recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Lagret Chèvre Foto: Helge Høifødt 
**Chèvre** er fransk geitost. *Chèvre* betyr geit på fransk.

Osten
-----

Chèvre er alltid lys som fargen på geitemelken. Den finnes som ferskost og som lagret, da med hvitt mugglag utenpå. Den lagrede lages med mange former: sylinder (vanligst), pyramide, tromme m.fl.

Den finnes både pasteurisert og upasteurisert. Noen oster gnis med vinstokkaske for å øke holdbarheten, men dette setter ikke smak.

Osten smaker ganske skarpt av geit. Lukten og smaken stammer blant annet fra den varierte kosten geitene får ved å gå ute hele året. Det vil derfor ikke være all geitemelk som har den skarpe smaken. 

Fersk ost er kremet og bløt. Jo lenger den lagres jo hardere blir både overflaten og kjernen, og osten får en syrlig lukt og smak, med mindre preg av geit. 

Chèvre tilsettes urter eller krydder i noen tilfeller. 

I Frankrike finnes mange typer chèvre, deriblant *Bucheron*, *Cabis*, *Crottin de Chavignol* (har typegodkjenningen AOC), *Pélardon*, *Picodon*, *Pouligny Saint-Pierre*, *Rocamadour*, *Sainte-Maure de Touraine*, *Chabichou du Poitou*, *Valencay* og *Pyramide*. I Norge lages en rekke forskjellige oster av chèvretype både av Tine og små, lokale produsenter.

Bruk
----

Chèvre brukes sammen med andre oster som egen rett etter hovedretten, slik det er vanlig i Frankrike. Den brukes også i salater, sauser, grillet, til gratinering med mer.

Historie
--------

Maurerne brakte geiter til Frankrike på 700-tallet, og etterlot seg dyrene da de trakk seg tilbake til Spania. Produksjonen av ost fra geitemelk sies å ha startet i samme århundre, særlig i Loire og Poitou i den vestlige delen av landet.

Referanser
----------

1. ↑  Norske oster av chèvretype Arkivert 20. november 2016 hos Wayback Machine. besøkt 20. november 2016
| **Spesifikasjoner** |
| --- |
|
|
|
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Lengde: | 512 cm (17 fot) |
| Bredde: | 146 cm |
| Seilareal:  | 7,75 m² |
| Skrogvekt:  | 140 kilo |

 |

**Kragerøterne** er ei klinkbygd seiljolle, tegnet av Carl Iversen fra Kilen i Kragerø i 1938. Båttypen har stor utbredelse i Kragerø og omegn, men finnes praktisk talt ikke andre steder i landet.

Opprinnelse
-----------

Båttypen ble til etter at Kragerø seilforening utlyste en konkurranse om konstruksjon av en billig seiljolle til regattabruk, til erstatning for de ulike prammene og jollene lokale gutter kappseilte i. Iversens bidrag var det eneste seriøse som ble innlevert, og første «Terne» ble sjøsatt i august 1939. Hittil er det bygd om lag 700 Kragerøterner.

Konstruksjon
------------

Skroget er klinkbygd av furu, med spanter av eik. Kjølen er en fastboltet stråkjøl, bygd av furu og forsterket med en list av kobber. Masta er av gran. Kragerøterner fører fokk og spriseil. Spriseilskjøtet er festet til en messingbøyle som går over rorkulten.

Regattaer
---------

De viktigste konkurransene er *Skåtøy rundt*, som avvikles i en helg i midten av juli, samt NM i Kragerøterne, som går helga etter.

Eksterne lenker
---------------

* Terneklubben
* «Off piste sailing with Kragerøterne in Kragerø», fra Vimeo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***The Thirtieth Piece of Silver*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av George L. Cox. Den er basert på en roman av Albert Payson Terhune.

Handling
--------

Tyler Coles største skatt er den siste av de tretti sølv-stykkene som Judas Iskariot forrådte Kristus med. Tyler har låst mynten inn i et skap, og han forbyr sin kone Leila å åpne skapet. Men den nysgjerrige Leila blir fortalt av en spåkone og svindler, Mignon Brunner, at kabinettet inneholder et portrett av ektemannens tidligere venninne. Men den klarsynte, i et forsøk på å utnytte uenigheter i ekteskapet deres, informerer Tyler om at hans kone har ubesvarte følelser for hennes tidligere frier Kaptein Lake.

Leila, drevet til sjalusi, åpner det låste skapet akkurat i det Lake kommer på et uventet besøk. Når en misunnelig Tyler kommer hjem, beordrer han Luke vekk fra huset - og Luke tar, uten å vite om det, med seg mynten når han går sin vei. Leila, desperat etter å få tak i mynten igjen, følger etter Lake til hotellet hvor Luke holder til. Men Tyler sporer henne snart opp der.

Skuespillere
------------

* Margarita Fischer som Leila Cole
* King Baggot som Tyler Cole
* Forrest Stanley som Peyton Lake
* Lillian Leighton som Mignon Brunner

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 20. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) The Thirtieth Piece of Silver – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *The Thirtieth Piece of Silver* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Tsjeljabinsk-1 kraftverk** eller ***Tsjeljabinsk CHP-1***, er et kombinert kull- og gasskraftverk med kogenerasjon, beliggende i byen Tsjeljabinsk i Russland. Anlegget stod ferdig med første enhet på 54 MW i 1942 med kullfyring, og ble bygget helt i 2014 da det ble installert to kombinasjonssyklus (CCGT) enheter med 84 MW tilleggskapasitet. Operatør og utbygger i 2014, er selskapet JSC Fortum. I samme by drifter de også Tsjeljabinsk-2 kraftverk og Tsjeljabinsk-3 gasskraftverk.

Brenselskildene var opprinnelig brunkull. Kraftverkets produksjon er fordelt på 3 enheter. Effekten i elektrisitetsproduksjonen er 138 MW, mens det er en effekt på inntil 791 MW i produksjonen av lokal fjernvarme.

I 2015 var utslippene på 565.000 tonn CO2 og 1.400 tonn NOx.

Referanser
----------

1. ↑  Russia - *Fortum*, Production. Besøkt 30. september 2017.
2. ↑  Russia - *Fortum*, Chelyabinsk CHP-1. Besøkt 30. september 2017.

Se også
-------

* Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
---------------

* Chalyabinsk CHP-1 - *Global Energy Observatory*.
***Little Miss Sunshine*** er en Oscar-belønnet amerikansk spillefilm fra 2006. Filmen er en tragikomedie med satiriske elementer, og ble regissert av Jonathan Dayton og Valerie Faris. Dreieboken ble skrevet av Michael Arndt. Under den 79. Oscar-utdelingen ble filmen tildelt Oscar for «beste originalmanus» og «beste mannlige birolle» (Alan Arkin), i tillegg ble filmen nominert til Oscar for «beste film» og «beste kvinnelige birolle».

Handling
--------

Filmen handler om en dysfunksjonell families kjøretur fra Albuquerque i New Mexico til California, fordi niåringen Olive Hoover har fått muligheten til å delta i en skjønnhetskonkurranse for jenter. Olives mor, Sheryl Hoover, forsøker etter beste evne å få alle i familien til å opptre harmonisk og ta hensyn til hverandre, men foruten Olive er det ingen av familiemedlemmene som er særlig samarbeidsvillige. Sheryls ektemann Richard Hoover har utviklet et selvutviklingsprogram som han håper skal gjøre ham rik og berømt; programmet går ut på å rendyrke en vinnerkultur, og Richard innprenter i sin familie hvor viktig det er å være en vinner og ikke en taper. Sheryl og Richard er foreldre til Olive; sammen med dem bor også Sheryls tenåringssønn Dwayne, og Richards far Edwin. Samme dag som familien Hoover får beskjeden om at Olive har fått plass i konkurransen «Little Miss Sunshine» i California, har Sheryl hentet sin bror Frank på sykehuset. Han har forsøkt å ta livet av seg, og siden legen på sykehuset mener det er overhengende fare for at han vil gjøre et nytt selvmordsforsøk, har Sheryl besluttet at Frank må bli med hjem til henne slik at det alltid er noen som kan holde oppsyn med ham.

Kjøreturen til California går ikke som planlagt, og opplevelsene både underveis og fremme i California kommer til å sette sitt preg på familien og endre familiedynamikken totalt.

Rolleliste (utvalg)
-------------------

* Abigail Breslin – Olive Hoover
* Greg Kinnear – Richard Hoover, far til Olive
* Paul Dano – Dwayne (ukjent etternavn, ettersom Dwayne er Sheryls sønn fra et tidligere ekteskap)
* Alan Arkin – Edwin Hoover, Richards far
* Toni Collette – Sheryl Hoover, mor til Olive og Dwayne
* Steve Carell – Frank Ginsberg, Sheryls bror

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Little Miss Sunshine* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Little Miss Sunshine* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Little Miss Sunshine* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Little Miss Sunshine* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Little Miss Sunshine* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Little Miss Sunshine* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Little Miss Sunshine* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Little Miss Sunshine* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Little Miss Sunshine* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Little Miss Sunshine* på Metacritic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Trond Hantveit** (født 1. april 1972 i Bergen) har tidligere vært daglig leder for Blatchford Ortopedi AS i Bergen.[] Tidligere har han blant annet ledet DataGuard, Kursguiden[] og Masterstudies[]. Han er også styreleder i Askøy Næringslivsforening.

Han har en Master of Business Administration fra Macquarie Graduate School of Management i Sydney, Australia i 2005, sort belte i Lean fra Lean Consulting og han er også en av 24 i Norge som er sertifisert i bruk av arbeidspsykologiske tester fra DnvGL. Trond Hantveit har også formell kompetanse innen styreledelse og en Bachelor of Management fra Handelshøyskolen BI.

Trond Hantveit spiller bridge og er medlem i Norsk Bridgeforbund. Han har vunnet to norgesmesterskap, i NM for klubblag i 2009 og 2013 hvor hans makker var Sam Inge Høyland. I 1997 fikk tok han bronse i junior-VM i Sportilia i Italia, med Boye Brogeland.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 23. september 2017. Besøkt 19. april 2019.
2. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. september 2020. Besøkt 12. desember 2018.
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 6. desember 2018. Besøkt 11. desember 2018.
4. ↑
5. ↑
6. ↑
**Tsjekosjøen** (russisk: Озеро Чеко) er en liten innsjø i Krasnojarsk kraj i Russland. Elva Kimtsju (ei sideelv til Tsjunja i Steinete Tunguskas nedbørfelt) renner gjennom sjøen, som er 708 meter lang, 364 meter bred og rundt 50 meter dyp. 

Forskere har spekulert over hvorvidt Tsjekosjøen ble dannet under Tunguska-eksplosjonen 30. juni 1908, som ødela over 2 000 km² taiga i området.
En undersøkelse i 1961 anslo innsjøens alder til å være minst 5000 år, basert silt-avleiringer på bunnen av innsjøen. Nyere forskning viser imidlertid at bare en meter eller så av sedimentlaget på innsjøbunnen er «normal innsjø-sedimentering», noe som indikerer en mye yngre innsjø på rundt 100 år. Akustiske ekkoundersøkelser av innsjøbunnen gir ytterligere støtte for hypotesen. De viser at innsjøen ligger i en konisk formet senkning, som samsvarer med et nedslagskrater. Dessuten peker innsjøens lengdeakse mot episenteret for Tunguska-eksplosjonen, rundt 7 km unna. 
Magnetiske undersøkelser indikerer også et tett objekt, muligens en meterstor steinklump, under sjøens dypeste punkt, som kan være et meteorittfragment. Forskere fra Universitetet i Bologna har til hensikt å undersøke dette objektet, som ligger 10 meter under bunnen av innsjøen, i 2009.

Imidlertid, Gareth Collins og Phil Bland fra Imperial College i London påpeker at mange av trærne rundt sjøen er eldre enn 100 år, hvilket antyder at sjøen ikke kunne vært dannet av et nedslag i 1908.

Referanser
----------

1. ↑  Gasperini, L.; m.fl. (2001). «Geophysical/sedimentological study of a lake close to the epicenter of the great 1908 Siberian (Tunguska) Explosion» (PDF). *NGF Abstracts and Proceedings* (1): 29–30. Besøkt 1. august 2008. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
2. ↑  Florenskiy, K. P. (1963). «Preliminary results from the 1961 combined Tunguska meteorite expedition». *Meteoritica*. 23: 3–29. Arkivert fra originalen 20. juli 2008. Besøkt 1. august 2008.
3. ↑  Gasperini, L.; m.fl. (2008). «Reply - Lake Cheko and the Tunguska Event: impact or non-impact?». *Terra Nova*. 20 (2): 169–172. doi:10.1111/j.1365-3121.2008.00792.x. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 1. august 2008. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link) «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. desember 2018. Besøkt 1. august 2008.
4. 1 2  Gasperini, L.; m.fl. (2008). «The Tunguska Mystery». *Scientific American*: 80–86. Besøkt 1. august 2008. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
5. 1 2  Rincon, Paul. «Fire in the sky: Tunguska at 100». Besøkt 1. august 2008.
**Sekhar Basu** (født 20. september 1952 i Muzaffarpur i Bihar i India, død 24. september 2020 i Kolkata i Vest-Bengal) var en indisk atomforsker og administrator. Han forestod bygging av sentrale elementer for det indiske atomkraftprogram, både sivilt og medisinsk og militært.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Sekhar Basu gikk på Ballygunge Government High School i Kolkata og tok eksamen som maskiningeniør ved Veermata Jijabai Technological Institute ved University of Mumbai i 1974.

### Atomfysiker

Fra 2012 til 2016 var han direktør for Bhabha Atomic Research Centre (BARC). Han var prosjektleder for landets atomubåtprogram, og sener administrerende direktør for BARCs *Nuclear Recycle Board*.
Fra 2015 til 2018 var han formann for Atomic Energy Commission of India.

Han fikk heder for å ha spilt den sentrale rolle ved byggingen av atomreaktoren til Indioas første atomubåt, INS «Arihant» (SSBN 80), og likeså for atomavfallsanleggene i Tarapur og Kalpakkam, og det indiske nøytrinoobservatorium i Theni i Tamil Nadu.

Han initierte også økt utvinning og leting etter uran i India.

Han mottok den indiske nasjonale høye utmerkelse Padma Shri i 2014. Dette er Indias fjerde høyeste sivile utmerkelse, etter Bharat Ratna, Padma Vibhushan og Padma Bhushan.

Basu døde av covid-19 i Kolkata den 24. september 2020, fire dager etter sin 68. fødselsdag.

Referanser
----------

1. ↑   «9月初確診　印度首位部長級官員病逝…享壽68歲», verkets språk standard taiwansk mandarin, besøkt 12. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   verkets språk standard taiwansk mandarin, www.cna.com.tw, besøkt 12. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Padma Shri Award for Shri Sekhar Basu, Director, BARC» (PDF). *BARC*. Arkivert fra originalen (PDF) 12. juli 2018. Besøkt 9. august 2017.
4. ↑  «Padma Shri Award for Shri Sekhar Basu, Director, BARCBARC» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 12. juli 2018. Besøkt 9. august 2017.
5. ↑  Bhabha Atomic Research Centre (23. februar 2016). «Dr. Sekhar Basu». Arkivert fra originalen 22. desember 2018. Besøkt 23. desember 2018.
6. 1 2  «Nuclear scientist Sekhar Basu succumbs to Covid». *The Indian Express* **(engelsk)**. 25. september 2020. Besøkt 25. september 2020.
7. ↑  «BHAVINI :: Welcomes You». *www.bhavini.nic.in*. Arkivert fra originalen 9. august 2017. Besøkt 9. august 2017.
8. ↑  «Nuclear scientist Sekhar Basu dies of Covid-19 - India News». *The Times of India*. 24. september 2020. Besøkt 24. september 2020.
**Little Orphan Annie** er en amerikansk avistegneserie startet av Harold Gray i 1924. Serien handler om den foreldreløse piken Annie og hennes hund Sandy. En annen viktig figur i serien er millionæren «Daddy» Warbucks. Little Orphan Annie hadde i starten hadde en humoristisk tone og rettet seg mot et ungt publikum. Utover fikk serien mer preg av å rette seg mot voksne lesere og fikk en mer politisk tendens. I serien ga Gray uttrykk for politisk konservatisme og markedsliberalisme og skepsis mot sosialisme og president Roosevelts økonomiske politikk.

Gray skrev og tegnet serien frem til sin død i 1968. Serien ble da overtatt av andre hender noen år før den ble nedlagt i 1974. I 1979, i forbindelse premieren på en musical basert på tegneserien, ble den startet opp igjen, denne gang med Leonard Starr som forfatter og tegner. 

Serien fikk en satirisk parallell ved at magasinet Playboy publiserte Little Annie Fanny av Harvey Kurtzman og Will Elder som en voksnere utgave mellom 1965 og 1988. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***The Lone Wolf's Daughter*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av William P. S. Earle.

Handling
--------

Under en auksjon i London byr prinsesse Sonia mot ektemannen sin - prins Victor som lever i eksil - for et maleri produsert av Jean-Baptiste Camille Corot hvor noen brev Sonia tidligere hadde skrevet er gjemt. Men maleriet blir kjøpt av Michael Lanyard, mistenkt for å være den mystiske, internasjonale mestertyven The Lone Wolf. Etter at Lanyard har gitt Sonia brevene, tar hun ut skilsmisse fra Victor, gifter seg med Lanyard - men dør etter å ha født datteren deres Sonia. Flere år senere blir Sonia, som nå tror hun er datteren til prinsessens hushjelp, oppdaget av prins Victor, nå lederen for en kriminell gjeng som består av kjeltringer og bolsjeviker. Victor sier at han er den biologiske faren hennes, og tar henne med seg hjem - i håp om å få Lanyard til å dukke opp. Når Sonia oppdager gjengens plan om å pumpe giftig gass inn i Buckingham Palace og hjemmene til en rekke velstående mennesker - slik at Victor kan ta over som Englands diktator - forteller hun dette til Roger Karslake, Victors sekretær, som hun er forelsket i. Både Michael Lanyard og Karslake arbeider for Scotland Yard, og forsøker å hindre Victors planer.

Skuespillere
------------

* Bertram Grassby som Michael Lanyard
* Louise Glaum som Prinsesse Sonia / datteren hennes Sonia
* Edwin Stevens som Prins Victor
* Thomas Holding som Roger Karslake
* Fred L. Wilson
* Wallace Beery

Referanser
----------

1. ↑  The Lone Wolf’s Daughter
2. ↑  THE LONE WOLF'S DAUGHTER

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Lone Wolf's Daughter* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Lone Wolf's Daughter* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *The Lone Wolf's Daughter* på Silent Era Rediger på Wikidata
***Little Red Decides*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Jack Conway.

Handling
--------

Etter å ha fått vite at begge foreldrene til Red er døde, adopterer cowboyene som arbeider for oberst Ferdinand Alisos den lille gutten. Men Parson Jones og kirke-komiteen i området protesterer, og mener at den lille gutten burde oppdras i mer raffinerte omgivelser. Men cowboyene, spesielt kokken Duck Sing, er så begeistret for Red at de donerer pengene de tjener på poker til kirken for å berolige menigheten.

Men etter at Red utvikler lungebetennelse og nesten dør, insisterer imidlertid Dr. Kirk på at gutten enten burde flyttes inn hos presten eller skaffe seg en mor gjennom ekteskapet til en av cowboyene. Samtidig som Red blir frisk etter lungebetennelsen, forsøker Tom Gilroy fra ranchen å finne seg en passende kvinne å gifte seg med.

Skuespillere
------------

* Barbara Connelly som lille Red
* Nellie Anderson som Mrs. Jones
* Curley Baldwin som en formann
* Percy Challenger som Doc
* Margaret Cullington som Miss Hanly
* Jack Curtis som Tom Gilroy
* Alice Davenport som Widow Bolton
* Maude Handforth som Eliza Squires
* Jean Hersholt som Sour Milk
* Goro Kino som Duck Sing
* Frank MacQuarrie som Parson Jones
* Betty Pearce som Miss Wattles
* George C. Pearce som Dr. Kirk

Referanser
----------

1. ↑  LITTLE RED DECIDES

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Little Red Decides* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Little Red Decides* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Johnny Mølby** (født 4. februar 1969 i Kolding) er en dansk fotballtrener og tidligere landslagsspiller i fotball.

Karriere
--------

Johnny Mølby innledet sin profesjonelle karriere i Vejle Boldklub. I tiden som VBer ble Mølby regnet blant Danmarks største fotballtalenter, noe som blant annet gav ham prisen som årets talent i 1987. Samtidig spilte Johnny Mølby 28 ganger på diverse ungdomslandslag og 12 ganger på Danmarks A-landslag.

I 1992 ble Johnny Mølby solgt til den franske storklubben FC Nantes, hvor han kun spilte en enkelt sesong, før han skiftet til den tyske klubben Borussia Mönchengladbach. Samme år var han med det danske landslaget til EM i Sverige, hvor laget sensasjonelt endte opp med å bli europamestere.

I 1994 skiftet Johnny Mølby til den belgiske klubben KV Mechelen, hvor han spilte 44 kamper, før han i 1996 kom til AaB. Han gjorde det godt mot sin gamle klubb fra Vejle, men det var vanskelig for Mølby å holde nivået, og til slutt ble han satt på sidelinjen i lengre perioder. Som en konsekvens av dette, forlot han klubben til fordel for AGF, hvor den tidligere landslagsspilleren avsluttet karrieren på toppnivå.

Efter tiden i AGF tok Johnny Mølby DBUs elitetrenerutannelse og ble spillende trener i barndomsklubben Kolding FC i 2000 og senere hovedtrener. Sommeren 2008 skiftet Mølby til AGF hvor han var assistentrener. Den 6. juli 2009, presenterte AC Horsens Johnny Mølby som den treneren, som skulle få «den gule fare»' opp i Superligaen igen.

Johnny Mølby er fetter til en annen tidligere landslagsspiller, Jan Mølby.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID c965ab20[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   transfermarkt.com, oppført som Johnny Mölby, Transfermarkt spiller-ID 97262, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Johnny Mølby – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Johnny Mølby – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Johnny Mølby – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) Johnny Mølby – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (da) Johnny Mølby – Dansk Boldspil-Union Rediger på Wikidata

* (en) Johnny Mølby – FBref Rediger på Wikidata
* Vejle Boldklub - Spillerprofil Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.

| * v
* d
* r
Danmarks tropp – EM i fotball 1992 Vinnere (1. tittel) |
| --- |
| 
* 1 Schmeichel
* 2 Sivebæk
* 3 K. Nielsen
* 4 Olsen (k)
* 5 Andersen
* 6 Christofte
* 7 Jensen
* 8 Mølby
* 9 Povlsen
* 10 Elstrup
* 11 Laudrup
* 12 Piechnik
* 13 Larsen
* 14 Frank
* 15 Christensen Arensøe
* 16 Krogh
* 17 Christiansen
* 18 Vilfort
* 19 P. Nielsen
* 20 Bruun
* Landslagstrener: R.M. Nielsen

 | Flagget til Danmark |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |

Portal: Danmark
Gravering fra *Suecia Antiqua et Hodierna*
Gravering fra *Suecia Antiqua et Hodierna*
***Suecia antiqua et hodierna*** (latin for «Det tidligere og nåværende Sverige») er et topografisk plansjeverk med kobbergraveringer over stormaktstidens Sverige. Verket inneholder 353 plansjer. Hundre plansjer viser byer i det daværende Sverige (med Österland – de daværende riksdeler i det nåværende Finland), litt flere plansjer av forskjellige slott og herregårder, mens de resterende viser forskjellige historiske steder som Birka og Uppsala Høje, kirker mv.

Verket ble først og fremst utarbeidet av arkitekt og embedsmann, greve Erik Dahlbergh (1625–1703) og ble finansiert av staten. Arbeidet ble påbegynt i 1660 ved at Dahlbergh reiste Sverige rundt for å tegne byer og viktige bygninger. Han ansatte de beste gravører fra Frankrike og Holland og reiste selv til Paris for å lede graveringsarbeidet. 

På grunn av Dahlberghs deltakelse i krigen mot Danmark, var det et cirka tiårig opphold i arbeidet inntil midten av 1680-årene. Dahlbergh fikk hjelp til tegningene av miniatyrkunstneren ved Antikvitetskollegium Johan Lithén (1663–1725), av gravøren Johannes Aveelen (fem stockholmsutsikter) og hoffmaler David Klöcker Ehrenstrahl. Til trykkingen benyttet man den forholdsvis nye teknikken med kobberstikk, med hjelp fra franske gravører. En tekstdel ble også planlagt. Da Dahlbergh døde i 1703, var ikke verket fullstendig.

Trykkingen av verket trakk i langdrag, til dels fordi flere av hovedpersonene døde. Noen av plansjene og også en mindre del av teksten ble trykket allerede i slutten av 1690-årene, men først i slutten av 1720-årene fantes verkets plansjedel som et noenlunde ferdig bokverk. Rundt tyve år senere var de fleste eksemplerer solgt.

Boken ble utgitt flere ganger i forskjellige nyutgaver. Den seneste utgaven er fra 1924. Tekstdelen ble imidlertid aldri utgitt.

Eksterne lenker
---------------

* *Suecia antiqua et hodierna* fra Kungliga biblioteket
* (en) Suecia antiqua et hodierna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Suecia antiqua et hodierna – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Sverige | Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**«Little Sister»** er en amerikansk rock and roll-sang med melodi og tekst av Doc Pomus og Mort Shuman, som ble gjort kjent av Elvis Presley.

Den ble innspilt av Presley i RCA Studio B, Nashville, 26. juni 1961. og utgitt på singlen RCA Victor 47-7908 8. august samme år. Produsent var Steve Sholes og tekniker var Bill Porter.

Singlen (med «(Marie's The Name) His Latest Flame» som dobbelt A-side) kom på den britiske singlelisten 4. november 1961 og lå der i tretten uker med en førsteplass som høyeste resultat.

Det ble senere gjort coverinnspillinger av slike artister som Dwight Yoakam, Robert Plant samt Ry Cooder.

Norsk versjon
-------------

Eldar Vågan har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Lykkeliten». Sangen ble utgitt av Vazelina Bilopphøggers på LP-platen *Full behandling* (Slagerfabrikken/Opal SSLP 99011 (LP), Slagerfabrikken/Opal SSCD 99010 (CD)) i 1990. Produsenter var Eldar Vågan og Vazelina Bilopphøggers.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste plassering | Uker på listen | Dato for listeplasserng |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Elvis Presley | USAs flagg Billboard Hot 100-singlelisten | # 5 |  | 1961 |
| Elvis Presley | Storbritannias flagg Storbritannia | # 1 | 13 | 4. november 1961 |
| Dwight Yoakam | USAs flagg Billboard Country Singles-listen | # 7 |  | 1987 |
| Dwight Yoakam | Canadas flagg RPM Country Tracks-listen | # 3 |  | 1987 |

Referanser
----------

1. 1 2  «Sessions 1960's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 6. februar 2019.
2. ↑  Chart Stats - Elvis Presley - His Latest Flame/Little Sisters Arkivert 10. november 2012 hos Wayback Machine.
3. ↑  Diskografier og annet go'-stoff for samlere
4. ↑  «Diskografier og annet go'-stoff for samlere». Arkivert fra originalen 7. juli 2007. Besøkt 16. august 2009.
5. ↑  allmusic ((( Elvis Presley > Charts & Awards > Billboard Singles )))
6. ↑  Chart Stats - Elvis Presley - His Latest Flame/Little Sisters
**Oddvar Ruud** (født 2. april 1953) er en norsk gitarist/komponist og tekstforfatter. Han ga ut en plate med gruppa Franklin i 1989 ved navn *Bombadilla days* som solgte i mer enn 30 000 eksemplarer. På dette albumet var også en av Norges største hits gjennom alle tider, *Bombadilla Life*, som i tillegg til Franklin Klaus und Klaus, Smurfene, Dusty Cowshit og Ingmar Nordströms har spilt inn versjoner av. I 1990 kom albumet *All the fun in the world* med sangen *Don't say goodbye*. Denne sangen er innspilt av en rekke artister, bl. a. i Australia og Finland.
Oddvar Ruud har tre barn, to sønner og en datter. 

Ruud har i løpet av de siste 10 årene laget musikk til en rekke av Norges største events, blant andre Troll As 10-årsjubileum og Norsk Hydros 100-årsjubileum.

Han ga i januar 2009 ut CD-en *Rainbows over River Hill* sammen med bandet Rivermen. CD-en inneholder 12 nye sanger.

Sammen med eks-fotballspiller Arne Møller har Ruud de siste årene også holdt en lang rekke motivasjonskurs for bedrifter under tittelen *Cabadraget*.

I 2011 fikk han jobben som daglig leder ved Rauma kulturhus. Han avtrådde som kulturhussjef i august 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Oddvar Ruud på Discogs Rediger på Wikidata
* (no) Hjemmeside for *Cabadraget*
* (no) Ruud har sagt opp (*Åndalsnes Avis*)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
**Tistelstengelfly** (*Gortyna flavago*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 34 – 41 mm), gulbrunt nattfly. Vingene er mer kontrastrikt farget enn hos de fleste andre stengelfly. Kroppen og forvingene er gulbrune, forvingen er lysere, brungul ved roten, i midtfeltet og i en flekk i vingespissen. Vingene har lange frynser langs ytterkantene. Forvingen har tydelige, brunhvite nyre- og ringmerker. Den er litt innbuktet bak spissen og dermed sigdformet. Bakvingen er lyst gråbrun, litt innbuktet midt på ytterkanten.

Levevis
-------

Arten kan finnes i mange ulike miljøer, i skog, på ruskemark og i myrlendt terreng. Larvene leveer inne i røtter og stengler av store planter i kurvplantefamilien (Asteraceae), for eksempel borrer (*Arctium* spp.) og tistler (*Cirsium* spp.). De forpupper seg inne i stengelen. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober.

Utbredelse
----------

Arten finnes i det meste av Europa, unntatt lengst i nord. I Norge er den utbredt på Sørlandet og det sørligste Østlandet.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Gortyna flavago* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *tistelstengelfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *tistelstengelfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *tistelstengelfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *tistelstengelfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *tistelstengelfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *tistelstengelfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Gortyna flavago* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Gerard Francisco Timoner** (født 26. januar 1968 i Daet i Camarines Norte på Filippinene) er en filippinsk katolsk prest som siden 2019 har vært dominikanerordenens generalsuperior.

Timoner inntrådte i dominikanerordenen i 1985 og avla sine evige løfter i 1989. Han tok eksamen i filosofi i 1991 ved Philippine Dominican Center for International Studies og i teologi 1994 ved University of Santo Tomas i Manila. 

I 1995 ble han presteviet. Ved Radboud Universiteit Nijmegen studerte han interkulturell teologi. Han var professor i teologi ved University of Santo Tomas og ble universitetets visekansler. Han var provinsial for dominikanerne på Filippinene og socius for Asia/Stillehavet. 

I 2014 utnevnte pave Frans ham til medlem av Den internasjonale teologkommisjon.

På ordenens generalkapittel i Biên Hòa i Vietnam ble han den 13. juli 2019 valgt til ordensstifteren St. Dominikus' 87. ertterfølger. Han avløste pater Bruno Cadoré.

Referanser
----------

1. ↑   AlKindi, oppført som Gerard Timoner, General Diamond Catalogue ID 107638[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Mario Galgano: *„Dominikaner haben einen neuen Ordensmeister"*, Vatican News, 13. juli 2019

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
**«The Loco-Motion»** er en sang skrevet av Gerry Goffin og Carole King som ble spilt inn og gitt ut på singel med Eva Boyd i 1962 under artistnavnet Little Eva. Singelen kom på 1.-plass i Canada, Norge og Pop-lista og 2.-plass i Storbritannia.

Låten er et populært og varig eksempel på *dance-song*-sjangren, hvor en stor del av teksten benyttes til en beskrivelse av selve dansen, vanligvis en type line dance.

«The Loco-Motion» er rangert som #350 på magasinet *Rolling Stones* liste over «The 500 Greatest Songs of All Time».

The Vampires spilte inn sangen 2. oktober 1962 og ga den ut på singlen Columbia 45GN 1707 og på EP-platen *Loco-motion* (Columbia SEGN 72).

Den er også spilt inn av andre artister og grupper, blant andre; Grand Funk Railroad i 1974 og Kylie Minogue i 1987.

Referanser
----------

1. ↑  Martin Chilton: «Gerry Goffin: 10 great songs» i *The Telegraph* 20. juni 2014
2. ↑  *Biography.com* om Little Eva

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«She's Not You» med Elvis Presley | **Nr. 1 på VG-lista**(Uke 46–47 1962) | Neste mottaker:«King of the Whole Wide World» med Elvis Presley |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** MusicBrainz
 |
**Gerard Oskamp** (født 21. desember 1951 i Nederland) er en nederlandsk cellist og dirigent.

Liv og virke
------------

Gerard Oskamp var opprinnelig utdannet cellist og begynte sin karriere som cellist i Rotterdams Filharmoniske Orkester hvor han ble i tre år. Han studerte deretter dirigering med Edo de Waart, Hans Swarowsky og Ferdinand Leitner og begynte sin dirigentkarriere i 1976 etter å ha tatt førstepris i John Player-konkurransen i Bournemouth, noe som ga ham engasjementer med Bournemouth Symphony Orchestra og flere andre britiske orkestre. I 1980 vant han førstepris i den internasjonale dirigentkonkurransen til ungarsk fjernsyn og fikk året etter et engasjement med statsoperaen i Budapest i Verdis La Traviata som ble hans operadebut. 

Fra 1987 til 1989 var han sjefdirigent for Stavanger Symfoniorkester og var fram til 1988 også leder for Det Norske Blåseensemble. I 1994 ble han operadirektør ved Volkstheater Rostock hvor han ble i tre år, og fra 2002 til 2007 var han generalmusikkdirektør ved Schleswig-Holsteins statsteater i Flensburg. På 1990-tallet har han hatt hyppige engasjementer ved operaen i Graz og det nå nedlagte orkesteret Philharmonie Hungarica. Siden 2013 har han vært sjefdirigent for Mitteldeutsche Kammerphilharmonie i Sachsen-Anhalt.

Oskamp har spilt inn over 20 plater og dirigert mer enn 120 orkestre verden over.

Kilder
------

* «Die Mitteldeutsche Kammerphilharmonie unter der Leitung von Gerard Oskamp» **(tysk)**. schoenebeck.de. Besøkt 4. november 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gerard Oskamp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Gerard Oskamp på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Gerard Oskamp på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Gerard Oskamp på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Gerald Moultrie** (født 16. september 1829, død 25. april 1885) var en engelsk salmedikter og hymnolog. Faren hans, John Moultrie, var også salmedikter. Gerald Moultrie var utdannet fra Rugby og Exeter College. 

Han ble ordinert og hadde flere stillinger, men er best kjent som salmedikter. Han skrev flere salmer og oversatte også salmer. Den mest kjente av salmene hans er oversettelsen «Let All Mortal Flesh Keep Silence» (norsk: «Lat kvar jordisk skapning teia») som man også finner i *Norsk Salmebok. Han publiserte flere verker som* The Primer Set Forth at Large for the Use of the Faithful *(1864),* Hymns from the Post Reformation Editions *(1864),* The Devout Communicant *(1867),* Hymns and Lyrics for the Seasons and Saints' Days of the Church *(1867),* Cantica Sanctorum*, også kalt* Hymns for the Black Letter Saints Days in the English and Scottish Calendars *(1880).*

Referanser
----------

1. ↑  Stulken, Marilyn Kay. *Hymnal Companion to the Lutheran Book of Worship*. Philadelphia, Pennsylvania: Fortress Press, 1981.
2. ↑  Julian, John. *Dictionary of Hymnology,* second edition. London: J. Murray, 1907.

Eksterne lenker
---------------

* Center for Church Music Gerard Moultrie

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** Hymnary
 |
**Nerosjøen** (russisk: Не́ро) er en grunn, sterkt eutrof innsjø i Jaroslavl oblast i Russland. Innsjøen har et areal på 54,4 km², en lengde på 13 kilometer, største bredde 8 kilometer og en dybde på 3,6 meter. Bunnen av sjøen er dekt med et tykt lag med silt sapropel (en slags gjørme som blir brukt som gjødsel og også til andre formål).

Innsjøen er estimert å være rundt 500 000 år gammel, og den er en av kun få innsjøer fra før istiden i det sentrale Russland.

De første menneskene bosatte seg ved sjøen for 6000 år siden. Det finsk-ugriske Merja-folket hadde sin hovedstad i Sarskoje Gorodisjtsje på sørbredden av sjøen. De kalte sjøen *Nero* (som betyr «siltet opp», «sumpland») eller *Kaovo* («sted hvor måker bor»).

På 800-tallet kom østslaverne til sjøen. De kalte den *Rostovsjøen* etter byen Rostov.

Det er to øyer i Nerosjøen: *Levskij*, som betyr «Skogsøya») og *Rozjdestvenskij*, som betyr «Juleøya»). Den siste kalles også *Gorodskoj*, dvs. «Byøya»). Åtte små elver renner inn i Nerosjøen: (Sara, Isjnja, Kutsjibosj, Mazikha, Varus, Tsjutsjerka, Unitsa og Sula, og ut av sjøen renner elva Vjoksa.

Ved Nerosjøen ligger byen Rostov (på vestbredden av sjøen) og landsbyene Poretsje-Rybnoje, Ugoditsji, Vorzja og Lvy.

Den første dampbåten, *Jemeljan*, dukket opp på sjøen i 1883.

* Spaso-Jakovlevskijklosteret i Rostov sett fra NerosjøenSpaso-Jakovlevskijklosteret i Rostov sett fra Nerosjøen
* Utsyn mot Rostov fra NerosjøenUtsyn mot Rostov fra Nerosjøen

Referanser
----------

1. 1 2  «Озеро Неро». *Russlands statlige vannregister* **(russisk)**. Besøkt 31. august 2015.
2. 1 2  «Неро». *Store sovjetiske encyklopedi*. Besøkt 31. august 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lake Nero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Amentio AS** (etablert i 2003) var en norsk nettbutikk eid av Amentio Holding AS og senere IT Distribusjon Norge AS. Amentio AS solgte datautstyr og -tilbehør. I en pristest utført av Hardware.no sommeren 2009, ble Amentio kåret til Norges billigste nettbutikk. I 2008 ble www.amentio.no kåret til årets Gaselle, Sør-Trøndelag.

Amentio Holding AS overtok i juli 2009 eierskapet av Datakjeden AS fra blant annet  Komplett.

Amentio Datakjeden AS meldte oppbud 26. april 2011, etter at selskapet hadde blitt begjært konkurs av kemneren i Trondheim og ansatte. Etter konkursen ble varelager, butikker og driftstilbehør kjøpt opp av det nyopprettede selskapet IT Distribusjon Norge AS, som videreførte driften. IT Distribusjon Norge AS gikk deretter selv konkurs 2. mai 2012.

Referanser
----------

1. ↑  «Vi kårer Norges billigste nettbutikk». Hardware.no.
2. ↑  «Til topps med jungeltelegrafen». Dagens næringsliv.
3. ↑  «Amentio Datakjeden er konkurs». Adresseavisen.
4. ↑  «Amentio og Datakjeden-butikkene reddet». Adresseavisen.
5. ↑  «Amentio konkurs – igjen». Arkivert fra originalen 3. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Tor Øyvind Westbye** (født 25. november 1983 i Hof) er norsk samfunnssdebattant og politiker (MDG).

Han har vært fylkesleder for Miljøpartiet De Grønne i Sogn og Fjordane og medlem i arbeidsprogramkomiteen. 

Tor Øyvind Westbye har tidligere vært ungdomspolitiker for KrF og ble gjenstand for en kontrovers da han satt som fylkesleder i Hordaland Kristelig Folkepartis Ungdom i 2006, tok et oppgjør med holdningene til homofili i moderpartiet. Saken fikk mye medieomtale, ettersom det endte med at Westbye ble vraket fra bystyrelisten til KrF i Bergen.

Vrakingen førte til kritikk av KrF og særlig Bjarte Ystebø for dobbeltrollen som redaktør i avisen Norge IDAG som skrev kritiske artikler om Westbye, samtidig som Ystebø var aktiv i vrakingen av Westbye ved sitt verv i nominasjonskomiteen i KrF.

Tor Øyvind Westbye ble i 2006 tildelt homofrydprisen av LLH på Bergen Gay Galla.

Westbye har tidligere vært styremedlem i Naturvernforbundet i Hordaland.

Referanser
----------

1. ↑  
[*død lenke*]
2. ↑
3. ↑   Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
**Neringa kommune** (litauisk: *Neringos savivaldybė*) er en kommune i det vestlige Litauen, og utgjør den litauiske delen av Den kuriske landtunge. Befolkningsmessig er kommunen den minste i Litauen, og hele kommunen er et verdensarvsted, slik som Vega kommune er i Norge. Disse kommunene har på denne bakgrunnen inngått en samarbeidsavtale.

Kommunen het før dagens kommuneorganisering *Neringa by*, til tross for det ikke er noe større byområde i kommunen. Denne navnsettingen var mer på grunn av sovjettidens formelle krav hvor slike små områder ikke passet inn.

Neringa kommune er skilt fra resten av Litauen av Den kuriske bukten, og kan bare nås ved ferge fra Klaipeda. Tettstedene i kommunen er Nida, Preila, Pervalka og Juodkrantė. Disse er hovedsakelig turiststeder, selv om sistnevnte fortsatt har en del fiskere.

Kommunen er den eneste i Litauen som ikke har navn etter administrasjonssenteret. Navnet «Neringa» ble skapt i sovjettiden og stammer fra et lokal sagn hvor en jente med dette navnet var med ved skapelsen av Den kuriske landtunge.

Referanser
----------

1. ↑  citypopulation.de

Eksterne lenker
---------------

* (lt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Neringa Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Klaipėda fylke |
| --- |
| Klaipėda bykommune **·** Klaipėda landkommune **·** Kretinga kommune **·** Neringa kommune **·** Palanga bykommune **·** Skuodas kommune **·** Silute kommune | Litauens flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Georges Arvanitas** (født 13. juni 1931 i Marseille, død 25. september 2005) var en fransk jazzmusiker (piano, orgel).

Han debuterte i 1952 og etablerte etterhvert sin egen **George Arvanitas Trio** Jacky Samson bass, Charles Saudrais batteri (bl.a. *in Concert* 1969; *Orgue hammond* 1988) samt bl.a. spilte med Babik Reinhardts første utgivelse, på *Pepper Adams, live in Europe* (1977) og på *Sonny Criss & G.A. Trio* med turneopptak fra Bologna i 1974 (Fresh Sound).
Arvanitas bodde tidvis i USA, og medvirket med andre amerikanske storheter som Ben Webster, Ted Curson og Dexter Gordon på deres Europaturneer.

Med David Murray ga han ut *Tea for two*, med jazzslagere (Abeille, 2004).
Han medvirket på Yusef Lateefs *Psychicemotus* (2005).

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.insee.fr[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Georges Arvanitas på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Georges Arvanitas på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Georges Arvanitas på AllMusic Rediger på Wikidata

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Barletta** er en bykommune i provinsen Barletta-Andria-Trani i regionen Puglia i Italia. Byen har rundt 95 000 innbyggere.

Byen er blant annet kjent for sin mer enn 5 meter høye bronsestatuen *Kolossen i Barletta*, som skal forestille den østromerske keiseren Theodosius II.

Byen var også åstedet for *La Disfida di Barletta*, utfordringen i Barletta, et slag i 1503 hvor 13 italienske riddere skal ha slått franskmennene.

Byen er også kjent for de arkeologiske utgravningene i Cannae, 9 km sørvest for byen hvor slaget ved Cannae sto 2. august 216 f.Kr. under andre punerkrig og Hannibal vant over en overlegne romerske hær.

Under andre verdenskrig var byen åstedet for de første anslagene fra den italienske motstandsbevegelsen mot de tyske styrkene og fikk for dette medaljene *Medaglia d'oro al valor militare* («Gullmedalje for militære fortjenester») og *Merito civile* («Sivile fortjenester»).

Byen har en svært lang sandstrand som strekker seg både østlig og vestlig for byens havn.

Kolossen i Barletta

Referanser
----------

1. ↑  «Superficie di Comuni Province e Regioni italiane al 9 ottobre 2011». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.
2. ↑  «Popolazione Residente al 1° Gennaio 2018». Istituto nazionale di statistica. Besøkt 16. mars 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (it) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Barletta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Khalilullah Sediq** (født 1949 i provinsen Lowgar) er en afghanistansk økonom, som siden juli 2015 har vært sentralbanksjef i Afghanistans bank. 

Han er gift og har tre barn, og er både afghansk og amerikansk statsborger. Han er etnisk pashtun.

Utdanning og yrkeskarriere
--------------------------

Han fullførte grunnskolen i Chahar Asyab district utenfor Kabul, og gikk videre på Habibia High school. Han studerte ved samfunnsøkonomisk fakultet ved Universitetet i Kabul, og fikk der en bachelorgrad i makroøkonomi i 1970. 

Etter endt utdanning, i 1971, begynte Sediq å jobbe i sentralbanken, og jobbet i ulike avdelinger fram til 1980. Han ble generaldirektør i avdelingen for utenrikshandel i 1980, og ble generaldirektør i forskningsavdelingen i 1981. Fra 1971 til 1981 jobbet han også tett sammen med IMFs rådgivere i forskningsavdelingen. I 1982 ble han utnevnt til første visesentralbanksjef. Denne stillingen hadde han i fire år, deretter jobbet han fra 1986 til 1989 som rådgiver for sentralbanksjefen.

I 1991 ble han utnevnt til sentralbanksjef, men på grunn av den utrygge situasjonen i Afghanistan flyttet han til USA i 2001, og jobbet for SunTrust Bank i Maryland fram til 2006. Han flyttet da tilbake, og ble administrerende direktør i Afghanistan International Bank (AIB), en stilling han hadde fram til 2015. Han har også vært styreformann i Afghanistan Banks Association (ABA) i over to år.

Han ble utnevnt til sentralbanksjef i januar 2015, og overtok stillingen i juli 2015.

Ved siden av disse stillingene har han bl.a. vært styremedlem i Afghanistan Investment Climate Facility (Harakat) fra 2009 til 2015, USAs handelskammer i Afghanistan fra 2013 til 2014 og Afghanistan Institute of Banking and Finance fra 2011 til 2014.

Referanser
----------

1. 1 2  Afghan Bios - *Sediq, Khalilullah* (arkivert), besøkt 26. april 2016.
2. 1 2 3 4  Da Afghanistan Bank - *H.E Khalil Sediq - Da Afghanistan Bank Governor* (arkivert), besøkt 27. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Presentasjon hos sentralbanken (arkivert)
* Presentasjon hos Afghan Biographies (arkivert)
**Springen** er et vanlig navn på en vannkran. Man finner det også igjen i uttrykket *springvann*.

Om bord
-------

I maritim sammenheng er **springen** en ståltrosse med fast løkke, som legges langsmed skipssiden og festes enten helt foran eller akter. Den brukes når skipet skal forlate kaien, ved at skipet først setter motorkraft i motsatt retning av den som skal til for å holde kurs mot åpnere farvann. Springen er lagt slik at den ligger an langs skipets kurve og strammes. Kraften vil da dreie enten for- eller akterstavnen ut fra kaien. Når motoren da settes inn i fartsretningen, har skipet fått en skrå kurs ut fra kaien, springen blir slakk, og kan tas ombord – og skipssiden blir skånt for store malingavskrapninger.

Mange nyere skip bruker sidethrustere i stedet.

Springen er også navnet på bøyningen av dekket på et skip. Skip konstrueres slik at de er lavest midtskips og stiger mot begge stevner. Dersom et skip for eksempel har sterkt buet dekkslinje, heter det at skipet har kraftig spring.

Se også
-------

* Spring (vannkran)