**Johann Balmer** (født 1. mai 1825 i Lausen, død 12. mars 1898 i Basel) var en sveitsisk matematiker og fysiker. 

Han studerte arkitektur og matematikk ved universitetene i Karlsruhe og Berlin og fullførte sine studier og eksamen ved Basel i 1849. I den sammenhengen hadde han skrevet en matematisk oppgave om sykloiden. Han tilbragte resten av sitt liv i samme by hvor han underviste i skriving og regning på en skole for unge damer og ved universitetet. Han engasjerte seg i mange sammenhenger i byens offentlige liv og var en dypt religiøs person. 

Til tross for at Johann Balmer var matematiker, blir han ikke husket for mye innenfor det feltet. Han hadde derimot interesser i mange andre retninger og var opptatt av bl.a. filosofi og kabbalastikk. Men det var hans fascinasjon av tallsymbolikk som ga han berømmelse.

Balmer-formelen
---------------

I Basel ble han av en bekjent fortalt om de fire synlige spektrallinjene til hydrogen og deres bølgelengder. Disse verdiene viste han i 1885 kunne sammenfattes i den enkle formelen

{\displaystyle \lambda ={Bn^{2} \over n^{2}-4}}
hvor konstanten *B* = 364,6 nm og hvor *n* = 3,4,5 og 6. Dette fikk han til å forutsi at det måtte være nye linjer for høyere verdier av *n*. Den neste for *n* = 7 måtte ha bølgelengden 397 nm, og den ble observert av den svenske fysiker Ångström. Alle disse spektrallinjene utgjør Balmer-serien.

Balmer mente at lignende formler måtte finnes også for andre spektralserier. Men han var spesielt fornøydd med selv å finne den for hydrogen som han mente var den enkleste substansen og spesielt viktig da dens Fraunhoferske absorpsjonslinjer var observert i spektret fra Solen. 

Det var den svenske fysiker Johannes Rydberg som fant en mer generell formel i 1888 som også kunne anvendes på spektralseriene til andre grunnstoff. For hydrogen er den spesielt enkel,

{\displaystyle {1 \over \lambda }=R\_{\infty }\!\left({1 \over m^{2}}-{1 \over n^{2}}\right)}
hvor konstanten {\displaystyle R\_{\infty }} = 10 973 732 m-1 er Rydberg-konstanten. Her angir *m* = 1,2,3, ... hvilken spektralserie det gjelder og *n* = *m* + 1, *m* + 2, .... nummerer spektrallinjene i den gjeldende serie. For *m* = 2 gir dette generelle resultatet Balmers formel med *B* = 4/*R*∞. 

Alt dette fikk sin forklaring ved etableringen av Bohrs atommodell som markerte en milepæl i etableringen av kvantefysikken.

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, oppført som Johann Jakob Balmer, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Johann-Jakob-Balmer, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 5563, oppført som Johann Jakob Balmer[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Proleksis Encyclopedia, oppført som Johann Jakob Balmer, Proleksis enciklopedija ID 10604[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Johann Jakob Balmer, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id balmer-johann-jakob, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Heinz Balmer: *Johann Jakob Balmer*. I *Elemente der Mathematik*, bind 16 (1961), hefte 3, s. 49–60.
* (de) Ludwig Hartmann: «Balmer, Johann Jakob.» I *Neue Deutsche Biographie* (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 565 f. (digitalisering).
* (de) Peter Diehl: «Balmer, Johann Jakob» i *Historisches Lexikon der Schweiz*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** MacTutor **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** HDS **·** MGP **·** NKC
 |