recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
AssiStep gelender og støttehåndtak
**AssiStep** er et hjelpemiddel for å støtte mennesker med redusert balanse eller muskelstyrke ved gange i trapp. Det består av et gelender langs trappen og et håndtak som glir langs gelenderet. Håndtaket har en låsemekanisme som sikrer brukeren mot å falle mens han/hun går trappen på egen hånd.

Bruk
----

Brukeren får støtte ved å holder på håndtaket, som med en rullator, og manuelt skyver håndtaket for å gå oppover eller løfter det lett for å gå stegvis nedover trappen. AssiStep er en helt mekanisk løsning, ingen elektronikk, og brukeren kan derfor gå i trappen i eget tempo. Låsemekanismen gjør at håndtaket stopper i retning mot bunnen av trappen dersom brukeren unnlater å løfte håndtaket. Når brukeren har kommet til topp en eller bunnen av trappen, kan håndtaket foldes inn til siden.

Spesifikasjoner
---------------

Produktet kan brukes av brukere fra 120 cm til 200 cm og støtter en maksimal brukervekt på 120 kg. Gelenderet er et standard gelender på 4,2 cm i diameter og stikker 9,6 cm ut fra veggen. Håndtaket går ytterligere 45,6 cm ut fra veggen i utfoldet posisjon.

Utvikling
---------

AssiStep er en norsk oppfinnelse utviklet av tidligere studenter ved NTNU, i samarbeid med Norges Parkinsonforbund avdeling Trøndelag, Ergoterapihøgskolen i Trondheim (senere NTNU) og studiet Produktutvikling og produksjon ved NTNU. Produktet vant prisen for beste Nordiske samarbeidsprosjekt i Nordisk råds konkurranse *Nordic Independent Living Challenge*. For å sette produktet i produksjon ble det gjennomført en folkefinansierings-kampanje der det ble hentet i underkant av 2 millioner kroner.

Referanser
----------

1. ↑  «Hjelpemiddeldatabasen - AssiStep fra Hepro AS». *www.hjelpemiddeldatabasen.no* **(norsk)**. Besøkt 30. august 2017.
2. ↑  AssiStep Norway (3. august 2016). «Assistep - Informasjonsvideo - Trappeassistenten (norsk)». Besøkt 30. august 2017.
3. ↑  «Experience the AssiStep». *assistep.com* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 6. august 2019. Besøkt 6. august 2019.
4. ↑  «Studentenes oppfinnelse skal redde liv». Nordlys.
5. ↑  «Hjelper eldre opp trappa - Gemini.no». *Gemini.no*. 30. desember 2013. Besøkt 29. august 2017.
6. ↑  «Winners of the Nordic Independent Living Challenge». Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 28. august 2017.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 29. august 2017. Besøkt 28. august 2017.
7. ↑  FundedByMe. «AssiStep - The walker in the stairs». *FundedByMe* **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 10. september 2018. Besøkt 29. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Norskspråklig nettsted
* Engelskspråklig nettsted
* Tyskspråklig nettsted
***Inspire*** er et engelskspråklig internettmagasin som hevdes å være utgitt av terrororganisasjonen Al-Qaida fra Den arabiske halvøy («Al-Qaeda in the Arabian Peninsula», AQAP). Magasinet er en av mange måter Al-Qaida benytter seg av internett for å nå ut til sine tilhengerne, foruten å være et generelt talerør for organisasjonens uttalelser. Magasinet er å betrakte som et verktøy for politisk krigføring verktøy mot USA og Vesten generelt med den hensikt å inspirere til terrorisme. Magasinets betyr «å inspirere», og inneholder artikler av og om medlemmer av Al Qaeda, og generelt med oppfordringer om å spre tilfeldig død.

Denne taktikken skal skape en overreaksjon fra myndighetene mot dens muslimske befolkning som da skal bli radikalisert. Ettersom Al Qaeda mangler muligheter til å angripe Vesten direkte, er taktikken å radikalisere muslimer over alt til å begå individuelle terrorhandlinger. 

Den første utgaven kom i juli 2010. Magasinets mål var unge britiske og amerikanske lesere og har oversatte beskjeder fra Osama bin Laden. En andre utgave på 74 sider ble utgitt i oktober 2010 som bekreftet at magasinet ble produsert av Samir Khan, en propagandaagitator på nettet, og det meste av hva som er skrevet synes å være gjort av ham selv. Flere artikler i andre utgave oppmuntret til terrorangrep på amerikansk jord med å komme med ulike forslag på hvordan det kan gjøres, blant annet å bruke en bil for å kjøre ned tilfeldige fotgjengere.

Inspire er ikke det første engelskspråklige magasinet som er utgitt av Al Qaeda. Amerikanske myndigheter har hevdet at Samir Khan var tidligere ut med et engelskspråklig magasin. Samir Khan var en amerikansk blogger som spredte terroristpropaganda i *Jihad Recollections* før han flyttet til Jemen og ble direkte tilknyttet Al Qaeda. Faktisk inneholdt oktober 2010-utgaven av *Inspire* en artikkel skrevet av Khan kalt «I Am Proud to be a Traitor to America.» («Jeg er stolt å være en forræder av Amerika»).

Referanser
----------

1. ↑  Arkivert 12. november 2010 hos Wayback Machine.. *United Press International*. Arkivert fra originalen den 4. juli 2010.
2. ↑  «Inpire-2» *Thomas Hegghammer*, 12. oktober 2010
3. ↑  «Al Qaeda English Magazine Calls for Terror Attacks in the U.S.» Arkivert 8. oktober 2012 hos Wayback Machine. *Anti-Defamation League*, 13. oktober 2010
4. ↑  «Un-Inspired», *jihadica.com*, 6. juli 2010
5. ↑  «Samir Khan: American Blogger and Al Qaeda Propagandist» Arkivert 8. oktober 2012 hos Wayback Machine. *Anti-Defamation League*, 13. oktober 2010

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**To små karer** er en norsk rapgruppe bestående av Nicolay Ramm og Christoffer B. Claussen.

I 2002 vant To små karer den første Melodi Grand Prix Junior-finalen, som ble avholdt i Oslo Spektrum. På den tiden hadde de en musikkstil som kan beskrives som litt grov gangsterrap, og låten het «Paybacktime».

I 2003 ga guttene fra Asker og Bærum ut sitt første album *Oss små imellom*, som inneholdt 14 låter – alle skrevet av guttene selv. Duoen reiste også rundt i landet og holdt en rekke konserter dette året.

Etter plateutgivelsen høsten 2003 gikk de fra hverandre, og deres siste låt ble en remix av Erik Byes «Tømmerkoievise» som de også spilte inn musikkvideo til.

Navnet «To små karer» kommer av at guttene på sin tid var de laveste i klassen. Da de vant Melodi Grand Prix Junior gikk de på Landøya ungdomsskole i Asker kommune.

Referanser
----------

1. ↑  Rett på pølsefest for GP-vinnerne (Dagbladet)

Eksterne lenker
---------------

* (en) To små karer på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) To små karer på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Association française de normalisation** (**AFNOR**) er den offisielle franske instans for standardisering. Den er medlem både av ISO og Den europeiske standardiseringsorganisasjon. AFNOR har hovedsete i La Plaine Saint-Denis ved Paris.

AFNOR ble grunnlagt i 1926. Det franske industrimisterium har ved dekret gitt AFNOR eksklusiv rett til å godkjenne standardiseringer.

*AFNOR Group* står i et nettverk med mange viktige partnere. I dette inngår DQS (Tyskland), DS (Danmark), JQA (Japan), QMI (Nordamerika), SQS (Sveits), APAVE /CPM (APAVE Lyonnaise / CPM Instituto Ricerche Prove Analisi (Medical devices)), COFRAC (Comité Français d'Accréditation), COPREC (Confédération des organismes indépendants tierce partie de prévention, de contrôle et d'inspection), CSTB (Centre Scientifique et Technique du Bâtiment), FCBA (Institut Technologique Forêt Cellulose Bois-construction Ameublement) og CERIB (Centre d'études et de recherches de l'industrie du béton).

I 2004 fusjonerte AFNOR med *Association française pour l'assurance de la qualité* (AFAQ), og skapte av dette en distinksjon innen organisasjonen ved opprettelsen av  *AFNOR Certification*. *AFNOR Certification* foretar sertifiseringer verden rundt, blant annet i pakt med systemene ISO 9001, ISO 14001, ISO 50001 og bransjekvalitetsstandarden IATF 16949, IRIS og EN 9100.

Referanser
----------

1. ↑  *SIRENE*; sist oppdatert: 18. mai 2022.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (fr) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Væskekromatografi** (engelsk: HPLC – high performance liquid chromatography) er en teknikk innen analytisk kjemi som brukes for separasjon av kjemiske komponenter i en væske.

Separasjonen skjer i en analytisk kolonne som en prøveløsning drives igjennom under høyt trykk (10-400 Bar) ved hjelp av en pumpe som er tilknyttet reservoarer med væske. Denne væsken kalles mobilfasen fordi den er det mobile medium som prøveløsningen drives i. Kolonnen, en sylinder med typiske dimensjoner 15 cm lengde og 4.6 mm indre diameter, er fylt med partikler (kalt stasjonærfasen), som vekselvirker med analyttene (de kjemiske komponentene som skal bestemmes), slik at forskjellige komponenter vil bruke forskjellig tid gjennom kolonnen mens mobilfasen pumpes gjennom.

Det typiske er at stasjonærfasen er av upolar karakter (partikler med alkankjeder bundet til, typisk C18) og mobilfasen er av polar karakter (vandig løsning med innblanding av vannløselige løsemidler, f.eks. metanol eller acetonitril). Dette kalles omvendt fase væskekromatografi. Hvis stasjonærfasen er polar (typisk silicapartikler) og mobilfasen upolar/lite polar (ikke-vandig løsning) så kalles det normal fase væskekromatografi. Omvendt fase er det klart mest anvendte og er enklest å håndtere.

Varianter
---------

En variant av væskekromatografi er tynnsjiktkromatografi (TLC), eller platekromatografi, hvor stasjonærfasen er montert i et tynt sjikt på en plate av glass eller metall. En prøve avsettes i et punkt nær den ene kanten av platen, platen settes på høykant i et kar med en liten mengde mobilfase, som så drives frem gjennom stasjonærfasen av kapillærkrefter. Før mobilfasen har nådd toppen av platen tas den ut, væskefronten markeres, og platen tørkes. Prøvens komponenter separeres ikke i tid, men i hvor langt de har vandret fra utgangspunktet.

Væskekromatografi finnes også som en miniatyrisert teknikk kalt *micro væskekromatografi* (µLC). Teknikken er en nedskalert teknikk av væskekromatografi der alle komponenter i systemet er nedskalert med en faktor på omtrent 200. Nedskaleringen reduserer fortynningseffekten som er til stede i kolonner og koblinger og gir derfor en økt massesensivitet. Imidlertid blir injeksjonsvolumet også nedskalert, typisk injeksjonsvolum på 50 nL, slik at det totalt sett ikke blir en forbedret kromatografisk signal. Likevel er det klare fordeler med µLC der tilgjengelig prøvevolum er lite. I tillegg er det også mulig å sette på store prøvevolumer ved hjelp av kolonneoppkonsentreringsteknikker som kan gi en drastisk økning av det kromatografiske signalet og dermed også en betydelig senkning av konsentrasjonsdeteksjonsgrensen.

Se også
-------

* Gasskromatografi
* Gelelektroforese
* Kapillærelektroforese

Referanser
----------

1. 1 2  Harris, Daniel C. (2010). *Quantitative chemical analysis* (8th ed utg.). New York: W.H. Freeman and Co. ISBN 9781429218153. OCLC 540161465. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Association of IOC Recognised International Sports Federations** (**ARISF**) er en forening av internasjonale idrettsforbund som representerer idretter som ikke er på det olympiske programmet, men som er anerkjent av Den internasjonale olympiske komité (IOK).

ARISF ble stiftet i 1983 og jobber for å fremme og koordinere medlemsforbundenes felles interesser, samtidig som deres individuelle uavhengighet, myndighet og autonomi blir ivaretatt. Foreningen har til oppgave å finne konsensus blant medlemsforbundene innen saker av felles interesse med hensyn til Den olympiske bevegelse, og sikre størst mulig deltagelse i kongresser, programmer og prosjekter under IOK.

Referanser
----------

1. ↑  IOKs informasjon om ARISF

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Internasjonale idrettsforbund |
| --- |
| ASOIF (sommerolympiske) | 
* AIBA
* BWF
* FEI
* FIBA
* FIE
* FIFA
* FIG
* FIH
* FILA
* FINA
* FISA
* FIVB
* IAAF
* ICF
* IGF
* IHF
* IJF
* ISSF
* ITF
* ITTF
* ITU
* IWF
* UCI
* UIPM
* WA
* World Rugby
* WS
* WTF

 |
| AIOWF (vinterolympiske) | 
* FIL
* FIS
* IBSF
* IBU
* IIHF
* ISU
* WCF

 |
| ARISF (IOK-anerkjente) | 
* CMAS
* CMSB
* FAI
* FIA
* FIB
* FIDE
* FIM
* FIP
* FIPV
* FIQ
* FIRS
* IBAF
* ICC
* IFF
* IFNA
* IFS
* IFSC
* IKF
* ILS
* IOF
* IRF
* ISA
* IWUF
* IWWF
* TWIF
* UIAA
* UIM
* WBF
* WCBS
* WDSF
* WFDF
* WKF
* WSF

 |
*For den amerikanske øya Guam i Stillehavet, se Guam*
Ukrainske frimerke med GUAMs logo og medlemslandenes flagg. Utgitt til organisasjonens toppmøte i 2006
Et klikkbart Euler-diagram som viser GUAM plassert blant andre samarbeidsavtaler i Europa.
**GUAM** eller **GUAM – Organisasjonen for demokrati og økonomisk utvikling** er en regional internasjonal organisasjon for samarbeid mellom Georgia, Ukraina, Aserbajdsjan og Moldova. Fra 1999 til 2005 var også Usbekistan med, og organisasjonen ble da kalt **GUUAM**. Organisasjonen arbeider for å fremme demokrati og rettsstat, styrking av regional stabilitet og samarbeid, samt for å trygge medlemslandenes territorielle integritet. Den ble etablert i 1996 av land i Samveldet av uavhengige stater som var skeptisk til Russlands politiske og sikkerhetsmessige dominans. Tyrkia og Latvia er observatører i organisasjonen. GUAMs hovedkontor ligger i Kyiv.

GUAM har status som permanent observatør i FNs hovedforsamling.

Referanser
----------

1. ↑  «Ukraine's elections and future of GUAM» Arkivert 5. september 2011 hos Wayback Machine. *Caucasus Update*, nr. 63, Caucasian Review of International Affairs.
2. ↑  Jeppesen, Morten: *Russland og USA i Sentral-Asia: samarbeid eller rivalisering?*, (FFI rapport), Kjeller: Forsvarets forskningsinstitutt, 2004, s. 19.
3. ↑  «Intergovernmental Organizations» Arkivert 1. desember 2012 hos Wayback Machine. De forente nasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* (ru) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) GUAM Organization for Democracy and Economic Development – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
GUAM |
| --- |
| Medlemmer | Georgias flagg Georgia **·** Ukrainas flagg Ukraina **·** Aserbajdsjans flagg Aserbajdsjan **·** Moldovas flagg Moldova |
| Observatører | Latvias flagg Latvia **·** Tyrkias flagg Tyrkia |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Nils-Johan Jørgensen** (født 29. juli 1936 i Ervik ved Harstad) er en norsk diplomat.

Etter examen artium 1956 fra Harstad gymnas (i dag Heggen videregående skole), ble han cand.mag. ved Universitetet i Oslo i 1961 og i 1965 mag.art. i europeisk litteraturhistorie. Han var i 1972–1973 1. ambassadesekretær ved Norges delegasjon til EF i Brussel, deretter ved Norges ambassade i København 1973–1976. I 1981 ble han 
chargé d´affaires ved den nyåpnede norske ambassaden i Harare, Zimbabwe. Han var ambassaderåd/ministerråd ved Norges ambassade i Tokyo 1984–1988 og fra 1988 til 1993 ambassaderåd ved ambassaden i Bonn, Vest-Tyskland. Fra 1996 til 2000 var han ambassadør til Tanzania. Han mottok St. Olavs Orden i 1998.[]

Utgivelser
----------

* Norge mot Europa? Forlaget Europa, København 1982.
* Nytt liv bak tåken. Eksemplet Zimbabwe i det sørlige Afrika, Solum, Oslo 1989.
* Japan og Tyskland. Gjenvinning og makt, Europaprogrammet, Oslo, 1997.
* Culture and power in Germany and Japan. The Spirit of Renewal, Global Oriental, 2006.
* Four days in January. A letter to Jillsan, Renaissance Books, 2009.
* North of the North Wind, Book Guild, 2011.
* Kastevind. Gatelangs i verdens eldste yrke, Solum, 2011.
* East of the East Wind, Book Guild, 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Nils-Johan Jørgensen i lokalhistoriewiki.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Arne Wilhelmsen** (født 15. juni 1929 i Oslo, død 11. april 2020 i Palma de Mallorca i Spania) var en norsk forretningsmann og skipsreder.

Wilhelmsen var utdannet ved Harvard Business School, der han i 1953 tok graden Master of Business Administration. Før utdannelsen var han i 1948 dekksgutt i Wallenius Lines, i 1950 befraktningsassistent i E. B. Lund & Co og i 1950–1951 skipsmegler i New York. Han var også skipsmegler samme sted 1953–1954.

Wilhelmsen arbeidet fra 1954 i familiens rederi, Anders Wilhelmsen & Co AS, der han i 1961 ble administrerende direktør. Han var sentral i etableringen av cruiserederiet RCCL i 1969. Wilhelmsen hadde en rekke styrverv i norsk og utenlandsk næringsliv og verv i forskjellige norske bransjeorganisasjoner, deriblant Norges Rederiforbund og Arbeidsgiverforeningen for skip.

Wilhelmsen ble i 2005 forfremmet til kommandør av St. Olavs Orden for «samfunnsgavnlige virke.» Han var også kommandør av Finlands løves orden og ridder av Æreslegionen.

Arne Wilhelmsen var sønn av Anders Wilhelmsen og bror av Gjert Wilhelmsen.

Referanser
----------

1. 1 2   finansavisen.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.rclcorporate.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Skipsreder Arne Wilhelmsen er død». *e24.no*. Besøkt 12. april 2020.
4. ↑  Rie Bistrup: «En grepa rokar», *Aftenposten*, 1. august 1992, s. 17.
5. ↑  Bård Kolltveit: *Arne Wilhelmsen* - Minneord i Aftenposten 18. april 2020
6. 1 2 3 4 5  Grete de lange: «Lavmælt reder i cruise», *Aftenposten*, 24. april 1992, s. 34.
7. 1 2  NACC Achievement Award to Arne Wilhelmsen Arkivert 25. august 2011 hos Wayback Machine. norway.com, 3. oktober 2009, besøkt 10. november 2009.
8. ↑  «Tildeling av ordener og medaljer: Søk i arkivet», kongehuset.no, besøkt 10. november 2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Geni
 |
**Max Kommerell** (født 25. februar 1902 i Münsingen i Württemberg, død 25. juli 1944 i Marburg) var en tysk litteraturhistoriker.

Liv
---

Kommerell studerte germanistikk under Friedrich Gundolf ved Universitetet i Heidelberg og under Friedrich Wolters ved Universitetet i Marburg. I studietiden sluttet han seg til dikteren Stefan Georges krets, og var fra 1924 til 1928 Georges sekretær. Etter utgivelsen av Wolters' hagiografi forlot han George-kretsen. I 1930 ble han privatdosent ved Universitetet i Frankfurt. Senere underviste han også ved Universitetet i Bonn og Universitetet i Köln.

I 1938 ble Kommerell professor i germansk filologi ved Universitetet i Frankfurt. Fra 1941 til sin død etter to års sykdom var han professor i tysk filologi ved Universitetet i Marburg. 

Han ble medlem av NSDAP i 1941 og hadde forut for dette vært medlem av SA.

I første ekteskap var Kommerell gift med Eva Otto, datter av den klassiske filologen Walter F. Otto. I andre ekteskap var han gift med Erika Franck.

Kommerell døde av kreft i 1944, 42 år gammel.

Verk
----

Kommerell skrev et skuespill, *Die Gefangenen* («Fangene») som ble forbudt av Reichskulturkammer. Diktsamlingen *Mit gleichsam chinesischen Pinsel* ble trykt i 1944, men opplaget ble ødelagt i et bombeangrep, slik at boken først kunne utgis i 1946 hos forleggeren Vittorio Klostermann.

Hovedområdene for Kommerells forskning var barokken, Weimarklassisismen og romantikken. Han skrev om Calderon, Hölderlin, Jean Paul, Goethe Schiller og Hofmannsthal, og oversatte Michelangelo og Calderon. Han hadde vitenskapelig kontakt med teologen Rudolf Bultmann, filosofene Martin Heidegger og Hans-Georg Gadamer og indologen Heinrich Zimmer.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 5. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id kommerell-max, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator mub2016925913, Wikidata Q13550863,
5. ↑  Weber, Christian (2011). *Max Kommerell : Eine intellektuelle Biographie*. Berlin: De Gruyter. ISBN 978-3-11-023753-5. OCLC 753968185.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Martin Glaubrecht: «Kommerell, Max.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 12, Duncker & Humblot, Berlin 1980, ISBN 3-428-00193-1, s. 481–483 (digitalisering).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
**Nils A. Liaaen** var en norsk skipsbygger og industrieier. Han etablerte et skipsverft i Ålesund i 1861, et verft som eldstesøøen hans, Anders M. Liaaen, overtok og som ble til virksomheten A. M. Liaaen.
Liaaen ble født på Ljøfoss i Sunnylven, en bygslet plass under matrikkelgården Ner-Ljøen - navnet Liaaen er en forvansking av Ljøen. Plassen lå ved Sunnylvsfjorden, en fem-seks km nord for Hellesylt.
Liaaen var yngste barnet til Anders Knutsson, født Syltevik, og Marie Jakobsdotter, født Stokke. Han var gift med Johanne Knutdatter Humblen fra Borgund, de var bosatt i Buholmstranda.

Ifølge bygdeboka for Norddal fikk Nils A. Liaaen 10 daler i betaling for «Tegning til Sylte Kirke», og kan dermed være hovedarkitekt for den store trekirken på Sylte i Valldal (arkivene er ufullstendige så det er usikkert hvem som stod for originaltegningen).

Referanser
----------

1. ↑  Plementas, Markus (24. juni 2011). «En industrihistorie er avsluttet». *NRK*. Besøkt 12. november 2022.
2. ↑  Lillebø, P.A. (1993): Gard og ætt.
3. ↑  Grunn og gror.[*ufullstendig referanse*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Erbolaspis*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

En middelsstor, oval, halvblank, rødbrun (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Sett fra siden er den jevnt hvelvet. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen hjerteformet, bredest nær dekkvingenes rot, men hos denne arten er utvidelsen forholdsvis smal. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Oversiden er tett og kraftig punktert.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.

Utbredelse
----------

Arten er kjent fra Øst-Afrika (Etiopia, Somalia, Kenya og Tanzania).

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Erbolaspis*** Spaeth, 1924
							+ *Erbolaspis passaria* (Weise, 1900)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Erbolaspis* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Erbolaspis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Erbolaspis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Erbolaspis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Renessanselutt
Barokklutt
Italiensk lutt-tabulatur fra Kapsbergers *Libro Primo d'Intavolatura di Lauto* (Roma 1611)
**Lutt** (av arabisk العود, det vil si *al-ʿūd* som betyr «treet») er et klimpreinstrument med en pæreformet resonanskasse og gripbrett. Vanligvis omfatter begrepet i snever forstand *europeisk lutt* med opphav i arabisk korthalset *oud*. 

I organologien brukes begrepet *luttinstrumenter* (Hornbostel-Sachs-nummer 321) i en mye videre forstand om alle klimpre- og strykeinstrumenter, unntatt harper og sitre.

Europeisk luttmusikk ble notert i ulike tabulatur-varianter.

Historikk
---------

Navnet *lutt* kommer av arabisk *العود*, som betyr «treet» (fra «kvist», «pinne», «stav»). Opprinnelig var det myntet på trelokket til resonanskassa eller plekteret dersom det var av tre.

Instrumentet kom på 900-tallet fra det arabiske kulturområdet via maurerne i Spania, og spredte seg derfra videre utover i Europa. Lutten var et svært populært instrument i middelalderen og renessansen, men i seinbarokken var tilbakegangen markert. Barokkluttene var blitt så kompliserte at mange foretrakk de enklere barokkgitarene, og framfor alt var klaviaturinstrumentene nå på vei inn i velstående hushold. 

Luttlignende instrumenter var antagelig de første der tonehøyden framkom ved forkorting av strengenes svingelengde.

Utforming
---------

En lutt har flere strengepar («kor») som hver er stemt unisont eller i oktav. *Chanterellen*, det vil si det høyeste «koret», var vanligvis en enkeltstreng. Tidlig på 1500-tallet var lutten et relativt enkelt instrument med seks strengekor, men ble etter hvert mer komplisert, og i barokktiden fantes det varianter med opp til 13 kor. Dagens utøvere er derfor henvist til å velge blant et stort antall forskjellige instrumenter avhengig av musikk og periode.

Se også
-------

* Kategori:Luttinstrumenter
* Kategori:Luttspillere
* Kategori:Luttbyggere

Litteratur
----------

* Rudolf Flotzinger: «Laute» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.
* Rudolf Flotzinger: «Lautentabulatur» i *Oesterreichisches Musiklexikon*. Onlineutgaven, Wien 2002 ff. ISBN 3-7001-3077-5.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lutes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «DigitaltMuseum: Søk: 'lutt'».
* (de) Deutsche Lautengesellschaft
* (en) Arto Wikla
* (en) Wayne Cripps

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Österreichisches Musiklexikon **·** Encyclopædia Universalis **·** NDL **·** NKC
 |
**Leif Martin Haanes** (født 10. september 1932 i Vanse, død 5. april 2014) var en norsk advokat, skipsreder og organisasjonsleder.

Han var sønn av Kristian Haanes (1903-1977), lensmann, skipsreder og styreformann for Norsk Luthersk Misjonssamband fra 1958-1973..

Leif M. Haanes drev Kristiansands Dampskibsselskap etter sin far og morfar Martin Mosvold, og A/S Haanes Rederi fra 1958-1977. Rederiets arkiv er samlet i Riksarkivet i Kristiansand.. I likhet med sin far, hadde Haanes flere lederverv i kristne organisasjoner. Han var styreleder i Norea Radio fra 1958, landsrådsleder i Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag fra 1977-1983, og landsstyreleder i Den norske santalmisjon fra 1984-1993. Han satt i finanskomiteen i International Fellowship of Evangelical Students gjennom 20 år, og satt videre i rettsutvalget i Norges Rederiforbund i en årrekke. Som eiendomsutvikler stod Haanes bak utbyggingen av Gimlekollen i Kristiansand på 1960-tallet. Han fikk bygget det moderne forretningsbygget Haanes-gården i 1965. Haanes var en av grunnleggerne til Kristiansand Dyrepark, satt som styreleder og eide 25% av aksjene til 1990-tallet.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arkivert kopi» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 4. februar 2016. Besøkt 3. februar 2016.
5. ↑  I Arkitekturguide for Kristiansand (2002) skriver arkitekt Eileen Garmann Johnsen om nytt og gammelt i kvadraturen og framhever "Slottet" øverst i Markensgaten og Haanesgården i Vestre Strandgate 42.
6. ↑  Loraas, Øivind (4. mars 1993). "Julius til Børsen". Aftenposten s. 28.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Erbil internasjonale lufthavn** (IATA: **EBL**, ICAO: **ORER**) er en flyplass som ligger i den nordvestlige delen av byen Erbil (også skrevet Arbil eller Irbil) ved forstaden Ankawa i irakisk Kurdistan.

Flyplassen er administrert av Kurdistan Regional Government under en egen komité av statsministeren og er en av to internasjonale flyplasser i Kurdistan.

Historie
--------

Flyplassen ble opprinnelig bygget på begynnelsen av 1970-tallet som en irakisk militærbase. Den irakiske regjeringen planla å utvide flyplassen til også å kunne ta sivil lufttrafikk, men etter det kurdiske opprøret i 1991, tok kurdiske styrker over kontrollen i området. Kurdistan Regional Government maktet imidlertid ikke å få til den nødvendige finansiering av utbyggingen før etter invasjonen av Irak. I mars 2003 startet anleggsarbeidene med hjelp fra USA og andre multinasjonale styrker.

Terminal
--------

Flyplassen har fasiliteter for både gods- og passasjerertrafikk, og har daglige avganger. Erbil International Airport har felles terminal for avganger og ankomster. Bygging av en ny terminal startet 14. november 2007 og sto ferdig Mars, 2010.

Flyselskaper og destinasjoner
-----------------------------

### Passasjertrafikk

| Flyselskap | Destinasjoner   |
| --- | --- |
| Turkish Airlines | Istanbul, Tyrkia |
| Middle East Airline | Beirut |
| Lufthansa | Köln, Tyskland |
| Atlasjet | Istanbul-Atatürk |
| Austrian Airlines | Wien |
| Gulf Air | Bahrain |
| Iraqi Airways | Bagdad, Basra, Beirut, Oman, Stockholm-Arlanda, Sulaimaniyah, Teheran-Imam Khomeini |
| Jupiter Airlines | Dubai |
| Royal Jordanian | Amman |
| Viking Airlines | Birmingham, Göteborg-Landvetter, London-Gatwick, Malmö, Oslo-Gardermoen, Stockholm-Arlanda |
| Viking Hellas | Aten [fra 6. februar] |
| Vision Air International | Dubai |

### Godstrafikk

| Flyselskap | Destinasjoner   |
| --- | --- |
| Click Airways | Dubai, Sharjah, Bagdad, Erbil, Sulaimaniyah, Bagram, Kabul, Kandahar, Bishkek, Djibouti |

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Erbil International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Luther Forlag AS** er blant Norges eldste eksisterende bokforlag, med røtter som går tilbake til 1860-årene. Forlaget har en luthersk kristen profil. Utgivelsene teller mellom 40 og 50 titler i året og inneholder både norsk og oversatt litteratur. Luther Forlag utgir teologiske fagbøker, konfirmantlitteratur, skjønnlitteratur, andaktsbøker, sangbøker, barne- og ungdomsbøker og bøker om kristen tro generelt.

Forlagsvirksomheten startet under navnet Lutherstiftelsen i 1868, med oppgave å produsere og distribuere «Skrifter af opbyggeligt Indhold». I 1974 ble forlaget utskilt fra Lutherstiftelsen og gikk sammen med Nomi Forlag og Sambåndets forlag til Luther Forlag.

I dag er Luther Forlag AS en virksomhet under Bok & Media Gruppen AS, som driver 26 bokhandlere i Norge. Forlagets formål er «å utgi byggende, god og allsidig litteratur. Utgivelse av kristen litteratur skal ha høy prioritet.»

I 2000 ble Avenir Forlag opprettet som et såkalt *imprint* under Luther Forlag. Avenir utgir bøker av noe mer allmenn karakter, med særlig fokus på barnebøker og gavebøker.

Eksterne lenker
---------------

* Luther (og Avenir) Forlags nettsider

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Károly Szittya** (født 18. juni 1918 i Budapest, død 9. august 1983 i Szeged) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors. 

Szittya ble olympisk mester i vannpolo under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Ungarns resultat i finalerunden: 2-2 mot Jugoslavia, 7-2 over Italia og 4-0 over USA. Ungarn og Jugoslavia fikk begge 5 poeng men Ungarn vant på bedre målforskjell, 13-4 mot Jugoslavias 9-5. Det var 21 lag som deltok i vannpoloturneringen som ble avviklet 25. juli til 2. august 1952. Szittya spilte tre kamper i OL-turneringen og scoret fem mål. 

Fire år tidligere, under OL 1948 i London var han med på det ungarske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Italia. Szittya spilte seks kamper og scoret seks mål.

OL-medaljer
-----------

* 1952 Finlands flagg Helsingfors - Gull **Gull** i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn
* 1948 Storbritannias flagg London - Sølv Sølv i vannpolo, Ungarns flagg Ungarn

Eksterne lenker
---------------

* (en) Károly Szittya – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Károly Szittya – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Károly Szittya – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Károly Szittya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) Károly Szittya – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Gammelt målebeger
**Målebeger** er et kjøkkenutstyr som primært brukes til å måle volumet av tørre eller flytende ingredienser.

Før var målebeger laget av metall, glass eller porselen, nå er de fleste laget i plast. Begrene har en skala på innsiden, eller når de er gjennomsiktige på utsiden, eldre beger kunne ha en peilepinne istedenfor skala.

Det finnes flere typer målebeger til ingredienser til matlaging som litermål, målekopp og måleskjeer. Det finnes også målebeger til kaffe, vaskemiddel osv.

Målekanne

Målekanne
---------

Målekanner blir ofte omtalt som litermål. De er vanligvis i størrelser fra 0,5 l og oppover. De kan brukes til å måle mengde vann, melk eller andre flytende ingredienser, men også til tørre ingredienser som mel og sukker. Noen har også egen skala som omgjør vekt på mel og sukker til liter.

Målekopper

Målekopp
--------

Målekopper er vanligvis i størrelser fra 250 ml (ca. 1 kopp) til 1000 ml. Disse brukes til tørre ingredienser. De kan ha skala eller komme i sett som vanligvis er 1/4, 1/3, 1/2 og 1 kopp. 

Tørrmålskopper skilles fra flytende målekopper ved at de er ment å fylles til toppen slik at overskudd kan skrapes av og det ikke blir topp på ingrediensene.

Måleskjeer

Måleskjeer
----------

Måleskjeer kommer ofte i sett med kryddermål (1 ml), teskjemål (5 ml) og spiseskjemål (15 ml).

Målebeger til annet enn ingredienser til matlaging
--------------------------------------------------

Det finnes også målebeger til annet enn matlaging for eksempel måleskje for kaffe og målebeger til vaskepulver, flytende vaskemidler og blekemiddel for klesvask. Disse begrene eller skjene følger ofte med elektriske kjøkkenapparater.
*For det spanske skipsverftet som tidligere het Bazan, se Navantia*
Østjordaniske amoritterriker
**Basan** (hebraisk: הַבָּשָׁן, *ha-Bashan*, «Jordens lys», i betydningen «mykt, fruktbart land»)  er et bibelsk navn på landområde øst for Jordanelven. Det er beskrevet som å befinne seg mellom Hermonfjellet i nord, fjellområdet Hauran (Jabal al-Duruz) i øst, Gilead i sør og høydedragene på østsiden av Genesaretsjøen i vest. Basan omtales ofte i Bibelen som et fruktbart landområde hvor det blant annet ble holdt kveg.

Fra Basan kom det greske navnet *Batanaea*, på moderne arabisk *El-Bottein*, det sistenevnte inkluderte kun dens sørlige del. Oldtidens Basan dekket de romerske provinsene Gaulonitis, Trachonitis, Auranitis, Batanaea, og Ituraea.

Stedet ble først omtalt *Første Mosebok*  hvor det er sagt at Kedor-Laomer, konge av Elam, kom med sine forbundsfeller og beseiret en rekke semittiske og ikke-jødiske folkestammer ved Asjterot-Karnajim, hvor Og, en mytologisk konge av Basan, hadde sitt bosted. På den tiden israelittene gikk inn i Kanaan som det lovede land kom Og mot dem, men de beseiret «ham og sønnene hans og hele hæren hans. Ingen overlevende ble igjen.»  Dette landet Basan gikk fra Gilead i sør til Hermon i nord, og fra Jordanelven i vest til Salka i øst. Sammen med halvparten av Gilead ble det gitt til Manasses stamme. En av byene var Golan og ble en tilfluktsby. Kort tid etter at landområdet ble erobret av israelittene ble navnet Gilead gitt til hele landet bortenfor Jordanelven.

Argob i Basan var et av kong Salomos embetsdistrikter. Hasael av Aram-Damaskus nord for Israel erobret byene i Basan, men ble snart gjenerobret av Joasj av Israel  som beseiret syrerne i tre slag. Fra denne tiden forsvinner Basan bortimot fra historien, bortsett fra det nevnes at det var villkveg på dets fruktbare beitemarker, eiketrærne i dens skoger, skjønnheten i dens vidstrakte sletter, og den ulendte verdighet i dens fjell.

Referanser
----------

1. ↑  *International Standard Bible Encyclopedia*, i henhold til det beslektede arabiske begrepet *bathneh*.
2. ↑  American Tract Society Bible Dictionary
3. ↑  Nettbibelen: *Første Mosebok* 14:5[*død lenke*]
4. ↑  Nettbibelen: *Fjerde Mosebok* 21:33-35[*død lenke*]; se også *Femte Mosebok* 3:1-7[*død lenke*]
5. ↑  Nettbibelen: *Femte Mosebok* 3:10[*død lenke*]
6. ↑  Nettbibelen: *Josvas bok* 13:29-31[*død lenke*]
7. ↑  Nettbibelen: *Josvas bok* 21:27[*død lenke*]
8. ↑  Nettbibelen: *Første Kongebok* 4:13[*død lenke*]
9. ↑  Nettbibelen: *Andre Kongebok* 10:33[*død lenke*]
10. ↑  Nettbibelen: *Andre Kongebok* 13:25[*død lenke*]
11. ↑  Nettbibelen: *Esekiel* 39:18[*død lenke*]; *Salmenes bok* 22:12[*død lenke*]
12. ↑  Nettbibelen: *Jesaja* 2:13[*død lenke*]; *Esekiel* 27:6[*død lenke*]; *Sakarja* 11:2[*død lenke*]
13. ↑  Nettbibelen: *Amos* 4:1[*død lenke*]; *Jeremia* 50:19[*død lenke*]
14. ↑  Nettbibelen: *Salmenes bok* 68:16[*død lenke*]: «Basan-fjellet er et gudefjell, Basan-fjellet med høye tinder.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Kärdla lufthavn** (IATA: **KDL**, ICAO: **EEKA**) er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger 7 km øst for byen Kärdla på øya Hiiumaa.

Flyplassen har en asfaltert rullebane med lengde 1520 meter og bredde 30 meter. Baneretningene er 14 og 32. Rullebanen ble utbedret i 1998.

Kärdla lufthavn åpnet i 1963. I årene framover var det relativt stor aktivitet ved flyplassen, med rutefly til Tallinn, Haapsalu, Vormsi, Kuressaare, Riga, Pärnu, Viljandi og Tartu, og charterflygninger til Murmansk, Vilnius og Kaunas. I 1987 reiste 24 235 passasjerer via Kärdla lufthavn. Etter at Estland ble selvstendig i 1991 sank imidlertid flytrafikken kraftig, og i 1995 var passasjertallet på flyplassen nede i 727. Siden da har imidlertid trafikken tatt seg opp litt. I 2004 reiste 8840 passasjerer via flyplassen.

Operatør på Kärdla lufthavn er i dag Avies. De har rutefly mellom Kärdla og Tallinn med et 17 seters propellfly.

Flyplassen arrangerer «flydager» med blant annet veteranfly hvert år, første helga i august.

23. november 2001 styrtet et fly med 17 mennesker ombord på vei fra Tallinn til Kärdla, ved Palade på Hiiumaa. To personer omkom i styrten.

Referanser
----------

1. ↑  «Det estiske innenriksdepartementets omtale av ulykken». Arkivert fra originalen 26. mai 2012. Besøkt 7. mars 2006.
2. ↑  «Omtale på www.planecrashinfo.com». Arkivert fra originalen 15. mars 2016. Besøkt 12. november 2011.
3. ↑  Omtale på nettsidene til det britiske tidsskriftet *Pilot* Arkivert 9. januar 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* hiiumaa om Kärdla lufthavn (engelsk)
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kärdla Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (engelsk og estisk)

Portal: Estland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Nye Takter*** var en norsk musikkavis som kom med sitt første nummer i 1977. Det solgte i hele 9 000 eksemplarer. Thorkil Lindskog var redaktør. Fra 1978, da avisen begynte å komme ut månedlig, var Gerd Johansen redaktør. I motsetning til konkurrenten *Puls*, som i stor grad tok for seg amerikansk musikk, vendte *Nye Takter* seg først og fremst mot norsk og europeisk musikk.

Selv om *Nye Takter* i stor grad ble drevet på dugnad var økonomien svært svak. Dette gjorde at avisen i 1983 inngikk en avtale med *Arbeiderbladet* om distribusjon gjennom sistnevnte. Avisen ble samtidig tynnere, men kom nå ut hver 14. dag. Fra 1985 ble det et ukebilag, samtidig som det ikke lenger ble mulig å kjøpe *Nye Takter* for seg selv. Denne ordningen ble opprettholdt til *Nye Takter* i 1988 også ble underlagt *Arbeiderbladet* redaksjonelt og gjort til en del av avisa. *Nye Takter* er, den dag i dag, navnet på *Dagsavisen*s musikksider.

Mens det kom 61 utgaver av *Nye Takter* før samarbeidet med *Arbeiderbladet* ble inngått, kom *Nye Takter* som bilag til *Arbeiderbladet* 228 ganger før det ble en del av selve avisen.

Blant personene som har vært innom *Nye Takter,* kan nevnes Geir Rakvaag, Knut Nærum, Christopher Nielsen, Odd Arvid Strømstad, Arnfinn Christensen, Helge Krabye, Jostein Pedersen, Torgrim Eggen, Kjetil Rolness, Arne Berg, Willy B. Espen A. Hansen, Anders Giæver, Tone Sutterud, Arne Svingen, Denis Decay, Fin Serck-Hanssen og Asbjørn Bakke.

Eksterne lenker
---------------

* 25 år med Nye Takter Arkivert 20. juni 2006 hos Wayback Machine.

Portal: Litteratur
***His Wife's Mistakes*** er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Roscoe Arbuckle.

Handling
--------

Roscoe begynner arbeidet med sin nye jobb som vaktmester ved Shortacre Building i New York. Mens han utfører sine oppgaver, går han inn på kontorene til en megler - I. Steele. Megleren er ikke tilstede, men hans kone - som vet at ektemannen hennes forventer at en veldig velstående kunde snart skal komme med en sjekk på 10 000 dollar på grunn av en opsjon - tar feil av Roscoe for denne kunden fra Showme, Missouri. Mrs. Steele ønsker å hjelpe ektemannen sin i hans virksomhet, og inviterer til slutt den antatte Mr. Stout til å gå til lunsj sammen med henne.

Når Steele kommer tilbake med de nødvendige papirene, får han vite at hans kone har gått på kafé sammen med den nye vaktmesteren. Steele tror derfor at hans kone er utro mot ham, og tar med seg sin revolver fra skrivebordet sitt før han går til restauranten. I mellomtiden spiser Roscoe og Minta et hyggelig måltid, helt uvitende om risikoen de er i ferd med å havne i.

Skuespillere
------------

* Roscoe Arbuckle som en ny vaktmester
* Minta Durfee som Mrs. I. Steele
* Al St. John som en kontor-medarbeider
* William Jefferson som Mr. I. Steele
* Arthur Earle som Percy Dovewing/ R.U. Stout
* Joe Bordeaux som en servitør

Referanser
----------

1. ↑  His Wife’s Mistake
2. ↑  His Wife’s Mistakes

Eksterne lenker
---------------

* (en) *His Wife's Mistakes* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Robert I av Normandie** (født ca. 1000/1010, død 3. juli 1035 i Nikaia i Østromerriket), også kalt for «den praktfulle» (fransk «le Magnifique») på grunn av sin forkjærlighet for stas og pynt, men også kalt for «Djevelen», var sønn av Richard II av Normandie og Judith, datter av Conan I av Bretagne.

Liv og virke
------------

### Greve av Hiémois fra 1026

Da hans far døde, etterfulgte hans eldre bror Rikard III faren som hertug, mens Robert selv ble greve av Hiémois. Da Rikard døde året etter, ble Robert mistenkt for å ha fått ham drept, derfor tilnavnet «djevelen», Robert *le diable*. Han er noen ganger blitt identifisert eller forvekslet med «Robert djevelen», en sagnskikkelse som opptrer i en 1100-tallslegende.

### Hertug av Normandie 1027

Robert ble så hertug av Normandie, i 1027. Han hjalp kong Henrik I av Frankrike mot dennes opprørske bror og mor, og for denne hjelpen fikk han området Vexin. Han grep også inn i hendelsene i Flandern, støttet engelske Edvard Bekjenneren, som da var i eksil ved Roberts hoff i Normandie, og støttet monarkiske reformer i Normandie.

Med sin elskerinne Herleva av Falaise, ble han far til to barn:

* Den framtidige Vilhelm Erobreren (1028–1087), også kalt for «Vilhelm Bastarden» ettersom han var avlet utenfor ekteskap.
* Adelaide av Normandie (1030-ca 1083), som ble gift tre ganger med henholdsvis:
	+ Enguerrand II, greve av Ponthieu
	+ Lambert II, greve av Lens
	+ Odo II av Champagne

Etter å ha gjort sin uekte sønn Vilhelm til sin arving, dro Robert II på pilegrimsferd til Jerusalem. I henhold til *Gesta Normannorum Ducum* reiste han om Konstantinopel, nådde Jerusalem og døde på tilbaketuren i Nikaia, som sannsynligvis er dagens İznik i Tyrkia, den 2. juli 1035. Noen kilder har oppgitt at hans død skyldes forgiftning, og at den skjedde den 1. eller den 3. juli.

Hans sønn Vilhelm, da omtrent åtte år gammel, etterfulgte ham.

I henhold til historikeren William av Malmesbury sendte Vilhelm en gang rundt 1086 en delegasjon til Konstantinopel og Nikaia for å frakte farens lik tilbake for å bli gravlagt i Normandie. Tillatelse ble gitt, men etter å ha reist så langt som til Puglia i Italia på tilbaketuren fikk de høre at Vilhelm selv hadde dødd i mellomtiden. De besluttet da å gravlegge Roberts lik i Italia.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Peerage person ID p10217.htm#i102167, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Sagnskikkelsen Robert *le diable*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Rikard III** | **Hertug av Normandie**(1028–1035) | Etterfølger:**Vilhelm II** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**ASP** var en spesialdesignet semiautomatisk pistol designet og lagd av Paris Theodore. ASP-en var basert på Smith & Wesson Model 39-pistolen. ASP-en hadde gjennomsiktig Lexan på sidene som gjorde at man kunne se nøyaktig hvor mange skudd som var igjen i magasinet, i tillegg hadde pistolen intet konvensjonelt sikte foran. ASP-en førte til flere innovasjoner innenfor utviklingen av skjulte håndvåpen.

Bakgrunn
--------

ASP-en var en omarbeidet Smith & Wesson Model 39 med en kortere glidestykke, kortere løp, fast foring, gjennomsiktige sider og flatere profil slik at det var ingen risiko for at pistolen hekter seg fast på noe mens man drar den opp.

Den faste foringen var festet stramt på det korte løpet og tørrsmurt av Teflon-S, noe som ble brukt mange steder på pistolen, med unntak av sidene som var av Lexan. Dette belegget er mer holdbart enn den typen teflon som blir brukt andre steder, slik som stekepanner. Det unike siktet, referert til som «Guttersnipe», var en innsnevrende U-from med selvlysende gulfargede punkter som var formet som trekanter, som til sammen pekte mot målet når de var justert riktig.

Pistolen ble lagd for både venstrehendte og høyrehendte, med den forlengede avtrekkerbøylen som ble kuttet av på motsatt side i forhold til hånden som ble brukt.

Det fulgte med en patentert pose med plass til to magasiner som brukte en magnet for å holde de ekstra magasinene på plass. Kostnaden for pistolen og denne var totalt 475 USD. Magasinposen ble produsert av et annet firma Armament Systems and Procedures, Inc.

Referanser
----------

1. 1 2  Clough, Jeremy D (2004).
2. 1 2  Petty, Charles E. (2000).
3. ↑  *"Reportedly, about 3,000 were made through the 1980s"* Arkivert 2015-09-30, hos Wayback Machine. 2007, Jim Supica, Richard Nahas, F+W Media, Inc, "Standard Catalog of Smith & Wesson"

Eksterne lenker
---------------

* (en) ASP pistol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Kännu Kukk** (oversatt: *fordrukken hane*) er en estisk likør med alkoholstyrke 45 procent. Den fremstilles av bryggeriet *Liviko* og er den eldste i firmaets sortiment. Drikken er knallrød, krydret med spisskummen og med en likørs sterke sødme. Flasken er oktagonal og på flaskebunnen ses hvite sukkerkrystaller. Etiketten viser en kneisende hane på en stubbe med et hus og landskap i bakgrunnen. Originalflaskan er på Tallinns bymuseum.

Kännu Kukk blir i Estland mikset med musserende vin eller som ingrediens i cocktailer. Senere er tilkommet en variant aromatisert med sjokolade.

Referanser
----------

1. ↑  «Besoffene Hähne aus Estland: Kräftiger „Liköör" im Doppelpack». trinkprotokoll.at. Besøkt 17. juni 2017.
2. ↑  «KÜMMEL LIKÖR KÄNNU KUKK». russen-shop.ch. Arkivert fra originalen 23. oktober 2017. Besøkt 17. juni 2017.
3. ↑  «Likööripudel Kännu Kukk». Museums Public Portal. Besøkt 17. juni 2017.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Estland