recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Pheropsophus verticalis*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Pheropsophus verticalis* finnes i Australia.

Utseende
--------

*Pheropsophus verticalis* har matt svarte dekkvinger, med opphøyde tydelige lengdestriper (riller). På hver dekkvinge er det en stor orange-røde rund flekk. Bakkanten av dekkvingene har en smal orange-røde kant. Hodet og halsskjoldet er orange-rød med noen mørkere svarte markeringer. Beina og følehornene er orang-røde.

Levevis
-------

*Pheropsophus verticalis* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pheropsophus verticalis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pheropsophus verticalis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Pheropsophus verticalis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Vorontsovpalasset, vinteren 2011
**Vorontsovpalasset** (russisk: Воронцо́вский дворе́ц) er et palass i barokk arkitektur som ligger på en stor parsell mellom Sadovajagaten og Fontankaelven i St. Petersburg i Russland. 

Palasset har 50 rom, og ble bygd av Francesco Bartolomeo Rastrelli for greve Mikhail Illarionovitsj Vorontsov, keiserinne Elisabeth av Russlands kansler, i slekt med henne på morssiden. Det meget kostbare palasset ble bygd på åtte år, fra 1749. Etter at han niese Elisabeth falt i unåde ble Vorontsov utestengt fra hofflivet, og solgte sin hovedresidens til kronen. 

Paul I av Russland ga det til den russiske gren av Malteserordenen, som han var stormester for. En annen italiensk arkitekt som virket i Russland, Giacomo Quarenghi, ble da bedt om å moderneisere palasset. Årene 1798 til 1800 fikk Quarenghi innpasset et katolsk kapell, for å kunne imøtekomme de landflyktige franske aristokrater som bodde i den russiske hovedstad ved århundreskiftet. 

Siden 1810 har Vorontsovpalasset huset en rekke ledende militære skoler, blant annet det berømte Pasjekorpset (1810-1918) og Suvorov militærskole (fra 1955). Palasset er avgrenset mot Sadovajagaten med et forseggjort smijernsgjerde og er adskilt fra Fontanka-bredden av en stor have. Maltsererordenens kapell ble renovert i 2003, og blir benyttet for orgelresitativer.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vorontsovsky Palace (Saint Petersburg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisial nettside for Malteserordenens kapell

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Vorwerk** er en lett hønserase fra Hamburg i Tyskland.

Opprinnelse
-----------

Tyskland er opprinnelseslandet for denne rasen. Navnet har den etter sin skaper, Otto Vorwerk, som bodde i området rundt Hamburg. Allerede i 1900 begynte Otto å skape denne rasen ut i fra ideen om at farvesammensetningen fra Lakenfelder måtte kunne overføres til en god eggleggende landrase med en litt større kroppsbygning. Otto Worwerk viste den nye rasen på utstilling i 1912, men den ble først anerkjent offisielt i 1921.

Beskrivelse
-----------

Kraftig bygning, ikke for dyp og ikke for høyreist. Farvene er ensartet for både hane og høne. Vorwerker har et livlig vesen og er ikke særlig sky. Den er en flittig forsøker, trives godt under forholdsvis små forhold.

Farvevarianter
--------------

Det finnes bare denne ene opprinnelige farvevarianten.

* Hane: Hode, halsbeheng og hale:sort. Kropp: Overalt dyp-gul. Under farve:(dunfarve)grå. Vinger: gule og mørkegrå til sort. Sadelbeheng: Gyldengul med svak fin sort-ribbestripe. Vekt: 2,75 - 3,00
* Høne: Halskrave:sort, Kropp: Varmgul, gråsort. Styrefjær: sort og litt gult(synes ikke). Underfarve: gråblå. Vekt: 2,00 - 2,25
* Egg: Skallfarge: lett gullig. Minstevekt for rugeegg: 55 gram.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Vorwerkhuhn* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Mount Bjaaland** er et fjell (2 675 moh) som ligger sørøst på massivet ved toppen av Amundsenbreen i Dronning Mauds Fjell. I november 1911 be flere fjell i nærheten observert og grovt plassert på kartet av Roald Amundsen og laget hans på vei til Sydpolen. Amundsen navnga et av de etter Olav Bjaaland, et medlem av gruppen. Dette fjellet ble kartlagd av US Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfotografi fra U.S. Navy, 1960-64. For å bevare det historiske navnet fra dette området, valgte Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) dette fjellet som Mount Bjaaland. Andre fjelltopper i massivet er oppkalt etter andre medlemmer av gruppen som var med Amundsen til Sydpolen.

Eksterne lenker
---------------

 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Mount Bjaaland» (innhold fra Geographic Names Information System).

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
Lawrence Atkinsons akvarell *The Lake* fra midten av 20-tallet viser en klar påvirkning fra vorticismen.
**Vorticisme** (ca. 1913–1915) var en kortlivet modernistisk retning innenfor poesi og billedkunst.
Den hadde sitt utspring i kretser omkring det London-baserte litterære magasinet *BLAST*, og avviste tradisjonelle uttrykk, slik som f.eks landskaps- og aktmaleri. I stedet fremhevet man en geometrisk orientert, mer abstrakt stil som ikke er ulik kubismen. Retningen knytter seg også til futurismen, som oppsto omtrent samtidig.

Til tross for sin kortlivethet har vorticismen utøvd betydelig innflytelse på samtidskunsten. Forfatteren Ezra Pound ga navn til bevegelsen.

Referanser
----------

1. ↑  «Vorticism» **(engelsk)**. Museum of Modern Art. 2009. Besøkt 25. juni 2012.
2. ↑  Alison Flood (19. mars 2009). «Lewis comes back into favour, and print» **(engelsk)**. The Guardian. Besøkt 25. juni 2012.
3. ↑  «Ezra Pound in His Time and Beyond. The Influence of Ezra Pound on Twentieth-Century Poetry» **(engelsk)**. University of Delaware. 2009. Besøkt 25. juni 2012.
4. ↑  Shearer West, red. (1996). *The Bullfinch Guide to Art History*. Boston: Little, Brown and Co. s. 883. ISBN 082122137X.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Paul Wang Wencheng** (født 8. september 1881 i Kian-yun i Kina, død 28. januar 1961) var katolsk biskop av Shunqing (Nanchong) i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina).

Han ble presteviet 9. august 1911, og utnevnt til titulærbiskop og apostolisk vikar av Shunqing (Nanchong) 2. desember 1929. Bispevielsen fulgte 24. februar 1930.

Da det apostoliske vikariatet ble elevert til bispedømme den 11. april 1946, ble han samtidig ordinarie biskop av det nye bispedømmet.

Under forfølgelsene som begynte i 1950-årene gav han til en viss grad etter for myndighetenes ønsker,[] og bispeviet som hovedkonsekrator den 6. juli 1958 en av de prester, John Li Xiting (Chengdu), som var blitt utnevnt uten pavelig mandat. Det finnes et fotografi som viser biskop Wang mens han håndhilser på kommunistlederen Zhou Enlai.[]

Han døde i 1961. Han ble etterfulgt i 1963 av en annen i Romas øyne illegitimt vigslet biskop, msgr. Fan Daojiang.[]

Referanser
----------

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
***Parasemidalis fuscipennis*** er en av voksvingene (Coniopterygidae), en av de minste nettvingene i Norge.

Utbredelse
----------

*Parasemidalis fuscipennis* er ganske sjelden og er funnet i det sørlige Norge, nord til Nordland.

Utseende
--------

*Parasemidalis fuscipennis* har vokskjertler på kroppen, slik at denne blir dekket av et vokslignende substans. Bare litt av beina er udekket. Voksen er helt hvit og derfor er det lett å se en middløve, selv om den er liten.

Hodet er nedoverbøyd, med de bitende munndelene på undersiden (ortognath). Både fram og bakvingen har normal form.

De ulike artene av voksvinger kan være vanskelige å skille fra hverandre. For enkelte arter er det bare hannens genitalia som er et sikkert artskjennetegn. I enkelte slekter kan ikke hunnen bestemmes til art med sikkerhet.

Levevis
-------

*Parasemidalis fuscipennis* er rovdyr og lever vanligvis av midder.

Kilder
------

* Greve, Lita. 1987. *Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brunvoksvinge* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brunvoksvinge* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brunvoksvinge* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brunvoksvinge* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brunvoksvinge* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brunvoksvinge* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Parasemidalis fuscipennis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
***Pheropsophus hispanicus*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utseende
--------

*Pheropsophus hispanicus* har matt svarte dekkvinger, med opphøyde tydelige lengdestriper (riller). På hver dekkvinge er det to store orange-gule flekker, som danner et sikk-sakk tverrbånd. Bakkanten av dekkvingene har en smal orange-gul kant. Hodet og halsskjoldet er rødlig, uten noen mørkere svarte markeringer. Beina og følehornene er litt lysere rød. Hvert av lårene har en mørk spiss.

Levevis
-------

*Pheropsophus hispanicus* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pheropsophus hispanicus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Pheropsophus hispanicus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* *Pheropsophus hispanicus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* *Pheropsophus hispanicus* - Bilde
* Brachininae - Bilde
* Norsk entomologisk forening
**Christian Braunmann** (født 1657, død 1729) var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1704–1729.[]

Embetskarriere
--------------

Braunmann hadde vært viselagmann hos Laurits Andersen Undal fra 1692 til han ble utnevnt i embetet da Undal døde i 1703. Braunmann var assessor i Overhoffretten 1710–1729. Han var justisråd fra 1718.

Familie
-------

Han var sønn av proviantforvalter på Akershus, senere zahlkommissær, Domenicus Braunmann fra Slesvig og Sophia Catharina Hübens. Braunmann ble gift 4. mars 1696 med Anne Maria Jensdatter Brode (29. desember 1672 i Kristiania-26. november 1726) som var datter av Jens Jensen og Eleonora Lydersdatter.

Gulbrand Hansen Tullin (1694–1742) var tjener hos Braunmann en tid. Tullin kalte sønnen sin Christian Braunmann Tullin og oppkalte ham etter sin arbeidsgiver. Christian Braunmann Tullin, født 1728, ble en fremtredende embetsmann som tolldirektør og en kjent dikter. Tullinløkka i Oslo er oppkalt etter Christian Braunmanns Tulin sønn Claus Tullin.

Bosted
------

Braunmann kjøpte Austad gård i Drammen da amtmann Paul Glud, tidligere lagmann i Fredrikstad, døde i 1719.

Referanser
----------

1. 1 2   Eneveldets menn i Norge, side(r) 139[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Fortegnelse over vore bevarede mindesmærker fra den kristne middelalder», besøkt 1. juli 2023[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Lise Eger** (født 16. august 1945) er en norsk koreograf, kjent for over førti verk i inn- og utland.

Bakgrunn
--------

Hun er opprinnelig fra Fredrikstad. Som ung gikk hun i lære hos Randi Frønsdal. Hun hadde en tid ved Statens kunst- og håndverksskole før hun reiste ut med opphold i New York der hun tok utdanning innen blant annet danseterapi (1966) og London. Tilbake i Oslo startet hun Collage Dansekompani (1974) med blant annet Lise Nordal og Ida Collin. Hun gjestekoreograferte ved
L'Opéra de Nice i Monaco (Aïda) i samarbeid med Giancarlo del Monaco. Til Vinter-OL 1994 hadde hun antatte oppdrag som senere turnerte Japan. Hun har ellers bidratt ved de fleste teatrene i Norge, Den norske Opera, Fjernsynsteatret, Dalateatern i Falun og Stadsteatern i Göteborg, utespel (Karl XIII) i Eld i Sverige, musikkspel ved Telemark Teater og Nordahl Grieg-teateret.

På Black Box Teater koreograferte hun fast i flere år. Hun var kunstnerisk leder for Imago Danseteater frem til 1998. Hun har gjestet Gymnasieskolan i Strömstad ved flere anledninger. For Grusomhetens Teater i Hausmannsgt. 34, koreograferte hun siden Peer Gynt (2002) og Antonin Artauds *Blodsprut* (2005).

Premier
-------

* Dansekritikerprisen 1989 for *Men jorden drømmer jo*
* Oslo bys kulturstipend 1999

Verker
------

* *Tiden brenner*,
* *Et galt hus*,
* *Vårofferet*,
* *Drømmer*,
* *Tunnelen*,
* *Nøytronbomben* (for Fjernsynsteatret)
* *Øyne* (1996)
* Harry Martinson's *Aniara* (avskjedsforestilling, 2001)

Referanser
----------

1. ↑   sceneweb.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Fødselsdager». *Aftenposten*. 16. august 2016. s. 27.

Kilder
------

* Videointervju med Lise Eger Arkivert 13. august 2016 hos Wayback Machine. fra Danseinformasjon

Eksterne lenker
---------------

* (no) Lise Eger hos Nationaltheatret Rediger på Wikidata

* (no) Lise Eger hos Sceneweb Rediger på Wikidata
* (no) Nettsted for Lise Eger

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Mattis** er et kortspill som foregår i to runder, med to til seks deltakere.

Innledende runde
----------------

I den innledende runden skal hver spiller til enhver tid ha tre kort for hånden. Det trekkes fra bunken med resten av kortene i, for å sikre seg dette. 

Det gjelder i denne runden å trekke inn kort som egner seg best mulig til å spille med i den andre runden. Spilleren med høyeste kortet tar inn kortene til medspillerne, med mindre det er noen som legger utpå like kort. Da kjempes det disse imellom, til det til slutt er en av dem som legger på et høyere kort enn den andre. 

Siste kortet fra trekkebunken, skal ikke trekkes inn for hånden, dette er trumf. 

Når første runden er over, tar den heldige vinneren av trumfkortet opp dette, og viser det til de andre. (Trumf går her på sort, ala hjerter, kløver, etc.) 

Om noen ikke har fått seg kort første runden, blir de «bordmattis» (også kalt «blodmattis», «blåmattis» eller «brentmattis»). Det er ugunstig å bli «bordmattis», da man stiller uten kort til andre runde. Noen varianter straffer «bordmattis» ytterligere ved at de får alle kortene mellom 2 og 5 av motspillerne før andre runde.

Andre runde
-----------

Andre runde starter med at den som fikk trumfkortet, begynner å legge. Det er nå om å gjøre å kvitte seg med kortene man har trukket inn i løpet av runde 1. Det gjøres ved at man hele tiden må legge på høyere kort, i samme farge som blir lagt i bordet. Har man ikke høyere, kan man bruke trumf. Har man hverken høyere, eller trumf, må man trekke inn den nederste hånden som er lagt i bordet. Dersom «bordmattis» begynner uten kort må de først trekke inn kort og så kvitte seg med dem før de regnes som ferdig.

Mange spiller andre runde slik at det er lov å legge serier på to kort eller flere, men det forekommer også at regelen er slik at at det bare er lov å legge enkeltkort. Den som blir først ferdig vinner.

Taperen av spillet er «Mattis», og må stokke og dele ut bunken til neste spill.

Variasjoner
-----------

* I tilfeller der det blir lagt ut like kort i forskjellige verdier kan regelen "flest, høyest" brukes for å avgjøre hvem som skal kjempe. For eksempel vil 3 stk 2-ere kjempe selv om det også ligger 2 stk konger på bordet.
* «Bordmattis» får ikke bli med i andre runde.

Eksterne lenker
---------------

* «Mattis». Spillby. Besøkt 4. august 2007.
Cao-E-tempelet i Shangyu
Krukke funnet under utgravninger i fylket Shangyu.
 **Shangyu** (kinesisk: 上虞; pinyin:  *Shàngyú*) er en by på fylkesnivå administrert av Shaoxing i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Den hadde drøyt 100 000 innbyggere i 2002. Byen har maritim industri. Wu er talemålet i Shangyu. 

En elv løper nordover gjennom byfylket. Shangyus bysentrum, Baiguan, ligger der Cao E-elven (曹娥江) kommer ut fra høydene som utgjør halvparten av fylket og ut på det flate slettelandet mot Hangzhoubukten. Denne elven, og Cao E-tempelet (曹娥庙) ved dens bredd, er oppkalt etter en fjorten år gammel jente som ble landskjent i år 143 e.Kr. for sin barnlige hengivenhet. Hun døde i elven mens hun forsøkte å berge i land liket til hennes far (Cao Xu) som druknet mens han forestod en seremoni til ære for Wu Zixu som selv var vidgjeten for sin barnlige hengivenhet.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Shanna Lynn Moakler** (født 28. mars 1975) er en amerikansk modell, skuespillerinne, kjent fra blant annet tv-serien *Pacific Blue*.

Tidlig liv
----------

Moakler ble født i Providence i Rhode Island, som den yngste av fire barn. Hun gikk på Barrington High School. Senere flyttet hun til Miami for å satse på en karriere som modell.

Karriere
--------

Som 17-åring fikk Shanna sjansen til å bli USAs Miss Teen, da hun fikk delta som Rhode Islands representant. Her kom hun til semifinalen og endte på syvendeplass totalt. Tre år senere ble hun utnevnt til Miss New York USA, senere samme år ble hun Miss USA. Hun har dessuten blitt utnevnt til Playmate of the Month av bladet *Playboy*. I *Pacific Blue* spiller hun den syklende politikvinnen Monica Harper. Moakler har også hatt en rekke filmroller, blant annet i *The Wedding Singer* fra 1998.

Forhold
-------

I 1997 hadde hun et forhold med Billy Idol. Hun har vært gift med tidligere trommeslager i gruppa Blink 182, Travis Barker. I tillegg har hun vært sammen med bokseren Oscar de la Hoya og skuespilleren Dennis Quaid.

Referanser
----------

1. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0594924, besøkt 10. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Shanna Moakler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Shanna Moakler på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Shanna Moakler på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Shanna Moakler på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Shanna Moakler hos The Movie Database Rediger på Wikidata
Ved en shank treffer køllehodet ballen der køllehodet er på det smaleste, der kølleskaftet ender.
En **shank**, eller **å shanke**, er i golf betegnelsen på et feilslag der man som følge av en vridning av golfkøllen treffer ballen med hælen på køllen i stedet for med det flate slagfeltet. Som et resultat av dette farer ballen rett ut til høyre (for en høyrehendt spiller) og langs bakken, i stedet for høyt og rett frem slik et slag er ment å skulle være. Avhengig av hvor langt ut mot hælen ballen treffer, kan slaget i enkelte tilfeller også resultere kun i en stor slice eller hook.

| * v
* d
* r
Golfterminologi |
| --- |
| Golfscore | 
* Hole in one
* Kondor (-4)
* Albatross (-3)
* Eagle (-2)
* Birdie (-1)
* Par (0)
* Bogey (+1)

 |
| Golfslag | 
* Backspin
* Chip
* Draw
* Duff
* Fade
* Hook
* Mulligan
* Pitch
* Putt
* Shank
* Slice

 |
| Banen | 
* Bunker
* Divot
* Dogleg
* Fairway
* Green
* GUR
* Links
* Out of bounds
* Rough
* Tee
* Vannhinder

 |
| Golfutstyr | 
* Driver
* Peg
* Spoon
* Stimpmeter
* Wedge
* Wood
* Jern
* Golfball

 |
| Annet | 
* Caddie
* Cut
* Dormie
* Dropp
* Fore
* Fourball
* Foursome
* Greens in regulation
* Greenfee
* Greenkeeper
* Handikap
* Loft
* Major
* Matchspill
* Pengeliste
* Playoff
* Scramble
* Scrambling
* Slagspill
* Slope
* Straffeslag
* Tour

 |

Portal: Golf
**Matts Dreijer** (født 31. januar 1901 på Runö i Estland, død 15. april 1998 i Mariehamn) var en ålandsk landskapsarkeolog.

PÅ slutten av 1930-tallet fant Dreijer de eldste sporene av bosetninger på Åland, i Långbergsöda sør for Orrdalsklint i Saltvik. Funnet består av eldre kamkeramikk. I 1946 oppdaget Dreijer bronsealderboplassen Otterböle på Kökar. Den ble undersøkt i 1950 av Dreijer, Carl Fredrik Meinander og Bengt Schönbeck.

Diskusjonen om den finske bosettingen på Åland har i mange tilfeller blitt farget av språkpolitiske argumenter og regional separatisme. Dreijer har f. eks. i sin historiekonstruksjon plassert Birka på Åland, gjort Ålandsøyene danske og avfeiet alle teorier om og indisier på jernalderbefolkningens tilbakegang og finsk innflyttning.

Bibliografi
-----------

* *Det åländska folkets historia, I* (1979)
* *Genom livets snårskog* (1984)

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* «Matts Dreijer». *Biografiskt lexikon för Finland* **(svensk)**. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5570-1416928958176.
* Ålandske forfattere
* Litteraturliste

Portaler: Arkeologi | Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** Biografiskt lexikon för Finland **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
Egil Monn-Iversens orkester og Sølvi Wang på Lasse Gerlyngs selskapsklubb "Den norske swingklubb".
**Lasse Gerlyng** (født 14. januar 1926 i Oslo, død 17. april 2020) var en norsk impresario, musiker og forretningsmann. Han arbeidet som impresario i over 30 år, og sto ansvarlig rundt 2000 forestillinger.

Gerlyng var utdannet til frisørmester, og hadde også utdannelse innen skjønnhetspleie, men det var som impresario han skulle bli kjent. Etter andre verdenskrig var det et sterkt behov for dans og musikk i Oslo, og Lasse Gerlyng stiftet da Den norske swingklubb. Klubben ble drevet som et avholdsarrangement, under slagordet: "Fyll er ikke fest". Klubben engasjerte musikere som Sølvi Wang, Rowland Greenberg, Egil Monn-Iversen, Nora Brockstedt, Per Asplin og Bjarne Nerem. Gerlyng lot også lot unge musikere få slippe til, som Finn Eriksen og Egil «Bob» Johansen. Klubben dro etterhvert også på Norgesturneer. Gerlyng hadde med sin aktivitet nær monopol på jazzkonserter i Oslo i årene rett etter krigen, og var sentral i å etablere bebop som musikksjanger i Norge. Gerlyng stiftet også kvintetten *Ny norsk jazz*.

Garlyng ble en aktiv impresario også utenfor Norge. Han knyttet nært vennskap med Louis Armstrong og Ella Fitzgerald, og foruten dem turnerte han i Norden med internasjonale navn som Nat King Cole, Frank Sinatra og Monica Zetterlund.

Fra 1947 organiserte han innspillinger av Ira Gershwins opera Porgy and Bess på grammofon, og fikk senere enerett til å sette opp produksjonen i 63 land. Gerlyng var i en lengre periode arrangør og programleder for Miss Oslo. 

Etter at Gerlyng la ned konsertvirksomheten startet han et importfirma for gaveartikler i messing, og arrangerte en rekke messer.

Referanser
----------

1. ↑  «Jubilanter - Lasse Gerlyng 80 år». *Aftenposten*. 14.01.2006. s. 14.
2. 1 2 3  «Jubilanter - Lasse Gerlyng 70 år». *Aftenposten*. 14.01.1996. s. 15.
3. 1 2  «Fra dans til bare messing». *Aftenposten*. 14.01.1976. s. 33.
4. ↑  «Jazz 1950-1960». *www.jazzarkivet.no*. Besøkt 7. august 2020.
5. 1 2  «Nekrolog over Lasse Gerlyng». *www.aftenposten.no*. Besøkt 7. august 2020.
6. ↑  Kristiansen, Steinar. «Jazzen etter 1950 – Preludium med nye impulser - Institutt for musikkvitenskap». *www.hf.uio.no* **(norsk)**. Besøkt 7. august 2020.
7. ↑  Yngvar Holm (2019). «Så du vil bli journalist du» (PDF). *Pressehistoriske skrifter*: 159. «(...)Det var slik jeg første gang kom i kontakt med impresario Lasse Gerlyng - han som nærmest hadde monopol på alt som het jazz og danseshow i årene etter den andre verdenskrig. (...)»
8. 1 2  «Jubilanter - Lasse Gerlyng 90 år». *Aftenposten*. 14.01.2016. s. 43.
9. ↑  «Kåringen av Miss Oslo». *Filmavisen*. 3. november 1949.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Fra en utgave fra 1539
***Arbeid og dager*** (gammelgresk *Ἔργα καὶ ἡμέραι* / *Érga kaì hêmérai*; latin *Opera et Dies*) er et bredt gresk dikt på 800 vers, skrevet av Hesiod ca. 700 f.Kr.

Diktet har et hovedbudskap: at arbeidet er menneskets lodd, og at den som er villig til å arbeide, vil greie seg. Budskapet har blitt sett i lys av datidens agrarkrise på det greske fastlandet, som førte til en bølge av greske koloniseringsfremstøt. Diktet gjentar også historien om Prometheus, tidligere skrevet i *Theogonien*, og ranet av ilden fra gudene; og om straffen: Pandoras krukke. Videre skildres tanken om menneskehetens fem tidsaldre, og det gis råd om et ærlig og nøysomt liv. Dikteren anbefaler ærlig arbeid, angriper latskap og fordømmer urette dommer. 

Diktet skildrer også gudenes verden, og hvordan de udødelige våker over jorden, og forarges over urett. Den første omtalen av stjerna Sirius (gresk Σείριος (Seirios, «lysende» eller «brennende») finnes også her.

Nordiske oversettelser
----------------------

* Hesiod, *Theogonien; Arbeid og Dager; Skjoldet,* gjendiktet av Aslak Rostad. Gyldendal Norsk Forlag 2014. ISBN 978-82-05-44660-1
* Hesiodos: *Theogonin och Verk och dagar*; tolkade av Ingvar Björkeson; inledning och kommentar av Sture Linnér. [Parallell gresk og svensk tekst]. Stockholm 2003: Natur och Kultur. ISBN 91-27-09678-5
* Hesiod: *Theogonien; Værker og dage; Skjoldet*; ved Lene Andersen. Klassikerforeningens kildehæfter 1999. ISBN 87-89504-31-3

Eksterne lenker
---------------

Wikisource har originaltekst relatert til denne artikkelen:
***Arbeid og dager***

* Hesiod, the Homeric Hymns and Homerica, WORKS AND DAYS – Online Medieval and Classical Library Release #8

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** SUDOC **·** NLA **·** BNE
 |
**Lasse Haughom** (født 30. mars 1945 i Porsgrunn) er en norsk lokalpolitiker for Fremskrittspartiet. Han var ordfører i Vardø kommune i Finnmark fra 2011 til 2015.

Karriere
--------

Haughom vokste opp i Eidanger, og seilte i utenriksfart fra han var 16 til 18 år. Etter kortvarige jobber blant annet på sagbruk og ved Norsk Hydro på Herøya, tok han realskolen i Forsvaret i Halden og befalsskolen i Stavern, og var offiser i Luftforsvaret i Vardø fra 1967. Han var stasjonert på Andenes fra 1980 til 1984, og jobbet deretter i Etterretningstjenesten, først i Boston i USA til 1986, deretter ved Forsvarets stasjoner i Finnmark. Fra 2003 til han ble pensjonist i 2005 var han kommandant ved Vardøhus festning, med orlogskapteins grad.

Kilder
------

* Porsgrunns Dagblad: Vardø-ordføreren fra Eidanger (26. november 2012, besøkt 13. desember 2012)
* Verneplan Vardøhus festning: 4.1 Historisk oversikt (med liste over kommandanter på festningen, besøkt 13. desember 2012)

Eksterne lenker
---------------

* NRK: Her tar ordføreren over flyet (12. desember 2012)
* Nordlys: Jeg driter i hele barnehage-saken (28. mai 2013)
| Slaget ved Syme |
| --- |
| Konflikt: Peloponneskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 411 f.Kr. |
| Sted | Utenfor Syme |
| Resultat | Ingen avgjørelse |

 |
| Stridende parter |
| Athen | Sparta |
| Kommandanter og ledere |
| Astyokes | Karminos |
| Styrker |
| ukjent | ukjent |
| Tap |
| ukjent | ukjent |

| Peloponneskrigen |
| --- |
| Sybota – Poteidaia – Khalkis – Nafpaktos – Tanagra – Olpai – Pylos – Sfakteria – Delion – Amfipolis – Mantineia – Den sicilianske ekspedisjon – Syme – Kynossema – Abydos – Kyzikos – Notion – Arginusai – Aigospotamoi |

**Slaget ved Syme** var et sjøslag i 411 f.Kr. mellom Sparta og Athen under Peloponneskrigen. Det fant sted utenfor øya Syme i det sørøstlige Egeerhavet.

Spartanerne inngikk i 411 en allianse med Persia. Alliansen ble inngått av Therimenes som gav den spartanske flåten til Astyokos da forhandlingene var over. Therimenes druknet senere i havet. Astyokos fikk instrukser om å seile til Knidos for å møte de 27 skipene fra Kaunos som var utstyrt for dem av perserne. Imens var den athenske flåten stasjonert ved Samos under kommandoen til Karminos. Han visste at spartanerne var på vei siden han var informert av melierne og forberedte seg til å møte Astyokos ved Syme.

Flåtene møttes under en storm med dårlig sikt, og etter at mange av de spartanske skipene hadde kommet bort fra hovedflåten. Karminos kjempet mot den spartanske venstre flanken med rundt 20 skip, den enste delen som han så, og senket tre skip. Men resten av den spartanske flåten ankom så og omringet athenerne. Karminos trakk seg tilbake til Halikarnassos etter å ha mistet seks skip. Resten av den athenske flåten kom ut fra Samos og seilte til Knidos, men ingen av partene var villig til å utkjempe et nytt skip.
1912 Martini GA.
Martini Camionette fra ca 1907.
1929 Martini FUS Coupé.
Martini-Seks varianter.
Ulike Martini-modeller.
Aksjebrev til Nouvelle SA des Automobiles Martini, utstedt 6. juli 1915
**Martini** var en sveitsisk bilprodusent, i drift 1897 til 1934.

I 1897 bygde den sveitsiske forretningsmann Adolf von Martini, sønn av Friedrich von Martini, oppfinneren av Martini–Henry riflen en eksperimentell bil med motoren bak. Han fulgte opp dette med V4 biler på 10 og 16 Hk i 1902. Da de sveitsiske kantonene var uvanlig fiendtlig innstilt overfor biler, måtte selskapet stole mer enn de fleste andre bilfabrikker på eksport, og etterspørselen fra utlandet viste seg tilstrekkelig til å rettferdiggjøre å bygge en fabrikk i Saint-Blaise.

Hans britiske agent, kaptein H. H. P. Deasy satte avsted med en16 Hk bil på en 3 200 Km lang tur gjennom Alpene, en tur som fulgte hans tidligere stunt med en Martini utstyrt med tannhjul opp en tannstangbane. Hans stunt bar frukter og i 1906 ble Deasy generalagent for Storbritannia. Den sommeren tok Deasy utfordringen fra Rolls-Royce (som hadde en seks-sylindret motor); Deasy, og (mer viktig) Martini tapte det 6 400 lange løp «Battle of the Cylinders».

I 1907 deltok også en kjededrevet 28 Hk i *Kaiserpreis* rally, der de havnet på trettende og femtendeplass. I 1908, som viser den raske endringstakten, var det samme akselavstand i 12, 16 og 20 Hk modeller (alle fortsatt med fire sylindrede motorer). I årets *Coupe de Voiturettes* deltok de med en 1 086 cc Martinique motor med overliggende kamaksel og kom på syvende, åttende og tiendeplass.

Raceren ble markedsført i 1909 som en roadster 10/12, og helstøpt sylinderblokk var standard over hele linjen. Men ingeniørene ikke kunne gjøre opp sin mening og i 1910 vendte de tilbake til sideventiler.

Første verdenskrig og den påfølgende resesjonen lammet den sveitsiske og Martinis eksport til utlandet. I 1924 ble Martini tatt over av brødrene Steiger fra Burgrieden, Det neste året deltok de i «Battle of the Cylinders» med en ny seks-sylindret, en lisensbygget Wanderer. Den solgte ikke, og dens erstatning, en 4,4-liters [
NF med fire-hjuls bremser (uvanlig for perioden), var ikke nok til å redde selskapet. NF hanglet frem til 1934 før det forsvant og Martini med det.

Martini selskapet produserte også maskiner for bokbinding. Den ble kjøpt av Hans Müller og selskapet ble omdøpt Müller Martini. Den opprinnelige fabrikken er fortsatt i bruk i dag, og har en 1917 Martini bil på utstilling i lobbyen i deres Bokbinding Academy.

Litteratur
----------

* G. N. Georgano: *Early and Vintage Cars 1886–1930*. London: Grange-Universal, 1985.
* David Burgess Wise: «Martini: A New Star», i Northey, Tom, ed. "The World of Cars."London: Orbis Publising, 1974.

Referanser
----------

1. ↑  Wise, David Burgess.
2. ↑  G.N. Georgano *Cars: Early and Vintage, 1886–1930*.
**Lasse Berntzen** (født 16. januar 1960 i Sandefjord) er dosent ved Universitetet i Sørøst-Norge. Han har spesielt arbeidet med innovasjon i offentlig forvaltning, med fokus på IKT-basert innovasjon og bruk av teknologi for demokratisk deltagelse. Han har deltatt i en rekke forskningsprosjekter og forskningsnettverk som eGovMon, eGovMoNet og NET-EUCEN. Fra 2007 til 2009 deltok han som ekspert i utarbeidelsen av Europarådets anbefaling om e-demokrati. I 2009 ble han utnevnt til «IARIA Fellow» av International Academy, Research and Industry Association (IARIA) for sitt faglige engasjement.

Berntzen er også lokalpolitiker, og har representert Høyre i Holmestrand bystyre siden 1999 og i Vestfold fylkesting siden 2011. Han var politisk viseformann i Norges Konservative Studenterforbund (NKSF) 1986–1987 og formann i Den Konservative Studenterforening (DKSF) i 1988.

Han er cand.scient. fra Universitetet i Oslo fra 1995.

Bibliografi
-----------

Lasse Berntzen har skrevet flere lærebøker, blant annet:

* *Utvikling av avanserte Internett-baserte applikasjoner*. NKI-forlaget, 2001 (ISBN 8256257113)
* *Moderne systemutvikling med Microsoft Solutions Framework*. NKI Forlaget 2002 (ISBN 8256257555)
* *Nettverk*. Bergen: Fagbokforlaget Vigmostad & Bjørke AS 2003 (ISBN 8276748678)

Han har også en rekke internasjonale publikasjoner. Disse er registrert i forskningspubliseringssystemet Cristin.

Kilder
------

* Oversikt over forskningsprosjekter etc. Arkivert 8. august 2014 hos Wayback Machine.
* Europarådets rekommendasjon om e-demokrati

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Lasse Berntzen i BIBSYS
* 

* (no) Publikasjoner av Lasse Berntzen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
| Slaget ved Tanagra (426 f.Kr.) |
| --- |
| Konflikt: Peloponneskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 426 f.Kr. |
| Sted | Tanagra |
| Resultat | athensk seier |

 |
| Stridende parter |
| Athen | TanagraTheben |
| Kommandanter og ledere |
| NikiasHipponikosEurymedon | ukjent |
| Styrker |
| 2000 hoplitter | ukjent |
| Tap |
| ukjent | ukjent |

| Peloponneskrigen |
| --- |
| Sybota – Poteidaia – Khalkis – Nafpaktos – Tanagra – Olpai – Pylos – Sfakteria – Delion – Amfipolis – Mantineia – Den sicilianske ekspedisjon – Syme – Kynossema – Abydos – Kyzikos – Notion – Arginusai – Aigospotamoi |

**Slaget ved Tanagra** var et slag i Peloponneskrigen i 426 f.Kr. mellom Athen og Tanagra.

Athen sendte i 426 en flåte til øya Milos som bestod av 60 skip og 2000 hoplitter under kommandoen til Nikias. Milos hadde nektet å slutte seg til det athenske sjøforbundet, og nektet fremdeles å gjøre det da athenerne plyndret øya. Athenerne erobret ikke øya, men seilte i stedet til Oropos på kysten av Boeotia. Hoplittene gikk i land på kysten og marsjerte mot Tanagra hvor hovedarméen til athenerne, som hadde marsjert fra Athen under Hipponikos og Eurymedon, sluttet seg til dem. De plyndret landsbygda, og dagen etter beseiret de en samlet styrke fra Tanagra og Theben, men dro hjem etter seieren.
**Lasse Hegge** (født 14. mars 1949) er en tidligere, norsk offiser og politiker (H).

Hegge var medlem av Verdal kommunestyre 1995–1999 og 2007–2011, i perioden 1995–1999 som Verdals varaordfører, valgt på Høyre, Senterpartiet, Fremskrittspartiet, Venstre, Kristelig Folkeparti og SVs stemmer. Hegge var også medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1999–2003, leder av fylkets rovviltutvalg og styremedlem i KS i Nord-Trøndelag.

Han var offiser i 40 år, tilknyttet materiellforvaltningen. I 1978 ble han beordret fra Garnisonen i Porsanger til Nordenfjeldske Dragonregiment på Rinnleiret. Fra 1988 til 1999 var han major og verkstedsjef ved Rinnleiret tekniske verksted. I 1999 ble han beordret til Hærens forsyningskommando, så til oberstløytnant og stabssjef ved Finnmark regiment.

Referanser
----------

1. ↑  *Adresseavisen*: 54. 14. mars 2009.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  «Lasse Hegges profil». Verdal kommune. Arkivert fra originalen 3. oktober 2018. Besøkt 2. oktober 2018.
3. 1 2 3 4  «Lasse Hegges profil». Nord-Trøndelag Høyre. Besøkt 23. mai 2010. [*død lenke*]
4. ↑  *Trønder-Avisa*: 9. 17. oktober 1995.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
5. ↑  *Adresseavisen*: 2. 18. august 1978.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
6. ↑  Aarstad, K. (1999). *Rinnleiret tekniske verksted 25 år 1974–1999*. Levanger. s. 17–19.
7. ↑  *Trønder-Avisa*: 9. 22. januar 1999.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Portaler: Konservatisme | Trøndelag
**Atrioventrikulær septumdefekt**, forkortet AVSD, er en medfødt hjertefeil som har utgangspunkt i skilleveggene (latin *septum*) mellom forkammerne (lat. *atrium*) og mellom hjertekamrene (lat. *ventrikkel*). Andre navn brukt tidligere er AV-kanal og «endocardial cushion defect». AVSD utgjør om lag 3 % av de medfødte hjertefeila, noe som utgjør ca. 0,2 pr. tusen levende fødte barn. Det er en sterk sammenheng mellom trisomi 21 (Downs syndrom) og AVSD, noe under halvparten av de med AVSD har Downs syndrom.

Diagnose
--------

Mistanke om AVSD kan komme av tegn på hjertesvikt. Man kan også høre bilyd ved lytting med stetoskop. Som regel kommer kan det settes rett diagnose med en ultralyd-undersøkelse, ekkokardiografi. Røntgen-bilder kan si noe om ekstra blodstrøm gjennom lungene og dermed hvor alvorlig feilen er.

Anatomiske varianter
--------------------

Klaffene mellom forkammer og hjertekammer vil alltid væra påvirket, graden av hull i skilleveggene er variabel. I realiteten er trikuspidal- og mitralklaffen erstattet av en felles klaff.

Ubehandla er pulmonal hypertensjon (høyt blodtrykk i lungekretsløpet) et problem, og dette kan utvikle seg til Eisenmengers syndrom. Barn med AVSD får problemer med pulmonal hypertensjon tidligere og sterkere enn for eksempel de med vanlig hjartekammerdefekt.

### Komplett

Et ekkokardiogram av en komplett defekt. Den vannrette linjen går tvers over den felles klaffen, og en kan se hvor septum skulle ha vært.
Det er et sammenhengende hull fra et sted i forkammerskilleveggen til et sted nede på hjertekammerskilleveggen. De to klaffene mellom forkammer er tydelig erstattet av en felles klaff. Høyre og venstre side av hjertet er noen ganger ikke like store. Defekten kalles da ubalansert.

### ASD primum

Hjertekammerskilleveggen er tett, det er et hull i forkammerskilleveggen helt ned mot den felles klaffen, som kan være mer eller mindre lekk og mer eller mindre funksjonelt todelt. Sett bort fra eventuelle klaffeproblemer, blir dette som en atrieseptumdefekt.

### Bare ventrikkelseptumdefekt

Det er tett mellom forkamrene, men hull mellom hjertekamrene. Dette hullet blir som en vanlig ventrikkelseptumdefekt, men den abnorme klaffen kan gjøre kirurgisk lukking mer utfordrende.

Behandling
----------

Defekten kan som oftest korrigeres kirurgisk, med god langtidsprognose. Klaffefeil og ubalanse mellom størrelsen på hjertekamrene kan gjøre korreksjon umulig. Noen pasienter får derfor tilbud om Fontan-sirkulasjon eller ikke noe kirurgisk tilbud i det hele tatt. Forstyrrelser i hjerterytmen er en ikke uvanlig komplikasjon.

Kilder
------

* Gersony WM, Rosenbaum MS: Congenital heart disease in the adult. New York, 2002.
**Melittommatinae** er en artsfattig underfamilie av treborende biller. De utgjør en overfamilie for seg selv, Lymexyloidea. De kan kjennes på svært langstrakt kroppsform med korte antenner, vifteformede maksillepalper hos hannene og myke dekkvinger.

Utseende
--------

Middelsstore (7 – 35 mm), svært langstrakte biller. Dekkvingene er myke. Det er ofte betydelig forskjell i størrelse og utseende mellom kjønnene, hunnene er størst og bredest. Også innen samme kjønn varierer de mye i størrelse. **Hodet** er temmelig stort og bredt, omtrent så bredt som brystskjoldet, kjevene (mandiblene) er små og ikke utstikkende. Fasettøynene er store og utstående. Antennene er foholdsvis korte, gjerne sagtakkede, kan også være kamformede eller kølleformede. Ofte er de tynnere mot spissen og krumme, slik at antennen ser sigdformet ut. Hannens maksillepalper (det største paret av munnfølere) er karakteristisk vifteformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er omtrent så langt som bredt. **Dekkvingene** er myke, hos de fleste parallellsidige og lange. Hos mange arter møtes ikke dekkvingene helt i midten i den bakerste delen. Slekten *Atractocerus* har sterkt reduserte dekkvinger, flygevingene er frie og ikke sammenfoldet slik det er vanlig hos biller. Bakkroppen er lang og slank. **Beina** er forholdsvis lange og slanke. **Larvene** er avlange, det første kroppsleddet (prothorax) er noe oppsvulmet og det bakerste leddet ender i en kraftig, krum pigg med små tenner på oversiden.

Levevis
-------

Disse billene borer like under barken på døde og døende trær.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Infraordenen Cucujiformia
			* Overfamilien verftsbiller, Lymexyloidea
				+ Familien **verftsbiller**, **Lymexylidae**
					- Underfamilien **Melittommatinae** Wheeler, 1986
						* Slekten *Australymexylon* Wheeler, 1986 - 2 arter
						* Slekten *Melittomma* Murray, 1867 - 20 arter
						* Slekten *Melittommopsis* Lane, 1955 - 5 arter
						* Slekten *Promelittomma* Wheeler, 1986 - én art
						* Slekten †*Ponomarenkylon* Kirejtshuk, 2008 - én fossil art

Kilder
------

* Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. *Teknologisk forlags store bok om insekter*. N.W. Damm. Om Runerisseren, side 300-301.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Melittommatinae* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Melittommatinae* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Melittommatinae* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Lymexylidae på Tree of Life:
***metroxpress*** er en dansk gratisavis, den første som ble utgitt daglig i Danmark, med start den 3. september 2001. I begynnelsen ble avisen kun distribuert i København, men kort etter fulgte distribusjon i Århus og senere resten av landet. I 2004 ble distribusjonen av avisen økt så den med egne ord ble landsdekkende. Avisen er også tilgjengelig på mange utdannelsesinstitusjoner.

Avisen utkommer ifølge Dansk Oplagskontrol i 223 757 eksemplarer mandag til fredag (2. halvår 2006), avisen selv oppgir et opplag på 450 000 i 2011. Lesertallet utgjorde i første halvår 2007 rundt 574 000, hvilket gjør *metroXpress* til Danmarks mest leste morgenavis.

Avisen var en del av det svenske mediekonsern Metro International. Avisen utgis primært under navnet *Metro*, hvilket dog fravikes i visse land grunnet varemerkeproblemer. I Danmark skyldtes navnet *metroXpress*, at Det Berlingske Officin har registrert «Metro» som varemerke i avissammenheng. Det Berlingske Officin utgir forøvrig den konkurrerende gratisavisen *Urban*.

Fra mars 2007 var *metroXpress* også tilgjengelig i PDF-versjon på nett.

I mai 2008 fusjonerte *metroXpress* og *24timer*, men de utkom fortsatt som to selvstendige aviser. Ved fusjonen overtok *24timer*s eiere, JP/Politikens Hus, 24,5 % av aksjene i *metroXpress*. A-Pressen eier ytterligere 24,5 %, mens de resterende 51 % eies av Metro International.

Eksterne lenker
---------------

* Metroxpress' nettsted Arkivert 4. april 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Raymond «Randy» Weber** (født 22. mai 1977 i Steamboat Springs) er en amerikansk tidligere skihopper. Han ble fem ganger nasjonal mester i skihopping - i normalbakke i 1994, 1995, 1996 og 1998, og i stor bakke i 1996.

Weber konkurrerte internasjonalt i årene 1991-1998. I junior-VM i Harrachov i 1993 ble det 13.-plass i lagkonkurranse og 24.-plass individuelt, i junior-VM i Gällivare i 1995 fikk han 7.-plass i lagkonkurransen og 25.-plass i det individuelle rennet. OL på Lillehammer i 1994 ga 44.-plass i normalbakken og 53.-plass i storbakken, samt 11.-plass i lagkonkurransen. I OL i Hakuba (Nagano) 1998 ble det 49.-plass i normalbakken, 50.-plass i storbakken og 12.-plass i lagkonkurransen.

Hans eneste senior-VM var i Thunder Bay i 1995, der han ble nummer 33 i normalbakken og 46 i storbakken, og fikk 11.-plass (sist) i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Bad Mitterndorf 1996 ble det 47.-plass.

I verdenscupen sammenlagt fikk han henholdsvis 81.-plass i 1993/94, 52.-plass i 1995/96 og 90.-plass i 1997/98. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 6.-plass i normalbakken i Predazzo 12. desember 1995. Han ble nummer 52 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1993/94 og nummer 58 i 1995/96. I 1997/98 greide han ikke å kvalifisere seg til de to hoppukerennene han stilte opp i.

Randy Weber ble tatt opp i The American Ski Jumping Hall of Fame i 2008.

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Olympedia*, 2006, Wikidata Q95606922,
2. 1 2  Sports Reference: Randy Weber Arkivert 1. september 2011 hos Wayback Machine. (olympiaresultater, besøkt 15. januar 2017)
3. ↑  Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: USA Ski Jumping National Champions Arkivert 6. april 2016 hos Wayback Machine. (besøkt 15. januar 2017)
4. 1 2 3  Adam Kwieciński: Randy Weber Arkivert 25. juni 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 15. januar 2017)
5. ↑  The American Ski Jumping Hall of Fame - Inductees Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine. (besøkt 15. januar 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Randy Weber – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Randy Weber – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Randy Weber – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Randy Weber – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Randy Weber – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Tadsjikistans nasjonalbank** (tadsjikisk: **Бонки миллии Тоҷикистон**) er sentralbanken i Tadsjikistan. 

Sentralbanken er en statseid, men selvstendig juridisk enhet, som rapporterer til underhuset. Myndighetene kan derfor heller ikke intervenere i sentralbankens aktiviteter.

Målsettinger
------------

Sentralbanklovens artikkel 3 definerer sentralbankens primære mål til å være å stabil verdi (kjøpekraft) av landets valuta. Dernest skal sentralbanken sørge for at vilkårene for penger, kreditt og valuta er til stede for at landet skal oppnå en bærekraftig økonomisk utvikling og integrasjon med verdensøkonomien. 

I tillegg skal sentralbanken utvikle og styrke landets banknæring og sørge for et fungerende system for oppgjør av verdipapirer.

Sentralbanksjef
---------------

Pr august 2017 er Nurmahmadzoda Jamshed sentralbanksjef («Chairman»). Han overtok etter Shirinov Abdujabbor i mai 2015.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Tadsjikistans nasjonalbank - *Organisational structure*, besøkt 28. august 2017.
2. ↑  Tadsjikistans nasjonalbank - *Nurmahmadzoda Jamshed*, besøkt 28. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Bank of Tajikistan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata