recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Se også: Herøy prestegjeld (Nordland)*
Herøy kirke
**Herøy prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Søre Sunnmøre prosti. Det omfattet sogn i Herøy kommune i Møre og Romsdal fylke, og hovedkirken var Herøy kirke.

Herøys kirkesogn er nå en del av Herøy kirkelige fellesråd, og underlagt Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme i Den norske kirke.

Historikk
---------

*Hereyja sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Herøy prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde *Herø Præstegjeld* fem kirker og tre prester. Sognepresten betjente hovedkirken Herøy, mens Hareid og Ulstein kirker hadde en residerende kapellan (i Hareid), og Sande og Rovde kirker en kapellan. Prestegjeldet lå fra 1669 som prebendekall til kapellanen ved Vår Frue kirke i Trondhjem, inntil det ved kgl.res. av 18. august 1747 ble et "fritt" sognekall, dvs. skilt fra prebendekallet og sognepresten bosatt lokalt. Det vidløftige prestegjeldet ble samtidig delt i to, ved at Ulstein som hovedsogn med Hareid anneks ble opprettet som eget sognekall.

Herø prestegjeld dannet grunnlaget for Herø formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 8. november 1865 ble Herø prestegjeld delt ved at Sande hovedsogn med Rovde annekssogn ble opprettet som eget sognekall, med virkning fra 1. juli 1866. Ved kgl.res. av 23. november 1872 ble Leikanger annekssogn opprettet, gjeldende fra 1. januar 1873.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
----------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:

* Herøy
* Leikanger
* Indre Herøy

Referanser
----------

1. 1 2 3  Rygh, O. (Oluf) (1908). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 36.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 94.
3. ↑  Hamre, Anne-Marit (1983). *Trondhjems reformats 1589 ; Oslo domkapittels jordebok 1595*. Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. s. 61-5. ISBN 8270612960.
4. 1 2  Prestegjeld og sogn i Sogn og Fjordane, arkivverket.no
5. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
6. ↑  Fornyings-, administrasjons-og kirkedepartementet (20. desember 2011). «Endringer i gravferdsloven og kirkeloven». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 5. mars 2023.
7. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Arlia** er en hoppbakke ved Bodø i Nordland. Bakken ligger ved gården Sandjorda, øst for Soløyvatnet, og har K-punkt 81 meter. Den var eid av Innstrandens IL, IK Grand og IK Junkeren, men ble rundt 1990 overtatt av Bodø kommune. Bakkerekorden er 88,5 meter, satt av Kenneth Braaten.

Den første hoppbakken i Arlia ble bygd før 2. verdenskrig. Den ble i 1951 erstattet av en ny, større bakke, litt nord for den gamle. I åpningsrennet i 1951 sørget Bjørn Evjenth for jomfruhoppet og Tore Kristoffersen satte den første bakkerekorden i nybakken med 62 meter. I 1957 satte Magnus Kvæl fra Saltdalen ny bakkerekord med 67,5 meter. Etter at Innstrandens IL i mellomtida hadde ligget nede noen år, ble kretsmesterskapet i hopp arrangert i Arlia i 1968. På 1960-tallet slet hopperne med at Arlia manglet flomlysanlegg, slik at det ble lite tid til hopping før det ble for mørkt. I perioden 1973–1975 ble flomlysanlegget bygd, det ble også bygd dommertårn, og bakken ble modernisert og utvidet med større fartsstillas og ny bakkeprofil. På den tida ble også problemet med kryssingen av elva på sletta løst.

Siden 1990-tallet har Arlia vært ute av bruk, og bakken står til forfalls.

Kilder
------

* Arne Marthinsen (red.): *Fre dverg til kjempe - Innstrandens IL gjennom 75 år*. Innstrandens IL 1995. ISBN 82-7416-070-3, s. 19, 37, 39-41, 71 og 80 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Skisprungschanzen-Archiv: Bodø (Arlia) (engelsk, besøkt 27. mai 2012)
* Idrettsanlegg.no: Arlia

1. ↑  *Fra dverg til kjempe*, s. 80

Ander eksterne lenker
---------------------

* NRK: Nordlands hoppbakker står tomme (1. mars 2011)
**Marion Godager Tveter** (født 1979 på Hamar, oppvokst i Ringsaker) var politiker for Miljøpartiet De Grønne i perioden 2013-2023.

Hun har en mastergrad i diplomatistudier fra Leicester University og har studert statsvitenskap og internasjonal politikk ved UiO og NTNU. Hun stilte ikke til valg i 2023.

Politiske verv
--------------

Marion Godager Tveter ble med i Miljøpartiet De Grønne i 2013. Hun var med på å starte bydelslaget i Østensjø i Oslo samme år, og var lokallagsleder der. Hun overtok Lan Marie Nguyen Bergs faste plass i Oslo bystyre i perioden 2015–2019 da Berg ble byråd, og satt der som fraksjonsleder i samferdsels- og miljøkomiteen etter en kort periode i helse- og omsorgskomiteen.

Godager Tveter har jobbet som politisk rådgiver på Stortinget for Rasmus Hansson (2016–2017) og for Une Bastholm (2017). Hun var møtende vara i De Grønnes sentralstyre 2015–2016, og satt i programkomiteen for stortingsprogrammet 2021–2025.

I 1995–1998 var hun aktiv i Hedmarken KrFU.

Referanser
----------

1. ↑   ostensjo.mdg.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Christiansen, Lotten (21. oktober 2015). «Nå er hun ordfører». *NRK*. Besøkt 30. april 2020.
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Nordre Åsen** er et nabolag i bydel Nordre Aker i Oslo, beliggende helt sør i strøket Grefsen. Det er oppkalt etter Nordre Åsen gård ettersom det ligger på de gamle jordene til nordøstdelen av denne, og har dermed historisk ingenting å gjøre med Grefsen-gårdene som ellers har dominert strøkets areal. Nabolaget anses kun som Grefsen på grunn av at Gjøvikbanen og senere Ring 3 har delt det fra sitt opprinnelige strøk.

Etymologi
---------

Navnet er ikke en bestemt form av «ås» eller norrønt áss, men er sammensatt av norrønt 'os', «elveutløp», og 'vin', «naturlig eng» og uttales med tonem 2 (som «Tåsen»).[]

Avgrensing
----------

Nordre Åsen avgrenses av Trondheimsveien i sør, Ring 3 i vest, Kjelsåsveien (begge sider) i nordvest til krysset med Lettvintveien/Lofthusveien, deretter Lofthusveien i nord, og i øst Haraldsheimveien. Det grenser dermed til Sinsen i sør, Storo i vest, Grefsen i nord,  Lofthus i nordøst og Disen i øst.

Veien Åsensvingen er den eneste gaten nabolaget har for seg selv. Helt i vest ligger trikkelinjen Sinsenlinjen. Den har et stoppested her som heter Sinsenkrysset holdeplass, som holdeplassen ligger like nord for.

Bebyggelse
----------

OBOS bygde *Nordre Åsen borettslag* i perioden 1949-1950 som nå består av 314 leiligheter fordelt på 16 blokker. Parkanlegget Muselunden sør for disse ble ferdig regulert i 1947. Vandrerhjemmet *Oslo Hostel Haraldsheim* (tidligere Haraldsheim
Oslo Vandrerhjem) ligger helt i øst, i tillegg finnes *Nordre Aasen bo- og habiliteringssenter* for funksjonshemmede her.

Det bor 426 i roden/grunnkretsen Nordre Åsen.

### Nordre Åsen idrettsanlegg

Nordre Åsen idrettsanlegg er hjemmebane for alle Skeid-lag. A-laget spilte i 2013-sesongen alle hjemmekamper her, etter å ha flyttet fra Bislett (og før det Voldsløkka). Det er også på Nordre Åsen man finner Skeids klubb- og kontorlokaler. Det er også her man finner hjemmebanen og klubbhuset til Sandaker Ski og Fotballklubb.

Nordre Åsen består av en gressbane, en kunstgressbane og en grusbane. Alle i 11-er størrelse. I tillegg er det en 7-er grusbane og en liten kunstgressbane.

Om vinteren er det is på grusbanen så lenge været tillater det.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*

**Niels Henrik Nielsen** (født 21. juli 1935 i København) er en dansk organist.

Nielsen er sønn av skohandleren Charles William Nielsen og Sofie Pedersen, og i 1962 giftet han seg med Randi N. (født i Odense). 

I 1954 var han ferdig med diplomorganiststudiet, og han spilte sin første konsert i 1955. Nielsen fortsatte musikkstudiene hos Anton Heiller (1923-1979) (orgel) og Gottfried Freiberg (valthorn) i Wien. De første årene (1956-61) spilte han først og fremst valthorn, mens han var assisterende organist ved Garnisons kirke i København (1956-59). I 1959 flyttet han til Parii, og studerte orgel hos Gaston Litaize og direksjon hos Robert Blot i ett år, og i 1962-63 var han igjen en av Litaizes elever.

Arbeidskarriere
---------------

I årene 1960-65 var Nielsen assisterende organist i Vor Frue kirke, og repetitør ved den Kongelige opera 1961-1965. Fra 1965-72 var han organist i Christians kirke og samtidig orgellærer i Emdrupborg de første tre årene. Fra 1966 doserte han i kirkemusikk på det Nordjydske musikk-konservatoriet. Fra 1972 av var han organist i Vor Frue kirke i København, og dessuten det Danske radiokors faste akkompagnatør.

Nielsen ble tildelt første pris i den første internasjonale orgelkonkurransen i Brugge i sammenheng med byens nye Festival Musica Antiqua, som var en del av Festival van Vlaanderen.

I 1969 ble han tildelt enda en dansk kunstpris, og i 1971 fikk han «Professor Ove Christensens pris».

Nielsen holdt konserter internasjonalt, og opptrådte blant annet på dansk, svensk og fransk radio.

Diskografi
----------

Det finnes fler opptak med Nielsen på orgel, for eksempel Zoltán Kodálys *Missa Brevis* som ble spilt inn i 1997 med alten Maria Streijffert, tenoren Lars Pedersen, bassen Micheal W. Hansen og Nielsen på orgel sammen med Dansk radios kor dirigert av Stephan Parkman.

* Picture:

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Møhlenpris idrettsplass** er et idrettsanlegg på Møhlenpris i Bergen. Den ble tatt i bruk for første gang i 1899 og var Bergens første idrettsplass. Pr 2021 er banedekket av krøllgress, men de første mange årene ble det brukt koksgrus fra gassverket i Jekteviken like bortenfor.

Idrettsplassen er hjemmebane for Sportsklubben Djerv.

Det ble bygd en ny kunstgressbane i mai 2005. Da det skulle legges ny kunstgressbane, manglet det cirka fire meter i det ene hjørnet for at banen skulle få alle de fire hjørnene som den egentlig skal ha. Skulle banen blitt fullverdig, ville den ha kommet i konflikt med både en gate og et fortau på utsiden av idrettsanlegget. Problemet ble løst etter en kommunal omregulering i 2009, der fortauet ble krympet.

Trivia
------

Aage Johansen satte uoffisiell verdensrekord på 5000 meter på skøyter på idrettsplassen den 10. februar 1940, med tiden 8.14,8. Det var Ivar Ballangrud som hadde den offisielle rekorden på 8.17,2 satt på Frogner den 18. januar 1936. Den neste offisielle verdensrekorden på 5000 meter var det Åke Seyffarth som sto for da han løp inn til 8.13,7 i Davos den 3. februar 1941.
Ved det samme stevnet på Møhlenpris idrettsplass, helgen 9. og 10. februar 1940, ble det også satt tre uoffisielle norske rekorder: På 500m: 42,3 (Finn Hodt), på 1.500m: 2.17,9 (Charles Mathisen), på 3.000m: 4.50,6 (Charles Mathisen. Ved stevnet løp Charles Mathisen 5.000m på 8.11,4, men ble disket for rot ved en veksling. Lørdag 9. februar var det 2.500 betalende tilskuere, mens det om søndagen kom over 5.000 betalende tilskuere.

Referanser
----------

1. ↑  Rolf Eriksen. «Sk Djerv - Historikk». Sportsklubben Djerv. Arkivert fra originalen 24. august 2013. Besøkt 27. februar 2013.
2. ↑  Tom R. Hjertholm: «Nå skal vi feire «Møllaren»», *Bergensavisen* 4. september 2021
3. ↑  Ingelill Brattheim (24. oktober 2008). «Vil krympe Møhlenpris-banen». Bergens Tidende. Besøkt 27. februar 2013.
4. ↑  Anders Haga (19. mars 2009). «Endelig kommer cornerflagget!». Bergensavisen. Besøkt 25. april 2013.
5. ↑  Verdensrekordenes Historiske Utvikling 1880-2011 Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine. **www.n-s-f.no** Side 9. Publisert 15. okt 2011. Besøkt 24. okt 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Møhlenpris idrettsplass i Bergen byarkiv
* (en) Møhlenpris idrettsplass – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
* «Bergen Mø - Møhlenpris» **(engelsk)**. SkateBase.com. Arkivert fra originalen (.html) 31. mars 2004. Besøkt 27. august 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Bergen byleksikon **·** VIAF
 |
Grytten kirke i Åndalsnes er prostikirke i Indre Romsdal prosti. Foto: Halvard Hatlen 
**Indre Romsdal prosti** er et tjenestedistrikt i Møre bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Åndalsnes hvor Grytten kirke er prostikirke.

Prostiet ble opprettet ved delingen av Romsdal prosti, ved kgl.res. av 28. september 1861, gjeldende fra 1. januar 1862.

Prostiet omfatter kommunene Rauma og Vestnes.

Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. 
De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.

Sogn i Indre Romsdal prosti
---------------------------

* I Rauma
	+ Eid og Holm sogn
	+ Grytten sogn
	+ Hen sogn
	+ Kors sogn
	+ Voll sogn
	+ Vågstranda sogn
	+ Øverdalen sogn
* I Vestnes
	+ Fiksdal sogn
	+ Tresfjord sogn
	+ Vestnes sogn
	+ Vike sogn

Prestegjeld i Indre Romsdal prosti
----------------------------------

* Grytten
* Nesset
* Vestnes

Referanser
----------

1. ↑  Grytten kirke fra Kirkesøk
2. ↑  Dahl, Bastian (1892). *Embedskalendre for Romsdals fogderi*. [s.n.] s. 22.

| * v
* d
* r
Prostier i Møre bispedømme |
| --- |
| Indre Nordmøre **·** Indre Romsdal **·** Molde **·** Nordre Sunnmøre **·** Søre Sunnmøre **·** Ytre Nordmøre |

| * v
* d
* r
Kirker i Indre Romsdal prosti |
| --- |
| 
* Eid
* Fiksdal
* Grytten
* Hen
* Holm
* Kors
* Rødven
* Rødven stavkirke
* Tresfjord
* Vestnes
* Vike
* Voll
* Vågstranda
* Øverdalen

 |  Holm kirke |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
***The Typhoon*** er en amerikansk stumfilm fra 1914. regissert av Reginald Barker.

Handling
--------

Den japanske diplomaten Tokoramo (spilt av Sessue Hayakawa) på oppdrag til Paris, innleder et kjærlighetsforhold med Helene (spilt av Gladys Brockwell) som deretter avviser sin amerikanske forlovede, Richard Bernisky. Når japanerne oppdager denne affæren, forsøker de å tvinge Tokoramo til å avslutte forholdet. Men Helene nekter å slutte å besøke ham. En natt, under et av besøkene hennes, kommer Bernisky til Tokoramos leilighet.

Helene forsøker å gjemme seg, og Tokoramo innser snart at han faktisk elsker henne. Men når hun plutselig fornærmer ham, forsøker han å kvele henne. Tokoramo ønsker å tilstå sin forbrytelse, men han må også fullføre arbeidet sitt. Derfor ofrer landsmennene hans en gutt, Hironari, som erkjenner seg skyldig i drapet på Helene. Han blir til slutt henrettet. Til slutt dør også Tokoramo, og kollegaene hans brenner de verdifulle papirene hans for å beskytte Japan.

Skuespillere
------------

* Sessue Hayakawa som Tokorama.
* Gladys Brockwell som Helene.
* Frank Borzage som Renard Bernisky.
* Henry Kotani som Hironari.
* Leona Hutton som Theresa.
* Kisaburô Kurihara som Baron Joshikawa.
* Tsuru Aoki.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 13. juli 2016.
2. ↑  THE TYPHOON
3. ↑  Daisuke Miyao. *Sessue Hayakawa: Silent Cinema and Transnational Stardom*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Typhoon* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *The Typhoon* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *The Typhoon* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *The Typhoon* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *The Typhoon* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Typhoon* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *The Typhoon* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Tysk postkort fra Kina ca. 1900, med en rikmanns bærestol
*Sedanstol* er en type lukket bærestol for én person. Bildet viser en variant som ble vist i «Den tyrkiske landsbyen» under World's Columbian Exposition i 1893
Tysk koloniherre med tropehjelm og enkel bærestol i Togo i Afrika omkring 1885
Pave Pius VIII i Peterskirken i Roma ca. 1830 sittende i sin seremonielle Sedia Gestatoria («geste-stol»).
**Bærestol** (fransk: **portechaise**) er en stol til å bære et menneske i, altså et framkomstmiddel uten hjul som blir båret av mennesker for å transportere andre mennesker.

Typer
-----

**Mangler referanser:** Dette avsnittet trenger **flere eller bedre** referanser for verifikasjon. Hjelp gjerne til med å forbedre dette avsnittet, ved å legge til pålitelige kilder (en). Materiale uten kilder kan bli fjernet.
Det er flere typer bærestoler, for eksempel *sedan*, en lukket bærestol oppkalt etter byen Sedan og kalt *sedan chairs* på engelsk. Andre varianter er *palanquin*, også kalt *palkhi*, en bærestol med hengende stolsete som blant annet har vært i bruk i India, og *gama* i Korea. Mindre bærestoler er åpne stoler eller senger båret av en eller to personer. Slike bærestoler kan også være utstyrt med et overbygg eller avlukke til beskyttelse mot vær og vind eller for å hindre innsyn. *Silla* er et spansk navn for en enkel type bærestol der stolen spennes fast på ryggen av en enkelt bærer. Større bærestoler, for eksempel slike som ble brukt av de kinesiske keiserne, kan likne små værelser som er reist på plattformer og blir båret av et dusin bærere eller flere. *Sedia Gestatoria* er navnet på pavens bærbare trone som blir brukt i seremonielle prosesjoner. 

En annen form for bærestol er pasientbåren, enten i form av en duk festet mellom to bærestokker eller bare hengende som en hengekøye under én stokk. Enda en variant av bærestol er typer der religiøse figurer bæres «sittende» i katolske prosesjoner. Bærestoler kan også festes til dyr, for eksempel på ryggen av en elefant.

Bærestoler med bærere ble særlig brukt av rike og mektige personer, og var ofte uttrykk for høy sosial status. Bærestoler har også vært brukt som transportmidler for syke og andre. I Wien var det for eksempel omkring hundre offentlige *Tragesessel* i 1781. Slike ble utkonkurrert av hestedrosjer og annen offentlig persontransport. 

Også i Østen var det offentlige bærestoler.

I Arendal ble en av byens kjøpmannsfruer, Kitty Kallevig, båret rundt i byen når hun skulle utenfor sitt hjem, det kallevigske pale.

Referanser
----------

1. ↑  «bærestol». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 28. september 2014. Besøkt 9. august 2019.
2. ↑  «Litter | bed». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Besøkt 9. august 2019.
3. ↑   DigitaltMuseum AAM.4551]

Se også
-------

* Sedia Gestatoria, pavens seremonielle bærestol
* Båre
* Drosje
* Rullestol
* Rickshaw
* Kløv
* Trone

Eksterne lenker
---------------

* (en) Human-powered litters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Anne Margrete («Grete») Lorange Backer** (1914–1955) var en norsk arkitekt, kvinnesaksforkjemper og venstrepolitiker. Hun var leder i Norges Venstrekvinnelag i 1955, men døde kort etter at hun ble valgt til vervet i Voronezj-ulykken som Venstres representant i en kvinnedelegasjon på ti kvinner som var på reise i Sovjetunionen. Hun var også engasjert i Norske Kvinners Nasjonalråd, der hun ledet boligkomiteen. Hun var også medlem av International Council of Womens boligkomité. Ved sin død ble hun omtalt som en av Venstres fremste kvinnelige politikere, ved siden av NKF-leder Ingerid Gjøstein Resi som døde i den samme ulykken.

Hun var datter av Olai Lorange og kvinnesakskvinnen Ingegerd Spørck, som var aktiv i Norske Kvinners Nasjonalråd. Hun var mor til jussprofessor Inge Lorange Backer, og dermed svigermor til en annen sentral kvinnesakskvinne, NKF-leder og høyesterettsdommer Karin M. Bruzelius.

Referanser
----------

1. ↑  *Norske kvinners nasjonalråd 1904–1954*. NKN. 1957.
2. ↑  «Hardanger». 13. august 1955.
Hytte ved innsjø i fjellet
Sommerdag ved hytte langs Tyrifjorden, Løken - Røyse i Hole kommune. Foto: Hans Johan Løken (1979).
**Hytte** (fra lavtysk «lite/fattigslig hus») eller **koie** er en mindre bygning som man kan overnatte i. 

Hytter oppføres gjerne i nærheten av fritidsaktiviteter som jakt, fiske og friluftsliv/utendørsidrett, eller i områder med spesielt fin natur, som i skogen, på fjellet eller ved sjøen.

I senere tid har flere og flere begynt å benytte betegnelsen hytte også på hus som brukes som fritidsbolig eller feriebolig, og det er heller ikke lenger noen krav til at det er en mindre bygning. I de mest attraktive områdene har det blitt stadig mer vanlig med regulerte felter hvor hyttene ligger svært tett, i såkalte «hyttelandsbyer». Her bygges det også kjedede hytter og ferieleiligheter, tilsvarende som i en vanlig by.

DNT Fogdehytta i Øverbymarka på Gjøvik
Hytter på Hardangervidda
Mange andre språk har ikke et helt tilsvarende ord, men bruker i stedet samme ord om små hus generelt, enten de er fast bebodd eller brukes som fritidsboliger; det gjelder f.eks. engelsk *cabin*. I en undersøkelse gjort av NINA om folks grunner for å ha hytte, ble de viktigste grunnene oppgitt å være friluftsliv, rekreasjon og kontakt med naturen. I Russland og land i nærheten har man datsjaer, hvor man i tillegg ofte dyrker frukt og grønnsaker.

Se også
-------

* Fritidsbolig

Referanser
----------

1. ↑  «Norsk Riksmålsordbok». *www.ordnett.no* **(norsk)**. Besøkt 24. april 2022.
2. ↑  Rapporten er publisert i NINA Rapport 39

Eksterne lenker
---------------

* Holdninger til hytteliv og utvikling av hytteområder Nina Rapport 39 pdf-fil

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN **·** NKC
 |
Glastonbury Tor med St. Michael's Tower på toppen
**Glastonbury Tor** er en ås i Glastonbury i Somerset i England. Toppen hever seg 145 meter over landskapet omkring, kalt Summerland Meadows. På toppen står ruinen St. Michael's Tower. Stedet forvaltes av National Trust og har status som Scheduled Ancient Monument.

*Tor* er et lokalt ord av keltisk opphav som betyr «bergutspring» eller «ås». Åsen var tidligere omgitt av sump og stakk opp av denne som en øy. Like ved åsen ble det ved utgravninger fra 1892 til 1908 funnet en landsby fra jernalderen. Stedet har andre fornminner, også fra romertiden. Det er knyttet til legenden om kong Arthur. Tårnet på toppen tilhørte middelalderkirken St. Michael's og ble restaurert i 1804.

Referanser
----------

1. ↑  Glastonbury lake village, Somerset Historic Environment Record.
2. ↑  St Michael's Arkivert 18. oktober 2012 hos Wayback Machine. *Images of England*.

Eksterne lenker
---------------

* Glastonbury Tor, National Trust
* Glastonbury Tor – That Strange Hill Arkivert 25. august 2010 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
| Korsangeres stemmeleier |
| --- |
| Kvinner | Menn |
| Toneomfanget til en kor-sopransopran I (S) | Toneomfanget til en kor-tenortenor (T) |
| Toneomfanget til en kor-mezzosopransopran II (mezzosopran) | Toneomfanget til en kor-barytonbaryton |
| Toneomfanget til en kor-altalt (A) | Toneomfanget til en kor-bassbass (B) |

**Sopran** er betegnelsen på det høyeste registeret menneskestemmen kan komme opp i. Stemmer som ligger i området mot altregisteret kalles *mezzosopran*. 

Toneomfanget til en sopranstemme strekker seg vanligvis fra c’ til a’’, men profesjonelle sopraner kan nå mye høyere.

Beskrivelse
-----------

Med sopran menes i de fleste tilfeller en kvinnelig sanger, når det det er snakk om gutter og menn som synger i det samme registeret er betegnelsen vanligvis guttesopran og mannlige falsettsang. Fram til slutten av 1700-tallet var det ikke uvanlig at gode guttesopraner ble kastrert for at de skulle beholde sopranstemmen hele livet, såkalte kastratsangere.

Spesielt i korsammenheng skilles det mellom første sopran (høyt register) og andre sopran (lavere register).

Musikkinstrumenter i det høye register betegnes ofte som sopran-, jfr. sopranblokkfløyte og sopransaksofon.

Se også
-------

* Tessitura
* SATB

Noen kjente sopraner
--------------------

For en mer utfyllende liste, se Kategori:Sopraner

### Opera- og konsertsopraner

* Aase Nordmo Løvberg
* Solveig Kringlebotn
* Kirsten Flagstad
* Tone Wik
* Mari Eriksmoen
* Maria Callas
* Montserrat Caballé
* Victoria de los Ángeles
* Joan Sutherland
* Kiri Te Kanawa
* Renée Fleming
* Anna Netrebko
* Sonya Yoncheva
* Emma Kirkby
* Julianne Baird

### Sopraner i populærmusikken

* Sissel Kyrkjebø
* Benedicte Adrian
* Bokken Lasson
* Agnetha Fältskog
* Sarah Brightman
* Tarja Turunen
* Kate Bush
* Sheena Easton
* Alessandra Mele

Fotnoter
--------

**Type nummerering**
1. ↑  fra italiensk *soprano*, av middelalderlatin *superanus*, avledet av latin *super*, «over», med henspilling på at stemmen ligger over alt

Referanser
----------

1. ↑  «sopran», *NAOB*

Litteratur
----------

* Boldrey, Richard (1994). *Guide to Operatic Roles and Arias*. Caldwell Publishing Company. ISBN 978-1-877761-64-5.
* Coffin, Berton (1960). *Coloratura, Lyric and Dramatic Soprano, Vol. 1*. Rowman & Littlefield Publishers, Inc. ISBN 978-0-8108-0188-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC **·** NKC **·** BNE
 |
**Vannbakkels** er en type bakverk fremstilt av mel, smør, egg og vann. De blir ofte servert med kremfyll eller smeltet sjokolade. Dette bakverket blir laget i forskjellige varianter rundt omkring i hele Europa.

Deigen blir stekt til små boller i ovnen.

Siden vannbakkels ikke er tilsatt sukker, kan en bruke de både som søte kaker med for eksempel krem eller syltetøy, eller som en lunsjrett.

I Danmark blir vannbakkels blant annet brukt til fastelavnsboller og noen steder til fødselsdagskake. Vannbakkelsen blir fordelt tynt på en bakeplate i form av en gutt eller jente og dekorert med glasur og godteri.

Referanser
----------

1. ↑  «Vannbakkels». *www.matprat.no* **(norsk)**. Besøkt 4. juni 2019.
2. ↑  «vannbakkels». *naob.no*. Det Norske Akademis ordbok. Besøkt 4. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Profiterole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Søk etter *vannbakkels* i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** NDL
 |
Må ikke forveksles med Løkenmoveien.

**Løkkemokroken** (1-13, 2-14, spredte husnummer) er en vei på Løkkemoen i Ådal i Ringerike kommune i Buskerud.

Løkkemokroken er en sidevei til veien Vestre Ådal, på vestsiden av denne, og ligger nordvest for Hallingby. Den har avkjøring på motsatt side Verksveien, og går nordvestover. Den deler seg i flere veiarmer, der den ene ender opp i Vestre Ådal igjen. Innkjøringen til de innerste eiendommene (10 og 12) er en skogsbilvei.

Veien består av eneboliger og hytter, og ligger cirka 189 meter over havet i ved avkjøringen fra Vestre Ådal.

Bildegalleri
------------

* Løkkemokroken 1Løkkemokroken 1
* Løkkemokroken 2Løkkemokroken 2
* Løkkemokroken 5Løkkemokroken 5

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  Gule Sider kart - *Løkkemokroken*, besøkt 18. mars 2024.
3. ↑  Google Maps - *Løkkemokroken*, besøkt 18. mars 2024.
4. ↑  Norgeskart.no - *Løkkemokroken*, besøkt 18. Mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
Må ikke forveksles med Legolas.

**Legoland** er en kjede med 8 fornøyelsesparker som tar utgangspunkt i LEGO-figurer. Den første Legoland-parken ble åpnet den 7. juni 1968 i Billund i Danmark. Denne parken inneholder detaljerte modeller av miniatyrbyer som var bygget kun av LEGO-klosser. Det norske innslaget er en modell av Bryggen i Bergen, samt noen hus fra en gate i Lærdal i Sogn og Fjordane.

Den 12 mål store parken hadde mer sex enn 625 000 gjester det første året, og siden da har den fortsatt å vokse. I tillegg til alle miniatyrene har parken fått mange flere attraksjoner, blant annet flere karuseller og berg- og dalbaner. I løpet av de neste 20 årene vokste parken til mer enn åtte ganger den originale størrelsen, og etter hvert hadde den i gjennomsnitt rundt én million besøkende hvert år. I juni 2006 ble besøkende nummer 40 million feiret i Billund.

Etter hvert ble det bygget flere fornøyelsesparker rundt omkring i verden. Alle har storskala modeller av kjente landemerker. Parkene er:

* «Legoland Windsor» i England, Storbritannia
* «Legoland California» i Carlsbad, California, USA
* «Legoland Deutschland» i delstaten Günzburg, Tyskland
* «Legoland Malaysia Resort» i Nusajaya, Johor, Malaysia.
* «Legoland Florida» i Winter Haven, Florida, USA.
* «Legoland Dubai» i Dubai, De forente arabiske emirater.
* «Legoland Japan» i Japan.

Legoland-parkene ble i 2005 solgt og drives nå av Merlin Entertainments Group. Lego-konsernet eier 30 prosent av Merlin Entertainments Group, og LEGO-varemerket brukes aktivt i markedsføring av parkene.

Flere bilder
------------

* Modell av Trafalgar Square i London, fra Legoland Windsor.Modell av Trafalgar Square i London, fra Legoland Windsor.
* Legoland DeutschlandLegoland Deutschland
* Legoland Deutschland sett fra luftenLegoland Deutschland sett fra luften
* Statoil Trafikkskole i Legoland BillundStatoil Trafikkskole i Legoland Billund

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Legoland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Legoland Billund
* Legoland Windsor
* Legoland Deutschland
* Legoland California
* Legoland kaster dansk toppsjef – Nyhetsartikkel i Dagens Næringsliv

Portal: Danmark
**Volvo C30** er en bilmodell fra den svenske bilprodusenten Volvo. Modellen er en tredørs, fireseters kombi, utstyrt med rekkemotorer med fire og fem sylindre. Til tross for navnet er modellen hatchbackutgaven av S40/V50/C70-serien, og er derfor bygget på den samme plattformen, *Volvo P1*. C30 blir primært markedsført som en bil for førstegangskjøpere og yngre bilkjøpere.

Modellen vil konkurrere med andre luksuriøse hatchback-modeller som BMW 1-serie og Audi A3. Produksjonen forventes å ligge på omkring 65 000 eksemplarer i året, hvorav 75 % skal selges i Europa.

C30 er 4,25 meter lang, og vil være tilgjengelig med en rekke bensin- og dieselmotorer. Blant bensinmotorene er en 100 hk 1,6 liter, en 170 hk 2,4 liter og en 220 hk 2,5 liter med turbo. Blant dieselmotorene er en 109 hk 1,6 liter, en 136 hk 2.0 liter og en 180 hk 2,5 liter D5. Alle modeller vil være utstyrt med en manuell girkasse, med unntak av T5 og D5 med fem sylindre som vil leveres med automatisk girkasse.

C30 følger opp Volvos sikkerhetsfilosofi, og leveres med mye sikkerhetsutstyr, for eksempel BLIS som varsler sjåføren hvis noe befinner seg i bilens «dødvinkel». C30 er også utstyrt med ABS-bremser, DSTC (antispinn) og en rekke kollisjonsputer, for beskyttelse mot alle typer kollisjoner.

Produksjonsmodellen ble offisielt vist frem for første gang på bilutstillingen i Paris i 2006. Salget i Europa startet mot slutten av 2006, mens den vil introduseres i USA som 2008-modell, kun i T5-utgave med en femsylindret turbomotor.

Volvo har så langt angivelig ingen planer om å lansere en modell av C30 med 5 dører.

Volvo C30 sine hovedkonkurrenter er blant annet Volkswagen Golf, BMW 1-serien og Audi A3.

Eksterne lenker
---------------

* C30World
* Volvo C30 detaljer og bilder
* Volvo C30 Concept
* Volvo C30 på Paris Motorshow 2006

| * v
* d
* r
« tidligere — **Volvos** personbiler, fra 1970 til idag. |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klasse | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 | 2020 |
| 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 0 | 1 | 2 |
| Eier | Volvo AB | Ford | Geely |
| Småbil |  | 66 |  | 480 |  |  | C30 |  |  |
|  |  | 440/460 |  |  |  |  |
|  | 340/360 |  | S40/V40 | S40/V50 | V40 |  |
| Mellomklasse |  |  |  | 850 |  | S60 | S60/V60 | S60/V60 |
| 240 |  | S70/V70 | V70 |  |
| Store biler | 260 |  | 740 | 940 | S80 | S80/V70 | S90/V90 |
|  |  | 760 | 960 | S90/V90 |
| Sportsbil |  | 242 GT | 240 Turbo |  |  | 850 T-5R/R |  | S70 R/V70 R |  | S60 R/V70 R |  |  | S60/V60 Polestar | S60/V60 T8 PSE |
| Coupé |  | 262C |  | 780 |  | C70 | C70 |  |  |
| CUV |  |  |  |  |  |  | C40 |
|  |  |  |  |  | XC40 |
|  |  |  |  | XC60 | XC60 |
|  |  |  | V70 XC | XC70 | XC70 |  |
|  |  |  |  | XC90 | XC90 |

 |
Airbus A340 fra LAN i Frankfurt am Main.
**LATAM Airlines Group S.A.** er et flyselskap med baser i Sør-Amerika, dannet etter at flyselskapene LAN og TAM fra hhv Chile og Brasil fusjonerte i 2012. Selskapet er et av de største flyselskapene i Sør-Amerika og flyr til 133 destinasjoner nasjonalt og internasjonalt med en flåte på 319 fly. Dette omfatter flytyper som Boeing 737, Boeing 767, Airbus A318, Airbus A319, Airbus A320 og Airbus A340. Fra 2000 til 2020 var LATAM medlem i selskapsalliansen Oneworld.

Historie
--------

Selskapet ble grunnlagt i 1929 under navnet «Línea Aeropostal Santiago-Arica». I 1932 forandret det navn til LAN Chile (Línea Aérea Nacional Chile). Selskapet var statlig eid frem til 1989 da selskapet ble privatisert og fikk blant annet SAS inn på eiersiden. I 2000 gikk LAN Chile inn i alliansen OneWorld. Selskapet kjøpte seg inn i LAN Peru i 2002 og etablerte samme år selskapet LAN Ecuador. LAN Chile skiftet navn til LAN Airlines i 2004. I 2005 etablerte LAN datterselskapet LAN Argentina.

Referanser
----------

1. ↑  «Details | oneworld». *www.oneworld.com*. Besøkt 14. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Mohammad-Reza Ali-Zamani** (født cirka 1972, død 28. januar 2010) var en iransk aktivist og menneskerettighetsforkjemper.

Ali-Zamani tilhørte en monarkistisk gruppe og deltok i demonstrasjonene etter presidentvalget i Iran i juni 2009. Han skal ha distribuert CD-er og annen propaganda mot det iranske regimet, samt spredd romanen *Sataniske vers*.

Han ble arrestert, anklaget for å være en «fiende av Allah» og for å ha tilhørt en væpnet gruppe som ville styrte den iranske regjeringen. Ali-Zamani ble i oktober 2009 dømt til døden, som den første av demonstrantene. Dødsdommen ble fullbyrdet ved hengning 28. januar 2010 sammen med Arash Rahmanipour.

Referanser
----------

1. ↑   news.bbc.co.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Iran activist sentenced to death for election protests», *The Guardian*, 8. oktober 2009.
3. ↑  «Regimekritikere henrettet i Iran», *Aftenposten*, 28. januar 2010.
4. ↑  «Dødsstraff for iransk demonstrant», *VG Nett*, 8. oktober 2009.
5. ↑  «Amnesty: - Første dødsdom etter valgopptøyene i Iran», *Aftenposten*, 9. oktober 2009.
6. ↑  «Iran 'executes two over post-election unrest'», *BBC News*, 28. januar 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**LTU International** *Lufttransport-Unternehmen* var et tysk flyselskap som hadde sitt hovedkontor i Düsseldorf. LTU ble grunnlagt i maj 1955 som *Lufttransport Union* og begynte med flyvninger den 20. oktober 1955 i Frankfurt am Main. I 1956 byttet selskapet til LTU og har vært basert i Düsseldorf siden 1961

Den 27. mars 2007 meddelte LTU at selskapet hadde blitt kjøpt opp av Air Berlin, som er Tysklands nest største flyselskap etter Lufthansa. Signalene som ble gitt ved oppkjøpet var at LTU skulle fortsette som et selvstendig flyselskap og at navnet skulle beholdes inntil videre.

Flåte
-----

LTU har kun Airbus–fly i sin flåte, som for øyeblikket (mai 2009) består av i alt 27 fly:

**LTU International**| Flytype | Antall fly |
| --- | --- |
| Airbus A320-200 | 12 |
| Airbus A321-200 | 1 |
| Airbus A330-200 | 10 |
| Airbus A330-300 | 3 |

Eksterne lenker
---------------

* (en) LTU International – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) LTU (Fluggesellschaft) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** Discogs
 |
**Ford Mustang Mach-E** er en 5-dørs elbil fra Ford Motor Company. 

Bilen ble lansert tidlig 2021. Selv om den er en SUV valgte Ford å spille på navnet til Fords sportsbil Ford Mustang som ble lansert på 1960-tallet og har vært bygget i mange versjoner siden det. Blien bli utstyrt med en batteripakke på enten 75,7 (Short Range) eller 98,8 kWh (Long Range), og enten firehjulstrekk (AWD) eller bakhjulstrekk (RWD). Bilen tillater kjøring med kun et pedal som valg i bilens software.  System effekt med to motorer (AWD) var rundt 350 hestekrefter i sum. Den kan lynlades med en maksimal effekt på 150 kWh. Bilen bygges i Fords fabrikker i Mexico. 

Den billigste modellen med bare bakhjulstrekk og kort rekkevidde, kostet i februar 2021 litt over 400 000 norske kroner.

En Mach-e taxi i New York City. Man ser at baklyktene er ganske lik de fra den gamle Ford Mustang på 1960-tallet.
Det ble sommeren 2022 klart at den er godkjent for taklast på 75 kilo, hvis man ikke har glass i taket. Med glass blir det bare 65 kilo. Samtidig ble tilhengeren økt fra 750 til hele tusen kilo.

Referanser
----------

1. ↑  Test av Ford Mustang Mach-E: Veldig nær det helt store hos elbil.no den 26. februar 2021.
2. ↑  Mustang Mach-E godkjent for taklast i motor.no den 13. juli 2022.
Må ikke forveksles med Lavkode programvareutvikling.
 Flytdiagram i den kodefrie utviklingsplattformen Betty Blocks
**Kodefri programvareutvikling** (noen ganger kalt **kodeløs programvareutvikling**) vil si å lage applikasjonsprogramvare kun via grafiske brukergrensesnitt og konfigurasjoner, i stedet for tradisjonell programmering hvor man skriver kode.

Kodefri og lavkode programvareutvikling er nært beslektet, siden begge er designet for å fremskynde applikasjonsutvikling. Men i motsetning til lavkode krever kodefri utvikling ingen kodeskriving i det hele tatt, og består vanligvis av forhåndsbygde maler som forretningen kan bygge apper med. I 2010-årene har begge utviklingstypene økt i popularitet ettersom det har blitt stort behov for å utvikle applikasjoner og en mer mobil arbeidsstyrke, samtidig som det er begrenset tilbud av kompetente programvareutviklere.

Kodefri utvikling er tett knyttet til visuelle programmeringsspråk og strømlinjeformet programvareutvikling. Verktøyene er ofte skybaserte, men trenger ikke være det.

Bruk
----

Verktøy for kodefri utvikling er ofte designet for forretningsbrukere i motsetning til tradisjonelle utviklere. Dette kan gi forretningen raskere utvkling ettersom man kan bli mindre avhengig av støtte fra IT-utviklere som kan ha begrenset med tid og ressurser. Kodefrie verktøy kan være avhengie av at virksomheten legger til rette med felles API-er og tjenestekataloger, åpne datasett og verifiserte maler, samt integrsjon med eksisterende forretningssystemer.

Sikkerhet
---------

For en virksomhets systemer gir kodefrie verktøy noen sikkerhetsmessige utfordringer siden det gjør programvareutvkling tilgjengelig for flere. På den andre siden kan det også gi noen sikkerhetsmessige fordeler siden en del sikkerhet kan håndteres automatisk i verktøyene. Med slike verktøy bør IT derfor ha et større fokus på styring.

Se også
-------

* Flytbasert programmering
* Hurtig applikasjonsutvikling
* Lavkode programvareutvikling
* Plattform som tjeneste
* Strømlinjeformet programvareutvikling

Referanser
----------

1. ↑  Miller, Austin. «Low Code vs No Code Explained». Besøkt 1. januar 2022.
2. ↑  «Best No-Code Development Platforms».
3. ↑  Rouse, Margaret. «low-code/no-code development platform (LCNC platform)». Besøkt 20 August 2018.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
4. ↑  «Programming Without Code: The Rise of No-Code Software Development».
5. ↑  Satell, Greg. «The Future of Software Is No-Code». Besøkt 20 August 2018.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
6. ↑  Tolido, Ron. «App Maker Movement». Besøkt 5 December 2018.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
7. ↑  Weiss, Todd. «No-Code, Low-Code Development Platforms Help Organizations Meet Growing App Demand». Besøkt 20 August 2018.  Sjekk datoverdier i `|besøksdato=` (hjelp)
**Gerd Elinor Fleischer** (født 17. september 1942) er en norsk menneskerettighetsforkjemper. Hun er leder for Selvhjelp for innvandrere og flyktninger (SEIF) og en fremtredende representant for norske krigsbarn.

Hun har norsk-samisk mor og tysk far. Hun er oppvokst i Troms. Som barn ble hun selv utsatt for diskriminering, vold og forfølgelse fra lokalsamfunnet og den norske staten. Som 13-åring måtte hun rømme hjemmefra, etter at moren var blitt gift med voldelig «jøssing». Som 17-åring forlot hun Norge. Etter atten år i eksil, det meste av tiden i Mexico by, kom hun tilbake til Norge, fast bestemt på å kjempe for rettferdighet for krigsbarna og alle ofre for diskriminering og forfølgelse. Hun har to adopterte barn, opprinnelig gatebarn fra Mexico. Hun har deltatt i krigsbarnas søksmål mot den norske staten ved den europeiske menneskerettighetsdomstolen i 2007.

Foran Sametingsvalget 2009 var hun andrekandidat for Samefolkets Parti i valgkretsen Sør-Norge.

I 2020 mottok hun Fjellbuprisen, som deles ut av Nidaros bispedømme til personer som gjennom sitt mot og klarsyn har bidratt til å rette oppmerksomhet mot og bevisstgjøre betydningen av kristne og humanistiske verdier i samfunns- og kulturliv. Ved overrekkelsen av prisen belyste biskop Herborg Finnset hvordan Gerd Fleischer representerte de samme verdiene som biskop Arne Fjellbu forsvarte i møte med den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig: 

> «Nidaros bispedømmeråd ønsker å gi heder til en imponerende og helstøpt livsinnsats, til en tydelig og modig stemme mot urett, rasisme og diskriminering i det norske samfunnet. Vi ønsker å gi heder til et menneske som har våget å utfordre vår kollektive samvittighet og båret de personlige kostnadene ved sitt engasjement – tro mot sine idealer og tro mot seg selv.»
> 
>

Referanser
----------

1. ↑   www.plan-norge.no, besøkt 25. januar 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   nearadio.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. oktober 2007. Besøkt 16. januar 2010.  artikkel i ukeavisen Ledelse, besøkt 16. jan 2010
4. ↑  Aslaksen, Eilif Andreas (17. juni 2009). «Gerd Fleischer». *NRK*. Besøkt 29. juni 2023. «Gerd Elinor Fleischer er 2. kandidat på lista til Samefolkets Parti i valgkrets 7.»
5. 1 2  «Utdeling av Fjellbuprisen til Gerd Fleischer. Tale av biskop Herborg Finnset, Nidaros domkirke, 04.06.2020» (PDF). 4. juni 2020 – via kirken.no.

Eksterne lenker
---------------

* Norway's "lebensborn", artikkel fra *BBC NEWS* hvor Gerd Fleischer intervjues (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Ekteskapsskarabé for dronning Tiye fra Amenhotep III. Walters Art Museum, Baltimore
**Skarabé** er en egyptisk avbildning av pilletrillerbillen, som var den skapende solguden Khepris hellige dyr.

Den egyptiske myten
-------------------

Skarabeen er et symbol på liv og gjenfødsel og ble benyttet som amulett eller sigill i det gamle Egypt for guden Khepri. Det er blant de helligste og mest velkjente av alle egyptiske symboler. Skarabeer ser ut til å ha kommet i bruk i Egypt rundt 2000 f.kr. og skikken har deretter blitt spredt til andre land rundt Middelhavet.

I egyptisk kultur ble solguden symbolisert av et skarabéhode som skjøv solen foran seg over himmelhvelvingen. Skarabeen anses å åpne opp hjertet, gi mot, styrke livskraften og motvirke depresjoner. Gjennom å ta tid for seg selv og sette seg selv i første rekke kan man gi vilkårsløs kjærlighet til seg selv, og kan dermed gi vilkårsløs kjærlighet til andre.

Billen
------

Skarabeen, eller pilletrillerbillen, er av arten *Scarabeus sacer* av familien skarabider. Den trives i varme og tørre områder med god tilgang på møkk. Den kan bli opp til 2 – 2,5 cm lang. Forplantning skjer ved at hunnen lokker til seg hannen med en duft, hvorpå de parer seg. Hunnen legger egget i en pæreformet møkkhaug. Skarabeen blir født med instinktet å samle sammen kuler av møkk. Skarabeen kan klare seg selv etter den er klekket, og den fortsetter å spise møkk til den er stor nok til å forpuppe seg. Skarabeene får bare unger en gang. 

Skarabeen har en bred kropp som er kraftig med slett overflate, og er svart av farge. Hodet er flatt og har to antenner, hver med en klubbe. Benene er brede, takkede og tilpasset til å grave med.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Chen Wei** (kinesisk: 陈卫, født 21. februar 1969 i Suining i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk forfatter, regimekritiker og menneskerettighetsaktivist. Den 23. desember 2011 ble han dømt til ni års fengsel.

I 1989 var Chen, da student ved Beijings teknologiske institutt, med i studentbevegelsen som kulminerte i protestene på Den himmelske freds plass. Han ble satt i Qinchengfengselet og løslatt i januar 1991. I mai 1992 ble han arrestert på nytt, nå for å minne studentprotestene i 1989 og for å organisere et politisk parti, og dømt til fem års fengsel.

Senere har han fremstått som ledende i å organisere menneskerettsaksjoner i Sichuan. Den 29. februar 2011 ble han invitert til å drikke te på politikammeret i Suining, og tatt i arrest. Han ble anklaget for å oppildne til undergrave av statsmakten. Den 23. desember samme år ble han dømt til ni års fengsel, og som underlag for anklagen ble anført fire essays han hadde skrevet og offentliggjort på internett.

Referanser
----------

1. ↑  Wong, Gillian. «China sentences rights activist to 9 years' jail». Hosted.ap.org. Arkivert fra originalen 8. januar 2012. Besøkt 23. desember 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**Antonietta Ledezma** (født 1991?) er en menneskerettighetsaktivist fra Venezuela. Hun er yngste datter av Antonio Ledezma, som var ordfører i Caracas, men som nå holdes i husarrest etter tidligere å ha vært vilkårlig fengslet i 2015 anklaget for å legge planer for å kaste Nicolás Maduros regjering. Arrestasjonen av hennes far har motivert Antonietta Ledezma til å ta opp kampen mot diktatur i Venezuela og politikernes angrep på menneskerettighetene. Hun krever at faren skal løslates og at demokratiet i Venezuela skal gjenoppbygges. 

23. mai 2017 hadde hun innlegg på Oslo Freedom Forum 2017. I 2016 talte hun på Geneva Summit for Human Rights and Democracy og mottok på vegne av sin far møtets Courage Award, en pris han delte med Leopoldo López, en annen opposisjonspolitiker fra Venezuela som også holdes i husarrest.

Kilder
------

* Om Antonietta Ledezema på nettsidene til Oslo Freedom Forum 2017
* Faren hennes ble arrestert av Maduros menn – nå ber hun verdenssamfunnet om å våkne