recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Svenske reineieres hevdvunne sommerbeiteområder i Norge, og omvendt.
**Nordland reinbeiteområde** er en del av reindriftsforvaltningen i Norge. Reinbeiteområdet følger litt andre grenser enn Nordland fylke. Kommunene nord for Ballangen og Narvik ligger i Troms reinbeiteområde, til gjengjeld går området litt inn i Nord-Trøndelag. Bortsett fra Lofoten og Andøya og noen øyer på Helgelandskysten er hele Nordland fylke reinbeiteområde. Reinbeiteområdet ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

Totalt dekker Nordland reinbeiteområde 34 kommuner fordelt på 12 reinbeitedistrikter. De to sørligste strekker seg inn i Nord-Trøndelag fylke. Nord for Rombaksfjorden i Narvik ligger det fem reinbeitedistrikt innenfor Nordland fylke, som tilhører Troms reinbeiteområde. I tillegg har en rekke svenske samebyer beiterettigheter på norsk side i barmarkssesongen; i alt blir ni områder i Nordland brukt til sommerbeite for svensk rein.

De tolv distriktene er, regnet fra sør til nord:

* Voengelh-Njaarke reinbeitedistrikt
* Byrkijen sijte
* Jillenn-Njaarken sijte
* Ildgruben reinbeitedistrikt
* Røssåga/Toven reinbeitedistrikt
* Hestmannen/Strandtindene reinbeitedistrikt
* Saltfjellet reinbeitedistrikt
* Balvatn reinbeitedistrikt
* Duokta reinbeitedistrikt
* Staigjo og Habmer Reinbeitedistrikt
* Frostisen reinbeitedistrikt
* Skjomen reinbeitedistrikt

De fleste reinbeitedistriktene flytter reinen vestover til kysten om vinteren, ofte ved hjelp av bil og ferge. Distriktene som ikke har tilgang på kystbeite flytter reinen innover i landet mot svenskegrensa. De to nordligste reinbeitedistriktene har en mer stasjonær driftsform med korte flyttinger mellom årstidsbeitene.

Nordland reinbeiteområde grenser til Troms reinbeiteområde og Nord-Trøndelag reinbeiteområde.

Eksterne lenker
---------------

* Reindrift i Nordland; fylkesmannen.no
* Distriktsplanar; Fylkesmannen i Nordland
**Terningen Arena** er et flerbruksanlegg ved Terningmoen leir i Elverum. Byggingen ble satt i gang i januar 2010, og trinn 1 ble ferdigstilt 23. desember 2010. Den offisielle åpningen skjedde helgen 7.–9. januar 2011.

Blant fasilitetene ved anlegget finnes det idrettshall, turnhall, konsertsal, bibliotek, kafé og kontorer.
Arealet av første byggetrinn måler rundt 24 000 kvadratmeter. Arkitekt er Thomas Bjørn Marschall, Besseggen Arkitekter. Totalentreprenør var Martin M. Bakken.

Funksjon
--------

Terningen Arena har som misjon å være et kultursenter for blant annet Festspillene i Elverum, konserter, håndball og turn.

I 2016 flyttet Elverums avdeling av Høgskolen i Hedmark (avdeling for helse- og idrettsfag), samt hovedadministrasjonen for HiHm hit. I 2017 ble HiHm til Høgskolen i Innlandet.

Forsvaret har velferdskontorer og idrettsfasiliteter for personell tilknyttet Terningmoen. Flere leietakere har kontorer og andre fasiliteter i Terningen Arena.

Leietakere
----------

* Elverum kommune (barnehage og storkjøkken)
* Høgskolen i Hedmark
* Hjelpemiddelsentralen / NAV
* Studentsamskipnaden i Hedmark
* Hedmark fylkeskommune
* Den offentlige tannhelsetjenesten
* Forsvaret
* Elverum kommunale industribygg
* Oppfølgingsenheten Frisk
* Family sports club
* Hernes institutt

Eksterne lenker
---------------

* Terningen Arena
* Terningen Arena på Facebook.
* Artikkel om Terningen Arena med fakta og historie.[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**Uaktsomhet** er en form for skyld som innebærer at man har opptrådt i strid med det en alminnelig fornuftig person ville ha gjort i en tilsvarende situasjon. Man skiller mellom vanlig/simpel uaktsomhet og grov uaktsomhet. I sistnevnte tilfelle kreves det gjerne et markert avvik mellom den utviste atferd og en atferd som objektivt kan betegnes som forsvarlig. Grensen mellom aktsom (forsvarlig), uaktsom og grovt uaktsom atferd vil bero på et skjønn, og kan ofte være vanskelig å trekke.

Det skilles videre mellom bevisst og ubevisst uaktsomhet. Uaktsomheten er bevisst når skadevolderen er klar over at handlingen innebærer en fare, men gjør den likevel (han tar en sjanse). Det kreves imidlertid ikke at skadevolderen er klar over at handlingen rettslig sett kan karakteriseres som uaktsom. Ubevisst uaktsomhet foreligger når skadevolderen ikke tenker over at handlingen innebærer en fare.

I erstatningsretten er hovedregelen i de fleste land at skade voldt ved uaktsomhet pådrar skadevolderen erstatningsansvar (omtales også som culpaansvar). Dette i motsetning til der skaden er voldt ved et hendelig uhell, slik at det ikke er utvist subjektiv skyld og dermed ikke oppstått noe erstatningsansvar (se dog objektivt ansvar). Hvilken målestokk som vil bli lagt til grunn når atferden skal bedømmes vil variere utfra situasjonen. Ved vanlige skadevoldende hendelser, som f.eks. kollisjon med bil, vil en alminnelig norm vanligvis bli lagt til grunn, der ordinære personer vil være sammenligningsgrunnlaget. Befinner man seg på spesielle områder vil vurderingen derimot kunne bli strengere. Ved yrkesvirksomhet vil normen man sammenlignes med være den som gjelder innen bransjen, og den vil ofte stille klare krav til aktsom opptreden. Eksempler på dette er ansvar for advokater og revisorer, som fort vil inntre dersom vedkommende ikke har fulgt de reglene som gjelder innen bransjen.

I strafferetten kreves som hovedregel forsett for at straff kan komme til anvendelse. I Norge foreskriver imidlertid stadig flere straffebestemmelser at uaktsomhet er nok. Særlig gjelder dette i spesiallovgivningen, det vil si alminnelige lover der det er tatt inn en straffetrussel. I slike tilfeller vil uaktsomhet nesten alltid være likestilt med forsett som skyldkrav.

Se også
-------

* Culpa in contrahendo
* Rettsvillfarelse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
Trollkvinnen Kirke rekker Odyssevs et beger kykeon tilsatt trylledrikk.
**Kykeon** (gresk: κυκεών, fra κυκάω, «å røre, blande, mikse») var en drikk i antikkens Hellas, laget av vann og bygg med ulike tilsetninger.

Den kunne tilsettes vin og raspet ost. Det antas at kykeon vanligvis viser til et brygg med psykoaktive stoffer, som i de eleusinske mysterier. Her ble den rituelle tredagers fasten brutt ved å drikke kykeon. Det antas at drikken fremkalte hallusinasjoner som ved inntak av LSD, etter tilsetning av meldrøye (*ergot*) som i regnfulle somre kan infisere byggkornet som kykeon-drikken var basert på.

Homer omtaler kykeon. I *Iliaden* beskrives drikken som bestående av vin, bygg og raspet geitost. I *Odysseen* rører trollkvinnen Kirke honning i, før hun tilsetter sin trylledrikk. I den homeriske hymnen til Demeter avslår gudinnen rødvin, men ber om kykeon av vann, mel og mynte.

Drikken kan ha motvirket forstoppelse, for i Aristofanes' *Fred* anbefaler Hermes helten å drikke kykeon etter at han har spist for mye frukt og nøtter.

Kykeon ble regnet som en drikk for bønder og simple folk. Theofrastos skildrer en bonde som kommer ravende inn i Athens folkeforsamling, full på kykeon.

Referanser
----------

1. ↑  *Kykeon*
2. ↑  *A History of Greek Philosophy*. 1. bind. s. 449.
3. ↑  González Wagner, Carlos (1984). *Psicoactivos, misticismo y religión en el mundo antiguo*. , utgitt av universitetet i Madrid
4. ↑  De eleusinske mysterier
5. ↑  Meldrøye, Veterinærinstituttet
6. ↑  Homer. *Iliaden*. XI, 638–641.
7. ↑  Homer. *Odysseen*. X, 234.
8. ↑  *Then Metaneira filled a cup with sweet wine and offered it to her; but she refused it, for she said it was not lawful for her to drink red wine, but bade them mix meal and water with soft mint and give her to drink.* Sitert fra: Hymne til Demeter
9. ↑  Aristofanes. Fred. v. 712.
10. ↑  Theofrastos. *Characters*. IV, 2–3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** World History Encyclopedia
 |
***Terningen er kastet*** er en nordisk TV-quiz som gikk på NRK Fjernsyn i 1964. Her skulle tidligere *Kvitt eller dobbelt*-deltakere fra de fire nordiske landene konkurrere i en kunnskapstest. Hvert land måtte sende lag med forskjellige eksperter innen sitt emne. I motsetningen til *Kvitt eller dobbelt* kunne de ikke velge emne. Lagene fikk ett poeng for hvert riktig svar og det laget som først kom til 21 poeng hadde vunnet runden og fikk dermed ett landskampspoeng. Lagene kunne også velge et jokerspørsmål og svarte de rett fikk de syv poeng, men var svaret feil mistet de alle poengene de hadde fått. Jokerspørsmålene ble trukket ut blant syv spørsmål lukke i hver sin konvolutt. Ett var enkelt, mens de andre seks var vanskelig og var hentet fra et hvilket som helst emne. Det norske laget ble veiledet av Gunnar Haarberg. Dommer var Jón Helgason.

Programmet ble sent fra Cirkus arena i Stockholm og ble kringkastet på lørdager. Det ble produsert av Nordvisjon.

Finske Esko Kivikoski gikk av med seieren i den siste spesialsendingen der konkurransen var gjort individuell.

Referanser
----------

1. 1 2  «Rogalands Avis 1964.10.17». Norge;Rogaland;;Stavanger;;;;. s. 12.
2. ↑  «Lofotposten 1964.12.21». Norge;Nordland;;Vågan;;;;. s. 2.
**Småart** (agamospecies) er et begrep som brukes innen biologi, særlig botanikk, for de linjene av genetisk ganske like individer som oppstår når arter formerer seg apomiktisk (en form for ukjønnet formering). Siden avkommet kun har genetisk materiale fra morplanta, er de kloner. Dette betyr at mutasjoner som skjer vil samles opp i ulike linjer siden det ikke skjer noen blanding av gener som seksuell reproduksjon innebærer. Når slike planter av og til har normal kjønnet formering gir de opphav til artskomplekser med uklare artsgrenser.

Resultatet vil bli at man får en rekke linjer som er reproduktivt atskilt fra hverandre og som over tid vil bli litt forskjellige fra hverandre etterhvert som linjene samler opp ulike mutasjoner. Det vil derfor kunne skilles ut mange småarter innen slike taksa.

Eksempler på norske planteslekter som har apomiktiske taksa er: bjørnebær (*Rubus*), Løvetann (*Taraxacum*) og sveve (*Hieracium*). Innen de siste to slektene er det skilt ut fler hundre eller tusen småarter.
**Rødflangre** (*Epipactis atrorubens*) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).

Utseende
--------

Rødflangre er en slank og smekker orkidé, med ovale, mørkegrønne blader oppover stengelen. Måten bladene sitter på stengelen er helt spesiell hos flangrene, slik at en lett kan kjenne igjen til og med sterile flangreplanter.

Rødflangre blomstrer på seinsommeren, med mange blomster i en farge som spenner fra bleikrosa via rød til purpurrød og rødbrun (hver enkelt plante har sin fargetone på blomstene). Blomstene dufter forøvrig svært behagelig av vanilje og kakao. Rødflangre opptrer som regel i store mengder der den finnes.

Forekomster i Norge
-------------------

Rødflangre er en typisk orkidé i kalkfuruskoger, men den vokser også i andre habitat så lenge den har kalkrik grunn.

Planta finnes spredt over hele Norge, med et lite tyngdepunkt i Nordland. I vest og sør er det lite av den, i tillegg til at den har få forekomster i Hedmark. Rødflangre går helt nord til Nordkapp, og den finnes også ganske langt opp i fjellet.

Hverken rødflangre eller dens nære slektning bredflangre er sjeldne orkidéer, de er derfor ikke freda. Begge er i rødlistevurderingen 2021 regnet som livskraftige (LC).

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. november 2021. Besøkt 19. februar 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rødflangre* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rødflangre* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Rødflangre* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Rødflangre* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Rødflangre* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rødflangre* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Rødflangre* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Rødflangre* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Epipactis atrorubens* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Epipactis atrorubens* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Epipactis atrorubens* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** NKC
 |
**Tvisteløsningsorgan** er en samlebetegnelse på domstolene og andre offentlige eller private organer for å løse tvisteforhold mellom fysiske eller juridiske personer.

Konfliktrådet er et slikt organ som vanligvis ikke blir betegnet som en domstol, mens et forliksråd i visse tilfelle kan avsi en dom som kan få virkning tilsvarende som en dom avsagt av en vanlig domstol, dvs. tingrett, lagmannsrett eller Høyesterett.

I tilknytning til Forbrukerrådet er det tvisteløsningsorganer som har offisiell status.

I sivile (dvs. ikke strafferettslige) tvister med såkalt *fri rådighet* over saksgjenstanden, kan partene i vid utstrekning bli enige om å la tvisten bli avgjort ved voldgift (med én eller flere voldgiftsdommere), av en oppmann eller av en person som partene selv utpeker til å starte med å megle, og til eventuelt å ende med å ta en avgjørelse dersom meglingen ikke lykkes.

Behovet for tvisteløsningsorganer som alternativer til domstoler skyldes dels at domstolsbehandling kan ta lang tid – opp til flere år fra stevning til tingrett og anke videre til lagmannsrett og Høyesterett. Dels skyldes behovet at partene kan ønske mindre offentlighet under tvisteløsningen enn ved de ordinære domstolene. Dels kan partene ha ønske om å ville påvirke valget av person(er) til å løse tvisten, i større utstrekning enn det er mulig ved de ordinære domstolene.
**Kuuk** (stilisert **KUUK**) er en norsk hiphop/punk-gruppe bestående av frontfigurene Mira Berggrav Refsum og Ragna Solbergnes, produsent og DJ Andreas Lanesjord, bassist Ole Øvstedal og perkusjonist Sahrish Abbas. Gruppen ble til på et nachspiel i 2013. Gruppen er spesielt kjent for deres rekke opptredener under Oslo Pride og de var sentrale i opprettelsen av Træna Pride. Kuuk har provosert både gjennom tekster, sceneopptredener og i videoer påført de ikoniske badedraktene med det amerikanske flagget. De utga live-albumet *Kuuk Live Fra Blitz* 14. desember 2018. Musikkforsker Birgitte Sandve beskriver gruppen slik: «Mira og Ragnas lek med hiphopens machokultur kan forstås som en dekonstruksjon av kjønnede identiteter fra et sjangerspesifikt perspektiv. Ved å stille kjønnede rapkonvensjoner opp mot hverandre inntar KUUK en holdning som tvinger frem spørsmål om fremstilling av kvinnekroppen, nakenhet og seksualitet i populærkulturen.»

Gruppen ble oppløst i 2018 med bakgrunn i at andre prosjekter tar for mye tid, at musikkprosjektet måtte vike.

Diskografi
----------

Krediteringer er hentet fra iTunes.

### Live-album

* *Kuuk Live Fra Blitz* (2018)

### Singler

* «Htg» (2014)
* «Hor» (2014)
* «10 000 High Fives» (2014)
* «Høvle» (2015)
* «Ekleste Ordet» (2015)
* «Norge Trenger KUUK» (2015)
* «Sug Meg» (2015)
* «Klitthopp» (2017)

Referanser
----------

1. ↑   «KUUK: – Det er et idiotisk spørsmål som vi er lei av å svare på». Natt og dag. 16. juli 2015. Besøkt 2. januar 2020.  `|fornavn1=` mangler `|etternavn1=` i Authors list (hjelp)
2. 1 2   Edel, Malene Farstad (26.11.2018). «Det blir aldri nok KUUK». Dusken. Besøkt 2. januar 2020.
3. 1 2   Thorsen, Eirik Wilhelm (01.12.2018). «Hvem skal fylle hølet etter Kuuk?». Subjekt. Besøkt 2. januar 2020.
4. ↑   «Kuuk - Live fra Blitz (Vinyl LP)». CDON. Besøkt 2. januar 2020.
5. 1 2   Sandve, Birgitte (4. april 2015). «KUUK i maskineriet». Argument. Besøkt 2. januar 2020.
6. ↑   «KUUK on Apple Music». Apple. Besøkt 2. januar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kuuk på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Kuuk på Spotify Rediger på Wikidata
* Kuuk på Facebook Rediger på Wikidata

* Kuuk på Instagram Rediger på Wikidata

* Kuuk på YouTube Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
**Rødfrynset båspinner** (*Pseudoips prasinanus*) er en sommerfugl som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). Denne vakkert grønne arten finnes i Norge langs kysten til Sogn og Fjordane, men er ikke vanlig.

Utseende
--------

En middelsstor (vingsepenn 31 – 40 mm), grønn spinner. Den ligner på eikebåtfly (*Bena bicolorana*), men kan skilles fra denne på at grønnfargen er noe blekere, at den har tre, ikke to, lyse skråstriper i forvingene, og at hårfrynsene langs vingekanten er rødlige i alle fall hos hannen. Hodet, brystet, forvingene og bakkroppen hos hannen er grønne. Hunnens bakkropp og bakvinger er hvitaktige, hannens bakvinger blekt grønngule. Antennene og de små labialpalpene er brunrøde, antennene trådformede og vel halvparten så lange som forvingene. Larven er gulgrønn med to mørkere ryggstriper, gul sidestripe og gule prikker ellers på kroppen. Den er kort og kraftig, tykkest nær hodet, avsmalnende bakover. Hodet er stort og glinsende grønt.

Levevis
-------

Rødfrynset båtspinner finnes i løv- og blandingsskog, skogkanter og parker. Den er mer hardfør enn slektningen eikebåtfly. De voksne spinnerne flyr fra solnedgang og et par timer framover, fra slutten av mai til begynnelsen av juli. De kommer gjerne til lys. Disse spinnerne kan lage klikkende lyder, både noen som er hørbare for mennesker og ultralyd. Trolig hjelper disse lydene kjønnene til å finne hverandre. Larven utvikler seg på ulike løvtrær, bøk synes å være særlig foretrukket.

Utbredelse
----------

Rødfrynset båtspinner finnes over det meste av Europa unntatt den nordligste delen, vidare østover til Japan, Korea og øst-Sibir. I Norge er den forholdsvis vanlig på Øst- og Sørlandet, mer spredt nordover til Sogn og Fjordane.

Kilder
------

* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider.
* Hydén, N. Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* Nettsiden *Norges sommerfugler*:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødfrynset båtspinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødfrynset båtspinner* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *rødfrynset båtspinner* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *rødfrynset båtspinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Pseudoips prasinana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Pseudoips prasinana* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
***Liero*** er et videospill som først ble utgitt av den finske programmereren Joosa Riekkinen i 1998. Spillet kan sies å ha mange likhetstrekk med det mer kjente spillet Worms armageddon.

I *Liero* finnes det en rekke våpen å velge mellom. Fem våpen velges for hver enkelt spiller før spillet begynner, men man kan også i løpet av spillet finne forskjellige kasser med andre våpen, dersom dette står på i «Option».

*Liero* er finsk for ordet meitemark som uttales [lie.ro]. I senere tid har spillet vært en stor inspirasjonskilde til andre spill, blant annet Soldat.

Referanser
----------

1. ↑  «The-Underdogs.info | Geek Stuff, Gadgets und Technik». *www.the-underdogs.info*. Arkivert fra originalen 14. juni 2006. Besøkt 14. februar 2016.
2. ↑  «MoleZ - Liero Wiki». 24. mars 2007. Arkivert fra originalen 24. mars 2007. Besøkt 14. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Liero* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Liero* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Liero* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
«**Tweeter and the Monkey Man**» er en sang av rock-supergruppen The Traveling Wilburys. Sangen dukket først opp på albumet *Traveling Wilburys Vol. 1* fra 1988. Alle bandmedlemmene krediteres for å ha skrevet sangen, og den er utgitt av Bob Dylans Special Rider Music. Dylan synger også hovedstemmen på versene, mens resten av bandet er med på refrengene.

Teksten handler om tittelfigurene, en transperson doplanger kalt «Tweeter» («Pip»), hennes kumpan, kjent bare som «The Monkey Man» («Apemannen»), og deres nemesis, «the Undercover Cop» («Sivilsnuten»). Med sine 5 minutter og 27 sekunder, er «Tweeter and the Monkey Man» Traveling Wilburys’ lengste opptak.

«Tweeter and the Monkey Man» regnes noen ganger som en leken tributt til Bruce Springsteens sanger. Tekstene inneholder titlene til mange Springsteen-spor, og mange av Springsteens temaer og landskaper. For eksempel er handlingen i sangen lagt til New Jersey, staten Springsteen kommer fra, og steder som Rahway Prison og Jersey City er nevnt ved navn. Referanser til Springsteens sangtitler er bl.a. «Stolen Car», «Mansion On The Hill», «Thunder Road», «State Trooper», «Factory», «The River», og sangen som Springsteen gjorde populær, men som var skrevet av Tom Waits, «Jersey Girl». I tillegg er «Lion's Den» og «Paradise» nevnt i sangen og tydelig fremhevet, begge deler er titler på Springsteen-sanger som har kommet ut etter Traveling Wilburys' album.

På Traveling Wilburys-DVD-en (sluppet i 2007 som en del av en boks) ble sangens tilblivelse beskrevet. George forteller at Dylan og Petty diskuterte «Americana-drit som vi ikke forsto». Samtalen ble tatt opp og senere oversatt av gruppen til et grunnlag for sangen. Refrenget var opprinnelig en del av et vers, men ble senere valgt ut til å være refreng. 

The Headstones synger en coverversjon av «Tweeter and The Monkey Man» på sitt album *Picture of Health*.

Eksterne lenker
---------------

* Comment by Morten Felgenhauer on George Starostin's Music Reviews site – Discussing the song and Springsteen connections.
* "Tweeter and the Monkey Man" page at SpringsteenLyrics.com – Lyrics and info + details about the Bruce Springsteen/Bob Dylan story behind the song
* "Tweeter and the Monkey Man" page at The Dylan Lyric Commentaries
* Explanation and analysis of the song at everything2.com.

| * v
* d
* r
Traveling Wilburys |
| --- |
| Medlemmer | **George Harrison**· **Jeff Lynne**· **Tom Petty**· **Bob Dylan**· **Roy Orbison** |
| Studioalbum | *Traveling Wilburys Vol. 1*  **·** *Traveling Wilburys Vol. 3* |
| Samlealbum | *The Traveling Wilburys Collection* |
| Veldedighetsalbum | *Nobody’s Child: Romanian Angel Appeal* |
| Singler | *«Handle with Care»*  **·** *«End of the Line»*  **·** *«Nobody's Child»*  **·** *«She’s My Baby»*  **·** *«Wilbury Twist»* |
| Relaterte artikler | Jim Keltner  **·** Dhani Harrison  **·** *Full Moon Fever* |
**Rødfyllgata** (nr. i år 1900: 11-31, 8-40) var ei gate i Vaterlandskvartalene i Oslo. Den var parallellgate til Elvegata og strakk seg fra krysset Tomtegata og Schweigaards bru til Karl den XIIs gate. Rødfyllgata 21 var en hjørnegård ved krysset Vognmannsgata og Søberggangen. Hotellet Oslo Plaza er i dag plassert i dette tidligere gatekrysset, mens Oslo Spektrum er reist over gatas nordvestlige løp.

Rødfyllgata var på 1700-tallet hovedgate i Vaterland og ble på den tida kalt Vaterlands Tvergate.

I perioden 1959-1970 ble mesteparten av bebyggelsen i Vaterlandskvartalene revet. Akerselva ble lagt i rør og Nylandsveien ble en dominerende bro over området. Hjørnegården Rødfyllgata 21 og Rødfyllgata 12 er begge gjenreist på Norsk Folkemuseum på Bygdøy i Oslo.

Navnet
------

Vaterlandskvartalene opplevde gradvis forslumming på 1800- og 1900-tallet, og Rødfyllgata ble av enkelte spøkefugler assosiert med «fylla», alkoholmisbruket, som hadde en tendens til å sette sitt preg på området. Opphavet for navnet har nok antakelig heller sammenheng med Alunverket ved Ekebergskrenten der det ble produsert alun eller kaliumaluminiumsulfat. Brent alunskifer blir rød – og det antas at avgangen fra verket endte i nærheten av Rødfyllgata.

Galleri
-------

* Rødfyllgata 12 slik bygget sto før det ble revet og gjenreist på Norsk Folkemuseum.Rødfyllgata 12 slik bygget sto før det ble revet og gjenreist på Norsk Folkemuseum.
* Rødfyllgata 18 og 14.Rødfyllgata 18 og 14.
* Vaterland på bykart fra 1860Vaterland på bykart fra 1860

Referanser
----------

1. ↑  Ellen Røsjø. «Det gamle Vaterland». Oslo kommune. Besøkt 28. april 2010.

Eksterne lenker
---------------

* Oslobilder.no har gallerier med motiv fra Rødfyllgata

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki
 |
**Rødgult engfly** (*Oligia fasciuncula*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt nord til Sør-Trøndelag i Norge, men mangler på mesteparten av Østlandet.

Utseende
--------

Et ganske lite (vingespenn 22 – 24 mm), tettbygd, rødbrunt eller gulbrunt nattfly. De fleste individene er tydelig rødlige. Forvingen har utydelige tegninger, man kan vanligvis bare såvidt skimte nyre- og ringmerker og tverrlinjer, bortsett fra den bakre delen av ytre mellomlinje (som danner ytterkanten av midtfeltet) som er hvit. Vingens midtfelt er mørkere i den bakerste halvdelen, resten av vingens bakkant er lys. Bakvingen er grå. Arten er lett å kjenne igjen på den lille kroppsstørrelsen kombinert med fargen.

Levevis
-------

Denne arten finnes på åpne, helst litt fuktige, områder med gras. Larven lever på røttene av ulike grasarter og overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr fra skumringen og utover kvelden og natten, i juni – august.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Europa, mest i den vestlige delen, men den forekommer så langt øst som Ukraina. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten fra Aust-Agder til Rogaland, sjeldnere lenger nord på Vestlandet. Det finnes isolerte funn fra Hvaler i Østfold (bortsett fra dette er den ikke funnet på Østlandet) og fra Sør-Trøndelag.

Kilder
------

* Norges sommerfugler – Rødgult engfly [*død lenke*]
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Oligia fasciuncula* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *rødgult engfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *rødgult engfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *rødgult engfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *rødgult engfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *rødgult engfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *rødgult engfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Oligia fasciuncula* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Oligia fasciuncula* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Rødhalshornfugl** (*Aceros nipalensis*) er en monotypisk art i slekten ***Aceros***, som særpreges av å mangle hjelm. Slekten er én av femten i underfamilien neshornfugler (Bucerotinae), som inngår i hornfuglfamilien (Bucerotidae). Arten listes som *sårbar* på IUCNs rødliste og står også oppført på CITES liste II, som omfatter arter der den internasjonale handelen må begrenses for å sikre artenes overlevelse.

Etymologi
---------

Slektsnavnet *Aceros* følger av det gr. uttrykket *akerōs* (ακερως = hornløs) og er satt sammen av det negative prefikset *a* (α = uten) og *kerōs* (κερως = horn). Artsnavnet *nipalensis* er rett og slett en latinisering av navnet Nepal (som tidligere ble skrevet både som *Nipal* og *Nepaul*). Betydningen av det vitenskapelige navnet på arten er således; *hornløs* (hornfugl) *fra Nepal*.

Biologi
-------

Rødhalshornfuglen blir omkring 90–100 cm og veier typisk 2 270–2 500 g, avhengig av kjønn. Hannene blir størst. Arten særpreges av et kjempestort blekgult nebb med karakteristiske skrå svarte striper i en avlang triangulær seksjon innerst på overnebbet. Arten mangler imidlertid den tradisjonelle hjelmen, slik hornfugler ellers har. Til gjengjeld er overnebbet svulmende. Hannen har rustrødt hode, nakke og underkropp og glinsende svart overdel og vinger. Stjerten er lang og innerste halvdel sort og ytterste halvdel hvit. Rundt øyene har den bar blå hud. Arten har dessuten er bar strupefold av rødt skinn (med en blåfiolett flekk der undernebbet møter kinnene) som kan blåses opp.

Arten trives i tett temperert lauvskog og eviggrønn skog i kuppert terreng, spesielt langs rygger og fjell, i høyder på 150–2 200 moh (typisk 600–1 800 moh). I det nordlige Burma er arten registrert opp mot 2 900 moh.

Man regner med at totalbestanden av rødhalshornfugl består av omkring 1 500–7 000 voksne individer, som er spredd ut over et område på cirka 285 000 km². I Nepal har den ikke blitt observert siden 1800-tallet og regnes som regionalt utdødd.

Referanser
----------

1. 1 2  Jobling, J. A. (2017). Key to Scientific Names in Ornithology. In: del Hoyo, J. Elliott, A. Sargatal, J. Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.) (2017). *Handbook of the Birds of the World Alive.* Lynx Edicions, Barcelona
2. 1 2 3  Kemp, A.C. & Kirwan, G.M. (2017). Rufous-necked Hornbill (*Aceros nipalensis*). In: del Hoyo, J. Elliott, A. Sargatal, J. Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). *Handbook of the Birds of the World Alive*. Lynx Edicions, Barcelona.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rødhalshornfugl* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Rødhalshornfugl* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Rødhalshornfugl* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Rødhalshornfugl* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Rødhalshornfugl* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Aceros nipalensis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Aceros nipalensis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Tvrtko Ljutić** (født 8. september 2002) er en kroatisk alpinist, som representerer klubben HSK Žuti mačak. Han trenes av Amir Ljutic.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Ljutić deltok i sitt første FIS-renn i november 2018, i Solda i Tyskland, der han kom på 35.-plass i storslalåm. Han deltok i Bosnia-Hercegovinas juniormesterskap i alpint i desember 2018, og kjørte der inn til sjetteplass i slalåm og 13.-plass i storslalåm. I det østerrikske juniormesterskapet kom han på 17.-plass i slalåm. I februar deltok han i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival), og kom der på 17.-plass i slalåm og 46.-plass i storslalåm.

Under det kroatiske mesterskapet i alpint 2019 kom han på sjetteplass i slalåm. Han deltok også i det slovenske mesterskapet i alpint, og kjørte der inn til 17.-plass i slalåm, 42.-plass i kombinasjonen, 56.-plass i super-G og 38.-plass i utfor.

### Sesongen 2019/20

Han deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom han på 41.-plass i super-G, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte han seg opp til 20.-plass. I storslalåm kom han på 25.-plass og i slalåm kom han på femteplass.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  FIS - *Tvrtko Ljutic - Results*, besøkt 17. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing - Men's Super-G* Arkivert 10. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 17. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Tvrtko Ljutic*[*død lenke*], besøkt 17. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tvrtko Ljutić – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Tvrtko Ljutić – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Tvrtko Ljutić – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020[*død lenke*]
Hovedkontor i Mohrenstrasse 37 i Berlin
**Tysklands justisdepartement** er et føderalt departement med ansvar for justispolitikken. Det ledes av justisminister Heiko Maas.

Ministeriet ble grunnlagt 1. januar 1877 under navnet Riksjustiskontoret (*Reichsjustizamt*). I 1919 fikk det status som føderalt departement. På grunn av Tysklands føderale karakter var justispolitikken overveiende forbundsstatenes domene før 1919, og mange områder av justispolitikken er fremdeles delstatenes ansvarsområde.

Ministeriets offisielle betegnelse var *Reichsministerium der Justiz* (riksministeriet for justis) fra 1919 til 1945. I 1949 ble så ministeriet gjenopprettet under betegnelsen *Bundesministerium der Justiz* (forbundsministeriet for justis). Betegnelsen *Reichsministerium der Justiz* og *Reichsminister der Justiz* ble likevel fortsatt brukt i tallrike lover i Tyskland frem til 2006, og ble beholdt selv om flere av lovene ble endret flere ganger etter 1949.

Se også
-------

* Tysklands justisministre

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bundesministerium der Justiz (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

1. Nummerert liste-element

| * v
* d
* r
Tysklands føderale departementer |
| --- |
|  | Forsvar **·** Justis **·** Finans **·** Innenriks **·** Utenriks **·** Næring og teknologi **·** Arbeid og sosial **·** Familie **·** Miljøvern og reaktorsikkerhet **·** Ernæring, landbruk og forbrukervern **·** Økonomisk samarbeid (bistand) **·** Helse **·** Transport og bygg **·** Utdannelse og forskning | Tysklands flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Tysklandsavtalen** ble undertegnet 25. mai 1952 av Forbundsrepublikken Tyskland (som da omfattet området for Vest-Tyskland) og de tre okkupasjonsmaktene USA, Frankrike og Storbritannia. Med avtalen fikk forbundsrepublikken tilnærmet full suverenitet, blant annet ved at okkupasjonsstatuttet og den allierte høykommisjon ble opphevet. Tysklandsavtalen trådte i kraft i 1955 og ble avløst av to-pluss-fire-avtalen i 1990.

Tysklandsavtalen var opprinnelig koblet til innføringen av Det europeiske forsvarsfellesskap, men dette forsvarssamarbeidet ble det ikke noe av. Frankrikes parlament sa nei til forsvarsfellesskapet 30. august 1954. Tysklandsavtalen ble derfor først gjennomført ved undertegningen av Parisavtalene, inngått 1954 og ratifisert 5. mai 1955. Med disse avtalene ble forbundsrepublikken medlem av NATO og Den vesteuropeiske union.

De vestlige okkupasjonsmaktene tok i avtalen visse forbehold om sine rettigheter og plikter knyttet til Berlins særskilte stilling. De tok også tatt forbehold om å delta ved en gjenforening av Tyskland etter at landet ble delt etter andre verdenskrig. Ved Tysklands gjenforening i 1990, ble Tysklandsavtalen etterfulgt av to-pluss-fire-avtalen.

Tysklandsavtalen ble 1952 undertegnet av forbundskansler Konrad Adenauer og utenriksministrene Dean Acheson, Robert Schuman og Anthony Eden.

Avtalens opprinnelige navn var *Generalvertrag* eller *Den generelle/alminnelige avtale*. DDR døpte den raskt til Generalkriegsvertrag (den alminnelige krigsavtalen). Historikeren Henning Köhler fremholder at det var Adenauers ønske at det skulle være tydelig hvilket område avtalen gjaldt for, og han krevde derfor at det alminnelige navnet skulle være *Deutschlandvertrag*, altså Tysklandsavtalen. De allierte vestmaktene aksepterte ikke dette fullt ut, men godtok likevel at avtalen skulle hete *Vertrag über die Beziehungen zwischen der Bundesrepublik Deutschland und den Drei Mächten* (avtale over forholdene mellom Forbundsrepublikken Tyskland og de tre maktene). Da hadde imidlertid språkbruken festet seg så meget at avtalen deretter gikk under navnet Tysklandsavtalen. At avtalen holdt visse spørsmål knyttet til det samlede Tyskland åpne, gjorde at den i en slik forstand var en «tysklandsavtale». Dette var imidlertid ikke Adenauers motiv for å kreve navneskiftet.

Se også
-------

* Overgangsavtalen

Referanser
----------

1. 1 2 3  Weidenfeld, Werner (1999). *Handbuch zur deutschen Einheit, 1949-1989-1999* **(tysk)**. Campus Verlag. s. 276. ISBN 978-3-593-36240-3.
2. 1 2  «Deutschlandvertrag - Rechtslexikon». *www.rechtslexikon.net*. Arkivert fra originalen 27. juli 2021. Besøkt 14. februar 2021.
3. ↑  Deutschland, Stiftung Deutsches Historisches Museum, Stiftung Haus der Geschichte der Bundesrepublik. «Gerade auf LeMO gesehen: LeMO Kapitel: Zwei-plus-Vier-Vertrag». *www.hdg.de* **(tysk)**. Besøkt 14. februar 2021.
4. ↑  Köhler, Henning (1994). *Adenauer*. Propyläen. s. 680. ISBN 3549054440.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Magenta** er et norsk industrial rock-band.

Biografi
--------

Bandet ble opprettet av Anders Odden sommeren 1995. Vilde Lockert ble med som vokalist på høsten samme år. I 1997 kom den første EP-en; *Magenta*. Musikkalbumet *Periode* ble utgitt i mars 1998, og bandet turnerte Norge og Tyskland. Magenta ble signert i april 2001 med det tyske indie-selskapet *Re:pop Music*. Sommeren samme år spilte de inn albumet *Little Girl Lost*. Det ble sluppet i Tyskland 24. juni 2002. Albumet nådde fjerdeplass på den tyske alternativ-album listen. Bandet hadde mange konserter i 2002/2003, men tok seg fri etter Arvika Festivalen i Sverige i 2003. I 2006 ble bassist Daniel Hill med i bandet. Nytt album med navn *Art And Accidents* ble utgitt 9. februar 2009 gjennom Indie Distribution. Magenta utvidet bandet med trommeslager Erik Engebretsen og dro på Europaturne sammen med Gothminister og Trail of Tears høsten 2009. Anders Odden fikk 20 desember 2009 en åpenbaring som ledet til Magentas neste prosjekt, Magenta Aus Norwegen. Han sto på scenen som livebassist i Satyricon og så 1000 engelskmenn synge med på «Den Siste» og tenkte «Magenta må lage musikk på norsk». Som sagt så gjort. "Magenta Aus Norwegen 1" ble sluppet digitalt i mars 2012.

Medlemmer
---------

* Vilde Lockert – Vokal
* Anders Odden – Gitar, bassgitar, programmering, vokal
* Daniel Hill – Bassgitar
* Erik Engebretsen – Slagverk

Diskografi
----------

### Album

* *Periode* (1998) Tatra
* *Little Girl Lost* (2003) Re:pop
* *Art and Accidents* (2009) AT&MT
* *Magenta Aus Norwegen* (2012) AT&MT
* *Songs For the Dead* (2015)

### Singler

* *Magenta (EP)* (6 spor, egenutgitt, 1997)
* *One Mind* SGL (1998) Tatra
* *All Over* SGL (2002) Re:pop
* *Shine On* (2006) Gun Records\*
* *Darkest Dream* (2008) AT&MT

\*Magenta har B-siden på Apoptygma Berzerk singlen med navn *Friendly Fire*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Magenta på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Magenta på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* (en) Magenta hos MySpace

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
Vimbuzadanser.
**Tumbuka** er en bantuspråklig folkegruppe i områdene rundt Mzuzu i Malawi, øst i Zambia og sør i Tanzania.

Tumbukaenes opprinnelse antas å ha vært i Kamerun, hvorfra de innvandret en gang mellom 1200- og 1500-tallet.[] På 1600- og 1700-tallet fulgte flere bølger innvandrende fra nord og nordvest som bosatte seg blant tumbukaene og tok til seg deres språk og tradisjoner.[] På midten av 1800-tallet erobret ngunier fra Natal området.[] De begynte også å tale tumbuka (ChiTumbuka).

Tumbukaene i det nordmalawiske Rumphi-distriktet ble frem til midten av 1800-tallet og etter et avbrudd under kolonitiden regjert av Chikulamayembe-dynastiets høvdinger.

Tumbukaene er for det meste jordbrukere, dyrker mais og tobakk og driver kvegdrift. Deres antall i Malawi anslås til 750.000 til en million.[] I Zambia kan det være 400.000.[] Johnstone/Mandryk (2001) skriver 940.000 og 392.000.[] Tumbukaene legger vekt på god utdannelse, men mange av de best utdannede flytter fra det nordlige Malawi for å arbeide i Lilongwe eller Blantyre.[]

Tradisjonelle musikinstrumenter er munnbuen *mtyangala* som bare spilles av kvinner, lamellofonen *malimba*, en med underhengte kalebassen forsterket xylofon og forskjellige rangler som benyttes til dans.[] En av danseformene er knyttet til besettelseskulten vimbuza og ledsages av metallrangler av *ngoma*-tromme brukt av kvinner. Kalebassmunnbuen *ugubu* holdes ikke lenger i særlig hevd.[]

Litteratur
----------

* Donald Fraser: *Winning a primitive people : sixteen years' work among the warlike tribe of the Ngoni and the Senga and Tumbuka peoples of Central Africa.* New York 1914, S. 112–195 Princeton Theological Seminary Library. Archive.org
* Steven Friedson: *Dancing Prophets: Musical Experience in Tumbuka Healing.* Chicago Studies in Ethnomusicology, University of Chicago Press, 1996
* H. L. Vail: *Religion, language and the tribal myth : the Tumbuka and Chewa of Malawi.* In: J. M. Schoffeleers: *Guardians of the land; essays on Central African territorial cults.* 1979, S. 209–233

Eksterne lenker
---------------

* *The Tumbuka of Malawi and Zambia.* CESA (Kristen misjon)[*død lenke*]
* Owen J. M. Kalinga: *Cultural and Political Change in Northern Malawi c. 1350–1800.* African Study Monographs, 3, mars 198, s. 49–58 (PDF; 525 kB)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Friidrett |
| Konkurrerte for Italias flagg Italia |
|  VM |
| Bronse | Paris 2003 | Tresteg |
|  Innendørs-EM |
| Sølv | Madrid 2005 | Tresteg |

**Magdelín Martínez** (født 10. februar 1976 i Camagüey, Cuba) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg.

Martínez begynte karrieren med å konkurrere for Cuba og tok bronse i de panamerikanske lekene i 1999. Etter å ha giftet seg med en italiener, ble hun italiensk statsborger, og fra 2001 har hun konkurrert for Italia.

Hennes første mesterskap som italiener var VM 2001 der hun kom på fjerdeplass i tresteg med et hopp på I EM 2002 ble hun nummer seks. I VM 2003 tok hun så bronsemedalje etter et hopp på 14,90.

Under OL 2004 i Athen gikk hun videre til finalen og endte på en sjuendeplass etter å ha klart 14,85. I innendørs-EM 2005 tok hun sølv med et hopp på 14,54, etter russiske Viktorija Gurova.

Martínez var også i finalen i VM 2005 der hun ble nummer åtte. I VM 2007 i Osaka ble hun nummer seks etter å ha klart 14,71. Derimot ble OL 2008 en Beijing en skuffelse for henne – hun ble utslått i kvalifiseringen.

Personlig rekord
----------------

* Tresteg – 15,03 meter

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 110016, oppført som Magdel&#237;n Martinez[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Magdelín Martínez – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Magdelín Martínez – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Magdelín Martínez – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Magdelín Martínez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Magdelín Martínez – World Athletics Rediger på Wikidata

* (it) Magdelín Martínez – FIDAL Rediger på Wikidata

* (en) Magdelín Martínez – Diamond League Rediger på Wikidata

* (en) Magdelín Martínez – Track and Field Statistics Rediger på Wikidata
**Tulsi Giri** (født 8. oktober 1926 i Siraha, død 18. desember 2018 i Katmandu) var en høyreekstrem[] monarkistisk politiker i Nepal.

Under det kongelige diktaturet før 1990 var han statsminister tre ganger:

* Fra 26. desember 1960 til 23. desember 1963
* Fra 26. februar 1964 til 26. januar 1965
* Fra 1. desember 1975 til 12. september 1977

Giri var opprinnelig medlem av Nepals Kongressparti, veteran fra revolusjonen i 1950 til 1951 og medarbeider av BP Koirala. Han var med i Koiralas regjering fra 1959, men gikk av i august 1960.

Etter kong Mahendras statskupp i desember 1960 blei han den første statsministeren under diktaturet, og en ledende politiker innafor det såkalte Panchayat-demokratiet, som var det offisielle navnet på kongens diktatur fra 1962.

Han utvikla seg til en svært høyreorientert politiker med et dårlig rykte.[] Før diktaturet brøyt sammen i 1990 flytta han til utlandet.

Da kong Gyanendra oppretta sitt personlige diktatur fra 1. februar 2005 inviterte han Tulsi Giri hjem, og ga ham en sentral post i regjeringa. Det styrka intrykket av at Gyanendra ønska å gjenskape en nyutgave av Panchayat-systemet.[] Giri blei rekna som en høyreekstrem rådgiver for kongen.[]

Etter at det kongelige diktaturet falt i april 2006 ble Giri Tulsi satt på ei liste over regjeringspolitikere som ikke får forlate landet i påvente av et rettsoppgjør.[]

Se også
-------

* Mahendra Bir Bikram Shah
* Birendra Bir Bikram Shah Dev
* Gyanendra Bir Bikram Shah Dev (4. juli 2001)
* Bishweshwar Prasad Koirala
* Nepals Kongressparti
* Panchayat-demokratiet

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000014596, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (iba)
 |
***A Favor to a Friend*** er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John Ince.

Handling
--------

Når Mary Worthington ikke går med på å signere et dokument som fritar eksekutorene av hennes avdøde fars eiendom fra tap av penger på grunn av dårlig forvaltning, låser de henne inne for å tvinge henne til å etterkomme kravene deres. I mellomtiden bekymrer Danny Abbott, en presseagent for Marys venn Gloria Morning, og to jødiske støttespillere at Glorias mislykkede musikal, The Purple Pagoda, kommer til å ødelegge dem økonomisk. Danny overtaler derfor kameraten Robert Garrison til å kidnappe Gloria og løslate henne kort tid før showtime for musikalen. De håper med dette å produsere en nyhet for å tiltrekke flere billett-kjøpere. Når Mary stikker av og kommer seg til Glorias leilighet, kidnapper Garrison henne - i den tro at hun er Gloria.

Skuespillere
------------

* Emmy Wehlen som May Worthington
* Jack Mulhall som Robert Garrison
* Hugh Fay som Danny Abbott
* Joseph Kilgour som Mark Arnold
* Effie Conley som Gloria Morning
* Jack Miller som Sam Arnold
* Harry Todd som William Z. Williams

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 18. mai 2016.
2. ↑   www.imdb.com, besøkt 18. mai 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  A FAVOR TO A FRIEND

Eksterne lenker
---------------

* (en) *A Favor to a Friend* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *A Favor to a Friend* på AllMovie Rediger på Wikidata
**Tverrelva** er en av sideelvene til Sjønståelva i Fauske kommune, Nordland, og er en del av Sulitjelmavassdraget. Elva renner fra Skoffedalsvatnet og går gjennom Skoffedalen nord for Sjønståelva.

Det er i 2013 søkt konsesjon for utbygging av Tverrelva. Kraftverket vil utnytte et fall på 180 m i elva. Inntaket er planlagt 400 moh. Vannveien er på nordvestsiden av Tverrelva. Middelvannføringen er 1,15 m3/s ved inntaket. Installert effekt vil bli på 3,5 MW. Etter planene blir årsproduksjonen 9,4 GWh. Utbyggingen vil føre til redusert vannføring på en 1500 m lang strekning i Tverrelva. Det er planlagt å slippe en minstevannføring på 200 l/s i sommersesongen og 20 l/s i vintersesongen. Nedenfor planlagt kraftstasjon på Tverråmo er Tverrelva allerede utnyttet i Sjønstå kraftverk. I konsesjonssøknaden er det vurdert at inngrepet vil ha middels negativ konsekvens for landskapet. For kulturminner og kulturmiljø er konsekvensen vurdert til ubetydelig konsekvens.

Referanser
----------

1. ↑  Statens kartverk
2. ↑  NVE Konsesjoner
Operabygningen i Kyiv, oppkalt etter Taras Sjevtsjenko.
**Kyiv-operaen** er Ukrainas tredje eldste operahus, etter Odessa-operaen og Lviv-operaen. Kyiv-operaen ble dannet i 1867, og holder til i *Taras Sjevtsjenko ukrainske nasjonale operahus* i Kyiv.

Dagens nyromantiske operabygg skriver seg fra 1901. Kyiv-operaen holdt opprinnelig til i Kyivs byteater, men dette gikk tapt i en brann i 1896. Det nye bygget ble tegnet av Viktor Schröter.

I sovjettiden ble operaen nasjonalisert. På 1930-tallet var det planer om å gi operabygget en mer «proletarisk» stil, men dette ble i liten grad gjennomført. Under andre verdenskrig rømte operahuset til Ufa og senere til Irkutsk.

Operabygget ble renovert i 1983-88, da det ble bygget blant annet nye øvingsrom og en utvidet scene.

Kyiv-operaen er også kjent som åstedet for drapet på statsminister Pjotr Stolypin i 1911.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Kyiv-operaens nettsider

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |