**Nobelium** er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med kjemisk symbol **No** og atomnummer 102.

Historie
--------

Oppdagelsen av grunnstoff 102 ble først kunngjort av en internasjonal forskergruppe ved Nobelinstituttet i Stockholm, Sverige i 1957. De hevdet å ha fremstilt en isotop ved å bombardere 244**Cm** (curium) med 13**C** (karbon)-kjerner ved hjelp av en syklotron. Denne isotopen hadde en halveringstid på 10 minutter, og henfalt ved utsendelse av en 8,5 MeV alfapartikkel. Forskerne mente radioaktiviteten stammet fra enten 251**102** eller 253**102**, og foreslo navnet «nobelium» etter den kjente svenske vitenskapsmannen Alfred Nobel. Dette navnet ble godkjent av IUPAC.

I 1958 forsøkte en forskergruppe bestående av Albert Ghiorso, Glenn T. Seaborg, Torbjørn Sikkeland og John R. Walton ved Berkeley-universitetet i California, USA å gjenta (og dermed bekrefte) oppdagelsen gjort i Sverige året før. De var ikke i stand til å kopiere det svenske eksperimentet, men oppdaget i stedet en annen isotop av grunnstoff nummer 102. I den nye linjære partikkelakseleratoren HILAC (**H**eavy **I**on **L**inear **AC**celerator) bombarderte de curium (95 % 244**Cm** og 4,5 % 246**Cm**) med karbon-ioner (12**C**), og resultatet var 252**No** som har en halveringstid på 3 sekunder:

{\displaystyle \,\_{96}^{244}\mathrm {Cm} +\,\_{6}^{12}\mathrm {C} \to \,\_{102}^{256}\mathrm {No} ^{\*}\to \,\_{102}^{252}\mathrm {No} +4\,\_{0}^{1}\mathrm {n} }
En tredje forskergruppe ved Joint Institute for Nuclear Research (JINR) i Dubna, Russland forsøkte også å kopiere den svenske oppdagelsen uten å lykkes. De kunne imidlertid bekrefte Berkeley-gruppens funn.

Forskergruppen fra Dubna ble til slutt offisielt godkjent som oppdagere av grunnstoff nummer 102. IUPACs CNIC (Commission on Nomenclature in Inorganic Chemistry) valgte i 1997 å beholde navnet nobelium.

Nobeliumatomets elektronskall

Egenskaper
----------

Nobelium er et transurant metall som tilhører aktinoidene. Den korte halveringstiden samt at curium (som er nødvendig i fremstilling) også må fremstilles kunstig, gjør at lite forskning er gjort på nobelium. Nobeliums kjemiske og fysiske egenskaper er derfor for en stor del ukjente.

### Isotoper

Nobelium har ingen stabile isotoper. Hittil er 17 isotoper er kjent, og de mest stabile av disse er 259**No** med halveringstid 58 minutter, 255**No** med halveringstid 3,1 minutter, og 253**No** med halveringstid 1,7 minutter. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 minutt, og de fleste kortere enn 3 sekunder. Flere av nobelium-isotopene kan nedbrytes ved spontan kjernespalting (fisjon).

CAS-nummer: 10028-14-5

Forekomst
---------

Nobelium forekommer ikke naturlig, men blir fremstilt på laboratorier.

Anvendelse
----------

Nobelium har per dags dato (mai 2008) ingen anvendelse bortsett fra til forskningsformål.

Referanser
----------

1. ↑  Universitetet i Oslo – Navngivningen i historisk perspektiv
2. ↑  Lawrence Berkeley National Laboratory – Isotoptabell for nobelium Arkivert 22. juni 2008 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Lawrence Berkeley National Laboratory – The Search for "Heavy" Elements Arkivert 7. september 2008 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Periodesystemet |
| --- |
| 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| H |   | He |
| Li | Be |   | B | C | N | O | F | Ne |
| Na | Mg |   | Al | Si | P | S | Cl | Ar |
| K | Ca | Sc |   | Ti | V | Cr | Mn | Fe | Co | Ni | Cu | Zn | Ga | Ge | As | Se | Br | Kr |
| Rb | Sr | Y |   | Zr | Nb | Mo | Tc | Ru | Rh | Pd | Ag | Cd | In | Sn | Sb | Te | I | Xe |
| Cs | Ba | La | Ce | Pr | Nd | Pm | Sm | Eu | Gd | Tb | Dy | Ho | Er | Tm | Yb | Lu | Hf | Ta | W | Re | Os | Ir | Pt | Au | Hg | Tl | Pb | Bi | Po | At | Rn |
| Fr | Ra | Ac | Th | Pa | U | Np | Pu | Am | Cm | Bk | Cf | Es | Fm | Md | No | Lr | Rf | Db | Sg | Bh | Hs | Mt | Ds | Rg | Cn | Nh | Fl | Mc | Lv | Ts | Og |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alkalimetaller | Jordalkalimetaller | Lantanoider | Actinoider | Transisjonsmetaller | Metaller | Halvmetaller | Ikke-metaller | Halogener | Edelgasser |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |