recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Enhet 61398** (kinesisk: 61398部队, pinyin: 61398 *Bùduì*) er den gjengse betegnelsen på en påstått cyberwar-enhet i Folkets frigjøringshær i Folkerepublikken Kina, som skal beskjeftige seg med spionasje og med sabotasje av computersystemer, fortrinnsvis i USA. Enheten skal ha blitt etablert senest 2002.

Den amerikanske regjering har klaget over denne virksomheten, som den mener ikke bare er rettet mot amerikanske offentlige og militære systemer, men også mot viktige mediehus (f.&eks. *The New York Times*, *The Wall Street Journal*) og selskaper (f.eks. General Motors, Westinghouse Electric, US Steel, Alcoa Inc, Allegheny Technologies, SolarWorld) og US Steelworkers Union. Amerikanerne mener å kunne påvise at virksomheten ledes fra en 12-etasjes bygning i eller nær Datong-gaten 208 i bydistriktet Pudong i Shanghai, og at det finnes minst 20 standplasser for virksomheten i Kina.

Ifølge det amerikanske sikkerhetsselskapet Mandiant, som utarbeidet en offentlig rapport om virksomheten i 2013, sorterer Enhet 61398 under det 2. byrå av det 3. departement av generalstabsdepartementet i Folkets frigjøringshærs ledelsesstruktur, på kinesisk 总参三部二局.

Den 19. mai 2014 kunngjorde USAs justisdepartement at en føderal Grand Jury hadde siktet fem kinesiske offiserer for tyveri av konfidensiell forretningsinformasjon og intellektuell eiendom fra amerikanske selskaper og for å ha infisert deres datasystemer med malware. De fem som ble beskyldt for dette, var Huang Zhenyu, Wen Xinyu, Sun Kailiang, Gu Chunhai og Wang Dong. 

Kina avviser at deres forsvar bedriver slik hacking.

Referanser
----------

1. ↑  *Cyberkrieg-Turm steht in Shanghai*. n-tv, sett 19. februar 2013.
2. ↑  *Attacken auf US-Konzerne: Hacking-Verdacht gegen Chinas Armee*. Spiegel Online, 19. februar 2013.
3. ↑  APT1, Exposing One of China's Cyber Espionage Units Arkivert 19. februar 2013 hos Wayback Machine. Mandiant
4. ↑  Finkle, J. Menn, J. Viswanatha, J. *U.S. accuses China of cyber spying on American companies.* Arkivert 6. oktober 2014 hos Wayback Machine. Reuters, Mon May 19, 2014 6:04pm EDT.
5. ↑  Clayton, M. *US indicts five in China's secret 'Unit 61398' for cyber-spying.* Arkivert 20. mai 2014 hos Wayback Machine. Christian Science Monitor, May 19, 2014
6. ↑  *US-Experten machen China für Hackerangriffe verantwortlich*. Zeit Online, 19. februar 2013.
7. ↑  Clayton, M. *US indicts five in China's secret 'Unit 61398' for cyber-spying.* Arkivert 20. mai 2014 hos Wayback Machine. Christian Science Monitor, May 19, 2014

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmesiden til det amerikanske sikkerhetsfirma Mandiant
**Enhetsskolen** er betegnelsen brukt om det norske skolesystemet som ble innført i 1936, og brukes også generelt (se enhetsskole) om skoletyper som legger vekt på høy kvalitet og at alle skal ha like muligheter, motsatt skoletyper som har som mål å holde høy kvalitet for utvalgte grupper snarere enn å gi alle like rettigheter. Ordet enhetsskolen assosieres særlig med den sosialdemokratiske skolepolitikken fra 1950-tallet.

Historikk
---------

Tilhengere av enhetsskolen hevder at enhetsskolen er inspirert av skolereformer fra slutten av 1700-tallet, og ser på middelskolen fra 1869 som et skritt i samme retning.

I 1830-årene var det flere norske pedagoger, blant annet Ole Vig, som ønsket å etablere folkehøyskoler som var inspirert av Grundtvigs tanker om at alle barn og unge har rett til utdanning. De nasjonalromantiske strømninger i Norge fra 1850-tallet la grunnen for frihetstanken i folkehøyskolen såvel som ideer for folkeopplysning og folkestyre.

På slutten av 1800-tallet var Hartvig Nissen sentral i kampen for fellesskole som skulle organiseres av staten. I 1889 fikk Norge folkeskoleloven som gav lik rett til skolegang for alle barn i Norge.

Spesielt på landsbygda var lærerne kulturbærere av det genuint norske i nasjonalromantisk tradisjon, men enhetsskoleideen i seg selv var en statsstyrt kunnskapsformidler som spesielt i byene var fagsentrert. Etterhvert oppsto motkulturelle strømninger fra bl. a. Torstein Høverstad som spesielt utover på 1920-tallet kritiserte fagpresset i skolen.

I 1950-årene var alle de politiske partiene enige om at alle unge, uansett foreldrenes økonomi og hvor i landet de bodde, skulle være sikret et likeverdig skoletilbud. Folkeskolen ble utvidet fra sju til ni år. De borgerlige partiene ville at realskolen og framhaldsskolen skulle fortsette ved siden av den nye niårige folkeskolen. Arbeiderpartiet ville derimot legge ned disse skolene og skape en ny ungdomsskole, der elever fra alle samfunnslag skulle gå sammen under samme tak. En ny skolelov i 1959 gav kommunene mulighet til å innføre niårig skole, men det var kommunene selv som måtte sette dem i gang. Først i 1969 ble den niårige enhetsskolen obligatorisk i hele landet.

Fra slutten av 1950-årene bygde kommunene nye skoler med parkettgulv, spesialrom og idrettshall, noen også med svømmebasseng.

Referanser
----------

1. ↑  Gro Hagemann: *Skolefolk. Lærernes historie i Norge*. Ad Notam Gyldendal 1992.
2. ↑  Erling Lars Dale: *De strategiske pedagoger. Pedagogikkens vitenskapshistorie i Norge*. Ad Notam Gyldendal Oslo 1999.

* Erling Lars Dale: *Dannelsesprogram og enhetsskole*. I: Rune Slagstad, Ove Korsgaard og Lars Løvlie (red.): *Dannelsens forvandlinger*. Pax forlag Oslo 2003. ISBN 82 530 2549 1

Se også
-------

* Norsk utdanningshistorie
**Camilla Hersom** (født 11. juli 1971 i København) er en dansk cand.scient.pol. tidligere formann for Forbrugerrådet og tidligere medlem av Folketinget som representant for Det Radikale Venstre i Middelfartkredsen.

Bakgrunn og politisk karriere
-----------------------------

Hersom gikk ut av Næstved Gymnasium i 1990, og tok master i europeiske studier ved Cambridge University i 1997 og cand.scient.pol. ved Københavns Universitet i 1999.

Som nyutdannet ble hun ansatt som fullmektig i Erhvervsfremmestyrelsen hvor hun var frem til 2000. Deretter ble hun ansatt i det danske finansdepartementet, først som fullmektig, senere som spesialkonsulent. Siden 2006 har hun vært formann for Forbrugerrådet. Hun har dessuten fungeret som ekstern lektor i offentlig forvaltning ved Københavns Universitet siden 2006.

Hun startet sitt politiske engasjement i Radikal Ungdom i 1992 og ble senere medlem av Det Radikale Venstre, hvor hun siden 2004 har vært styremedlem og medlem av forretningsutvalget. I 2004 stilte hun også til valg til Europaparlamentet for partiet, og ble første vararepresentant. Hun takket imidlertid nei til å tre inn i parlamentet da Anders Samuelsen i november 2007 ble valgt til Folketinget for Ny Alliance og derfor nedla sitt mandat. Hersom var nominert til Folketinget i Ringstedkredsen 2005-2006. I januar 2008 ble hun igjen nominert; denne gang av Middelfartkredsen som har hatt en radikal representant på Folketinget siden partiets stiftelse. Hun var medlem av Folketinget frem til valget i 2015.

Camilla Hersom ble i april 2016 formann for Danske Patienter etter Lars Engberg. Hun har i tillegg tiltrådt som styreformann i Videnscenter for Brugerinddragelse i Sundhedsvæsenet (ViB).

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Camilla Hersom (RV)». Folketinget.

Eksterne lenker
---------------

* (da) Camilla Hersom hos Folketinget Rediger på Wikidata
* (da) Camilla Hersom på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
*Artikkelen er om ingeniøren Finn Lie (1912–99), se annet sted for forfatteren Finn Lie (1893-1967)*

**Finn Lie** (født 23. september 1912, død 25. november 1999 på Hamar) var en norsk ingeniør, oppfinner, filantrop og humanist.

I studietiden ble han i Kristiania rammet av tuberkulose og behandlet ved Mesnali.
Lie var den som med sin kone Inger Aass oppsporet Carl von Ossietzky i Tyskland 1938, dels i samarbeid med Willy Brandt.

Lie virket på Ringsaker og startet i 1942 *Ring Mekanikk* i Moelv for produksjon av sybenker og grammofoner. Altså var han gründer. Snart startet man produksjon av hans verdens-patenterte torsjonsfjær brukt til vippestolbeslag, etterhvert i NSBs vogner. Bedriften utviklet seg etterhvert også til et generelt mekanisk verksted. Mot slutten ga han bedriften til sine ansatte.

I 1988 solgte han bedriften og etablerte stiftelsen InFil (for *In*ger og *Fi*nn *L*ie) for bekjempelse av blindhet, som blant annet etablerte to nepalske øyeklinikker. Før dette bidro han til en seier i kampen mot kirkeskatt slik at Human-Etisk Forbund også kunne motta lignende støtte. Lie ga også større pengegaver til Norges Blindeforbund, Nei til atomvåpen, Nei til EU og jordskjelvofre i Algerie, reddet Pax forlag fra flere konkurser og bidro til etableringen av avisen *Orientering*. Han ble i 1954 ekskludert fra Arbeiderpartiet.

Lie var gift med Inger (født Aass 1914, død 1995). Begge ligger begravet på Ringsaker.

Premier
-------

* Humanistprisen 1997 for «for sitt virke for ytringsfrihet, åndsfrihet og en moderne innstilling til vitenskapens nyvinninger, kombinert med solidaritet og medmenneskelighet.»

Referanser
----------

1. ↑  Mons Lie (15.12.1999). «Finn Lie, nekrolog». Aftenposten.
2. ↑  Inge Eidsvåg. «Det var freden jeg ville: Ossietzky, Hamsun og Undset». Sigrid Undset-selskapet. Arkivert fra originalen 24. juli 2011.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. juli 2011. Besøkt 26. juli 2010.
3. ↑  «Ring Mekanikk AS».
4. ↑  «A-partiet ekskluderer Bevanist». VG. 2.1.1954.
5. ↑  «Humanistprisen til Lie». Aftenposten. 26.5.1997.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Haagen Ringnes | **Vinner av Humanistprisen**(1997) | Neste mottaker:Karen-Christine Friele |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Finn Jürgen Lützow-Holm Myrstad** (født 4. april 1981 i Florø) var leder i Europeisk Ungdom fra 2005 til 2007.

Utdannelse og karriere
----------------------

Han tok artium ved Oslo katedralskole i 2001 og er utdannet bachelor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo.

I 2007 arbeidet han i Europapolitisk avdeling i Utenriksdepartementet, deretter (2007–2008) tok han en mastergrad i europeisk politikk ved London School of Economics and Political Science. I perioden 2008–2011 var han blant annet nestleder for Brusselkontoret AS, et brusselbasert konsulentselskap med spesialkompetanse på forholdet mellom Norge, EU og EØS. Han avsluttet sin tid i Brussel som spesialrådgiver for Statnetts kontor i Brussel.

Han har også vært aktiv i CISV, NorMUN og Det europeiske ungdomsparlamentet (EUP). Myrstad har vært ungdomsdelegat til FNs generalforsamling og FNs bosetningsprogram (Habitat).

Myrstad er[*når?*] fagdirektør for digitale tjenester i Forbrukerrådet. Han leder også[*når?*] digitalkomiteen i det transatlantiske forbrukernettverket (TACD).[]

Referanser
----------

1. ↑  Tidligere ungdomsdelegater Arkivert 25. november 2020 hos Wayback Machine. lnu.no
**Auchterarder** (skotsk-gælisk: *Uachdar Ardair* i betydningen «Øvre Høylandet») er en liten by (*town*) i regionen Perth and Kinross i Skottland. Den er lokalisert nord for Ochil Hills, og er kjent for det berømte luksushotellet Gleneagles Hotel med dens mange førsteklasses golfbaner. Det fem stjernes hotellet var arrangørsted for G8-møtet i 2005. Byens nær 2,5 km lange hovedgate har gitt Auchterarder dens populære tilnavn «The Lang Toun» (Den lange by). I henhold til folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 4 444 innbyggere, beregnet til 4 630 i 2014.

I middelalderen var Auchterarder den viktigste bosetningen i Strathearn. Festningen Auchterarder Castle, som nå er i ruiner, ligger nord for byen og det hevdes at den ble benyttet av Malcolm III av Skottland som et sete for jakt på siste halvdel av 1000-tallet. Deler av de tidligere 5,5 meter høye murene i vest og sør, og av borgtårnet er hva som gjenstår. Festningsgravene har blitt ødelagt av moderne landskapsbehandling.

Tidligere verdensmester i snooker, Stephen Hendry, kommer fra Auchterarder.

Referanser
----------

1. ↑   Auchterarder, Discover Scotland
2. ↑   «Auchterarder (Perth and Kinross)», *City Population*
3. ↑   «Auchterarder Castle», *Canmore*

Eksterne lenker
---------------

* Auchterarders samfunnsnettsted
* Auchterarder and The Ochils, *Visit Scotland*
* Auchterarder Golf Club

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ann Beate Tempelhaug** (født 1954 i Mosjøen i Nordland) er en norsk keramiker, bosatt i Søgne i Vest-Agder. Hun arbeider som keramiker, med hovedvekt på dreiing og modellering i steingods og porselen.

Tempelhaug er utdannet ved Kunst- og designhøgskolen i Bergen (tidligere Bergen Kunsthåndverksskole), med diplomeksamen i 1981. Hun flyttet til Søgne i 1992, og etablerte seg der med eget verksted sammen med sin ektefelle Eirik Gjedrem, som også er keramiker. I årene som fulgte, deltok hun på en rekke gruppe- og separatutstillinger og mottok flere stipender. I 1985 mottok hun Bergen kommunes kunstnerstipend, og i 1991 mottok hun Statens treårige arbeidsstipend. Hun er innkjøpt av Norsk kulturråd flere ganger, Riksgalleriet, KODE kunstmuseene i Bergen, Sørlandets kunstmuseum, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Sogn og Fjordane Kunstmuseum og Vestlandske kunstindustrimuseum. Utsmykninger av henne, finnes blant annet på Gullfaks C-plattformen, Det juridiske fakultet (UiB), Bibliotek og idrettshall i Vestnes, Møre og Romsdal, Bjønnes omsorgssenter, Nøtterøy og på Postterminalbygget i Mosjøen.

I de senere år har Tempelhaug hatt flere større separatutstillinger. Hennes arbeider – ofte fat i stort format – blir beskrevet som skulpturelle og monumentale, gjerne med sarte tegninger og fargenyanser i overflaten. På senhøsten 2015 viste Bomuldsfabriken Kunsthall, avd. ARTendal en separatutstilling med hennes kunst med tittelen *Det er ingen natt mer*. Våren 2016 ble hun valgt ut til å delta på messen Collective Design Fair i New York i regi av Galleri Format.

Ann Beate Tempelhaug har vært medlem i Kunstnerisk råd i Format, Oslo (1991-1994) og i kunstnerisk råd ved Agder Kunstsenter ( tidligere Sørlandets Kunstnersenter) 1995-1996. Hun er medlem i Norske kunsthåndverkere Agder.

Referanser
----------

1. ↑  Harald Solberg: *Norsk kunsthåndverkere Agder*, s. 32 og 56.
2. ↑  Torgeir Eikeland: «Brennende kjærlighet i prestegården» i *Fædrelandsvennen*, 27. juni 2014, s. 35
3. ↑  Bomuldsfabriken kunsthall: «Det er ingen natt mer», 13. desember 2015,  (besøkt 4. august 2016)
4. ↑  Anne Gunn Pedersen: «Ann Beate Tempelhaug stiller ut i New York», *Søgne og Songdalen budstikke på nett*, 5. april 2016,  (besøkt 4. august 2016)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Ann-Mary Gwynne Grant** (født 6. mai 1955 i Harare), zimbabwisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

English ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det zimbabwiske damelaget som vant landhockeyturneringen for damer foran Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. På grunn av at mange land boikottet lekene i Moskva var Zimbabwe et av lagene som fikk erstatte de fem opprinnelige som ikke stilte i turneringen. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Zimbabwe vant tre kamper og to uavgjort, og med åtte poeng toppet de tabellen foran Tsjekkoslovakia med sju. Grant var kaptein på laget

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i landhockey, damer Zimbabwes flagg Zimbabwe

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ann Grant – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ann Grant – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
Kart over An Shi-opprøret (An Lushans opprør)
**Geshu Han** (kinesisk: 哥舒翰; pinyin: *Gēshū Hàn*, født 699, død 1. desember 757 i Luoyang), formelt **prins Wumin av Xiping** (西平武愍王), var en general i Tang-dynastiets Kina. Han var av türgesjisk slekt. 

Han ble en mektig general mot slutten av keiser Xuanzong av Tangs regjeringstid, og hadde i 756 ansvaret for forvaret av Tong-passet mot An Lushans opprørsstyrker.

Etter at Tan-kansleren Yang Guozhong presset ham å gå til kamp mot An Lushans styrker ble han beseiret, og deretter ble han tatt til fange av sin egen underordnede, Huoba Guiren (火拔歸仁), og bragt til An Lushans leir. An Lushan forsøkte å bbruke han til å få hans underordnede generaler Li Guangbi, Lai Tian (來瑱) og Lu Gui (魯炅) til å overgi seg, men det nektet disse generalene å gjøre. Da Ble Geshu Han satt i husarrest i Luoyang, hovedstaden i Ans nyetablerte stat Store Yan.

I 757, etter at An Lushans sønn og etterfølger An Qingxu ble beseiret av Tang-styrkene og måtte forlate Luoyang, rakk An Qingxu først å henretted Geshu og omkring tretti andre Tang-generaler som var i fangenskap der.

Referanser
----------

1. 1 2   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  兩千年中西曆轉換

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Geni
 |
Må ikke forveksles med Anne Bancroft.

**Ann Bancroft** (født 29. september 1955 i Mendota Heights i Minnesota i USA) er en amerikansk forfatter, lærer og polfarer.

I 1986 sa hun opp sin stilling som frilufts- og gymlærer og ble med på Will Steger International North Pole Expedition. Hun ankom nordpolen sammen med fem følgesvenner etter en 56 dagers tur med hundespann. Med dette ble Bancroft den første kvinne til å nå nordpolen. I januar 2009 ble hun også den første kvinne til å krysse Grønland på ski.

Bancroft har gjennomført flere ekspedisjoner sammen med Liv Arnesen. Blant annet ble de de første kvinner til å krysse Antarktis i 2000-01, etter en tur på 91 dager og 2747 km. I 2007 planla Arnesen og Bancroft å slutte seg til forskerne på Tara-ekspedisjonen etter en kryssing av polhavet fra Ward Hunt Island i Canada. Men de måtte avbryte ekspedisjonen på grunn av ødelagt utstyr, ekstrem kulde og frostskader.

Ann Bancroft og Liv Arnesen driver et selskap sammen.

I 1995 ble Bancroft innvotert i National Women's Hall of Fame.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Ann-Bancroft, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w66g1g9q, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.womenofthehall.org[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Liv Arnesens hjemmeside  Arkivert 16. mai 2008 hos Wayback Machine.
5. ↑  Bancroft Arnesen Explore

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Adil Çarçani** (født 5. mai 1922 i Gjirokastër, død 13. oktober 1997) var en albansk kommunistisk politiker.

Han ble født i fjellandsbyen Fushë-Bardhë i distriktet Gjirokastër. Under den andre verdenskrig deltok han i den kommunistiske motstandsbevegelsen mot de italienske og tyske okkupantene.

Çarçani studerte økonomi. Han var minister for gruvedrift og industri 1951–1965 samt visestatsminister 1965–1981. Çarçani overtok som statsminister etter Mehmet Shehus død i 1981, og satt frem til folkerepublikkens fall i 1991. Çarçani var fullverdig medlem av Arbeidets partis sentralkomité fra 1956 og politbyrået fra 1961. Han ledet en statlig kommisjon for elektrifisering av landsbygden 1966–1971 og forhandlingsdelegasjoner for kredittavtaler med Kina i 1968 og 1975.

I 1991 ble hans parlamentariske immunitet opphevet. I 1994 ble han dømt til fem års fengsel for maktmisbruk og underslag av offentlige midler, men hans sviktende helse gjorde at straffen ble sonet i husarrest.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Elsie, Robert (red.) (2012). *A Biographical Dictionary of Albanian History* **(engelsk)**. London: I.B. Tauris. s. 75.
2. ↑  Kritz, Neil J. (red.) (1995). *Transitional Justice. How Emerging Democracies Reckon with Former Regimes* **(engelsk)**. 2. Washington, D.C.: U.S. Institute of Peace Press. s. 728.
3. ↑  Saxon, Wolfgang (20. oktober 1997). «Adil Carcani, 75, a Leader In Albania's Stalinist Twilight». *The New York Times* **(engelsk)**. Besøkt 18. januar 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |
Stilen **cool jazz** er en videre utvikling av bebop. Den blir ofte betraktet som en motutvikling til den hektiske bebopen. Karakteristisk for Cool Jazz er en påfallende sterkere strukturering av komposisjon og improvisasjon, gjennom utvidete strukturer, gjennom flerdelte komposisjoner og også ved å benytte komposisjonsteknikker fra den europeiske musikktradisjonen.

Bebop inneholdt et eksperimentelt element. En del jazzmusikere tok dette som grunnlag for å utvikle musikken videre, en av stilartene som oppsto var Cool Jazz. Med begrepet «cool» menes musikerens holdning til musikken. I forhold til bebop er Cool Jazz mer introvertert og bygger på et intellektuelt kunstbegrep. De fleste cool-musikerne hadde universitets- eller konservatoriumsutdannelse og betraktet sin musikk først og fremst som musikk til å høre på, dvs. kunstmusikk. Cool jazz orienterer seg i retning konsertaktig musikk, den blir spilt med så lite vibrato som mulig og tonen virker renere enn tidligere stiler som forsøkte å etterligne den menneskelige stemme i solospillet.

I Cool Jazz er samspillet i et jazzcombo viktigere enn i bebop. Solospill står også her i midtpunktet, men blir innføyd i komplekse arrangementer som eksperimenterer med sound og klangmotiver. Cool jazz er kanskje kjølig, men kald var denne musikken aldri: *avslappet*, *suveren*, *alvorlig og uten showeffekter* er vel bedre uttrykt. 

De første opptakene oppsto på slutten av 1940-tallet med Claude Thornhills orkester.

Et stildannende album er *Birth of the Cool* av Miles Davis.

Viktige musikere
----------------

### Trompet

* Chet Baker, også sang
* Miles Davis

### Saksofon

* Paul Desmond
* Woody Herman, også klarinett
* Jimmy Giuffre, også klarinett
* Lee Konitz, alt
* Warne Marsh, tenor
* Gerry Mulligan, baryton

### Piano

* Dave Brubeck
* Bill Evans
* John Lewis
* Stan Kenton
* George Shearing
* Lennie Tristano

### Trommer

* Chico Hamilton
* Connie Kay
* Shelly Manne

### Andre

* Billy Bauer, gitar
* Percy Heath, bass
* Howard Rumsey, bass

Viktige band
------------

* Modern Jazz Quartet
* The Capitol Band

  


| * v
* d
* r
Jazz |
| --- |
| Sjangere | 
* Acid jazz
* Afro-jazz
* Asia-amerikansk jazz
* Avant-garde jazz
* Bebop
* Bossanova
* Calypso jazz
* Cape jazz
* Chamber jazz
* Cool jazz
* Crossover jazz
* Dixieland
* Frijazz
* Gypsy jazz
* Hard bop
* Jazz blues
* Jazz-funk
* Jazz-fusion
* Jazz rap
* Latinojazz
* M-Base
* Mainstream jazz
* Modal jazz
* Neo-bop jazz
* Nu jazz
* Orkestral jazz
* Post-bop
* Punk jazz
* Ska jazz
* Smooth jazz
* Soul jazz
* Swing
* Trad jazz
* West Coast jazz

 | Jazz |
| Instrument | 
* Kontrabass
* Trommer
* Gitar
* Piano
* Fiolin
* Vokaljazz
* Saksofon
* Trombone
* Trompet

 |
| Emner | 
* Jazzens «adel»
* Jazzalderen
* Jazzband
* Jazzpoesi
* Jazz royalty
* Standardjazz
* Storband
* Improvisasjon
* Jamsession
* Scat-sang
* Stride
* Jazz i Norge

 |
| Lister | Liste over norske jazzklubber **·** Liste over jazzsjangere |
| 
* Portal
* Kategori

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN
 |

Portal: Jazz
*Phaetons døtre forvandlet til popler' av Santi di Tito. Freske i Palazzo Vecchio, 2. del av 15. århundre.*
**Heliadene** (gresk: Ἡλιάδες, *Heliádes*, «soldøtrene») er i gresk mytologi Helios' døtre: Phaetusa, Lampetia, Aigle, døtre av Phaeton, som de uten Helios' spente foran himmelvognen, og som de så nedstyrtet med. Som straff, eller ut av medynk, ettersom de trøstesløst begråt brorens død, ble de forvandlet til popler (eller orretrær eller ambratrær). Fra deres tårer oppstod rav, som selv som trær fortsatte de å svette ut gyldne tårer.

Helios' og hans hustru Rhodes syv kloke sønner ble kalt heliadai.

Litteratur
----------

* Ovid: *Metamorphoses* II, 340-366
* Gaius Julius Hyginus: *Fabulae* CLIV & CLII A
* William Smith: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, London (1873). "Heliadae and Heliads"

Referanser
----------

1. ↑  Vergil: *Eklogene* 6.63
2. ↑  Guus Houtzager (2006). *Illustrierte Griechische Mythologie Enzyklopädie* [*Geïlustreerde Griekse mythologie encyclopedie*] **(Niederländisch)**. Eggolsheim: Edition Dörfler im Nebelverlag. s. 206.

Eksterne lenker
---------------

* Heliader i *Theoi Project*
**Cooleyhalvøya** (irsk: *Cuaille*, eldre *Cúalṅge*) er en halvøy nord på østkysten mot Irskesjøen av øya Irland. Den ligger i grevskapet Louth i Irland. Sør for halvøya ligger Dundalkbukten og nord for bukten Carlingford Lough som danner grense mot Nord-Irland. Det er et kupert landskap på halvøya, den høyeste toppen er Slieve Foy. Blant byer og landsbyer på halvøya er landsbyen Omeath, den lille byen Carlingford og havnen i Greenore.

Geografi
--------

Statue av den mytiske oksen Donn Cuailnge
Halvøya inneholder Cooley-fjellene, hvorav den høyeste, Slieve Foy, også er den høyeste toppen i grevskapet Louth på 589 meter. I nord ligger Carlingford Lough og grensen til Nord-Irland; i sør ligger Dundalkbukten. Halvøya er omkranset av regionalveien R173.

Halvøya er geologisk mangfoldig, med 440 millioner år gamle siluriske sandsteiner kalt for gråvakke i nordvest og sørvest, 340 millioner år gamle kalksteiner i øst, og 60 millioner år gamle vulkanske bergarter som danner Cooley-fjellene.

Mytisk oldtid
-------------

I irsk mytologi var Cooley (gammelirsk *Cúalnge*) hjemmet til oksen Donn Cuailnge, og stedet for Táin Bó Cúailnge, «Krøttertyveriet i Cooley». Av gamle monumenter i Cooley er blant annet Proleek-dyssen, hvor dens dekkstein veier anslagsvis 31.75 tonn, og en gallerigrav fra bronsealderen, begge nær Ballymascanlan.

Folk fra Cooleyhalvøya
----------------------

Cooley Peninsula er hjemmet til rugbyspillerne Rob Kearney og David Kearney. USAs president Joe Biden har forfedre fra området på Cooleyhalvøya. Han deler en oldefar med Kearney-brødrene. Sportskommentator Jimmy Magee (1935-2017) i Raidió Teilifís Éireann (RTÉ), er oppvokst på Cooley-halvøya.

Referanser
----------

1. ↑  «Cuaille / Cooley», *Placenames Database of Ireland*
2. ↑   «Cúalṅge», *Electronic Dictionary of the Irish Language*
3. ↑  «Cooley & Slieve Foye Walks & Hikes», *Visitlouth.ie*
4. ↑  «Slieve Foye — County Louth highest Point», *Ourlittlehiker.com*
5. ↑  «Dundalk Bay», *Sealouth.ie*
6. ↑  «The geology of the Cooley Peninsula – a rough guide» (PDF), *3roc.net*
7. ↑  «Louth: County Geology Of Ireland» (PDF), *Geoschol*
8. ↑  «The Tain Bó Cualigne -The Brown Bull of Cooley», *Carlingford and Mourne*. Arkivert fra originalen den 12. mars 2017.
9. ↑  O'Sullivan, Harold (1. januar 1997): «Dundalk and North Louth: Paintings and Stories from Cuchulainn's Country», *Dundurn*
10. ↑  «Proleek Dolmen», *Discoverireland.ie*
11. ↑  «Proleek Wedge Tomb | Giant's Grave | Dundalk», *Direction Ireland*
12. ↑  Hogan, Laura (14. mars 2023): «Locals hoping Joe Biden will return to Louth's Cooley Peninsula», *RTÉ*

Eksterne lenker
---------------

* Awarded «EDEN - European Destinations of Excellence» non traditional tourist destination 2008
**Coombes** er en landsby (eller grend) og et verdslig sogn i distriktet Adur i grevskapet West Sussex i England. Den ligger omkring 3,2 km nordvest for Shoreham-by-Sea, ved elven Adur. Med bare 51 innbyggere ved folketellingen i 2001 er det verdslige sognet svært lite, og det er derfor ikke noe sogneråd; i stedet holdes åpne sognemøter. Ved folketellingen i 2011 ble befolkningen inkludert det verdslige sognet til Lancing.

Historie
--------

Kirkesognet Coombes eksisterte under navnet *Cumbe* på tiden av *Domesday Book* i 1086, da den understøttet to herregårder og deres tilknyttede bosetninger. Coombes var større på den tiden, men verken den eller Applesham (den andre landsbyen) var av stor betydning.

Sognekirken er fra 1000-tallet hvor dens dedikasjon har gått tapt. Den har en del av de mest betydningsfulle veggmalerier fra middelalderen i England, malt i tiden rundt 1100 og som ble gjenoppdaget i 1949. Det er en enkel kirkeklokke på 35 kg som antagelig ble støpt i Normandie. Den er en av de eldste kirkeklokker i Sussex, datert til rund 1150. English Heritage har listet kirken som bevaringsverdig i klasse I for dens arkitektoniske og historiske betydning.

Referanser
----------

1. ↑   «2001 Census: West Sussex – Population by Parish» Arkivert 8. juni 2011 hos Wayback Machine. (PDF). West Sussex County Council.
2. ↑   Pé, Diana (2006): *Mid Sussex Church Walks*. PP (Pé Publishing). ISBN 0-9543690-2-5, s. 46
3. ↑   Hudson, T.P. red. et al (1980): *A History of the County of Sussex: Volume 6 Part 1: Bramber Rape (Southern Part)*. Victoria County History. s. 215–219.

Litteratur
----------

* Nairn, Ian; Pevsner, Nikolaus (1965): *Sussex. The Buildings of England*. Harmondsworth: Penguin Books, ISBN 0-14-071028-0, s. 113
* Hudson, T.P. red.; Baggs, A.P.; Currie, C.R.J.; Elrington, C.R.; Keeling, S.M.; Rowland, A.M. (1980): *A History of the County of Sussex: Volume 6 Part 1: Bramber Rape (Southern Part)*. Victoria County History. s. 215–219.

Eksterne lenker
---------------

(en) Coombes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Adur District Council Arkivert 18. desember 2005 hos Wayback Machine.
* «Combes» hos *British History Online*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Cooper Creek ved Innamincka i Strzeleckiørkenen i Sør-Australia.
Burke og Wills ved møtestedet ved Cooper Creek.  
Maleri av John Longstaff
Eyresjøen og elver som fører til den, Cooper Creek mot høyre
**Cooper Creek** er ei elv i Australia. Den dannes ved samløpet mellom elvene Thomson og Barcoo. Den er 1 420 kilometer lang, med et nedbørfelt på 244 000 km².

Hovedtilløpselva Barcoo har utspring i Great Dividing Range, i området ved Barcaldine, rundt 500 kilometer inn i landet fra byen Rockhampton. Cooper Creek, som bare periodisk er vannførende, munner i vannrike år ut i Eyresjøen. Landskapet elva renner gjennom blir kalt Channel Country, og er et betydelig gress- og beiteland for sau- og kveghold. 

Cooper Creek har utspring på vestsiden av Great Dividing Range som elva Barcoo, i det sentrale Queensland. Herfra renner den i nordvestlig retning, til den snur mot sørvest etter å ha passert byen Blackall. Den kalles Cooper Creek etter samløpet med Thomson rundt 40 kilometer nord for byen Windorah. Den renner deretter gjennom Strzeleckiørkenen og Tirariørkenen før den munner ut i den nordlige Eyresjøen. Det er imidlertid sjelden at Cooper Creek faktisk rekker fram dit. De fleste årene blir vannet i elva absorbert i bakken, fyller sidekanaler og de mange permanente vannhullene, eller simpelthen bare fordamper uten å nå fram til Eyresjøen. I meget vannrike år klarer den imidlertid å krysse hele Channel Country og rekke fram til sjøen. Sist gang dette skjedde var i 2000.

I 1861 var Cooper Creek av skjebnesvanger betydning for de berømte oppdagerne Robert O'Hara Burke og William John Wills. De hadde avtalt et møtested, et tre ved elva, med ekspedisjonsdeltagerne som hadde blitt igjen der. Men kom de for sent fram, ettersom de etterlatte ekspedisjonsdeltagerne hadde dratt fra stedet bare ni timer tidligere. På grunn av dette, samt en serie uheldige omstendigheter omkom begge to på reisen tilbake. Begge ble begravet ved Cooper Creek. I 1862 ble gravene åpnet og levningene brakt til Adelaide av den britiske forfatteren William Howitt, og de ble i 1863 begravet på Melbournes sentrale gravlund.

Referanser
----------

1. ↑  «Flood warning system for the Cooper Creek catchment». Bureau of Meteorology (Australia). Besøkt 25. april 2016.
2. ↑  Burke & Wills Grave (engelsk)

Eksterne lenker
---------------

* Innamincka/Cooper Creek State Heritage Area (engelsk)
* Burkes grav ved Cooper Creek (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Adil Shahi** eller **Adilshahi** var et sunnimuslimsk. dynasti grunnlagt av Yusuf Adil Shah som hersket over **Sultanatet Bijapur** som lå i dagens Bijapur-distrikt i Karnataka i India i De vestlige Nilgiris-fjellene i Deccanregionen i det sydlige India fra 1489 til 1686. Bijapur hadde vært en provins i Bahmani-sultanatet (1347–1518) før det begynte å gå i oppløsning rundt 1470.og endelig oppløst i 1518. Bijapur-sultanatet ble absorbert av Mogulriket den 12. september 1686, etter å blitt hærtatt av keiser Aurangzeb.

Ibrahim Adil Shah II

Referanser
----------

1. ↑  Salma Ahmed Farooqui, *A Comprehensive History of Medieval India: From Twelfth to the Mid-Eighteenth Century*, (Dorling Kindersley Pvt Ltd. 2011), 174.
2. ↑  Sen, Sailendra (2013). *A Textbook of Medieval Indian History*. Primus Books. s. 119. ISBN 978-9-38060-734-4.
3. ↑  The Peacock Throne by Waldemar Hansen.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Adil Şan** (født **Adel Alıssa** 12. september 1980 i Bayır-Bucak i Syria) er en syrisk og tyrkisk sanger og poet. Han representerte Syria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2015 med melodien «Geliş». Sangen har i ettertid blitt populær etter å ha blitt brukt i den tyrkiske såpeoperaen *Diriliş: Ertuğrul*.

Şan vokste opp i Turkman-fjellene i Syria. Hans far fra Aleppo er syrisk-turkmensk og hans mor er fra Gaziantep i Tyrkia. Han ga ut sitt første album med tittelen *Çobanbey Elleri* i 2003. Kort tid etter flyttet han til Tyrkia, hvor han giftet seg i 2006. Da han fikk tyrkisk statsborgerskap endret han sitt navn fra Alıssa til Şan. I 2013 ga han ut sitt andre album *Hattuç*. 

I 2015 ble Adil Şan den første til å representere Syria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Melodien «Geliş» kom på en femteplass i konkurransen, og Şan fikk juryens «sympatipris» for sin fremføring. Senere samme år ga han ut en bok om syrisk-turkmensk kultur. I 2016 ga Şan ut sitt tredje album *Dilimiz*.

Referanser
----------

1. ↑  Narkoz Haber Gazetesi 16. mars 2016, Türkvizyon yolculuğu ve türkmen dağ!. Besøkt 12. juli 2016. (tr)
2. ↑  Hatay Vatan 19. november 2016. Türkmen Şair 2. Kitabını yayınladı. Besøkt 5. juni 2018. (tr)
3. 1 2 3  Adil Şans omtale Arkivert 2016-01-05, hos Wayback Machine. på Tyrkvisjonens sangkonkurranses offisielle hjemmeside. Besøkt 5. juni 2018. (tr)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige deltaker:**ingen** | **Syria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse**(2015) | Neste deltaker:**innehar tittelen** |
**Experimentarium** er et vitensenter beliggende i Hellerup med midlertidig adresse på Christiansholm i København.

Senteret åpnet den 9. januar 1991 i Hellerup. Museet viser forskjellige grener av naturvitenskap, hvor publikum får del i ved å kunne prøve mange av hvordan gjenstandene virker, som f.eks. fysiske fenomener. I tillegg finnes skiftende utstillinger som baserer seg på forskjellige emner.

I 2014 begynte oppussing av utstillingshallen i Hellerup etter en massiv pengeinnsamling til prosjektet. Derfor flyttet Experimentarium midlertidig vekk fra Hellerup i to år og inn i hjertet av København på Christiansholm i det gamle papirlageret på øya. Da lokalene her har mindre plass enn de i Hellerup, har det ikke vært mulig å flytte alle gjenstandene med 

Science-senteret åpnet i de nye lokaler i papirlageret den 7. februar 2014 under navnet Experimentarium City. Det nye museumet har et areal på 3 400 m2 med en interaktiv utstilling, hvor de besøkende som tidligere kan prøve mange ting og fenomener.

Den 27. april 2015 herjet en voldsom brann utbygningen av Experimentarium på Tuborg Havnevej.

Siden åpningen og frem til 2012 har senteret hatt et årlig gjennomsnittlig besøkstall på ca. 340 000.

Se også
-------

* Vitensenteret i Trondheim

Referanser
----------

1. ↑  Faber, Kim (26. august 2013)[*ufullstendig referanse*]
2. ↑  Experimentarium (2013). «Besøgstal». Arkivert fra originalen 22. februar 2014. Besøkt 7. februar 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
***Coprostygnus*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende
--------

Små biller (de fleste artene 1 – 4 mm), vanligvis slanke og parallellsidige. **Hodet** er ganske stort, sett ovenfra mer eller mindre firkantet, og flatt. Fasettøynene er vanligvis ganske små. Pannen er som oftest grovt punktert og har ofte fremoverrettede horn eller andre utvekster, for eksempel en hylle over antennefestene. Kjevene (mandiblene) er påfallende store hos noen grupper. Antennene er vanligvis korte og kraftige, men uten tydelig avsatt kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er grovt punktert og har ofte én eller flere lengdefurer i midten. Sidekantene er tydelig avsatte og ofte med små tenner ("sagtakkede"). **Dekkvingene** er ofte kortere enn brystskjoldet, kraftig punkterte. **Bakkroppen** har tydelig avsatte sidekanter. **Beina** er korte og forholdsvis kraftige. Hos en del arter har leggene (tibiae) kraftige pigger. Føttene har hos de fleste artene bare to ledd.

Levevis
-------

Artene i denne gruppen lever i møkk og annet råtnende, organisk materiale.

Utbredelse
----------

Slekten lever på New Zealand.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien **tannkortvinger, Oxytelinae** Fleming, 1821
					- Gruppen **Coprophilini** Erichson, 1839
						* Slekten ***Coprostygnus*** Sharp, 1886
							+ *Coprostygnus curvipes* Broun, 1921
							+ *Coprostygnus optandus* Broun, 1893
							+ *Coprostygnus picipennis* Broun, 1921
							+ *Coprostygnus sculptipennis* Sharp, 1886

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Sharp, D. (1886) On New Zealand Coleoptera, with descriptions of new genera and species. *Scientific transactions of the Royal Dublin Society* (2)3: 351–454, plates XII–XIII.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coprostygnus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Coprostygnus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Coprostygnus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Dodewaard kjernekraftverk** var et kjernekraftverk med en kokvannsreaktor (BWR) i det nederlandske tettstedet Dodewaard. Utbyggingen av kraftverket begynte i 1965, og reaktoren ble kommersielt igangsatt 26. mars 1969 med Juliana av Nederlands tilstedeværelse. Anlegget produserte elektrisk kraft i 28 år, frem til 1997. 

Kraftverket i Dodewaard var det første atomkraftverket i Nederland, og det ble i sin helhet bygget av den nederlandske regjeringen. Nederland ønsket å vite mer om hvordan et slikt anlegg fungerte og hvordan det skulle utbygges. Av den grunn var anlegget mer ment til forskning og eksperimentering enn det var til storartet produksjon av elektrisk kraft. Anleggets ene reaktor hadde en installert maksimal elektrisk effekt på bare 60 MW. Som følge av Tsjernobylulykken gikk store deler av den nederlandske befolkningen imot kjernekraft, som allerede var et hett debattema i nederlandsk politikk. Utbyggingen av nye anlegg stoppet derfor opp, og det ble vedtatt å utfase Dodewaard kjernekraftverk. Anlegget ble dog stengt hele syv år tidligere enn opprinnelig stengingstid.

Referanser
----------

Kilder
------

* Informasjon fra nettsiden N.V.GKN, eieren av Dodewaard kjernekraftverk.
* Informasjon om anleggets historie på skiltet utenfor kjernekraftverket.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | SkyscraperCenter
 |
Denne artikkelen omhandler måleenheten.  For redskapet, se såld (redskap).
**Såld** er en gammel volumenhet som har vært i bruk over hele Skandinavia, også i Norge. I middelalderen var såld antageligvis det største kornmålet brukt i Norge, men med store lokale variasjoner i bruken. Magnus Lagabøtes landslov påbød en felles definisjon av såld for hele landet.

Landsloven
----------

Magnus Lagabøtes landslov påbød at 1 såld = 6 mæler. Et såld skulle ta en vektmengde av rug tilsvarende ½ vestnorsk skippund. Basert på dette har en estimert at et såld tilsvarer cirka 97,2 liter.

Christian Kvarts norske lov
---------------------------

 Christian Kvarts norske lov innførte bruk av den københavnske  korntønna (ca. 139,1 liter) også i Norge. Lokale kornmål som såld og mæle skulle da tilpasses tønnestørrelsen, slik at fire mæler fylte en tønne. Et såld ble da regnet som 1,5 tønne.

Lokale variasjoner
------------------

I Romerike og Ringerrike: 

* 1 såld = 12 settinger = 3/4 tønne (109,35 liter)

På Hadeland:

* 1 såld = 12 settinger = 3/5 tønne (87,48 liter)

I Vinje i Telemark:

* 1 såld = 3 mæler = 9 tredingsteier = 12 fjerdingsteier = 3/4 tønne (109,35 liter)

I Hedemark, Sør-Gudbrandsdalen, Sigdal og Hallingdalen:

* 1 såld = 12 settinger = 2/3 tønne (97,2 liter)

I Nord-Gudbrandsdalen:

* 1 såld = 6 mæler = 36 settinger = 1 1/3 tønne (194,4 liter)

I Valdres omkring 1740:

* 1 såld = 6 mæler = 24 settinger (174,96 liter)

I Hardanger og Sogn:

* 1 såld = 6 mæler = 2/3 tønne (97,2 liter)

På Voss på 1500-tallet:

* 1 såld = 4  asker (81 liter)

Litteratur
----------

* Rolf Fladby, Steinar Imsen, Harald Winge, red. (1974). *Norsk historisk leksikon*. Oslo: J.W.Cappelens forlag. ISBN 82-02-04893-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Hovedbygning (2005), tegnet av Wolff Schoemaker (1882-1949)
Anlegget ca år 1930
Vaksineflasker i Bio Farmas produksjonsanlegg, 2017
**PT Bio Farma (Persero)** er et indonesisk statlig selskap som er basert i Bandung i India og som produserer vaksiner mot blant annet meslinger, polio og hepatitt B. Bio Farma har produsert vaksiner for en rekke land gjennom UNICEF, Den panamerikanske helseorganisasjonen og andre organisasjoner.

Historie
--------

Bio Farma ble grunnlagt i 1890 i daværende Batavia i daværende Nederlandsk Ostindia som Parc-vaccinogène, et statlig institutt for vaksineutvikling som var tilknyttet det franske Institut Pasteur. 

I samband med en innledet flytting av administrasjonen for Nederlandsk Ostindia til Bandung, flyttet instituttet dit i 1923.

Koronavaksine
-------------

Bio Farma innledet i 2020 samarbeide med det kinesiske Sinovac Biotech for å utvikle covid-19-vaksinen CoronaVac. Bio Farma planla å produsere 250 millioner doser per år.

Referanser
----------

1. ↑  *Wolff Schoemaker* på www.peoplepill.com
2. ↑  «Bio Farma profile». 11. juni 2017. Arkivert fra originalen 23. august 2017. Besøkt 30. juni 2021.
3. ↑  «Indonesia aims to start administering coronavirus vaccines in early November». *The Straits Times*. 12. oktober 2020. Arkivert fra originalen 13. oktober 2020. Besøkt 12. oktober 2020.
4. ↑   *på den indonesiske regjerings nettsted den 4. august 2020*

Eksterne lenker
---------------

* Bio Farmas nettsted


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI
 |
***Copshop*** er en amerikansk actionfilm fra 2021, regissert av Joe Carnahan. Han skrev også manus, sammen med Kurt McLeod. Hovedrollene spilles av Gerard Butler, Frank Grillo og Alexis Louder. Filmen ble først sluppet i Storbritannia den 10. september 2021.

Handling
--------

Svindleren Teddy Murretto er på flukt i en stjålet politibil, som bryter sammen ikke langt fra et kasino i Nevada. Midt i et slagsmål utenfor kasinoet, slår Murretto ned politibetjent Valerie Young. Dette gjør han fordi han ønsker å bli fengslet, i den tro at det er tryggere for ham bak murene. Men en av disse forfølgerne, leiemorderen Bob Viddick, blir fengslet ved det samme fengselet i småbyen - ved å late som han er full og krasjer en bil inn i politibilen som Murretto hadde etterlatt.

Murretto og Viddick blir plassert i separate celler. Viddick hadde imidlertid plantet et lite brannslokningsapparat ved inngangen til stasjonen, og når dette antennes og brannalarmen går, utnytter han all forvirringen som oppstår. Viddick slår en beruset mann som deler celle med ham, og stjeler pistolen fra en politimann. Han er i ferd med å drepe Murretto, når Valerie Young bryter inn og returnerer ham til cellen hans. Etter hvert kommer også enda en morder til politistasjonen, Anthony Lamb, som også har fått i oppdrag å drepe Murretto. Skuddvekslinger og kaos oppstår, med politifolk som blir fanget i kryssilden mellom kjeltringene.

Skuespillere
------------

* Gerard Butler som Bob Viddick, en profesjonell leiemorder
* Frank Grillo som Teddy Murretto, en svindler
* Alexis Louder som Valerie Young, en politimann
* Toby Huss som Anthony Lamb, en morder
* Chad L. Coleman som Duane Mitchell, en politimann
* Ryan O'Nan som offiser Huber
* Jose Pablo Cantillo som offiser Pena
* Kaiwi Lyman som offiser Barnes
* Robert Walker-Branchaud som offiser Kimball
* Tracey Bonner som detektiv Deena Schier
* Christopher Michael Holley som offiser Ruby
* Marshall Cook som Brad
* Keith Jardine som en politimann

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Copshop* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Copshop* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Copshop* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Copshop* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Copshop* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Copshop* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Copshop* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Copshop* på Metacritic Rediger på Wikidata
**Ignaz Franz** (født 12. oktober 1719 i Protzan i Ząbkowice Śląskie i Schlesien, død 19. august 1790 in Breslau) var en tysk katolsk prest, teolog og salmedikter.

Liv
---

Franz studerte filosofi og teologi ved Universitetet i Breslau. Etter å ha fullført studiene og den obligatoriske forbredelsetiden, ble han ordinert til prestetjensete i 1742 av Fyrstbiskop Philipp Ludwig von Sinzendorf, og han begynte å jobbe som kapellan i Głogów.

i 1753 ble Franz forfremmet og ble samtidig forflyttet til Sława I 1766 hentet Philipp Gotthard von Schaffgotsch ham tilbaketil Berslau, og han ble rektor på presteseminaret i byen. Han virket også som *Assessor für theologische Angelegenheiten* for et apostolisk vikariat. 

Franz døde 19. august 1790 i Breslau.

Virke
-----

Franz gav ut flere katekismer og sangbøker i opplysningstidens ånd. Han har skrevet salmen *Großer Gott, wir loben dich* (Norsk: «Store Gud, vi lover deg», *Norsk Salmebok* nr. 270, *Norsk salmebok 2013* nr. 280) Dette er en tysk oversettelse av *Te Deum*, begynnelsen på den ambrosianske lovsangen. Den ble skrevet i 1770.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Discogs, Discogs artist-ID 5494199, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   International Music Score Library Project, IMSLP-identifikator Category:Franz,\_Ignaz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Großer Gott, wir loben Dich – Tekst
* Großer Gott, wir loben Dich – Melodi
* (de) «Ignaz Franz» i *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL).
* (de) Verk av og om Ignaz Franz i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Binærsøk** er en effektiv algoritme for å finne fram til et bestemt element i en sortert liste ved å dele listen i to for hvert steg. Algoritmen tar det midterste elementet i den sorterte listen og sammenligner med det elementet en skal finne fram til for å finne ut om det er større eller mindre. Fordi listen er sortert vet en dermed om elementet kommer før eller etter, og søker deretter i den gjenstående halvdelen på samme måte.

Her er pseudokode for en funksjon som ser på den verdien i den sorterte listen *a* som ligger midt mellom plasseringene *left* og *right*. Funksjonen kaller seg selv rekursivt med den ene halvdelen av listen.

```
**function** binarySearch(a, value, left, right)
    **if** right < left
        **return** *not found*
    mid := floor((left+right)/2)
    **if** value > a[mid]
        **return** binarySearch(a, value, mid+1, right)
    **else if** value < a[mid]
        **return** binarySearch(a, value, left, mid-1)
    **else**
        **return** mid

```