recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Scheiblers kapell på Den gamle kirkegård i Łódź Foto: Jakub Zasina 
**Scheiblers kapell** (polsk *Kaplica Scheiblera*) er et mausoleum på Den gamle kirkegård i Łódź ved Ogrodowa-gaten, ferdigbygd i 1888 etter tegninger av Edward Lilpop og Józef Dziekoński. Det er et av verdens fremste arkitektoniske sakralverker, og et eksempel på Łódź’ utvikling i det 19. århundre – en utvikling uten sidestykke på verdensbasis.

Etter Karol Scheiblers død utlyste byarkitekten Hilary Majewski en konkurranse om å utforme et mausoleum til Scheibler, etter initiativ av den avdødes kone Anna. Siden forslagene ikke tilfredsstilte enken gav hun i 1885 oppdraget til arkitektene Edward Lilpop og Józef Dziekoński fra Warszawa. Mausoleet ble bygd i årene 1885–1888, og arkitektenes verk forbauset samtiden. Aviser i Warszawa skrev: *«Kapellet er det kosteligst utformede monument i vårt land»*.

Scheiblers kapell på et gammelt bilde
Bygningens neogotiske arkitektur er inspirert av de beste eksempler på fransk og tysk gotikk. Man kan finne likhetstrekk med Stefansdomen i Wien og Sainte-Chapelle i Paris. Bygningen fikk en slank form og et gjennombrutt steintårn. Ved tårnets grunnlag ble åtte musiserende engler plassert, lagd av sinkblikk av den kjente skulptøren Andrzej Pruszyński fra Warszawa. Over inngangen stod den polske innskriften «Pamięci Karola Scheiblera» («Til minne om Karol Scheibler»). Mausoleet ble bygd i sandstein, mens innsiden ble utført i marmor. Vinduene ble fylt ut med glassmalerier. Resultatet ble et neogotisk mesterverk som få andre sakrale bygninger i Europa kan måle seg med.

I kapellets krypt ble Karol Scheibler og hans to avdøde sønner gravlagt, senere også hans kone Anna Scheibler og andre etterkommere. Etter andre verdenskrig ble kapellet i 1945 herjet og plyndret av vandaler, og senere etterlatt til seg selv i tiår.

De første konkrete renoveringsarbeidene ble utført først i 1991 etter initiativ av det evangelisk-augsburgske sognet i byen, samtidig som det ble skapt en renovasjonsplan for kapellet. Den ble imidlertid ikke realisert av økonomiske årsaker. I 2002 ble en del av kapellet restaurert. Et eget fond er opprettet for å samle inn penger for renoveringen av hele objektet.

I kapellet organiseres i dag konserter og gudstjenester.
***What Would You Do*** er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Edmund Lawrence og Denison Clift, og med Madlaine Traverse i en ledende rolle.

Filmen er antatt tapt.

Handling
--------

Når han oppdager at partneren hans har solgt falske aksjer, innser Hugh Chilson at han også risikerer å bli anklaget for dette. Han flykter derfor til Sør-Amerika, hvor det blir snart blir rapportert at han skal ha begått selvmord. Etter å ha fått beskjed om ektemannens død, gifter Chilsons kone Claudia seg med sin gamle venn Cyrus Brainerd, uvitende om at han allerede har innledet en affære med brorens kone Lily. En dag blir Curtis kastet ned fra en hest under en ridetur, og han blir lam.

Senere kommer Chilson tilbake til hjemstedet, etter å ha tjent en formue. Men når han blir informert om at hans kone har giftet seg igjen med en annen mann, avstår han fra å kontakte henne igjen. I mellomtiden legger Claudia, av medlidenhet, en pistol ved siden av sengen til Curtis, og han tar sitt eget liv.

Skuespillere
------------

* Madlaine Traverse som Claudia Chilson
* George A. McDaniel som Hugh Chilson
* Frank Elliott som Curtis Brainerd
* Charles K. French som Robert Brainerd
* Lenore Lynard som Lily Brainerd
* Bud Geary som Tom Holbrook
* Edwin B. Tilton som Le Roi Andrews
* Cordelia Callahan som sykepleierske

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 22. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *What Would You Do* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *What Would You Do* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *What Would You Do* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Church End**, vanligvis omtalt som Church Road, er en hovedgate mellom Harlesden og Willesden i distriktet Brent i nordvestlige London. Det er også navnet på området langs gaten. Det meste av bebyggelsen er boliger, men det er også noen butikker, et postkontor og en politistasjon. Befolkningen er i stor grad afro-karibiske.

Historie
--------

Church End oppsto som et område rundt kirken St. Mary's Church i nærheten av Willesden. Stedet var omtalt som Churchend på slutten av 1500-tallet. Kirken er fra 1200-tallet. Dagens stedsnavn Church End hadde funnet sin form i 1683 og på kart hos Ordnance Survey i 1877. I løpet av 1700-tallet hadde en landsby med vertshus utviklet seg rundt kirken. Ankomsten av jernbanen på 1800-tallet førte til ytterligere utvikling, men området forble et jordbruksområde til å begynne med.

Boligområdet Church End kalles ofte «The White Flats» på grunn av de hvite småhusene som lå der tidligere. De ble bygget som moderne boliger av bydelsforvaltningen, med bedre kvalitet enn det som var vanlig for offentlige boliger. I 1997 ble det bestemt at de skulle rives. Fra 1999 ble de erstattet av mursteinshus av god kvalitet. Hele området skal være ferdig utbygget i løpet av 2007.

Church Road var tidligere kjent for problemer med gjengkriminalitet, og har vært regnet som et av de mest utrygge områder i Harlesden-området. Det har blant annet vært omfattende rivalisering mellom ungdommer fra boligområdene Church End Estate og St. Raphael's Estate, og med ungdom fra Kensal Rise. Nybyggingen i Church End var et av tiltakene som ble satt inn mot dette, og kriminalitetsnivået har gått betydelig ned på 2000-tallet.

Kommunikasjon
-------------

Bussrutene 260 og 266 går langs Church Road. Det er omkring syv minutters gange til Neasden undergrunnsstasjon, og elleve minutter til Harlesden undergrunnsstasjon. Buss 266 gir forbindelse til Willesden Junction stasjon.

Referanser
----------

1. 1 2  Mills, A.D. (2010): *A Dictionary of London Place-Names*. OUP Oxford, s. 54

Eksterne lenker
---------------

* Church End growth area Arkivert 7. desember 2017 hos Wayback Machine. Brent Council
* Church End, Brent Arkivert 7. desember 2017 hos Wayback Machine. Catalyst Housing

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain
 |
Luftfoto, 1945
En de Havilland Heron utenfor Terminalbygget
**Croydon lufthavn** var en britisk flyplass i Croydon 1920-1959.

Før London Heathrow Airport og London Gatwick Airport var Croydon Airport Londons internasjonale flyplass.

Historie
--------

Plassen ble åpnet for trafikk den 29. mars 1920 med flyvninger til Amsterdam, Paris og Rotterdam.

Flere selskaper opererte fra Croydon. «Instone Aircraft Transport», «Travel Ltd» og «Handley Page», som i 1924 ble til «Imperial Airways Ltd», benyttet Croydon som sin base.

Postflyvninger ble åpnet fra Croydon til mange steder i England og Europa forøvrig. I 1929 ble det åpnet en postflyvning til India som i 1934 ble forlenget til Australia.

Få dager før andre verdenskrigs utbrudd i 1939 ble flyplassen stengt for sivil flytrafikk. I stedet kom flyplassen til å spille en stor rolle som base for jagerflyene under Slaget om Storbritannia. Den 15. august 1940 ble plassen utsatt for et av de første bombeangrep av Luftwaffe i Londonområdet.
Fabrikkanlegg inne på flyplassområdet ble totalskadet, seks flysoldater og 50 sivile ble drept. I 1944 ble flygplatsen base for «RAF Transport Command» og en del sivile operatører fikk igjen bruke plassen. Etter krigen, i februar 1946 ble plassen igjen overtatt av sivile luftfartsmyndigheter.

Eftersom flytrafikken økte og større fly ble tatt i bruk ble det i 1952 bestemt nedleggelse. De siste regulære flyvninger gikk den 30. september 1959.

Croydon i dag
-------------

Mesteparten av den opprinnelige flyplassen har fått boligbebyggelse. De tidligere hangarer brukes til småindustri og i terminalbygningen er det et besøkssenter med museum.

Mange av de nye veier og gater i området har fått navn som hadde tilknytning til den tidligere flyplassen. Vi finner gatenavn som «Mollison Drive», «Lindbergh Road», «Olley Close», «Brabazon Avenue», «Imperial Way», «Lysander Road», «Horatius Way» og «Hannibal Way».

Flypionerer
-----------

Mange flypionerer har gjennom årene hatt tilknytning til Croydon::

* Alan Cobham, som fløy fra Croydon til Cape Town 1925-1926.
* Charles Lindbergh, som besøkte plassen 1927 etter soloflyvningen over Atlanterhavet
* Herbert Hinkler, som genomførte de den først flygningen til Darwin i Australia 1928.
* Charles Kingsford Smith, som slo Bert Hinklers tid på australiaflyvningen 1929.
* Amy Johnson, den første kvinne som fløy solo til Australia, med en Gypsy Moth i 1930.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Croydon Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Terminalbygningen i dag
* Videosnutt fra Croydon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Salem College** er et privat, kristent universitet i Winston-Salem i delstaten Nord-Carolina, USA. Det ble opprettet av Brødremenigheten (Moravian Church) i 1772 som en skole for kvinner, og fortsatt er det et rent kvinneuniversitet. Studentene får lavere grads forberedelseskurs ved Salem Academy (fra 1772) som ligger noen hundre meter fra Salem College.

Salem Academy fra 1772 er en av USAs eldste og mest prestisjefylte forberedelsesskoler for jenter.
Ved universitetet var det 1 094 studenter og 105 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 17 950 for studenter ved lærestedet. Studiene gis opp til mastergradsnivå. Om sommeren drives det en sommerskole for spesielt talentfulle high-school-studenter her.

Det undervises i en rekke fag, men bare forberedende og lavere grads studier i jus, medisin og ingeniørfag. Hovedfokus er på *liberal arts*-fag med språk, samfunnsfag og økonomi som hovedprioritet.

Salem College har samarbeids- og utvekslingsavtale med Wake Forest University som ligger i samme by. her kan studentene ta kurs på tvers av institusjonsgrensene mellom de to universitetene.

Referanser
----------

1. ↑   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
2. ↑   www.womenscolleges.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Salem College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISNI **·** GeoNames
 |
Churchill-klubben
Gruppens møtested i Aalborg kloster
**Churchill-klubben** var en gruppe av danske tenåringer fra Aalborg katedralskole som gjennomførte sabotasjehandlinger mot den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Gruppen besto av unge gutter i alderen mellom 14 og 17 år samt tre unge menn mellom 20 og 26 år. Churchill-klubbens tilholdssted var Helligåndsklosteret i Aalborg.

Churchill-klubben var sannsynligvis den første motstandsgruppen som ble dannet i Danmark.[] Under ledelse av den 17 år gamle Knud Pedersen begynte de sine aktiviteter allerede mot slutten av 1941. Aktivitetene var rettet mot de tyske styrkene i Aalborg og var en følge av de tyske okkupasjonsstyrkenes handlinger i Norge[]. Ungdommene var frustrerte over den manglende handlingsviljen fra de voksnes side, og startet med å fjerne tyske veiskilt og å overmale dem med graffiti. Gruppen lyktes etter hvert med å stjele våpen og gjøre sabotasje mot tysk materiell, herunder å brenne tyske godsvogner.

De lyktes i å gjennomføre 25 sabotasjehandlinger før de ble arrestert av politiet i mai 1942. Men selv etter at de ble fengslet, lyktes de å snike seg unna om natten og gjennomføre nye sabotasjehandlinger. Medlemmer av gruppen slapp ut og vendte tilbake til arresten 19 ganger, før de ble gjenkjent og avslørt av tyske soldater under en flyalarm.

Etter arrestasjonen og avsløringen av de illegale aktivitetene, ble de stilt for tysk krigsrett og de to eldste, Alf Houlberg og Knud Hornbo, ble dømt til henholdsvis 15 og 10 års fengsel, som skulle sones i et tysk fengsel/tukthus.

Etter at de hadde sont rundt seks måneder i tysk fengsel ble Alf Houlberg og Knud Hornbo med de danske myndigheters hjelp fraktet hjem til Danmark fra Tyskland, hvor de fortsatte soningen i Horsens statsfengsel. De øvrige dømte ble satt til soning i Nyborg statsfengsel under lempelige forhold, blant annet fikk de mulighet til å ferdigstille sin skolegang i fengselet. Medlemmene av Churchill-klubben var medlemmer av Konservativ Ungdom i Aalborg.[]

Knud Pedersen har skrevet fire bøker om Churchill-klubben: *Churchillklubben* (1946), *Breve fra fængslet* (1964), *Sidste krigsår* (1966) og *Sagen om Churchillklubben fortalt gennem kilder* (1979). Disse ble gjenutgitt i et samleutgave i 2005.

Filmen *Gutta fra St.Petri* (dansk: *Drengene fra Sankt Petri*) fra 1991, regissert av Søren Kragh-Jacobsen, var basert på Bjarne Reuters roman med samme navn. Historien den forteller, avviker imidlertid en del fra de faktiske hendelsene.

Referanser
----------

1. ↑  Churchill-klubben
2. ↑  Per Eilstrup, Lars Lindeberg: *De så de ske under Besættelsen. Gå til modstand*, Forlaget Union, København, 1969.
3. ↑  Churchill-klubben Den Store Danske Encyklopædi
4. ↑  The Boys From St. Petri (1991), The New York Times, besøkt 8. februar 2014

Litteratur
----------

* Phillip Hoose: *The Boys Who Challenged Hitler: Knut Pedersen and The Churchill Club*, Farrar Straus Giroux 2015, ISBN 978-0-374-30022-7.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Fantasifull tegning av en *chupacabra*, et blodsugende dyr i kryptozoologi og latinamerikanske vandrehistorier.
**Chupacabra** (fra spansk *chupa*, «å suge», og *cabra*, «geit», altså «geitesuger») er ifølge moderne, amerikanske myter et hårløst, hundelignende, kryptozoologisk vesen som dreper byttet og suger det tomt for blod. Chupacabraen skal være ekstra glad i geiter. Myten om Chupacabraen startet i Puerto Rico i 1987, da det skal ha blitt meldt om at dyr som hester, fugler og geiter ble funnet døde med like bitemerker.

Til å begynne med ble det mistenkt at en satanistisk kult stod bak de groteske dyredrapene. Etter kort tid spredte det seg imidlertid vandrehistorier om det mystiske blodsugende vesenet over hele øya, og siden til nabolandene i Sør-Amerika og USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chupacabra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Bonde fant mystisk «vampyr-dyr» – Aftenposten 1. september 2007.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Insignier for SS-Scharführer
**Scharführer** («lagfører») var en paramilitær grad i Schutzstaffel (SS) og Sturmabteilung (SA. Den ble opprinnelig innført i den tyske hæren under første verdenskrig som en tittel på en feldwebel eller gefreiter som ledet et lag i en spesial- eller støtstyrke. 

I SA ble Scharführer brukt som tittel allerede i 1921, men først i 1928 ble den en grad. Den var den første underoffisersgraden, og insigniene var en enkelt knapp på skulderklaffen. 

SS brukte opprinnelig samme insignier for graden som SA, men dette ble endret i 1934, da gradshierarkiet ble endret. Den gamle rangen SS-Scharführer ble da omgjort til SS-Underscharführer. Det fantes flere andre nivåer av graden: SS-Oberscharführer, SS-Hauptscharführer og SS-Sturmscharführer. 

Rangen ble også brukt i noen andre av NSDAPs organisasjoner, som Hitlerjugend.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Lavere grad:**SS-Unterscharführer** | ***Grad i SS*****SS-Scharführer** | Høyere grad:**SS-Oberscharführer** |
| Lavere grad:**SA-Rottenführer** | ***Grad i SA*****SA-Scharführer** | Høyere grad:**SA-Oberscharführer** |
**Churchill** var en britisk tung infanteristridsvogn som var i bruk fremfor alt under andre verdenskrig. Den kom også til å ligge til grunn for en mengde spesialkjøretøyer, som blant annet ble benyttet i samband med Operation Overlord og tiden deretter. Den fikk sitt navn etter krigshelten hertug John Churchill (1650–1722).

Opprinnelig ble det planlagt for en stridsvogn som hadde betegnelsen A20, men prototypen var laget i samsvar med den standarden som gjaldt under første verdenskrig. Etter Frankrikes fall og evakueringen fra Dunkerque var disse spesifikasjonene ikke lenger aktuelle. Et nytt selskap, bilprodusenten Vauxhall Motors, fikk i oppdrag å ta frem en vogn med bedre prestasjonsevne på ett år. Den korte tiden, og dermed mangel på tid for tester og utprøvninger, var en sterkt bidragende årsak til at vognen var beheftet med store mangler. Den hadde ifølge Winston Churchill «flere svakheter enn jeg selv». Foruten de mekaniske problemene var kanonutrustningen som fra starten av var en 2-punds kanon - det vil si samme type av bevæpning som i begynnelsen av krigen - og tårnrommet tillot ikke oppgradering.

Et nytt tårn som tillot en 6-punds panservernkanon gjorde at en nært forestående produksjonsstopp ble skutt ut i framtiden, og i slaget ved el-Alamein gjorde stridsvognen god innsats. Under utprøvning var da også Cromwell A27 som var en betydelig lettere vogn.

I 1944 ble vognen utrustet med en 75 mm kanon, som forbedret prestasjonene betydelig. Churchills pansring var sannsynligvis blant de beste i samtiden og den ble forbedret for hver nye variant.

Sammenlagt ble det produsert 5600 Churchill-stridsvogner. Vognen ble benyttet i den britiske hær frem til og med 1952.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Churchill tank – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Churchill tank – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Churchill** er en elv i Newfoundland og Labrador, Canada. Den renner østover fra Smallwood-reservoaret til Atlanterhavet via tidevannssjøen Lake Melville. Elven er 856 km lang og har et nedbørsområde på 79 800 km². Den het **Hamilton River** inntil 1965.

Churchill Falls er et av verdens største vannkraftverk, med en kapasitet på 5 428 MW. Sammen med andre, mindre vannkraftverk produserer elven totalt 9 200 MW. Kraftverket i Twin Falls ble stengt i 1974, og vannet ble i stedet ledet over til Smallwood-reservoaret med Churchill Falls-kraftverket.

Elven ble kalt *Mishtashipu* av urbefolkningen Innu, noe som ble oversatt til *Grand river* (*la Grande rivière*) av nybyggerne. Den ble i 1821 navngitt *Hamilton river* etter guvernør Sir Charles Hamilton, som var guvernør i Newfoundland 1818-1825.

I 1965 ble den av Newfoundlands førsteminister Joey Smallwood, uten noen form for høring, gitt nytt navn til ære for Winston Churchill.

Eksterne lenker
---------------

* Canadian Council for Geographic Education
* thecanadianencyclopedia.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
«Dragon» har flere betydninger.
Detachementet Norrlands dragoner, en svensk arméleir i Arvidsjaur.
En **dragon** var fra 1500-tallet en soldat som beveget seg til slagmarken til hest, men steg av for å slåss som en infanterist. En dragons hest var ikke kamptrent, så han måtte slåss til fots, i motsetning til en kavalerist, der hesten var kamptrent og kunne delta i slaget.

Fra midten av 1700-tallet ble betegnelsen brukt om soldater som kjempet til hest med «blanke våpen» (dvs. sabler) og til fots med skytevåpen. Den teknologiske utviklingen har ført til at dragoner i dag benytter seg av panservogner i form av stridsvogn eller stormpanservogn.

Dragoner i Norge
----------------

Norsk dragonuniform fra 1700-tallet bestående av rød våpenkjole med rabatter og mansjetter (justaucorps), bandolær for patrontaske og trekantet hatt i datidens europeiske militærmote.
I Norge skulle en eller flere gårder, kalt «dragonkvarter» eller «utrederkvarter», stille en rytter med hest og utrustning til kavaleritjeneste. 

Fra 1768 hadde Norge fire regimenter bygd opp med dragoner: Første, Andre og Tredje Søndenfjelske dragonregiment, samt Nordenfjeldske Dragonregiment.

I Norge i dag er en dragon en menig i kavaleriet. Dragoner/kavalerister bærer sort beret med grønn og gul bakplate, grønn og gul våpensnor rundt høyre arm, kalt kavalerisnor. Det er tre avdelinger som utdanner dragoner i dag: Panserbataljonen, Etterretningsbataljonen og Kampeskadronen.

Se også
-------

* Husar
* Kyrassér

Referanser
----------

1. 1 2  (no) Dragon i Store norske leksikon
2. ↑  Torgrim Sørnes: *Dødsskyggens daler; de henrettede i Norge 1759-64* (s. 14), forlaget Commentum 2020, ISBN 978824161518

Eksterne lenker
---------------

* (en) Dragoons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
***A Prince There Was*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Tom Forman.

Handling
--------

Den velstående Charles Edward Martin møter Katherine Woods, hvis far ble ødelagt økonomisk på grunn av J.J. Stratton - som også er Martins megler, selv om Martin ikke er klar over planene hans. Katherine forsøker uten særlig hell å skaffe seg penger ved å skrive historier for ulike tidsskrifter. Comfort Brown, som arbeider ved pensjonatet hvor hun bor, finner en magasin-redaktør som han overbeviser om å gi Katherines en mulighet. Samtidig møter Kathrine også Martin, en venn av den samme redaktøren.

Under navnet Prince flytter Martin inn ved det samme pensjonatet, og han poserer som assisterende redaktør for magasinet. Når han forelsker seg i Katherine, kjøper han opp hele magasinet for å publisere historiene hennes der. Men J.J. Stratton avslører Martins virkelige identitet, og får snart Katherine til å tro at det var Martin som hadde ødelagt faren hennes - og drevet ham til selvmord. Men Stratton blir til slutt avslørt, og Katherine blir snart gjenforent med Martin.

Skuespillere
------------

* Thomas Meighan som Charles Edward Martin
* Mildred Harris som Katherine Woods
* Charlotte Jackson som Comfort Brown
* Nigel Barrie som Jack Carruthers
* Guy Oliver som Bland
* Arthur Stuart Hull som J.J. Stratton
* Sylvia Ashton som Mrs. Prouty
* Fred Huntley som Mr. Cricket
* Peaches Jackson

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 11. juni 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 11. juni 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Prince There Was* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Prince There Was* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *A Prince There Was* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *A Prince There Was* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Salem Skudeneshavn** var en kristen frikirkelig menighet på Skudeneshavn, i Karmøy kommune, Rogaland. Menigheten var tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Salem Skudeneshavn ble stiftet i 1935. 

Menigheten hadde 146 tilskuddstellende medlemmer i 2022. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbød menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. 

I 2020 deltok menigheten i samtaler om sammenslåing med andre frikirkelige menigheter på Karmøy, og etter 3 års arbeid opphørte menigheten Salem Skudeneshavn den 1. januar 2023. Menigheten ble istedenfor del av en ny flerstedsmenighet sammen med Pinsen Åkra og Familiekirken Saron. Den nye menigheten heter Lokalkirken, med én lokasjon på Åkra og én lokasjon på Skudeneshavn, men med et tett samarbeid mellom de to stedene.

Misjon
------

Salem Skudeneshavn var engasjert i misjonsarbeid og støttet norsk pinsemisjons arbeid og var utsendermenighet for misjonær Kjellaug Palma Sjølund. De støttet Reach the nations sitt arbeid..

Referanser
----------

1. ↑  Regjeringen (13. mai 2022). «Antall tilskuddstellende medlemmer i tros- og livssynssamfunn i 2022» (PDF). regjeringen.no. Besøkt 26. mars 2023.
2. ↑  Brox, T.F. 2007. *Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge.*

Kilder
------

* Brox, Torill F. (redaktør). 2007. *Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge.* Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker
---------------

* Salem Skudeneshavn – hjemmeside Arkivert 31. desember 2008 hos Wayback Machine.
**Laran** var i etruskisk mytologi en gud for krig. 

I kunsten ble han portrettert som en naken, ung mann med hjelm og med et spyd. Som med tallrike krigsguder var han assosiert med ild og solen. Imidlertid var han også assosiert med ansvaret å opprettholde freden.

Hans ledsagerske var Turan, en gudinne for kjærlighet og fruktbarhet, og som ble likestilt med Venus i romersk mytologi. Laran ble med tiden slått sammen med den greske guddom Ares, som i kunsten ble framstilt tilsvarende (*se bilde*), og siden likestilt med den romerske krigsguden Mars.

Referanser
----------

1. ↑  Drew, A.J. (2003): *God/Goddess: Exploring and Celebrating the Two Sides of Wiccan Deity*. Career Press, ISBN 1564146928, s. 210
2. ↑  Simon, Erika; Thomson de Grummond, Nancy (2006): *The Religion of the Etruscans*. University of Texas Press, ISBN 0292782330, s. 58.

Eksterne lenker
---------------

(en) Laran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* «Etruscan votive bronze of the God Laran», BBC

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** SUDOC
 |
**Glenn Christer Jensen** (født 27. august 1987 i Oslo) er en norsk markedssjef i Vålerenga Hockey og tidligere ishockeymålvakt. Han spilte sist for Vålerenga Hockey.

Spillerkarriere
---------------

Moderklubben til Jensen var Manglerud. Jensen spilte deretter i Vålerenga fra 2006 til 2008. Sesongen 2007/2008 spilte han i Furuset Ishockey. Sesongen 2009/2010 ble Jensen andremålvakt i Sarpsborg-klubben Sparta Warriors; Phil Osaer var førstemålvakt. Jensen fikk sparken av Sjur Robert Nilsen i Sparta etter en Oslo-tur med Phil Osaer.

Jensen var tilbake som andremålvakt i Vålerenga fra 2010 til 2016. Han la deretter opp som spiller i toppligaen og ble markedssjef i VIF-hockey. Per 2020 spiller han i 4. divisjon i Jar Hockey, som utespiller.

Klubber
-------

* 2003–2005 Manglerud Star Yngre og Eldre Junior
* 2005–2006 Manglerud Star i UPC-ligaen
* 2006–2008 Vålerenga og Vålerenga 2
* 2008–2009 Furuset
* 2009–2010 Sparta og Sparta 2
* 2010–2012 Vålerenga 2
* 2013–2016 Vålerenga
* 2016– Jar Hockey

TV-opptredener
--------------

Glenn Jensen deltok i sesong 12 av TV-programmet *Skal vi danse*, og har også medvirket i reality-seriene *Kjendis søker kjæreste* og *iskrigerne*.

Referanser
----------

1. 1 2   Elite Prospects, Eliteprospects.com spiller-ID 23061, besøkt 24. august 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Lat etter klokken fire». *Dagsavisen*. 14. januar 2019.
3. ↑  ««Kjendis søker kjæreste»: Glenn ble lam fra halsen og ned». *Dagbladet*. 14. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glenn Christer Jensen – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Glenn Christer Jensen – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
* (en) Glenn Christer Jensen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Intervju[*død lenke*] hos Hamar Arbeiderblad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***A Rich Man's Plaything*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Carl Harbaugh.

Handling
--------

Marie, en ansatt ved en New England Cannery, møter Iron Lloyd (spilt av Edward Martindel) en finansmann og leiegård-eier, hvis lystbåt ofte cruiser utenfor kysten. Lloyd oppdager at hvis Mary hadde nok penger, så ville hun slåss mot de velstående og undertrykkende leiegård-eierne. Som en test lar Lloyd, som Marie kjenner under navnet Strange, hans advokat overføre en formue til henne som en arv fra en fjern slektning.

Mary reiser deretter til New York, og begynner sin kamp mot rike mennesker som Lloyd. Men Ogden Deneau, en av Lloyds konkurrenter, blir også kjent med Mary. Han later som om han er interessert i det sosiale arbeidet hennes, men egentlig planlegger han å ødelegge for Lloyd - og han ønsker å bruke Mary for å oppnå dette formålet.

Skuespillere
------------

* Valeska Suratt som Marie Grandon
* Edward Martindel som Lloyd
* John T. Dillon som Ogden Deneau
* Charles Craig som advokat Sharp
* Robert Cummings som Regan

Referanser
----------

1. ↑  A RICH MAN'S PLAYTHING

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Rich Man's Plaything* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Rich Man's Plaything* på AllMovie Rediger på Wikidata
***A Regular Fellow*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Christy Cabanne.

Handling
--------

Dalion Pemberton oppdager at for å arve bestefarens eiendom, må han først gifte seg med Virginia Christy - en fullstendig fremmed kvinne. Men Dalion bestemmer seg for å gi avkall på bestefarens formue, i stedet for å gifte seg med en kvinne han overhodet ikke kjenner.

Kort tid senere er han på reise til Buenos Aires, Argentina, hvor han legger merke til en vakker kvinne. Han blir umiddelbart interessert i henne. Når han oppdager at hun er på vei til New York City, kommer Dalion seg om bord på samme skip som henne. Men ting utvikler seg ikke helt som Dalion hadde planlagt.

Skuespillere
------------

* Taylor Holmes som Dalion Pemberton
* Millicent Fisher som Virginia Christy
* Edna Phillips som Lady Westcott
* Frank Leigh som Grev Eugenia
* Aileen Manning som Mrs. JHoratio Grimm
* Bert Appling som Oiler Tom
* Lillian Langdon som Mrs. Christy
* Louis Durham som en gangster
* Leo Willis som en gangster

Referanser
----------

1. ↑  A REGULAR FELLOW

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Regular Fellow* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Regular Fellow* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *A Regular Fellow* på American Film Institute Rediger på Wikidata
For hans bror med samme navn, se Knut Knutsen Heje (1860–1925).

**Knut Knutsen Heje** (født 25. desember 1852, død 19. september 1942), født og oppvokst som odelsgutt på Heie gård i Flå i Hallingdal, som sønn av gårdbruker Knut Knutsen Heje (1818–1884) og Gunnbjørg Knutsdatter Berg (1828–1878), Heje var landbrukskandidat, og startet karrieren som landbrukslærer i Hedmark. Han ble senere fylkesagronom i Akershus. Han var disponent for «Kristiania meieribolag» fra 1880 til 1893. I 1881 stiftet han «Den Norske meieriforening» (nå Norske Melkeprodusenters Landsforbund). Han grunnla og eide Norsk Landmandsblad og var bladets redaktør fra 1882 til 1918. I 1885 grunnla han Agra Margarinfabrik på Grünerløkka i Oslo, og i 1897 Agra Margarinfabrik i Stockholm. Av kjente produkter fra Agra Industrier er Melange og Mills. I 1970 kjøpte bedriften Delikat Fabrikker AS i Drammen. Familien Heje er fra 2015 eneeiere av Agra Industrier. Agra har i alt 850 ansatte og ti produksjonssteder i Skandinavia og i Polen (2015). Mills AS som er en del av Agra Industrier har 450 ansatte og produksjonssteder i Fredrikstad og Drammen. Hovedkvarteret er i Oslo.

Knut K. Heje var sterkt politisk engasjert og satt i lenge Venstres sentralstyre. Han var fra 1894 til 1930 medlem av Norges Banks direksjon

Heie utga også *«K.K. Heje – Lomme-Almanakk for Knut K. . skogbrukere, meierister og hagebrukere»*, som fortsatt ble utgitt etter hans død. Denne publikasjonen utkommer fremdeles årlig, nå under navnet «K.K.Heje Håndbok for landbruket».

Det uavhengige fagtidsskriftet «Bedre Gardsdrift» het fra starten i 1981 og fram til 1991 «K.K. Heje Driftsteknikk».

Knut K. Heje hadde en åtte år yngre bror med samme navn. De to blir derfor ofte forvekslet. Broren var stortingsrepresentant for Venstre fra 1916 til 1918 og ordfører i Flå fra 1904 til 1910.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID K\_K\_Heje, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Om Mills DA
* Om Mills DA eierstruktur

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF
 |
**Glenfield** er en landsby og verdslig sogn i distriktet Blaby i grevskapet Leicestershire i England. Det er lokalisert ved den nordvestlige utkanten av byen Leicester, noe som i praksis gjør den til en forstad, men er politisk og administrativ adskilt. Sognet heter formelt for *Glenfields* grunnet at det ble opprettet ved å slå sammen det gamle sognet Glenfield med Glenfield Frith. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen en befolkning på 9 643, noe som i praksis er på størrelsen av en by.

Byen ligger omkring 5 km vest for Leicester, ved motorveien M1. Det meste av bebyggelsen er moderne, fra mellom 1920 og 1960. Siden har også en ny bydel blitt anlagt på en tidligere golfbane. Byen er vertskap for grevskapsadministrasjonen, grevskapets brann- og redningstjeneste og Glenfield sykehus.

Referanser
----------

1. ↑  «Key Figures for 2011 Census: Glenfields» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.. *Office for National Statistics*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glenfield, Leicestershire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
***Lara*** er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlange, halvmatte, mørke elvebiller. Artene i underfamilien Larainae fint hårete og matte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. **Hodet** er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. **Dekkvingene** er avlange med punktrekker. **Beina** er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. **Larvene** er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.

Levevis
-------

Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Larvene i denne slekten lever på død ved som ligger under vann, og er avhengige av mikrober for å fordøye veden. Larveutviklingen er ganske langsom og det tar gjerne 4-6 år å komme seg gjennom livssyklusen, men de voksne billene lever bare ca. 3 uker.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet.

Utbredelse
----------

Slekten er kjent fra Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
			* Familien **elvebiller**, Elmidae Curtis, 1830
				+ Underfamilien Larainae LeConte, 1861 – for det meste tropiske arter
					- Slekten ***Lara*** LeConte, 1852
						* *Lara avara* LeConte, 1852
						* *Lara gehringi* Darlington, 1929

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.
2. ↑  «Artsdatabankens navneopplysninger med artstre». Artsdatabanken. 17. oktober 2020. Besøkt 17. oktober 2020.

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
* (en) *Lara (bille)* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Lara (bille)* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Lara (bille)* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Lara (bille)* hos NCBI Rediger på Wikidata
***Haldi** kan også sikte til fjellene Haldde i Finnmark.*
Guden Haldi stående på en løve
**Haldi** eller **Khaldi** var den urarteiske hovedguden som sammen med Tesheba og Shivini utgjorde de tre fremste gudene i det urarteiske rike cirka 1200-600 f.Kr. Haldi var faderguden i hvis navn kongen gikk i strid, en gud som ble fremstilt kunstnerisk kultisk som stående på en løve.

I det sentrale Urartu het hans hustru Arubani, mens han i Musasir hadde en hustru ved navn Bagmastu. Ut over dette vet man lite om Haldi ettersom religiøs litteratur fra den tid ikke finnes.

Det urarteiske tempelet i Musasir, helliget Haldi og gudinnen Bagmastu, ble plyndret av Sargon II år 714 f.Kr.

Referanser
----------

1. ↑  «Urartu». *Nationalencyklopedin*. Besøkt 9. desember 2015.
2. 1 2  *The Kingdom of Armenia: New Edition* **(engelsk)**. Routledge. s. 138. ISBN 9781136852435.
3. ↑  «Anatolian religion :: Religions of successor states». *Encyclopedia Britannica*. Besøkt 9. desember 2015.
4. 1 2  «Haldi». *Encyclopedia Britannica*. Besøkt 9. desember 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Knut Kaasen** (født 9. november 1951 i Harstad) er professor ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo (UiO). 

Han tok juridisk embetseksamen (cand. jur.) ved UiO i 1977 og den juridiske doktorgraden i 1984 og har siden 1989 vært professor ved det juridiske fakultet ved UiO, tilknyttet Nordisk institutt for sjørett. Mellom 2001 og 2003 var han dekanus ved det juridiske fakultet, Han har deltatt i utviklingen av de standardiserte petroleumskontraktene fra 1984.

Fra 1979 til 1981 arbeidet han som dommerfullmektig i Arendal, og var deretter advokat i Norsk Hydro i fire år frem til 1988. 

Han var styreleder i Stiftelsen Lovdata 1990-2015.

Kaasen har vært konstituert dommer i Høyesterett fem perioder.

Referanser
----------

1. ↑  70 års omtale i Aftenposten 9. november 2021
2. ↑  Et kvart århundre i styrelederstolen - Lovdata/Årsrapport 2015, s.5

Eksterne lenker
---------------

* Knut Kaasen - Store norske leksikon
* (no) Publikasjoner av Knut Kaasen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Knut Kaasen i BIBSYS
* Hjemmeside ved UiO

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Henry Glenn Dunnaway** (født 6. juli 1914 i Kings Mountain i North Carolina, død 8. mars 1964) var en amerikansk NASCAR-fører.

NASCAR-karriere
---------------

### 1949

Dunnaway konkurrerte første gang i NASCAR i et *Strictly Stock*-løp (nå Nextel Cup) den 19. juni 1949. Han vant løpet, tre runder foran Jim Roper, men sjefsinspektør Al Crisler diskvalifiserte Dunnaways bil fordi bileieren Hubert Westmoreland hadde strukket fjærene for å bedre kjøreegenskapene, noe som var ulovlig da NASCAR skulle kjøres med helt originale biler. Westmoreland saksøkte NASCAR for 10 000 amerikanske dollar, men dommeren John J. Hayes forkastet saken. Dunnaway fikk ikke betalt for løpet, og kom på resultatlisten som sisteplass, nummer 33. Roper ble kreditert med seieren i NASCARs første *Strictly Stock*-løp.

Dunnaway brukte sin egen bil til å konkurrere i fem andre NASCAR-løp i 1949. I sitt andre løp, på Daytona Beach Road Course, kom han på sisteplass, han tok en tredjeplass på Occoneechee Speedway, en niendeplass på Hamburg Speedway og en syvendeplass på Martinsville Speedway. Han kom på niendeplass i NASCAR-sammendraget for sesongen 1949.

1950
----

Han konkurrerte i syv løp i 1950, og tok blant annet en andreplass på Canfield Speedway. Denne sesongen fullførte han tre løp blant de ti første.

1951
----

Han konkurrerte i fem løp i 1951, med to løp blant de ti første. I sesongsammendraget var han på 89.-plass.

Død
---

Dunnaway døde i en togovergang i Gastonia den 8. mars 1964.

Referanser
----------

1. ↑   www.tradingcarddb.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Glenn Dunnaway – racing-reference.info Rediger på Wikidata
* Førerstatistikk
* Historien om NASCARs første løp Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Haldor Røyne** (født 10. september 1908 i Øystre Slidre, død 1979) var en spelemann fra Valdres.

Haldor kom fra den største folkemusikk-slekta i Øystre Slidre, og var sønn av Torstein Røyne og Rangdi Haldorsdotter Rudi. Han begynte å spille da han var rundt ti år gammel, og lærte mye av Ola Okshovd. Røyne holdt i live spellet etter Okshovd resten av livet, og kalte ham gjerne en «spelemann av Guds nåde».

Han gikk to år på Storhove Landbruksskole, og i 1938 tok Røyne eksamen ved Landbrukshøyskolen på Ås. Han arbeidet noen år ved Valdres landbruksskole på Leira. Han var knyttet til landbrukshøyskolen på Ås store deler av livet.

Haldor Røyne var regnet som en viktig kilde til opplysninger om eldre spelemenn i Valdres, og hadde flere radioprogrammer for NRK. 

*Haldor Røynes ærespris* deles ut på Jørn Hilme-stemnet annethvert år, til en utøver som har gjort seg bemerket innenfor folkemusikkformidling i Valdres.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kroatias flagg Kroatia |
| Friidrett: |
| Friidrett U18-EM i friidrett |
| Bronse | Jerusalem 2022 |  200 m |
| Sommer-EYOF |
| Gull | Banská Bystrica 2022 |  200 m |
| Friidrett U18-balkanmesterskapet i friidrett |
| Gull | Bar 2022 |  100 m |
| Gull | Bar 2022 |  4x100 m |

**Lara Jurčić** (født 9. juni 2006 i Zagreb) er en kroatsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun vant 200 meter under Sommer-EYOF 2022.

Idrettskarriere
---------------

Jurčić vant 60 meter og 200 meter under Jugend-Hallenmeeting i Tyskland innendørs i januar 2022. Under det kroatiske U18-mesterskapet i friidrett innendørs 2022 vant hun 60 meter og kom på sjuendeplass på 200 meter. Utendørs vant hun 100 meter og 200 meter under det kroatiske U18-mesterskapet i friidrett, og hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett og på medleystafetten der. I juni deltok hun i U18-balkanmesterskapet i friidrett 2022, som ble arrangert i Montenegro, og fikk der gull på 100 meter og på 4 x 100 meter stafett. Hun kom på tredjeplass på 200 meter under U18-EM i friidrett 2022, bak Faith Akinbileje og Holly Okuku. Hun vant 200 meter under det kroatiske U20-mesterskapet i friidrett, og fikk bronse på 100 meter, og hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett.

Hun deltok i friidrett under Sommer-EYOF 2022, og vant der 200 meter.

Referanser
----------

1. ↑  World Athletics - *Lara Jurčić - Results*, besøkt 28. juli 2022.
2. ↑  HAS.hr - *Pojedinačno prvenstvo Hrvatske za juniore i juniorke 2022*, besøkt 28. juli 2022.
3. ↑  EYOF - *Athletics - Girls - 200 Metres Girls Final*, besøkt 28. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lara Jurčić – World Athletics Rediger på Wikidata

* (en) Lara Jurčić – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Profil hos EYOF 2022
Prroklamasjonen av Kongeriket Montenegro, Cetinje, 28. august 1910.
**Kongeriket Montenegro** (montenegrinsk: Краљевина Црна Гора, *Kraljevina Crna Gora*) var et kongerike i Sørøsteuropa. 

Hovedstad var Cetinje. Valutaen var montenegrinsk perper. Staten var et konstitusjonelt monarki, men fungerte i praksis som et absolutt monarki. Kongeriket Serbia og Montenegro gikk 1918 sammen for å bli et jugoslavisk kongerike sammen med de tidligere Habsburgområdene.

Historie
--------

Kongeriket Montenegro ble proklamert av Knjaz Nikola i Cetinje den 28. august 1910.

Balkankrigene (1912 – 1913) ble starten på kongerikets oppløsning. Montenegro gjorde territorielle erobringer gjennom å dele Sandžak med Serbia den 30. mai 1913. Dette viste seg dog å være til skade, da det innebar at et territorium ble innlemmet utan at stor deler av befolkningen kjente noen enighet med Montenegro. Dessuten ble Skadar overlatt til Albania etter stormaktenes befaling, til tross for at Montenegro allerede hadde ofret 10 000 liv for å innta byen fra Det osmanske rikes (Albanias) soldater ledet av Esad Pasha.

Under første verdenskrig (1914 – 1918) var Montenegro alliert med de allierte. Frs 15. januar 1916 til oktober 1918 var Montenegro okkupert av Østerrike-Ungarn. 

Den 20. juli 1917 ble Korfu-deklarasjonen undertegnet, om Montenegros enhet med Serbia. Den 26. november 1918 ble Montenegros enhet med Serbia proklamert. Knez Nicholas støttet gjenforeningen med Serbia for å muliggjøre en stor serbisk stat for alle serbere, men havnet i konflikt med kong Alexander, som var regent i Serbia. Uenigheten handlet om hvem som skulle styre det nye kongeriket. Knez Nicholas ble avsatt og gikk i eksil.

Regenter (1910-1918)
--------------------

* Nikolas I, konge fra 1910 til 1918

### Titulære regenter (1918-)

* Nikolas I (1918 - 1921)
* Danilo (Danilo III) (1921)
* Michael av Montenegro (Michael I) (1921 - 1986)
* Nicholas II (1986 -)
	+ (pretentent Boris (født 1980)

Statsministere
--------------

* Lazar Tomanović (1910-1912)
* Mitar Martinović (1912-1913)
* Janko Vukotić (1913-1915)
* Milo Matanović (1915-1916)

### Statsministere i eksil

* Lazar Mijušković (1916)
* Andrija Radović (1916-1917)
* Milo Matanović (1917)
* Evgenije Popović (1917-1919)
* Jovan Plamenac (1919-1921)
* Anto Gvozdenović (1921-1922)
* Milutin Vučinić (1922)
* Anto Gvozdenović (1922)

Se også
-------

* Montenegros historie
* Fyrstedømmet Montenegro

Eksterne lenker
---------------

* Kongeriket Montenegro 1918
* Kart
* Kart
* Montenegro - World Statesmen
**Haldórsvík** (foreldet dansk skrivemåte: *Haldersvig*), på folkemunne kalt **Vík**, er en bygd på Færøyene. Bygden ligger nordøst på Streymoy, den største av øyene. Haldórsvík ligger i Sunda kommuna.

Historie
--------

Det første leddet i stedsnavnet kommer av mannsnavnet Haldór eller Halldór. Stedsnavneutvalget godkjente i 1960 skriveformen *Haldarsvík*, som i 2011 ble endret til Haldórsvík.

Haldórsvík er første gang nevnt skriftlig i 1584.

Haldórsvíkar kirkja er fra 1856, og er dedikert til presten og språkmannen V.U. Hammershaimb. Kirken er spesiell grunnet sin åttekantede form (som er unikt i færøysk sammenheng), men også for sin altertavle. Altertavlen er av nyere dato, og forestiller *Det siste måltid*, med den modifikasjonen at apostlenes ansikter er byttet ut med kjente færøyinger.

Bygda lå først i Norðstreymoyar prestagjalds kommuna, og var fra 1913 administrasjonssentrum i Haldarsvíkar og Saksunar kommuna. Denne kommunen ble delt inn i Saksunar kommuna og Haldarsvíkar kommuna i 1944, og Haldórsvík fortsatte som sentrum i sistnevnte. Haldarsvíkar kommuna omfattet også bygdene Tjørnuvík og Langasandur, og ble 1. januar 2005 innlemmet i Sunda kommuna.

Statsministeren Andrass Samuelsen (1873–1954) kom fra Haldórsvík.

Referanser
----------

1. ↑  «IB01030 Fólkið skift á kyn, aldur og bygd 1. januar» **(færøysk)**. Hagstova Føroya. Arkivert fra originalen 18. januar 2017. Besøkt 16. januar 2017.
2. ↑  Brend, Snorri (12. november 2007). «Tí broyta bygdirnar navn». *Sosialurin* **(færøysk)**. in.fo. Besøkt 10. desember 2022.
3. ↑  «Bygdanøvn broytt» **(færøysk)**. Umhvørvisstovan. 10. desember 2010. Arkivert fra originalen 26. juni 2017.
4. ↑  Heimabeiti Arkivert 15. juli 2015 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Haldarsvík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Haldarsvík – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Haldarsvík på *faroeislands.fo*

| * v
* d
* r
Sunda kommuna |
| --- |
| Gjógv **·** Haldórsvík **·** Hósvík **·** Hvalvík **·** Oyrarbakki **·** Oyri **·** Langasandur **·** Norðskáli **·** Saksun **·** Streymnes **·** Tjørnuvík | Færøyenes flagg |

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |