recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Riksabeddiet Stavelot-Malmedy** var et geistlig territorium som eksisterte innenfor Det hellige romerske rike av den tyske nasjon. Territoriet ble etablert i 651 og ble styrt av Benediktinerordenens abbed i det keiserlige dobbeltklosteret i Stavelot og Malmedy. Med sine 600 km² var dette det nest minste territoriet innenfor det tysk-romerske rike, etter hertugdømmet Bouillon (140 km²). Sammen med Bouillon og fyrstbispedømmet Liège var det et av tre områder i regionen som aldri var en del av de sørlige Nederlendene. De tilhørte alle den nederrhinsk-westfaliske rikskrets, og ikke den den burgundiske rikskrets.

Territoriet ble oppløst i 1795 og innlemmet i det franske departementet Ourthe. Under Wienerkongressen i 1815 ble Stavelot tildelt Det forente kongeriket Nederlandene, mens Malmedy ble en del av Kreis Eupen og Kreis Malmedy i provinsen Rhinland i kongeriket Preussen. Begge er idag en del av Belgia, noe de har vært siden henholdsvis den belgiske revolusjonen i 1830 og Versaillestraktaten i 1919.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Synovialledd** er den vanligste formen av ledd mellom kroppens knokler. 

Synovia er væsken som er i små mengder i en leddhule. Væsken virker smørende på bruskflatene på endene av knoklene. Det er en hinne på innsiden av leddets leddkapsel som kalles synovialhinnen.

Synovialvæsken inneholder en del proteiner og hyaluronsyre. Ved betennelsestilstander i leddet, «artritt» kan det dannes unormalt mye væske i leddet og det vil hovne opp. Ved bevegelse i leddet er det dårligst plass i leddhulen når leddet er maksimalt bøyd eller strekt. Ved mye væske i leddet kan det være vanskelig å bøye leddet helt, eller å strekke det helt ut.

Ved øket mengde synovialvæske kan det være aktuelt å stikke en nål/sprøyte i leddhulen og tappe ut leddvæske. Dette gir mulighet for å undersøke leddvæsken som kan være nytte særlig ved revmatiske sykdommer. Ved vanlig «vann i kneet» kan det lindre tilstanden å tappe kneet, men væsken kommer ofte fort igjen. Det er viktig å bruke steril teknikk ved slik tapping av leddvæske, siden en bakterieinfeksjon i leddet er en alvorlig tilstand.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
Må ikke forveksles med Kwanzaa.
Kwanzas nedslagsfelt
**Kwanza** eller **Cuanza** er en elv i Angola. Den renner ut i Atlanterhavet noe sør for hovedstaden Luanda.

Den har sine kilder i nærheten av Mumbue på rundt 1450 moh på Bié-høylandet i det sentrale Angola. Derfra renner den nordover gjennom provinsen *Bie*, så videre i nordvestlig retning som grenseelv mellom provinsene *Bie* og *Malange*, og deretter mellom *Cuanza Sul* og *Malange*, og deretter – i vestlig retning – mellom *Cuanza Sul* og *Bengo*, før den renner gjennom provinsen *Cuanza Norte*. Så munner den ut ca. 50 km sør for Luanda ved Barra do Cuanza. 

Det nedre løp av elven kan i en strekning på 250 km trafikkeres med skip. Så kommer et vannkraftverk ved Dondo hvor Cambambedemningen er anlagt. Elven har også nok et større reservoar, Capandademningen. Planer om et ytterligere vannkraftverk finnes.

Se også
-------

* Angolansk kwanza

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
*Zwei Frauen*, 1930
**Heinrich Hoerle** (født 1. september 1895 i Köln, død 7. juli 1936 samme sted) var en tysk kunstner i Neue Sachlichkeit-bevegelsen.

Liv og virke
------------

Han var født i Köln, og gikk på kunsthåndverkskole der, men var stort sett selvlært som maler og grafiker. Etter militæret (første verdenskrig), tok han del i Dada-scenen i Köln. Han utga blant annet en «Krüppelmappe» *(Krøplingmappen)* i 1920. Han tok etterhvert etter de russiske kunstnerne Vladimir Tatlin og El Lissitzky og den nederlandske De Stijl-bevegelsen. Maleriene viser figurer enten i profil eller frontalt presentert. 

Sammen med maleren Franz Wilhelm Seiwert og fotograf August Sander, grunnlagt Hoerle kunstnergruppen Kölner Progressive på begynnelsen av 1920-tallet. En felles tilnærming for dem var å dokumentere folk og sosiale strukturer i sin samtid i bilder. 

Han startet i 1929 med å gi ut tidsskriftet «a-z» om progressive kunstnere. Dette stoppet raskt da nazistene kom til makten. Han døde i Köln i 1936, mens verkene ble erklært entartet i 1937. Det er registrert fire beslaglagte bilder.

Referanser
----------

1. ↑   Benezit Dictionary of Artists, «Heinrich Hörle», Benezit-ID B00089571[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   RKDartists, «Heinrich Hoerle», RKD kunstner-ID 38827[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 67707, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Beslagslisten:

Litteratur
----------

* Heinrich Hoerle. Leben und Werk 1895-1936 (Utstillingskatalog Kölnischer Kunstverein), Köln 1981
* Michalski, Sergiusz (1994). *New Objectivity*. Cologne: Benedikt Taschen. ISBN 3-8228-9650-0
* Schmied, Wieland (1978). *Neue Sachlichkeit and German Realism of the Twenties*. London: Arts Council of Great Britain. ISBN 0-7287-0184-7

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ULAN
 |

Portaler: Kunst | Tyskland
Adolf Hitler, tysk rikskansler (regjeringssjef) siden 30. januar 1933 og leder for nazistpartiet NSDAP, på talerstolen i *Krolloper*, bygningen som huset den tyske riksdagen etter riksdagsbrannen 28. februar, under vedtakelsen av de nasjonalsosialistiske fullmaktslover 23. mars 1933. Fullmaktslovene overførte all makt fra parlamentet til Hitlers regjering og la grunnlaget for diktaturet i Det tredje riket.  Foto: Georg Pahl, Aktuelle-Bilder-Centrale / Bundesarchiv 
**Riksdagen** i det nasjonalsosialistiske Tyskland vedtok 23. mars 1933 Nasjonalsosialistenes fullmaktslov som i realiteten overførte all makt til regjeringen anført av Adolf Hitler, lederen i nazistpartiet NSDAP, og la grunnlaget for diktaturet i Det tredje riket. Forsamlingen ble etter dette gjerne beskrevet som *den dyreste sangforening i Tyskland*, idet forsamlingen gjorde lite som hadde større viktighet en deres egen fremføring av nasjonalhymnen. Nazitoppen Hermann Göring var riksdagens president i hele perioden. Parlamentets siste møte fant sted 26. april 1942.

Riksdagen holdt i denne perioden til i Krolloperaen i Berlin, da den gamle Riksdagsbygningen ble ødelagt i riksdagsbrannen 28. februar 1933.

Se også
-------

* Riksdagen (Det tysk-romerske rike)
* Forbundsdagen (Det tyske forbund)
* Frankfurtparlamentet
* Riksdagen (Det nordtyske forbund)
* Riksdagen (Det tyske keiserrike)
* Riksdagen (Weimarrepublikken)
* Forbundsdagen

Referanser
----------

1. 1 2  «Deutscher Bundestag - Nationalsozialismus (1933 - 1945)». *Deutscher Bundestag* **(tysk)**. Besøkt 11. august 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reichstag (Third Reich) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Tyskland
**Erling Olsen** (født 1901, død 1983) var en norsk fagforeningsmann og NS-politiker. Før utbruddet av den annen verdenskrig var Olsen sekretær i Norsk Kommuneforbund, og i denne egenskap ble han en del av Fagopposisjonen av 1940, hvor han raskt ble en av Håkon Meyers nærmeste.

Etter at Elias Volan og Nic Næss ble avsatt som formann og nestformann i AFL av okkupanten 28. september 1940 ble Olsen utpekt til ny sekretær. Selv om han ikke var den eneste i ledelsen med bakgrunn fra Fagopposisjonen, var han den som i størst grad fremmet okkupantens og NS' synspunkter, og han sluttet seg etter hvert til sistnevnte.

I forbindelse med nazifiseringskampanjen rettet mot norsk samfunnsliv sommeren 1941 ble det fra NS-hold gjort fremstøt overfor AFLs formann Jens Tangen om å bytte ut nestleder Ludvik Buland, som også hadde blitt plassert i ledelsen av okkupanten, med Olsen. Tangen nektet å føye seg, og havnet dermed i sterkere konflikt med okkupanten. Da Tangen og Buland ble arrestert i forbindelse med melkestreiken i september 1941 og avsatt som medlemmer af AFL-ledelsen, rykket Erling Olsen opp som nestformann, mens Odd Fossum ble utpekt som ny formann. Det personlige forholdet mellom disse var imidlertid anstrengt, og ved årsskiftet 1942/43 forlot han vervet, offisielt på grunn av alkoholisme. Etter dette jobbet han som kontorsjef i Arbeidsdirektoratet og holdt en lav politisk profil.

Under landssvikoppgjøret ble han i Eidsivating lagmannsrett dømt til 7 års straffearbeid og inndraging av 2000 kr. En anke til Høyesterett ble forkastet.

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk krigsleksikon 1940-45*. [Oslo]: Cappelen. 1995. s. 316. ISBN 8202141389.
2. ↑  «Gjengangeren 1946.05.07». Norge;Vestfold og Telemark;;Horten;;;;. s. 1.
3. ↑  Pryser, Tore (1991). *Arbeiderbevegelsen og Nasjonal samling*. Oslo: Tiden. s. 133-134. ISBN 8210033468.
4. ↑  «Nordlandsposten 1946.07.06». Norge;Nordland;;Bodø;;;;. s. 5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Heinrich Christian Boie** (født 19. juli 1744 i Meldorf i hertugdømmet Holstein, død 3. mars 1806 i Meldorf i Holstein) var en tysk litterat.

Boie studerte jus i Jena, og kom senere til Göttingen. Der grunnla han sammen med F.W. Gotter *Göttinger Musenalmanach*. Dette var den første tyske musealmanakken og organ for det litterære selskapet «Hainbund», som Boie hadde vært med å stifte. I 1781 ble Boie utnevnt til landfogd i Meldorf, og levde der til sin død.

Heinrich Christian Boie utgav kun en liten samling med dikt, men han har hatt betydning som utgiver av det verdifulle tidsskriftet *Deutsches Museum* (1776–91). Hans brevveksling er viktig for den som vil studere tysk litteratur i denne perioden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
***Sønnens rom*** (originaltittel: *La stanza del figlio*) er en italiensk dramafilm fra 2001 regissert, skrevet og produsert av Nanni Moretti, som også spiller hovedrollen. Filmen handler om en psykolog som opplever at sønnen dør i en ulykke, og familiens sorg over tapet.

Filmen vant Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes.

Den har fått 84 % på Rotten Tomatoes.

Handling
--------

I Ancona, Italia arbeider Giovanni som terapeut, hvis 17 år gamle sønn Andrea blir beskyldt for å ha stjålet en sjelden fossil bestående av ammonitter fra skolen hans. Andrea blir suspendert fra skolen, men påstår at han var uskyldig. Men han innrømmer senere overfor sin mor Paola at han og en venn hans stjal den som en spøk, og hadde til hensikt å returnere fossilet - men den ble ødelagt. Giovanni og Andrea planlegger en joggetur sammen, men Giovanni blir kalt hjem til en pasient som er alvorlig bekymret over en mulig kreft-diagnose. 

I stedet går Andrea på dykking sammen med en venn og svømmer inn i en undersjøisk hule, hvor han ved et uhell drukner. Giovanni, Paola og datteren Irene sørger over datteren, og Giovanni undersøker dykker-utstyret. Han blir mistenksom når det viser seg at utstyret til Andrea var defekt. En dag mottar Paola et kjærlighetsbrev sendt til Andrea av en jente ved navn Arianna, som han hadde møtt på en leir. Familien kjenner ikke Arianna, og visste aldri at Andrea hadde en kjæreste. De innser at Arianna ikke vet at Andrea er død, og de forsøker å kontakte henne, og til slutt inviterer de henne hjem til seg.

Rollebesetning
--------------

* Nanni Moretti: Giovanni Sermonti.
* Laura Morante: Paola Sermonti.
* Jasmine Trinca: Irene Sermonti.
* Giuseppe Sanfelice: Andrea Sermonti.
* Stefano Accorsi: Tommaso.
* Silvio Orlando: Oscar.
* Claudia Della Seta: Raffaella.
* Sofia Vigliar: Arianna.

Referanser
----------

1. ↑  «filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 1. juni 2016.
2. ↑  «La Stanza del Figlio (The Son's Room)». *Rotten Tomatoes (Cert fresh)* **(engelsk)**. Besøkt 31. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sønnens rom* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Sønnens rom* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Sønnens rom* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Sønnens rom* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Sønnens rom* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Sønnens rom* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Sønnens rom* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Sønnens rom* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Sønnens rom* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Sønnens rom* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** VIAF
 |
**«Peace in the Valley»** er en kristen amerikansk sang med melodi og tekst av Thomas A. Dorsey. Den ble opprinnelig skrevet til Mahalia Jackson i 1937. Sangen ble en hit i 1951 for Red Foley and the Sunshine Boys. Den nådde tyvendeplassen på Billboard C&W Best Sellers-listen.

Foleys versjon ble opptatt i Library of Congress' National Recording Registry i 2006.

Listen over andre artister som har fremført sangen er lang med populære utførelser av Johnny Cash (på hans album *Live at San Quentin*), Loretta Lynn, Ronnie Milsap, Screaming Trees (som B-siden på gruppas single *Dollar Bill*) og mer nylig av Faith Fill på en konsertspecial.

Elvis Presley (backet av The Jordanaires) spilte inn sangen i Radio Recorders Studio 1, Hollywood, 13. januar 1957 Den ble utgitt på EP-platen *Peace in the Valley*  (RCA Victor EPA 4054) i april 1957. Produsent var Steve Sholes.

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet *God Is Love: The Gospel Sessions* i 2001.

Trond Granlund har laget en norsk versjon som heter *Fred i sjela*, og som gruppa Bjelleklang hadde på Norsktoppen en periode.

Referanser
----------

1. ↑  Whitburn, Joel (2004): *Billboard Book of Top 40 Country Hits 1944-2006*, Second Edition. Record Research
2. ↑  National Recording Registry 2006
3. 1 2  «Sessions 1950s». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 10. desember 2018.
4. ↑  Elvis Discography 1957
En **småplanet** er et lite himmellegeme som går i bane rundt solen, men som har betydelig mindre dimensjoner enn de vanlige planetene. Noen bestemt grense for hva som er en småplanet finnes ikke. 

De fleste kjente småplanetene finnes i asteroidebeltet mellom Mars og Jupiter og kalles asteroider. Der finnes blant annet Ceres, den første småplaneten som ble oppdaget.

Trojanske asteroider kalles to grupper av småplaneter som ferdes i Jupiters bane, omtrent 60 grader før eller etter Jupiter (sett fra solen) i de såkalte lagrangepunktene. Svermen foran Jupiter (Achillesgruppen) er nesten dobbelt så stor som den bak (Patroklosgruppen). 

Småplaneter har nylig blitt oppdaget i Kuiperbeltet utenfor Neptun. Her finnes Quaoar og Sedna.

Siden august 2006, da en internasjonal astronomkonferanse besluttet dette, har Pluto blitt regnet som en dvergplanet. Dette er en nyopprettet underkategori som er en del av kategorien småplanet. Også Ceres, Eris, Haumea og Makemake regnes som dvergplaneter.

Se også
-------

* Dvergplanet

| * v
* d
* r
Smålegemer i solsystemet |
| --- |
| 
* asteroider
	+ vulkanusasteroider
	+ nærjordsasteroider
	+ hovedbeltet
	+ jupitertrojanere
	+ kentaurer
	+ damokloider
	+ neptuntrojanere
	+ grupper
	+ familier
	+ måner
* kometer
* transneptunsk objekt
	+ kuiperlegemer
	+ spredt-skive-objekt
	+ Oorts sky
* småplaneter
* meteoroider

 |
| 
* **Lister:** småplaneter
* asteroidegrupper og familier
* binærasteroider
* asteroidemåner

* **Se også:** jordnære objekt
* dvergplanet
* planet
* solsystemet

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
***Sønner av Norge*** var en norsk reality-tv-serie som gikk på NRK1 i 2003. Espen Thoresen var programleder. I denne serien var ti tenåringer plukket ut for å representere sin generasjon. I episode to skulle seerne stemme over hvilke fem som skulle gå videre for å "redde sin generasjons tapte ære". Etter direktesendingen skulle de fem utvalgte kjempe sammen, og ikke mot hverandre. Her fikk de ulike oppgaver som alle var basert på fakta eller uttalelser fra folk med myndighet. Ungdommenes mål ble å bevise at alt slett ikke var så mye bedre før, og at dagens unge også duger. Programmet gikk på mandagskvelder.

Premieren ble sett av 478 000.

Alle deltakerne var mellom 17 og 18 år gamle. Rundt 1500 søkte om å få bli med.

Deltakere
---------

* Silje Eilertsen
* June-Anita Granberg
* Carl Iversen
* Geir Kristian Vervik
* Ane Wadd
* Ari Krohn Berle
* Stefan Utland Glasø
* Liv Arntine Skjoldmo
* Øystein Rikheim Sundelin
* Matilda von Sydow

Referanser
----------

1. 1 2 3  (3. november 2003). «Skal redde sin generasjons ære». *arkiv.nrk.no*. Besøkt 18. oktober 2016.
2. ↑  VG - 05.11.2003 - Side: 58

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sønner av Norge* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Heinrich Boller** (født 6. september 1921, død 30. juni 2007) var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Boller vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og Tsjekkoslovakia.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. 
Sveits vant seks kamper og tapte to, de tapte med 0-3 mot Canada og 1-7 til Tsjekkoslovakia. Sveits fikk tolv poeng og ble nummer tre i tabellen bak Canada og Tsjekkoslovakia som begge fikk femten poeng. Canada vant serien med to måls bedre målforskjell enn Tsjekkoslovakia.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey Sveits’ flagg Sveits

Referanser
----------

1. 1 2   www.olympedia.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Heinrich Boller – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Heinrich Boller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Heinrich Boller – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Småkraftverk**, ofte kalt «småkraft», er vannkraftverk med en installert elektrisk effekt på mellom 1 og 10 MW. Kraftverk på mellom 100 kW og 1 MW benevnes minikraftverk og kraftverk inntil 100 kW betegnes mikrokraftverk.

Småkraftverk bygges ofte ut av private grunneiere. Kraft selges på markedet via kraftmeglere. Interesseorganisasjonen Småkraftforeninga jobber for bedre rammevilkår for småkraftutbyggere. Utbygging av småkraftverk tok for alvor til rundt årtusenskiftet på grunn av endringer i lovverket. Etter dette har det blitt dannet selskap som utelukkende satser innenfor småskala vannkraftverk. Det kan nevnes utbyggingspartnere som blant annet Småkraft, Elvekraft, Fjellkraft, Blåfall og Tinfos. Det har også oppstått nisjebedrifter slik som Småkraftkonsult som leverer spesialiserte tjenester til småkraftutbyggere.

Innslagspunktet for grunnrenteskatt for vannkraftverk ble i statsbudsjettet for 2015 hevet fra 5,5 til 10 MVA.

Se også
-------

* Småkraftforeninga

Referanser
----------

1. ↑  NTB 2. juli 2015.
2. ↑  «Særskatter for kraftverk». *Store norske leksikon*. Besøkt 26. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* European Union publication, Layman's hydropower handbook,12 MB pdf

| * v
* d
* r
Kraftverk |
| --- |
| Fornybar energi | 
* **Vannkraft**
	+ *Magasin*
	+ *Elv*
	+ *Pumpe*
	+ *Tidevann*
	+ *Bølge*
* Geotermisk
* Havvarme
* Havstrøm
* Salt
* Sol
	+ *Solvarme*
	+ *Oppvind*
* Trykkluft
* Vind

 |
| Ikke-fornybar energi | 
* **Varmekraft**
	+ *Olje*
	+ *Gass*
	+ *Kull*
	+ *Biomasse*
	+ *Biogass*
	+ *Avfall*
* Kjernekraft

 |
| Etter teknologi | 
* Damp
* Gassturbin
* Kombinasjon
* Kraftvarme
* Mikrokraftverk
* Minikraftverk
* Småkraftverk

 |
| Lister | 
* Vannkraftverk
* Vannkraftverk i Norge
* Vindkraftverk i Norge
* Tidligere vannkraftverk i Norge
* Kjernekraftverk
* Varmekraftverk
* Olje- og gasskraftverk
* Kraftverk i Aserbajdsjan
* Kullkraftverk

 |
| Kategorier | 
* Kraftverk
* ...etter område
* Vannkraftverk
* Kjernekraftverk
* Varmekraftverk
* Oljekraftverk
* Gasskraftverk
* Kullkraftverk

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Peace Now** (hebraisk: שלום עכשיו - *Shalom Akhshav*) er den største organisasjonen innen fredsbevegelsen i Israel. Den arbeider for å Israels innbyggere og regjering til å søke en rettferdig fred med palestinerne og tilgrendende arabiske land.

*Peace Now* er den store mainstream-fredsbevegelsen. Bevegelsen oppstod i etterdønningene av den egyptiske president Anwar Sadats historiske besøk i Jerusalem, da mange fryktet at sjansen til fred kunne glippe. Statsminister Menachem Begin erkjente at den store demonstrasjon som Peace Now organiserte i Tel Aviv om kvedlen føre hans avreise til toppmøtet i Camp David med president Sadat och president Jimmy Carter hadde betydning for Israels beslutning om å trekke seg tilbake fra Sinai. *Peace Now* støtte Begin til å begynne med og hyllet ham som en fredsmegler, men vendte seg mot ham da tilbaketrekningen fra Sinai ble fulgt av en aksellerert kampanje for konfiskering av mark og bygging av bosetninger på Vestbredden. 

*Peace Now* går inn for en fremforhandlet fred med palestinerne. Organisasjonen drøyde imidlertid lenge innen man åpnet for en dialog med PLO. Ikke før i 1988 aksepterte *Peace Now* at PLO var palestinernes representant.

Under den første intifadaen arrangerte *Peace Now* protester og demonstrasjoner mot arméens hardhet og stilde krav om en forhandlingsløsning med tilbakrtrekning frs de okkuperte områdene. Man kritiserte forsvarsminister Yitzhak Rabin for hans oppfordring til å «knuse bane på palestinske bråkmakere». 

Etter at Rabin ble statsminister, hadde undertegnet Oslo-avtalen og tatt Yassir Arafats hånd på plenen foran Det Hvite Hus støttet *Peace Now* ham. og mobiliserte støtte av ham mot bosetternes mer voldsomme angrep. 

*Peace Now* spilte en viktig rolle i demonstrasjonen den 4. november 1995, rett etter vilken Rabin ble myrdet av en høyreekstremist, Yigal Amir. Siden da har det årlig blitt holdt en demonstrasjon til Rabins minne i brgynnelsen av november. Senere er *Peace Now* blitt mest kjent for sin kamp mot utvidelser av bososetningene på Vestbredden.

Referanser
----------

1. ↑   www.nli.org.il, besøkt 23. september 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  ; besøksdato: 23. september 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Shalom Achshav – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Ulan Hot** (kinesisk: 乌兰浩特; pinyin: *Wūlánhàotè*) er et byfylke i ligaen (prefekturet) Hinggan i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på 256 106 innbyggere i 1999.

Rett utenfor bykjernen ligger et gravmæle fra Yuan-dynastiet og et tempel viet til Djengis Khan. Tempelet ble bygget i 1940. I 2002 ble det bevilget penger til en betydelig utvidelse.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 111 løper gjennom området, på sin vei fra Beijing via Chifeng til Jiagedaqi i provinsen Heilongjiang.

Kinas riksvei 302 ender opp her. Den går fra Hunchun i provinsen Jilin til Ulan Hot.

Referanser
----------

1. ↑  National Population Statistics Materials by County and City – 1999 Period, *i* China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
2. ↑  China Plans New Investment to Expand Genghis Khan Temple

Eksterne lenker
---------------

* Lokalregjeringens hjemmesider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Stian Birkeland** (født 6. februar 1980 i Ski) er en norsk tidligere fotballspiller.

Han spilte syv sesonger for Follo Fotball, hvorav to som kaptein, og scoret 21 mål på 143 kamper før han fikk kontrakten annullert etter nedrykket. Han gikk deretter til Løv-Ham hvor han spilte i to sesonger. Også Moss Fotballklubb viste interesse for Birkeland, men Løv-Ham trakk det lengste strået. Etter at Knut Walde ble solgt midt i 2007-sesongen ble Birkeland kaptein for Løv-Ham.

Etter sesongen 2008 gikk han til Drøbak/Frogn. Birkeland spiller som regel sentral midtbane. Han overtok som hovedtrener i Drøbak/Frogn etter at Espen Haug ble fritatt fra sine oppgaver som A-lagstrener 18. juni 2009. Birkeland overtok DFI Fotball sammen med den tidligere DFI-spilleren Knut Norem samme dag. DFI rykket ned i sesongen 2009. Stian Birkeland forlot DFI ettet den dårlige sesongen. Den 31. august 2010 ble det offentliggjort at Stian Birkeland var klar for Moss FK. hvor han ble ut sesongen.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 61946, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mossfk.no – Stian Birkeland klar for Moss FK Arkivert 2010-09-05, hos Wayback Machine. (Av Alvin Holm. Publisert 31. august 2010, besøkt 1. september 2010)
3. ↑  Profil på altomfotball.no

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stian Birkeland – Transfermarkt Rediger på Wikidata
**Smånøkkelslekten** (vitenskapelig navn: *Androsace*) er en slekt i nøkleblomfamilien. Artene er ett eller flerårige små urter. Noen likner formessig på nøkleblomarter mens andre danner puter eller tepper av bladrosetter. Begeret har fem fliker, og kronen danner et rør med fem kronblad. 

Artene er homostyle og det er rundt 150 arter med utbredelse på den nordlige halvkule, hovedsakelig i tempererte strøk. Hovedsakelig er de fjellplanter. De to slektene *Douglasia* og *Vitaliana* blir av flere forfattere slått sammen med smånøkkelslekten, de har ingen norske arter.

Navnet Androsace er gresk, og betyr mannsskjold. Det ble brukt av Dioscorides og Plinius d.e. om en sjøplante, så Linné tok dette navnet helt vilkårlig på denne slekten.

Viltvoksende norske arter
-------------------------

* Smånøkkel
* Ugrasnøkkel

Dyrking
-------

Artene i smånøkkelslekten er alpine planter som er små og tildels krevende å dyrke, og de er lite brukt i Norge.
Men alpinplanteenusiaster dyrker dem mye i Storbritannia og andre land. Der brukes de i konkurranser om de beste planten.

Her er beskrivelse av noen av de som dyrkes:

Referanser
----------

1. ↑   Smith & Lowe "The Genus Androsace"
2. ↑  Lid *side 1124*
3. ↑  AGS Encyclopedia Plant Encyclopedia

Kilder
------

* Johannes Lid: Norsk Flora, Det Norske Samlaget, 2005
* Artsnavnebasen,
* Wikispecies

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Smånøkkelslekten* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Smånøkkelslekten* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Smånøkkelslekten* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Smånøkkelslekten* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Smånøkkelslekten* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Smånøkkelslekten* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Smånøkkelslekten* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Smånøkkelslekten* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Androsace* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Androsace* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Androsace* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Przemysław Edgar Gosiewski** (født 12. mai 1964, død 10. april 2010 i Smolensk i Russland) var en polsk politiker som døde i Smolensk-ulykken den 10. april 2010 der nesten hele Polens politiske elite, inkludert president Lech Kaczyński, døde.

På 1980-tallet var han aktiv i den polske Solidaritet-bevegelsen. I årene 2006-2007 var han visestatsminister i Jarosław Kaczyńskis regjering. Han ble valgt inn til det polske parlamentet (Sejmen) i 2001 og han ble gjenvalgt den 25. september 2005 da han fikk 31 253 stemmer i Kielce-distriktet. Han har vært minister siden 14. juli 2006. Den 8. mai 2007 ble han visestatsminister i Polen og han holdt den stillingen frem til 11. november 2007.

Han var en av passasjerene ombord Tupolev Tu-154, som også hadde Polens daværende president Lech Kaczyński ombord, og som styrtet i nærheten av flyplassen i Smolensk i Russland den 10. april 2010. Ulykken drepte alle passasjerene ombord. Grunnen til ulykken er blitt fastslått til å være veldig tett tåke.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
***Ukrosjtsjenije ognja*** (originaltittel: *Укрощение огня*) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Daniil Khrabrovitskij.

Handling
--------

Filmen har utgangspunkt i en sann historie om Sergej Koroljov, som var besatt av å fly siden ungdommen. Karakteren Bashkirtsev var basert på Koroljovs karriere, som tar form etter møtet med den visjonære forskeren Konstantin Tsiolkovskij. Før andre verdenskrig utvikler han de første rakettene, og bygger et oppskytingssenter i Sentral-Russland. Så lager han et våpen kalt Katyusha som han tar med seg til frontlinjene under andre verdenskrig.

Til tross for at han blir arrestert og fengslet, fortsetter Bashkirtsev å arbeide med rakett-design. Han blir løslatt fra fengselet, etter anmodning om å slåss ved frontlinjene mot nazistene. Etter slutten av andre verdenskrig produserer Bashkirtsev et nytt rakett-system, og jobber sammen med atom-forsker Igor Kurchatov om det sovjetiske atomrakett-programmet.

Deretter var Bashkirtsev med på å produsere en rakett som skjøt opp Sputnik 1 i bane rundt jordkloden i 1957, som ble sendt opp fra Bajkonur kosmodrom i Kasakhstan. Hans neste prestasjon var arbeidet med å få verdens første mann til verdensrommet, Jurij Gagarin, og en rekke andre rom-oppdrag. Imidlertid forårsaker Bashkirtsevs kompromissløse karakter ham også mange problemer med sovjetiske politikere. Han dør av et hjerteinfarkt, og hans videre oppdrag blir gjennomført av hans kollegaer og lærlinger.

Skuespillere
------------

* Kirill Lavrov som Andrei Bashkirtsev (basert på Sergei Korolev)
* Ada Rogovtseva som Natalia Bashkirtseva
* Igor Gorbachev som Ognev.
* Andrei Popov som Gromov
* Igor Vladimirov som General Anatoly Golovin.
* Innokenti Smoktunovsky som Konstantin Tsiolkovsky
* Petr Shelokhonov som Mikhail Karelin
* Svetlana Korkoshko som Zoya Konstantinova
* Vsevolod Safonov som Leonid Sretensky
* Zinovi Gerdt som Arthur Matveevich Kartashov.
* Yevgeny Matveyev som en fabrikk-direktør.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 8. april 2016.
2. ↑  .
3. ↑  .
4. ↑  .
5. ↑  Фестиваль кино о космосе "Циолковский" в Калуге объединит свыше 80 фильмов
6. ↑  УКРОЩЕНИЕ ОГНЯ (1972)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Ukrosjtsjenije ognja* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Ukrosjtsjenije ognja* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Ukrosjtsjenije ognja* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Stian Bones** (født 1972) er en norsk historiker som er professor i historie på Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.

Bones tok hovedfag i historie i 1999 på ei avhandling om Gerhard Schøning. I 2007 disputerte han på ei avhandling om den kalde krigen i Nord-Norge. Etter det har han særlig forsket på norsk-sovjetiske/russiske relasjoner innenfor prosjektet "Det asymmetriske naboskap. Norge og Russland 1814-2014, der han skrev flere artikler om utviklinga etter andre verdenskrig i bind 2 (2015).[] I avhandlinga og innenfor dette prosjektet har han blant annet utviklet begrepsparet "konsekvent oppdemming og kritisk dialog" for å fange spenningene i norsk sikkerhetspolitikk under den kalde krigen.

Han har også skrevet en rekke artikler innenfor polarhistorie og vitenskapshistorie. Bones har vært professor ved instituttet siden 2016 og har etter dette vært sentral i to forskingsprosjekt lokalisert til UiT Norges arktiske universitet om Norges stilling under den andre verdskrigen ("In a World of Total War: Norway 1939-45" og "Den andre verdenskrig i nord"). Spesielle forskningsinteresser er Den kalde krigen, Andre verdenskrig og norsk utenrikspolitikks historie. Stian Bones har også arbeidet med Barentssamarbeidet og Norges forhold til Russland og Sovjetunionen.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Naboer i Frykt og forventning* (2014

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Bones, Stian 1972-, besøkt 31. oktober 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Bones, Stian | UiT». *uit.no*. Besøkt 28. oktober 2020.
3. ↑  «Stian Bones». *Orkana Forlag*. Besøkt 1. mars 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
***«Småpiker det er noe underlig noe, å ja»*** er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse.

Teksten
-------

**1.**Småpiker det er noe underlig noe, å ja,  

med vrøvl og fornuft og med kvikksølv i blodet å ja,  

med alle slags drømmer og alle slags tanker  

med smilehuller og små pusselanker  

med kinner så røde og Gud de er søte, å ja.  

  

**2.**Først går de en stund på vemmelig skole, æsj ja  

med bøker og lekser og ganske kort kjole, æsj ja.  

Med mange slags sladder og skoletretten  

om frøken som engang dro Sussen i fletten  

med syvøres kaker å Gud som de smaker å ja.  

  

**3.**Og så tar Sussen sin middelskole, akk ja  

og får liksom sveisen alt over sin kjole, akk ja.  

Og Janken og Bobben og Mosse og Nunne  

forelsker seg alt det de bare kunne.  

Du er alt den første Kadett ja, i første å ja.  

  

**4.**Men Lillemor vokser og fordringene stiger huff ja,  

og drømmene flyver til fjernere riker, huff ja.  

Kandidaten, nei løytnanten, Gud han er mandig  

han bruker ei vatt og han hilser bestandig  

så stille og nydelig jo han er tydelig Ja.  

  

**5.**Men tiden svinner og Sussen blir frue og mor,  

og pusselanken som før var så liten blir stor.  

De smilehuller som før var så yndig  

er borte, madammen er fet og myndig.  

Hun legger kabaler og nyter skandaler og tror.  

  

**6.**Og så en dag har vips vi fått å ja  

en bestemamma med hår så grått, å ja.  

Hun lever på minner og drømmer om sine  

fiskebensskjørter og sin krinoline  

hun sitter og strikker hukommelsen klikker akk ja.

Kilder
------

* Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976
**Prästgatan** er en gate i Gamla stan i Stockholm. Den går innenfor Stockholms eldre bymur som en gang omkranset Gamla stans høyplatå og strekker seg fortsatt fra den korte delen nord for Storkyrkobrinken til Österlånggatan.

Ved navnerevisjonen i 1885 ble det besluttet at gatenavnet skulle være *Prästgatan*, men allerede i 1586 kalles gaten der byens kapellaner bodde for *Prästegathen*. De fire små husene hvor kapellanene bodde ble revet i 1708. Deretter ble prestboligen som fortsatt eksisterer bygd.

Den sørlige delen av gaten ble på 1730-tallet kalt *Stenbergs gränd* etter den tyske adelsmannen og hoffstallmesteren Antonius von Steinberg (død 1675). Han eide hela Venus-kvartalet som ligger i den sørlige enden av området. Fra midten av 1700-tallet til midten av 1800-tallet ble den samme strekningen kalt for *Tyska Prästgatan*, etter den tyske kirkens prester, og den nordlige delen ble på samme tid kalt *Svenska Prästgatan*, etter Storkyrkans prester. Den korte delen nord for Storkyrkobrinken het opprinnelig *Helvetiegränden* og navnet kom fra et område som ble kalt *Helvete*. I 1451 omtales en tomt *belæghin i helvite*. Hvorfor området ble kalt det, er det ulike syn på, det kan skyldes at bøddelen bodde der.

På hjørnet mellom Kåkbrinken og Prästgatan er runesteinen *U 53* innmurt i en vegg, og løpet av kanon er innmurt på hushjørnet. På runesteinen står det: *Torsten och Frögunn lät resa stenen efter sin son*. Frögunn er et hedensk kvinnenavn og steinen er antatt å være fra 1000-tallet, hugget av en runehuggemester fra Uppland. Steinen er trolig kommet dit som bygningsmateriale. Ingen vet lenger hvor den opprinnelig stod. Kanonløpet ble plassert der en gang på 1600-tallet som beskyttelse mot de store vognene som begynte å kjøre i de smale gatene.

I Prästgatan 78 ble kunstneren Carl Larsson født den 28. mai 1853. Et relieff på fasaden som sier dette ble satt opp der i 1920 av Stockholmsgillet.

Bilder
------

* Kanonløpet og runestenenKanonløpet og runestenen
* Prästgatan mot sørPrästgatan mot sør
* Gata nord for den tyske brinkenGata nord for den tyske brinken
* Prästgatan 78, Carl Larssons fødestedPrästgatan 78, Carl Larssons fødested

Se også
-------

* Neptun-kvartalet

Referanser
----------

1. 1 2  «StockholmGamlaStan - Prästgatan i Gamla Stan i Stockholm». *www.stockholmgamlastan.se*. Arkivert fra originalen 28. oktober 2016. Besøkt 28. oktober 2016.
2. ↑  Opplysning fra Skulptur Stockholm

Litteratur
----------

* Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): *Stockholms gatunamn: innerstaden*. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget Libris 7269073 ISBN 91-38-90777-1

Eksterne lenker
---------------

* (en) Prästgatan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Prästgatan
New Hampshires flagg
**New Hampshires flagg** er blått og har delstatens segl i midten. Flagget ble innført 1. januar 1932, men går tilbake til eldre militære faner og et delstatsflagg vedtatt i 1909.

Seglet har orlogsskipet USS Raleigh som motiv. Dette ble bygget i Portsmouth i 1776 og var et av de aller første skipene i USAs flåte.

Som flere andre delstatsflagget er også New Hampshires laget etter modell av militære faner. Tradisjonelt har blått vært en dominerende farge for duken i slike faner. Også delstatene Pennsylvania, Connecticut, Sør-Carolina, Virginia, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Maine, Michigan, Wisconsin, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
New Energy
**New Energy** er en sjokolade som ble lansert av Nidar i 1991. Sjokoladen er utviklet i samarbeid med Norges idrettshøgskole, og inneholder mindre fett og mer energi enn vanlig sjokolade.[] New Energy gir rask energitilførsel, og egner seg derfor godt når man trenger ekstra energi.[] Sjokoladen består av et lag karamell og et lag crisptrøffel overtrukket med melkesjokolade. I 2005 ble det solgt over seks millioner New Energy.[] Sjokoladen inneholder spor av nøtter.

Sportssjokolade
---------------

De første årene sponset New Energy flere idrettsarrangementer. New Energy var den offisielle sjokoladen under OL på Lillehammer i 1994 og under Norges deltakelse i Fotball-VM samme år. Fra 2006 til 2008 samarbeidet New Energy med Tryvann Skipark i Oslo, hvor merket sponset «New Energy Skicross Arena».

Næringsinnhold
--------------

**Per 100 gram:** Energi 1911kJ / 456 kcal

Protein: 6,1 g

Karbohydrater: 70 g

Fett: 15 g

Allergikere bør vite at sjokoladen kan inneholde spor mandel og andre nøtter.

Innpakning
----------

Det har vært fire forskjellige design på emballasjen. Det opprinnelige designet ble brukt frem til 1995, før det ble endret høsten 1999 og i 2005.

Historie
--------

1991: New Energy lanseres i samarbeid med Norges idrettshøgskole

2003: New Energy Müslibar lanseres (ikke lenger i omløp)

2009: New Energy SjokoFrukt lanseres (ikke lenger i omløp)

Eksterne lenker
---------------

* Nidar AS
***Euconnomorphus*** er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Det er funnet 6 arter i Norge.

Utseende
--------

Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis
-------

Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Peru og Bolivia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
				+ Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
					- Gruppe Scydmaenitae
						* Stamme Glandulariini Schaufuss, 1889
							+ Slekten ***Euconnomorphus*** Franz, 1980
								- ***Euconnomorphus boliviensis*** Jałoszyński, 2013
								- ***Euconnomorphus pilosissimus*** Franz, 1980

Referanser
----------

1. ↑  Franz, H. 1980. Monographie der südamerikanischen Scydmaenidae mit Einschluss einiger mittelamerikanischer Arten (Coleoptera). *Folia entomologica hungarica* 41: 39–264.
2. ↑  Jałoszyński, P. 2013. A new species of *Euconnomorphus* Franz from Bolivia (Coleoptera: Staphylinidae: Scydmaeninae). *Genus* 24(2): 143–147.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Euconnomorphus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Euconnomorphus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Det tradisjonelle sirkel-A-symbolet
**Anarkisymbolet**, en A i en sirkel, representerer ifølge Peter Marshall Pierre-Joseph Proudhons «Anarchy is Order» og at sirkelen betyr at det er et symbol for enhet og besluttsomhet som bidrar støtte til den avproklamerende ideen av internasjonal anarkistisk solidaritet.

Omskrevet A har Unicode U +24 B6: Ⓐ.

Et litt mindre brukt symbol er "Red And Black"-flagget.

Opphavet av sirkelen som et anarkistisk symbol er mindre klart. Mange tror at den startet i 1970-tallets punkbevegelse, men det drar tilbake til en tidligere periode. Ifølge Marshall ga i 1964 en fransk gruppe "Jeunesse Libertaire" ny kraft til slagordet "Anarchy is order" ved å skape sirkelen som raskt spredde seg. Da Alliance Ouvierie Anarchiste (AOA) ble grunnlagt november 1956, adopterte de sirkelen.

En BBC-dokumentar viste at til og med i den spanske borgerkrigen var det hjelmer med sirkelen bakpå. Mer enn det er det lite som har blitt funnet ut om dette symbolets opphav. I dag er sirkelen et av de mest brukte politiske symbolene. I mange, om ikke i alle, språk begynner ordet anarki med bokstaven A. Som for eksempel på Latvisk, hvor det heter «*Anarchia*».

Portal: Kunst
Bonneville-demningen ble bygd 1933–1937 under New Deal-programmet.
Franklin D. Roosevelt i 1933.  Foto: Elias Goldensky 
**New Deal** er navnet på president Franklin Delano Roosevelts reformprogram i USA. New Deal omfatter særlig årene 1933–1938 da det ble ført en aktiv reformpolitikk, men begrepet brukes også om hele Roosevelts presidenttid fra 1933 til 1945. 

I 1933 ble Franklin Delano Roosevelt valgt til amerikansk president på et statlig program for å løse krisen som blant annet hadde ført til 13 millioner arbeidsledige i landet. New Deal, dvs. «ny giv» eller «ny utdeling av kortene», var Roosevelts slagord, og i praksis kom han til å gjennomføre dramatiske forandringer i det amerikanske samfunnet. På kort sikt dreide New Deal seg om innføringen av en rekke tiltak for å avhjelpe krisen: Bankene fikk hjelp, unge arbeidsledige kom med i statlig støttede programmer, kommuner ble hjulpet økonomisk, bønder med gjeldsproblemer fikk støtte, statlig næringsvirksomhet ble igangsatt, og nye og spekulasjonsregulerende aksjelover ble vedtatt i Wall Streets hjemland.

Nedenfor ser vi hvordan Staten underskuddsbudsjetterte dramatisk under New Deal. Industriproduksjonen og sysselsettingen fortsatte å synke helt til 1933 før den begynte å stige igjen. Økonomer er delt i hvor stor påvirkning New Deal-programmet hadde for USAs økonomi.

I dag ser vi at bruk av Keynesiske teorier tas i bruk av politikere verden over for å bekjempe finanskrisen.

**USA - Offentlige inntekter og utgifter, industriproduksjon (1929: 100%) og arbeidsløshet**

| År | Off. inntekter, mrd $ | Off. utgifter, mrd $ | Industriproduksjon i forhold til 1929 | Arbeidsløshet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930 | 4,2 | 3,4 | 81 % | 3 809 000 |
| 1931 | 3,1 | 3,6 | 68 % | 8 113 000 |
| 1932 | 1,9 | 4,6 | 54 % | 12 478 000 |
| 1933 | .. | .. | 64 % | 12 744 000 |
| 1934 | .. | .. | 66 % | 10 400 000 |
| 1935 | .. | .. | 76 % | 9 522 000 |

I tiden som fulgte ble det gjennomført en rekke velferdstiltak. I det store og det hele dreide New Deal seg om å bygge opp det som er blitt kalt en amerikansk velferdsstat. Med Roosevelt og New Deal tok staten på seg et aktivt ansvar i økonomien, slik staten gjorde en rekke andre steder i den vestlige verden.

Referanser
----------

1. ↑  Leif Johansen, *Offentlig økonomikk*, Oslo 1965. Side 68-70.

Eksterne lenker
---------------

* (en) New Deal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) New Deal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Encyclopædia Universalis **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** BNE
 |
**Polpakke** var et folkelig navn på en sending fra Vinmonopolet.

Mellom 1920 og 1980 fantes vinmonopolutsalg bare i de største byene i Norge. Mange kommuner hadde heller ikke steder med skjenkebevilling for brennevin. Den som ville ha alkoholholdige varer, måtte ringe eller skrive bestilling til Vinmonopolet. Bestillingen ble ekspedert ved at de ønskede varene ble pakket i bølgepapp og tykt brunt innpakningspapir som ble forseglet med limbånd. Pakkene var knuselige, og kunne ikke gå som vanlig post. De ble derfor sendt med tog eller fraktrute, vanligvis slik at de kom fram på en bestemt tid. Flaskene kostet det som sto i prislista, og i tillegg kom fraktprisen.

Polpakkene måtte håndteres med stor diskresjon. I Ålesund ble de ikke omtalt som «pakke fra Vinmonopolet i Bergen» eller «polpakke fra Bergen». De het «pakke fra Bergen». Det var mange nysgjerrige øyne som registrerte hvem mottakeren av polpakker var og hvor mange pakker de fikk. Tilgjengeligheten av alkoholholdige varer var dårlig, og ved en anledning var behovet for polpakke så påtrengende at adressaten stjal sin egen polpakke.

Vinmonopolet har fortsatt plikt til å sende varer til kunder som bor uveisomt til, men behovet for å motta polpakke har avtatt gradvis etterhvert som antall utsalgssteder har økt.

Referanser
----------

1. ↑  Bernhardt, Peter J. (1978). *Arbeidsrett. 1: Om arbeidsavtalen*. Oslo: Bedriftsøkonomens forlag. s. 151. ISBN 8270371270.
2. ↑  Grytten, Harald (1999). *Hjemsted og by : Ålesund 1948-1998. B. 2: 1968-1998*. Ålesund: Sunnmørsposten forl. s. 203. ISBN 8291450072.
3. ↑  Holstad, Arne (1999). *Lausledninga: petitar*. Hareid: A. Holstad. s. 56.
4. ↑  Bendz, Marit og Jon Hegdal (1999). *Jon Hegdal: fjording på farten*. Førde: Selja forl. s. 83. ISBN 8291722080.
5. ↑  Svartefoss, Einar og Systrond sogelag (1994). *5-årsnatta: Leikanger i krigsåra 1940-45*. Leikanger: Systrond sogelag. s. 236. ISBN 8275600030.