recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peder Martinius Gjemre**, kjent som **Per Gjemre**, (født 26. november 1864 i Stavanger, død 10. april 1928 i Stavanger) var en norsk billedkunstner. Mange av bildene hans henter motiv fra Jæren og fra hjembyen Stavanger.

Gjemre var utdannet skomaker og var over tretti år da han startet på sin malerkarriere. Han hadde imidlertid gått en tid i lære hos en dekorasjonsmaler, og han hadde også fått noe opplæring hos maleren Sigurd Moe.

I 1910 var Gjemre elev ved Henri Matisses akademi i Paris. Han vendte tilbake fra Paris med mange radikale idéer, men måtte nokså raskt moderere det modernistiske formspråket for å kunne leve som kunstner i hjembyen. Likevel beholdt han den grunnleggende kunnskapen om fargens betydning som form- og romskapende virkemiddel. Han malte mange landskapsbilder og stilleben. 

Gjemre var tegnelærer ved flere skoler i Stavanger og etablerte også sin egen malerskole. Han var også styremedlem i Stavanger Kunstforening. Han er begravet ved Lagård gravlund.

Rogaland Kunstmuseum hadde en egen utstilling med over 60 bilder av Per Gjemre 23. november 2003 - 15. februar 2004.

Referanser
----------

1. ↑   Norsk kunstnerleksikon, nkl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Per Surnevik, red. (1993). *En Rogalandskrønike 1893 - 1993, - det stod i Aftenbladet*. Stavanger: Stavanger Aftenblad. ISBN 82-990832-3-0.
3. ↑  Anne Tove Austbø m.fl. red. (1979). *Stavanger byleksikon*. Stavanger: Wigestrand Forlag. ISBN 978-82-8140-017-7.

Litteratur
----------

* Alf Aadnøy, red. (1979). *Bygd og by i Norge - Rogaland*. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 82-05-10968-0.

Eksterne lenker
---------------

* Store norske leksikon, Peder Martinius Gjemre. Besøkt 27. desember 2011.
* Haugesund Billedgalleri. Om kunstneren. Besøkt 27. desember 2011.
* Aftenbladet.no 22. november 2003 Arkivert 3. juni 2015 hos Wayback Machine. *Slik malte han også!* Om Per Gjemre-utstilling i Rogaland Kunstmuséum. Besøkt 22. januar 2012.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Asbjørn Krokstad** (født 21. mai 1931 i Verdal, død 31. juli 2017 i Trondheim) var en norsk vitenskapsmann, kjent for sine bidrag innen akustikk. Han var også en anerkjent dirigent og musiker (trombone, kontrabass og cello). 

Han var utdannet i svakstrøm ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) (1953–1957), var stipendiat ved Kungliga Tekniska högskolan, dr.ing. ved NTNU (1964), arbeidet ved Tandbergs Radiofabrikk (1968–1970), før han ble professor i akustikk ved Institutt for teleteknikk ved NTNU (1970–2017). Krokstad arbeidet hovedsakelig med romakustikk, musikkinstrumenter, elektroakustikk, hørsel og høreapparater og ledet akustikk-komiteen for Grieghallen i Bergen.

Krokstad ble tidlig med i «Hallems trio» i heimbygda, samt diverse brassband, før han begynte ved Trondheim Musikkskole (1952) og ble aktiv i Trondheim Symfoniorkester på kontrabass (1953–59). Senere fikk han dirigentdebut med det samme (1958), samt deltok i Bodega Band. Krokstad ble utnevnt til kommandør av Polyhymnia for hans fortjenester for Studentersamfundets Orkester. Han utga dessuten boken *Å dirigere korps, kor og orkester* (1963) og har også dirigert for Trøndelag Teater i perioder.

Familie
-------

Han var onkel til trommeslager Steinar Krokstad.

Referanser
----------

1. ↑  Aagaard, Anne Cathrine Due (11. august 2017). «Asbjørn Krokstad (minneord)». *Adresseavisen*. s. 45.
2. ↑  Helmer Dahl (29.6.1995). «Akustikken i Grieghallen». Bergens Tidende.
3. ↑  Fortsatt på bølgelengde *i Adressa den 9. februar 2017.*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Asbjørn Krokstad i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Asbjørn Krokstad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin[*død lenke*] finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
* Asbjørn Krokstads privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Dannemann** eller **dannemand** (**dannekvinne** om en kvinne) er en gammel betegnelse som blant annet fantes i norsk lovverk, som beskrivelse av en aktverdig og pålitelig *(dannet)* person.

På 1600-tallet omtalte folk hverandre som «dannemenn» og «dannekvinner», av norrønt *dándi* (= dugende). Ved ekteskapsinngåelsen skulle mannen foran presten love å oppføre seg som en «dannemann» mot sin kone.

Da fogden på Bergenhus fengslet en kvinne for trolldom i 1576, «gjorde hun sin døl», dvs. skaffet medsvergere som avla ed på at hun var troverdig. Med 11 «uberyktede dannekvinner» og selv tolvte «gjorde hun sin døl» etter Norges lov og ble da frifunnet, stadfestet av herredagen i 1578.

Da Magdalena Gestdatter stevnet sin ektemann inn for kapittelretten i Stavanger i 1598, viste hun til hans dårlige oppførsel mot henne og barna, «som ingen dannemann sømmer».

Andre benevnelser
-----------------

* Gammelnorsk og gammeldansk: *donde, dondemand, dandaman.*
* Islandsk: *dándismaður.*

Bruk
----

I Christian Vs lovbok (1. bok, kap. 19 – *«Om Arrest og beslag»* , pkt. 1 ) står for eksempel:

> 
> *«Arrest skal giøres ved Rettens Betiente og Kongens Foged, eller om de ikke ere tilstæde, ved tvende Dannemænd».* 
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Søk etter *Dannemann* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
2. ↑  «dannemand», *Den danske ordbog*
3. ↑  Hilde Sandvik og Geir Atle Ersland: *Norsk historie* (s. 221), Samlaget, Oslo 2008, ISBN 978-82-521-5182-4
4. ↑  Hilde Sandvik og Geir Atle Ersland: *Norsk historie* (s. 231)
5. ↑  Hilde Sandvik og Geir Atle Ersland: *Norsk historie* (s. 241)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Den tidligere russisk-ortodokse Sofiakatedralen, nå et arkitekturmuseum, ligger i bydistriktet Daoli.
Gaten *Zhong Yang* ca. 1940, da kjent under det russisk-japanske navn *Kitaisukaia*.
**Daoli** (kinesisk: 道里区; pinyin: *Dàolǐ Qū*) er et av de eldste distriktene i byprefekturet Harbin i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Der ligger ved elven Songhua. 

Dette distriktet var sterkt preget av harbinrusserne som lenge dominerte i Harbin.

Daoli er også kjent for gaten Zhong Yang (også kjent ved sitt gamle russiske navn *Kitaiskaja*), som er en av Harbins viktigste forretningsgater. Denne gaten gjenspeiler den internasjonale handelsvirksomhet som har preget byen på 1900-tallet. Den 1,4 km lange gaten er et veritabelt museum for europeiske arkitektoniske stilarter: Fasader i barokk og bysantinsk stil, små russiske bakerier, franske motehus, amerikanske spisesteder og japanske restauranter.

Her ligger også den tidligere russisk-ortodokse Sofiakatedralen.

Kulturminner
------------

Sofiakatedralen,bygd av russisk-ortodokse harbinrussere i 1907, ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Kirken er nå (2010) arkitekturmuseum.

Eksterne lenker
---------------

* Infoside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
***Danmarksmonumentet*** er en skulptur av Louis Hasselriis plassert i Østre Anlæg i København. 

Skulpturen som også kalles ***Guldbryllupsmonumentet***, ble fremstillet i anledning av kong Christian X og dronning Louises gullbryllup den 26. mai 1892. Paret var kjent som Europas svigerforeldre, og hadde flere av deres barn sittende som konger og dronninger i Europa. I 1897 ble monumentet avslørt foran det nye Statens Museum for Kunst (som var blitt innviet året før). Prisen var ca. 96 000 kroner, hvorav den største del av pengene var fremskaffet via innsamling.

Motivet
-------

Hovedskulpturen plassert øverst på søylen forestiller Mor Danmark som foruten kappe og krone, bærer en dragtspenne fra bronsealderen og Dagmarkorset fra middeladeren. I venstre arm holder hun et gullhorn fra germansk jernalder, høyre hånd støtter seg til et skjold med de danske løver.

Under Danmark ses portrettmedaljonger av kongefamilien med tilhørende monogrammer i et bånd rundt om søylen. Lenger nede er innsatt tre bronserelieffer. Relieffene viser store begivenheter i kongeparets liv som deres vielse, sønnen Vilhelm som mottar Hellas' krone m.m. Rundt om relieffene sitter tre løver på hvert deres fremspring. 

Nederst ses tre bronseplater hvorav den forreste bærer teksten: *Dyb Hengivenhed og sand Kjærlighed rejste dette mindesmærke i anledning af kong Christian 9. og Dronning Louises Guldbryllup den 26. Mai 1892.* De to andre platene bærer ikke innskrift.

Mottagelse
----------

Skulpturen ble presentert med pomp og prakt, men dommen var hård og verket ble både latterliggjort og hånet. I 1919/1920 lykkedes det å få det gjemt godt vekk i det nærliggende Østre Anlæg. Her ble det plassert på Pücklers Bastion, ikke langt fra Østerport Station med søylens forside vendt mot banegraven. Flytningen var beregnet til å koste ca. 100 000 kroner, og var således dyrere enn prisen for selve monumentet. Her har monumentet siden blitt stående, i sommerhalvåret halvt skjult blant store løvtrær.

Referanser
----------

1. ↑  Meldahl, F. (9. juni 1897). «Guldbryllupsmonumentet». *Den til Forsendelse med de Kongelige Brevposter privilegerede Berlingske Politiske og Avertissementstidende*. s. 2.
2. ↑  «Louis Hasselriis | lex.dk». *Den Store Danske* **(dansk)**. Besøkt 1. september 2020.
3. ↑  «Mysterier fra Museet #6: Det glemte monument». *SMK – Statens Museum for Kunst* **(dansk)**. 19. august 2019. Besøkt 1. september 2020.
4. ↑  «Østre Anlæg». *Parkmuseerne* **(dansk)**. Arkivert fra originalen 6. juni 2021. Besøkt 1. september 2020.
5. ↑  «Et omstridt Monument». *Bornholms Tidende*. 22. januar 1919. s. 1.
***Dagdriverne*** (originaltittel: *I vitelloni*) er en italiensk spillefilm fra 1953, regissert av Federico Fellini.

Handling
--------

Når sommerferien nærmer seg slutten, avbryter et voldsomt regnskyll en skjønnhetskonkurranse ved stranden i en provinsby langs kysten av Adriaterhavet. Sandra Rubini, kronet som "Miss Mermaid 1953", blir plutselig opprørt og besvimer. Ryktene går om at hun venter barn sammen med skjørtejegeren Fausto Moretti. Under press fra Francesco, hans respektable far, går Fausto med på å gifte seg med henne. Kort tid etter bryllupsseremonien deres forlater de nygifte provinsbyen for å reise på bryllupsreise.

Men etter bryllupsreisen blir Fausto tvunget til å akseptere en jobb som lager-assistent i en butikk som eies av Michele Curti, en venn av svigerfaren hans. Men skjørtejegeren Fausto benekter seg ikke, og flørter med flere andre kvinner - selv i sin kones nærvær. Ved et årlig maskeradeball blir Fausto overrasket av den modne skjønnheten til Giulia Curti, hans arbeidsgivers kone.

Men Faustos naive forsøk på å forføre Giulia resulterer i at han blir ydmyket, og deretter får han sparken fra jobb av ektemannen hennes. Som hevn stjeler han statuen av en engel i gullmaling fra sin tidligere arbeidsgiver, og forsøker å få hjelp fra Sandras bror Moraldo til å hjelpe ham. De prøver først å selge den til et kloster, og deretter til en munk. Men begge to avslår tilbudene.

Medvirkende
-----------

* Franco Interlenghi - Moraldo Rubini
* Alberto Sordi - Alberto
* Franco Fabrizi - Fausto Moretti
* Leopoldo Trieste - Leopoldo Vannucci
* Riccardo Fellini - Riccardo
* Leonora Ruffo - Sandra Rubini, Moraldos søster
* Jean Brochard - Francesco Moretti, Faustos far
* Claude Farell - Olga, Alberto's sister
* Carlo Romano - Signore Michele Curti
* Lída Baarová - Signora Giulia Curti
* Enrico Viarisio - Signore Rubini, Moraldos far
* Paola Borboni - Signora Rubini, Moraldos mor
* Achille Majeroni - Sergio Natali

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dagdriverne* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Dagdriverne* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Dagdriverne* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Dagdriverne* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Dagdriverne* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Dagdriverne* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Dagdriverne* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dagdriverne* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dagdriverne* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Dagdriverne* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Asbjørn M. Skoglund A.S** ble stiftet og registrert som aksjeselskap i 1989 for produksjon av brød og ferske konditorvarer.
Firmaet utgitt fra *Skoglund Øya Baker'n* som ble stiftet i 1930 av Asbjørn Marensius Skoglund.

Første produksjonslokale var ett lite rom i Skiptvet. Senere samme år ble det flyttet til et større lokale, på Hafslundsøy i Sarpsborg. I 1934 ble en tomt innkjøpt og et lite bakeri ble bygget i kjellern på eneboligen Asbjørn og Gunvor bygget. Året etter kom produksjonen i gang. Rett etter den andre verdenskrig ble en større tomt innkjøpt da det gamle bakeriet var for lite. Et stort nytt bakeri sto ferdig midt på Hafslundsøy i 1947. Bedriften holder fortsatt til i disse lokalene og drives i dag av tredje generasjon (Olav Guttormsen) og fjerde generasjon (Fredrik Aubert Guttormsen). Bedriften har i dag tre egne utsalg. Bakeriet på Hafslundsøy med utsalg, Iseveien senter og Stortorget Rakkestad. De produserer fortsatt etter gamle håndverkstradisjoner med natthever, fordeiger, surdeiger, lange hviletider og uten unaturlige tilsetningsstoffer.

Referanser
----------

1. ↑  Asbjørn M Skoglund AS[*død lenke*], Finnalle.no
En kopi av »Santa Maria». Dette seilende eksemplar ble funnet i Funchal, Madeira,
«**Santa Maria**» var et av tre skip som Christofer Columbus tok med seg til Amerika. Hennes styrmann og eier var Juan de la Cosa.

*Santa María* var en karakk på omkring 70 fot og var ekspedisjonens hovedskip. Hun hadde en besetning på 40 mann.

De andre skipene i Columbus' flåte var karavellene *Santa Clara*, kalt for *Niña* («pike» – eieren var «Juan Niño») og *Pinta* («Den malte»). Alle skipene var kjøpt brukt og ikke bygd med tanke på utforskningsreiser.

*Santa María* var opprinnelig kalt *La Gallega* («Galicieren»), sannsynligvis navngitt etter byggestedet, Galicia; dens besetning syntes å ha kalt henne for «Marigalante».

*Santa María* hadde tre master. Hun var det langsomste av Columbus' skip, men klarte seg likevel godt under atlanterhavskryssingen. Hun gikk på grunn ved dagens Môle Saint-Nicolas i Haiti den 25. desember 1492, og gikk tapt. Tre fra skipet ble senere brukt til å bygge Môle Saint-Nicolas, som opprindelig het *La Navidad* (Jul) da skipsgrunnstøtelsen fant sted på juledag.

Der eksisterer i dag ingen autentisk lignende kopi av de tre skip i Columbus' ekspedisjon. Adskillige nyere kopier av *Santa María* har vært bygd, men de er alle basert på antagelser. Columbus selv regner imidlertid opp alle segl i sine dagboksnotater. På stormasten (i midten) var storseilet, som ved seiling i svak vind kunne forstørres med hjelp av to bonnetter som ble surret fast, samt over dette et mersseil. På fokkemasten (foran) førtes bare fokk. Under baugsprydet førtes en blinde. Mesanmasten (akter) var rigget med et latinerseil. Foruten det sistnevnte var alle seil råseil. Dessuten kunne man sette opp skipsbåtens mast og seil, trolig også et latinerseil, på akterdekket.

Litteratur
----------

* Attilio Cucari: *Segelschiffe – Die Königinnen der Meere, Geschichte und Typologie*, München: Bassermann Verlag, 2008, Italienische Originalausgabe:*Velieri*, Mondadori Electra S.p.A. 2004, Milano
* Wolfram zu Mondfeld/Peter Holz/Johannes Soyener: *Die Schiffe des Christoforo Colombo 1492: Santa María-Nina-Pinta*, Koehlers Verlagsgesellschaft, Herford 1991, ISBN 3-7822-0515-4
* Xavier Pastor: *Die Kolumbus-Schiffe*, Delius Klasing, Bielefeld 1993, ISBN 3-7688-0815-7

Referanser
----------

1. ↑  Maclean, Frances (januar 2008). «The Lost Fort of Columbus». *Smithsonian Magazine*. Besøkt 24. januar 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**William Carvalho da Silva** kjent som **William** (født 16. november 1954 i São Paulo), brasiliansk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal, 1980 i Moskva, 1984 i Los Angeles.

William vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under OL 1984 i Los Angeles. Han var med på det brasilianske laget som kom på andreplass i volleyballturneringen for menn bak USA. Brasil vant semifinalen mot Italia med 3-1 men tapte finalen med 0-3 til USA. William spilte seks kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1984 USAs flagg Los Angeles - Sølv Sølv i volleyball, menn Brasils flagg Brasil

Referanser
----------

1. ↑   oppført som William Carvalho da Silva, www.bvbinfo.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) William Silva – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) William Silva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (pt) William Silva – Brasils olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) William Silva – Beach Volleyball Database Rediger på Wikidata
**Ålefjærfjorden** er den innerste delen av Topdalsfjorden som igjen er en gren av Kristiansandsfjorden i Kristiansand kommune i Agder. 

Fjorden har innløp ved munningen av Topdalselva og strekker seg rundt 6 km nord-nordvest til Ålefjær.

Kristiansand lufthavn Kjevik ligger på østsida av fjorden og i sør grenser Ålefjærfjorden til Topdalsfjorden. 

Topdalsfjorden går videre sørover til Byfjorden sør for selve Kristiansand. På vestsida ved innløpet til Ålefjærfjorden ligger Justnesøya og Justvik.

Topdalsfjorden som Ålefjærfjorden er en del av er en terskelfjord. Terskelen går over fjorden med Varoddbrua sør for Ålefjærfjorden og på grunn av mye tilførsel av ferskvann fra både Ålefjærbekken fra Bjåvann innerst i fjorden og Topdalselva har fjorden et ganske lavt saltinnhold. Ved store nedbørsmengder kan man regne innerste delen av Ålefjærfjorden for brakkvann. På grunn av lavt saltinnhold fryser ofte Ålefjærfjorden tidligere på vinteren enn Topdalsfjorden og isen stopper normalt sett ved terskelen ute ved Varoddbrua der saltinnholdet øker og strømmenn er sterkere ved tidevannsendinger.

Omtrent midt i Ålefjærfjorden ligger Kvevika der forsvaret i 1986 etablerte et våpenlager for blant annet sjøminer. Forsvarets aktivitet i Kvevika ble avsluttet i 2002, men man kan ennå kjøre inn med båt og se både kai og tunell-inngangen til det gamle anlegget.

Tidlig på 1900-tallet ble det drevet tømmerfløting i fjorden. Tømmer ble fraktet med taubane til Hunsfos fabrikker i Vennesla. Ålefjær kai blir på folkemunne bare kalt for "Taubanen" til tross for at det ikke har vært drevet taubane der siden 1963

Referanser
----------

1. ↑  Ålefjærfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Side 2». *www.agderkultur.no*. Arkivert fra originalen 10. april 2016. Besøkt 25. februar 2017.
3. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 26. februar 2017. Besøkt 25. februar 2017.
4. ↑  «Hunsfos Historielag». *hist.hunsfos.no*. Besøkt 25. februar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ålefjær** er ei bygd i Kristiansand med om lag 350 innbyggere.

Bygda ligger innerst i Ålefjærfjorden og var før Varoddbrua ble ferdigstilt i 1956 eneste alternative vei utenom ferje over Topdalsfjorden. Ved ulykker eller utbedring på Varoddbrua er Ålefjær fremdeles omkjøring for E-18 og kan få store mengder trafikk på smale veier. 

Ålefjær ved krysset Fylkesvei 452 og Fylkesvei 453Ålefjær ved krysset Fylkesvei 452 og Fylkesvei 453
Ålefjær kan kjøres til via 4 veier som knytter bygda sammen med omkringliggende steder. "Ålefjærvegen" Fylkesvei 452 går fra Vollevannet i Kristiansand gjennom Ålefjær videre over i Fylkesvei 453 som ender i Vennesla. Østre Ålefjærvei går fra går fra Ryen (Tveit) til Ålefjær på Fylkesvei 453. Fylkesvei 6 knytter Ålefjær sammen med Erkleiv som igjen kan nås fra Birkeland, Vennesla eller Oggevann.

Tømmerfløting var en viktig del av sysselsettingen i begynnelsen av 1900-tallet og en Taubane mellom Ålefjær kai og Hunsfos fabrikker var i drift fra 1916 til 1963. Tømmer ble senere fraktet med lastebil langs Fylkesvei 453 til Vennesla og Hunsfos Fabrikker.

Sentralt i bygda ligger Ålefjær Bedehuskapell og den gamle Skolestua der forfatter Axel Jensen levde sine siste leveår.

Axel Jensen skrev sammen med Jan Christian Mollestad blant annet *Trollmannen i Ålefjær*.

I 2003 ble det bygd en golfbane, Bjaavann Golfklubb.

Referanser
----------

1. ↑  «Hunsfos Historielag». *hist.hunsfos.no*. Besøkt 24. februar 2017.

| * v
* d
* r
Bydeler i Kristiansand |
| --- |
|  | Randesund **·** Hånes **·** Tveit **·** Ålefjær **·** Justvik **·** Mosby **·** Songdalen **·** Strai **·** Søgne **·** Kongsgård/Gimlekollen **·** Lund **·** Kvadraturen/Eg **·** Grim **·** Tinnheia **·** Hellemyr **·** Slettheia **·** Vågsbygd **·** Flekkerøy | Norges flagg |
**Zetasletten** (av **Zeta**: *innhøstning* eller *korn*) er et bredt slettelandskap nord og sør for hovedstaden Podgorica i Montenegro, omkring elven Moraca. Sletten vider seg ut nedenfor stedet hvor Moraca får tilsig av Zeta og går ned til Shkodërsjøen. Sletten er landets største og ligger ca. 40 meter over havnivået.

Merkelig nok heter slettelandskapet rundt elven Zeta ikke Zetasletten, men Bjelopavlići-sletten. Dette lavlandet er også fruktbart og løper nordvestover som en korridor for jernbanen til Niksic. Bauxitt fra Niksic og vannkraft fra elven Zeta gir basisen for aluminiumsverket *Kombinat Aluminijuma Podgorica*, landets største arbeidsplass.

Zetasletten er senteret for intenst jordbruk og fruktdyrking i Montenegro, og det drives betydelig dyrking av druer for hvit og rød vin ved ko-operativet Plantaže, like sør for hovedstaden. her dyrkes også den unike druetypen Vranac *("Villhest")*.

På Zetasletten ligger også Podgorica lufthavn, og her går jernbane sørover til Bar og hovedveier sørover til Budva og Kotor.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Kurultai** eller *Kuriltai*[] er et begrep fra de tidlige tyrkerfolkenes språk, og som opprinnelig betegnet et *fyrsteforsamling*. Begrepet utviklet seg med tiden slik at det blant göktürkene og mongolene ble brukt om gruppens *folkeforsamling*, altså et slags *riksting*. Ordet er avledet av *khural* som også i dag brukes om den mongolske nasjonalforsamlingen.

Mongolia
--------

Blant mongolene ble gjerne felttogene planlagt på en *kurultai*, og det skulle i regelen et *kurultai* til for utnevnelse av hærførere. Slik ble for eksempel Djengis Khan valgt under en kurultai i året 1206.

Ulempen med ordningen var mongolforbundets forskjellige krigsherrer og ledere måtte innfinne seg for slike større beslutninger, og at de dermed ikke lenger kunne være blant sine krigere. Det medførte pauser i erobringstoktene. Det var innkallingene til slike kurultai etter at Ögedei Khan i (1241) og Möngke Khan (1259) døde som førte til avbrudd av mongolske fremrykninger mot henholdsvis Wien og Syria. Disse fremstøtene kunne meget vel ha endt med mongolsk seier, slik at dette mongolske styringssystemet kan ha kostet mongolriket skjellsettende seirer og nye store erobringer i Europas og i Midtøsten.

Referanser
----------

1. 1 2  Man 2008 s. 104
2. ↑  Gumilev 1987 s. 179

Kilder
------

* L. N. Gumilev (1987). *Searches for an Imaginary Kingdom:The Legend of the Kingdom of Prester John*. Cambridge University Press. ISBN 0-521-32214-6.
* John Man (2008). *Djengis Khan: En biografi*. Gyldendal. ISBN 978-82-05-37351-8.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Bilens drivverk** er alle innretningene som er med på å overføre drivkraften fra motoren til drivhjulene.

De viktigste bestanddelene i drivverket er kobling (*clutch*), girkasse, differensial og drivaksler. De fleste bakhjulsdrevne biler har også en mellomaksling mellom girkassen og differensialen.

Biler har enten framhjulstrekk, bakhjulstrekk eller firehjulstrekk. Dominerende i dag er framhjulstrekk, med motoren montert framme. Grunnen er sparte kostnader, ved at motoren sitter nær drivhjulene og ikke trenger lang kraftoverføring. Det er nesten bare BMW og Mercedes-Benz som fremdeles lager biler med bakhjulstrekk i stor utstrekning. De begrunner dette med bedre kjøreegenskaper.

Drivverkets deler
-----------------

### Kobling

Koblingsplate
Koblingen eller clutchen står mellom motorens svinghjul og girkassen. Hensikten er å koble fri motoren fra girkassen, slik at det blir mulig å skifte gir.

Den vanligste typen kobling på biler i dag er med friksjonsplater (lamellplater), vanligvis tørre, men det finnes også biler med våt kobling. Der bader mekanismen i en væske som bidrar til å kjøle friksjonsplatene og holde overflatene rene for lenger levetid. Lamellplaten holdes til svinghjulet av en trykkplate, enten med trykkfjærer bak eller en membran.

En mekanisk clutch betjenes av en fotpedal, enten mekanisk eller hydraulisk.

Alternativet til friksjonsplater er en hydraulisk kobling. Dette er i vanlig bruk i biler med automatgir. En slik kobling er utformet som to skovler. Motoren driver den ene som pumper eller skyver olje mot den andre med stor kraft. Dette overfører dreiemoment fra inngående til utgående side. En hydraulisk kobling gir opphav til noe slipp, motoren går noe fortere enn det bilens hastighet tilsier. På nyere automatgirede biler er det derfor en automatisk låsemekanisme (lock up) som mekanisk låser inn- og utgående side av den hydrauliske koblingen. En kan høre dette ved at motorturtallet synker noe når hydraulikk-cluchen låses.

### Girkasse

Utdypende artikkel: Girkasse

Den mest typiske girkassen i en moderne personbil i Norge er en femtrinns manuell kasse. På 1970-tallet var firetrinns girkasser gjeldende, men etter hvert har femtrinns tatt over. Mange biler i dag leveres også med sekstrinns kasser, noe som på 1980-tallet var forbeholdt Porsche.

I andre land, og da spesielt USA, er automatiske girkasser nesten enerådende i personbiler.

Moderne manuelle girkasser er *synkroniserte*, det vil si at de har en mekanisme som utligner tannhjulenes bevegelser mellom girskiftene. Føreren slipper da å bruke koblingen to ganger.

### Mellomaksel

På bakhjulsdrevne og firehjulsdrevne biler må dreiemomentet overføres fra motoren fremme til drivakslingen bak. Dette skjer vanligvis via en mellomaksel – et rør med et kardansk ledd i hver ende.

### Differensial

Utdypende artikkel: Differensial

En differensial er en mekanisk innretning som lar to hjul på en aksel rotere med forskjellig hastighet, for eksempel i en sving. Biler med firehjulstrekk har ofte en differensial mellom fram- og bakakselen også.

Kilder
------

* *Alt om bilen*, Det Beste A/S, 1974, ISBN 82-7010-036-6
Flatreimsdrift (skøyten på reima er synlig).
Kilereimsdrift.
Tannreimsdrift.
**Drivreima** utgjør forbindelsen mellom en aktiv aksel og en aksel som mottar kraften til et formål.

I gamle fabrikker og verksteder hadde en ofte en drivaksel fra et vannhjul eller en vindmølle som leverte kraften til de forskjellige maskinene som var nødvendige til driften. Siden kom dampmaskinene og sto for kraften. Til noen var det tannhjul som sto for kraftoverføringen, men drivreima kunne settes inn og tas ut ved behov lettere enn tannhjulene.

Reima var bøyelig og strekkfast, men måtte håndteres med varsomhet for ikke å ryke under oppstart og stans. Etter hvert som elektrisiteten ble utbredt, ble det vanlig å bruke en stor elektromotor til å rotere en eller flere aksler som snurret under taket. Ned fra disse hang reimene som kunne bendes inn eller ut fra maskinene etter behov. Større og mindre drivhjul gjorde at en kunne gire omdreiningshastigheten opp eller ned, slik det skjer med sykkelkjeder og gir i dag.

I en moderne bil finnes drivreim fra motorakselen som trekker med seg vannpumpe og dynamo. Inne i motoren finnes ofte en kjedereim som driver ventilbevegelsene.
**Danmarks domstoler** er de alminnelige domstolene som behandler både sivile saker og straffesaker, samt Den Særlige Klageret, som behandler klager over dommere. I sitt arbeide handler de uavhengig av Folketinget og regjeringen. De benytter dansk rett og deres virke er regulert av regler som er fastsatt ved lov av Folketinget.

Domstolsstyrelsen ivaretar den praktiske administrasjonen av domstolenes virksomhet. Selv om Domstolsstyrelsen hører til under Justitsministeriets organisasjon, arbeider den helt uavhengig av ministeriet.

De alminnelige domstolene:

* Højesteret
* Landsret
	+ Østre Landsret
	+ Vestre Landsret
* Sø- og Handelsretten
* Byrettene
* Tinglysningsretten

Retten på Færøerne og Retten på Grønland fungerer delvis uavhengig av de alminnelige domstolene i Danmark.

Rundt 2 500 personer er ansatt ved de danske domstolene.

Eksterne lenker
---------------

* Danmarks domstolers hjemmeside

| * v
* d
* r
Danmarks domstoler |
| --- |
| Højesteret **·** Den Særlige Klageret **·** Vestre Landsret **·** Østre Landsret **·** Byrettene **·** Sø- og Handelsretten **·** Tinglysningsretten | Danmarks flagg |

Portal: Danmark
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Danmarks flagg Danmark |
| VM i beachhåndball |
| Sølv | Oman 2012 | Lag |
| Sølv | Tyrkia 2010 | Lag |
| EM i beachhåndball |
| Sølv | Danmark 2013 | Lag |
| Sølv | Kroatia 2011 | Lag |

**Danmarks kvinnelandslag i stranadåndball** representerer Danmark i internasjonale konkurranser i strandhåndball. Sporten er underlagt Dansk Håndbold Forbund. Landslagstrener er Morten Holmen.

Resultater
----------

### VM i beachhåndball

Danmark deltok i sitt første VM i 2010 i Antalya i Tyrkia. Der kom de på 2.-plass, etter at de tapte finalen 0-2 for Norge. To år senere fikk de et nytt VM-sølv, under VM i beachhåndball 2012 i Muskat i Oman. Denne gangen møtte de Brasil i finalen, og tapte 0-2 (10-20 og 14-17).

### EM i beachhåndball

Første gang Danmark deltok i EM var ved EM i beachhåndball 2007 i Italia. Her kom de på 15.-plass. To år senere kom de på 7.-plass ved EM i beachhåndball 2009 i Larvik i Norge.

Under EM i beachhåndball 2011 nådde de finalen, etter at de slo ut Italia i bronsefinalen, en kamp de vant 2-0 (12-8 og 13-12). Grith Kristensen scoret her 7 poeng i semifinalen. I finalen møtte de Kroatia, og måtte spille shoot-out etter 1-1 etter to omganger. De tapte shoot-outen 4-7, og fikk dermed EM-sølv. Mathilde Jensen ble Danmarks toppscorer i finalen, med 17 poeng.

De nådde igjen finalen under EM i beachhåndball 2013 på hjemmebane i Randers i Danmark, der de slo ut Ukraina i semifinalen. I finalen møtte de Ungarn, og måtte igjen se seg slått i shoot-out, med 12-14, og de fikk dermed sitt andre EM-sølv. Bozsanna Fekete scoret 20 poeng i finalen, og Kitti Gróz 19. Hanne Frandsen ble med på mesterskapets All star-team, som beste målvakt.

### World Games

Danmarks kvinnelag i beachhåndball deltar for første gang ved World Games 2013.

Referanser
----------

1. ↑  DHF - *The groups for the 2013 European Beach Handball Championships*, besøkt 31. juli 2013.
2. ↑  IHF - *IV Men's and Women's Beach Handball World Championships 2010 >> Fixtures and Results* Arkivert 17. august 2013 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
3. ↑  IHF - *Women's Beach Handball World Championships 2012 >> Fixtures and Results* Arkivert 17. august 2013 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
4. ↑  EHF - *2011 Women's ECh Beachhandball* Arkivert 31. desember 2013 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
5. ↑  EHF - Match report Arkivert 25. mars 2014 hos Wayback Machine. besøkt 31. juli 2013.
6. ↑  Norges håndballforbund - *Cathrine Korvald toppscorer i Beach-EM*, besøkt 31. juli 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Dansk Håndbold Forbund
Den danske grunnloven av 1849
**Danmarks grunnlovsdag** (dansk *Grundlovsdag*) er en årlig feiring den 5. juni av innføringen av den første danske grunnloven samme dato i 1849. Dagen er også en feiring av grunnlovsrevisjonen som ble signert samme dato i 1953.

Markering av dagen
------------------

Dagen ble markert som en nasjonal festdag med friluftsmøter og stevner i de første årene etter 1849. I aviser og flyveblader ble det skrevet dikt om friheten og grunnloven og trykt illustrasjoner av kong Frederik VII og andre som var involvert i loven. Fra 1870-årene ble det vanlig at de politiske partiene holdt egne grunnlovsmøter. Det var spesielt partiene Højre og Venstre som ledet an i dette. I dag feires dagen fortsatt med hovedsakelig politiske foredrag rundt om i landet, siden dagen gjerne blir sett på som en feiring av det danske demokrati. Ledende politikere i sine respektive organisasjoner har foretrukne steder hvor de tradisjonelt avleverer sine budskap, som gjerne handler om demokratiets prinsipper eller aktuelle politiske problemstillinger.

5. juni er også den danske farsdagen.

Det var kongens hustru, Louise Rasmussen (gevinne Danner), som ba Frederik VII om å signere grunnloven den 5. juni slik at det i fremtiden alltid ville bli flagget på hennes sønns fødselsdag.

Halv fridag
-----------

Danmark har ingen nasjonaldag, og grunnlovsdagen 5. juni er sannsynligvis det nærmeste man kommer. Dagen var en lovbestemt halv fridag fra 1891 til 1975. I dag er det ikke lenger en offentlig høytidsdag, og man har derfor ikke lenger automatisk rett til fri fra klokken 12 uten tap av lønn. Dette gjelder både i det private og det offentlige.

Referanser
----------

1. ↑  historie-online.dk: Grundlovsdag Arkivert 31. mars 2010 hos Wayback Machine.
2. ↑  dr.dk: Hvorfor er 5. juni Grundlovsdag?
3. ↑  «Grundlovsdag». *videnskab.dk*. 5. juni 2014. Besøkt 25. november 2015.

Eksterne lenker
---------------

* 5. juni - Grundlovsdag og grundloven
* historie-online.dk: Grundlovsdag, historien bag

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
Må ikke forveksles med Ferromagnetisme.
Hvordan de magnetiske momentene i nabodomener ordnes i et ferrimagnetisk materiale
Et **ferrimagnetisk** materiale har spesielle magnetiske egenskaper som minner svært mye om ferromagnetisme, men opprinnelsen er noe forskjellig. Ferrimagnetisme kan ses på som en mellomting mellom ferromagnetisme og antiferromagnetisme. De mest kjente ferrimagnetiske materialene er magnetitt og ferritt.

Materialer som er ferrimagnetiske kan brukes til å lage permanentmagneter og enkelte typer transformator- og spolekjerner.

Mens de magnetiske momentene i nabodomener peker i samme retning i et ferromagnetisk materiale, peker de i motsatt retning i ferrimagnetiske og antiferromagnetiske materialer. I et ferrimagnetisk materiale er derimot styrken til momentene i nabodomenene noe ulik slik at man ender opp med et netto moment i en retning for materialet i sin helhet.

Ferrimagnetisme ble oppdaget i 1948 av Louis Néel. Tidligere trodde man for eksempel at magnetitt var et ferromagnetisk materiale.

Se også
-------

* Ferrittkjerne
* Ferromagnetisme

Referanser
----------

1. ↑  Louis Néel (1948). «Propriétées magnétiques des ferrites». *Férrimagnétisme et antiferromagnétisme, Annales de Physique (Paris)*: 137–198.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Erik Stephansen** (født 29. april 1958 i Ålesund[]) er en norsk journalist. Han er nyhetsredaktør i Nettavisen. Han var tidligere journalist og programleder i Dagbladet og TV 2. 

Erik Stephansen er utdannet musikklærer og journalist fra Høgskulen i Volda og Universitetet i Oslo.[] Han startet som journalist i Sunnmøre Arbeideravis og Sunnmørsposten i 1984. Fra 1985 til 1991 var han journalist og redaksjonssjef i *Dagbladet*. 

Fra 1991 til 1996 var Stephansen redaktør og disponent i *Firdaposten* i Florø. Han var da også styremedlem i A-pressens Oslo-kontor og leder for A-pressens IT-utvalg. I 1992 skrev han reportasjeserien «Svardal-saken», som ga ham SKUP-diplom for fremragende journalistikk. 

Erik Stephansen arbeidet i TV 2 fra 1996 til 2009. I Bergen var han reporter i nyhetsavdelingen og reisende reporter i utenriksavdelingen før han ble redaksjonssjef og programleder i *Lørdagsmagasinet*. I Oslo var han programleder i *God morgen Norge*, og reporter i innenriksavdelingen og politisk avdeling. I flere år var han ansvarlig for dekningen av filmfestivalen i Cannes.

I 2002 laget Stephansen samtaleprogrammet «Møtet» med korrupsjonsjeger Eva Joly og Snøhetta-arkitekt Kjetil Thorsen. Året etter laget han dokumentaren «Ghettoskolen» sammen med Hadia Tajik.[]

Fra 2009 til 2011 drev Erik Stephansen sitt eget firma Stephansen Produksjoner før han i to år var seniorrådgiver og director i Burson-Marsteller.[]

Referanser
----------

1. ↑  «Erik Stephansen rister i journalistenes selvbilde». *Journalisten* **(norsk)**.
2. ↑  «Stevnemøte med korrupsjons- jeger». *Aftenposten*. 29. juli 2002. s. 30. «I kveld er det duket for et møte mellom Eva Joly og Kjetil Thorsen. (…) - Vi valgte ut Kjetil Thorsen fordi han er interessant. Dessuten er han ikke så veldig kjent som person, samtidig som arbeidene hans er berømte, sier programleder Erik Stephansen.»
3. ↑  «Fritt skolevalg gir «folkevandring» mot øst Innvandrerelever samler seg i Groruddalen». *Aftenposten*. 21. oktober 2003. s. 10.
**Erik Hadland Torjusen** (født 17. september 1855 i Egersund, død 1. april 1935 samme sted) var en norsk telegrafist, fotograf og politiker for Venstre.

Etter utdanning ved Egersunds borgerskole blei Torjusen tilsatt som kontorist ved Egersund Fayancefabrik. I 1875 tok han telegrafisteksamen i Stavanger og tjenestegjorde deretter i Nordland. Fra 1878 hadde han tjeneste i Tønsberg, og i 1880 flytta han over til hjembyen Egersund. I 1896 tok han tilleggsutdanning ved kabelskolen i København, og i 1900 gjorde han studier i Paris. Han var konstituert og seinere tilsatt som telegrafbestyrer i Egersund fra 1900 til 1925. I 1880 oppretta han det første fotoatelier i Egersund og dreiv dette til 1906. Han hadde også en liten gård på Eigerøya.

Torjusen var medlem av bystyret i Egersund fra 1892 til 1907 og ordfører fra 1899 til 1907. Han hadde også flere andre kommunale verv. Han var medstifter av Egersunds Telefonselskap i 1901 og driftsleder der fram til 1924. Han hadde verv i Egersunds Skog- og Træplantningsselskab i over 40 år. Han var med å stifte Dalane Folkemuseum. Han var også aktiv i det lokale sangerlivet.

I fire valgperioder, fra 1910 til 1921, var han vararepresentant til Stortinget fra Dalene krets i Stavanger amt. Han møtte ei kort tid i 1915 og i lengre perioder i 1918 og 1921.

Torjusen blei tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 719[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 897[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4 5  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 719.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Erik Hadland Torjusen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** NMFF **·** VIAF **·** KulturNav
 |
Keiserinnekronen, brukt av keiserinne Farah Av Iran på kroningen i 1967, besatt med flere baroqueperler.
**Baroqueperle** er en perle med en uregelmessig, ikke-sfærisk form. Fasongen kan variere fra mindre avvik til tydelig ovoid, buet, klemt, eller klumpete figurer. De fleste kultiverte ferskvannsperler er baroque på grunn av måten de er utviklet på. Kultiverte saltvannsperler kan også være baroque, men har en tendens til å være mer dråpeformet.

De mest verdifulle baroqueperlene er sørhavsperler og tahitiske perler som er produsert av *Pinctada margaritifera* («black-lipped» havperlemuslinger) og *Pinctada maxima* («gold-lipped» og «white-lipped» havperlemuslinger). De fleste tahitiske perler dyrkes, og denne prossesen produserer mer enn 40 prosent baroque og semi-baroque perler. Vest-Australia er verdens største kultivator av perler fra *Pinctada maxima* «gold-lipped» havperlemuslinger, mens Tahiti er verdens største kultivator av perler fra *Pinctada maxima* «black-lipped» havperlemuslinger.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pearl-Guide
* (en) Pearl Gradering
* (en) «The Second Coming of Baroque Pearls» av Yvel (18.11.2014)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Barotropi** er et meteorologisk uttrykk som blir brukt om en barotrop atmosfære der tettheten bare er avhengig av trykket, slik at flater med konstant trykk (isobarflater) er parallelle til flater med konstant tetthet (isopyknalflater). Isobarflatene vil være de samme som de isoterme flatene (flater med konstant temperatur), og dermed (fra termalvindligningen) vil den geostrofiske vinden være avhengig av høyden. Bevegelsene i en roterende barotrop væske vil derfor være sterkt hemmet.

Mer generelt kan en si at en barotrop væske er en idealisert væske der trykket bare er en funksjon av tettheten. Et eksempel kan være en isoterm eller isentropisk ideell gass. En barotrop strøm er en generalisering av den barotrope atmosfæren skildret ovenfor. Det er en strøm der trykket bare er avhengig av tettheten. Man kan ha en barotrop strøm i en ikkje-barotrop væske, men en barotrop væske vil alltid ha en barotrop strøm. 

Det motsatte av barotropi er baroklinitet. For en barotrop væske eller strøm (slik som en barotrop atmosfære), er den barokline vektoren alltid lik null.

Kilder
------

* James R Holton, *An introduction to dynamic meteorology*, ISBN 0-12-354355-X, 3rd edition, s. 77.
* Marcel Lesieur, "Turbulence in Fluids: Stochastic and Numerical Modeling", ISBN 0-7923-0645-7, 2e.
* D. J. Tritton, "Physical Fluid Dynamics", ISBN 0-19-854493-6.
Reisedokument fra 1952
**Deccan Airways** var et indisk flyselskap i staten Hyderabad. Deccan er betegnelse for den sørlige del av India. Selskapet ble etablert i 1945 og foretok sin første flyging i juli året etter.[1] Selskapet hadde Begumpet lufthavn ved hovedstaden Hyderabad som knutepunkt. Hyderabad var den eneste fyrstestaten i India som etablerte sitt eget flyselskap. 

Den første flygingen gikk 1. juli 1946 til Bangalore med et lett tomotors fly som tok fem passasjerer. Ruten ble senere trafikkert med de Havilland Rapide, som så ble erstattet av Dakota-fly.[2] Deccan Airways skaffet seg en flåte på tolv Dakota-maskiner.[3] Selskapet fløy i 1947 rutene Madras–Hyderabad–Nagpur–Bhopal–Delhi, Hyderabad–Bombay og Hyderabad–Bangalore. Deccan Airways samarbeidet med Mistry Airways, Air India, Airways India og Ceylon Airways om videre forbindelser innad i India og til Ceylon. Fra januar til september 1947 fraktet Deccan Airways 20 630 passasjerer, 173 tonn frakt og 16 tonn post.[4] I 1948 begynte Indias første kvinnelige sivile pilot å føre fly for Deccan Airways.[1]

Deccan Airways ble i 1953 nasjonalisert og slått sammen med sju andre flyselskaper til Indian Airlines og Air India International.[1] Personell fra Deccan Airways bidro til etableringen av Pakistan International Airlines, som fikk uniformer for kabinpersonellet i en uforming inspirert av den Deccan Airways hadde benyttet.[5]

Se også
-------

* Deccan Aviation, flyselskap i Bangalore etablert 1997
* Air Deccan, tidligere navn på billigselskapet Kingfisher Red i Mumbai

Referanser
----------

1. 1 2 3  Maushumi Chakravarty: *100 Years of Civil Aviation in India - Milestones*, Press Information Bureau, Government of India.
2. ↑  «Short Survey of Deccan Airlines»], *Hyderabad Government Bulletin on Economic Affairs*, juni 1948, s. 686–687. Digitalisert dokument tilgjengelig fra Archive.org.
3. ↑  «Begumpet Airport on way to oblivion», *NDTV*, 15. mars 2008.
4. ↑  «Transport», *Hyderabad Government Bulletin on Economic Affairs*, desember, 1948, s. 804. Digitalisert dokument tilgjengelig fra Archive.org.
5. ↑  Karen Isaksen Leonard: *Locating home. India's Hyderabadis abroad*, Stanford: Stanford University Press, 2007, s. 59.
**Amfetaminpsykose** er en form for psykose som kan oppstå etter bruk av amfetamin eller metamfetamin. Den oppstår vanligvis etter store doser eller bruk over lengre tid, men i sjeldne tilfeller kan det oppstå etter forholdsvis små doser. Andre stimulanter som frigjør dopamin på samme måte (som f.eks. kokain) kan framkalle liknende psykotiske tilstander.

Generelt
--------

Amfetamin psykose kan bestå av vrangforestilling, tankeforstyrrelse og hallusinasjoner. Det er ulike årsakssammenhenger som spiller inn ved amfetaminpsykose, høye doser over lengre perioder med svært lite søvn og næring kjennetegner majoriteten av tilfellene. Søvnmangel kan i seg selv gi de samme symptomene, men amfetamin er med på å holde brukere «gående» i ett større tidsrom og symptomene blir forsterket. Etter at amfetaminets effekt avtar og hvile blir mulig, kan det ta opptil en uke før symptomene avtar. Antipsykotiske preperater har vist seg lite egnet i behandlingen og i noen tilfeller kan det være med å opprettholde symptomene til tross for at pasienten har fått tilstrekkelig hvile. Sedadsjon ved hjelp av benzodiazepiner inntil tilstrekkelig hvile er oppnådd er anbefalt medisinering. Ved ekstrem agitasjon uten ønsket effekt fra benzodiazepiner, kan tyngre medisinering være nødvending for å få pasienten til hvile, men hvis antipsykotiske midler er brukt, må det taes høyde for at pasienten fremdeles kan oppleve sterke forvirrelses-symptomer ved oppvåkning.

Medisinsk og oralt bruk av amfetamin gir svært sjeldent psykotiske symptomer.

Sammenhengen mellom amfetamin og psykose blei ikke klar før den blei oppdaget av Young og Scoville i 1938, og ble først oppfattet som en sjelden sykdom. Det var ikke før etter den andre verdenskrig, da amfetaminbruken ble omfattende gjennom nesespray og slankemidler, at man innså at kronisk bruk av amfetamin førte til psykotiske symptomer.

Hallusinasjoner blir ofte rapportert av kroniske brukere, med over 80 % av brukerne som rapporterer om slike opplevelser, enten gjennom synsbedrag eller hørselsbedrag. Vrangforestillinger, paranoia, hyperaktivitet og panikk blir også rapportert som vanlige trekk.

Se også
-------

* Amfetamin
* Psykose

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Stein Erik Haatvedt** (født 9. mars 1946, død 25. april 2010) var ordfører i Tinn kommune. Han representerte Arbeiderpartiet og var ordfører fra 2003 og frem til han døde i 2010. Han var en populær ordfører og hadde stor oppslutning i kommunen, som ved valget i 2007 hadde direkte ordførervalg. 

Rjukan har vært inne i en stor omstillingsperiode, og Erik Haatvedt brukte mye tid på å finne løsninger som kunne gi nytt liv til stedet. Blant annet har kommunen og Hydro i fellesskap inngått en intensjonsavtale med Norsk Titanium om å produsere titan på Rjukan.

Denne avtalen blir det nå mest sannsynlig ikke noe av, fordi den offentlige støtten ikke var tilstrekkelig for Hydro. På grunn av denne manglende økonomiske støtten truet Haatvedt med å melde seg ut av AP, men han gjorde ikke alvor av utmeldingen.

Referanser
----------

1. ↑  «Ordføreren i Tinn er død». Telemarksavisa. 25. april 2010. Besøkt 25. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Om Haatvedt hos Radio Rjukan Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Berit Stormoen** | **Tinns ordfører**(2003–2010) | Etterfølger:**Turid Opedal** |