet ved navnet *The Maheshtala project* gjennomføres i samarbeid med Maheshtala kommune. Et landområde på 85 900 m² har blitt kjøpt ved Nungi jernbanestasjon. Selskapet vil forbedre veiinfrastrukturen i området.

Referanser
----------

1. ↑  «London-NRI route to mini townships». The Statesman, 18 May 2007. Arkivert fra originalen 29. september 2007. Besøkt 3. september 2007.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 29. september 2007. Besøkt 21. januar 2010. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Eksterne lenker
---------------

* South 24 Parganas' offisielle nettside (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Petersplassen med Det apostoliske palass i bakgrunnen
**Petersplassen** /italiensk: *Piazza di San Pietro*) er den store plassen foran Peterskirken i Vatikanet. Den fikk sin utforming hovedsakelig av Gian Lorenzo Bernini (1598–1680).

Plassen er avgrenset av Peterskirken i den ene enden og en gate i den andre. På sidene er den innrammet av Berninis kolonnader, som er tegnet slik at de strekker seg som armer fra kirken og omfavner plassen. 

Midt på plassen står en obelisk, som opprinnelig ble ført fra Egypt av keiser Caligula. Den prydet Caligulas og Neros stadion, hvor apostelen Peter led martyrdøden. Den opprinnelige plasseringen var på Protomartyrenes plass bak Vatikanets murer, på et sted som nå er merket med en bronseplakett. Pave Sixtus V fikk den flyttet 10. september 1586. Domenico Fontana fikk ansvaret for arbeidet, og brukte 900 menn og 50 hester for å flytte og gjenreise den. Paven hadde beordret at det skulle være totalt taleforbud under arbeidet, for at ingen skulle miste konsentrasjonen. Men da en tidligere sjømann så at kablene var i ferd med å bli overopphetet ropte han «Vann på tauene!». Ved å driste seg til å bryte en direkte ordre fra paven reddet han obelisken, ettersom tauene ellers ville røket. Paven lot ham få velge et privilegium, og mannen ba om at hans familiegård måtte få levere palmegrener til feiringen av Palmesøndag i Peterskirken, noe som ble innvilget så lenge gården var i denne familiens eie. I kulen på toppen ligger en splint av Det sanne kors. 

Utsikt over Petersplassen og Via della Conciliazione fra kuppelen i Peterskirken
Det står to fontener på plassen. De blir forsynt med vann fra Braccianosjøen via en akvedukt bygget i pave Paul Vs regjeringstid. Den på høyre side (når man er vendt mot kirken) er den eldste, og ble tegnet av Maderno i 1612. Denne er smykket med Paul Vs våpenskjold. Den andre ble lagt i 1675 for å gi plassen bedre balanse, og er smykket med Klemens Xs våpen. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Tøjhusmuseet holder til i Christian IVs tøyhus på Slotsholmen i København og er et statlig spesialmuseum for dansk forsvars- og våpenhistorie. Det ble grunnlagt 1928.
Orlogsmuseet er Danmarks flåtehistoriske museum og ligger i Søkvæsthusets Bådsmandsstrædefløj på Christianshavn i København, dit det flyttet i 1989.
**Statens Forsvarshistoriske Museum** er et dansk statlig museum og en organisatorisk overbygning av Tøjhusmuseet og Orlogsmuseet i København. Museet råder dertil over museumsbåtene på Holmen – missiltorpedobåten P547 «Sehested» og Danmarks siste undervannsbåt S323 «Sælen».

Museet har til oppgave å tilgjengeliggjøre og formidle den danske militære kulturarv fra midten av 1300-tallet og frem til i dag. Dette skjer først og fremst igjennom de permanente utstillinger i de to hovedutstillingshusene – Tøjhusmuseet på Slotsholmen og Orlogsmuseet på Christianshavn – men også gjennom aktuelle særutstillinger samt aktiviteter for barn og unge, for eksempel igjennom museets skoletjeneste og feriearrangementer.

Museet skal fra 1. januar 2014 fusjonere med Nationalmuseet og Tøjhusmuseet og Orlogsmuseet vil deretter være deler av Nationalmuseets organisasjon.[*trenger oppdatering*]

Utstillingshusene
-----------------

Tøjhusmuseet behandler først og fremst den landmilitære del av den danske krigshistorie. Samlingene på museet er unike og strekker seg i tid fra cirka 1300 til i dag. I rom strekker samlingene seg over hele verden, blant annet har museet en unik samling av asiatiske våpen og tilbehør. Utstillingene på museet behandler dog først og fremst den dansk-nordiske krigshistorie.

Orlogsmuseet behandler den danske marines historie fra 1500-tallet og frem til i dag. Utstillingen baserer seg først og fremst på den gamle modellsamling som museet råder over, og som kan spores tilbake til 1600-tallet. Utover dette finnes der tablåer over kjente danske sjøslag, samt mange malerier. Endelig finnes det et barnemuseum i Orlogsmuseet, hvor barn kan få lov å lade en kanon og mye annet.

Referanser
----------

1. ↑  Statens Forsvarshistoriske Museum lægges sammen med Nationalmuseet Arkivert 11. juni 2013 hos Wayback Machine. – natmus.dk

Eksterne lenker
---------------

* Statens Forsvarshistoriske Museum
* Tøjhusmuseet
* Orlogsmuseet
* Skibe på Holmen
* Flymuseet i Stauning

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Gruvelovgivningen i Tyskland** (tysk: *Berggesetze*) er et sett lover som regulerer gruveindustrien, spesielt gruvedriftselskapene og deres ansvar, rettighetene til gruveindustrien og tilsyn av sikkerheten i og rundt gruvene. Ved innføringen av parlamentarisk vedtatte lover, erstattet lovgivningen de tidligere gruveordningene som ble innført av herskapene i land og territorier eller av grunneierne. 

Med fremveksten av industrialiseringen og reformene av statsadministrasjonen på midten av 1800-tallet, ble også den føydale gruvedriften omstilt gjennom en reform. Den spesielle føydalle gruvejurisdiksjonen ble avskaffet og sammen med den tidligere *Patrimonialjustiz* underlagt de ordinære domstoler. Gruvebyenes og gruvestandens tradisjonelle privilegier, som for eksempel fritak fra militærtjenesten, falt bort. Eiendommene fra vasallbergprivilegiene ble konfiskerte. Direksjonsprinsippet til gruvemyndighetene bele erstattet av et inspeksjonsprinsipp, og selskapenes frihet, selvstemdige forvaltning og offentlig ikke-innblanding i privat sektor ble garanert. I stedet for landherrenes tiende ble det ilagt skatt.

Ganske snart ble det innført allmenne gruvelover, som gjaldt generelt for alle former for gruvedrift. Spesielt den raskt voksende andelen av kullgruver bidro til dette:

* Den allmenne gruvelov for de prøyssiske statene av 24. juni 1865 erstattet deler av den allmenne prøyssiske landrett (*Allgemeinen Preußischen Landrecht*) av 5. februar 1752, samt 50 provinsielle gruveordninger. Den innførte blant annet prinsippet om normerte størrelser på gruveområder (*Normalfeld*)
* Loven om fjellregalene i kongeriket Sachsen av 22. mai 1851 avløste fjellordningen av kurfuyrste Christian av 12. juni 1589; den holdt fortsatt fast ved direksjonsprinsippet, men dette ble endret av den allmenne gruvelov for kongeriket Sachsen av 16. juni 1868
* Den allmenne østerrikske gruvelovgivningen av 23. mai 1854 erstattet Joachimsthaler lovgivningen av 1548 og derav avledet lovgivning