recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hjemmestyre** er regjering av en koloni, et avhengig land eller en region av sine egne borgere. Det er altså makten til en del (administrativ inndeling) av en stat eller et eksternt avhengig land å utøve slike av statens styringsfullmakter innenfor eget forvaltningsområde som er blitt desentralisert til den av sentralstyret.

For Danmark er hjemmestyre betegnelsen for danske politiske forvaltningen av Færøyene og Grønland. Hovedformålet er å overføre beslutningsmyndighet fra danske politiske myndigheter til henholdsvis færøyske og grønlandske myndigheter. Færøyene har hatt hjemmestyre siden 1. april 1948, og Grønland siden 1. mai 1979.

For Finland har prosessen rundt selvstyre for øygruppen Åland vært mer omstendelig: I 1951 fikk Åland, som et administrativt landskap, et utvidet selvstyre, og den lokale forvaltningen skiftet navn fra «landskapsnämnd» til «landskapsstyrelse» (selvstyrelov gyldig fra og med 1. januar 1952). Det indre selvstyret ble betydelig utvidet med den nye selvstyreloven som trådte i kraft 1. januar 1993.

Hjemmestyre (engelsk: *home rule*) har vært det store politiske spørsmål i britisk politikk i flere hundre år. I andre halvdel av 1800-tallet gjaldt det hovedsakelig Irland, på begynnelsen av 1900-tallet også Britisk India, i andre halvdel av 1900-tallet Skottland og Wales, og på 2000-tallet også Nord-Irland. I begge tilfeller endte det imidlertid med full uavhengighet for sørlige Irland i 1921, for India og Pakistan i 1947, og for Sri Lanka i 1948.

Da man mot slutten av 1900-tallet begynte å diskutere selvstyre for Skottland og Wales, ble konseptet endret til *devolution* («delegering»), og det samme konseptet ble brukt når man utarbeidet selvstyre for Nord-Irland på begynnelsen av 2000-tallet. *Devolution* defineres av myndighetene som «desentralisering av makt og ansvarlighet for å være nærmere innbyggerne. Sluttresultatet bør være at lokale faktorer er bedre representert i beslutningstakingen».

Hjemmestyre angår også administrasjonen av kolonier, og i USA også kommuner.

Referanser
----------

1. ↑  «home rule», *Oxford Dictionaries*
2. ↑  «hjemmestyre», *NAOB*
3. ↑  Fakta om Færøyene, *Noridsk samarbeid*
4. ↑  «Lovgivning», *Naalakkersuisut.gl*
5. ↑  «Fakta om Åland», *Nordisk samarbeid*
6. ↑  «Devolution and Scotland», *UK and Scottish governments*

Se også
-------

* Grønlands hjemmestyre
* Færøyenes hjemmestyre

Portaler: Færøyene | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |
Buick Roadmaster 1938 med Nordberg-karosseri
Volvo Pv51C 1937 med Nordberg-karosseri
**Gustaf Nordbergs Vagnfabrik AB** var en vognfabrikk som senere gikk over til å bygge bil-karosserier i Stockholm på begynnelsen av 1900-tallet.

Det ble startet av Gustaf Nordberg som selskapet Gustaf Nordbergs Sadelmakeri & Vagnfabrik og bygget hestevogner for personal trafikk. Selskapet bygde senere komplette karosserier for biler, samt reparasjoner og produksjon av konvertible topper og bagasje-stativer.

Volvo Venus Bilo 1933 med Nordberg-karosseri
I 1930 bygde firmaet et karosseri til en syv seter på et Cadillac V8-chassis for kong Gustaf V. Nordbergs bygget i 1933 den svært avanserte konseptbilen Venus Bilo for Volvo, bilen var designet av Gustaf Ericsson. En 4 meter lang limousin ble også bygget i 1938 til Gustaf V på et Cadillac-chassis. Denne ble kongens favorittbil og ble brukt helt frem til 1954. Setene var flyttbare slik at de kunne plasseres overfor hverandre slik at kongen kunne spille kort under turen.

Selskapet bygget flere forskjellige karosserier for Volvo, inkludert en modell basert på Volvo PV51-chassiset. Det var en åpen kabriolet. Ambulanser ble også bygget på Volvo-chassiser.

Selskapet bygget totalt 35 karosserier på Rolls Royce chassis i løpet av årene 1912 - 1953. En av dem var en Silver Wraith, bygget i 1953.

Politiet i Stockholm fikk også en ny svartemarje fra Nordberg, som også bygget ambulanser for Stockholms brannvesen.

* Volvo PV657, 1935Volvo PV657, 1935
* Volvo PV51, 1937Volvo PV51, 1937
* Volvo PV61Volvo PV61
* Volvo PV51 Cabriolet, 1937Volvo PV51 Cabriolet, 1937

Referanser
----------

1. ↑  «Med MC bland hyttor och gruvor. Surahammars bruksmuseum. Svensk version.». *www.bjorns-story.se*. Arkivert fra originalen 11. mai 2011. Besøkt 21. februar 2022.
2. ↑  «Leveranschassi Volvo PV - Karosser - 445SB10(B)1». *www.pvchassi.com*. Besøkt 21. februar 2022.
3. ↑  «Volvo's Venus Bilo concept car | AutoMinded». *web.archive.org*. 3. mars 2013. Arkivert fra originalen 3. mars 2013. Besøkt 21. februar 2022.
4. ↑  «drm3739». *web.archive.org*. 9. juni 2013. Arkivert fra originalen 9. juni 2013. Besøkt 21. februar 2022.
5. ↑  «The Saint's Volvo Convertible». *www.saint.org*. Besøkt 21. februar 2022.
6. ↑  «tow.se». *web.archive.org*. 28. januar 2016. Arkivert fra originalen 28. januar 2016. Besøkt 21. februar 2022.
7. ↑  «Car of the Month - November 2001 - Rolls-Royce Silver Wraith Saloon by Nordberg». *www.rrab.com*. Besøkt 21. februar 2022.
8. ↑  «Wayback Machine». *web.archive.org*. 5. januar 2014. Arkivert fra originalen 5. januar 2014. Besøkt 21. februar 2022.
9. ↑  «Wayback Machine». *web.archive.org*. 11. august 2017. Arkivert fra originalen 11. august 2017. Besøkt 21. februar 2022.
Universitetet i Mannheim er plassert i Schloss Mannheim, som ble gjenoppbygget etter annen verdenskrig.
**Universität Mannheim** ligger i Mannheim i den tyske delstaten Baden-Württemberg. En stor del av universitetet er plassert på barokkslottet Schloss Mannheim, som er Europas nest største etter Versailles. 

Universitetet ble opprettet som handelshøyskole i 1907, og ble omdannet til universitetet i 1967. Flere ledende forskningsinstitutter er tilknyttet universitetet, deriblant Leibniz Institute for the Social Sciences (GESIS) og Zentrum für Europäische Wirtschaftsforschung (ZEW). 

Universität Mannheim er særlig kjent for studier i økonomi og samfunnsfag, og har over lang tid blitt rangert som Tysklands beste innen disse fagområdene. Det tilbys også studier innen informatikk, matematikk, psykologi, filosofi, og rettsvitenskap. 

Mannheim er kjent for å være en universitetsby, ettersom studentene står for en stor andel av byens innbyggere. Universitetet har en stor andel internasjonale studenter, og har partnersamarbeid med flere universiteter i særlig Sør-Amerika og USA. 

En rekke tyske selskaper har et tett samarbeid med handelshøyskolen, deriblant Daimler, SAP og BASF. 

Sjefredaktør og forretningsmann Trygve Hegnar og milliardær Trond Mohn er blant nordmennene som har studert ved universitetet.

Rangering
---------

Den tyske avisen Die Zeit betegnet i 2002 universitetet som «Tysklands Harvard». Times rangerte universitetet som nummer 20 i verden innen økonomi og nummer 31 innen samfunnsvitenskap. Financial Times rangerte mastergradstudiet i økonomi som det 14. beste i verden.

Referanser
----------

1. ↑  «Statistisches Bundesamt Deutschland - GENESIS-Online». *GENESIS-Online* **(tysk)**. Besøkt 8. juni 2023.
2. ↑   www.dfn.de, besøkt 23. september 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   web.archive.org, besøkt 20. oktober 2023[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   orcid.org[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.hrk.de, besøkt 10. mai 2019[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   www.adh.de, besøkt 17. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   idw-online.de, besøkt 23. september 2019[Hentet fra Wikidata]
8. ↑   www.uni-mannheim.de[Hentet fra Wikidata]
9. ↑   www.dfh-ufa.org, besøkt 27. oktober 2020[Hentet fra Wikidata]
10. ↑   «Our Members / Tier 6», besøkt november 2021[Hentet fra Wikidata]
11. ↑   www.nfdi.de[Hentet fra Wikidata]
12. 1 2  «Deutsches Harvard». *ZEIT ONLINE* **(tysk)**. 23. mai 2002.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Universität Mannheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** GeoNames
 |
Blåfjellhytta i 2023
Skiltstolpen ved hytta i 2023
**Blåfjellhytta** er Gui Sportsklubb sin hytte i Øvre Hallenåsen i Kjekstadmarka, 2,5 km sørvest for Heggedal og tre km nord for Røyken. Eiendommen ligger på 275 moh med utsikt over Indre Oslofjord. Fra hytta er det tilgang til turstiene og skiløypene innover i Kjekstadmarka.

Hytta ble bygget i 1925 av Heggedal Ungdomslag, og ble raskt et viktig samlingssted for ungdom i området. Under krigen ble hytta brukt til «ulovlig» 17. mai-feiring i ungdomslaget, og ved noen anledninger som møtested for en lokal Milorg-gruppe som opererte i området. 

Blåfjellhytta har i dag 16 sengeplasser i køyesenger på firemannsrom, med mulighet for seks sengeplasser på feltsenger. Peisestuen har sitteplass til 45 personer, og grillhytta *Lille Blå* til 15. Det er bilvei helt opp til hytta, med to parkeringsområder som til sammen har 30 plasser.

Frem til 2017 var det servering på søndager fra september til ut april. Gui Sportsklubb driver nå utleie av hytta til ulike arrangementer, og hytta brukes flittig av lokale foreninger. For eksempel har Heggedal og Blakstad skolekorps hver høst en overnattingstur til hytta for de eldre musikantene sine.

Kilder
------

1. ↑  Finstad, Sissel (13. mai 2023). «Blåfjellrunden i Kjekstadmarka». *Budstikka* (Innlegg om «ukens tur»). Besøkt 12. august 2023.
2. ↑  «Velkommen til Blåfjellhytta!». Gui Sportsklubb. Besøkt 12. august 2023.
3. ↑  «Mangler vaffelselgere – må holde stengt». *Budstikka*. 2. januar 2018. Besøkt 12. august 2023.

Litteratur
----------

* Terje Martinsen (2008). *Heggedals historie*. Asker: Asker og Bærum Historielag. s. 248-256. ISBN 9788290575378.

Eksterne lenker
---------------

* Blåfjellhyttas side på nettstedet til Gui Sportsklubb
* Artikler om Blåfjellhytta i Budstikka
* Blåfjellhytta i Markadatabasen
* Blåfjellhytta på ut.no
* Blåfjellhytta på yr.no
Christiania Glasmagasin i 2009 med alle tre bygningene ut mot torvet. Foto: Kjetil Ree 
Christiania Glasmagasin på Stortorvet i Oslo, med reklame for «Hadelandskrystall» på taket. Foto: Mittet & Co. AS/Nasjonalbiblioteket 
Stortorvet i 1865 med Simonsen på Torvet i nummer 9, Christiania Glasmagasin i nummer 10 og Elephant-Apotheket i nummer 11 (fra 1879). Foto: Ukjent/Tilhøyrer Oslo Museum 
**Christiania Glasmagasin** (**CG**) er en norsk kjede med butikker, spesialisert på glass og interiørartikler. Gruppen har sin opprinnelse i fabrikkutsalget for de norske glassverkene og kan føre sin historie tilbake til opprettelsen av Det Kongelige norske Compagnie i 1739. Dettte gikk imidlertid konkurs i 1750 og blir overtatt av norske eiere. En krambod for glasstøy opprettes på Jernbanetorget i 1857, men på grunn av utbyggingen av jernbanen må utsalget flyttes til nye lokaler i postgården på Stortorvet i 1862. 

På folkemunne blir butikken etter hvert bare kalt GlasMagasinet (se der for detaljer om butikkutsalget), og i 1887 ble tilnavnet offisielt tatt i bruk på utsalget.

Eierskap
--------

I 1984 kjøpte Atle Brynestad opp Christiania Glasmagasin fra Harald Bergs etterkommerne. Selskapet ble lagt inn under investeringsselskapet CG Holding. I 1986 ble også Hadeland Glassverk (HG) en del av Brynestads forretningsvirksomhet, og i 1996 kom Porsgrunds Porselænsfabrik (PP) til. Brynestad har omstrukturert konsernet sitt flere ganger, og CG Holding har etter hvert blitt til den privateide konsernbedriften 3 Norske, som ble dannet i 2009. Der inngår også søsterselskapene Hadeland Lys og Tinnstøperi (opprettet i 1991) og cruiseskipselskapet SeaDream Yacht Club (opprettet i 2001).

Referanser
----------

1. ↑  Amdam, Rolv Petter (2009) «Harald Berg» i Norsk biografisk leksikon på snl.no. Hentet 8. september 2022 fra
2. 1 2  HG [red.] (2021). «Om Hadeland Glassverk». *Hadeland Glassverk*. Besøkt 8. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Christiania Glasmagasin (eget nettsted)
Viking Lines ferge M/S «Mariella» i Masthamnen
Cruiseskipet «Emerald Princess» i yttre Masthamnen
**Masthamnen** og **Yttre Masthamnen** er den østlige fortsettelsen av Stadsgårdshamnen på Södermalm i Stockholm. Kaiområdet er cirka 600 meter langt og ligger i hovedsak mellom Londonviadukten i vest, Fåfängan i sør, Danvikskanalen i øst og Saltsjön i nord. Masthamnens vestre del og området ved Londonviadukten disponeres av Viking Line, mens Yttre Masthamnen fungerer som liggeplass for internasjonale cruisefartøy. Yttre Masthamnen er det eneste sentrale kaistedet i Stockholm for de største cruiseskipene som anløper byen. Masthamnen eies og drives av Stockholms hamnar.

Historie
--------

Masthamnen fikk sitt nåværende navn i 1925. Stockholms namnberedning begrunnet sitt forslag slik: «En karta 11 jan. 1774 över trakten, upprättad för upplåtelse av berget till grosshandlare Fredrik Lundin […] utvisar läget av den fordom vid bergets västra ända belägen masthamn.» Også på en tegning over *Stockholms stora skeppsvarv* fra 1745 er «masthamnen» markert. En «masthamn» var et område innen en havn hvor mastvirke ble oppbevart. Området var avdelt fra resten av havna med en palisade eller pæleverk.

I forbindelse med at Stadsgårdshamnen trengte å utvides kunne ikke lenger virksomheten ved Stora skeppsvarvet opprettholdes. Tegelviken ble fylt igjen og i august 1910 ble den nye Stadsgårdshamnen innviet. På 1940-tallet ble området for Yttre Masthamnen planlagt på delvis utfylling i Saltsjön. På Stockholmskartan fra 1940 angis der tre langsmale kvarter med navnene *Hamnarbetaren*, *Skeppslasten* og *Vinschen*.

Referanser
----------

1. ↑  Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). *Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad*. Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. s. 217-218. ISBN 91-38-90777-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Svenska Akademins ordbok, søkeord «masthamn»
3. ↑  Stockholmskällan, Stockholmskarta fra 1940 Arkivert 23. februar 2011 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Masthamnen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Sjenerell Info
--------------

**Alværn Ungdomsskole** er en offentlig ungdomsskole ved tettstedet Alværn i Nesodden kommune i Akershus. Skolen har plass opptil rundt 350 elever og har 15 klasserom, fem spesialrom, gymsal, svømmehall og mediatek. 

Elevene kommer hovedsakelig fra Jaer Skole, Berger Skole og Bjørnemyr Skole, og er fordelt på 12 klasser og 3 trinn.

Aktiviter
---------

### Ballbingen

Ballbingen er en fotball- og basketball-bane som er ingjeret. Den lille banen har sterke spottlys og kunstgress.

### Grusbanen

Grusbanen, tidligere kunstgress er en stor fotballbane sør for selve skolen. Om vinteren blir banen fryst og gjort til skøytebane.

### Skatebanen

Rett ved siden av grusbanen ligger det en liten skatebanen med 4 forskjellige objekter.

### Basketballbanen

Basketballbanen ligger midt i skolegården med 2 kruver og tegna bane.

### Diskgolf

i 2023 åpnet Alværn Diskgolfbane opp. Den har 12 ulike niver som går rundt skolen og inn i skogen.

### Svømmehall

Svømmehallen er brukt av skolen og av fritidsklubber, men nå er den desverre stengt på grunn av at taket kollapser.

### Gymsalen

Brukes ofte i gymtimer og som auditorium.

Problemer
---------

### Vaping og nikotin bruk

Skolen sliter mye med bruk av vaping og nikotin. Det har vært en stor breakdown på vaping og det har blitt bedre over tid. Men en del bruker snus som alternativ.

### Guttedoen

i sammenheng med Vaping er det mye herverk på guttedoen. Rundt hver 2-3 månden så stenger skolen ned guttedoen og folk kan bare bruke den 1 om gangen ved å hente en nøkkel på kontoret og skrive ned navn, dato og tidslett.

### Alder på byggene

Alværn Ungdomsskole har ikke hatt noen store renovasjoner i det siste og det vises. Skolene er visuelt gammel og ikke bra isolert mot utsiden. Gangene kan ofte virkes mørke og trange.

Skoleskyss
----------

### 1631

3 bussen ved lik tid kjøres sammerute og hovedsakelig henter elever på bussholderplassene **Ekelund, Berger, Solåsen, Hellvik** og **Hellvikskog**.

### 1632

1 buss kjøres fra **Jaer skole** og kjøres *Hasle via Blylaget loopen*. Bussen fortsetter nordover mot **Nesodden kirke** og **Fjordvangen**. På Skoklefall Gård måtes 1631 og 1632 og kjører via Flaskebekk til Alværn Ungdomsskole.

### Alternativ

En del som bor akuratt utenfor skoleskyss grensen eller ikke bor innenfor skolens elevomeråde tar offentlige ruter, som **575** og **570**.

Kjente, tidligere elever ved Alværn ungdomsskole
------------------------------------------------

* Johanna Grønneberg Mesa
* Helene Rask
* Siril Heyerdahl
* Thomas Stanghelle
* Thomas Seltzer
* Pål Sverre Valheim Hagen
* Sigurd Wongraven

Eksterne lenker
---------------

* Alværn ungdomsskoles hjemmesider
* Zoombart kart med skråfoto av skolen fra fire sider[*død lenke*]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
***Trappen i kunstnerens Londonresidens*** er et maleri fra 1828 av den nederlandske billedkunstner Pieter Christoffel Wonder (1780–1852).

Bakgrunn
--------

I 1828 ble Wonder invitert til London av John Murray. Her ble han i syv år, og hans malerier fra dette opphold er noen av de beste i Wonders oeuvre. Trappebildet stammer fra denne perioden og tilhører Centraal Museum i Utrecht.

Motiv
-----

Bildet forestiller malerens entré og trapp i boligen 35 Great Marlborough Street, og kan oppfattes som en studie av lysets møte med ulike flater og teksturer. Lyset faller inn i rommet fra forskjellige vinkler. En mann snakker til en hund som er på vei ned ad trappen. På bordet til venstre ligger, blant annet vilt, en død hare, som bærer en etikett med kunstnerens initialer og adresse for motivet. Via en åpen dør i bakgrunnen skimtes en grønn have.

Referanser
----------

1. 1 2  «Het trappenhuis van de Londense woning van de schilder». *Het trappenhuis van de Londense woning van de schilder — Centraal Museum Utrecht* **(nederlandsk)**. Besøkt 31. desember 2018.
2. ↑  «Pieter Christoffel Wonder». *rkd.nl* **(nederlandsk)**. Besøkt 31. desember 2018.
3. ↑  «Pieter Christoffel Wonder in het Centraal Museum Utrecht». *Huizen aan het Janskerkhof* **(nederlandsk)**. 4. januar 2016. Besøkt 31. desember 2018.

Portal: Kunst
Sem kirke Foto: Trond Strandsberg 
**Sem prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Tønsberg domprosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Sem kommune i Vestfold fylke, og hovedkirken var Tønsberg domkirke.

Sem prestegjeld og dets sogn er nå en del av Tønsberg kirkelige fellesråd underlagt Tønsberg domprosti.

Historikk
---------

*Sœheimr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Hof prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Navnet *Sem* kommer av det norrøne gårdsnavnet *Sæheim* eller *Sæeimr* som betyr «sjøgården». Dette var navnet på Sem hovedgård, en kongsgård og lensherreresidens i middelalderen på det stedet hvor Jarlsberg hovedgård i dag ligger, vel 3 km øst for tettstedet Sem.

Sem prestegjeld dannet grunnlaget for Sem formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

I Sem prestegjeld var det tre kirker

* Sem kirke (bygd rundt år 1100 med seinere utvidelser, ca. 300 sitteplasser)
* Slagen kirke (1901, ca. 450 sitteplasser))
* Eik kirke (arbeidskirke bygd 1988)

Søndre Slagen prestegjeld ble skilt ut fra Sem som et eget prestegjeld 1. januar 1972, samme år som Søndre Slagen kirke ble vigslet.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Sem
* Slagen

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1907). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 208.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 28.
3. ↑  «Tønsbergs Blad 1972.01.22». Norge;Vestfold og Telemark;;Tønsberg;;;;. 19720122. s. 7.  Sjekk datoverdier i `|dato=` (hjelp)
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.

Se også
-------

* Tunsberg bispedømme

Eksterne lenker
---------------

* Historikk i Sem og Slagen bygdebok
* Prestegjeld og sogn i Vestfold
Dovre kirke
**Dovre prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nord-Gudbrandsdal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Dovre kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Dovre kirke.

Historikk
---------

*Dofra sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

Ved kgl. res. 25.7.1860 med virkning fra 1.1.1861 ble annekssoknene Dovre og Øvre Folldal fraskilt Lessøe og opprettet som *Dovre prestegjeld*.

Ved kgl. res. 10.7.1862 med virkning fra 1.1.1863 ble Lille-Elvedalen sokn sammen med Nedre Folldal fraskilt Tynset prestegjeld og opprettet som Lille-Elvedalen prestegjeld. Samtidig ble Øvre Folldal forent med Nedre Folldal til Folldal sokn som ble lagt til Lille-Elvedalens prestegjeld.

Inndeling pr. 1.1.1992: Dovre med Dombås kirke og Eysteinkyrkja.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Dovre prestegjeld og dets sogn er nå en del av Dovre kirkelige fellesråd underlagt Nord-Gudbrandsdal prosti.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 1.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 46.
3. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
Stampe & Vertongen SV-4C (D-EBSH)
**Stampe et Vertongen SV.4** (også kjent som **Stampe SV.4** eller bare **Stampe**) er et belgisk to-seters biplan skoleflykonstruert  og bygget av Stampe et Vertongen. Flyet ble også bygget på lisens i Frankrike og Algerie.

Historie
--------

Stampe & Vertongen SV-4A OO-GWC
Stampe & Vertongen SV-4B V4
Stampe & Vertongen SV-4C-OO-SPM
Stampe & Vertongen SV-4E OO-KAT
En SV.4B i farger av den Belgiske Air Force, frem til 2008 i Brussel Zaventem flyplass - lobbyen
STORBRITANNIA Stampe SV4C gjennomgår vedlikehold på Duxford
**SV.4** var konstruertv som en dobbeltdekker sportsfly/skolefly tidlig på 1930-tallet, ved å Stampe et Vertongen i Antwerpen. Den første modellen var **SV.4A**, en avansert akrobatikk-skolefly, etterfulgt av **SV.4B** med nye vinger og 130 [[Hk]] de Havilland Gipsy Major motor.

Bare 35 fly ble bygget før selskapet måtte stenge under Andre verdenskrig. Etter krigen fortsatte etterfølgeren, Stampe et Renard og bygget ytterligere 65 fly mellom 1948 og 1955 som skolefly for det belgiske flyvåpen.

En lisensiert  SV.4C versjon ble bygget i Frankrike av SNCAN (Societe Nationale Aeronautiques de Nord)mig i Alger av Atelier Industrel de l'Aeronautique de Alger, de to bygget tilsammen 940 fly. Etterkrigstidens SV.4C ble i stor utstrekning brukt av det franske flyvåpen som skilefly. Mange ble brukt av flyklubber  i Frankrike,  som senere ble solgt andre hånden til Storbritannia og andre land.

Militære operatører
-------------------

Belgias flagg Belgia

* Belgian Air Force

Ikke-eksisterende flaggmal[?] Belgisk Kongo
* Force Publique

Frankrikes flagg Frankrike
* Armée de l'air
* Armée de terre
* Marine nationale

Storbritannias flagg United Kingdom
* Royal Air Force
	+ Nr 510 Squadron RAF med ett fly fløyet av Belgiske piloter i 1941 fra det okkuperte Belgia til England.

Referanser
----------

1. ↑  «OO-ATD and the flight to freedom». Arkivert fra originalen 21. juni 2008. Besøkt 12. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Stampe SV4
**Zapad-2013** var en felles militærøvelse på strategisk nivå som ble gjennomført i perioden 20.–26. september 2013, hvor styrker fra Russland og Belarus deltok. Manøvrer ble gjennomførte på to øvingsområder i Russland og syv 
) innen Belarus.. Over ti tusen soldater deltok på øvelsen.

Generell informasjon
--------------------

Militærøvelsen var en planlagt aktivitet, og holdes hvert fjerde år i samsvar med vedtaket av 29. september 2009 som Russlands og Belarus’ presidenter fattet.

Sammensetning av styrker og organisasjonsmessige særtrekk
---------------------------------------------------------

Øvelsen ble del i to etapper og manøvrer ble gjennomførte på de to russiske øvingsområdene Khmelevka og Pravdinsk innen Kaliningrad oblast samt øvingsområdene Brest, Gozjk og Obuz-Lesovsk i Belarus.. På russisk territorium deltok omtrent 9400 russiske soldater og 200 soldater fra Belarus. 180 militære kjøretøy var involvert, og av disse var 10 stridsvogner, 40 fly og 10 marinefartøyer tilhørende Østersjøflåten. På belarusisk territorium deltok 2520 russiske soldater.

Scenario
--------

På belarusisk territorium hadde det dukket opp store ekstremistgrupper og banditter med hensikt å utføre terrorhandlinger for å destabilisere landet. For å motvirke slik utvikling og gjenopprette stabilitet i landet, ble russiske styrker overført til Belarus for å avhjelpe situasjonen sammen med belarusiske væpnede styrker og regionalt politi med ekstra materiell og teknisk støtte. Målet var å blokkere terrorangrep og slå ned de ukjente, fiendtlige grupperingene.

Referanser
----------

1. ↑  Вступительное слово на совещании о предварительных итогах совместных российско-белорусских учений «Запад-2013»
2. ↑  Стратегические военные учения «Запад-2013»
3. ↑  «Дмитрий Медведев и Александр Лукашенко обсудили итоги российско-белорусских учений «Запад-2009»». *Президент России* **(russisk)**. Besøkt 2. oktober 2017.
4. ↑  «Российско-белорусские учения "Щит Союза". Досье». *ТАСС* **(russisk)**. Besøkt 2. oktober 2017.
5. ↑  Совместное российско-белорусское стратегическое учение «Запад-2013»

Kilder
------

* Первые учения ОДКБ «Запад-2013» в Белоруссии: «Единое оборонное пространство создано»
* (en) Видеосюжет канала *Russia Today* посвященный учениям «Запад-2013» på YouTube
* «Запад-2013» на страже рубежей России и Белоруссии
* Статья «Запад-2013: первые выводы» в газете *Красная Звезда*[*død lenke*]
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Moelven Mjøsbruket**.

**Moelven Mjøsbruket AS** er et sagbruk på Biri. Anlegget ligger elva Vismundas utspring i Mjøsa. Mjøsbruket er et datterselskap i Moelven Industrier.

Mjøsbruket tar imot sagtømmer og produserer trelast for videreforedling. Biprodukter som bark og flis selges til celluloseindustrien eller biovarme. Mjøsbruket produserer hvert år rundt 110 000 m³ skurlast.

Mjøsbruket er i stor grad en eksportbedrift. Rundt tre fjerdedeler av produksjonen eksporteres, det meste til industrikunder i Europa.

Moelven kjøpte sist i 1970-årene Gjøvik Bruk, Biri Bruk og Lillehammer Dampsag & Høvleri for å få konsesjon til å bygge nytt sagbruk på Biri. Da Mjøsbruket kom i ordinær drift i 1980, var det Europas mest moderne sagbruk og det første med IT-basert produksjonsstyring og rapportering. Allerede i første ordinære driftår var bedriften lønnsom. I 1984 kjøpte Mjøsbruket opp Kværnum Bruk på Skreia.

Direktører
----------

* 1979–1986 Frode Alhaug
* 1986–1990 Anders L. Fossum
* 1991–1995 Pål Tajet
* 1995–1998 Einar Haakon Røhr
* 1999–2003 Einar Hårstadhaugen
* 2003–2008 Ole Helge Aalstad
* 2009–d.d. Sturla Westrum

Referanser
----------

1. 1 2  «Moelven Mjøsbruket AS». Moelven. Besøkt 3. desember 2023.
2. ↑  Hemsøe, Oddvar m.fl. (red.) (1999). *Moelven 1899–1999*. Moelven Industrier. s. 64.
3. ↑  Hemsøe, Oddvar m.fl. (red.) (1999). *Moelven 1899–1999*. Moelven Industrier. s. 86.
4. ↑  *Mjøsbruket 25 år: Fra tradisjon til nye ideer* (hefte utgitt i 2004)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Sorlaat Partiiat** (oversatt fra grønlandsk: «Røtter») var et politisk parti på Grønland. Det ble stiftet i mars 2008, og beskrev seg selv som et «internasjonalt orientert liberal-sosialistisk parti plassert i det politiske sentrum». Sorlaat Partiiat ønsket blant annet sterkere tiltak for å styrke den sosiale tryggheten, større gjennomsiktighet i forvaltningen, nedskjæringer i offentlig sektor, *Green Card*-ordning for arbeidsinnvandring til Grønland, progressiv beskatning samt et betydelig redusert statlig eierskap.

Partiets stifter og formann, Nikoline Ziemer, var partiets kandidat til Landstinget ved landstingsvalget i 2009, hvor Sorlaat Partiiat fikk 383 stemmer (1,3 %) og dermed ingen representasjon. Ziember la ned partiet på en generalforsamling den 6. august 2010, og meldte overgang til Inuit Ataqatigiit.

Referanser
----------

1. ↑  «Sorlaat Partiiat berettiget til at stille op til landstingsvalg». *Sermitsiaq* **(dansk)**. 17. september 2008. [*død lenke*]
2. ↑  «Sorlaat Partiiat er ikke IA eller Demokraterne». *Kamikposten* **(dansk)**. 14. mai 2009.
3. ↑  «Drop levebrødspolitikerne og vælg Sorlaat Partiiat». *Sermitsiaq* **(dansk)**. [*død lenke*]
4. ↑  «Sorlaat Partiiat lukker». *Sermitsiaq* **(dansk)**. 3. august 2010.

| * v
* d
* r
Politiske partier på Grønland |
| --- |
| Representert i Landstinget | Inuit Ataqatigiit (12) **·** Siumut (10) **·** Naleraq (4) **·** Demokraatit (3) **·** Atassut (2) | Grønlands flagg |
| Ikke representert i Landstinget | Nunatta Qitornai **·** Suleqatigiissitsisut |
| Tallene i parentes er antall mandater i Landstinget etter landstingsvalget i 2021. |
**Kjartan Almenning** (født 25. juli 1979 i Volda) er en norsk politiker for Venstre. Fra 17. januar 2018 til 24. januar 2020 var han politisk rådgiver for forskning- og høyere utdanningsminister Iselin Nybø i Kunnskapsdepartementet. Almenning har vært politisk rådgiver for Nybø i Stortingets kirke- utdannings- og forskningskomité (2015-2017), for Trine Skei Grande og Terje Breivik i familie- og kulturkomiteen (2015-2018) og for Ketil Kjenseth i kommunal- og forvaltningskomiteen (2017-2018). Før dette var Almenning organisasjonssjef i Venstres hovedorganisasjon. Han har også jobbet i en rekke organisasjoner i frivillig sektor, og var blant annet med på å starte Frivillighet Norge.

Almenning har vært gruppeleder for Venstres gruppe i Bydel St. Hanshaugen i Oslo mellom 2015 og 2018, hvor han fikk på plass en flertallskonstellasjon mellom Høyre, Venstre og Miljøpartiet De Grønne som det første flertallssamarbeidet mellom disse partiene i Oslo. 

Almenning er erklært tilhenger av norsk EU-medlemskap og en uttalt føderalist. Han har vært aktiv i Europabevegelsen og har ledet verdensføderalistene i Norge gjennom organisasjonen Én Verden. Han har deltatt i World Federalist Movement - Institute for Global Policy siden 2002 og har sittet i organisasjonens sentralstyre siden 2012.

Almenning tok sin utdanning i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo etter videregående ved Firda vidaregåande skule og et år som frivillig i Elevorganisasjonen i Norge. Han var utvekslingsstudent i Buffalo i New York.

Referanser
----------

1. ↑  Statsministerens kontor (17. januar 2018). «Endringer blant de politiske rådgiverne». *Regjeringen.no* **(norsk)**. Besøkt 17. januar 2018.

Eksterne lenker
---------------

*
Lårdal kirke
**Lårdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Vest-Telemark prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Lårdal kommune i Telemark fylke, og hovedkirken var Lårdal kirke.

Historikk
---------

*Lagardalr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Laurdal prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

Laurdal prestegjeld dannet grunnlaget for Laurdal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Laurdal omfattet også Øyfjell sogn, som ble skilt ut ved kgl.res. av 3. oktober 1859 og lagt til det nyopprettede Rauland prestegjeld.

Skrivemåten på prestegjeldet og kommunen ble endret til *Laardal* i 1865 og til *Lårdal* i 1918.

Den 1. januar 1964 ble prestegjeldene Lårdal og Mo slått sammen nyopprettede til Tokke prestegjeld.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, Oluf (1914). *Norske Gaardnavne*. Fabritius. s. 418.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 56.
3. ↑  Hole, Ivar (1950). *Hosanger kyrkje og Hosanger prestegjeld gjennom 200 år*. s. 18-19.
4. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
5. ↑  Prestegjeld og sogn i Telemark, arkivverket.no
**AvtaleGiro** er en norsk betalingstjeneste for direkte debitering av betalers konto. Kontobelastningen (debiteringen) skjer med grunnlag i betalingsmottakers krav, som betalingsmottaker har innlevert elektronisk/papirskjema til sin bank.

AvtaleGiro reguleres av Finans Norge, men administreres og driftes av Mastercard Payment Services på vegne av bankene.

Tjenesten finnes også i andre land, og kalles da ofte *direkte debitering* som er det generelle begrepet på tjenesten.

Både betalingsmottaker og betaler må inngå en avtale om AvtaleGiro med sin bank. Betaleren kan be om å bli varslet i forkant av en betaling (via nettbank eller kontoutskrift) og kan om ønskelig stanse den eller endre beløpet som skal overføres.

AvtaleGiro kan kombineres med eFaktura hvis betalingsmottakeren tilbyr dette.

Statistikk om AvtaleGiro
------------------------

* Om lag 20 000 bedrifter tilbyr tjenesten.
* Tjenesten benyttes av mer enn 3,2 millioner nordmenn, som totalt har ca 20 millioner betalingsavtaler.
* I 2020 ble det sendt inn 137,2 mill trekk via AvtaleGiro

Se også
-------

* eFaktura
* Giro Utbetaling
* Sjekk
* Bankremisse
* Giro
* Brevgiro
* AutoGiro

Referanser
----------

1. 1 2  Finans Norge (11.03.2010). «Regler om AvtaleGiro». *Regler om AvtaleGiro*. Arkivert fra originalen 16. april 2021. Besøkt 16. april 2021.
2. ↑  «Avtalegiro 20 år-Løten kommune var først ute». *www.nets.eu*. Besøkt 30. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Informasjonsside for AvtaleGiro

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** BNF **·** BNF (data)
 |
En Dean & DeLuca-butikk i New York
Fra en Dean & DeLuca-butikk i Japan
**Dean & DeLuca** er en kjede av eksklusive dagligvarebutikker. Den første ble etablert i New York-distriktet SoHo av Joel Dean, Giorgio DeLuca og Jack Ceglic i september 1977. Kjedens hovedkontor er i Wichita i Kansas. Per 2014 er Dean & Deluca eid av Pace Development, et thailandsk luksusselskap.

Steder
------

Giorgio DeLuca, en skolelærer som ble ostekjøpmann, og Joel Dean, en forlegger, åpnet den første Dean & DeLuca i september 1977 i SoHo, et område på nedre Manhattan, på hjørnet av gatene Prince og Greene. I oktober 1988 ble en ny flaggskipbutikk åpnet på hjørnet av Broadway og Prince. Mindre utsalgssteder fulgte, i Manhattans Rockefeller Plaza og i Paramount Hotel. Espressobarer er også plassert rundt i New York og Washington, D.C.

Dean & DeLuca benytter seg av en lisensstruktur i utenlandske markeder. Kjeden åpnet sitt første internasjonale utsalg i Tokyo i 2003 med Itochu Dean & Deluca Japan (11 steder, i 2 byer, inkludert MahaNakhon i Bangkok i juli 2011 og Orchard Central i Singapore i juni 2012). I 2007 inngikk kjeden kontrakt med sin andre lisenspartner, M.H. Alshaya Co. Midtøsten (4 steder, blant annet en hovedforretning i Kuwait City i 2009, Villagio Mall i Doha i Qatar i mai 2010, og to steder i Dubai). I 2010 inngikk Dean & DeLuca flere lisensavtaler med Pace Development Thailand (3 steder), Shinsagae Korea (2 steder), og Mekassa Tyrkia.

Referanser
----------

1. ↑  P. Adamson,Sir Martin Sorrell (2007) *BrandSimple: How the Best Brands Keep It Simple and Succeed*.
2. ↑  «Thai Property Developer to Buy Dean & DeLuca for $140 Million». *Wall Street Journal*. 24. november 2014.
3. ↑  Thomas Derdak and Jay P. Pederson (2000).

Eksterne lenker
---------------

* Dean & DeLuca – Offisielt nettsted
* **(japansk)** Dean & DeLuca Japan
«Vinger» har flere betydninger.
**Vinger** er et sokn i Kongsvinger i Innlandet underlagt Solør, Vinger og Odal prosti i Hamar bispedømme. Vinger var også tidligere et prestegjeld og en selvstendig kommune opprettet som Vinger formannskapsdistrikt i 1837. Navnet *Vinger* brukes gjerne synonymt med bynavnet *Kongsvinger*.

Historie
--------

Vinger nevnes i Håkon Håkonssons saga. Kongen sloss mot Ribbungene på Glåma og gamle Hov kirke. Til slutt ble Ribbungene jaget gjennom et nor til Vingersjøen og videre inn i Eidskog. 

Allerede i vikingtiden var det stor trafikk i området. Sundstedet over Glåma gikk fra Tråstad på nordsiden av elven og over til Hov på sørsiden. Veien fra Vingulmark og videre til Sverige het Eskoleia, og gikk fra Sør-Odal over Vinger til Eidskog og Värmland. Etter kristningen av Norge valfartet mange pilegrimer forbi Vinger på vei til Nidaros.

Da festningen ble anlagt på toppen av Tråstadberget i 1682 fikk den navn fra området, og ble hetende *Königs Winger*, Kongens Vinger. Etter hvert fikk leiren på sørsiden av festningen samme navn. 7. februar 1855 ble Kongsvinger skilt ut fra Vinger som egen kommune. Vinger kommune hadde etter delingen 10 947 innbyggere, Kongsvinger 472.

I 1864 ble Eidskog skilt ut som egen kommune. Vinger hadde etter denne delingen 6 226 innbyggere.

1. januar 1876 ble en del av Vinger med 209 innbyggere overført til Kongsvinger.

1. januar 1964 ble Vinger, Brandval og Kongsvinger kommuner slått sammen til den nye Kongsvinger kommune. Vinger hadde ved sammenslåingen 6 257 innbyggere.

Kirkelige inndelinger
---------------------

Vinger prestegjeld bestod av soknene Vinger og Austmarka og utgjorde den sørlige delen av kommunen. Tidligere var Eidskog prestegjeld et sokn underlagt Vinger, men ble skilt ut 3. oktober 1859. Austmarka tilhørte opprinnelig Eidskog, men ble ved delingen værende igjen som eget sokn i Vinger.

Vinger var hovedsoknet i Vinger prestegjeld med Vinger kirke samt Kongsvinger krematorium. Soknet utgjorde vestre del av prestegjeldet og utgjør fortsatt sørvestre del av kommunen.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Vinger

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Heggen kirke i Modum
**Modum prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Eiker prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Modum kommune i Buskerud fylke, og hovedkirken var Heggen kirke.

Modum prestegjeld og dets sogn er nå en del av Modum kirkelige fellesråd underlagt Eiker prosti.

Historikk
---------

*Móðheimr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Modum prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

Modum prestegjeld dannet grunnlaget for Modum formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Kirkesogn
---------

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:

* Heggen
* Nykirke
* Snarum

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1900). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 213.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 22.
3. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
4. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no
5. ↑  «Kirkelig enheter og endringer i prosti og menigheter». *docplayer.me*. Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste AS. 2009. Besøkt 5. mars 2023.
**Trans-Canada Highway** *(fransk: Route Transcanadienne)* er et transkontinentalt hovedveisystem som er delvis statlig finansiert og delvis finansiert av de respektive provinsene, og som går gjennom alle ti provinsene i Canada mellom stillehavskysten og atlanterhavskysten. Den er sammen med den Trans-sibirske hovedvei og Australias Highway 1, en av verdens lengste nasjonale hovedveier, hvor hovedruten er 7 821 km. Veisystemet ble godkjent da *Trans-Canada Highway Act* ble vedtatt i 1949, og byggingen startet i 1950. Hovedveien åpnet offisielt i 1962, og var ferdig i 1971. Hovedveisystemet er gjenkjennelig med sine veiskilt med et hvitt lønneblad på grønn bakgrunn.

Gjennom det meste av Canada er det minst to traséer som begge er en del av Trans-Canada Highway (TCH). I de vestlige provinsene er for eksempel både Trans-Canadas hovedtrasé og Yellowhead Highway en del av Trans-Canada-systemet. Selv om TCH ikke går innom noen av Canadas tre nordlige territorier, danner Trans-Canada Highway deler av Canadas totale nasjonale hovedveisystem, som tilbyr forbindelser til Nordvestterritoriene, Yukon og den internasjonale grensa mellom Canada og USA, hvor det er forbindelse over til USA.

I 2012 ble det installert en rekke gratis ladestasjoner for elbiler langs hovedtraséen av et firma kalt *Sun Country Highway*, noe som gjør det mulig å kjøre hele strekningen med elbil. Per 2012, var dette dermed den lengste hovedveien i verden som var klargjort for elbil.

Highway 1 vestover mot Vancouver
Highway 11/17- Terry Fox

Referanser
----------

1. ↑  «Trans-Canada Highway: Bridging the Distance». Besøkt 11. februar 2015.
2. ↑  «The Trans-Canada Highway: Backgrounder». Besøkt 11. februar 2015.
3. ↑  «National Highway System» (PDF). Transport Canada. Besøkt 11. februar 2015.
4. ↑  Caulfield, Jane. (2012-12-11) Electrifying trip along the Trans-Canada Highway pit stops in Saskatchewan | Metro Arkivert 16. desember 2013 hos Wayback Machine.. Metronews.ca. Retrieved on 2015-02-11.
5. ↑  World's Longest Greenest Highway Project - Sun Country Highway Arkivert 22. mars 2014 hos Wayback Machine.. Suncountryhighway.ca. Retrieved on 2015-02-11.

Eksterne lenker
---------------

* Trans-canada highway.com—Detaljert beskrivelse for hver provins

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Gamlemsveten**, eller **Veten**, er et fjell i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 790 meter over havet.

Toppen av Gamlemsveten ligger på grensen mellom bygdene Gamlem, Søvik og Hildre. Oppstigningen til toppen er enkel fra alle tre bygdene. Fra Søviksida går det grusvei (stengt med bom) ca 4,3 kilometer til toppen.

Bygninger
---------

Norkring har bygd fjernsyn og radiomast på toppen. Masten består av et betongtårn på 36 meter og en stålmast på 116 meter, total høyde 152 meter. Byggingen av fjernsynsmasta starta i 1961 med oppføring av en 2,3 kilometer lang taubane fra Gamlem til toppen av fjellet. Selve masten ble påbegynt året etter.

I tillegg har Avinor bygd en MSSR sekundærradar for Ålesund lufthavn, Vigra.

Geologi
-------

Veten var i siste istid Würm/Weichel for 18 000 år siden en nunatak. De markante steinhellene som dekker fjellet er trolig dannet av frostsprengning. Også Keipen er dekt av samme typen steinheller.

Trollhola på Gamlemsveten 512 - 480 moh. Foto: Elin Fiskergaard 
Et stort avtrykk av en lokal isbre laget av dødis har dannet en dødisgrop, Trollhola, med en diameter 100 meter. Denne gropa ligger på vestsiden av fjellet. 62°34′28″N 6°19′45″Ø 480 moh. Den er 20 ca. meter dyp. Og bunnen av denne er dekt med stein, og er selvdrenerende.

Klima
-----

Klimatiske forhold gjør at det ved nordlige vindretninger danner seg skodde på toppen, selv det ikke er skodde på andre topper i området. Dette ble brukt som værmerke av fiskerne i området. Temperaturforskjellen mellom havnivået og topp vil derfor veldig ofte være større en det høyde/temperatur formelen skulle tilsi.

Oppmåling
---------

Fjellet ble oppmålt og triangulert sommeren 1778 av brødrene og landmålingsoffiserene Niels Andreas og Ditlev de Vibe for «Den geographiske Opmaaling».

Galleri
-------

* Gamlemsveten sett fra sør  Foto: Per-Morten TennøyGamlemsveten sett fra sør  Foto: Per-Morten Tennøy
* Gamlemsveten sett fra lufta  Foto: Hans-Petter SandsethGamlemsveten sett fra lufta  Foto: Hans-Petter Sandseth
* Veten med Fjernsynsmast 152 meter høy og MSSR sekundærradar  Foto: Hans-Petter SandsethVeten med Fjernsynsmast 152 meter høy og MSSR sekundærradar  Foto: Hans-Petter Sandseth
* Radio og fjernsynsmasta på Gamlemsveten  Foto: Janne Merete TerøyRadio og fjernsynsmasta på Gamlemsveten  Foto: Janne Merete Terøy
* Trollhola på Gamlemsveten 512 - 480 moh.  Foto: Elin FiskergaardTrollhola på Gamlemsveten 512 - 480 moh.  Foto: Elin Fiskergaard

Referanser
----------

1. ↑  Gamlemsveten på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  Ifølge opplysninger fra Norkring september 2011
3. ↑  Sunnmørsposten 10. august 1961.
4. ↑  Nordøyane - frå istid til vikingtid

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gamlemsveten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Haram Kommune, offisiell nettside Besøkt 20. juli 2012
* Sunnmøre Historielag. Artikkelen «Bruk av sunnmørske utsiktspunkt» av Gunnar Heltne Besøkt 20. juli 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Filippinerhavet

**Filippinerhavet** eller **Filippinhavet** er den delen av Stillehavet som omkranses av Filippinene, Taiwan og Japan i vest, av Marianene og Palau i øst og Indonesia i sør.

Filippinerhavet utgjør ei egen litosfæreplate – Filippinerplata – som dukker under Aurasiaplata. Ved denne kollisjonen dannes den rekka av vulkanøyer fra Halmahara i sør til Honshu i nord som er havets avgrensning mot vest. Samtidig dukker Stillehavsplata under Filippinerplata og danner bl.a. øyene Palau, Guam, Marianene og rekka av japanske øyer fra Iwo Jima til Honshu. Det er dyphavsgroper på begge sider av Filippinerhavet – bl.a. Filippinergropa mot Filippinene og Marianegropa ved Marianene.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Hoff kirke
**Østre Toten prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Toten prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Østre Toten kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Hoff kirke.

Historikk
---------

*Hofs sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

Toten prestegjeld ble delt i Østre og Vestre Toten prestegjeld ved kgl.res. 05.03.1825 og 10.06.1826. Østre Toten prestegjeld ble i 1826 satt sammen av Hoff og Balke sogn. Samtidig ble det bestemt at den del av Balke sogn som ble kalt Nordre Feiring skulle legges til Feiring sogn i Hurdal prestegjeld.

Østre Toten prestegjeld dannet grunnlaget for Østre Toten formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl. res. 22.5.1931 med virkning fra 1.7. s.å. ble Balke sogn utskilt fra Østre Toten prestegjeld og opprettet som Balke prestegjeld.

Inndeling pr. 1.1.1992: Hoff med Nordlia og Kapp.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Østre Toten prestegjeld og dets sogn er nå en del av Østre Toten kirkelige fellesråd underlagt Toten prosti.

Referanser
----------

1. ↑  Rygh, O. (Oluf) (1902). *Norske Gaardnavne*. xx: Fabritius. s. 63.
2. ↑  Dietrichson, L. (Lorentz) (1888). *Sammenlignende Fortegnelse over Norges Kirkebygninger i Middelalderen og Nutiden*. Malling. s. 42.
3. ↑  *Kommune- og fylkesinndelingen i et Norge i forandring*. no#: Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykking. 1992. s. 364-70. ISBN 8258302612.
4. ↑  Prestegjeld og sogn i Oppland, arkivverket.no
5. ↑  Endringer i gravferdsloven og kirkeloven - Rundskriv 20.12.2011. regjeringen.no