recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Miho Museums entré, sett fra gangtunnelen
Interiør i Miho Museum
**Miho Museum** er et japansk kunstmuseum nær byen Koka i prefekturet Shiga. Museet ble grunnlagt av Mihoko Koyama (1910-2003), som var arving til det familieeide tekstilselskapet Toyobo og en av sin samtids rikeste kvinner i Japan, og ble åpnet i 1997. Hun var grunnlegger av den religiøse bevegelsen Shinji Shūmeikai.

Kunstsamlingen
--------------

Mihomuseet har en omfattende samling av klassisk kunst fra forskjellige kulturer i Asia, Egypt, Hellas og Roma, til stor del basert på innkjøp på det internasjonale kunstmarked på 1990-tallet.

Bygningen
---------

Museets arkitekt I. M. Pei hadde tidligere tegnet et høyt frittstående klokketårn i Shumeis åndelige sentrum ved landsbyen Misono, innen synsvidde fra museet. I.M. Pei ble også engasjert for museet, som han utformet konsepsjonelt på basis av *Fortellingen om ferskenblomstkilden* av den kinesiske dikteren Tao Qian.

Museet ligger i fjell- og skoglandskap og er innbygd i en fjelltopp. Om lag tre fjerdedeler av bygningsvolumet på 17.400 m2 ligger undergrunns. Bygningen er interiørt og eksteriørt kledd med en beige kalkstein fra Magny Doré i Frankrike, samme stein som Pei tidligere benyttet for inngangslokalene i Louvre. Taket består av glass og stålrør i en konstruksjon basert på triangulære former.

I likhet med *Fortellingen om ferskenblomskilden* nærmer besøkere seg museet ved å passere først en lund med ferskentrær og deresster en tunnel, som går gjennom en nærliggende ås. Tunnelen munner ut i en hengebro, opphengt på den ene siden, som leder over en dyp ravine til den åsen der museet ligger. Museet er bygd ved at en stor del av åsen er løftet bort, bygningene konstruert og jord deretter lagtpå ighen og blitt beplantet med opprinnelig vegetasjon. Bare mindre yter er eksponerte mot sider og oppad.

Eksterne lenker
---------------

* Miho Museum Arkivert 9. juni 2016 hos Wayback Machine.
* Shumei Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
* (en) Miho Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** CiNii
 |


1. ↑  .
**Filarkiv** er dataprogram som kombinerer et antall filer sammen til en arkivfil (eller en rekke av arkivfiler) for at de lettere kan transporteres eller for at lettere kan lagres. En fordel med en arkivfil er at den komprimerer uten tap av data, og således blir størrelsen på arkivfilen betydelig mindre enn de enkelte datafilene til sammen. Prosessen å opprette en arkivfil kalles *å arkivere* eller *å pakke*, og rekonstruere dem kalle *å pakke ut*.

Arkivprogrammer tar ganske enkelt en liste av datafiler og pakker deres innhold. Arkivfilen lagrer metadata, filnavnene og lengden på de opprinnelige datafilene, også datastien om det velges å ta med de eventuelle mappene som datatilene lå i. Ved sistnevnte mulighet kan arkivfilen pakke ut datafilene på nytt og opprette disse mappene med datafilene i dem i nøyaktig samme rekkefølge som da de ble pakket inn. 

Kjente pakkeformater for UNIX er *tar*, *gzip* og *bzip2*. For Windows finnes *ZIP, CAB, RAR*, og *ACE*. Apple benytter vanligvis *StuffIt*. Windows har en enkel innebygget utpakker for ZIP-filer, men det finnes en rekke gode programmer som både pakker og utpakker, eksempelvis WinZip, WinRAR og 7-zip.

Datapakke-filformater
---------------------

### Frie og åpne

* deb
* rpm
* tar (Komprimeringsmetoder: gzip, bzip2)
* 7z

### Proprietære

* zip
* rar
* arj

Se også
-------

* Advanced Package Tool
**Adam Scott Mattewson Duncan** (født 2. november 1888 i Dumbarton, død 3. oktober 1976) var en skotsk fotballspiller og trener.

Spillerkarriere
---------------

Scott Duncan spilte for disse klubbene:

* 1906–1908 Dumbarton FC
* 1908–1913 Newcastle United 81 kamper, 12 mål
* 1913–1918 Rangers FC
* 1914–1918 Celtic FC
* 1918–1920 Dumbarton
* 1920–1922 Cowdenbeath FC
* 1922–1923 Dumbarton

Trenerkarriere
--------------

Sommeren 1923 ble han oppnevnt som sekretær/manager for Hamilton Academical. Han forlot dem i 1925 til fordel for sin tidligere klubb som spiller Cowdenbeath. Der var han fram til 1932 da han kom til Manchester United. Det gikk ikke allverdens i United. På siste spilledag i 1933/34 lå United på nest sisteplass i 2. divisjon. Så langt nede hadde klubben aldri vært. Men United vant kampen borte mot Millwall som lå et poeng over, og det ble Millwall og Lincoln City som måtte ta veien ned i 3. divisjon.
To sesonger senere vant United 2. divisjon, men klubben rykka ned igjen etter sesongen. Han ba om å forlate United 14 kamper ut i sesongen 1937/38. 

Han tok over Ipswich Town, som da ikke en gang var i ligasystemet. På slutten av sesongen 1938/39 ble Ipswich valgt inn i Football League. Duncan var i klubben i 18 år før han trakk seg tilbake til Skottland og bodde der til han døde i 1976, 87 år gammel.

Meritter
--------

* Newcastle United
	+ **Ligamester** vinner 1909/10
	+ **FA Charity Shield**-vinner 1909
	+ **FA-cupen** vinner 1910

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Scott Duncan – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (en) Scott Duncan – Soccerbase.com (manager) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
«Nisje» har flere betydninger.
**Nisje** innen økologi er et uttrykk for hvilken rolle en art spiller i et økosystem, det vil si hvordan den lever, hvilke krav den stiller til forholdene på levestedet, og hvilke ressurser den bruker. For eksempel vil det at rødreven lever av hare og smågnagere, men selv blir mat for gaupe og kongeørn, fortelle at reven er en andreforbruker og at den ikke står øverst på næringskjeden i et økosystem.

Hvis to arter har samme nisje i et økosystem, vil det oppstå sterk konkurranse mellom dem. Konkurransen krever mye energi, og kan få ett av to utfall:

* En av artene vil konkurrere ut den andre
* Nisjene kan skille seg fra hverandre

Hvis en art mister sin nisje og ikke greier å tilpasse seg en ny, vil arten dø ut.

Konkurranse kan føre til at artene bare kan utnytte en del av de tilgjengelige ressursene. Det skilles derfor mellom *fundamental-* og *realisert nisje*. Den fundamentale nisjen er levemåten en arten kan utnytte dersom den får være i fred og ikke må konkurrere med andre om næring, lys og andre nødvendige ressurser. Den realiserte nisjen er delen av den fundamentale nisjen som arten i praksis utnytter når den må konkurrere med andre arter om de samme ressursene. Den realiserte nisjen er dermed mindre enn den fundamentale nisjen.

Referanser
----------

1. ↑  Grundt, Hanne Hegre (17. juni 2019). «Konkurranse og nisjefordeling». Nasjonal digital læringsarena. Besøkt 5. juni 2020.

Litteratur
----------

* Pocheville, Arnaud (2015). «The Ecological Niche: History and Recent Controversies». I Heams, Thomas; Huneman, Philippe; Lecointre, Guillaume; m.fl. *Handbook of Evolutionary Thinking in the Sciences*. Dordrecht: Springer. s. 547–586. ISBN 978-94-017-9014-7. CS1-vedlikehold: Dato og år (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Soveromskultur** (engelsk: *Bedroom culture*) er et begrep innen barnemedieforskning som er med på å forklare medienes rolle i barns læringsprosess. Begrepet stammer fra en stor britisk undersøkelse kalt *Children and their changing media environment* gjort mellom 1997 – 1999.

Resultater fra undersøkelsen viser at økende velstand, endrede samværsmønster i familien, reduksjon av størrelse på familier, ny ungdomskultur og et stadig større forbruksmarked er faktorer som ligger til grunn for at mediene kommer inn i huset. Soverommene til europeiske barn er jevnt over godt utstyrt med bøker, radio, tv, videospill og spillmaskiner koblet til tv og PC, dette gjør soverommet til et viktig sted for fritid og læring hos barnet.

Uttrykket *soveromskultur* (bedroom culture) har vanligvis vært brukt om tenåringers forbrukskultur, spesielt jenter og deres søken etter personlig identitet. (McRobbie & Garber 1986) Dagens soveromskultur viser til at barn og unge mennesker tilbringer store deler av fritiden hjemme, oftest sammen med medier, i økende grad skjermbaserte, og de oppholder seg på soverommet fremfor i familiestuen.

Barn med mye mediautstyr oppholder seg oftere på rommet sitt enn de med mindre utstyr. Tenåringer tilbringer med tid på soverommet enn de yngre og jenter tilbringer mer tid enn gutter på soverommet sitt.

Kilder
------

* Vebjørg Tingstad: *Barndom under lupen* 2006 ISBN 8202249635
**Sparbu Idrettslag** er et fleridrettslag fra Sparbu i Steinkjer kommune. Klubben ble stiftet i 1892 som Sparbu skiforening. Flere lokale idrettslag ble samlet under navnet Sparbu Sportsklubb i 1945 og senere Sparbu Idrettslag i 1947. Klubben har avdelinger innenfor fotball, håndball, skiidrett, friidrett og allidrett. De hadde tidligere et volleyballag og en avdeling for rugby.

Anlegg
------

Hjemmebane for fotball er Sparbu Aktivitetspark. Også rugbyspillerne hadde Sparbu Aktivitetspark som hjemmearena. Håndballspillerne holder til i Mærehallen.

Sparbu IL Rugby
---------------

Sparbu Rugby ble stiftet i 2016 av Tommy Johansen, og ble den 7. mars 2017 innlemmet i Sparbu Idrettslag. De hadde Sparbu aktivitetspark som hjemmebane. Rugbyklubben hadde tilnavnet «lumberjacks» (engelsk for «tømmerhoggerne»).

Den 12. november 2016 spilte herrelaget sin første treningskamp mot NTNUI Rugby, som oppvarmingskamp før finalen i Rugby League mellom Trondheim RK og Bodø RK. Med bare 3-4 aktive spillere klarte ikke herrelaget å stille med eget lag, og måtte låne spillere fra andre lag.

Sparbu IL Damer hadde sin første rugbytrening i mai 2017. De spilte sin første treningskamp mot NTNUI Rugby 21.oktober 2017. Damelaget deltok også i NM-uken i Stavanger.

Høsten 2019 inviterte Sparbu Rugby til rugbytrening for både damer og herrer.

På sitt årsmøte i 2019 vedtok Sparbu IL å legge ned rugbygruppa, da det ikke lengre var noen aktivitet.

Kjente utøvere
--------------

* Rune Ertsås (fotball)
* Joar Vaadal (fotball)
* Karl Morten Eek (fotball)
* Monica Skjelstad (håndball)

Referanser
----------

1. ↑  «Sparbu IL». *www.sparbu.no*. Besøkt 10. september 2020.
2. ↑  Holberg, Jonas A. (16. oktober 2016). «Slik vil de skape rugbyhistorie – på Sparbu!». *www.t-a.no*. TrønderAvisa. Besøkt 10. september 2020. «Sparbu Lumberjacks Rugby. Navnet står til 20 i stil. Det samme gjør initiativet med å starte opp noe så uvanlig som en rugbyklubb på Sparbu» [*død lenke*]
3. ↑  Sparbu Rugby (19. august 2019). «Sparbu IL Rugby League». Facebook. Besøkt 11. september 2020. «Vi har åpna sesongen! :D I morgen, tirsdag, blir det trening på Mære Kunstgress kl 20.00 - ypperlig for både dame og herre, videregående skole-alder og oppover.»

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Álvaro Xavier de Castro** (født 9. november 1878 i Guarda, død 29. juni 1928 Coimbra) var statsminister i Portugal mellom 20. november og 30. november 1920 og igjen fra 18. desember 1923 til 6. juli 1924. 

Han var en del av det konstitusjonelle juntaen som styrte i Portugal i tre dager i mai 1915. Han tjente senere som guvernør-general i den portugisiske kolonien Mosambik fra 1915 og frem til 1918. Han var en viktig deltaker i det mislykkede kuppet den 11. januar 1919 som fant sted etter mordet på Portugals tidligere president Sidónio Pais.

Han var medgrunnlegger av Det Nasjonale Rekonstitusjons-partiet som var et konservativt portugisisk politisk parti. Han ble utnevnt til statsminister for en kort periode i november 1920. Han ble senere erstattet som statsminister av den tidligere offiseren Liberato Pinto.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   www.ordens.presidencia.pt[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   BOE ID BOE-A-1922-1460[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Birds forsvar** er en åpningsvariant i spansk åpning. ECO-koden er *C61*.

**Spansk åpning, Birds forsvar**  
Stilling etter  
*1. e4 e5  
2. Sf3 Sc6  
3. Lb5 **Sd4***

Åpningen ble første gang analysert i Paul Rudolf von Bilguers *Handbuch des Schachspiels* (1843), men fikk navn etter Henry Edward Bird som introduserte varianten i turneringsspill i Wien 1873.

Varianten oppstår etter  

1. e4 e5  

2. Sf3 Sc6  

3. Lb5 **Sd4**.

Hvits angrep på svarts e5-bonde besvares med et motangrep på hvits b5-løper. Trekket bryter med det generelle åpningsprinsippet om å ikke flytte på en allerede utviklet brikke. Den vanligste fortsettelsen er 4. Sxd4 (også 4. La4 og 4. Lc4 er mulig) 4. … exd4 gir hvit et lite utviklingsforsprang, og i tillegg er svarts bondestilling noe svekket på grunn av dobbeltbøndene på d-linja. Som kompensasjon fører svarts d4-bonde til at hvits muligheter innsnevres, og forhindrer eksempelvis utvikling av den hvite springeren til c3.

Åpningen er uvanlig i moderne spill og regnes ikke som helt fullverdig, men brukes iblant av mesterspillere som ønsker å unngå hovedvariantene i spansk.

Litteratur
----------

* Gene McCormick, Andy Soltis: *Bird’s defense to the Ruy Lopez*. McFarland, Jefferson 1981, ISBN 0-89950-023-4.

Referanser
----------

1. ↑  Maskinanalyse på lichess.org

Eksterne lenker
---------------

* *C61: Ruy Lopez, Bird's defence*, 365chess.com
**Nóregs konungatal**, det vil si **Liste over Norges konger**, er til tross for sin prosaiske tittel et islandsk skaldekvad. Det ble diktet rundt år 1190 og er blitt bevart i manuskriptet Flateyboka fra 1300-tallet. Kvadet er basert på et historisk verk av Sæmund Frode som siden har gått tapt, men kvadet vitner om rekkevidden av Sæmund Frodes arbeid. Antagelig deler kvadet de viktigste punktene i hans arbeid, spesielt dens kronologiske informasjonen.

Kvadet, som består av 83 vers, ble diktet for det betydningsfulle islandske høvdingen Jón Loftsson, som var født i Norge og hans mor var datter av kong Magnus Berrføtt.Jón var selv fosterfar til Snorre Sturlason. Hensikten med kvadet var å feire Jon Loptssons avstamming til den norske kongsætten. Kvadet er modellert etter tidligere genealogiske kvad som *Háleygjatal* og *Ynglingatal*. Nóregs konungatal deler versemålet *kviðuháttr* med disse. Kvadet starter med Halvdan Svarte, og tar for seg de norske kongene frem til Sverre Sigurdsson (konge 1177-1202). De siste ti versene handler om Jon og hans avstamning fra kong Magnus.

Litteratur
----------

* Clover, Carol J. & Lindow, John (2005): *Old Norse-Icelandic Literature : A Critical Guide.* University of Toronto Press. ISBN 0-8020-3823-9
* Ekrem, Inger red. et al. (2000): *Olavslegenden og den latinske historieskrivning i 1100-tallets Norge*. Museum Tusculanums Forlag. ISBN 87-7289-616-7
* Eysteinn Björnsson (2002): *Index of Old Norse/Icelandic Skaldic Poetry*. Publisert på Internett hos: www.hi.is Se spesielt *Nóregs konungatal* på www.hi.is fra Finnur Jónssons og E. A. Kocks utgaver.
* Hoops, Johannes (2003): *Reallexikon der germanischen Altertumskunde: Band 22*. Walter de Gruyter. ISBN 3-11-017351-4
* North, Richard (1997): *Heathen Gods in Old English Literature*. Cambridge University Press. ISBN 0-521-55183-8

Eksterne lenker
---------------

* Fornmanna sögur hos Google Books, inneholder blant annet Noregs konungatal.

Portal: Litteratur
**Ángel Cabrera** (født 12. september 1969) er en argentinsk golfspiller som hovedsakelig spiller på Europatouren. I golfkretser er han kjent som *El Pato*, «Anden».

Cabrera arbeidet som caddie ved hjemmeklubben til den verdenskjente argentinske golfspilleren Eduardo Romero, som ble hans mentor. Han ble profesjonell i 1989 i en alder av 20 år, men mislyktes i å kvalifisere seg til Europatouren i de tre første forsøkene. I 1995, i sitt fjerde forsøk og med økonomisk støtte fra Romero, kvalifiserte han seg for spill på touren i 1996-sesongen. Han har beholdt spilleretten uten problemer, og i 1999 havnet han for første gang blant de ti beste på Order of Merit.

Cabreras to første profesjonelle seire kom i Syd-Amerika i 1995, mens hans første seier på Europatouren kom i 2001 i Open de Argentina, som var anerkjent av Europatouren dette året. I 2005 vant han BMW PGA Championship, den mest prestisjefylte mesterskapet på Europatouren utenom *major*-turneringene og World Golf Championships. Dette var imidlertid kun hans tredje seier på Europatouren, et antall som kanskje er litt skuffende med tanke på hans jevne prestasjoner på touren.

Meritter
--------

### Majorseire

* 2007 US Open
* 2009 Masters

### Seire på Europatouren

* 2001: Open de Argentina (anerkjent av Europatouren kun dette året)
* 2002: Benson & Hedges International Open
* 2005: BMW PGA Championship

### Øvrige seire

* 1995 Paraguay Open, Columbian Open
* 1996 Volvo Masters of Latin America
* 2001 Torneo de Maestros Telefonica (Argentina)
* 2002 Argentine Open, Argentine PGA Championship
* 2004 Abierto del sur de Argentina
* 2014 Greenbrier Classic

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Angel Cabrera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Ángel Cabrera – PGA-touren Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Cabrera – Europatouren Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Cabrera – Japantouren Rediger på Wikidata

* (en) Ángel Cabrera – Verdensrankingen Rediger på Wikidata

Portal: Golf
**Turf-svindelskandalen** var en korrupsjonsskandale som i 1877 rammet Scotland Yard, og førte til at detektivenheten ble omorganisert som Criminal Investigation Department.

Saken
-----

En rik parisisk kvinne, Madame de Goncourt, ble offer for to engelske svindlere, Harry Benson of William Kurr, som lurte fra henne 30 000 pund. Scotland Yard ble kontaktet, og *Superintendent* Adolphus Williamson tok saken. Benson ble arrestert i Amsterdam, og Williamson hyret inn den flerspråklige *Chief Inspector* Nathaniel Druscocih for å hente fangen. Det viste seg at dette ble svært vanskelig. Kurr ble det også vanskelig å få fatt i; de tre politimennene som var sendt ut for å fakke ham mislyktes hver gang, ettersom Kurr alltid slapp unna i siste liten. Tilslutt fikk de tak i ham i Edinburgh, og han ble stilt for retten. 

Scotland Yard var forbløffet over alle vanskelighetene man hadde møtte, og Benson og Kurr ble avhørt om dette. Det viste seg at inspektør John Meiklejohn hadde tatt imot bestikkelser fra Kurr helt siden 1873. Mot store summer hadde han tipset Kurr hver gang politiet nærmet seg svindleren. Druscovich hadde også blitt innblandet, ettersom han hadde fått mulighet til å låne penger fra Kurr for å betale sin brors gjeld. En annen som ble trukket inn i saken var *Chief Inspector* Palmer, som ser ut til å ha blitt lurt inn i det av sine kolleger.

Etterspill
----------

De tre politimennene fikk dommer på to års fengsel. Skandalen skadet også Williamsons karriere; han var ikke mistenkt for direkte innblanding, men ble sterkt kritisert for å ikke ha god nok kontroll over sine underordnede. 

Etter at en høringskomité hadde gått gjennom saken ble detektivenheten omorganisert for å gjøre det vanskeligere for tjenestemennene å være korrupte.
**Sparabara** (persisk: «skjoldbærer») var frontlinjeinfanteriet til akamenidenes rike. De var vanligvis de første som gikk i kamp mann mot mann mot fienden. Selv om en ikke vet mye om dem i dag, er det antatt at de var ryggraden i den persiske hæren som dannet en skjoldmur og brukte sine to meter lange spyd til å beskytte sine mer sårbare styrker som bueskyttere fra fienden. 

Sparabaraene ble hentet fra fullverdige medlemmer i det persiske samfunnet, de ble trent fra barndommen av til å bli soldater og når de ikke var ute for å kjempe i felttog i fjerne land, trente de på jakt på de store slettene i Persia. Men da alt var stille og det var fred i landet, vendte sparabaraen tilbake til et normalt liv som bønder. På grunn av dette manglet de virkelig profesjonell kvalitet på slagmarken, likevel var de godt trente og modige til punktet hvor de holdt linjen i de fleste situasjoner lenge nok til å kunne gjennomføre et motangrep.

De var beskyttet av lin sydd sammen i flere lag og bar store rektangulære flettede skjold som en slags lett manøvrerbart forsvar. Dette gav dem derimot en betydelig ulempe i forhold til de tungt beskyttede motstanderne som hoplittene, og det to meter lange spydet kunne ikke gi sparabaraen nok rekkevidde til å treffe en trent falanks. Skjoldene var effektive i å stoppe piler, men ikke sterke nok til å beskytte soldatene fra spyd. Men sparabaraen kunne ta seg av det meste av annet infanteri, inkludert trente enheter i øst.

Eksterne lenker
---------------

* 
*
Håndholdt nødhammer med skjermet kniv for å kutte setebelte.
En nødhammer hengende på innsiden av et et tog. Den røde sirkelen på vinduet markerer foretrukket siktepunkt for å knuse viduet.
En **nødhammer** er et håndverktøy laget for å knuse gjennom vinduer laget av herdet glass for å hjelpe med evakuering i en nødsituasjon. Nødhammere er vanlige å finne i kjøretøy, samt i noen bygninger. De er ofte bygd opp med en metallspiss på tuppen av hammerhodet. Mange nødhammere har i tillegg en skarp skjermet kniv for å kunne kutte opp setebelter. Det er mange eksempler på nødhammere innebygd i andre verktøy, som for eksempel lommelykter eller multiverktøy.

Nødhammere kan være nyttige for evakuering dersom det er vanskelig å komme seg ut gjennom dører og vinduer på vanlige måter, som for eksempel etter en kollisjon, ved brann, eller dersom kjøretøyet faller i vann og synker.

Det har vært tilfeller hvor nødhammere har blitt brukt til å bryte seg inn i biler fra utsiden.

Referanser
----------

1. ↑  «Vehicle Escape Tools». Besøkt 20. september 2020.
2. ↑  «At least 5 children have died so far this year from heatstroke inside vehicles». Arkivert fra originalen 26. april 2017. Besøkt 24. mai 2017.
3. ↑  «13 must-have car gadgets that cost less than $100». *Business Insider* **(engelsk)**. Besøkt 24. mai 2017.
4. ↑  «E.LUMEN solar LED flashlight is a great addition to your glovebox & emergency kit (Review)». *TreeHugger*. Besøkt 24. mai 2017.
5. ↑  «Windshields and Auto Glass – What Are They?». Besøkt 3. januar 2017.
Et **nødbeslag** er en mekanisme som enkelt åpner en rømningsdør ved en nødsituasjon. Det skilles mellom nødutgangsbeslag og panikkbeslag.

En viktig årsak til at nødbeslag benyttes er for å ivareta innbruddssikkerheten også ved en rømningssituasjon. I slike tilfeller ønsker man gjerne at bygget skal kunne rømmes effektivt samtidig som det ikke skal være mulig å ta seg inn i bygget dersom det skulle utløses falsk brannalarm når det ikke befinner seg personer i bygget. Siden nødbeslag ikke ivaretar tilbakerømning tilstrekkelig, finner man dette nesten utelukkende på ytterdører.

Nødutgangsbeslag
----------------

Rent mekanisk fungerer et nødutgangsbeslag tilsvarende en espagnolettlås, der låsetapper i topp og bunn av dørbladet låser dette fast i dørkarmen. Ved betjening med håndtak eller trykkplate frigjøres disse og døren kan åpnes. Dersom personene som oppholder seg i et bygg er kjent med rømningsveier og betjening av disse, og det dermed ikke er stor fare for at det oppstår panikk, vil nødutgangsbeslag være tilstrekkelig for å ivareta rømningssikkerheten.

Panikkbeslag
------------

Et panikkbeslag kan enten låses ved hjelp av låsetapper inne i dørbladet, eller ved utvendige låsetapper. Disse kan utløses ved at man presser inn en list som monteres vertikalt på dørbladet i ca. en meters høyde. I bygninger i risikoklasse 5 eller 6 hvor det er krav om ett-greps rømning vil panikkbeslag være tilfredsstillende når det dekker minst 60 % av dørens bredde.

På rømningsdører som ikke brukes som gangdører benyttes ofte en magnetlås i tillegg for å forhindre at publikum åpner døren ved hjelp av panikkbeslaget.
**Ture Schwebs** (født 6. juli 1950) er en norsk litteraturviter, forsker og fagbokforfatter.

Schwebs er professor ved Høgskolen på Vestlandet. Han har hovedfag i nordisk litteratur fra Universitetet i Bergen, og arbeidet 10 år i videregående skole, før han i 1990 ble tilsatt ved HiB.

Schwebs har i sin forskning særlig konsentrert seg om medie- og norskfaglige emner. Hans forskningsinteresser er knyttet til tekstformer og sjangrer i nye medier, tekstkulturens forhold til den digitale informasjonsteknologien og til barn og unges ikt-bruk.

Schwebs er forfatter, sammen med Helge Østbye, av læreboken *Media i samfunnet*, som kom første gang i 1988. Denne boken er i 2020 kommet i sin åttende utgave, med Brita Ytre-Arne som medforfatter. Denne boken er mange norske mediestudenters første møte med disiplinen. En annen bok, som var viktig i sin samtid, er *Skjermtekster* fra 1994, med Schwebs som redaktør. I 1996 kom han med CD-ROMen *Rom for norsk*. Schwebs er videre forfatter av *Tekst.no*, første gang utgitt i 2001, sammen med Hildegunn Otnes. I 2010 kom *Tekst 2 null*, forfattet sammen med Jon Hoem.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Ture Schwebs i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Ture Schwebs i BIBSYS
* Presentasjon ved Høgskolen på Vestlandet Arkivert 6. september 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
«***This Little Wiggy***» er den attende episoden av den niende sesongen av TV-serien *Simpsons*. Den er den andre episoden som har handlingen sentrert rundt figuren Ralph Wiggum, den første var «*I Love Lisa*».

Handling
--------

Da Marge forstår at Ralph Wiggum ikke har noen venner, mye likt slik hun selv hadde det som barn, arrangerer hun det slik at han får tilbringe tid sammen med Bart. Bart er ikke særlig glad for opplegget, men ser det etterhvert som en fordel da han oppdager at Ralphs far har en nøkkel som kan åpne samtlige dører i Springfield. Bart og Ralph stjeler derfor nøkkelen, og etter å ha støtt på bøllene Nelson, Jimbo, Kearney og Dolph fra Springfield barneskole, drar de seks guttene til et ubrukt fengsel. Da Ralph protesterer stikker bøllene av, men ikke før de har kastet nøkkelen inn i fengselet. Ralph og Bart må gå inn etter det, men i prosessen slår de på den elektriske stolen.

Senere, mens de er hjemme hos familien Simpson, får Bart og Ralph høre at fengselet skal settes i drift igjen. Borgermester Quimby setter seg til og med ned i den elektriske stolen som et PR-stunt, uvitende om at den faktisk fungerer. Bart og Ralph greier ikke å ringe til fengselet for å advare borgermesteren, men Ralph påpeker at Lisa sikkert vet en måte de kan advare ham på. Hun avfyrer en liten rakett med en advarsel festet til, men raketten bommer på fengselet. Den lander imidlertid i Springfield atomkraftverk, og slår av strømmen til fengselet. På dette tidspunktet var Quimby i ferd med å bli drept av den kraftige elektriske strømmen i stolen, men han overlever takket være Lisa. Senere gratulerer familien Simpson Ralph med at han kom på å spørre Lisa om hjelp. Lisa, som først er forvirret over at hun ikke får anerkjennelse for å ha sendt avgårde raketten, blir påminnet av Bart at det er sjelden Ralph får høre lovord, og at han trenger litt anerkjennelse. Lisa blir derfor med på å gratulere ham.
**Ture Ödlund**(født 15. mai 1894 i Njurunda, død 14. desember 1942 i Stockholm) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix.

Ödlund vant en olympisk sølvmedalje i curling under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var med på de svenske laget som kom på andreplass i curlingturneringen bak Storbritannia. De andre på det svenske laget var Johan Åhlén, Carl Kronlund, Carl Petersén, Carl-Axel Pettersson, Erik Severin, Karl-Erik Wahlberg og Victor Wetterström.

Tre nasjoner deltok i curlingturneringen som av mange kilder har fremstått som en demonstrasjonsgren, men i februar 2006, noen få dager før de olympiske leker i Torino åpnet, erklærtre IOK at curling var en del det av offisielle olympiske programmet i 1924.

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Chamonix - Sølv Sølv i curling Sveriges flagg Sverige

Referanser
----------

1. ↑   sok.se[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ture Ödlund – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Ture Ödlund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Ture Ödlund – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Ture Ödlund – World Curling Federation Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Foto av en mann iført spansk kappe.
**Spansk kappe** var et tønneformet strafferedskap med en åpning til bena i bunnen og et hull til hodet i toppen. I Justismuseets eksemplar er det også en jernbøyle for feste av en bjelle. Spansk kappe ble særlig brukt mot urostiftere og folk som ikke kunne betale bøtene sine.

Hodet til den straffede ble låst fast med en stang når vedkommende hadde fått tønnen ned over hodet, slik at den hvilte på skuldrene. På tønnen var det festet en lapp med opplysninger om navn og overtredelse. Den som ble straffet, måtte bære kappen gjennom gatene og utenfor kirken. 

I Ludvig Holbergs komedie *Det lykkelige skibbrud* («Det lykkelige forliset») dømmes skurken Rosiflengius til å straffes med spansk kappe.

Straffemetoden ble avskaffet ved lov 17. mai 1848.

Referanser
----------

1. ↑  «Spansk kappe», Justismuseet
2. ↑  «spansk kappe» i *Store norske leksikon* på snl.no. Hentet 18. oktober 2022 fra
3. ↑  Jørgensen, Jens Ulf: «spansk kappe» i *Den Store Danske* på lex.dk. Hentet 18. oktober 2022 fra
4. ↑  Refsaas, Jørgen (1891). *Fra Trøndernes Militærliv: historiske Smaating*. Trondhjem. s. 22-23.
5. ↑  Holbergs komedie *Det lykkelige skibbrud*
6. ↑  *Love, Anordninger, Kundgjørelser, aabne Breve, Resolutioner m.m. der vedkomme Kongeriget Norges Lovgivning og offentlige Bestyrelse: med hosføiede Registre*. Christiania: Grøndahl. 1851. s. 374.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Thisted Amt.** Grønt: Sogn som i 1970 gikk til Viborg amt. Lilla: Thyholm som ble til en kommune i Ringkjøbing amt. Blått: Område som ble til Nordjyllands amt.
Thisted amt omkring 1900
**Thisted amt** var et amt før Kommunalreformen i 1970. Hovedbyen var Thisted.

Det inngikk syv herreder i amtet:

* Hassing
* Hillerslev
* Hundborg
* Morsø Nørre
* Morsø Sønder
* Refs
* Vester Han herred

Kommunalreformen i 1970
-----------------------

Forut for Kommunalreformen i 1970 ønsket politikerne i Thisted amt overveiende å bli tilsluttet det nye Nordjyllands amt eller å danne et "Vestjyllands amt" sammen med Ringkjøbing amt. Der var ikke så meget stemning for å bli lagt sammen med Viborg amt.

Sentraladministrasjonen var dog ikke lydhør ovenfor disse kravene, og det endte med at den største delen av Thisted amt ble en del av det nye Viborg amt. Thisted amt hadde i forveien en del samarbeide med det gamle Viborg amt på blant annet på sykehusområdet.

De fire storkommuner i Viborg amt ble:

* Hanstholm
* Morsø
* Sydthy
* Thisted

Det nordøstlige hjørnet, syv sogn i Vester Han herred, ble til Fjerritslev kommune i Nordjyllands amt. En mindre del av Vester Han herred, de fem vestlige sogn, kom derimot med til Viborg amt.

Fem sogn på Thyholm i syd ble til Thyholm kommune i Ringkjøbing amt.

Thyborøn hørte opprinnelig med til Thisted amt (Agger Sogn, Vestervig-Agger kommune), men ble i 1954 overført til Ringkjøbing amt. Ved folketingsvalget hørte Thyborøn dog til Thisted amtskrets inntil 1970.

Amtmenn
-------

* 1793 – 1803: Niels Ferslew
* 1803 – 1805: Guldbrand Arentz
* 1805 – 1842: Gerhard Andreas Faye
* 1842 og 1843: Fritz Brun (konstitueret)
* 1842 – 1866: Gottlob Emil Georg Frederik baron Rosenkrantz
* 1866 – 1868: Carl Ludvig Vilhelm Rømer von Nutzhorn
* 1868 – 1885: Iver Emil Hermann William Unsgaard
* 1885 – 1890: Conrad Alexander Fabritius de Tengnagel
* 1890 – 1900: Vilhelm Peter greve Schulin
* 1900 – 1909: Johan Frederik Simony
* 1909 – 1919: Carl Otto Bache
* 1919 – 1925: Henrik Julius Lehmann
* 1926 – 1935: Kresten Haugen-Johansen
* 1935 – 1938: Aage Axel Helper
* 1938 – 1962: Hans Egedorf
* 1962 - 1970: Florian Martensen-Larsen

Se også
-------

* Herregårde i Thisted Amt
* Kirker i Thisted Amt


| * v
* d
* r
Danmarks amter 1793–1970 |
| --- |
| Bornholm **·** Frederiksborg **·** Færø (til 1948) **·** Haderslev **·** Hjørring **·** Holbæk **·** København **·** Maribo **·** Odense **·** Præstø **·** Randers **·** Ribe **·** Ringkøbing **·** Roskilde **·** Skanderborg **·** Sorø **·** Svendborg **·** Sønderborg **·** Thisted **·** Tønder **·** Vejle **·** Viborg **·** Aabenraa **·** Aalborg **·** Århus |
**Nogaj-horden** (også stavet **Nohaj**) var en konføderasjon bestående av omtrent atten tyrkiske og mongolske stammer på Den pontisk-kaspiske steppe fra rundt år 1500, til de ble drevet vestover av kalmukkene og sør av russerne i det 17. århundre. Mongolstammen kalt manghitene utgjorde kjernen av Nogaj-horden. 

I det 13. århundre dannet Nogaj Khan - en direkte etterkommer av Djengis Khan gjennom hans sønn Dzjosjy - en manghit-hær samt andre tyrkiske stammer. Ett århundre senere var nogajene ledet av Edigu, en leder med både manghit-aner og slektskap til Dzjosjy - som dannet Nogaj-dynastiet.

Nogaj-horden dukket opp mellom 1391 og 1399 i maktvakuumet etter Den gylne hordes oppløsning.

Referanser
----------

1. ↑  Khodarkovsky, Russia's Steppe Frontier s. 9
2. ↑  Victorin, V.M. «NOGAI HORDE – THE LAST AREA OF TURKIC NOMADISM IN EASTERN EUROPE» Besøkt 22. mars 2015

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC
 |
***Noen som Angela*** er en roman av Bror Hagemann, utgitt på Gyldendal i 1989. Den er Hagemanns andre roman.

Romanen er kort – 118 sider – og har et hurtig tempo med mange av den velskrevne detektivromanens kjennetegn.

Handling
--------

32 år gamle Henry Ruud lever et regelmessig og lite bemerkelseverdig liv i Bergen. Han gjør det han kan for ikke å vekke andres interesse på noen måte; utfører jobben sin som systemkonsulent punktlig, men uten å utmerke seg, later som han er interessert i de samme tingene som arbeidskameratene, dvs, fotball, og ser ellers mest på TV om kveldene. Han er livredd for at noen skal få kjennskap til hans hemmelige lideskap for opera, og holder platene innelåst. 

En dag ser han i et magasin en fotomodell som gjør et besynderlig inntrykk på han - «noe i blikket hennes han ikke kunne forklare; noe vilt, fandenivoldsk, og samtidig veldig sky, som om det var første gang hun ble fotografert». Han begynner å gjennomsøke ulike magasiner, og finner henne igjen under skiftende identiteter. Etter å ha fulgt henne i nærmere to år, slutter hun å opptre i bladene. Hun er sporløst forsvunnet. Dette får Henry Ruud til å ta sitt livs beslutning: Han vil finne henne, snakke med henne, gi seg til kjenne. Når ferien kommer, setter han seg i Granadaen og kjører nedover i Europa på det eneste sporet han har - navnet på en fotograf som forekommer på et bilde.

Nye spor bringer han etter hvert høyt opp i Romas underverden, og oppdraget viser seg å medføre fare for eiendom, helse og liv. For Henry Ruud er det å finne Angela blitt et livsnødvendig prosjekt, og viktigere enn alle andre hensyn. Han vet ikke hva som er mest uvirkelig – det utenkelige som han nå foretar seg, eller hans tidligere, velordna liv.



Portal: Litteratur

1. ↑  ; *Store norske leksikon*.
**Taiwans kvinnelandslag i fotball** representerer Taiwan i internasjonal fotball. På grunn av politiske konflikter med Kina deltar Taiwan under navnet Kina-Taipei. I tillegg til New Zealand er Taiwans kvinnelandslag de eneste laget som er blitt kontinentalmester i to kontinenter (begge i Oseania og Asia).

Taiwan var blant de beste lagene i Asia i kvinnefotballens barndom. I sitt første år som kvinnelandslag vant de Asiamesterskapet på hjemmebane i 1977, og fulgte deretter opp med to mesterskap etter hverandre i 1979 og 1981. Imidlertid var det problemer med Kina, og Taiwan ble forsøkt overført fra AFC (Asian Football Confederation) til OFC (Oseanias Fotballkonføderasjon). Det gikk litt fram og tilbake på 70-tallet, fram til 1982, da Taiwan ble overført til OFC. I 1986 og 1989 vant de OFC Women's Championship, før de i 1989 ble ført tilbake til AFC igjen. Taiwan rakk dermed sluttspillet i Asiamesterskapet samme år, og kom til finalen, der de tapte for Folkerepublikken Kina 0-1.

Imidlertid hadde i mellomtiden Japan og Nord-Korea blitt langt bedre, og det ble vanskeligere for Taiwan å hevde seg. I 1991 kom Taiwan på tredjeplass i Asiamesterskapet. Det var imidlertid nok til å kvalifisere seg til Taiwans første, og hittil eneste, VM. I VM i Kina kom Taiwan til kvartfinalen på flere scorede mål enn Brasil som beste treer. I kvartfinalen møtte Taiwan USA og tapte stygt 0-7. 

I Asiamesterskapet etablerte de seg blant de 4 beste. I 1993 ble det en fjerdeplass, i 1995 en tredjeplass, i 1997 en fjerdeplass og i 1999 en andreplass, med tap 0-3 i finalen mot Kina. I 2001 ble også Sør-Korea bedre, og hindret dermed Taiwan en semifinaleplass. I 2003 kom Taiwan på tredjeplass i sin gruppe, og i 2006 og 2008 kom de sist i sin gruppe. I 2010 ble Taiwan slått ut i kvalifiseringen, med tap for Jordan og Burma, og gjorde dermed dårligste mesterskap noen gang. De er fortsatt rangert foran Burma og Jordan på FIFA-rankingen, men er Asias 8. beste lag per mars 2010.

| * v
* d
* r
Nasjonale fotballandslag i Asia (AFC) |
| --- |
|  | 
* Afghanistan
* Australia
* Bahrain
* Bangladesh
* Bhutan
* Brunei
* Burma
* De forente arabiske emirater
* Filippinene
* Guam
* Hongkong
* India
* Indonesia
* Iran
* Irak
* Japan
* Jemen
* Jordan
* Kambodsja
* Kina
* Kirgisistan
* Kuwait
* Laos
* Libanon
* Macao
* Malaysia
* Maldivene
* Mongolia
* Nepal
* Nord-Korea
* Nord-Marianene
* Pakistan
* Palestina
* Oman
* Qatar
* Saudi-Arabia
* Singapore
* Sri Lanka
* Syria
* Sør-Korea
* Tadsjikistan
* Taiwan
* Thailand
* Turkmenistan
* Usbekistan
* Vietnam
* Øst-Timor

 |  |
| 
* Tidligere:
* Nord-Vietnam
* Sør-Vietnam
* Sør-Jemen

 |
**Storbritannias religion** er i høy grad preget av de mange historiske omveltninger som har hatt bakgrunn i religiøse konflikter.

Siden lollardismen har man skilt mellom de såkalte «etablerte» kirkene, dvs. de som det offentlige bekjenner seg til, og dissentere, både kristne og ikke-kristne. 

De etablerte kirkene i Storbritannia består idag av den anglikanske kirken Church of England og den presbyterianske Church of Scotland. Det var tidligere en egen Church of Ireland og Church of Wales, men de ble oppløst i henholdsvis 1871 og 1920. I tillegg er det et stort mangfold av andre religiøse samfunn utenfor de offisielle kirkene, særlig katolske, ortodokse, muslimske, hindu, sikh, buddhistiske, og jødiske.

Historie
--------

Kristendommen kom til De britiske øyer gradvis, så det er vanskelig å tidfeste et bestemt år da området ble kristent. I tillegg til hedenske religioner, ble også den romerske religionen populær. Både keltiske og katolske misjonærer kom til øyene, og så tidlig som i år 664 kom det til et forlik mellom keltiske og katolske geistlige om at katolisismen skulle være enerådende. 

Storbritannia ble etterhvert et viktig knutepunkt for katolisismen – bl.a. var den norskinteresserte Nicholas Breakspear, senere Hadrian IV fra Storbritannia.

Men om katolisismen ble sterk i Storbritannia, hadde også mange av reformasjonens krefter sitt opphav der. Lollardismen i det 14. og 15. århundre, og dissentere som Stephen Langton, John Knox og John Wyclif var britiske.

Den største utfordringen til pavens autoritet kom imidlertid da Henrik VIII utropte seg til den engelske kirkens overhode.

Trostilhørighet
---------------

En synagoge og moske er naboer i London
I en spørreundersøkelse i 2007, oppgav et representativt utvalg på 3 000 av befolkningen gjennom dybdeintervjuer følgende trostilknytninger:

| Religion/Trosretning | Prosent% |
| --- | --- |
| Ingen religion | 45,7 |
| Church of England | 20,9 |
| Den katolske kirke i Storbritannia | 9,0 |
| Presbyterianere/Church of Scotland | 2,8 |
| Metodister | 1,9 |
| Andre protestanter | 2,7 |
| Kristne, uten menighetstilhørighet | 10,3 |
| Andre kristne | 0,4 |
| Muslimer | 3,3 |
| Hinduer | 1,4 |
| Jøder | 0,4 |
| Sikher | 0,4 |
| Andre religioner | 0,4 |
| Ikke svart | 0.5 |

Kilde: British Social Attitudes Surveys 2007.

Referanser
----------

1. ↑  «Religion by Year». British Social Attitudes Surveys. 2007. Besøkt 24. mai 2009.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Ernst Andersen** (født 12. september 1907 i Herning, død 9. mars 2002) var en dansk jurist og professor ved Københavns universitet fra 1944 til 1977.

Liv
---

Han ble student fra Sorø akademi i 1925 og *cand. jur.* i 1931, før han ble ansatt i det danske innenriksdepartementet. I 1940 fikk han doktorgraden for en avhandling om forvaltningsrett, og i 1944 ble han utnevnt til professor i rettsvitenskap ved Københavns universitet, hvor han til å begynne med underviste i offentlig rett, senere i person-, familie- og arverett.

Andersen utga en rekke lærebøker, blant annet i statsrett (sammen med Alf Ross), ekteskapsrett, arverett og personrett. Senere skrev han flere rettshistoriske bøker, som *Træk af juraens udvikling* i to bind (1970–73) og *Bankvæsenets oprindelse* (1976). På sine eldre dager skrev han flere avhandlinger om kirkehistorie og religion.

Referanser
----------

1. ↑   gravsted.dk ID ernstandersen, besøkt 26. september 2022[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Ditlev Tamm: «Andersen, Ernst», i *Dansk biografisk leksikon*, 3. utgave

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
**Ernst August (V.) Albert Paul Otto Rupprecht Oskar Berthold Friedrich – Ferdinand Christian – Ludwig av Hannover**, hertug av Braunschweig-Lüneburg, kongelig prins av Storbritannia og Irland (født 26. februar 1954 i Hannover) er en tysk adelsmann. Han er sønn av prins Ernst August IV av Hannover (1914–1987) og hans kone Ortrud av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1925-1980). Han er overhode for fyrstehuset Hannover, som regjerte som konger av Storbritannia og Irland fra 1714 til 1901, og som konger av Hannover frem til 1918. Han er eldste mannlige etterkommer etter kong Georg III av Storbritannia og Irland, og dessuten oldebarn av keiser-konge Wilhelm II av Tyskland og Preussen.[]

Ernst August er i tillegg til *prins av Hannover* titulert *hertug av Braunschweig og Lüneburg* og *kongelig prins av Storbritannia og Irland*.[] Den siste tittelen fikk hans far tildelt i 1914 av kong Georg V av Storbritannia, ble fratatt gjennom *Titles Deprivation Act* i 1917 og fikk den på nytt tildelt av sin egen far i egenskap av overhode for huset Hannover i 1931.[]

Han giftet seg i 1981 med sjokoladearvingen Chantal Hochuli, og fikk to barn, Ernst August (f. 1983) og Christian (f. 1985). De ble skilt i 1997. I 1999 giftet han seg med prinsesse Caroline av Monaco, datter av fyrst Rainier III av Monaco og Grace Kelly. Ettersom han giftet seg med en katolikk, mistet han dermed arveretten til den britiske tronen. Han har fremdeles arveretten til Hannovers trone, og er dermed en av Tysklands forbundsfyrste-pretendenter.[]

Ernst August og Caroline har en datter, prinsesse Alexandra Charlotte Ulrike Maryam Virginia av Hannover (født 1999).

Ernst August vakte oppsikt i Tyskland, særlig etter at han urinerte på den tyrkiske paviljongen på verdensutstillingen i Hannover i 2000, og for å jult opp en pågående journalist.[] Dette gav ham tilnavnene *Pinkelprinz* og *Prügelprinz* i tabloidpressen.[]

Referanser
----------

1. ↑   The Peerage, The Peerage person ID p10169.htm#i101684, oppført som Ernst August Prinz von Hannover[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   The Peerage person ID p10169.htm#i101684, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** Munzinger (iba)
 |
***Til fremmede kyster***   (original tysk tittel: *Zu neuen Ufern*) er en tysk dramafilm fra 1937, regissert av Hans Detlef Sierck (senere Douglas Sirk) med Zarah Leander i hovedrollen. Filmen bygger på romanen av samme navn av Lovis H. Lorenz, og ble spilt inn i Studio Babelsberg utenfor Berlin.

Handling
--------

I 1846 opptrer skuespillerinnen Gloria Vane ved Adelphi Theatre i London. Hun blir forelsket i adelsmannen Albert Finsbury, som sliter med økonomiske problemer. Han skal snart reise til Australia, for å begynne som offiser. Han skal betale gjelden sin før han skal reise til, og bruker en falsk sjekk for å klare dette. Men etter at Finsbury har reist sin vei, blir forfalskningen oppdaget. For å beskytte ham tar Gloria på seg skylden for den falske sjekken, og blir dømt til sju år i det beryktede Paramatta-fengselet i Sydney.

Fra fengselet sender hun en melding til Finsbury og ber om hjelp, men han svarer aldri. En australsk selger forelsker seg i henne, og ber henne om å gifte seg med ham. Noe hun samtykker til, men bare for at hun skal komme seg ut av fengselet. Når hun oppdager at Finsbury planlegger å gifte seg med guvernørens datter, bli hun sønderknust. Finsbury finner henne igjen til slutt, men hun elsker ham ikke lenger.

Om filmen
---------

Dette var Leanders første tyske film etter å ha spilt i tre filmer i Sverige, og én i Østerrike. Filmen var svært populær og flere av sangene fra den ble slagere i Tyskland.

Medvirkende
-----------

* Zarah Leander: Gloria Vane (Häftling 218)
* Willy Birgel: Sir Albert Finsbury
* Viktor Staal: Henry Hoyer
* Carola Höhn: Mary
* Erich Ziegel: Dr. Hoyer
* Hilde von Stolz: Fanny

Musikk i filmen
---------------

* *Yes Sir!*
* *Tiefe Sehnsucht (Ich hab eine tiefe Sehnsucht in mir)*
* *Ich steh im Regen (Warten im Regen)*

Alle sanger komponert av Ralph Benatzky

DVD
---

Filmen er utgitt i Tyskland på en utekstet DVD.

Referanser
----------

1. ↑  «Lenke til filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 8. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Til fremmede kyster* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Til fremmede kyster* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Til fremmede kyster* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Til fremmede kyster* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Til fremmede kyster* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Til fremmede kyster* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (de) *Til fremmede kyster* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Til fremmede kyster* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
Etter 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lb5 a6 4.La4 b5 5.Lb3 Sa5

**Den norske varianten i spansk** er en variant i **spansk åpning**. Den oppstår etter trekkene *1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lb5 a6 4.La4 b5 5.Lb3 Sa5*. Andre (etter hvert mindre brukte) navn er **Jaktvarianten** eller **Taimanov-Furman-varianten**. Carl Schlechter publiserte analyser i varianten allerede i 1901, men den fikk bredere oppmerksomhet først da Mark Taimanov og Semyon Furman praktiserte varianten på høyt nivå i perioden 1954-56. Varianten ble blant annet spilt av Robert Fischer i 1963. Sorts plan er å eliminere hvits sterke hvitfeltsløper, men varianten er ansett som risikabel, fordi svart kommer etter i utvikling.

Varianten ble tidlig (antakelig første gang i 1957) adoptert av nordmannen Svein Johannessen,
som oppnådde gode resultater med den gjennom sin karriere, helt fram til 2006. På 1960-tallet trakk Johannessen med seg andre nordmenn, med Arne Zwaig i spissen. Sent på 1980-tallet tok en ny generasjon norske spillere, anført av stormesterne Simen Agdestein, Jonathan Tisdall og Einar Gausel opp tradisjonen med til dels gode resultater.

Den norske tilknytningen ble styrket da Tisdall i 1995 publiserte en artikkel med tittelen *Ruy Lopez. The Norwegian Variation* i *New in Chess Yearbook 37*.

Mulig videre forløp
-------------------

Som hovedfortsettelse regnes trekkene *6.0-0 d6 7.d4*, med følgende forgrening:

a) *7...Sxb3 8.axb3 f6* – Johannessen-varianten

b) *7...f6* – Zwaig-varianten

c) *7...exd4* – Den russiske varianten.

Litteratur
----------

Sjakkmesteren Svein Johannessen, Øystein Brekke 2009, Norsk Sjakkforlag

New in Chess Yearbook 37, New in chess 1995

Referanser
----------

1. ↑  
Øystein Brekke (2009). *Sjakkmesteren Svein Johannessen*. Norsk Sjakkforlag.
2. ↑  New in Chess Yearbook 37, New in chess 1995