recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En Didgeridoo.
**Didgeridoo** (**didjeridu**, **yidaki**, **yirdaki**, oa.) er et australsk blåseinstrument, som består av et langt, uthult trerør. Selv om det er laget av tre, kategoriseres det som messingblåseinstrument. En blåser på instrumentet som en trompet, og bruker munnhulen og leppene til å skape forskjellige klangfarger. Den vanlige spilleteknikken innebærer bruk av sirkelpust, slik at man får en uavbrutt tone. I motsetning til på vanlige messingblåseinstrumenter, der man bruker leppene til å skifte mellom tonene i naturtonerekka, spiller man på didgeridoo kun pedaltonen.

Ordet *didgeridoo* eller *didjeridoo* er et lydmalende ord som har vært kjent fra skribenter siden 1920-årene. Det er ikke opprinnelig et ord australierne brukte. Forskjellige ord har vært brukt om instrumentet på australske språk. Ordet *yirdaki* blir brukt av Yolngu-folket på Arnhem land.

En didgeridoo blir fremstilt av uthulede grener. Australierne bruker mye tid på å finne egnede grener. En didgeridoo blir ofte svært kunstferdig utformet. De didgeridooene som selges til turister er som oftest ikke helt autentiske i sin utforming.

Se også
-------

* Alpehorn
* Fløyte
* Panfløyte

Eksterne lenker
---------------

* iDIDJ Australia: Australian Didgeridoo Cultural Hub

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Kunstnersentrene/Kunstsentrene** er 15 kunstnerstyrte formidlingssentre for kunst, de betjener hver sin region i Norge. De er organisert i Kunstsentrene i Norge. Flere kunstsenter har status som regionale knutepunktinstitusjoner. Det er distriktsorganisasjonene i Norske billedkunstnere og Norske kunsthåndverkere som eier og driver kunstnersentrene. 

Kunstsentrene er kunstnerstyrt, det vil si at kunstnerne er i flertall i styret. De ansatte (administrasjonen) på et kunstnersenter er ikke nødvendigvis kunstnere. Kunstnersentrene fikk til å begynne med øremerkede bevilgninger fra Staten, men i 1999 ble dette omgjort til støtte direkte gjennom fylkeskommunen. Kunstsentrene er hovedsakelig finasiert av fylkeskommunene, men har også noe inntekt på formidling og salg fra eget galleri. 

De første kunstnersentrene ble etablert i 1976, i Bergen, Trondheim og Stavanger. Kunstnersenteret i Oslo (Oslo kunstnersenter) ble først etablert i 1981, men ble nedlagt allerede etter ti år, i 1991.

Målsetting og oppgaver
----------------------

Målsettingen er å ivareta et desentralisert tilbud til kunstnerne og andre brukere i kunstsektoren, samt økt bruk av kunst og bedring av kunstnernes arbeidsvilkår.

Hovedoppgaven er å formidle samtidskunst og å være en informasjonssentral. Dette skjer vanligvis ved kunstutstillinger, formidle utsmykningsoppdrag og gi informasjon om nålevende norske kunsthåndverkere og billedkunstnere.

Kunstsentrene
-------------

* Agder kunstsenter
* Buskerud kunstsenter
* Kunstbanken Hedmark kunstsenter
* Hordaland kunstsenter
* Møre og Romsdal kunstsenter
* Nitja senter for samtidskunst
* Nordnorsk kunstnersenter
* Oppland kunstsenter
* Rogaland kunstsenter
* Sámi Dáiddaguovddáš / Samisk senter for samtidskunst
* Sogn og Fjordane Kunstmuseum – Kunstsenteret
* Telemark kunstsenter
* Trøndelag senter for samtidskunst
* Vestfold kunstsenter
* Østfold kunstsenter

Referanser
----------

1. ↑
2. 1 2  www.billedkunst.no - Billedkunstpolitiskhistorie Arkivert 26. oktober 2010 hos Wayback Machine. (besøkt: 10. oktober 2010)

Portal: Kunst
**Sohan** (persisk: سوهان) er en type tynn, flat, skjør og sugbar iransk sukkertøy eller konfekt. Hovedingrediensene er spiret hvete, eggeplomme, olje, sukker og safran. Imidlertid kan det være en viss variasjon i form og ingredienser. For eksempel kan honning og sesam brukes, og den kan formes som små biter. Pistasj er en annen viktig ingrediens som for det meste er dekorativ, gjerne på overflaten av kaken.

Sohan tilberedes vanligvis bare i noen få byer i den sentrale delen av Iran, som Qom og Yazd, og det regnes som en suvenir fra disse regionene.

Historie
--------

Sohans tilblivelse er ikke nøyaktig kjent, men historien om dens berømmelse tilskrives Naser ad-Din Shah Qajar. *Sohan* betyr egentlig «rasp» eller «fil» på farsi. Under en tur til Qom skal Naser ad-Din Shah ha blitt servert sohan som dessert. Kongen likte desserten og mente at den «polerte maten som en fil.» Siden ble navnet igjen.

Referanser
----------

1. ↑  «Sohan» **(engelsk)**. Persia advisor. Besøkt 28. mars 2023.
2. ↑  «چشیدن گرانی سوهان کام‌ها را تلخ کرد» **(persisk)**. www.farsnews.ir. Besøkt 28. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sohan (confectionery) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Friluftsklubben i Oslo** er en forening som har til formål å fremme friluftsliv. Klubben arrangerer turer som er åpne for alle. De fleste turene er dagsturer i skogene rundt hovedstaden. Det arrangeres også lengre turer i andre områder som Skrimfjell, Sunnmørsalpene, Rondane og Jotunheimen. Turer går hele året og nær hver helg. Friluftsklubben har omfattende hyttedrift. Friluftsklubben er en helt upolitisk og selvstendig organisasjon og er ikke tilsluttet Skiforeningen eller Den Norske Turistforening. Klubben utgir bladet *Friluft*. Foreningen mottar ingen offentlig støtte. I motsetning til Den Norske Turistforening og Skiforeningen drives Friluftsklubben 100 % på dugnad. Alt arbeid for klubben er *pro bono* det vil si at ingen får lønn eller honorar for noe de bidrar med i klubben.

Medlemsmøter
------------

Til klubbens medlemsmøter inviteres ofte spennende foredragsholdere som foredrar om ulike aspekter ved friluftsliv, også utover nordmarka. En har hatt foredrag om bestiging av Kilimanjaro, Arne Hjeltnes har holdt foredrag om Gutta på tur og Ragnar «prikken» Lien har fortalt om skitur til nordpolen.

Hytter
------

Friluftsklubben driver følgende hytter i Oslomarka:

* Solstua turisthytte, på Krokskogen, like innenfor Kleivstua. Solstua er ubetjent.
* Sellanrå turisthytte, i «Maridalsalpene», i nærheten av Tømte. Sellanrå er Oslomarkas eneste selvbetjente turisthytte.

I tillegg driver Friluftsklubben vaffelservering på Smedmyrkoia 11–16 hver søndag i skisesongen (i 2008 fra 27. januar til 9. mars). Fra Skansebakken i Sørkedalen er det ca. 5 km til Smedmyrkoia. Smedmyrkoia er derfor et yndet mål for småbarnsfamilier på søndager.

Historie
--------

Friluftsklubben har sitt utspring i Ungdomsgruppa i Oslo og Omegn Turistforening (OOT). Ungdomsgruppa hadde en øvre aldersgrense og medlemmer som passerte denne grensen etablerte den eksklusive foreningen U+ som var en moderat suksess. U+ ble lagt ned og Friluftsklubben ble stiftet 5. juni 2000. Friluftsklubben er blitt en suksess.

Friluftsklubben i Oslo har ikke noen sammenheng med den tidligere Friluftsklubben, utover at de begge er opptatt av å fremme friluftsliv i Oslomarka.

Eksterne lenker
---------------

* Foreningens nettsted
***Kunstnere og modeller*** (orig. *Artists and Models*) er en amerikansk musikal-komedie fra 1955 med Jerry Lewis og Dean Martin i hovedrollene. Filmen ble regissert av Frank Tashlin.

Handling
--------

Rick Todd er en maler, og populær blant kvinnene. Hans klønete unge kamerat, Eugene Fullstack, er en ung, aspirerende barnebok-forfatter som har en lidenskap for tegneserier - spesielt de til den mystiske og sexy «Bat Lady»

Hver natt opplever Eugene forferdelige mareritt inspirert av de ultra-voldelige tegneseriene, som han beskriver høyt i søvne. De handler om den bisarre fuglelignende superhelten Vincent the Vulture som ifølge Eugenes nattlige bablinger er forsvareren av sannhet og frihet, og et medlem av Audubon Society. Denne karakteren skal være halvt gutt, halvt menneske, og halvt fugl med fjær som vokser ut av hver pore. Han går under navnet Vulture-mannen, eller «The Vulture»

En nabo i leilighetsbygget deres, Abigail Parker, er en profesjonell kunstner som arbeider for et tegneserie-selskap i New York som heter Murdock Publishing - og er skaperen av «Bat Lady». Hun deler leilighet sammen med Bessie Sparrowbush, som er sekretær for tegneserie-utgiveren Mr. Murdock. Abigail blir frustrert på jobben, på grunn av de stadig mer skumle og blodtørstige historiene den pengehungrige Murdock krever. Samtidig får Rick jobb i selskapet, etter å ha pitchet eventyrene rundt Vincent the Vulture fra Eugenes drømmer. Rick oppnår suksess i sin nye jobb. Men etter å ha fått romantiske følelser for Abigail, forsøker han å holde arbeidet sitt hemmelig for både henne og Eugene.

Rolleliste
----------

* Dean Martin - Rick
* Jerry Lewis - Eugene
* Shirley MacLaine - Bessie
* Dorothy Malone - Abigail
* Eva Gabor - Sonia
* Anita Ekberg - Anita

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 25. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kunstnere og modeller* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Kunstnere og modeller* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Kunstnere og modeller* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Kunstnere og modeller* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Kunstnere og modeller* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Kunstnere og modeller* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Kunstnere og modeller* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Kunstnere og modeller* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

Portal: Film
Flyfoto over sommerpalasset i Chengde
Pagoden i sommerpalasset i Chengde
**Sommerpalasset i Chengde** (kinesisk skrift: 避暑山庄, pinyin: *Bìshǔ Shānzhuāng*, bokstavelig «Fjellvilla for å unngå varmen», mandsjuisk *Halhūn be jailara gurung*) er et stort kompleks av keiserpalass og hager som ligger i byen Chengde i Hebei-provinsen i Kina, omkring 250 kilometer nordøst for hovedstaden Beijing. Anlegget omfatter hager og bygninger i et harmonisk landskap av vann, skog og beitelandskap. Det ble bygd i tiden fra 1703 til 1792, under Qing-dynastiet, og viser tilbake til sluttfasen av det kinesiske føydalsamfunnet. Sommerpalasset ble tatt med på UNESCOs verdensarvliste i 1994.

Sted og historie
----------------

Palassområdet dekker et areal på ca 5,6 kvadratkilometer og er det største keiserlige parkkomplekset i Kina. Fire femdeler av området er berggrunn, resten er sletter og vann. Hele parkområdet er omkranset av en ca 10 kilometer lang steinmur.

Palassområdet kan grovt deles i to, den ene delen der regjeringsapparatet arbeidet og bodde, den andre delen til fornøyelse og fest. Som i andre kinesiske parker blir hvert enkelt byggverk tillagt en særlig rolle. Således har hvert av de 72 utsynspunktene sitt eget særegne navn. Mellom byggverkene er en 70 meter høy pagode, en av de høyeste i Kina.

Det første palasset ble reist i 1703, på ordre fra Kangxi-keiseren. Siste utvidelse ble fullført i 1792. Begge keiserne Kangxi og Qianlong tok mot lokale tjenestemenn og offiserer her, gikk på jakt med dem og holdt picnic sammen. Sammen med mongolske fyrster så en på hesteløp, bryting eller lyttet til mongolsk musikk. Slik pleide man relasjonene mellom den kinesiske sentralmakt og mongolske, kasakhiske, uighurske og khalkhasiske stammeledere. Utlendingar ble bare unntaksvis invitert.

Sommarpalasset i Chengde er siden 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner, og fra 1994 på UNESCOs verdensarvliste.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Chengde Mountain Resort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mountain Resort and its Outlying Temples, Chengde ved unesco.org

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Bilde av Jæren folkehøgskule, en frilynt folkehøgskole i Klepp kommune.
**Frilynt folkehøgskole** er en retning i de norske folkehøgskolene. I praksis brukes uttrykket for å skille mellom kristne folkehøgskoler og «andre». De frilynte folkehøgskolene er organisert i Informasjonskontoret for folkehøgskolen. De kristne folkehøgskolene er tilknyttet Informasjonskontor for kristen folkehøgskole.

Frilynte folkehøgskoler legger vekt på allmenne, humanistiske verdier som toleranse, menneskeverd og likeverd. «Frilynt» i denne sammenheng kommer av frilynne, eller menneskets eget lynne og sinn i forhold til medmenneskene og omverdenen, der betydningen av frilynt ligger i forståelse og aksept for at menneskene er ulike, uten å vedkjenne seg et system som det sanne og riktige.

Innholdet i begrepet «frilynt» har endret seg over de siste 100 år, og det brukes i dag i hovedsak om en retning av den norske folkehøgskoletradisjonen som omfatter 48 folkehøgskoler i Norge. 

Danske N.F.S. Grundtvig, som blir regnet som folkehøgskolenes far, mente at folkelig opplysningsarbeid kunne bidra til utvikling og arbeid, og utviklet folkehøgskoleideen som en eksamensfri skole, der samtale og idé-utveksling skulle være det sentrale. Grundtvig kalte latinskolen for «en skole for døden». Hans skole skulle være «en skole for livet».

Referanser
----------

1. ↑  «Folkehøgskole - Om folkehøgskole». *www.folkehogskole.no*. Arkivert fra originalen 12. november 2016. Besøkt 27. oktober 2016.
2. ↑  Mikkelsen, Arild (2014). «Kapittel 2 Nicolai Severin Grundtvig (1783-1872) Folkehøgskoletankens grunnlegger». *Frihet til å lære. Frilynt folkehøgskole i 150 år*. Oslo: Cappelen Damm Akademisk. ISBN 978-82-02-47524-6.

Litteratur
----------

* Arild Mikkelsen (2014): *Frihet til å lære. Frilynt folkehøgskole i 150 år*. Oslo: Cappele Damm Akademisk. ISBN 978-82-02-47524-6
***Friluftsmagasinet*** er et radioprogram som gikk på NRK Radio fra 1982 til 2018. Programmet handlet om jakt, fiske, natur og miljøvern. Det ble ledet av Arnulf Møllerstad frem til 2012, deretter av Helge Søfteland. Programmet ble sendt lørdagsmorgener på P1 (tidligere på P2) og hadde en times varighet. Det ble sendt fra NRKs distriktskontorer i Hedmark og Oppland. Programmet gikk annenhver uke de første årene og ble sendt på fredager.

*Friluftsmagasinet* hadde drøyt 500 000 lytter i snitt. I 2003 hadde de en sending som hadde 600 000 lyttere, noe som gjorde det til ukens mest hørte program.

I over 20 år deltok også Magne Kortner med et ukentlig bidrag, i form av en «naturnøtt» eller spørsmål, som lytterne kunne sende inn svar på, og vinne et krus.

Første sending gikk 12. mars 1982, mens siste sending gikk 27. oktober 2018.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Endresen, Lars Tore (1. mars 2012). «Programleder med norgesrekord». *NRK*. Besøkt 7. januar 2019.
2. ↑  *Arbeiderbladet 1982.03.12*. Oslo. 1982-03-12. s. 39.
3. ↑  NRK (27. februar 2003). «600.000 lyttet på Friluftsmagasinet». *NRK*. Besøkt 7. januar 2019.
4. ↑  «Magne Kortner er død». *Varden* **(norsk)**. 11. desember 2009. Besøkt 7. januar 2019. [*død lenke*]
5. ↑  «Friluftsmagasinet». NRK Radio. Besøkt 7. januar 2019.
*Sommerfugltåken kan også vise Insekttåken (NGC 6302).*
**Sommerfugltåken**, **Tvillingjettåken** eller **M2-9** er en planetarisk tåke som ligger rundt 2100 lysår unna jorden i stjernebildet Slangebæreren.

Sentralstjernen i Sommerfugltåken er en del av et nært stjernepar. Astronomer antar at den ene stjernen drar gass fra overflaten til den andre stjernen og former den til en tynn og tykk skive som ligger rundt begge stjernene. Denne skiven måler rundt ti ganger diameteren til Pluto sin bane rundt solen. Modeller viser at denne skiven kan være opphavet til tåkens spesielle form, og at den sterke stjernevinden slår inn i skiven og tvinger gassen i den i visse retninger. Som navnet *Tvillingjettåken* hinter til, skyter gassen i tåken ut fra sentrum med en stor fart; farten er på mer enn 320 km/s.

Referanser
----------

1. 1 2  «NAME TWIN JET NEBULA -- Planetary Nebula» - data om Sommerfugltåken hos SIMBAD-databasen.
2. 1 2 3 4 5 6  «Supersonic Exhaust from Nebula M2-9» - Hubble-pressemelding om Sommarfugltåken.
**Didier Plaschy** (født 2. mai 1973 i Varen) er en tidligere sveitsisk alpinist. han kjørte utelukkende storslalåm og slalåm, og vant to seire i verdenscupen i løpet av karrieren. I dag arbeider han som trener.

Plaschy debuterte i verdenscupen 20. desember 1994 i Lech. Dagen etter tok han sine første poeng ved å bli nr. 28 i slalåmrennet på samme sted. I sesongen 1997/98 kom gjennombruddet: 6. januar 1998 ble han nummer seks i storslalåm i Saalbach-Hinterglemm, karrierens beste resultat i denne disiplinen.

I verdenscupsesongen 1998/99 oppnådde Plaschy gode resultater i Kitzbühel (2.-plass), Wengen (5.-plass) og Sierra Nevada (4.-plass). Sammenlagt endte han på 7.-plass i slalåmcupen.

Han hadde sin beste sesong i 1999/2000, da han vant slalåmrennene i Vail og Kranjska Gora. Han tok ytterligere to topp 10-plasseringer, og endte på 8.-plass sammenlagt i slalåmcupen.

Plaschy var en av de siste alpinistene som vant et slalåmrenn med lange ski (186 cm). I sesongen som fulgte (2000/01) kjørte konkurrentene på ski som var ca. 20 cm kortere. Plascht mestret ikke omstillingen til den nye carvingteknikken, og ble ikke bedre enn nr. 16 i noe renn. Han la opp i november 2001.

Plaschy deltok i slalåm i tre verdensmesterskap (1996, 1999 og 2001), men kjørte ut hver gang. Under OL 1998 ble han nr. 12 i slalåm. I tillegg ble han tre ganger sveitsisk mester.

Meritter
--------

### Verdenscupseire

| Dato | Sted | Disiplin |
| --- | --- | --- |
| 23. november 1999 | USAs flagg Vail | Slalåm |
| 21. desember 1999 | Slovenias flagg Kranjska Gora | Slalåm |

### Andre meritter

* 2 ganger sveitsisk mester i slalåm (1999, 2000)
* sveitsisk mester i storslalåm (1999)
* 15 seire i FIS-renn

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Didier Plaschy – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Didier Plaschy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Didier Plaschy – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Didier Plaschy – ski-db.com Rediger på Wikidata
***Stronger Than Death*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Joe De Grasse.

Handling
--------

June Lathrop, en foreldreløs under formynderskap av Rupert Spaulding, en avvist frier til hennes nå avdøde mor. June møter John Henshaw, en ung kirurg som nettopp har kommet hjem fra college. Deres tiltrekning er umiddelbart gjensidig. June får også vite om kjærligheten hennes verge viser til henne.

Spaulding forteller henne hvordan han elsket moren hennes i ungdommen, men han fortalte aldri om følelsene sine før hun giftet seg med Tom Lathrop - faren til June. Han forteller June om morens døende ønske var at han skulle bry seg om June, som han så trofast har oppfylt gjennom alle disse årene.

Rolleliste
----------

* Louise Lovely som June Lathrop.
* Millard K. Wilson som Rupert Spaulding.
* Arthur Shirley som John Henshaw.
* Lon Chaney som en advokat.

Referanser
----------

1. ↑  Stronger Than Death

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Stronger Than Death* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Stronger Than Death* på Silent Era Rediger på Wikidata
McMurdo-sundet, Antarktis.
**McMurdo-sundet** er et cirka 60 km (maksimum 74 km) bredt og 148 km langt sund mellom Rossøya og Victoria Land i Antarktis. Det grenser i sør mot Rossbarrieren og har derfor mer karakter av en bukt. McMurdo-sundet ble oppdaget i 1841 av James Clark Ross.

McMurdo-sundet er en viktig innfallsport til det antarktiske kontinentet. Flere antarktisekspedisjoner har hatt sine baser ved McMurdo-sundet, blant andre Robert F. Scott og Ernest Shackleton. Inntil sundet, på Rossøya, ligger også Antarktis' største samfunn, den amerikanske forskningsstasjonen McMurdo Station.

Eksterne lenker
---------------

* (en) McMurdo Sound – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* McMurdo Sound *Encyclopædia Britannica Online*
* Virtual Tour – McMurdo Station, Antarctica Arkivert 1. mars 2011 hos Wayback Machine. University of Chicago

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** GeoNames **·** GNIS **·** SCAR

 |
**Figaleia** (gresk: Φιγαλεία) er en landsby og tidligere kommune i Elis på Peloponnes i vestlige Hellas. Navnet på landsbyen er tatt fra den tidlige antikke bystaten (polis) Figaleia som ligger i nærheten av dagens landsby.

Siden reformene i lokalstyre i 2011 er landsbyen i dag en del av kommunen Zacharo som den er en kommunal enhet av. I henhold til folketelling av 2001 bodde det 184 mennesker i landsbyen og 2 499 i kommunen. Setet for kommunen var Nea Figaleia. Landsbyen Figaleia er lokalisert sør for Andritsaina, vest for Megalopoli, nord-nordvest for Kalamata, nordøst for Kyparissia, og sørøst for Pygos. Landsbyen ligger på det fjellrike sørlige Elis. Elven Neda strømmer gjennom den kommunale enheten.

Underinndelinger
----------------

Den kommunale enheten Figaleia er inndelt i følgende kommuner (konstituerte landsbyer i parentes:)

* Figaleia
* Kryoneri (Kryoneri, Trianta)
* Nea Figaleia (Nea Figaleia, Faskomilia)
* Perivolia
* Petralona
* Stomio

Se også
-------

* Figaleia, den antikke byen

Referanser
----------

1. ↑  Kallikratis-loven Arkivert 15. mai 2011 hos Wayback Machine. (PDF), det greske innenriksdepartementet (gresk)
2. ↑  *De Facto Population of Greece Population and Housing Census of March 18th, 2001* Arkivert 14. november 2011 hos Wayback Machine. (PDF), nasjonale statistikktjeneste i Hellas, 2003.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Utseendet og ulene hos ugler, for eksempel dverghornugler, har påvirket romernes forestillinger om blodtørstige *strix*, kvinnelige nattfugler på jakt etter barn. *Strix* er det gamle latinske og greske ordet for «ugle».
**Strix**, i flertall strigae (latin), striges (gresk) eller strixes (engelsk), er i romersk mytologi et flygende, hvinende, kjøttetende og bloddrikkende nattvesen som røver eller forgriper seg på barn. Ofte ble strixer forklart som kvinner omskapt til onde demoner i form av ugler eller ravner, på jakt etter amorøse eventyr eller spedbarn å spise.

*Strix* er det gamle latinske og greske ordet for «ugle». Strix brukes i dag som vitenskapelig betegnelse på en slekt av store tre-ugler.

Liknende vesener
----------------

Fugleskikkelsen strix har likheter med og forbindelser til flere vesener i oldtidas forestillingsverden. Det gjelder blant annet grekernes erotisk utfordrende og tidvis kannibalistiske gudinne Lamia og deres Gello, en demon eller gjenganger etter døde, unge kvinner som kunne forsårsake aborter, spedbarndød og barnløshet. Strixer kan også knyttes til kvinnelige skikkelser som lilim, de mange demondøtrene til Lilith, Adams første kone, i mesopotamisk og jødisk mytologi, som igjen er i slekt med de kvinnelige nattdemonene succubi, en antikk variant av marer som piner menn i søvne med nattlige samleier. 

Forestillingene om striges har sammen med andre folkelige fortellinger vært forbilde for og gitt inspirasjon til flygende natthekser i seinere folketro. Troen på uhyggelige, kannibalistiske hekser kommer også til uttrykk i den germanske lovsamlinga «Saliske lov» (*Lex Salica*) fra 500-tallet og i folks forestillinger om *striga* (også skrevet *stria*, tilsvarer heksevampyren *strigoi* i rumensk folklore) som kunne fortære en mann innenfra og fly gjennom natta. Slike forestillinger ser ut til å ha vært vanlig blant en rekke germanske folkeslag tidlig i middelalderen. 

Valravnen, kjent fra to danske middelalderbalalder, har også visse likheter med strixene; det var en forhekset mann i ravneskikkelse som bare kunne slippe fri ved å drikke blod fra et spedbarn.

Se også
-------

* Vampyr
* Heks
* Mare
**Didrikke «Didi» Heiberg** (født 26. juli 1863 i Bergen, død 5. februar 1915) var en norsk skuespiller, primadonna ved Den Nationale Scene.

Familie
-------

Didi Heiberg het opprinnelig **Hansine Didrike Tollefsen** og het ved fremførelsen av sine første roller Didrike Tollefsen. Hennes far var maskinist Hans Tollefsen fra Jølster, og moren het Jacobine Gjertine Nygaard. Også to av hennes søstre hadde mindre roller ved Den Nationale Scene – Karen Dorothea (1859-94) og Jacobine Augusta Tollefsen (1870-90). Hun ble 1. april 1885 gift med forfatter, teatersjef og dramatiker Gunnar Heiberg (1857–1929).

Liv og virke
------------

Didi Heiberg debuterte ved Den Nationale Scene den 24. september 1882 i rollen som *Agnes* i *Brand*. Hun var *Svanhild* i *Kjærlighedens Komedie* (1883), *Thora* i *De unges forbund* (1883), *Dagny* i *Hærmændene paa Helgeland* (1884), *Hedvig* i *Vildanden* (urpremieren den 9. januar 1885). *Regine* i *Gengangere* (1985) og *Rebekka West* i *Rosmersholm*. Etter at Gunnar Heiberg kom til teatret som ny teatersjef i 1884, giftet hun seg med ham i 1885, og ble med ham tre år etter, da han vendte tilbake til Kristiania. 

I Kristiania hadde Didi Heiberg blant annet hovedrollen som *Anna Hielm* i ektemannens (altså Gunnar Heibergs) stykke *Kong Midas*, også i urpremieren Det Kongelige Teater i København den 17. januar 1890, og i den etterfølgende turneen på nordiske scener. Stykket ble ikke antatt på Christiania Theater, men hadde sin norske debut 17. april 1890 på Tivoliteatret. Ekteskapet med Heiberg – som hadde interessert seg for Oda Krohg i 1893 –  varte til 1896. Hun var igjen *Agnes* i november 1896, ved Dagmarteatret i København. I 1901 var hun engasjert ved Arbeidernes Teater i København.

Roller i utvalg
---------------

* *Agnes* i *Brand*
* *Svanhild* i *Kjærlighedens Komedie* (1883)
* *Thora* i *De unges forbund* (1883)
* *Dagny* i *Hærmændene paa Helgeland* (1884)
* *Hedvig* i *Vildanden* (urpremieren den 9. januar 1885)
* *Regine* i *Gengangere* (1985)
* *Rebekka West* i *Rosmersholm*
* *Anna Hielm* i *Kong Midas*

Referanser
----------

1. 1 2 3   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jensson, Liv (1981). *Biografisk skuespillerleksikon*. Universitetsforl. ISBN 8200056228.
3. ↑  «Didi Heiberg - en person utenom det vanlige».
4. ↑  (no) Didi Heiberg i Store norske leksikon
5. ↑  Ketil Bjørnstad (1997). *Oda!*. Gyldendal.
6. ↑  Halvor Fosli (1997). *Kristianiabohemen*. Samlaget.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Didi Heiberg hos Sceneweb Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** ISNI **·** KulturNav
 |
**Substantia propria** (eller **stroma i cornea**) er et fiberholdig, sterkt, stivt og helt transparent lag i cornea, hornhinnen. Det består av ca. 200 *lamellæ* (plater av kollagene fibre) lagt på hverandre. 
Disse løper i forskjellige vinkler mellom  limbi (ytterkant av iris). Disse fibrene er vevet sammen, mer i de ytre (fremre) lamillæ enn i de indre, (bakre/posteriore) lag. Fibrene i et gitt lag er parallelle, men danner en rett vinkel med fibrene i det tilliggende lamilla (lag).

Lamillæ er bygget opp av keratocytter som utgjør ca. 10% av substantia propria. Disse lamillæ er bygget opp av knipper av bindevev. Disse fibrene er sammenhengende med dem i sclera. Flere kollagene fibre går i tinning-nese retning enn i vertikal retning.

Keratokonus er en tilstand som skyldes feil ved lamillæ, noe som fører til en fremadbulende cornea med for stor krumming.

Referanser
----------

1. ↑  Oyster, C. (1999) The Human Eye Structure and Function, Sinauer, §8

Eksterne lenker
---------------

* Tverrsnittskisse fra opt.pacificu.edu
Utsiktsplattformen på Sohlbergplassen
**Sohlbergplassen** er en rasteplass ved fylkesveg 27 (Venabygdvegen) nær Atnsjøen.

Ved plassen er det bygd en utsiktsplattform. Fra denne har en utsikt mot Rondane, slik som fjella framstår på Harald Sohlbergs maleri «Vinternatt i Fjellene», bedre kjent som «Vinternatt i Rondane» og dette har gitt plassen navn.

Plattformen er tegna av arkitekt Carl-Viggo Hølmebakk. Dr. techn. Kristoffer Apeland AS er rådgivende ingeniør og Statens vegvesen, byggherre. 
Den er utforma på en måte som gjør at den ser ut til å sveve over terrenget. Den er videre anlagt mellom og rundt furutrærne, og det var bare nødvendig å felle ett tre under bygginga.

Sohlbergplassen, som blei offisielt åpna 23. juni 2006, er en del av prosjektet Nasjonale turistveger.

Plassen blei tildelt Betongtavlen for 2007.

Galleri
-------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Utsikt fra Sohlbergplassen mot Rondane
 |
| Utsikt fra Sohlbergplassen mot Rondane
  |

 |

Eksterne lenker
---------------

* Turistvegprosjektet
* Juryens omtale[*død lenke*]
* Flere bilder fra Sohlbergplassen
**Jomo Cosmos Football Club** (eller **JCFC**) er en sørafrikansk fotballklubb fra Johannesburg, som ble grunnlagt i 1983. Klubben spiller i den nest øverste divisjonen National First Division (NFD), og deres hjemmekamper spilles på Huntersfield Stadium i Katlehong med plass til 45 000 tilskuere.

Klubben eies av den sørafrikanske fotball-legenden Jomo "Black Prince" Sono, som kjøpte klubben **Highlands Park** i 1982 etter at han hadde avsluttet sin aktive fotballkarriere i USA. Klubben ble oppkalt etter ham selv og hans tidligere NASL klubb, New York Cosmos, noe klubbens tidligere emblem også visuelt reflekterer.

Medaljer
--------

* Coca-Cola Cup vinnere: 2002 og 2005
* SAA Supa 8 vinnere: 2003
* Bob Save Super Bowl vinnere: 1990
* NSL Mestre: 1987

Tidligere spillere
------------------

* Toni Nhleko, tidligere Viking og Brann spiller.
* Bruce Grobbelaar,keeper for Liverpool FC
* Christopher Katongo, spiller for danske Brøndby IF.
* Mamadou Diallo

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jomo Cosmos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
*Uværet, Hjørungavåg*, Gerhard Munthe
*Uveiret under Slaget i Hjårungavaag*
**Jomsvikingene** var en gruppe vikinger som levde på 900- og 1000-tallet. Ifølge *Jomsvikingenes saga*, *Olav Tryggvassons saga* i Heimskringla, holdt de til i Jomsborg som lå ved kysten av dagens Tyskland eller Polen. Den eksakte beliggenheten er omdiskutert, men en mulig plassering er ved byen Wolin i det nåværende Polen.

Det er også usikkert hvem som grunnla Jomsborg. Noen kilder hevder at befestningen ble grunnlagt av Harald Blåtann, mens andre kilder sier den ble grunnlagt av Palnatoke.

Jomsvikingenes saga forteller at i 986 angrep jomsvikingene Håkon jarl hvor de ble nedkjempet ved slaget ved Hjørungavåg. Jomsvikingene deltok også i slaget ved Svolder i år 1000.

I 1043 gjorde Magnus den gode slutt på jomsvikingene. Han angrep da Jomsborg, ødela befestningen og drepte de overlevende.

Litteratur
----------

* Knut Helle, «Jomsvikingeslaget – islandsk heltediktning?», *Kongsmenn og krossmenn: Festskrift til Grethe Authén Blom*, Trondheim : Tapir, 1992, s. 167-193
* Wladyslaw Filipowiak, *Wolin – Jomsborg: en vikingetids-handelsby i Polen*, Roskilde 1991

Eksterne lenker
---------------

* Jómsvíkinga saga[*død lenke*] på islandsk med kommentar
* Northvegr.org
* The significance of the Jomsvikings
* The Jomsvikings (reenactment society)
* Age of Chivalry: The Jomsvikings[*død lenke*]
* Polish Jomsviking site, in English
* Ei utgreiing – og ein ny teori om det store Jomsvikingslaget
* *Slaget ved Hjørungavåg*, artikkel hos Norgeshistorie.no
**Triodos Bank N.V.** er en etisk bank med hovedkvarter i Zeist i Nederland og avdelinger i Belgia, Tyskland, Storbritannia og Spania. Det er en av de eldste og største aktørene innen etisk bankvirksomhet, med rundt 130 milliarder kroner i forvaltningskapital, knapt 1 300 ansatte og nærmere 700 000 kunder (per 2016/2017). Triodos Bank ble grunnlagt i 1980 og er medlem i Global Alliance for Banking on Values. Banken ble startet som et antroposofisk initiativ og bygger på filosofen Rudolf Steiners teori om forholdet mellom samfunnets økonomiske, sosiale og kulturelle liv, kalt tregrening; navnet Triodos er gresk for tregrening. Banken har også tatt opp i seg andre idéretninger, blant disse spesielt initiativer med utspring i miljøbevegelsen.

Triodos opererer som en vanlig sparebank og kommersiell bank med konsesjon i flere europeiske land. I tillegg har Triodos ulike programmer som skal støtte samfunnsgavnlige tiltak, herunder et eget mikrofinansprogram for utviklingsland. Triodos tilbyr også etiske fond og risikokapital. I 1980 startet Triodos verdens første «grønne fond», et fond som investerte i miljøvennlige prosjekter og som var notert på Amsterdam-børsen. Triodos fusjonerte med den britiske etiske banken Mercury Provident i 1994. Triodos Bank har i likhet med andre etiske banker som GLS Bank opplevd en kraftig vekst i årene etter finanskrisen fra 2007.

Referanser
----------

1. ↑  Roland Benedikter, *Social Banking and Social Finance: Answers to the Economic Crisis*, Springer, 2011, ISBN 9781441977748
2. ↑  Triodos Bank Annual Report 2016
3. ↑  «Global Alliance for Banking on Values». Arkivert fra originalen 7. mai 2018. Besøkt 26. januar 2018.
4. 1 2 3  Frank Jan de Graaf: «Triodos Bank – Mission-Driven Success Pays Off: From Dutch Enfant Terrible to European Business Leader». I H. Spitzeck, ‎M. Pirson, ‎C. Dierksmeier (red.), *Banking with Integrity: The Winners of the Financial Crisis?* (s. 158–168), Springer, 2011, ISBN 9780230346499
5. ↑  Geoffrey Jones, *Profits and Sustainability: A History of Green Entrepreneurship*, Oxford University Press, 2017, ISBN 9780191016929

Eksterne lenker
---------------

* Triodos Bank

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Christian Alexander Holm-Glad** er en norsk filmregissør. 

Holm-Glad har regissert en rekke musikkvideoer for bla. Calvin Harris, Madcon, Kano, Serena Maneesh, Kaada, Number Seven Deli, Cloroform, Launderettes med flere og har hatt nummer 1 hits i UK og Norge. Totalt har hans musikkvideoer over 100 millioner visninger på YouTube. Hans musikkvideoer er ofte tuftet på humor og flere har blitt tatt ut til kortfilmfestivalen i Grimstad. 
Videre har Christian regissert *Tingenes Tilstand* (NRK1, 6 av 12 episoder) i 2008, Tingeenes Tilstand 2 (NRK1, 8 av 8 episoder) i 2009, Påpp & Råkk (NRK3, 1 episode/musikkvideo) i 2010 , Siffer (NRK1, 10 av 10 episoder) i 2010, Folkeopplysningen (NRK1, 6 av 6 episoder) i 2011, Typisk Deg (TVN, 2 episoder) og Fylla (NRK3 - eksperimenter/studioproduksjon). I tillegg har han regissert og skrevet åpningssekvensen til MGP-finalen i 2011 (NRK1) samt 8 valgportretter med Petter Schjerven (NRK1). 
Christian har regissert og produsert den matematisk-filosofiske kunstfilmen "Jakten på verdens største tall" samt 20 episoder for Discovery Channels "How Do They Do It". I tillegg har han reggissert en rekke reklamefilmer og er representert på det danske reklamefilmselskapet Bacon. Christian har også regissert kortfilmer hvorav "Insomnia"-serien ble plukket ut til flere festivaler.
Christian er gründer og en del av Bulldozer Film samt kunnskapsformidlingsselskapet Science Addiction sammen med Jo Røislien.

Utmerkelser og nominasjoner
---------------------------

* 2005 - Nominated «Alarmprisen» - Serena Maneesh, Drain Cosmetics
* 2006 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Number Seven Deli, Blame Me
* 2006 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Serena Maneesh, Drain Cosmetics
* 2008 - Nominated «Gullruten» - Tingenes Tilstand
* 2009 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Calvin Harris, Not Alone
* 2010 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Madcon, Freaky Like Me
* 2012 - Nominated x 2 «Gullruten»  - Siffer
* 2012 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Transient Insomnia
* 2012 - Nominated UK Music Video Awards - Rhapsody
* 2013 - Selected «Minimalen Short Film Festival» - Chronic Insomnia
* 2013 - Nominated «Gullruten»  - Typisk Deg
* 2013 - Nominated «Gullruten»  - Folkeopplysningen
* 2013 - Selected «The Norwegian Short Film Festival» - Chasing The Worlds Largest Numbers
* 2013 - Selected «Nordic Docs» - Chasing The Worlds Largest Numbers
* 2013 - Shortlist «New York Festivals» - Rhapsody
* 2013 - Nominated «The Visuelt awards» - Rhapsody
* 2013 - Selected «Aesthetica Short Film Festival» - Animals
* 2013 - Selected «Aesthetica Short Film Festival» - Chasing The Worlds Largest Numbers

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Websted
* mvdbase.com om Christian Holm-Glad
* (en) Christian Holm-Glad på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Bandiagaraklippen** er en markant klippevegg i Moptiregionen i det vestafrikanske landet Mali. Klippeveggen, som er opptil 500 meter høy, strekker seg mer enn 150 km. 

Fjellskråningene er hjemsted for dogonfolket, og har på grunn av folkets unike tilpasning til naturen blitt utropt til et verdensarvområde. 

Bandiagara er en fjellkjede av sandstein, I enden av kjeden ligger Hombori Tondo, Malis høyeste fjell, 1 115 moh. Fjellet er verneverdig og severdig både av arkeologiske og etnografiske grunner, og på grunn av den karakteristiske geologien.

Dogonfolket vandret inn i dette området på 1300-tallet, og fordrev to folkegrupper som hadde bodd her tidligere: *Tellem* og *Toloy*. Mange av bygningene og anleggene her er opprinnelig skapt av Tellemfolket. Tellemfolket bodde i landsbyer i fjellskråningene, slik som *Kani Bonzon*, hvorfra Dogonene også spredte seg utover området da de kom.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bandiagara Escarpment – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* UNEP World Conservation Monitoring Centre *faktaark*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |
***Bandits*** er en amerikansk krim-komedie fra 2001. Filmen er regissert av Barry Levinson og i hovedrollen ser vi Bruce Willis som spiller en bankraner. Billy Bob Thornton spiller hans kompanjong og Cate Blanchett en hjemmekone som begge bankranerne blir forelska i.

Filmen ble nominert til to Golden Globes, en for beste mannlige hovedrolle i en musikal eller komedie, Billy Bob Thornton og beste kvinnelige hovedrolle i en musikal eller komedie, Cate Blanchett.

Handling
--------

To venner og tidligere straffedømte, Joe og Terry, bryter seg ut av et fengsel i Oregon. Deretter planlegger de å gjennomføre et bank-ran, i håp om å finansiere en drøm de deler. De blir kjent under kallenavnet «Sleepover Bandits» på grunn av deres modus operandi: de kidnapper lederen av en bank natten før et planlagt ran, og tilbringer deretter natten sammen med hans familie. Tidlig neste morgen følger de etter sjefen til banken, for å få tak i pengene deres.

Ved å bruke den uvitende stuntmannen Harvey Pollard som sin fluktbil-sjåfør og holde utkikk, gjennomfører de tre en rekke ran som gjør at dem havner på FBI sin liste over 10 mest ettersøkte personer. Belønningen for informasjon som kan føre til at bandittene blir tatt til fange, øker etter hvert til en million dollar.

Når Kate, en husmor med et sviktende ekteskap, bestemmer seg for å stikke av - så havner hun i hendene på de tre bank-ranerne. Hun havner snart i sengen sammen med Terry. De utfører enda flere ran. Men etter en stund begynner Joe og Terry å krangle om Kate, så hun bestemmer seg for å forlate dem. De to kriminelle bestemmer seg deretter for å gjennomføre en aller siste jobb sammen.

Medvirkende
-----------

* Bruce Willis som Joe Blake
* Billy Bob Thornton som Terry Collins
* Cate Blanchett som Kate Wheeler
* Troy Garity som Harvey Pollard
* Brian F. O'Byrne som Darill Miller
* Stacey Travis som Cloe Miller
* Bobby Slayton som Darren Head
* January Jones som Claire
* Peggy Miley som Mildred Kronenberg
* William Converse-Roberts som Charles Wheeler
* Richard Riehle som Lawrence Fife

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bandits* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Bandits* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (da) *Bandits* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Bandits* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Bandits* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Bandits* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Bandits* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Bandits* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Bandits* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Bandits* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Kart over Libanon med Tripoli
**Tripoli** eller **Tripolis** (arab. **(طرابلس (الشرق** *Tarābulus*, *Trāblus*) er Libanons nest største by. Den er det nordlige Libanons hovedby, og ligger ved kysten ca. 85 km nord for Beirut. Innbyggertallet er på omkring 500 000. Sunnimuslimer utgjør 80 prosent av den befolkningen. Landets nest største havn er her.

Byen er administrasjonssete for distriktet Tripoli i guvernementet Nord-Libanon.

Historie
--------

Tripoli ble grunnlagt på 800-tallet f.Kr. som et fønikisk handelssted. I 539 f.Kr. ble byen likesom de andre fønikiske bystatene erobret av perserne. I 333/332 f.Kr. erobret Aleksander den store området. Etter hans død ble byen del av Seleukideriket og nøt da utstrakt autonomi. I 64 f.Kr. ble Fønikia og Syria erobret av Pompeius og innlemmet i Romerriket. I 636 fulgte araberne og i 1071 seldsjukkene.

I middelalderen var byen fra 1109 til 1289 hovedstad i grevskapet Tripoli, som var den sist grunnlagte og minste av de såkalte korsfarerstatene.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tripoli, Lebanon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Tripoli, Lebanon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* www.tripoli-city.org
* Tripoli-Lebanon.com Arkivert 13. september 2009 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Progressive Liberal Party** er et populististisk, liberalt parti på Bahamas. 

PLP ble grunnlagt i 1953, tjue år før landet fikk sin uavhengighet. Partiet styrte i 30 år, fra 1967 og 1992 og igjen fra 2002 til 2007. Partiets leder foran den første seieren i 1967 var Lynden Pindling, landets første statsminister. 

I nasjonalforsamlingen etter valget i 2007 hadde PLP 18 av 41 seter. Perry Christie er partiets leder og leder av opposisjonen. Christie var statsminister på Bahamas mellom 2. mai 2002 og 2. mai 2007, da valgseieren gikk til Free National Movement, som vant 23 seter. FNMs leder, Hubert Ingraham overtok som landets statsminister. I 2012 ledet Christie på nytt PLP til valgseier og ble statsminister.

Referanser
----------

1. ↑  PLP strikes gold Arkivert 25. mai 2015 hos Wayback Machine. *The Nassau Guardian*, 8. mai 2012.
2. ↑  Christie sworn in Arkivert 13. juli 2012 hos Wayback Machine. *The Nassau Guardian*, 8. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
**Christian Jochum Pontoppidan** (født 1739 i Lille Næstved, Danmark, død 10. februar 1807 i Ketting på Als, Lolland) var en dansk kartograf som i Norge er mest kjent for de tidligste detaljerte og nøyaktige kart over Sør-Norge i 1785 og Nord-Norge i 1795. Det finnes flere trykte 16- og 1700-talls kart fra Norge, men kartene til Pontoppidan regnes som de beste fra 1700-tallet.

C.J. Pontoppidans far var kapellan og han skulle kanskje ha fulgt i farens fotspor, men han avbrøt sin skolegang i 18-årsalderen for å gå i utenlandske krigstjenester. Etter vel 15 års tjeneste vendte han tilbake til Danmark og ble i 1773 tegnemester ved det kongelige Landkadetkompagniet – senere kalt Landkadetakademiet. Her arbeidet han fram til sin avskjed pga. svak helse i 1800. I tillegg til undervisning tegnet Pontoppidan en serie vakre og svært gode kart over Danmark, Sverige og Norge. Flere av disse ble ledsaget av forklaringer hvor han bl.a. forteller oss hvordan kartene ble til, og hvilke kilder han brukte. Forklaringene gir også en mengde opplysninger om veier, fjell, innsjøer, gjestgiverier, grenser med mer. 

Riksvåpen av middelaldertype på Pontoppidans kart over Det Sydlige Norge, 1785.
Kartet over *Det Sydlige Norge* utmerker seg ved at tittelfeltet inneholder et norsk riksvåpem i trekantet skjold, som i middelalderen, og at løven holder en kortskaftet øks, ikke den krumme hellebarden som den vanligvis har i riksvåpen fra 1600-tallet til 1844. Kartets våpen var en forløper for Norges riksvåpen slik det ble utformet i 1905 og igjen i 1937 etter forbilder fra middelalderen. 

Norges militære og geografiske oppmåling var blitt etablert i 1773, men de hadde ikke utgitt trykte landkart i 1785. Pontoppidan fikk adgang til å bruke opplysninger fra den militære oppmålingen. Kartet er tegnet i målestokk 1:850 000 og trykt i to blad. Det inneholder en mengde opplysninger som ikke fantes på de eldre kart. I tillegg til kartet ble det samtidig utgitt en bok, *«Geographisk Oplysning til Cartet over det sydlige Norge i trende Afdeelinger*».

I 1795 utga han et kart over det nordlige Norge i målestokk 1:450 000. Dette var uten norsk riksvåpen.

Se også
-------

* Kartet over Det sydlige Norge

Referanser
----------

1. ↑   National Library of Portugal, PTBNP-ID 46199[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   NUKAT, NUKAT autoritetspost n2014138939[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, SELIBR 298866, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Dansk biografisk leksikon, Dansk Biografisk Leksikon-ID Christian\_Jochum\_Pontoppidan[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 10040, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* «Genealogiske ressurser» hos DIS-Norge. Arkivert versjon fra 26. mai 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |

Portal: Danmark
**Dunton Green** er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Sevenoaks i grevskapet Kent i England. Den ligger i dalen som elven Darent renner gjennom, omkring fem km nord for byen Sevenoaks (som den utgjør en nordlig forstad til). Landsbyen er utpekt til å bli en del av Kent Downs' område av særskilt vakker natur grunnet dets nærhet til North Downs. Det opprinnelige kirkesognet Dunton Green var en del av sognet Otford. Den tidligere sognekirken, bygget med lokalprodusert murstein, var dedikert til sankt evangelisten Johannes (også kalt Johannes av Patmos).

I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 2 360 innbyggere.

Fra 1600-tallet, muligens også tidligere, var stedet et sentrum for tegl- og mursteinsproduksjon. I 1862 ble Dunton Green Brick, Tile and Pottery Works etablert. Det store konsernet drev leirtak og hadde stor produksjon. Dunton Green stasjon betjener linjen mellom Knockholt og Sevenoaks, samt en linje mellom Dunton Green og Chevening. Stasjonen ble åpnet i 1881 for å betjene tog til Westerham, men den linjen er nå nedlagt, og skinnegangen ligger under M25.

Referanser
----------

1. ↑   «Den hellige evangelisten Johannes (~6-~100)», *Katolsk.no*
2. ↑   «Civil Parish population 2011» Arkivert 20. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics

Eksterne lenker
---------------

(en) Dunton Green – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Dunton Green Parish Council Arkivert 24. oktober 2016 hos Wayback Machine.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Natur på Gapøya. Hele den delen av øya som ligger nord for bebyggelsen, fra skråningen opp mot fjellet, er en del av naturreservatet.
**Gapøya naturreservat** er et naturreservat i den nordvestlige delen av Kvæfjord kommune i Troms. Naturreservatet omfatter størstedelen av Gapøya, som ligger i munningen til Kvæfjorden. Det har et areal på 4 399 dekar som i hovedsak utgjør lauskog, mark og myr. Den sørligste og tidligere bebodde delen av øya er ikke en del av naturreservatet.

Naturreservatet ble etablert 27. august 1976 med sikte på å drive reinforsøk, med utplassering av svalbardrein fra 1975 til 1977.
Formålet er å verne øya – som er et viktig hekkeområde for blant annet måker, toppskarv og ryper – med dyre- og dyreliv. En kilometer nordøst for Gapøya ligger Gapøyholman naturreservat.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Gapøya i Miljødirektoratets naturbase. Besøkt 22. mai 2017.
2. ↑  «Markslagstatistikk for Gapøya naturreservat» (PDF). Norsk institutt for skog og landskap. Besøkt 1. juli 2018.
3. ↑  *Troms Naturvern* nr. 3 1985. Side 6.
4. ↑  Lovdata. Forskrift om Verneplan for kystregionen i Troms fylke, vedlegg 40, Gapøya naturreservat, Kvæfjord kommune, Troms. Besøkt 22. mai 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |