recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Brunswick Park** er et lite forstadsområde i Barnet i London, litt nord for New Southgate og Oakleigh Park. Innenfor området er det et rekreasjonsområde idrettsplass og tennisbaner, og et lite industriområde. Blant de mange veien som omgir stedet er blant annet Brunswick Park Road, Brunswick Avenue og Brunswick Crescent.

I henhold til folketellingen av 2011 har stedet 16 394 innbyggere.

Fra 1920-tallet var det betydelig industriell utvikling i Brunswick Park på land som leid ut av gravplasselskapet nord for Waterfall Road. Standard Telefon og Kabelfabrik etablerte en fabrikk som hadde 14 000 ansette på det meste. Det var et mål for flyangrep under den andre verdenskrig og V1, flyvende bomber rammet stedet i 1944.

Referanser
----------

1. ↑   «Barnet Ward population 2011» Arkivert 21. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics.
2. ↑   «Brunswick Park, Barnet», *Hidden London*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Brunt stengelfly** (*Hydraecia micacea*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er vanlig nord til Nordland i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 33 – 43 mm), brungult, rødlig eller rosaaktig brunt nattfly. Til tross for at arten varierer mye i fargen er den vanligvis lett å kjenne igjen, bortsett fra at den kan forveksles med den sjeldne immigranten vandrestengelfly. Forvingens midtfelt er noe mørkere enn resten, med tydelige, brunkantede, lysbrune nyre- og ringmerker. Bakvingen er lyst gulbrun.

Levevis
-------

Arten har larver som lever på stengler og røtter av en rekke ulike planter, særlig høymoler (*Rumex* spp.), men også blant annet på potet, der den kan gjøre litt skade. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober og kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som egg.

Utbredelse
----------

Brunt stengelfly finnes over nesten hele den palearktiske sone, og har i tillegg blitt innført til Nord-Amerika, der den har spredt seg til store deler av kontinentet. I Norge er den vanlig nord til Nordland.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Hydraecia micacea* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *brunt stengelfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *brunt stengelfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *brunt stengelfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *brunt stengelfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *brunt stengelfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *brunt stengelfly* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *brunt stengelfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Hydraecia micacea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Hydraecia micacea* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Michael Mandelbaum** (født 23. september 1946 i Oakland i California) er en amerikansk statsviter.

Han er sønn av sosialantropolog David G. Mandelbaum og pedagog Ruth W. Mandelbaum, og er av jødisk herkomst. Michael Mandelbaum har bachelorgrad fra Yale University fra 1968, mastergrad fra King's College ved University of Cambridge fra 1970 og doktorgrad i statsvitenskap fra Harvard University fra 1974.

Mandelbaum er professor og direktør for amerikansk utenrikspolitisk forskning ved Paul H. Nitze School of Advanced International Studies (SAIS) ved Johns Hopkins University. Han har tidligere forelest ved Harvard University, Columbia University og United States Naval Academy. Med stipend fra Council on Foreign Relations arbeidet han med sikkerhetspolitikk under Lawrence Eagleburger i Utenriksdepartementet 1982–1983. Deretter var han seniorforsker ved Council on Foreign Relations 1986–2003 og stipendiat ved Carnegie Endowment for International Peace 2004–2005. I årene 1984–2005 var han med på å lede Aspen Institutes forskningsprosjekt rettet mot USAs forhold til tidligere kommunistiske stater. Foran presidentvalget i 1992 fungerte Mandelbaum også som utenrikspolitisk rådgiver for Bill Clinton.

Mandelbaum har forfattet og redigert henholdsvis 10 og 12 bøker. Han har også vært hyppig brukt som utenrikspolitisk kommentator og spaltist i aviser som *Newsday*, *The New York Times*, *The Wall Street Journal*, *The Washington Post* og *Los Angeles Times*, foruten *TIME Magazine*.

Referanser
----------

1. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 25. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3  «Mandelbaum, Michael». *Contemporary Authors* **(engelsk)**. Gale Research Company. 2009.
3. 1 2  «Michael Mandelbaum, Ph.D.» **(engelsk)**. Paul H. Nitze School of Advanced International Studies. Arkivert fra originalen 8. februar 2013. Besøkt 2. januar 2013.
4. 1 2 3 4  «Michael Mandelbaum» **(engelsk)**. Macmillan. Besøkt 2. januar 2013.

Eksterne lenker
---------------

* «Michael Mandelbaum, Ph.D.» **(engelsk)**. Paul H. Nitze School of Advanced International Studies. Arkivert fra originalen 8. februar 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Joseph Li Hongguang** (født 15. juli 1926 i landsbyen Qiangcheng i fylket Lucheng i Shanxi i Kina, død 13. desember 2006) var katolsk biskop av bispedømmet Yuncheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. 

Han begynte på juniorseminaret i Changzhi i 1940, og fortsatte på storseminaret i Taiyuan i 1945. Grunnet den politiske uro fortsatte han studiene i Beijing fra 1949 og ble presteviet i 1953. Så ble han sendt som sjelesørger til Xinjiang-området. 

Fader Li satt fengslet under kulturrevolusjonen (1966–1976) og enda noen år, i alt i femten år bak lås og slå, med føttene i fotlenker mye av tiden. 

Etter at han ble løslatt tok han opp sjelesørgerisk arbeid samtidig som han underviste i engelsk på en videregående skole. I 1986 startet han en teglsteinsfabrikk der overskuddet ble benyttet til å forbedre levekårene til arbeiderne.

Han ble utnevnt til generalvikar i 1994 og ble ordinert til hjelpebiskop i 1996. Da den ordinarie biskop av Xinjiang døde den 16. juli 2006 i en alder av 90 år, etterfulgte biskop Li ham. Han var anerkjent av både regjeringen og av Pavestolen. Men allerede etter noen måneder døde ham selv av hjertesvikt den 13. desember samme år, 80 år gammel.

Referanser
----------

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
**Kislév** (akkadisk *kislimu* eller *kislivu*, hebraisk כִּסְלֵו [kislév]) er den niende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det tredje måned.

Den babylonske opprinnelsen har rot i ordet for *tykk*, som er assosiert med at regnet i den fruktbare halvmåne tiltar. En alternativ tolkning er at ordstammen «k-s-l» betyr *håp*, og uttrykker håpet om rikelig vinternedbør. I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Betegnelsen kislév forekommer i hos profetene Sakarias (Sakarias 7:1) og Nehemias (Nehemja 1:1).

De fleste år har kislév 30 dager. Noen år måneden kuttet til 29 dager. Vanligvis faller den i november-desember etter den gregorianske kalenderen.

* Lysfestivalen Hanukka varer fra 25. kislév til 2. tebét (eller 3. tebét når kislév bare har 29 dager). Ved starten gikk det utsendinger fra Jerusalem til den jødiske diaspora om hvor lenge måneden skulle vare, basert på astronomiske vurderinger.

Referanser
----------

1. ↑  «החודשים מניסן.» **(hebraisk)**.
2. ↑  «1. Krønikebok 27:12». Bibelselskapet.
3. ↑  «Mishnah Rosh Hashanah 1» **(engelsk)**.

| * v
* d
* r
Det jødiske året |
| --- |
| Nisán **·** Ijár **·** Siván **·** Tammúz **·** Ab **·** Elúl **·** Tisjré **·** Hesjván **·** Kislév **·** Tebét **·** Sjebát **·** Adár |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***Kiss Them for Me*** er en komedie av Luther Davis, basert på romanen *Shore Leave* (1944), skrevet av Frederic Wakeman. Det handler om tre krigshelter som får noen dagers perm i San Francisco. *Kiss Them for Me* hadde premiere på Belasco Theatre på Broadway 20. mars 1945, med Richard Widmark, Dennis King jr. og Richard Davis i hovedrollene. Det ble avsluttet på Fulton Theatre 23. juni samme året, etter 110 forestillinger.

Handling
--------

Crewson, Mississip, og Mac, tre krigshelter i United States Navy, får perm i noen dager og blir sent til St. Mark Hotel i San Francisco. Turen skal styrke moralen, men målet er at de skal bidra med god PR. De blir fulgt opp av en offiser som forsøker å få dem til å holde taler på skipsverft, mens de bare ønsker å ha det moro.

Filmatisering
-------------

Utdypende artikkel: Flåten er i by'n

Teaterstykket ble filmatisert som *Flåten er i by'n* i 1957, med Cary Grant og Jayne Mansfield i hovedrollene. Regien var ved Stanley Donen.

Referanser
----------

1. ↑  «Kiss Them for Me». *Life* **(engelsk)**. 23. april 1945. s. 62. ISSN 0024-3019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kiss Them for Me* på Internet Broadway Database
**Geir Imset** (født 3. november 1947) er en norsk journalist og forfatter, bosatt i Oslo.

Imset er cand.philol. med nordisk hovedfag fra UiO (1982).

Han var engasjert i den norske ml-bevegelsen, og hadde blant annet vervet som Rød Front-leder i Det norske Studentersamfund i 1976. Han arbeidet som journalist i AKP(m-l)s avis *Klassekampen* etter at den ble dagsavis i 1977.

Senere har Imset arbeidet mange år som journalist i *Dagens Næringsliv*. I 1994 mottok han SKUP-diplom for sitt arbeid med «Airbus-saken». I 1999 fikk han samme pris i lag med Terje Erikstad for sitt arbeid med Røkkes finansielle operasjoner. Han gikk av med «sluttpakke» i DN i 2009.

Som forfatter har Imset gitt ut bøker som omhandler finansverden, dels i form av kriminalroman, dels i form av dokumentar.

Bilbliografi
------------

* *Børshaiene. Blant raidere og riddere på Oslo Børs* (1985)
* *Aksjemordet* (1985)
* *Datamordet* (1989)
* *Bankerott: det norske bankvesens vekst og fall* (1993)
* *Jens P. Heyerdahl d. y. En uautorisert biografi* (sammen med Terje Erikstad) (1998)
* *Christoffer Hannevig : gull, krig og krakk*

Referanser
----------

1. ↑   eavis.aftenposten.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  75 års omtale i Aftenposten 3. november 2022
3. ↑  Journalisten.no 22. januar 2009

Eksterne lenker
---------------

* NRK-intervju med Imset om jappetida (Besøkt 24. januar 2011)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Geir Holm** (født 1965) er en norsk saksofonist og dirigent fra Sarpsborg.

Holm er utdannet ved Norges musikkhøyskole og som privatelev hos Daniel Deffayet i Paris.

Holm holdt i 1990 som første norske saksofonist sin debutkonsert, og i 2001 var han første norske klassiske saksofonist som ga ut en soloplate. Han har jobbet som saksofonist ved Forsvarets Distriktsmusikkorps Vestlandet og Forsvarets Distriktsmusikkorps Østlandet. Siden 2005 har han vært førsteamanuensis i saksofon ved musikkhøgskolen.

Holm har to NM-titler for janitsjarkorps med Sarpsborg Janitsjarkorps.

Holm har dirigert Oslo Brass Band i forbindelse med norgesmesterskapet for brassband.

Referanser
----------

1. ↑   Virtual International Authority File, oppført som Holm, Geir 1965-, besøkt 25. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  sa.no Holm til høyskolen
3. ↑  g-m-k.com Arkivert 19. september 2019 hos Wayback Machine. Biografi
4. ↑  nmjanitsjar.no NM janitsjar 2001
5. ↑  nmjanitsjar.no NM janitsjar 2004
6. ↑  brassbandresults.co.uk Brassbandhistorikk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI
 |
Monument over ofrene i foibe-massakrene.

**Giuliano-Dalmata** er Romas trettiførste quartiere og har betegnelsen **Q. XXXI**. Quartiere Giuliano-Dalmata er oppkalt etter områdene *Venezia Giulia* og *Dalmazia* (Dalmatia). Quartiere Giuliano-Dalmata ble opprettet i år 1961.

Det kom 2.000 flyktninger hit i 1955 fra den istriske halvøy (det istrisk-dalmatiske eksodus) og slo seg til i brakker som stod igjen etter arbeidere som hadde vært med på byggingen av praktbyggene til Esposizione Universale di Roma eller *World Expo 42* (det ble senere distriktet EUR).

Kirker
------

* Sant'Anselmo alla Cecchignola
* Santa Giovanna Antida Thouret a Fonte Meravigliosa
* San Giuseppe da Copertino
* San Marco Evangelista in Agro Laurentino
* Sante Perpetua e Felicita

Annett
------

* Via Laurentina
* Archivio museo storico di Fiume
* Castello della Cecchignola
* Museo storico della motorizzazione militare

Bilder
------

|  |
| --- |
| * Santa Giovanna Antida Thouret a Fonte Meravigliosa.Santa Giovanna Antida Thouret a Fonte Meravigliosa.
* Castello della Cecchignola.Castello della Cecchignola.
 |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Quartiere XXXI - Giuliano-Dalmata – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Quartiere Giuliano-Dalmata på Google Maps
**Jia Sìdao** (tradisjonell kinesisk: 賈似道; forenklet kinesisk: 贾似道, pinyin: *Jiǎ Sìdào*, Wade-Giles: *Chia Ssu-tao*, stilnavn: **Shixian**; født i 1213 i Taizhou i det som i dag er provinsen Zhejiang i Kina; død i august 1275 i Zhangzhou i det som i dag er Fujian) var en kinesisk embedsmann og statsminister under Det sørlige Sòng-dynastiet. Fra 1259 til sin død var han kansler under keiserne Lizong og Duzong.

Biografi
--------

Jia Sidao dominerte Sòng-hoffet fra 1260 til 1273, etter først å ha blitt forfremmet til statsminister siden hans søster var en av konkubinene til keiser Lizong av Song. Han ble kjent for sin korrupsjon og udugelighet, og han ble berømt for sin innblanding i beleiringen av Xiangyang, hvor han hindret Sòng-hoffet i å få vite den sanne situasjonen og ble slik ansvarlig for nederlaget. I tillegg fremmet han en landnasjonaliseringspolitikk, som ble upopulær blant konfucianerne, som ønsket lave skatter og at staten skulle ha en begrenset rolle. 

Keiser Duzong overlot i stor grad regjeringsgeskjeftene til sin kansler. Denne forsøkte å sikre at den sivile ledelse hadde forrang overfor de militære stridskrefter, og gjennomførte gjentatte ganger økonomiske undersøkelser av hærførernes utgifter. Dette satte hærførernes lojalitet overfor keiserhuset på harde prøver.

Senere, under slaget ved Yihu, førte hans udugelighet til at restene av Sòng-hæren ble beseiret og at Yuán-dynastiets soldater kunne fortsette mot hovedstaden Lin'an. 

Han ble henrettet for sitt nederlag i dette slaget i 1275. Fire år etter var Song-riket fullstendig erobret av mongolene.

Referanser
----------

1. ↑   Trove, oppført som Sidao Jia, Trove person-ID 1409759, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Faceted Application of Subject Terminology, oppført som Sidao Jia, FAST-ID 309378, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4   China Biographical Database[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Herbert Franke: *Chia Ssu-tao.* In: Herbert Franke (Hrsg.): *Sung biographies* (= Münchener ostasiatische Studien, Band 16, 1). Steiner, Wiesbaden 1976, ISBN 3-515-02412-3, S. 203–207
* Herbert Franke, Rolf Treuzettel: *Das Chinesische Kaiserreich* (Fischer Weltgeschichte, Band 19), Fischer, Frankfurt 1968, ISBN 3-596-60019-7, S. 225f

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
***Sad zjelanij*** (originaltittel: *Сад желаний*) er en sovjetisk film fra 1987, regissert av Ali Khamrajev.

Handling
--------

Historien er lagt til den siste sommeren før den andre verdenskrig kommer til Sovjetunionen. Tre søstre kommer for å flytte inn hos bestemoren sin på landsbygda. De forestiller seg en verden som en enorm og sjarmerende hage av ønsker, og alle medlemmer av husstanden gleder seg til Asjas nært forestående bursdag.

En rekke gjester kommer på besøk, men ingen av dem er hennes egne foreldre. Asja vet fremdeles ikke at faren hennes har blitt erklært som en folkefiende av sovjetiske myndigheter, og at verdenskrigen nærmer seg med stormskritt.

Skuespillere
------------

* Marianna Velizjeva som Asja
* Irina Sjustaeva som Valerija
* Olga Zarkhina som Tomka
* Galina Makarova
* Mikhail Brylkin

Referanser
----------

1. ↑  "Георгий Данелия дарил всем нам огромную радость жизни"
2. ↑  Сад желаний (1987)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sad zjelanij* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sad zjelanij* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Sad zjelanij* på MovieMeter Rediger på Wikidata
**Joseph Johann (Jupp) Kotälla** (født 14. juli 1908, død 31. juli 1979) var leirkommandant i den tyske garnisonen Amersfoort.

Etter den tyske garnisonens kapitulasjon i Nederland i 1945 ble han arrestert for krigsforbrytelser og stilt for retten.

Dom
---

Joseph Kotälla ved sin arrestasjon. Han forsøkte å skjule sin SS-identitet ved å ta på seg en *Luftwaffe*-uniform.
Han ble dømt til døden i Nederland i 1948, men fikk senere dommen omgjort til livsvarig fengsel. Dommen ble sonet i det gamle kretsfengselet i Breda, hvor Kotälla døde i 1979 etter lengre tids sykdom. Grunnet Kotällas svake helsetilstand vurderte myndighetene sommeren 1979 å løslate ham, men de valgte i stedet å forholde seg til straffeutmålingen.

I Nederland var det en sterk bevissthet om alvoret i Kotällas forbrytelser, noe som kom til uttrykk gjennom en langvarig og effektiv kampanje for å hindre løslatelsen av Kotälla og hans to tyske medfanger, livstidsdømte Ferdinand aus der Fünten og Franz Fischer. Opinionen gjorde inntrykk på myndighetene, som tidligere hadde vist større mildhet overfor tyske krigsforbrytere. Men det faktum at Kotälla døde i fengselet, medvirket til myndighetenes beslutning om å løslate Aus der Fünten og Franz Fischer i 1989, da det var klart at deres død var nært forestående.

Referanser
----------

1. 1 2   Universitetet i Groningen, «Kampbeul Josef Kotalla verwierf aanzien door geweld», type referanse anmeldelse, undertittel De beul van Amersfoort, utgitt 24. oktober 2019, besøkt 25. april 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑
3. ↑

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Masvingo** er en provins i Zimbabwe. Den har et areal på 56 566 km² og en befolkning på rundt 1,3 millioner innbyggere (2002). Masvingo (tidligere Fort Victoria) er provinsens hovedstad. Byen ble grunnlagt i 1890 og var den første store bosetningen som ble etablert av pioneer–kolonnen til BSAC som gjør den til den eldste byen i Zimbabwe. Den ble kalt Fort Victoria etter dronning Victoria.

Provinsen er stort sett befolket av medlemmer av karanga-stammen som er medlemmer av den shona-språklige gruppen av stammer som også inkluderer zezuru, manyika og ndau.

Provinsen Masvingo, som før 1982 het Victoria, er i den tørrere lavveld-området sør i Zimbabwe. Grensene ble noe forandret i 1980-årene. Fra de hvite bosetterne slo seg ned her til 2000 ble det meste av området her brukt til kvegdrift. Det er gruvedrift her og sukker blir dyrket (vannet fra Muturikwi-innsjøen). Med landreformene på begynnelsen av det 21. århundre har kvegdriften i stor skala og blandede gårdsbruk blitt redistribuert til små gårdsbruk.

Øst i provinsen, langs grensen til Mosambik, ligger Gonarezhou National Park, del av Gaza, Kruger og Gonarezhou Transfrontier National Park området.

Provinsens administrative distrikter er Bikita, Chivi, Zaka og Masvingo i midten; Gutu i nord, og Mwenezi og Chiredzi i henholdsis sør og øst.

| * v
* d
* r
Zimbabwes provinser |
| --- |
| 
* Bulawayo
* Harare
* Manicaland
* Mashonaland Central
* Mashonaland East
* Mashonaland West
* Masvingo
* Matabeleland North
* Matabeleland South
* Midlands

 | Zimbabwes flagg |
| ISO 3166-2:ZW |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Fengman-demningen** (Fengmen) er en demning med et vannkraftverk i elva Songhua, bare 20 km fra Jilin by i provinsen Jilin i det nordlige Kina.

Foto av anlegget.
Installert effekt i anlegget er 1.010 MW, fordelt på elleve små turbiner. Demningen er en 91 meter høy gravitasjonsdam i betong.

Anlegget ble påbegynt av japanerne under okkupasjonen av Mansjuria, i 1937. Utvidelser ble siden gjort i 1959, 1979, og ved senere påbygginger. Resevoaret kalles Fengman-reservoaret, eller Sognhuasjøen, og har et areal på 550 km². Nedbørfeltet er på 42.500 km² hvorav deler av dette kontrolleres avdemninger lengre oppe i elva: Baishandemningen (19.000 km²), Daogou (11.600 km²), og Hongshidemningen (11.900 km²). Enda lengre oppe i vassdragets sideelv Huifa ligger Hailong-demningen.

Se også
-------

* Liste over verdens største vannkraftverk

Referanser
----------

1. ↑  Electricity Restructuring in China: The Elusive Quest for Competition. Russell Pitman og Vanessa Zhang, USAs justisdepartement (april 2008). Besøkt 21.juli 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fengman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Noratom** ble grunnlagt som et aksjeselskap i 1957 i samarbeid med Raufoss Ammunisjonsfabrikk, Kongsberg Våpenfabrikk, Norsk Hydro og andre. Formålet var å legge ut kjernefysisk teknologi for salg.

Historie
--------

Selskapet ble opprettet med den tidligere drivkraften bak Forsvarets forskningsinstitutt (FFI), Fredrik Møller, som direktør for selskapet og Gunnar Randers i styret. Jens Christian Hauge var også styremedlem samt juridisk rådgiver for selskapet.

Et annet selskap, *Rederiatom*, ble også opprettet for å se på muligheter for å installere reaktorer i den norske handelsflåten. Dette selskapet ble etter kort tid avviklet, mens Noratom forhandlet om leveranser av reaktoranlegg og utstyr til plutoniumproduksjon til blant annet Jugoslavia, Polen, Pakistan, India og Israel.

Tungtvannssalget
----------------

Noratom var direkte involvert i forsyningen av tungtvann til Israels atomprogram. Protokoller fra 1958 viser at Arbeiderpartiet under ledelse av statsminister Einar Gerhardsen visste at Israel ville ta i bruk tungtvannet for plutoniumproduksjon med henblikk på atomvåpenproduksjon. Noratom ville også selge reaktordeler og annen nødvendig teknologi i denne forbindelsen.

Noratom-Norcontrol
------------------

Et nytt selskap, *AS Noratom-Norcontrol*, ble stiftet 1965 i Horten som et interessentskap mellom Noratom, Kongsberg Våpenfabrikk (KV) og Norsk Hydro for å konsentrere seg om elektronikk i skipsbransjen. Selskapets første stab bestod i stor del av personell som kom fra NTHs institutt for kybernetikk. Dette selskapet ble senere kjøpt opp av KV under shippingkrisen i 1978. Selskapet ble integrert med deler av KV og markedsført som Kongsberg Albatross. Kongsberg Albatross ble senere solgt i 1987 til Simrad Subsea A/S.

Eksterne lenker
---------------

* NRK Brennpunkt sin kronologi over tungtvannssalget.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
*Fenghuang er også et fylke i provinsen Hunan i Kina.*
Kinesisk føniks i Sommerpalasset i Beijing
**Fenghuang** (kinesisk: 凤凰; pinyin: *Fènghuáng*) er et kinesisk lykkesymbol og fabeldyr som beskytter sørlige del av et keiserpalass. Tradisjonelt sies det å ha sin bolig nøyt opp i Kunlunfjellene vest i Kina. 

På liknende måte som den greske og den egyptiske mytologis føniks blir det knyttet til ilden, men ellers er den et ganske annet fabeldyr; de to må ikke forveksles. Det er heller ikke identisk med den røde fugl kjent fra kinesisk astrologi (i Japan kalt *suzaku*). 

Fuglens grunnfarge er rød; rødt er lykkefarge i Kina. En Fenghuang har en lang og fargesprakende fjærprakt, et langt hode med store øyne og et spisst og lett krummet nebb. Denne edle fugl skal ha foretrukket å sitte på grener fra Wutang-treet (*Sterculla plantiflora*) og drakk bare fra de beste fjellkilder. Den skal ha vært omkring tusen år gammel. Fenghuang var den kinesiske enhjøring (Qilin) et symbol på barmhjertighet. I motsetning til den greske føniks gikk ikke den kinesiske fenghuang opp i flammer for å fornye seg; den forplantet seg på normalt vis.

Litteratur
----------

* Josef Guter: *Lexikon der Götter und Symbole der Alten Chinesen.* Marix Verlag, Wiesbaden 2004, S. 260, ISBN 3-937715-04-5

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fenghuang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Lǐ Tōngxuán** (født 635, død 730, kinesisk: 李通玄, pinyin: *Lǐ Tōngxuán*, koreansk: 리통현 *Li T'onghyǒn*, japansk: *Ritsugen*, vietnamesisk: *Lí Thông Huyền*) var en kinesisk buddhistisk legmann og filosof innenfor skolen Huāyán zōng eller Avataṃsaka-skolen. Hans magnus opum er en 40-binds kommentar til Śīkşānanda oversettelse av Avataṃsakasūtraen.

Et par hundre år etter Huāyán zōng’s siste patriark Guifengu Zongmi tiltrakk hans tekster oppmerksomheten til lærere fra andre skoler, spesielt innenfor skolen *yangqipai* innenfor Zen.

Et karakteristisk trekk ved hans tanker var hans sterke fokus på praksis, noe som appellerte til Zen. Hans tekster ble oversatt til koreansk og japansk. I Korea var buddhistmunken Chinul (1158–1210) dypt beveget av hans kommentarer til Avataṃsakasūtraen, og i Japan hadde hans arbeid sterk innflytelse på Myōe (1173–1232).

Bibliografi
-----------

* Robert E. Buswell, Jr. The Korean Approach to Zen: The Collected Works of Chinul.
* Paul Williams. Mahayana Buddhism. The Doctrinal Foundations. Routledge. Londyn i Nowy Jork, 1989. ISBN 0-415-02537-0

Referanser
----------

1. 1 2   Trove, oppført som Tongxuan Li, Trove person-ID 1372811, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Norangsdalen** er en dal i Ørsta og Stranda kommuner i Møre og Romsdal. 

Dalen er svært trang, med bare et par hundre meter mellom dalsidene på det smaleste. Gjennom dalen renner Norangselva, som munner ut innerst i Norangsfjorden ved bygda Øye.

I dalbunnen ligger en rekke små vatn. Blant dem er Lygnstøylvatnet, som ble dannet den 26. mai 1908 da et stort steinras fra fjellet Keipen demmet opp elva og la ei seter under vann. Dalen har i 2022 to sætrer, Urasætra og Stavbergsætra.

Dalen har stor turisttrafikk. Villa Norangdal ble bygget i 1885, Union Hotel i 1891.

Transport
---------

Fylkesvei 655 går gjennom dalen. Svedebrua er bygd av steinheller bygd med seks løp omkring 1836, og fortsatt i bruk i 2022. I 1846 fikk dalen en kjøre- og rideveg. I 1893 til 1896 bygde man bredere kjøreveg som for det meste fulgte den gamle. De gamle steinbruene er ikke lenger del av hovedvegen.

Galleri
-------

* Steinen GangeRolv i Norangsdalen sett fra fylkesveienSteinen GangeRolv i Norangsdalen sett fra fylkesveien
* Gamlevegen i Norangsdalen (gjennom Lygnstølsvatnet)Gamlevegen i Norangsdalen (gjennom Lygnstølsvatnet)
* Uravatnet i NorangsdalenUravatnet i Norangsdalen
* NorangsdalenNorangsdalen
* NorangselvaNorangselva
* Urasætra i NorangsdalenUrasætra i Norangsdalen
* Stavbergsætra i NorangsdalenStavbergsætra i Norangsdalen
* Stavbergvatnet i NorangsdalenStavbergvatnet i Norangsdalen
* Fjell i NorangsdalenFjell i Norangsdalen
* Info. skilt om Stavbergsætra i NorangsdalenInfo. skilt om Stavbergsætra i Norangsdalen
* GeilskredbruaGeilskredbrua
* Gammel steinbro ved LunheimGammel steinbro ved Lunheim
* Gammel steinbro ved LunheimGammel steinbro ved Lunheim
* Uravatnet i Norangsdalen bakom skiltetUravatnet i Norangsdalen bakom skiltet
* NorangsdalenNorangsdalen
* Snø fra siste år i NorangsdalenSnø fra siste år i Norangsdalen
* NorangsdalenNorangsdalen
* Vei gjennom raset som gikk i 1908Vei gjennom raset som gikk i 1908

Referanser
----------

1. ↑  Norangsdalen på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Lygnstøylvatnet 100 år». *Hjørundfjordportalen*. 2008. Besøkt 14. oktober 2015.
3. 1 2  *Vegminner i Møre og Romsdal fylke*. Statens vegvesen Møre og Romsdal. 2001. s. 39. ISBN 8279550372.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Annen etasje i Chiang Kai-sheks tidligere hus.
Fenghua i Ningbo

**Fenghua** (kinesisk: 奉化, pinyin: *Fènghuà*) er en by på fylkesnivå nord i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Den tilhører administrativt byprefekturet Ningbo, og har med omland over 480 000 innbyggere.

Kulturminner
------------

Fenghua er mest kjent som hjemfylket til generalissimo Chiang Kai-shek. Familiens gamle residens (蒋氏故居, *Jiǎngshì gùjū*) ble i 1996 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Administrative enheter
----------------------

Fenghua har fem subdistrikter og seks storkommuner.

**Subdistrikter**:

* Jinping (锦屏街道)
* Yuelin (岳林街道)
* Jiangkou (江口街道)
* Xiwu (西坞街道)
* Xiaowangmiao (萧王庙街道)

**Storkommuner**:

* Xikou (溪口镇)
* Chunhu (莼湖镇)
* Shangtian (尚田镇)
* Dayan (大堰镇)
* Qiucun (裘村镇)
* Song'ao (松岙镇)

Samferdsel
----------

### Jernbane

Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fenghua District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***L'Arlésienne*** er en fransk stumfilm fra 1908, regissert av Albert Capellani.

Handling
--------

Frederick reiser fra hjemstedet sitt til storbyen for å delta i en oksekamp. Men der møter han snart en vakker, ung kvinne. Dermed glemmer han sin egen kjæreste på hjemstedet. Den sjarmerende frøkenen er også interessert i ham, men hun går snart tilbake til hennes tidligere kjæreste. Men kort tid senere dukker hun opp igjen hos Frederick, og hun aksepterer endelig frieriet hans.

Frederick tar henne umiddelbart med seg hjem, for å introdusere henne til foreldrene sine. Men senere dukker den tidligere kjæresten hennes opp igjen, etter å ha mottatt et brev fra henne hvor hun skriver at hennes tidligere kjæreste var den eneste mannen hun noensinne har elsket.

Skuespillere
------------

* Paul Capellani som Frédéric
* Henri Desfontaines som Mitifio
* Henry Kraus som Balthazar
* Jeanne Grumbach som L'Arlésienne

Referanser
----------

1. ↑   (på en) *Internet Movie Database*, IMDb-nummer tt0433791, Wikidata Q37312,
2. ↑  Jennifer Wild. *The Parisian Avant-Garde in the Age of Cinema, 1900-1923*
3. ↑  The Girl from Arles

Eksterne lenker
---------------

* (en) *L'Arlésienne* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Kart som viser kratonene (mørk brunt) i Sør-Amerika og Afrika, som utgjorde det tidligere kontinentet Vest-Gondwana.
**Tanzaniaskjoldet** er et 3,1–2,5 milliarder år gammelt kraton (grunnfjellsskjold) fra arkeikum og ligger i det østlige Afrika. I likhet med de fleste kratonene i Afrika og Sør-Amerika er det fra før og under proterozoikum, dvs for 1,0 - 2,5 milliarder år siden. Disse kratonene fra (meso-proterozoikum) fløt en tid sammen og dannet urkontinentet Vest-Gondwana - som også Tanzaniaskjoldet inngikk i. I sør avga skjoldet trolig masser til Mosambikbeltet under kollisjon.

For 570 millioner år siden startet kollisjonen med Øst-Gondwana som skapte superkontinentet Gondwana, og hvor kollisjonen skapte det tanzanianske og det kenyanske høylandet i sammenstøtet (den østafrikanske fjellkjedefolding).

Tanzaniaskjoldet har et areal på om lag 290 000 km2, og utgjør den sentrale del av Tanzania. Det er kjernen i Øst-Afrika-platået og har en gjennomsnittlig høyde over havet på 1 260 meter. Det består av mye grønnstein og varianter av granitt som er mer enn 2,5 milliarder år gamle. Kratonet antas å ha vært relativt stabilt gjennom historien. Tykkelsen er 170-190 kilometer. Det er spekulert i om en manteldiapir presser opp kratonet nedenfra.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Avigad, Dov og Gvirtzman, Zohar (2009). «Late Neoproterozoic rise and fall of the northern Arabian–Nubian shield: The role of lithospheric mantle delamination and subsequent thermal subsidence» (PDF). *Technophysics*. doi:10.1016/j.tecto.2009.04.018. Arkivert fra originalen (PDF) 9. april 2011. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) Arkivert 9. april 2011 hos Wayback Machine.
* Cratons – *New Geology*, USA.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Tanzanias riksvåpen
**Tanzanias riksvåpen** består av en krigers skjold som bærer en gyllen andel på den øvre delen og fulgt under av Tanzanias flagg.

Den gyldne andel representerer mineralene i den forente republikken; den røde andelen under flagget symboliserer den rike, fruktbare jorda i Afrika; mens det bølgeformete båndene representerer landet, sjøen, innsjøene og kystlinjene.

Den gyldne andelen av flagget har en brennende fakkel som symboliserer friheten (UHURU), opplysning og kunnskap; et spyd symboliserer forsvaret av friheten og øksen og hakken som krysser hverandre er de redskaper som Tanzanias folk bruker i utviklingen av landet.

Skjoldet står på en representasjon av Kilimanjaro, Afrikas høyeste fjell. Støttennene til en elefant på hver side av skjoldet blir støttet av en kvinne og en mann kledd i nasjonale farger, med bladene fra kryddernellik ved mannens føtter og bomullsblader ved kvinnens føtter, indikasjon på samarbeid.

Tanzanias motto – *Uhuru na Umoja* – er skrevet på swahili og betyr «Frihet og Enhet».

| * v
* d
* r
Afrikanske riksvåpen |
| --- |
| Algerie  **·** Angola  **·** Benin  **·** Botswana  **·** Burkina Faso  **·** Burundi  **·** Djibouti  **·** Egypt  **·** Ekvatorial-Guinea  **·** Elfenbenskysten  **·** Eritrea  **·** Eswatini  **·** Etiopia  **·** Gabon  **·** Gambia  **·** Ghana  **·** Guinea  **·** Guinea-Bissau  **·** Kamerun  **·** Kapp Verde  **·** Kenya  **·** Komorene  **·** Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)  **·** DR Kongo  **·** Lesotho  **·** Liberia  **·** Libya  **·** Madagaskar  **·** Malawi  **·** Mali  **·** Marokko  **·** Mauritania  **·** Mauritius  **·** Mosambik  **·** Namibia  **·** Niger  **·** Nigeria  **·** Rwanda  **·** São Tomé og Príncipe  **·** Senegal  **·** Den sentralafrikanske republikk  **·** Seychellene  **·** Sierra Leone  **·** Somalia  **·** Sudan  **·** Sør-Afrika  **·** Sør-Sudan  **·** Tanzania  **·** Togo  **·** Tsjad  **·** Tunisia  **·** Uganda  **·** Vest-Sahara  **·** Zambia  **·** Zimbabwe |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**NGO1948** er et nasjonalt norsk geodetisk datum og koordinatsystem, som ble brukt fram til 2009.

I NGO1948 defineres et todimensjonalt, rettvinklet koordinatsystem for å angi posisjoner på jordoverflaten. Punktene på jordoverflaten overføres til en ellipsoide som så projiseres på kartplanet for å bestemme koordinatene. Datumet bruker en litt forstørret utgave av Bessels ellipsoide med store halvakse 6 377 492,0176 m, lille halvakse 6 356 173,508 m og flattrykning 1 / 299,152 812 85. Fundamentalpunktet er i Observatoriet i Oslo 10º43′22,5″ øst for Greenwich. I Sør-Norge ble 133 førsteordens trigonometriske punkter beregnet ved utjevning på ellipsoiden omkring 1948.

Fra ellipsoiden til kartplanet brukes det en Gauss-Krüger projeksjon. For å kunne holde målestokknøyaktigheten større enn 1 cm pr. 100 m ble landet delt inn i 8 projeksjonssoner fra vest til øst. De nummereres med romertall, og meridianen for sone III går igjennom fundamentalpunktet i Oslo. Hver sone har sitt koordinatsystem med origo der tangeringsmeridianen krysser 58° nord. Nord i NGO1948 er ikke *sann nord*, altså retningen mot Nordpolen. Avviket ved 60° nord er 1°.

NGO1948 ble tidligere brukt av Norges geografiske oppmåling, andre statsetater og små og mellomstore kommuner. De store byene Oslo, Bergen og Trondheim hadde lenge egne koordinatsystemer. Økonomisk kartverk i målestokk 1:5 000 og 1:10 000 brukte NGO1948 før EUREF89 overtok. Hovedkartserien Norge 1:50000 brukte derimot det felleseuropeiske datumet ED50 i stedet for NGO1948. På sjøkart ble NGO1948 brukt fram til 1957, før det ble erstattet av ED50 og etter 1992 av WGS84.

Kilder
------

* «System NGO 1948». Store norske leksikon. 15. februar 2009. Besøkt 26. juli 2016.
* «Referanserammer for Norge». Statens kartverk. 30. april 2015. Arkivert fra originalen 23. juli 2016. Besøkt 26. juli 2016.
* «4.1.2 Gradnett (horisontalt datum)». *Etterretninger for sjøfarende*. Statens kartverk. Arkivert fra originalen 9. august 2016. Besøkt 26. juli 2016.
**Dhimmitude** er en opprinnelig franskspråklig islamkritisk neologisme som betegner en påstått tilslutning eller overgivelse til såkalte «islamske krav». Den benyttes ofte i nedsettende forstand, og er utledet ved å legge til suffikset -tude til det arabiske adjektivet dhimmi, som betyr beskyttet. Uttrykket refererer til en ikke-muslimsk person i en muslimsk stat, et emne i sharia-lovgivning.

Begrepet ble laget i 1982 av den libanesiske presidenten og maronittiske militslederen Bashir Gemayel, som referanse til de oppfattede forsøk av landets muslimske lederskap på å undertrykke den store libanesisk-kristne minoriteten. I en tale den 14. september 1982 på Dayr al-salib i Libanon, sa han «Libanon er vårt hjemland og vil forbli et hjemland for kristne… Vi vil fortsette å kristne, feire våre riter og tradisjoner, vår tro og trosbekjennelse når vi ønsker… Heretter nekter vi å leve i dhimmitude!»
Gemayel ble drept senere samme dag i et bombeattentat mot falangistpartiets hovedkvarter i øst-Beirut.

Begrepet har de siste årene blitt mye benyttet i en del islamkritiske miljøer og blant tilhengere av Eurabia-konspirasjonsteorien. Det ble først brukt i denne betydningen av Bat Ye'or, som også har utviklet «Eurabia»-hypotesen.

Ye'or populariserte videre begrepet i sin bok *The Decline of Eastern Christianity under Islam. From Jihad to Dhimmitude. Seventh-Twentieth Century*
og 2003-oppfølgeren *Islam and Dhimmitude: Where Civilizations Collide*

Andre som benytter begrepet er Fjordman og Robert Spencer. Bloggeren Fjordman har skrevet essays om «siste dhimmi-nytt fra Norge».
Den amerikanske antimuslimske bloggen *Jihad Watch* som redigeres av Robert Spencer, har gitt ut en egen pris for «årets dhimmi». Hvor årets dhimmi gikk til Barack Obama og dommeren Tom Schalken. «Årets anti-dhimmi» gikk til Pamela Geller og Geert Wilders.

Referanser
----------

1. ↑  som gjengitt i *Lebanon News* 8, no.18 (14. september 1985)
2. ↑  New York Times: Phalangists identify bomber of Gemayel as Lebanese leftist (publisert 3. oktober 1982) Besøkt 21. mars 2015
3. ↑  Bat Ye'or (1983): «Terres arabes: terres de 'dhimmitude'», i: *La Cultura Sefardita*, vol. 1, *La Rassegna mensile di Israel* 44, no. 1-4, 3rd series, s. 94-102
4. ↑  
Bat Ye'or (1996). *The Decline of Eastern Christianity under Islam. From Jihad to Dhimmitude. Seventh-Twentieth Century*. Madison/Teaneck, NJ: Fairleigh Dickinson University Press/Associated University Presses. ISBN 0-8386-3688-8.
5. ↑  
Bat Ye'or (2003). *Islam and Dhimmitude. Where Civilizations Collide*. Madison/Teaneck, NJ: Fairleigh Dickinson University Press/Associated University Presses. ISBN 0-8386-3943-7.
6. ↑  Fjordman files The Latest Dhimmi News From Norway Arkivert 12. april 2013 hos Wayback Machine. 2006
7. ↑  «The 2010 Jihad Watch Award Winners». Arkivert fra originalen 26. november 2011. Besøkt 26. november 2011.
***Karl III*** er en norsk komiserie som gikk på TV 2 i 2009. Serien var en oppfølger til *Mot i brøstet* og *Karl & Co*, og også denne ble skapt av Tore Ryen.

Handling
--------

Handlingen går rundt Karl Reverud, en ganske suksessfull mann, som nå bor på Aker Brygge sammen med sin kone Agnes Marie og butleren Roy.

Rolleliste
----------

* Nils Vogt – Karl Reverud
* Bjørn Sundquist – Roy Butler
* Nina Woxholtt – Agnes Marie Stangfeldt
* Håvard Bakke – Børre Tryvann-Larssen

Produksjon
----------

Filmingen av *Karl III* startet allerede i 2008, og den første sesongen er klar med tolv episoder. Serien startet på TV 2 23. februar 2009. Til forskjell fra *Mot i brøstet* og *Karl & Co* ble *Karl III* spilt inn uten publikum.

Premiere
--------

*Karl III* hadde premiere 23. februar 2009 og ble sett av 652 000 seere. Dagen etter ble serien slaktet i media, blant annet av VG som gav den terningkast 2 med den begrunnelse at den hadde mistet sjarmen og at den ikke var like morsom som de tidligere seriene om Karl. Også seerne viste misnøye med serien, og over 2200 lesere på VG-nett ga serien i gjennomsnitt terningkast 2.

Referanser
----------

1. 1 2  Siv Marte Lorås (22. februar 2009). «- Stas å spille så rik!». TV 2 underholdning. Besøkt 22. februar 2009.
2. 1 2  Øystein David Johansen (24. februar 2009). «- «Karl III» slaktes». VG Nett. Besøkt 24. februar 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Karl III* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Karl III* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**NHH Aid** er et underutvalg i NHHS og den humanitære organisasjonen til studentene ved Norges Handelshøyskole.

Historie
--------

På 1970-tallet startet studentene ved Norges Handelshøyskole arrangementet Internaften, et show, som foruten opptredener fra studentforeningens interessegrupper, inneholdt en auksjon til inntekt for utdanning i fattige land. Arrangementet ble senere utvidet med en innsamlingaksjon i forkant av showet, kalt NHH-aksjonen. Ansvaret for å arrangere denne aksjonen hver høst hadde førsteårsstudentene. 

Etter hvert som det innsamlingsaksjonen ble større og større og det humanitære engasjementet på skolen vokste, meldte behovet seg for å opprette et fast underutvalg som skulle være studentforeningens pådriver for humanitært arbeid. I 2003 skjedde dette, og NHH Aid ble opprettet som et offisielt underutvalg. Frem til da hadde innsamlede midler fra år til år gått til forskjellige bistandsorganisasjoner, men nå ønsket studentene å engasjere seg i mer langsiktige prosjekter. I samarbeid med UNICEF Norge ble det inngått en avtale om bygging av en barneskole i Derconoque i Eritrea. Skolen ble fullfinansiert av NHH Aid og i september 2006 stod skolen ferdig.

Etter at skolen var ferdig oppført fortsatte NHH Aid å støtte lokalsamfunnet i Derconoque gjennom å bygge nye brønner og å gi lærerne bedre utdanning. I 2007 engasjerte NHH Aid seg i UNICEF Norges prosjekt "Schools For Africa" i Malawi. I de tre årene NHH Aid har samlet inn penger til dette formålet har innsamlingen vært i underkant av en million norske kroner, som går uavkortet til bistand.

NHH Aid i dag
-------------

Organisasjonen har til en hver tid et styre på i underkant av 30 studenter som blir ansatt av et hovedstyre på seks personer. Disse blir valgt av studentene ved Norges Handelshøyskole i det årlige høstvalget. Styremedlemmene arbeider alle på dugnad og tar seg av helårsdriften av NHH Aid. Hver høst suppleres dette styret av et aksjonsstyre, bestående av førstekullister, som har ansvar for å arrangere aksjonsuken.

Medlemskap
----------

NHH Aid styres av et hovedstyre som velges hver høst. I tillegg ansettes det i begynnelsen av høstsemesteret et nytt aksjonsstyre. Dette styret består utelukkende av 1.kullister. I tillegg til de to styrene har NHH Aid en medlemsbase bestående av i overkant av to hundre studenter ved NHH. Medlemskap i organisasjonen er gratis og uforpliktende, og består i at medlemmene mottar informasjon om NHH Aid sitt arbeid. I tillegg har man mulighet for å delta på ulike arrangementer i regi av organisasjonen.

Prosjekter
----------

I 2008 ga organisasjonen ut en kalender for året 2009, der kvinnelige studenter fra studentforeningens underutvalg var avbildet. Da dette prosjektet ble en suksess valgte man i 2009 å gi ut en julecd. Flere av skolens kjellergrupper, blant andre Direksjonsmusikken og Sangria bidrar med julesanger. I tillegg bidrar Næringslivsutvalget med en egenskrevet julesang.
**Nybrogade** er en gate i Indre By i København. Den går fra Rådhusstræde langs med Slotsholmskanalens nordre side til Naboløs, hvoretter gaten gjør et knekk og fortsetter som Gammel Strand.

Historie
--------

På 1680-tallet ble det bygget en bro fra Slotsholmen til Knabrostræde, i 1726 ble den pillet ned igjen. Den gikk under navnet *Røde Bro* eller *Nybro* og har gitt gaten sitt navn. De fleste av Nybrogades hus er bygget og bevart etter brannen i 1728.

I Nybrogade 4 ses Hans Blasens Hus. Han brukte et stort pæretre som vokste på gaten utenfor hans matrikkel som sitt merke. På et bevart skilt i sandsten leses: «HANS BLASEN I: PÆRETRÆET ANNO 1730».

Forhuset på hjørnet av Nybrogade/Knabrostræde ble i 1732 oppført av murermester Philip de Lange over seks fag til Nybrogade. Her har blant andre storkjøpmannen Frédéric de Coninck og salmedikteren N.F.S. Grundtvig bodd. Kongelig skuespiller Christian Niemann Rosenkilde hadde i årene 1856–1857 sin bolig i Nybrogade 16.

Kulturministeriet har adresse i Nybrogade.

Referanser
----------

1. ↑  Evan Bogan (1993). *Københavns Gadenavne ... fra Kokkedal til Ishøj og fra Dragør til Værløse*. Lynge: Bogans Forlag. s. 189. ISBN 8774662368.
2. ↑  Oluf Nielsen (1884). «Kjøbenhavn paa Holbergs Tid». Nielsen & Lydiche. Arkivert fra originalen 6. februar 2016. Besøkt 12. januar 2017.
3. ↑  Claus Olsen; m.fl. (2006). *Slotsholmen - magtens ø*. Albertslund: Schultz. s. 174. ISBN 9788760916335. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
4. ↑  Jens Fleischer (1985). «Hans Blasens Hus, Nybrogade 4». *København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag*. Arkivert fra originalen 12. november 2016. Besøkt 12. januar 2017.
5. ↑  Indenforvoldene (2009–14). «Hofkonditor Zieglers Gård». Arkivert fra originalen 7. august 2016. Besøkt 12. januar 2017.

Portal: Danmark
**Hammersmith undergrunnsstasjon** er to separate stasjoner i Londons undergrunnsbane. Stasjonene ligger ca. 60 meter fra hverandre i luftlinje, men er separert av den sterkt trafikkerte Hammersmith Broadway, som utgjør en gangavstand på ca. 135 meter. Begge stasjonene betjenes av to undergrunnslinjer hver:

Circle- og Hammersmith & City-linjene
-------------------------------------

Dette er den eldste av de to stasjonene, åpnet den 1. desember 1868, og beliggende nord for Hammersmith Broadway. Stasjonen overtok etter en tidligere stasjon som lå litt lenger nord. I dag er det den vestlige endestasjonen for Circle- og Hammersmith & City-linjene.


| **Forrige stasjon** |   |  London Underground |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| *Endestasjon* |  | Circle-linjen Circle-linjengren Hammersmith |  | Goldhawk RoadRingbane |
|  | Hammersmith & City-linjen Hammersmith & City-linjen |  | Goldhawk RoadBarking |

District- og Piccadilly-linjene
-------------------------------

Den sørlige stasjonen ble åpnet den 9. september 1874 av Metropolitan District Railway (den nåværende District-linjen). Den ble modernisert tidlig i 1990-årene for å inkludere en stor, moderne bussterminal og et kjøpesenter i komplekset. Under arbeidet ble deler av den opprinnelige billetthallen, som hadde vært fylt igjen i mange år, gravet ut, og flisleggingen med et mosaikkbilde av Hammersmith Bridge ble restaurert og satt opp i den nordlige billetthallen. 

### Avsporingen i 2003

Den 17. oktober 2003 sporet et tog på Piccadilly-linjen av i tunnelen rett utenfor stasjonen, da de bakerste hjulene hoppet av skinnene. Ingen mennesker ble skadet, men det ble en del skader på skinnegangen og svillene. Undersøkelsen av ulykken viste at årsaken var en brukket skinne, noe som ble tilskrevet svikt i rutinene for kontroll av skinnegangen. Skinnen som brakk hadde blitt flyttet til den andre siden av skinnegangen i 2001, på grunn av rustdannelse på innsiden. Dette betydde at drivhjulene ikke lenger presset mot delen som det var rust på, men ettersom skinnen var i en sving betød det også at det ble sprekker på utsiden ble forverret, og til slutt kunne den ikke stå imot lenger. 

Som en følge av ulykken innførte firmaet Metronet, som inspiserte skinnegangen, nytt ultralydutstyr som er mer sensitivt og derfor kan oppdage sprekkdannelser tidligere. 


| **Forrige stasjon** |   |  London Underground |   | **Neste stasjon**
 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ravenscourt ParkEaling Broadway/Richmond |  | District-linjen District-linjengren Ealing Broadway/Richmond |  | Barons CourtUpminster |
| Acton TownHeathrow Terminal 5/Uxbridgestopper ved Turnham Greentil bestemte tider |  | Piccadilly-linjen Piccadilly-linjen |  | Barons CourtCockfosters |

Eksterne lenker
---------------

* Hammersmith bus/tube Transport for London (Engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |