recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Må ikke forveksles med basketballspilleren Kim Han-soo*.

| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Boccia |
|  VM i boccia |
| Gull | Lisboa 2010 | BC3, par |
|  Verdenscupen i boccia |
| Bronse | Belfast 2011 | BC3, individuelt |
|  Asian Para Games |
| Gull |  Guangzhou 2010  | BC3, individuelt |

**Kim Han-soo** (født 31. januar 1992) er en sørkoreansk handikappet bocciaspiller, som konkurrerer i klassen BC3, som er en av klassene for utøvere med cerebral parese eller andre funksjonshemminger, som ikke greier å holde og kaste ballen selv, men må bruke bocciarenne.

Karriere
--------

Ved Asia & South Pacific Boccia Championships 2009 kom han på 3.-plass. Ved Asian Para Games 2010 fikk han gull individuelt i klassen BC3. Han slo Tanimpat Visaratanunta 6-5 i semifinalen, og Jeong Ho-Won 6-4 i finalen. Samme år kom han på 7.-plass ved VM i boccia 2010 (CPISRA Boccia World Championships), der Ho-Won Jeong vant klassen BC3. I dette verdensmesterskapet vant Sør-Korea gull i parkonkurransen i klassen BC3, der de slo Portugal 10-0 i finalen. 

I 2011 fikk han bronse i klassen BC3 ved CPISRA Boccia World Cup 2011, bak sine landsmenn Ho-Won Jeong og Ye-Jin Choi. Her kom Sør-Korea på 5.-plass i parkonkurransen i klassen BC3.Ved utgangen av 2011 var han rangert som nummer 2 i verden i sin klasse, bak Ho-Won Jeong.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London fikk han ingen medaljer. Han tapte 0-8 for Ye-Jin Choi i semifinalen, og 2-3 for José Macedo i bronsefinalen. Han deltok også i parkonkurransen, der Sør-Korea ble slått 2-3 av Belgia i bronsefinalen, og endte på 4.-plass.

Referanser
----------

1. 1 2  CPISRA - *Boccia World Rank List 2011* Arkivert 16. september 2012 hos Wayback Machine. besøkt 24. oktober 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil hos IPC Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
* London 2012 - Han-Soo Kim
* London 2012 - Athletics - Boccia (resultater PL 2012)
Merke for sivil skyddsvakt
Merke for militær skyddsvakt
**Skyddsvakt** er i Sverige personell som har til oppgave å beskytte et *skyddsobjekt*.

For å bli skyddsvakt kreves godkjennelse. Den som utnevnes til skyddsvakt skal være godkjent av länsstyrelsen i det länet der hen er bosatt. Militært personell som utnevnes til skyddsvakt skal i stedet være godkjent av Försvarsmakten

For å bli skyddsvakt kreves opplæring med teoretiske og praktiske prøver.

En godkjennelse som skyddsvakt skal gjelde for en bestemt tid, høyst fem år, og skal angi ansettelse eller oppdrag hos en viss arbeids- eller oppdragsgiver eller tjenestegjøring ved visse skyddsobjekter.

En skyddsvakt skal bære klær eller tjenstebevis som gjør at det klart fremgår at personen tjenstegjør som skyddsvakt. En skyddsvakt skal under tjenstegjøring medføre bevis om godkjennelse.

Skyddsvakter innen Försvarsmakten skal være bevæpnet med håndvåpen samt iblant også med batong og håndjern.

En sivil skyddsvakt, det vil si en skyddsvakt ansatt av et privat vekterselskap som for eksempel Svensk Bevakningstjänst, Securitas eller G4S, er utrustet med batong samt håndjern, og ved særskilte steder også pistol.

Fra 2020 kan skyddsvakter også gripe inn mot droner, også med makt.

Se også
-------

* Vekter
* Ordensvakt

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑
5. ↑
6. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 30. desember 2019. Besøkt 30. desember 2019.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Sør-Koreas flagg Sør-Korea |
| Bueskyting |
|  Paralympiske leker |
| Sølv | London 2012 | Recurve lag |
| Sølv | Athen 2004 | Recurve W2 |
| Gull | Athen 2004 | Recurve lag |
| Sølv | Sydney 2000 | Recurve W2 |
|  VM i bueskyting |
| Gull | Massa Carrara 2005 | Lag |
| Bronse | Nymburk 2001 | Individuelt |
| Gull | Nymburk 2001 | Lag |
| Gull | Christchurch 1999 | Individuelt |
| Bronse | Christchurch 1999 | Lag |

**Jung Young Joo** (født 2. juni 1970) er en sørkoreansk funksjonshemmet bueskytter, som konkurrerer i klassen W2.

Meritter
--------

Han deltok i det første VM i bueskyting for handikappede som ble arrangert, i Stoke Mandeville i Storbritannia i 1998. Der kom han på 11.-plass individuelt. Året etter vant han gull ved VM i Christchurch på New Zealand, der han slo finske Pertti Pulkkinen i finalen. Sør-Korea tok også bronse i lagkonkurransen. 

Han deltok i sine første paralympiske leker i 2000. Her fikk han sølv individuelt, etter tap for sin landsmann Lee Hong Gu i finalen. Året etter fikk han bronse individuelt og gull i lagkonkurransen ved VM i Nymburk i Tsjekkia. Ved VM 2003 ble det 10.-plass. 

Ved Paralympiske sommerleker 2004 i Athen fikk han to medaljer. Individuelt fikk han sølv, etter tap for tyske Mario Öhme i finalen, og i lagkonkurransen fikk Sør-Korea gull. I 2005 fikk han et nytt VM-gull, da han var med og vant lagkonkurransen ved VM i Italia. Individuelt kom han på 5.-plass. Ved VM 2007 kom han på 6.-plass. Det ble ingen medaljer ved Paralympiske sommerleker 2008, der han kom på 6.-plass etter tap for tyrkiske Ozgur Ozen i kvartfinalen. 

Han kom på 15.-plass ved VM 2009, og 8.-plass ved VM i 2011.

Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London deltok han individuelt med buetypen recurve. I plasseringsrunden fikk han niende beste poengsum av de 24 som deltok, med 623 poeng. Han slo spanske Jose Marin Rodriguez 6-2 i 1/16-finalen, men tapte 4-6 for malaysiske Hasihin Sanawi i kvartfinalen.

Han deltok også i lagkonkurransen, der det sørkoreanske laget fikk sølv, etter å ha tapt 206-200 for Russland i finalen. Jung deltok der sammen Kim Suk Ho og Lee Myeong-Gu.

Referanser
----------

1. ↑  London 2012 - *Men's Individual Recurve - W1/W2*, besøkt 8. september 2012.
2. ↑  London 2012 - *Men's Team Recurve - Open*, besøkt 8. september 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Profil på Para-archery.com[*død lenke*]
* London 2012 - Young Joo Jung
*For Michael Jacksons album, se Thriller (album)*
Filmene til Alfred Hitchcock tilhører thrillersjangeren. Her en scene fra *Rebecca*.
**Thriller** (fra engelsk) er en genrebetegnelse innen litteratur, drama, film og TV. Betegnelsen brukes i sin videste betydning som et synonym for «en svært spennende historie».

Opprinnelse
-----------

«Thriller» kommer fra engelsk *thrill* (verbet «å gyse» og substantiv «spennende opplevelse»). «Thriller» betyr da ordrett «noe som forårsaker (behagelige) gys og en spennende opplevelse». 

Ordet «thriller» kom først i bruk i England, under perioden 1875–1900. Det ble da brukt for underholdningslitteratur om heroiske bragder foranlediget av en eller annen form for kriminell aktivitet. De første thrillere utviklet seg og lånte trekk fra andre populære genrer i datidens England: «Penny dreadfuls», fortellinger om forbrytelser som dvelte ved det makabre og grufulle for underholdningens skyld, den gotiske romanen og de såkalte politimemoarene, forløpere for detektivfortellingen og politiromanen.

Karaktertrekk
-------------

Thrillere tar oftest utgangspunkt i et brudd eller trussel om brudd med normalsituasjonen som utsetter helten og/eller personer i heltens varetekt for fare. Spenning skapes gjennom leseren/seerens identifikasjon med helten og innlevelse i de farene hen utsettes for. 

Bruddet (eller det truende bruddet) med normalsituasjonen har i thrilleren gjerne ekstreme og ødeleggende dimensjoner, enten for samfunnet eller individet. Eksempler kan være 88massedrap]], naturkatastrofe, terrorisme, statskupp, krig. Eller på det individuelle planet for eksempel utpressing, sosial utstøtelse, forræderi av noen som står en nær, å bli beskyldt for et lovbrudd en ikke har begått, justismord.

Thrillerens fokus er ikke å oppklare en forbrytelse, men å beseire en fiende og gjenopprette *status quo*. I thrillere inspirert av tragedie eller *film noir* kan helten dø i forsøket.

Thrilleren kan ha en eksotisk setting. Hovedpersonene faller gjerne i to klasser – enten «harde» menn og kvinner trent for og herdet av farlige situasjoner, eller «vanlige borgere» som uforskyldt havner i fare og deretter avslører eller utvikler heroiske egenskaper.

Noen undersjangre
-----------------

Sjangeren har utviklet flere undersjangre.

* Psykologisk thriller
* Technothriller
* Politisk thriller
* Juridisk thriller

Eksterne lenker
---------------

* Thriller; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

Portaler: Litteratur | Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Kerguelenkål** (*Pringlea antiscorbutica*) er en blomsterplante i familien korsblomstfamilien (Brassicaceae) og er slik beslektet med kål. Arten gror på øygruppen Kerguelen. Disse fjerntliggende øyene, rundt 50° sørlig bredde, blir kontinuerlig utsatt for sterke vinder. Dette gjør pollinering via flyveinsekter upraktisk, og kerguelenkål pollinerer da også seg selv. I fullvoksen størrelse kan denne arten vise til flere tilpasninger knyttet til kuldetoleranse, så som et høyt polyamin-nivå og mulige tilpasninger i polyaminet og polyaminresponsen.

*Pringlea antiscorbutica* ligner noe på vanlig kål. Den er oppkalt etter øyen den ble oppdaget på, Kerguelen-øyen. Dens latinske navn stammer fra John Pringle, president i Royal Society da William Anderson oppdaget den i 1776. Anderson var kirurg ombord på kaptein James Cooks ekspedisjon som besøkte øyene. 

Gammel kerguelenkål på øyen péninsule Rallier du Baty i øygruppen Kerguelen
Planten er spiselig og har et høyt innhold av kalium. Bladene inneholder en olje rik på C-vitamin, noe som i seilskutetiden gjorde den til en attraktiv rett for sjøfolk som led av skjørbuk. Derav plantens latinske navn, som betyr "mot skjørbuk" på latin.

En stankelbeinflue av arten *Calycopteryx mosleyi* er knyttet til planten og begge er truet av kaniner som er kommet til øygruppen i senere år og spiser av kålen.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kerguelenkål* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Kerguelenkål* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Kerguelenkål* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kerguelenkål* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Kerguelenkål* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pringlea antiscorbutica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Pringlea antiscorbutica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Pringlea antiscorbutica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Game Maker*** er et dataprogram, skrevet av Mark Overmars i programmeringsspråket Delphi. Game Maker er tilgjengelig til Microsoft Windows og Apple Macintosh. Programmet lar brukerne utvikle videospill uten å være nødt til å lære et avansert programmeringsspråk, som C++ eller Pascal. For erfarne brukere har Game Maker et innebygget skriptspråk, *Game Maker Language* (GML). Spillene kan distribueres under en hvilken som helst lisens (også uten lisens), som ikke-redigerbare kjørbare programfiler eller som kildekode.

For å utvide dra-og-slipp-funksjonaliteten i *Game Maker* kan man bruke filer kalt *Libraries*, eller bibliotek, for å legge til flere dra-og-slipp-elementer.

GameMaker er hovedsakelig kjent på grunn av programmets brukervennlighet for nybegynnere samtidig som det har funksjonalitet tilpasset mer avanserte brukere. Programmet er ikke like snevert i spillutvikling som andre programmer, ettersom det er mulig å lage alle slags typer videospill, i tillegg til programmer.

Game Maker har svært få begrensninger ettersom man kan utvide spillene med DLL-filer for å utføre andre avanserte funksjoner laget i språk som for eksempel C++, Delphi, Pascal og assembler.
Game Maker 7.x og 8.x Pro har også støtte for tilleggs pakker som brukerne selv kan lage. Disse inneholder alt fra DLL-filer og dens funksjoner, til simple dra-og-slipp funksjoner.

Registrering
------------

Game Maker kommer i to versjoner: Lite og Pro. Registrering av Pro-utgaven koster 25 dollar (ca. 140 kroner). Ved å registrere Game Maker får du tak i funksjoner som forstørrelse, musepeker (av/på/egen), 3D funksjoner, multiplayer(flerspiller modus) funksjoner, mulighet til å ta i bruk Dynamic-Link Libraryer og veldig mye mer. I tillegg at du får fjernet GameMaker logoen som viser oppe i venstre hjørne når man spiller spill fra uregistrert GM.

Syntaks
-------

Syntaksen i Game Maker er relativt løs. Forskjellige stiler er tillatt, så det er relativt lett å skifte mellom GML og et annet språk uten for mye problemer. (Selvsagt, dette kommer an på hvor erfaren man er med andre programmeringsspråk.)

Eksempler på tillatt syntaks:

---

```
var tekst, i;
if keyboard_check(vk_left) then x = x - 1
if keyboard_check(vk_right) then x = x + 1

y = y + 1
if not keyboard_check(vk_enter) then exit

y = 0

tekst = "Hei."
tekst = tekst + chr(10) + "Tester..."

i = 0

repeat(10) begin tekst = tekst + "" + string(i) i = i + 1  end 

show_message(tekst)
```

---

```
{
  var tekst, i;
  x+=2*keyboard_check(vk_right)-2*keyboard_check(vk_left);
  if(!keyboard_check(vk_enter))
  {
    y+=1;
    exit;
  }
  y=0;
  tekst='Hei.'+chr(10)+'Tester...';
  for(i=0; i<10; i+=1)
    tekst+=' '+string(i);
  show_message(tekst);
}
```

---

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) GameMaker Studio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Game Maker Community  Arkivert 17. desember 2019 hos Wayback Machine. Offisielt diskusjonsforum for Game Maker. Hører til GameMaker.nl
* GameMakerGames Database over spill laget med Game Maker, med forum.
* 64digits Stor community relatert til Game Maker, med forum.

Portal: Videospill
**Hotmail** (offisielt **Microsoft Hotmail**, tidligere **Windows Live Hotmail** og **MSN Hotmail**) er en gratis e-posttjeneste, tilgjengelig via en nettleser, eventuelt tidligere versjoner av Outlook Express og Microsoft Outlook eller tilsvarende. Konkurrenter inkludererer Gmail og Yahoo! Mail. Hotmail endret navn til Windows Live Hotmail, samtidig som en versjon av tjenesten ble lansert, 7. mai 2007. Tjenesten blir imidlertid stadig oftest omtalt kun under Hotmail-navnet. Microsoft lanserte 31. juli 2012 Outlook.com, en ny gratis e-posttjeneste som etter hvert skal ta over for Hotmail. Denne tjenesten ble lansert bl.a. som en konsekvens av konkurransen fra Gmail. Den nye løsningen Microsoft skal ha bedre brukergrensesnitt enn Hotmail, og skal være tilpasset nettlesere både på PC og mobiltelefoner samt nettbrett. Tjenesten har, i motsetning til Hotmail, ingen displayannonser eller søkebokser.

Historie
--------

Hotmail ble grunnlagt av Sabeer Bhatia og Jack Smith i 1995, og ble lansert den 4. juli 1996, USA nasjonaldag (uavhengighetsdag). Valget av dato skulle symbolisere uavhengighet fra internettleverandører. Jack Smith hadde den første idéen med å få tilgang til e-posten via internett uansett hvor man befinner seg i verden, rett og slett ved å komme forbi samarbeidene brannmurer som blokkerer vanlige e-posttjenester. Sabeer Bhatiav kom opp med en forretningsplan for e-posttjenesten, og prøvde alle mulige navn som sluttet med «-mail», og fant til slutt ut at Hotmail var det beste navnet fordi det hadde med bokstavene «HTML», som er et markeringsspråk brukt for å lage nettsider. Det var i begynnelsen skrevet HoTMaiL, og slik er det fortsatt skrevet i en del av URL-en i brukerens innboks når man er logget inn.

Fra begynnelsen av var Hotmail forsikret av det risikovillige kapitalfirmaet Draper Fisher Juvetson. Men i desember 1997 rapporterte Hotmail om 8,5 millioner brukere, og senere samme måned ble Hotmail solgt til Microsoft for 400 millioner amerikanske dollar. Tjenesten ble deretter relansert under MSN-paraplyen med navnet MSN Hotmail.

I februar 1999 rapporterte Hotmail om mer enn 30 millioner aktive brukere. Hotmail tjener e-postbrukere i mange land, støtter 17 språk og er fortsatt en av de største e-post-tilbudene. I juli 2006 hadde tjenesten 35,5 % av verdensmarkedet for e-post-tjenester (ifølge comScore Media Metrix data). 
I februar 2013 ble navnet endret til Outlook.com.

Referanser
----------

1. ↑  «Microsoft varsler e-postrevolusjon». digi. 1. august 2012. Arkivert fra originalen 3. august 2012. Besøkt 6. august 2012.
2. ↑  Hotmail rapporterer om 8,5 millioner medlemmer
3. ↑  «MSN Hotmail: From Zero to 30 Million Members in 30 Months». Microsoft. 8. februar 1999. Besøkt 6. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Hotmail.com

| * v
* d
* r
MSN-tjenester og -verktøy |
| --- |
| **Nettjenester**: | 
* Hotmail
* Groups
* Music
* Money
* Shopping
* Games
* Search
* mer …

 |
| **Systemapplikasjoner**: | 
* MSN Explorer
* MSN Messenger
* MSN TV

 |
| **Annet**: | 
* MSN Mobile
* MSN Encarta
* Microsoft adCenter

 |
| **Tjenester ikke lenger operative**: | 
* MSN Chat

 |
**Bronsepil** (*Salix x alopecuroides* eller *Salix fragilis x triandra*) er sjeldent, hybrid løvtre pilefamilien / vierfamilien (*Salicaceae*). Det er en krysning av artene skjørpil og mandelpil, som blir et inntil 10 meter høyt lite tre eller busk. Det har blitt dyrket i Norden og er naturalisert på spredte steder ved elver og vann i Danmark, det sørlige Finland, vestkysten av Sverige, og i Norge er den stedfast på Jæren i Rogaland. Den er meget sjelden i vårt land.

Barken er olivengrønn hos årsskudd og blir deretter rødbrun eller rødlig. Kvistene brekker lett ved festet. Knoppene er mellombrune, spisse og 6-11 mm lange. De mørkegrønne, ganske grovtannede bladene er 8-16 cm lange og lyse- eller blågrønne under, rødbrun hårete bladstilk 15-20 mm med inntil 3 kjertler. Bladet er lansettformet og 5-8 ganger lengre enn det er bredt, og er bredest nær midten (ikke særlig elliptisk) med en smal spiss. Bladets underside har normalt ikke hårdekke, i alle fall ikke etter første året. Unge blad kan ha en rødlig farge, tidvis lilla-rød eller vinrød. Ørebladene er store og skjevt spisse, de henger lenge på stilken. 

Bronsepil blomstrer i mai og hunntrær vokser ikke i Norge, alle individer er hanntrær. Arten vokser i fuktig jord langs elver og innsjøer.

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger»Åpent tilgjengelig. Artsdatabanken. 16. april 2023. Besøkt 16. april 2023.
2. ↑  Hegre H, Solstad H, Alm T, Fløistad IS, Pedersen O, Schei FH, Vandvik V, Vollering J, Westergaard KB og Skarpaas O (11. august 2023). «Karplanter. Vurdering av økologisk risiko for bronsepil *Salix ×alopecuroides* som LO (NK i 2018) for Fastlands-Norge med havområder»Åpent tilgjengelig. *Fremmedartslista 2023*. Artsdatabanken. Besøkt 25. september 2023.

Kilder
------

* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bronsepil* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *Bronsepil* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Bronsepil* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Salix* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Francesco Daniele Quinn** (født 22. mars 1963 i Italia, død 5. august 2011) var en italiensk-født meksikansk skuespiller. 

Han var den tredje sønnen til Oscar-vinneren Anthony Quinn. Francesco er kanskje best kjent for sin rolle som Rhah i Oliver Stones Academy Award-vinnende film Platoon fra 1986. Quinn hadde meksikansk, irsk og italiensk avstamning. Quinn dukket opp i flere spillefilmer inkludert New York Independent Film Festival-vinneren Placebo Effect. Han opptrådte sammen med sin far i en rekke filmer. Blant hans mange roller var i Steven Spielberg sin mini-serie Into the West (2005) og han hadde hovedrollen i Tough Riders (1997) som gikk på TV. 

I 2007 dukket han opp som Ruben Vega i den Academy Award-nominerte kortfilmen The Tonto Woman, som er en filmtilpasning fra en novelle av Elmore Leonard. Fra 1999 til 2001 dukket Francesco opp i CBS-såpeoperaen The Young and the Restless som karakteren Tomas del Cerro, og ble nominert til en ALMA Award. Quinn hadde en tilbakevendende rolle som skurken Syed Ali i TV-serien 24 med Kiefer Sutherland i hovedrollen. 

Andre gjesteroller var i TV-serier som *Criminal Minds*, *ER*, *CSI: Miami*, *NCIS*, *Alias*, *In the Heat of the Night*, *Miami Vice* og *The Adventures of Young Indiana Jones*. Quinns ekteskap med irsk-amerikanske Julie McCann endte i skilsmisse. De bodde i Sherman Oaks, California, sammen med hans to barn Max og Michela. Quinn døde 5. august 2011 i Malibu. Hans eldste søsken Christopher druknet i 1941, da han var to år gammel. Quinn var en ivrig motorsykkel-kjører og han var en talsmann for The Motorcycle Industry Council og Honda.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 29. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 142182760[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, oppført som Francesco Daniele Quinn, Find a Grave 74534303, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   malibu.patch.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francesco Quinn på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Francesco Quinn i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Francesco Quinn på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Francesco Quinn på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Francesco Quinn på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Francesco Quinn hos The Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Francesco Quinn hos Behind The Voice Actors Rediger på Wikidata
* Quicktime-viewable copy of Francesco Quinn as The Gnostic
* L.A. Times article "Quinn Begins Again" on Oscar-nominated *The Tonto Woman*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Gøteborggata** er ei gate på Rodeløkka i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Helgesens gate til Dælenenggata.

Historie
--------

Gata har dels hundre år gamle bolig- og kontorbygninger, dels nyere boliger, og endelig en del industri. Før byutvidelsen i 1878 lå gata i Aker kommune og het **Skolegaden**. Året etter fikk en rekke gater i området navn etter svenske og danske byer.

Høyre side har her noe underlig gatenummerering, idet ei nyere boligblokkrekke med adresse Fjellgata 2 ligger foran noen eldre trehus med adresse til Gøteborggata.

Det meste av bebyggelsen videre på høyre side er nyere boligblokker. På venstre side er det planer om å bygge ut en del industri- og parkeringstomter til boliger.

I 1949 ble Arne Skouens film *Gategutter* innspilt i Gøteborggata.

Enkeltbygg
----------

Nr 1 er en del av Karlstadgata borettslag, et nybygg fra 1984 tegna av arkitektene Narud-Stokke-Wiig. Nr 4 er Frelsesarmeens bygg på Rodeløkka. I neste kvartal er den gamle Oslo Baand & Lidsefabrik bygd om og på til et større boligkompleks (arkitekt FuthArk). Venstre side av gata (til Malmøgata) utgjør østgrensa for Freias fabrikkområde.

Nr 4 er Frelsesarmeens slumstasjon. I 1929 i forbudstiden lå det en kull- og vedhandel vegg i vegg med Frelsesarmeens lokaler. Politiet foretok en razzia hos kullhandleren etter at det var observert lastebiler med ærend dit midt på natten. Her avslørte de Oslos største smuglersentral for sprit. En last med møbler og flyttegods var skalkeskjul for tusen liter 96 % sprit, som siden ble solgt for halve prisen av Vinmonopolets 60 %. Spriten kom fra Nederland med båten «Biri». Den ble landsatt i Hølen og derfra fraktet med lastebil til Gøteborggata 4. Et annet parti smuglersprit kom i drosje fra Snarøya. Nabolaget hadde over tid observert mye folk utstyrt med flasker til og fra kull- og vedhandleren sent på kvelden. Noen kom ut fulle, og tolket musikken fra Frelsesarmeens lokaler som at her lå en restaurant der de like godt kunne få seg en svingom.

I nr 32–34 lå fra 1907 Ole N. Ruuds Møbelfabrikk A/S med 40 snekkere ansatt. Fabrikken spesialiserte seg på hotell- og butikkinnredninger, og var den første i Norge som lagde glassdisker. Den leverte blant annet innredninger til Centralbanken, Realbanken, Den Norske Amerikalinje, Hotell Astoria, Hotell Belvedere og gullsmedene David-Andersen og Tostrup.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gøteborggata». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 225. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
* Beate Muri. Barndommens yrkesskole

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Vieux Yakhya Sané** (født 4. august 1989 i Dakar i Senegal) er en senegalesisk fotballspiller som fra 31. desember 2021 er klubbløs.

Han gikk til den franske klubben Stade Brestois 29 5. januar 2016, etter en overgang fra Bodø/Glimt, som han spilte for fra 2012. Han har også vært på utlån til Tromsø.

Sané kom fra Diambars en måned etter sin landsmann Papa Alioune Ndiaye, for en overgangssum på ca. 1,5 millioner norske kroner. Sané har spilt i mange posisjoner, men har i de senere år kun spilt midtstopper. Da han kom til Bodø/Glimt ble han ofte brukt på høyrevingen, men man oppdaget fort at han var en typisk stoppertype og med sine 191 cm har han vært fast inventar i startelleveren til Bodø/Glimt. 

I juni 2015 var senegaleseren nær ved å signere for ligalederen Rosenborg, men da klubb og spiller ikke ble enige om de personlige betingelsene endte det opp med at Sané ble værende på Aspmyra. Det feiret han med å spille mot nettopp Rosenborg, kun dager etter at kontraktsforhandlingene gikk i vasken, og med en matchvinnerforestilling fra Sané klarte Glimt å klamre seg til en tidlig scoring og til slutt vinne 1-0. De tre poengene tok de helgule fra Bodø opp fra nedrykksstreken og ble viktige poeng i sesongen som fulgte.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, oppført som Yaya Sané, Transfermarkt spiller-ID 182956, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Vraket RBK, nå er Sané klar for fransk klubb». *Adresseavisen*. 5. januar 2016. Arkivert fra originalen 9. januar 2016. Besøkt 5. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vieux Sané – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Vieux Sané – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Vieux Sané – FootballDatabase.eu Rediger på Wikidata

* (en) Vieux Sané – Soccerway Rediger på Wikidata

* (tr) Vieux Sané – Mackolik.com Rediger på Wikidata

* (en) Vieux Sané – Tyrkias fotballforbund Rediger på Wikidata

* (en) Vieux Sané – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*Turkana kan ha flere betydninger*
En eldre mann fra Turkana og barn med tradisjonelle klær
Turkana-kvinner bearbeider palmenøtter
**Turkana** er en nilotisk folkegruppe i det kenyanske fylket Turkana fylke i Nord-Kenya. De kaller selv sitt område for *Turkan*. De kaller seg selv for *ŋiTurkana* («Turkans folk»). De er hovedsakelig halvnomadiske gjeterfolk. De er tradisjonelt kjent for oppdratt av kameler og veving av kurver. 

Ifølge folketellingen i 2009 fra det kenyanske statistiske byrået består folkegruppen av 988 592 personer, eller 2,5 % av landets befolkning, noe som gjorde folkegruppen til den tredje største nilotiske gruppen i Kenya, etter kalenjin og luo, og bare noen flere enn masaiene, og den tiende største etniske gruppen totalt i Kenya.

Disse tallene var usikre og kontroversielle da de kom, men er siden akseptert.

De snakker språket turkana, som er et østnilotisk språk. De kaller selv sitt språk for *ŋaTurkana* eller *aŋajep a ŋaTurkana*.

Særlig internasjonalt kjente turkana er Paul Ereng, som vant 800 meter under OL 1988 i Seoul, langdistanseløperen Joseph Ebuya og supermodellen Ajuma Nasenyana.

Galleri
-------

* HåndleddsknivHåndleddskniv
* Hodehviler og stolHodehviler og stol
* Kvinne med kjederKvinne med kjeder
* BarnBarn

Referanser
----------

1. ↑  Volume 2-Population and Household Distribution by Socio-Economic Characteristics, side 397, Kenya National Bureau of Statistics, besøkt 19. desember 2014
2. ↑  Kiplagat, Sam (8. februar 2012). «No Repeat Census for North Eastern, Turkana». *The Star*. Arkivert fra originalen 18. september 2012. Besøkt 16. desember 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Turkana people – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |
«Andøya» har flere betydninger.

**Andøya** (nordsamisk: *Ánddásoulu*) er Norges 10. største øy, med et areal på 489,67 km². Øya har blant landets største myrarealer (263 km²) og er velkjent for sine multebær. Myrarealene utnyttes også til produksjon av veksttorv. Foruten de flate og stort sett sammenhengende myrarealene, består Andøya også av bratte fjellpartier som når opp til 700 meters høyde. Høyeste punkt på øya er Kvasstinden på 705 moh. På den nordlige delen av Andøya er Sverigetinden (512 moh.) det høyeste fjellet.

Geologisk er Andøya også kjent for Ramsåfeltet, som er Norges eneste område utenfor Svalbard der det finnes kullforekomster. Disse stammer fra de geologiske periodene jura og kritt. Ramsåfeltet er også rikt på fossiler, og det er her blant annet funnet et fossil etter en 3 meter lang fiskeøgle.

Andøya har vært befolket helt fra steinalderen, og det er funnet trekull som er hele 11 000 år gammelt. Det finnes en rekke funn etter menneskelig aktivitet som med sikkerhet skriver seg senest fra yngre steinalder. 

Parti av Andøya sett mot øst: Ånes, Å, Andfjorden, Senja t.v, Bjarkøya, og Grytøya t.h.
Andøya var trolig en del av Omd i Halogaland. Omd er omtalt i Snorre Sturlasons kongesagaer, både i Ynglingesagaen og i sagaen om Olav Tryggvason. På tettstedet Åse, ca. 4 mil sør for Andenes, er det funnet et militært ringtunanlegg fra eldre jernalder bestående av 14 hus. Trolig har dette anlegget tilhørt et lokalt høvdingesete. 

Hele øya ligger i Andøy kommune.

Tidligere kommunenavn
---------------------

Den gamle kommunen, som het Dverberg, ble delt i tre den 1. januar 1924 (Andenes, Dverberg og Bjørnskinn), og slått sammen igjen 1. januar 1964 under navnet Andøy kommune.

Se også
-------

* Andenes
* Andøy kommune
* Andøya Space Center

Referanser
----------

1. ↑  «100 største øyene i Norge». *kartverket.no*. Kartverket. 4. juni 2014. Besøkt 15. februar 2016.
2. ↑  «Ramsafeltet på Andøya» (PDF). *vesteraalen.info*. Besøkt 23. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andøya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Andøya som ledd i Atlanterhavspakten
* Om Andøy og Andøya
* Qmð og det nordligste Hálogaland


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
«Spassk» har flere betydninger.

Spassk-Dalnijs byvåpen
**Spassk-Dalnij** (russisk: Спасск-Да́льний), noen ganger kalt **Spassk**, er en by i Primorskij kraj i Russland. Byen ligger på slettelandet øst for Khankasjøen, rundt 180 km nord for Vladivostok (avstand med bil 250 km). Innbyggertall: 51 691 (folketelling 2002), 60 060 (folketelling 1989).

Historie
--------

De første nybyggerne fra Russlands vestlige deler kom til området rundt dagens Spassk-Dalnij i 1886. De grunnla landsbyen *Spasskoje* (fra russisk *spas* som betyr «frelser»). Med opprettelsen i 1906 av jernbanestasjonen Jevgenjevka på Ussuribanen like ved, vokste bosetningens betydning, og i 1917 fikk den innvilget byrettigheter under navnet *Spassk*. 

Under den russiske borgerkrigen var det harde kamper mellom de hvite og røde armeene ved byen.

I 1926 ble byen slått sammen med Jevgenjevka, og i 1929 fikk byen sitt nåværende navn, Spassk-Dalnij (russisk *dalni* som betyr «fjern», som henviser til beliggenheten i Russlands fjerne østen, til forskjell fra Spassk i Penza oblast og Spassk-Rjazanskij i Rjazan oblast).

Økonomi og næringsliv
---------------------

Historisk sett ble Spassk-Dalnij dannet som et senter for bygningsindustrien i Primorje, på grunn av reservene av kalkstein, leire og byggesand i nærheten. Den største virksomheten er for tiden selskapet *Spassktsement*, som har vært i drift siden 1907 og som kan produsere opp til 3,5 millioner tonn sement pr år. Sementfabrikken er representert på Spassk-Dalnijs byvåpen. 

Andre næringsgrener er maskinbygging, lys- og næringsmiddelindustri. Området rundt Spassk-Dalnij er også et av de viktigste landbruksområdene i Primorskij kraj.

Referanser
----------

1. ↑  ; arkiveringsdato: 31. juli 2017; besøksdato: 31. juli 2017; arkiv-URL: .
2. ↑  «The World Gazetteer». Arkivert fra originalen 4. desember 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Spassk-Dalny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Nettsted for byens administrasjon Arkivert 8. juni 2008 hos Wayback Machine. (russisk)

  


| * v
* d
* r
Byer i Primorskij kraj |
| --- |
| Administrativt senter: Vladivostok |
| Flagget til Primorskij kraj | Arsenjev **·** Artjom **·** Bolsjoj Kamen **·** Dalnegorsk **·** Dalneretsjensk **·** Fokino **·** Lesozavodsk **·** Nakhodka **·** Partizansk **·** Spassk-Dalnij **·** Ussurijsk | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Det Norske Nobelinstitutt** er en institusjon som ble opprettet 1. februar 1904 for å støtte Den Norske Nobelkomite i arbeidet med å bestemme hvem som skal tildeles Nobels fredspris. Instituttet består av en forskningsavdeling og et bibliotek med 180 000 bind, hovedsakelig bestående av litteratur om fredsarbeid, folkerett, internasjonal økonomi og moderne politisk historie, samt publikasjoner utgitt av internasjonale organisasjoner. Biblioteket er åpent for publikum, som kan låne bøker eller noen av de 200 tidsskriftene det abonneres på.

Byste av Alfred Nobel foran Nobelinstituttet i Oslo.  Foto: Brage Aronsen 
Instituttet ledes av en direktør som også fungerer som Nobelkomiteens sekretær. Det har en egen stab som driver forskning innenfor internasjonal politikk, fredsforskning og konfliktløsning. Direktør er siden 2015 Olav Njølstad.

Instituttet var først lokalisert i Victoria terrasse, men fra 1905 har det hatt lokaler i Parkkvartalet på Frogner. Bygningen var en tidligere privat villa, oppført i 1867, eid av kammerherre Frederik Wilhelm Treschow. Huset var tegnet av Thøger Binneballe, men ved restaureringen 1903–1905 ble innredningen tegnet i jugendstil av arkitektene Carl Berner og Jørgen Berner. Der ble også prisutdelings-seremonien lagt til, etter at man først utdelte prisen i stortingssalen. I moderne tid har kunngjøringen av fredsprisvinneren skjedd i instituttets lokaler, mens selve seremonien har funnet sted i Oslo rådhus.

Litteratur
----------

* Geir Lundestad *Fredens sekretær Nobels fredspris gjennom 25 år* Kagge forlag 2015 ISBN 978-82-489-1707-6
* Ivar Libæk, Øivind Stenersen, Asle Sveen *Nobels fredspris* Font forlag 2012 ISBN 978-82-8169-205-3

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Nobelinstituttet (Oslo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Det Norske Nobelinstitutt på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) Det Norske Nobelinstitutt på Instagram Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r

* Nobelprisen
* Liste over nobelprisvinnere

 |
| --- |
| Prisene | 
* Fred
* Fysikk
* Fysiologi eller medisin
* Kjemi
* Litteratur
* Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel

 |  |
| Prisvinnere | 
* Fred
* Fysikk
* Fysiologi eller medisin
* Kjemi
* Litteratur
* Økonomi

 |
| Organisasjoner | 
* Nobelstiftelsen
* Den Norske Nobelkomite (medlemmer)
* Det Norske Nobelinstitutt
* Nobels Fredssenter
* Nobels fredspriskonsert
* Nobelkomiteen for fysikk
* Nobelkomiteen for kjemi

 |
| Relaterte artikler | 
* Alfred Nobel
* Norske nobelprisvinnere
* Nobelmuseet
* Nobelsenteret

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Norsk Barneblad*** er et blad for barn på nynorsk. Det kommer per 2017 med 11 nummer i året og er beregnet på barn fra åtte år og oppover.

Bladet ble grunnlagt av Kristen Stalleland i 1887 og ble i begynnelsen kalt *Sysvorti* (dialektord for svarttrost), men ble omdøpt til *Norskt Barneblad* i 1891. Svarttrosten er fremdeles i bruk som maskot i bladet. Bladet ble utgitt i Grimstad 1887–1902, i Oslo 1902–64, i Larvik 1964–91, deretter i Oslo. Det utgis av en frittstående stiftelse og bringer variert stoff for barn, bl.a. tegneserier (mest kjent er Smørbukk som siden 1938 har hatt fast plass på baksiden av bladet).

> *Norsk Barneblad* var på fleire måtar banebrytande for si tid. Ikkje berre var bladet tidleg ute med å gje barn lesestoff på nynorsk. Bladet markerte seg også ved å ta barn på alvor. Heilt sidan starten har barn fått skriva inn og få eigne ting på trykk. Eigne «skriftstykke» vart dei første innlegga kalla. Her sende barna inn brev og små forteljingar om korleis dei hadde det i kvardagen
> 
> 
> Nana Rise-Lynum, redaktør av *Norsk Barneblad*
> 
> 

*Norsk Barneblad* gir også ut juleheftene *Juletre*, *Tuss og Troll* og *Smørbukk*.

Nana Rise-Lynum er redaktør (per 2017). Blant tidligere medarbeidere kan nevnes Inger Hagerup og Aslaug Låstad Lygre. Vidar Lund (Noregs Ungdomslag) er styreleder i *Norsk Barneblad*. Kristian Fjellanger (Noregs Ungdomslag) er ordfører i rådet for bladet.

Referanser
----------

1. ↑  *Nationen*, 3. mars 2007, s. 28 (trykt utgave)

Eksterne lenker
---------------

* barneblad.no
* Historia til *Norsk Barneblad*
* *Smørbukk på nett* om *Norsk Barneblad*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
Flyveskolens oppvisningsgruppe «Baby Blue» under en oppvisning på Flyvestation Karup i juni 2011
Dikt av Axel Juel oppsatt i Flyveskolens hovedbygning (bemerk pilotvingen øverst, med anker i midten, som tradisjonelt var anvendt av marineflyvere)**Flyveskolen** (**FLSK**) er en skole i det danske Flyvevåbnet som tester og utvelger piloter og besetningsmedlemmer til Forsvarets fly. Skolen har vært plassert på Flyvestation Karup siden den 1. februar 1993. Man kan ikke bli yrkespilot i sivil luftfart gjennom denne utdannelsen.

Skolen har to grunnleggende flykurs: elementærkurs for piloter og besetningsmedlemskurs.

På elementærkurs lærer eleven grunnleggende flyvning og navigasjon. Dersom eleven består *final check*, fortsetter hen sin pilotutdannelse i USA eller Canada. Besetningsmedlemskurset har omtrent samme teori som på elementærkurset, men flyvningen konsentrerer seg om navigasjon. Dersom eleven består *final check*, som er en flyvning i 150 fot (46 m) med 100 knop (185 km/t), fortsetter hen utdannelsen til besetningsmedlem i Flyvevåbnets skvadroner.

Historikk
---------

Det danske Forsvarets første flyvninger foregikk både innen Hæren og innen Søværnet.

Marinens Flyvevæsen startet i 1912 og fløy fra Kløvermarken i København; i starten brukte denne forsvarsgrenen et fly av Henry Farman-typen, som var kjøpt for private midler.

Hærens Flyveskole (senere Hærens Flyvertropper) ble opprettet den 2. juli 1912, og fløy i begynnelsen også fra Kløvermarken.

I 1946 ble en felles flyveutdannelse påbegynt på Flyvestation Avnø. Navnet Flyveskolen ble tatt i bruk 1. januar 1951 i forlengelse av Flyvevåbnets opprettelse som selvstendig forsvarsgren.

Etter en politisk beslutning i 1992 flyttet Flyveskolen til Karup i 1993.

Tidligere brukere av Flyveskolen
--------------------------------

Hærens Flyvetjeneste (1971–2003) og Søværnets Flyvetjeneste (1977–2003) sendte pilotaspiranter til Flyveskolen for å sortere ut de som var uegnet til helikoptergrunnutdannelse i USA. Hærpilotene fløy Bell UH-1D Huey ved Fort Rucker i Alabama, og marinepilotene fløy TH-57 Sea Ranger ved Naval Air Station Pensacola i Florida.

Som en del av utdannelsen fikk militære flyveledere og kontroll- og varslingsoffiserer flytimer på Flyveskolen.

I 2004 valgte Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling ut tre astronautkandidater som de danske myndigheter håpet kunne bli en av Den europeiske romfartsorganisasjons nye astronauter i 2008. For å øke sjansene til disse tre kandidatene, fikk de flytimer på Flyveskolen.

Referanser
----------

1. ↑  Marinens Flyvevæsen – Søværnets Flyvetjeneste Arkivert 24. oktober 2014 hos Wayback Machine. Arkivert 2014-10-24 hos Wayback Machine www.navalhistory.dk – hentet den 27/3-11.

Eksterne lenker
---------------

Flyveskolens officielle hjemmeside Arkivert 2006-08-05 hos Wayback Machine
**Trygve Audun Nipen** (født 27. oktober 1943, død 11. juni 2014) var en norsk kulturpersonlighet.

Nipen bodde det meste av sitt liv i Telavåg i Sund kommune, og var en sentral pådriver til å få formidlet bygdas unike historie fra krigshandlingene. Han satt i prosjektgruppen som kommunen nedsatte i 1988 og som dannet grunnlaget for opprettelsen av Nordsjøfartmuseet. Han var også involvert i restaureringen av kulturminner som ble stående igjen etter nazistenes ødeleggelser i 1942. Sammen med andre ildsjeler opprettet han nordsjøløypegruppa *Ut mot havet* som har jobbet med å merke og videreutvikle Nordsjøløypa.

Han mottok i 2010 Kulturarbeidarprisen for Hordaland for sin mangeårige innsats for kultur og historie på Sotra.

Trygve Nipen drev i flere år også havørnsafari i Telavåg sammen med sambygdingene Karsten Øvretveit og Arthur Selstø.

Referanser
----------

1. ↑  *Trygve Nipen er død*, Vestnytt 14.06.2014
2. ↑  Kulturarbeidarprisen 2010 Hordaland fylkeskommune

Kilder
------

* Gurandsrud, Eirik : *Telavåg i tid og rom - Erindringen om et krigsherjet fiskerisamfunn Arkivert 4. mai 2014 hos Wayback Machine.*, Mastergradsoppgave i historie (HiB/UiB), 2005
**Matheus Kristof Shikongo** (født 26. juni 1950 i Ondangwa i Ovamboland i Sørvest-Afrika, død 13. mai 2021) var en namibisk politiker og forretningsmann. Shikongo var borgermester i Namibias hovedstad Windhoek i 1993 og fra 2000 til 2010. Han var med på etablere Namibian Chamber of Commerce and Industry (NCCI) og satt i styrene for en rekke selskaper, blant dem NamPower, MetLife Namibia og Bank Windhoek.

Liv og virke
------------

Shikongo gikk på Ongwediva High School og arbeidet deretter i handel, bankvesen og med underholdning. Han hadde også en gård nær Tsumeb.

Shikongo arbeidet for Metropolitan Life fra 1985 til 1991 og ble filialbestyrer. Senere ble han styremedlem i Namibia-delen av selskapet.

Shikongo ble SWAPO-rådsmedlem (*councillor*) i Windhoek ved lokalvalget i 1992, og ble deretter valgt til borgermester i Windhoek for året 1993. Han var den første svarte som innehadde borgermestervervet. Han ble gjenvalgt til *councillor* i 1998 og i 2004. I 2000 ble han på nytt valgt til borgermester og innehadde vervet til 2010, og ble den borgermester i Windhoek som hadde innehatt vervet lengst.

Den 6. juli 2000 undertegnet Shikongo og Eberhard Diepgen, overborgermesteren i Berlin, en avtale som gjorde de to hovedstadene til vennskapsbyer.

Shikongo var en av en rekke politikere i Windhoek som ble «trukket ut» (*withdrawn*) av SWAPO i februar og mars 2009 fordi de ble mistenkt å være lojale til opposisjonsgruppen Rally for Democracy and Progress. Det var uklart om han kunne gjeninnsettes, grunnet prosedyreproblemer ved uttrekningen. Shikongo var også antatt å nyte betydelig politisk støtte fra ovamboer født utenfor det kulturelle Ovamboland, kjent som *eembwiti*. Mange *eembwiti* bor i Katutura, et township i Windhoek.

I desember 2010 ble Shikongo erstattet som borgermester med en annet medlem av SWAPO, viseborgermester Elaine Trepper.

Shikongo døde 13. mai 2021 av grunner knyttet til covid-19. Han fikk stadsbegravelse senere i mai.

Referanser
----------

1. ↑   neweralive.na[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  Matheus Shikongo Arkivert 17. februar 2012 hos Wayback Machine. Arkivert 2011-06-11 hos Wayback Machine at Namibia Institute for Democracy
3. ↑  «Mayors – running the Capital City». *Namibian Sun*. 11. juni 2011. Arkivert fra originalen 29. januar 2013. Besøkt 19. juni 2021.
4. ↑  ‘Political cleansing’ gaining momentum Arkivert 7. juni 2011 hos Wayback Machine. Arkivert 2011-06-07 hos Wayback Machine The Namibian, 2. mars 2009
5. ↑  «First black female mayor of Windhoek». Archived from the original on 16. mars 2012. Besøkt 7. desember 2010. CS1-vedlikehold: BOT: Ukjent status for original-url (link) New Era, 6. desember 2010
6. ↑  Ndjavera, Maihapa (17. mai 2021). «‘Humble’ business icon, politician remembered». *New Era*.

Litteratur
----------

* Victor Tonchi, William A. Lindeke, John J. Grotpeter: *Historical Dictionary of Namibia*. Scarecrow Press, 2012, s. 386

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Asker Hockey** var en norsk ishockeyklubb i Asker som eksisterte fra 1992 til 1994. Asker Hockey var i eliteserien. Asker Hockey var en sammenslåing av Frisk og Holmen. Frisk Asker Ishockey lånte bort plassen sin i eliteserien til Asker Hockey, men det ble aldri noen suksess.

Asker Hockey var et forsøk på å få fart i ishockeyen i Asker og var en overbygning mellom eliteklubben Frisk og breddeklubben Holmen. Etter tunge Frisk-år hade de havnet i samme divisjon. Nysatsingen startet med Eliteserieplass og byttet ut Frisks kjente orange og blå farger med det like spektakulære turkis og rødt! Asker overrasket i sin første sesong og tok seg videre fra Eliteseriens første del på bekostning av TIK. Samarbeidet raknet og Frisk kom tilbake til eliten under eget flagg to år senere.

Kjente utøvere med tilknytning til klubben
------------------------------------------

* Johnny Nilsen
* Michael Smithurst
* Vidar Wold
* Vegar Barlie

Se også
-------

* Frisk Asker Ishockey
* Holmen

Referanser
----------

1. ↑  Asker Hockey[*død lenke*]
«***Homer's Odyssey***» var den tredje halvtimeslange *Simpsons*-episoden som ble vist på TV.

I episoden blir Homer en forkjemper for innbyggernes sikkerhet i Springfield.

Episoden markerer den første opptredenen til Duff Beer, den treøyde fisken Blinky, og Waylon Smithers (introdusert som afroamerikaner på grunn av kommunikasjonsproblemer med de koreanske animatørene, men senere endret til gul og bortforklart med å ha hatt en ekstrem brunfarge etter å ha solt seg). Smithers ble tidligere hørt i «*Simpsons Roasting on an Open Fire*». Sjefen for politiet i Springfield, Clancy Wiggum, har også sin første formelle opptreden i denne episoden. I tillegg møter vi bussjåføren Otto Mann, Jasper Beardley, Sam og Larry, Mr. og Mrs. Winfield og tvillingene Sherri og Terri for første gang. Barts første tulleringing til Moe Szyslak på Moe's Bar er med, da han ringer og spør etter «Freely, initialer I.P.» (noe som får Moe til å spørre etter en person som oversatt til norsk blir hetende «Jeg Tisser Frivillig»).

Handling
--------

Mrs. Krabappel tar med seg klassen til Bart på en tur til Springfield atomkraftverk. Homer kjører gjennom kraftverket på en elektrisk bil for å finne klassen og si hei til Bart, men i et uoppmerksomt øyeblikk kjører han inn i et rør, noe som får kraftverket til å slå seg ned.

Homer får sparken for å ha brutt sikkerhetsreglene gjentatte ganger. Nedbrutt og ikke i stand til å finne seg nytt arbeid skriver han et avskjedsbrev og drar for å hoppe ned fra en bro. Lisa finner brevet og sier ifra til familien. De skynder seg avgårde til broen for å stoppe ham, og blir nesten nedkjørt av en lastebil som kjører for fort. Homer får dratt familien i sikkerhet i siste liten.

Homer går ut på et sikkerhetskorstog for å gjøre Springfield til en sikrere by å bo i. Fartshumper, advarselsskilter og plakater blir plassert over hele byen. Da han blir lei av trafikksikkerhet drar han for å gjøre Springfield atomkraftverk til et sikrere sted. For å få en slutt på oppstyret Homer skaper, bestemmer C. Montgomery Burns seg for å gi jobben som sikkerhetsansvarlig til ham, noe som innebærer en lønnsøkning. Homer takker ja til jobben, og sier til dem som lager opptøyer på jobben at de skal dra hjem, siden han nå har fått jobben som sikkerhetsansvarlig og skal gjøre atomkraftverket sikkert.

Eksterne lenker
---------------

* Om episoden på «Simpsons Archive»