recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«De tre»** er et dikt av Henrik Wergeland, utgitt i diktsamlingen *Jøden* (1842).

Diktet skildrer en mulla, en rabbiner, og en kristen nasireer, som møtes tilfeldig i en oase i Den syriske ørken. Muslimen er på vei til Bagdad, jøden til Damaskus og den kristne munken til Jerusalem. 

Diktets første del er på prosa, og her kommer Wergeland med en av sine grunnteser: *Enhver religion har et mildt og kjærlig hjerte*. Han skildrer dermed de mange pilegrimsherbergene som på den tid lå langs karavanerutene i Midtøsten.[] Muslimen, jøden og den kristne munken møtes altså som venner i oasen, og tilbringer natten der. Morgenen etter skal alle tre framsi hver sin morgenbønn, men kvier seg, fordi de er redde for å fornærme hverandre.[] Det som løser problemet er tre fugler som synger i treet over dem, og de blir enige om å synge til Gud samtidig ifølge hver sine tradisjoner. «Er dette ikke et tegn fra himmelen, at også vår lovsang vil være den høyeste behagelig, om uttrykket er forskjellig?»

De tre lovsangene som følger er skrevet i lyrisk form med fast rim og rytme.[] Han lar mullaen blant annet forkynne: «Allah dyrk og elsk din neste!» Rabbineren skuer inn i en forsonende messiansk fremtid for folket sitt, og den kristne nasireeren lar hele skaperverket prise Gud på Wergelandsk vis:

*Hver en solbeskinnet stengel*
*engens slette bølger av*
*er en troens støttestav*.
Når de så har skilt lag som venner, stanser de hver på sin kant et øyeblikk og spør seg selv: «Hva, om fuglene, som lærte oss å tilbe i sannhet, var tre engler, neddalte fra himmelen, fordi de ynkedes over vår skrøpelighet?»

Diktet er inspirert av, og står i gjeld til, skuespillet *Nathan den vise* av Gotthold Ephraim Lessing,[] skrevet i 1779.

Eksterne lenker
---------------

Portal: Litteratur
**Stolt AS** er et norsk HR-selskap som leverer tjenester innen rekruttering, bemanning og HR-outsourcing. Selskapet ble etablert av brødrene Brede og Heine Aardalen i 2005 under navnet Jobz. Selskapet har avdelinger i Oslo, Fredrikstad, Trondheim og Bodø. Hovedkontoret er lokalisert på Helsfyr i Oslo.

Historikk
---------

Brede Aardalen har utdannelse innen filosofi fra Universitetet i Lund. Han hadde erfaring som rivningsarbeider og konsulent i et bemanningsbyrå da Stolt ble etablert. Heine Aardalen har mellomfag i psykologi fra Universitetet i Oslo. Han jobbet tidligere som prosessleder på Fylkestrygdekontoret, som i dag er en del av NAV.

I april 2016 byttet selskapet navn fra Jobz til Stolt.

Dagens Stolt
------------

Stolt leverer i dag tjenester innen rekruttering og operativ HR, i tillegg til bemanning. Selskapet var blant de første selskapene i Norge som tilbyr HR-outsourcing. Denne tjenesten blir markedsført under navnene HR-Ressurs og Bemanningsrekruttering. Sistnevnte retter seg spesifikt mot bygg- og anleggsbransjen.

Datterselskap
-------------

IT-selskapet Stolt:IT og sikkerhets- og beredskapsselskapet Stolt Security, er datterselskaper av Stolt. Heine Aardalen er styreleder i begge selskapene.

Kontroverser
------------

Under en stortingsdebatt i desember 2020 ble Stolt og tjenesten Bemanningsrekruttering omtalt av lederen i Rødt, Bjørnar Moxnes. Moxnes beskrev Bemanningsrekruttering som en «innleiemodell» og refererte til tjenesten som et eksempel på «grenseløs kreativitet fra bemanningsbransjen – for å omgå skjerpede innleieregler i bygningsbransjen.»

Heine Aardalen kommenterte Moxnes innlegg med å forklare at Bemanningsrekruttering ikke er en bemanningstjeneste, men at selskapet forenklet ansettelser for mindre og mellomstore bedrifter som ikke hadde tilstrekkelige ressurser til rekruttering og personaladministrasjon.

Even Hagelien i NHO Service og Handel har uttalt at «ordningen, slik som de har forstått den, ikke utgjør noen omgåelse av regelverket for innleie», hva nestleder i Fellesforbundet, Steinar Krogstad, sa seg uenig i.

Sponsor
-------

Siden 2017 har Stolt vært en av hovedsponsorene til Vålerenga Ishockey.

Referanser
----------

1. 1 2  Stortinget: Representantforslag om å forby bemanningsbyråer, fjerne den generelle tilgangen til midlertidig ansatte og skjerpe arbeidsgiveransvaret

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Povel Juel** (født ca. 1673, død 8. mars 1723) var en norsk embetsmann og forfatter.

Juel ble født og vokste opp i Trondhjem, hvor hans far var kjøpmann. 15 år gammel var han med faren til Harstad der den litt yngre Hans Egede vokste opp på nabogården. I 1709 ble han konstituert som byfogd i Bergen. Fra 1711 var han amtmann i Lister og Mandal Amt (nå Vest-Agder), ble suspendert i 1713, men gjenvant sin posisjon i 1715. I 1718 ble han avsatt på grunn av enerådig adferd.

Henrettelse
-----------

I 1723 ble han arrestert for å ha konspirert med blant andre den gottorpske hertug Carl Frederik, ektemannen til storhertuginne Anna Petrovna av Russland og far til den senere Peter III av Russland. Juel hadde planer om å fravriste kong Frederik IV Norge, Island, Færøyene og Grønland og la Carl Frederik bli konge i Norge. Juel ble torturert, dømt til døden og henrettet som forræder den 8. mars 1723. Det er uklart grunnlag for den strenge dommen.

Povel Juel var forfatter og utga bøkene *Et lycksaligt Liv* i 1721, samt En*god Bonde, hans Avl og Biæring* i 1722.

Referanser
----------

1. ↑   Eneveldets menn i Norge, side(r) 210[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Povel Juel* (lokalhistoriewiki.no)
3. ↑  Jørgensen, Torstein (29. juni 2022). «Hans Egede». *Norsk biografisk leksikon* **(norsk)**. Besøkt 13. mai 2023.
4. 1 2  Ein halshoggen nordlending. *Dag og Tid*, 3. mars 2023
5. ↑  Erik Amelung. «Povel Juel». *Den Store Danske*. denstoredanske.dk. Besøkt 23. februar 2018.
6. 1 2  Johannessen, Finn Erhard. «Povel Juel». I Helle, Knut. *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget.
7. ↑  Mardal, Magnus A. «Povel Juel». I Godal, Anne Marit. *Store norske leksikon*. Oslo: Norsk nettleksikon.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Brösarp** er et tettsted i Tomelilla kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 680 innbyggere.

Brösarp ligger på Österlen, fra gammelt av med skysstasjon og gjestgiveri langs landeveien fra østkysten mot Ystad for dem som skulle til kontinentet. Brösarp har en godt besøkt museumsjernbane, Skånska järnvägar, som om sommeren trafikkerer Sankt Olof via Vitaby.

Foreninger med sete i Brösarp er Brösarps Idrottsförening (fotball og styrkeløft) og Andrarums Idrottsförening (orientering) samt Brösarps speideravdeling.

Brösarps backar
---------------

Utsikt over Brösarps backar.
Brösarps backar er et bakkelandskap i nærheten av Brösarp. 

Bakkene, som er avleiringer fra siste istid, holdes åpne takket være beiting. De er kalkholdige og består først og fremst av sandjord. Området er kjent for sin rike flora.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 22. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Brösarp
* Tomelilla Turistbyrå: Brösarps Vägstation Arkivert 21. april 2009 hos Wayback Machine.
* Tomelilla och Brösarps Biografer

| * v
* d
* r
Tomelilla kommune i Skåne län i Sverige |
| --- |
|  | Brösarp **·** Lunnarp **·** Onslunda **·** Smedstorp **·** Tomelilla |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Bråviken i nærheten av Norrköping.
Bråviken sett fra Kolmårdens djurpark.
**Bråviken** er en vik av Østersjøen utenfor Norrköping i Östergötland. Viken er over 5 mil lang og strekker seg omtrent fra Arkösund ved kysten helt inn til Pampusfjärden og Lindö like utenfor Norrköping. Deler av Bråviken er naturreservat.

Den hovedsakelige tettstedsbebyggelsen ligger langs den nordre, bratte kyststrekningen. De største stedene er Kolmården og Kvarsebo i Östergötland samt Nävekvarn i Södermanland.

En fergeforbindelse over Bråviken mellom Vikbolandet og Kolmården går mellom Skansen og Säter, den såkalte Skenäsleden. Fergeforbindelsen erstattet i 1959 strekningen mellom Kvarsebo og Färjestaden.

I 2006 søkte det russiske selskapet Peter Gaz om å få undersøke mulighetene til å trekke en naturgassledning gjennom Bråviken. Den tenkte gassledningen er en sidegren av den store naturgassledningen som trekkes mellom Tyskland og Russland.

Se også
-------

* Slaget ved Bråvalla

Referanser
----------

1. ↑  Trafikverkets nettsted om Skenäsleden Arkivert 25. juni 2012 hos Wayback Machine..

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bråviken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Aadhaar** (hindi for «fundament» eller «base») er navnet på et 12-sifret identifikasjonsnummer som blir tildelt Indias innbyggere gjennom Indias nasjonale identifikasjonsnummerprosjekt. Aadhaar er også navnet på selve identifikasjonsnummerprosjektet, som drives av det sentrale statlige byrået Unique Identification Authority of India (UIDAI). Prosjektets mål er å samle biometriske og demografiske data fra landets innbyggere og lagre disse i en sentral database. Datainnsamlingen danner grunnlag for etablering av identitet og utstedelse av identifikasjonspapirer, som igjen vil sikre fattige og underprivilegerte innbyggere tilgang til statlige goder. 

Registreringsprosessen startet 29. September 2010 i Nandurbar, Maharashtra. 1. april 2016 var én milliard av landets innbyggere blitt tildelt Aadhaar-nummer.

Nummerets oppbygging
--------------------

For å unngå stereotyping eller gjetning rundt en persons bakgrunn består aadhaar-nummeret av tilfeldig genererte sifre. Ingen del av nummeret inneholder informasjon som klassifiserer individet basert på kaste, religionstilhørighet, kjønn eller alder. Nummeret begynner aldri med sifrene 0 eller 1, og det siste av de tolv sifrene er et kontrollnummer generert ved hjelp av en algoritme kjent som Verhoeff-algoritmen,.

Unike numre sikres ved at hvert nummer kobles opp mot hver enkelt innbyggers biometriske data, bestående av fingeravtrykk samt iris- og ansiktsgjenkjenning.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «FAQs: Aadhaar Features, Eligibility». Arkivert fra originalen 19. oktober 2016. Besøkt 15. november 2016.
2. 1 2 3  Safran Identity and Security. «Aadhaar: a unique number for all». Besøkt 16. november 2016.
3. ↑  «Unique Identification project expenditure at Rs 3,062 crore as of July end». *The Economic Times*. 13. august 2013.
4. ↑  «What is the structure of one's Aadhar Card (UID) number?». Besøkt 16. november 2016.
5. ↑  Selvam, Lakshmi (2013). «Implementation Issues of Aadhaar: The Human Resource Information System for India». *Driving the Economy through Innovation and Entrepreneurship*. India: Springer India. s. 721. ISBN 978-81-322-0746-7.
6. ↑  «What is Aadhar Card ? Why We need UID Aadhar ? Benifits of Aadhar Card». Arkivert fra originalen 16. november 2016. Besøkt 16. november 2016.
7. ↑  UIDAI (mai 2010). «A UID Numbering Scheme» (PDF). UIDAI. Arkivert fra originalen (PDF) 20. april 2016. Besøkt 16. november 2016.
8. ↑  «How To Verify Aadhar Card By Aadhar Number?». Arkivert fra originalen 25. november 2016. Besøkt 29. desember 2016.
**Kyle Rasmussen** (født 20. juni 1968 i Sonora, California) er en amerikansk tidligere alpinist. I 13 år tilhørte han det amerikanske alpinlandslaget. I 1996 ble han amerikansk mester i Super-G. Han deltok i tre OL i løpet av karrieren.

Rasmussen fikk sitt internasjonale gjennombrudd på midten av 1990-tallet. Selv om han aldri hadde plassert seg blant de ti beste i noe verdenscuprenn, kjørte han inn til en overraskende andreplass i utfordelen av den alpine kombinasjon under OL 1994 på Lillehammer. Han mislyktes imidlertid i slalåmdelen og gikk glipp av en topplassering.

I den påfølgende sesongen etablerte Rasmussen seg som en av USAs beste utforkjørere, ved siden av OL-vinneren Tommy Moe og AJ Kitt. I januar 1995 vant han som første amerikaner siden Bill Johnson i 1984 utforen i Lauberhornrennene i Wengen. Seks uker senere vant han utforrennet i Kvitfjell, hans andre (og siste) verdenscupseieren i karrieren. Totalt hadde han tolv plasseringer blant de ti beste i perioden mellom mars 1994 og desember 1996.

Verdenscupseire
---------------

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 21. januar 1995 | Wengen | Sveits | Utfor |
| 11. mars 1995 | Kvitfjell | Norge | Utfor |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kyle Rasmussen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Kyle Rasmussen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Kyle Rasmussen – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Kyle Rasmussen – ski-db.com Rediger på Wikidata
**Deram Records** er et tidligere britisk plateselskap som lå under paraplyen til Decca Records og som fungerte som platemerke for både alternative og progressive artister. Som de fleste andre subsidiære plateselskaper under Decca så ble Derams motstykke i USA distribuert under London Records.

Deram var i all hovedsak aktivt mellom 1966 og 1973, men fungerte i praksis over en lengre periode helt til begynnelsen av 1980-tallet. Decca brukte Deram Records i markedet mot både Island Records, Harvest Records (som var eid av EMI) og Vertigo Records (som ble startet av Philips Records), men feilet i å etablere seg på lang sikt.

Fra starten av var artister innen popsjangeren sidestilt med artister og band innen progrocken, til tross for Deccas hensikt om å gjøre Deram til et merke kun for alternativ musikk. Både David Bowie og Cat Stevens fikk imidlertid en tidlig suksess på selskapet, før de omsider flyttet over til henholdsvis Philips Records og Island Records. Tre av deres tidlige hitlåter var Procol Harums *«A Whiter Shade of Pale»*, The Moves *«Night of Fear»* og *«I Can Hear the Grass Grow»*.

I 1969 startet Decca et rent progressivt merke under navnet *Nova*, som varte i mindre enn ett år. Dette har siden ført til forvirringer siden flere utgivelser har kommet under navnet *Deram Nova* og *Decca Nova*. Decca ga siden ut to album på vinyl fra Justin Haywards (The Moody Blues) under navnet *Songwriter* (1977) og *Night Flight* (1980). Deram hadde blant annet punkrockbandene Bananarama, The Modettes, Splodgenessabounds og TV21 under deres kontroll tidlig på 1980-tallet før merket forsvant under Decca Records igjen, som siden ble kjøpt opp av Universal Music.

Artister under Deram Records
----------------------------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| * Aardvark
* Johnny Almond Music Machine
* Amen Corner
* Lionel Bart
* Beefcake
* David Bowie (for hans debutalbum)
* The Alan Bown
* Brotherhood of Man
* Pete Brown
* Camel
* The Camerata Contemporary Chamber Group
* John Cameron Quartet
* Junior Campbell
* Caravan
* Michael Chapman
* Chicken Shack
* Clouds
* Shirley Collins
* Curved Air
* Terry Durham
 |   | * East of Eden
* Egg
* Eyes of Blue
* Bill Fay
* The Flirtations
* The Flower Pot Men
* Frijid Pink
* Galliard
* Giles, Giles and Fripp
* Keef Hartley
* The Hawaiians
* Honeybus
* Clark Hutchison
* Iron Virgin
* Chim Kothari
* Alvin Lee & Company
* Neil MacArthur (pseudonym for Colin Blunstone)
* Stavely Makepeace
* Mellow Candle
* The Moody Blues
 |   | * The Move
* Pacific Drift
* Principal Edwards
* Procol Harum
* Les Reed
* Room (band)
* George Smith
* Whistling Jack Smith
* Cat Stevens
* Streak
* Stud
* The Syn
* Thin Lizzy
* Ten Years After
* Tintern Abbey
* Darryl Way's Wolf
* The Web
* The World of Oz
* White Plains
* Zakarrias
 |

Eksterne lenker
---------------

* (engelsk) Collectable-records.ru - Coverdesign og artister fra Deram Records
* (engelsk) Liste over singler fra Deram
* (engelsk) En diskografi over singler fra den amerikanske delen av Deram
* (engelsk) En albumdiskografi fra den canadiske delen av Deram

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Derek André Bjølgerud** (født 27. september 1983) er en norsk journalist. Han jobber som redaksjonsleder for TV2 sin nyhetsredaksjon i Oslo. Han har tidligere jobbet som nyhetsredaktør i P4 Radio Hele Norge. 

I P4 Radio Hele Norge rykket han opp fra stillingen som nyhetssjef og overtok som nyhetsredaktør etter André Winje Arntzen i september 2011. Bjølgerud hadde imidlertid vært knyttet til P4-nyhetene siden 2006, men har også arbeidet for NRK Sporten og VG-nett. 
Han har sin utdannelse i journalistikk fra Høyskolen i Volda.

Bjølgerud har vært programleder for VG Netts tv-satsing «Kick Off». Dette var Norges første faste nett-tv-program, som handlet om fotball og ble spilt inn i London i 2006.

De siste årene har han imidlertid satset på nyheter, og har jobbet både som reporter, nyhetssjef og nyhetsredaktør i P4, samt som frontsjef og nå redaksjonsleder i TV2.

Referanser
----------

1. ↑  «Derek André Bjølgerud (33) rykker opp og blir leder for TV 2s største redaksjon. Sjekk resten av den nye ledergruppa her». *Medier24.no* **(norsk)**. Besøkt 13. november 2018.

Kilder
------

* radioassistant.com: Derek André Bjølgerud
* na24.no/propaganda: Klatrer oppover i P4[*død lenke*]
*
Et **redskap** er et hjelpemiddel man benytter for å utføre et arbeid, gjerne et mekanisk arbeid. Lenge trodde man at evnen til å bruke redskap skilte mennesker fra dyr. I senere tid har man funnet primater, særlig sjimpanser, og fugler som ravn kan ta i bruk enkle ting som redskap. Mange antropologer mener at en fri tommel til å holde redskaper med og intelligens til å bruke dem har sørget for menneskeslektens utvikling. 

Redskaper gir mennesket ferdigheter det ellers ikke ville hatt, som styrke til å slå en spiker inn i en vegg eller til å lage en egg skarp nok til å skjære i tre. På grunn av dette kan redskaper også benyttes som farlige våpen. Ordet redskap er i slekt med det norrøne ordet *reiðskapr*, som betyr kamputstyr.

Ulike redskaper
---------------

De gamle jordbruksredskapene sigd og ljå
* Jordbruksredskaper
	+ Ljå
	+ Sigd
	+ Spade

* Verktøy
	+ Fil
	+ Hammer (redskap)
	+ Kniv
	+ Multifunksjonsverktøy
	+ Sag
	+ Saks
	+ Slegge
	+ Tang
	+ Øks

Ulike spiseredskaper
* Bestikk og matlagingsredskaper
	+ Gaffel
	+ Kniv
	+ Korketrekker
	+ Spisepinner
	+ Ostehøvel
	+ Skje

* Elektriske redskaper
	+ Boremaskin
	+ Motorsag

* Varmeredskaper
	+ Loddebolt
	+ Sveiseapparat
| Diatoniske intervaller |
| --- |
| PrimSekundTersKvartKvintSekstSeptimOktavNoneDesimUndesimDuodesimTredesimHalvtone/Heltone |
| 
Spesielle intervaller |
| MikrointervallKommaDiësisLimmaApotomeDitonusTritonusUlvekvint |
| 
Måleenheter |
| CentMillioktavOktavSavart |
| * v
* d
* r
 |

Ren kvart
---------

En **ren kvart** er betegnelsen på intervallet (avstanden) mellom to toner på 5 kromatiske halvtoner, f. eks. avstanden mellom C og F. Navnet skyldes at en kvart spenner over fire trinn i de fleste diatoniske skalaer bortsett fra lydisk. At den er *ren* plasserer den sammen med de andre rene intervallene kvint, oktav og prim i en egen intervallkategori.

I en likesvevende skala tilsvarer forholdet mellom frekvensene på {\displaystyle \left({\sqrt[{12}]{2}}\right)^{5}} = 1,3348. I ren stemming tilsvarer det et forhold på 3:4.

I streng koralsats betraktes en ren kvart som dissonans som må innføres og oppløses etter bestemte regler.

En invertert (omvendt) kvart er en kvint.

Det er vanlig å stemme strengene på kontrabasser og bassgitarer i kvarter. Gitarer blir også stemt i kvarter med unntak av én streng. Også gambefamilien (viola da gamba) er delvis stemt i kvarter.

Forstørret kvart
----------------

Utdypende artikkel: Tritonus

En forstørret kvart kalles for tritonus (d.e. tre(hel)toners intervall).

Forminsket kvart
----------------

En **forminsket kvart** er en ren kvart hvor enten den øverste tonen er senket med en halvtone, eller den nederste tonen er hevet med en halvtone. Når man bruker c som utgangspunkt, er den rene kvarten f. Hever man den nederste tonen med en halvtone, får man den forminskede kvarten c♯ - f. Senker med den øverste tonen med en halvtone, får man den forminskede kvarten c - f♭. Fra den rene kvarten a - d dannes det de forminskede kvarter a♯ - d og a - d♭, fra den rene kvarten f♯ - h de forminskede kvarter f♯♯ (eller f**x**) - h og f♯ - h♭.

I den likesvevende skalaen høres en forminsket kvart ut som en stor ters. Likevel gjelder en forminsket kvart i streng koralsats som dissonans.

Se også
-------

* Subdominant

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Povl Simonsen** (født 7. februar 1922 i Sorø på Sjælland, død 5. mars 2003 i Tromsø) var en dansk arkeolog som hadde hele sitt yrkesaktive liv i Norge. 

Han ble den første professor i arkeologi ved Universitetet i Tromsø, og dessuten direktør for Tromsø Museum. Han flyttet til Norge i 1951 og ble konservator i arkeologi ved Tromsø Museum. Simonsen la ned en utrettelig innsats i innsamlingen av arkeologisk materiale på Nordkalotten. Spesielt forsket han på steinalderen i Finnmark, hvor han deltok i utgravninger i Pasvik, sørsiden av Varangerfjorden og Sørøya på 50/60-tallet. 

Simonsen ble kjent som «*han dansken ved Tromsø Museum*». Han var en av initiativtakerne til etableringen av det populærvitenskapelige tidsskriftet *Ottar*. I 1998 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Povl\_Simonsen, besøkt 11. april 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Povl Simonsen på NLIs Lokalhistoriewiki.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |

Portal: Arkeologi
Stolheis i Østerrike
Stolheis for sykler, Åre
En **stolheis** er en heis som brukes i skisentre. 

* Stolheis – Har master med høythengende bæretrekktau 5-25 meter over snødekket, der det er festet stoler (svevende transport). Kabinbaner tilsvarer stolheiser, men det benyttes kabiner i stedet for stoler. I enkelte anlegg kan det benyttes en kombinasjon av stoler og kabiner.

Det finnes 1-, 2-, 3-, 4-, 6- og 8-seters stolheiser. Stolheiser har forskjellig fart, men de fleste går roligere ved opphavs- og sluttpunkt, slik passasjerer kan gå på og av uten skaderisiko.

Koblingsbar
-----------

En stolheis som går saktere ved på- og avstigningspunktet kalles en ekspressheis (koplingsbar). En koplingsbar heis har en fart på normalt 5 meter i sekundet. Kapasiteten kommer an på hvor store stoler som benyttes, men det meste er mulig. Det vanligste idag er 4 eller 6 seters ekspressheiser. Ekspressheis er idag en av de mest brukte heisene i verden ettersom de er kjappe, kan bygges med bobler foran som vindskjerm, og en trenger ikke å ta av seg skia, slik man må i en gondol.

Sommerdrift
-----------

Utenfor skisesongen kan stolheiser brukes til å frakte for eksempel turgåere og terrengsyklister opp i fjellet. Dette er blitt mer og mer vanlig. Man kan bytte ut stolene med spesialstoler for frakting av sykler slik de har gjort i Åre.

Se også
-------

* Skitrekk
* Taubane

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Power** (tidligere *Expert*) er et nordisk handelsselskap som gjennom datterselskaper selger forbrukerelektronikk. Virksomheten i Norge drives blant annet gjennom selskapet Power Norge AS. Konsernet har tilknyttet ca. 900 butikker i Norge, Danmark, Finland, Estland og Tyskland hvorav ca. 200 er helt eller delvis selveiet. Expert AS er et privat aksjeselskap, 50% eid av oslobaserte Awilhelmsen Capital AS og virksomheten er tilknyttet den verdensomspennende salgsorganisasjonen Expert International. De andre 50% eier Dolphin Invest AS. Dolphin eies av Øivind Tidemandsen. Han er blant gründerne bak selskaper som XXL, Elkjøp og møbelkjeden Living, nåværende[*når?*] Skeidar.

Selskapet omsatte for omtrent 10,5 milliarder kroner i 2007, og hadde en estimert sisteleddsomsetning (inkludert mva. og forhandlereid omsetning) på 14 milliarder kroner.

I april 2017 ble det kjent at kjeden bytter navn til Power («kraft», «styrke»).

Referanser
----------

1. 1 2  Expert.no: Om Expert
2. ↑  Euroinvestor.no - Nok et rekordår for Expert[*død lenke*]
3. ↑  Henriksen, Anita Bakk (25. april 2017). «Expert bytter navn til Power». *Nettavisen* **(norsk)**. Besøkt 15. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (da) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (fi) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Power (retailer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Power International AS på LinkedIn Rediger på Wikidata
**Finheten** av en legering er hvilken andel av legeringens vekt som utgjøres av edelt metall (rent gull, rent sølv, rent platina, osv.). Når edle metaller skal anvendes i bruksgjenstander som smykker og mynter, blir de ofte legert, dvs. tilsatt andre metaller, slik at man får et hardere stoff.

Dagens norske finhetsstandard er definert i edelmetalloven og forskrift om varer av edelt metall mv. som tilsvarer liknende lover og bestemmelser for hele EU- og EØS-området.[]

Følgende finhetsgrader tillates stemplet; tallene angir hvor mange promille av legeringens vekt som er henholdsvis rent gull, rent sølv og rent platina:

* for gull: **999**, 916, 750, 585 og **375**
* for sølv: **999**, 925, 830 og **800**
* for platina: **999**, 950, **900** og **850**

Dette betyr at et gullsmykke må inneholde minst 37,5 vektprosent gull, et sølvsmykke minst 80 vektprosent sølv og et platinasmykke minst 85 vektprosent platina.

Norge fikk en ny lov i 2011, som medfører at flere finhetsgrader er tillatt stemplet i Norge. De nye finhetsgradene er skrevet inn med feit skrift.

Av oversikten ser man at den eneste finheten som alle de tre edle metallene lovlig kan stemples med, er 999.

Om finheten av gull-legeringer brukes også betegnelsen karat. De finhetsgradene som er tillatt stemplet for gull, tilsvarer henholdsvis 24, 22, 18, 14 og 9 karat.

925-sølv kalles sterlingsølv.

Referanser
----------

1. ↑  Lov om varer av edelt metall mv.
2. ↑  Forskrift om varer av edelt metall mv.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
Martenitsa.  Foto: Petko Yotov 
**Martenitsa** (bulgarsk: Мартеница) er en tradisjonell bulgarsk dekorasjon i rødt og hvit, typisk i form av et armbånd eller lignende.

En martenitsa gis til familie eller venner den 1. mars. Martenitsaen er en viktig del av feiringen av «Baba Marta» (bulgarsk: Баба Марта), bokstavelig oversatt *bestemor mars*, som er selve personifiseringen av våren. Den bæres inntil man ser vårens første stork eller svale eller et spirende tre, hvoretter den henges på en gren.

Tradisjonene rundt 1. mars og feiringen av våren, herunder martenitsa, er anerkjent som en immateriell kulturarv innskrevet på UNESCOs liste.

Bilder
------

* Tradisjonelle martenitsafigurer i rødt og hvit.  Foto: Petko YotovTradisjonelle martenitsafigurer i rødt og hvit.  Foto: Petko Yotov
* Martenitsa henges etterhvert i trærne.  Foto: Elena ChochkovaMartenitsa henges etterhvert i trærne.  Foto: Elena Chochkova
* Spesiallogo pyntet med martenitsa benyttet av bulgarsk Wikipedia i mars månedSpesiallogo pyntet med martenitsa benyttet av bulgarsk Wikipedia i mars måned

Referanser
----------

1. ↑  «MARTENICA». Regional historical museum, Burgas (side besøkt 28. februar 2018).
2. ↑  «Grandmother Marta, traditional Bulgarian custom (Baba Marta)». Balkanfolk (side besøkt 28. februar 2018).
3. ↑  «Cultural practices associated to the 1st of March». UNESCO (side besøkt 28. februar 2018).

Eksterne lenker
---------------

* (en) Martenitsa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Finiko** var et russisk pyramidespill av typen Ponzi-svindel etablert i 2019 av Kirill Doronin, Zygmunt Zygmuntovich og Edward Sabirov.

Finiko ble markedsført som en enkel måte å tjene penger på ved å investere midler som skulle gi høy avkastning, samt at man ble belønnet for å verve nye deltakere. Frem til Doronin ble arrestert av russiske myndigheter sommeren 2021, er det antatt at det totalt ble investert et beløp tilsvarende 13 milliarder kroner, i hovedsak fra russiske og ukrainske borgere. I Norge var utbredelsen organisert av blant andre barnevernsaktivisten Rune Fardal. Transaksjonene ble gjennomført i BitCoin.

I tillegg til Doronin ble tre andre sentrale personer i Finiko arrestert sommeren 2021, mens det ble utstedet arrestordre på de to andre grunnleggerne, samt Edward Sabirovs bror Marat.

Referanser
----------

1. ↑  «Russians lose millions as Finico pyramid scheme collapses». *The Bell*. 9. august 2021.
2. ↑  «Russian pyramid scheme netted over $1.5 billion in bitcoin throughout Eastern Europe». *The Block Crypto*. 1. september 2021.
3. ↑  Rune Fardal (24. juni 2021). *FINIKO in english*.
4. ↑  «Court Denies Appeal of Founder Involved in Alleged $1,500,000,000 Bitcoin Ponzi Scheme». *The Daily Hodl*. 21. september 2021.
5. ↑  «Finiko: eight employees investigated in Russia». *Cryptonomist*. 29. september 2021.
**Martha Madrigal Castillejos** (født i 1929 i Tuxtla Gutiérrez i Chiapas i Mexico, død 23. januar 2021) var en meksikansk dikter og forteller.

Av hennes verker kan fremheves *Haikais* (2000), *Cónclave de signos, Antología poética* (2020) og *Me gusta escribir poesía*.

I 2014 samarbeidet hun med fløytisten Horacio Franco med innspillingen av *Enamorada travesía*, en dialog om kjærlighet som kombinerte det talte ord med fløytespill. Den 19. september 2019 gav Madrigal og Franco en konsert dammen med «Antiqva Metropoli orquestra», uner ledelse av Juan Luis Mátuz til ære for redningsarbeiderne som trådte til etter jordskjelvet i Puebla i 2017, som drepte 370 mennesker og skadet 6.000.

Martha Madrigal Castillejos døde i en alder av 91 år av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑   Wikipedia på engelsk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Martha Madrigal, maestra del haiku en México». Gobierno de Mexico, Secretaria de Cultura. 23. januar 2021.
3. ↑  «Falleció la poeta Martha Madrigal por Covid-19». *www.jornada.com.mx* **(spansk)**. La Jornada. 26. januar 2021.
4. ↑  «Fallece Martha Madrigal, maestra chiapanecas del haiku». *Chiapasparalelo* **(spansk)**. Chiapas Parelelo. 25. januar 2021.
5. ↑  «Falleció en México la poetisa Martha Madrigal». *prensa-latina* **(spansk)**. Prensa Latina. 23. januar 2021.
6. ↑  «Muere a causa de Covid-19, la poeta Martha Madrigal». *Aristegui Noticias* **(spansk)**. 21. januar 2021.
**Fingon** var en alv fra J.R.R. Tolkiens litterære legendarium om Midgard. Han var en av Noldoene, den eldste sønnen av Fingolfin, og eldre bror til Turgon, Aredhel og Argon. Navnet hans er en Sindarin versjon av Quenya navnet **Findekáno** (*fin*=*ferdighet*, *káne*=*helt*).

Biografi
--------

Fingon gikk med sin far og de fleste av de andre Noldoene, som forfulgte Morgoth, fra Aman til Midgard på begynnelsen av det første tidevervet. Han oppnådde stor heder allerede kort tid etter sin ankomst ved å redde sin slektning Maedhros, som var blitt tatt til fange av Morgoth, fra Thangorodrim. Etter denne handlingen sa Maedhros fra seg sine rettigheter til å bli Noldoenes høykonge etter sin far, og denne æren gikk da over til Fingolfins hus. Fingolfin gav Fingon et landområde i Dor-lómin, i vest av Hithlum, hvor han også kjempet godt under Beleiringen av Angband; han beseiret orkene som prøvde å gå rundt landet til for å angripe Hithlum fra vest, og senere ble også Fingon den første til å slåss mot dragen Glaurung da han for første gang viste seg og kom fram fra Angband.

Fingon ble Høykonge da Fingolfin døde i tvekamp med Morgoth etter Dagor Bragollach. Syv år senere invaderte Morgoths tropper Hithlum, og Fingon ble hard presset og var underlegen i styrke, men ble reddet av Círdan og hans folk fra Falas, som kom opp gjennom *Drengistfjorden* med skipene sine.

I Slaget Nirnaeth Arnoediad, vant Fingon nesten en stor seier; men på slutten av slaget ble han drept av Gothmog Herre av Balrogene.

Hans bror Turgon ble Noldoenes Høykonge etter Fingons død, men etter slaget trakk han seg tilbake til sin hemmelige by Gondolin.

Andre framstillinger av legendariet
-----------------------------------

I den utgitte versjonen av *Silmarillion*, redigert av Christopher Tolkien, er Fingon satt som faren til Gil-galad, men dette er bare hentet fra en lite brukt ide som Tolkien hadde og er ikke satt opp slik i noen andre tekster. Christopher Tolkien har selv omtalt dette som en redigerings feil. I andre skrifter står det at Fingon hadde verken kone eller barn. Argon er heller ikke blitt tatt med i *Silmarillion* i det hele tatt.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Fingolfin** | **Høy konge av Noldoene**(?–?) | Etterfølger:**Turgon** |

Portal: Litteratur
***Månen*** (tysk: *Der Mond*) er en opera i fem akter med musikk av Carl Orff og libretto av komponisten etter Brødrene Grimms saga.

Historie
--------

Operaen ble uroppført i München 5. februar 1939. Den svenske premieren fant sted på Göta Lejon 28. februar 1980.

Roller
------

* Fortelleren (tenor)
* Fire bedragere som vil stjele månen (tenor, to barytoner eller basser)
* En bonde (baryton)
* En gammel mann ved navn Petrus som styrer i Himmelen (bass)
* En vertshusvert (talerolle)

Handling
--------

Handlingen følger sagaen. Verket preges av grov, burlesk humor og i musikken anvender Orff samme stil som i Carmina Burana. Scenen er delt mellom jorden og underverden og midt imellom sitter Fortelleren og taler om en plass der månen ikke lyser. Fire bedragere stjeler det de tror er månen. Deres grådighet ved graven er i ferd med å formørke verden. Men Sankt Peter griper inn og henger opp månen der den skal være. Moralen blir at den naturlige ordningen ikke må røres.

Kilder
------

* Gammond, Peter (1982). *Opera-handbok* **(svensk)**. Göteborg: Wezäta. s. 143. ISBN 91-8507491-8.  [libris 7745312]
* Wenzel Andreasen, Mogens (1990). *Operans värld : ett lexikon över kompositörer, roller och innehåll i våra vanligaste operor* **(svensk)**. Stockholm: Rabén & Sjögren. s. 162. ISBN 91-29-59233-X.  [libris 7236411]


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Martha Palm** (født 2. september 1886 i Kristiania, død 8. november 1965) var en norsk misjonær og sanitetssykepleier.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Foreldrene var *Johan Fredrik Palm* (1845-1891) fra Växjö i Småland i Sverige og *Catharine Wilhelmine Tyrholm* (1852-1891) fra Arendal. De bodde i Ryenbergveien 26 i Kristiania i 1891, og i februar samme år døde faren av hjernehinnebetennelse. To måneder senere fødte enken to tvillingutter, Fredrik og Johan, som begge dør under to uker gamle av gulsott. Moren dør av influensa samme dag som den siste av tvillingene. Martha og hennes søster *Nicoline (Nico) Palm* (1888) kom begge på Alfredheim barnehjem i Nordraaks gate 7 i Oslo.

I 1910 var begge søstrene i tjeneste, Martha som barnepike hos Georg Nikolai Tausan Weltzien som drev vinagenturhandel.

### Sykepleie

I 1912 tok hun ettårig sykepleierutdanning på Norske Kvinners Sanitetsforenings sykepleierskole. Søsteren tok også sykepleierutdannelse, og arbeidet på Horten Tuberkulosehjem som oversøster, før hun overtok som bestyrer på Larvik Gamlehjem i 1940.

### ... og misjonær

I 1919 reiste Martha som misjonær, først med skip til New York, hvor hun ankom Ellis Island i desember. Hun reiste så videre til Sør-Afrika, og arbeidet som husmor for misjonærenes barn fra 1920 til 1925 i Durban. I 1925 bygget hun en sykestue i en stall hos noen misjonærer i Nkonjeni i Mahlabatini i Zululand, som hun drev i 22 år, hvorav 20 år uten lege. Hun forlot sin arbeidsplass i 1947, etter 27 år i Afrika, 59 år gammel. Hun regnes som en pionér innen misjonsarbeidet, og hun reiste rundt i Norge og fortalte om sitt arbeid i Afrika etter at hun flyttet hjem.

I 1957 mottok Martha Palm St. Olavs orden, og samme år også Florence Nightingale-medaljen, Røde Kors' høyeste utmerkelse. Både Martha og søsteren Nicoline døde ugifte uten barn, søsteren i 1986, 97 år gammel. Begge er begravet på Vestre gravlund i Oslo.

Referanser
----------

1. ↑   «Døde 1951 - 2014»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Misjonsarkivet, «Martha Palm», besøkt 27. mai 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.loc.gov[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Det norske misjonsselskaps misjonærer 1842-1948*, Erling Danbolt, Det Norske Misjonsselskap 1948
* *Norsk misjonsleksikon. 3 : M-Å*, Fridtjov Birkeli, Nomi 1967
* Folketellingen 1891
* Folketellingen 1900
* Folketellingen 1910
* Østlands-Posten 12.10.1948
* Aftenposten 19.08.1986
* Vårt Land 12.11.1965
* Diverse kirkebøker Arendal, Oslo, Växjö (Sverige)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
***Fine Feathers*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Fred Sittenham.

Handling
--------

Bob Reynolds er en ung bygningsingeniør som bor sammen med sin attraktive kone Jane i en gammel bungalow på Staten Island. En dag mottar Bob et brev fra John Brand, en smart men samvittighetsløs kapitalist som han ble kjent med på college. Han inviterer Bob på besøk hjem til seg, og Bob tilbyr ham et større beløp hvis han aksepterer å bruke sement av dårligere kvalitet ved en demning som Bobs firma er i ferd med å bygger. Etter å ha slitt en kort stund med sin egen samvittighet aksepterer den unge mannen dette forslaget. To år går senere nyter Bob og Jane fremdeles deres nye velstand.

Men John Brand misliker imidlertid å se den unge mannen nyte rikdommen, og han overtaler Bob til å spille på aksjer som han manipulerer til den unge mannen har blitt økonomisk utslettet. Jane anklager Brand for bevisst å ha ødelagt for ektemannen hennes. Fordi han er fascinert av henne, samtykker Brand i å hjelpe dem. Men på dette tidspunktet får de beskjed om at den store demningen bygd ett par år tidligere med den dårlige sementen har gått i stykker, og hundrevis av mennesker har mistet hjemmene deres og alt de eier.

Skuespillere
------------

* Eugene Pallette som Bob Reynolds
* Claire Whitney som Jane Reynolds
* Thomas W. Ross som Dick Meade
* Warburton Gamble som John Brand
* June Elvidge som Mrs. Brand

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 17. januar 2023.
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fine Feathers* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Fine Feathers* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Ernst Wilhelm Wolf** (1735–1792) var en tysk hoffkapellmester, pianist og komponist.

Liv
---

Ernst Wilhelms eldre bror Ernst Friedrich var en organist og komponist som hadde studert med Gottfried Heinrich Stölzel. Wilhelm gikk på gymnas i Eisenach og Gotha. Han startet opp universitetsstudier ved Universitetet i Jena i 1755, men drev mest med musikk og fikk ansvaret for å lede byens *collegium musicum*, noe som ga ham anledning til å oppføre egne komposisjoner.

Etter opphold i Leipzig og Naumburg an der Saale, endte han opp i Weimar som hertuginne Anna Amalie av Sachsen-Weimar-Eisenachs klaverlærer. I 1761 ble han utnevnt til konsertmester og organist ved hertuginnens kapell, og i 1772 ble han hoffkapellmester.

Wolf giftet seg med Maria Carolina Benda i 1770, en datter av fiolinisten Franz Benda og selv komponist, cembalist og sanger.

Verk
----

Wolf var påvirket av Carl Philipp Emanuel Bachs klaververk og de kirkelige vokalverkene til Carl Heinrich Graun.

Wolf skrev sceneverk, verdslige og kirkelige kantater, oratorier, pasjoner, lieder, sonater, kvartetter for strykere og annen kammermusikk, symfonier, partitas og solokonserter (stort sett for cembalo). Han skrev også om musikk, mest kjent er *Lehrwerk Musikalischer Unterricht*, Dresden 1788.

Kilder
------

* (de) Robert Eitner: «Wolf, Ernst Wilhelm». I *Allgemeine Deutsche Biographie* (ADB). Bind 43, Duncker & Humblot, Leipzig 1898, s. 728 f.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   MAK, PLWABN-ID 9810603338905606[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   International Music Score Library Project, IMSLP-identifikator Category:Wolf,\_Ernst\_Wilhelm, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Vera Funk: *«Auch eine Reise aber nur eine kleine musikalische». Zum zweihundertsten Todestag des Weimarer Komponisten Ernst Wilhelm Wolf*. I *Musica* 46, 1992, ISSN 0027-4518, s. 299–303.
* Cornelia Brockmann, *Instrumentalmusik in Weimar um 1800*, Sinzig 2009.
* Ernst Wilhelm Wolf: *Lehrwerk Musikalischer Unterricht*, Dresden 1788.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ernst Wilhelm Wolf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ernst Wilhelm Wolf på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
Wyomings flagg
**Wyomings delstatsflagg** viser silhuetten av en amerikansk bison i hvitt på et blått felt, omgitt av en hvit og en rød rand. med en kart. Delstatens segl vises på bisonsilhuetten. Flagget ble innført 31. januar 1917. Det er i størrelsesforholdet 7:10.

Flagget ble antatt i 1917 etter en konkurranse arrangert av den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution i 1916. Forslaget innsendt av Verna Keays fra byen Buffalo i Wyoming ble valgt ut som vinner blant de 37 forslagene som kom inn. Bisonen, i USA vanligvis kalt «buffalo», henspiller på delstatens populærnavn *the buffalo state*. Måten seglet er satt på dyret, skal vise til tradisjonell brennmerking av kveg. Seglet viser en cowboy og en gruvearbeider, de to viktigste yrkesvegene i delstaten på tiden da seglet ble offisielt vedtatt. I midten står en kvinnestatue, som har mottoet «*equal rights*» bak hodet. Dette viser til at Wyoming var først ute med å gi kvinner stemmerett. Statuen er flankert av søyler omslynget av bånd påskrevet delstatens viktigste ressurser og næringsveger: kveg, gruvedrift, korn. Årstallet for dannelsen av territoriet Wyoming, 1869, og for opptaket i unionen som delstat, 1890, er også å finne i seglet.

Litteratur
----------

* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

Eksterne lenker
---------------

* General Wyoming Information med opplysninger om delstatens flagg og segl

  


|  |
| --- |
| **USAs delstatsflagg** |
| Alabama |
Alaska |
Arizona |
Arkansas |
California |
Colorado |
Connecticut |
Delaware |
Florida |
Georgia |
Hawaii |
Idaho |
Illinois |
Indiana |
Iowa | 
Kansas | 
Kentucky |
Louisiana |
Maine |
Maryland |
Massachusetts |
Michigan |
Minnesota |
Mississippi |
Missouri |
Montana |
Nebraska |
Nevada |
New Hampshire |
New Jersey | 
New Mexico |
New York |
Nord-Carolina |
Nord-Dakota |
Ohio | 
Oklahoma |
Oregon |
Pennsylvania |
Rhode Island |
Sør-Carolina |
Sør-Dakota |
Tennessee |
Texas | 
Utah | 
Vermont |
Vest-Virginia |
Virginia |
Washington |
Wisconsin |
Wyoming |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
En yagi-antenne, med følgende komponenter:  

1: Foldet dipol  

2: Reflektorer  

3: Direktorer  

4: Koaxial- eller flat-kabel

**Yagi-antenne** er en retningsbestemt antenne der antennekabelen har kontakt med en foldet dipol. Bak denne er det en eller flere stenger eller en plate som fungerer som reflektor. Foran den foldede dipolen er det en eller flere direktorer. Midten av alle disse er forbundet med en stang, som kun virker som fysisk støtte for de andre elementene.

De vanlige gamle TV-antennene var typiske Yagi-antenner. 

Dimensjonene på, og avstandene imellom dipol, reflektor og direktorer bestemmer hvilke frekvenser og eventuelt hvilken båndbredde antennen vil fungere med. Antall direktorer foran antenna avgjør både signalspekteret til antenna og retningskarakteristikken. Retningskarakteristikken beskriver hvor lite sendepunkt den fokuserer på, akkurat som romvinkelen på synsfeltet i det menneskelige øye, eller retningskarakteristikk av en mikrofon.

Lengden av den foldede dipolen tilsvarer omtrent halve bølgelengden på radiosignalet som er i resonans med dipolen.

De vanlige Yagiantennene har horisontale direktorer, reflektor og dipol som er egnet for radioforbindelse med horisontalt polarisert radiosignal. For radioforbindelser med vertikalt polarisering må direktorer, dipol og reflektor stå vertikalt.

Kabelen som benyttes kan være 300 ohm symmetrisk flatkabel. Med en balun /enkel transformator/impedanstilpasser kan 75 eller 50 ohm koaxialkabel benyttes. 

Andre antennetyper egner seg bedre for bølgelengder over omkring 4 meter/ frekvens under 75 MHz, eller under omkring 20 cm/ over 1,5 GHz.

Yagi-antenner er aktuelle for foruten TV-signaler, for radiolinjer, for faste mobiltelefonantenner der dekningen er dårlig, for radiopeileorientering, lokalisering av radiomerkede dyr, for enkelte radioamatørforbindelser osv.

Historie
--------

Yagi-Uda-antennen ble oppfunnet i 1926 av professorene Shintaro Uda og Hidetsugu Yagi ved Tohoku-universitetet i Sendai i Japan. Yagi beskrev i 1928 antennen i en engelskspråklig oversiktsartikkel om forskning på radiokortbølgeteknikk i Japan, og fikk dermed sitt navn knyttet til antennen. Likevel har Yagi alltid anerkjent at Uda hadde hovedæren for oppfinnelsen. Det hevdes at det riktige navnet bør være Yagi-Uda-antennen.

På grunn av enkel konstruksjon og sterk retningsvirkning ble antennen mye brukt til radar ombord i fly under 2. verdenskrig. Etter slaget om Singapore ble japanske militære først oppmerksomme på den nye typen antenne etter at de hadde fått fatt i notater fra en engelsk radartekniker som skrev om Yagi-antenne. Japansk etterretning oppdaget ikke at det var et japansk etternavn i denne sammenhengen. Under forhør sa radarteknikeren at antennen var oppfunnet av en japansk professor.

Denne historien har en parallell til da amerikanske etterretningsoffiserer forhørte tyske rakettforskere og fant ut at amerikanske Robert Goddard var foregangsmannen innen rakettutvikling, selv om han var relativt ukjent i USA på den tiden.

Se også
-------

* Induksjon
* Antenne
* Kvartbølgeantenne
* Polarisering (elektromagnetisme)
**Strømavtale** er en avtale mellom kunder og kraftleverandører, om levering av elektrisk kraft. Vanligvis inngås avtalene mellom bare to parter. I Norge finnes det per 2022 tre hovedtyper prisfastsettelser i avtalene. Disse er spotpris, standard variabel pris og fastpris.

Spotpris
--------

Spotpris innebærer at man betaler markedspris for strømmen, dvs. den samme prisen som strømselskapene kjøper den inn for, pluss et påslag. Spotprisen er lik for alle strømleverandører som opererer i Norge, imens påslaget vil komme som et tillegg på strømprisen. Påslaget kan være variabelt per kWh, og/eller en fast pris per måned. Prisen per kilowattime (kWh) reflekterer spotprisen på Nord Pool, som er en kraftbørs for fysisk handel med elektrisk kraft.

Standard variabel pris
----------------------

Standard variabel pris innebærer at prisen per kilowattime (kWh) følger prisen på kraftbørsen slik som ved en spotprisavtale, men strømselskapene plikter å informere om endringer i pris 14 dager i forkant av prisendringer. Dette kan som ved en fastprisavtale gi forutsigbarhet ved at prisen er fast i en gitt tidsperiode på minst 14 dager eller mer.

Fastpris
--------

Fastprisavtale innebærer at prisen per kWh er bundet i hele avtaleperioden. Strømselskapet er forpliktet til å levere strøm til en forhåndsbestemt pris, og kunden vet på forhånd hva som skal betales per kWh i hele avtaleperioden. Prisen per kilowattime (kWh) er fast i en bestemt tidsperiode, fra 3 måneder og opp til 5 år. De ulike strømselskapene opererer med ulike bindingstider.

Referanser
----------

1. ↑  Rosvold, Knut A. (6. juli 2021). «strømavtaler». *Store norske leksikon*. Besøkt 28. september 2022.
2. ↑  Eriksen, Hanne. «Sjekkliste før du velger strømavtale». *Forbrukerrådet*. Besøkt 29. september 2022.
3. 1 2  «Hva er forskjellen på spotpris, fastpris og variabel strømpris?». *SkandiaEnergi*. 7. oktober 2021. Arkivert fra originalen 29. september 2022. Besøkt 29. september 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |