recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hans Olav Brenner** (født 20. juli 1978) er norsk programleder, kulturjournalist og skuespiller.

Bakgrunn og arbeid
------------------

Hans Olav Brenner kommer fra Landåsbygda i Søndre Land. Han begynte å studere statsvitenskap i Trondheim og tok grunnfag der og mellomfag i Oslo. Deretter begynte han på religionshistorie og tok grunnfag og mellomfag i dette faget. Han har begynt på mastergrad, men etter hvert tok medierelatert arbeid mesteparten av tiden. Han begynte i Radio Nova og fikk deretter en stilling i P2 før han så fikk jobben som programleder i TV-programmet *Store studio*. Han har siden blant annet arbeidet med *Bokprogrammet* og poesiprogrammet *Diktafon*. Høsten 2011 hadde han premiere med programmet *Brenner - historier fra vårt land* hvor han intervjuer norske kjendiser og personligheter mens han kjører rundt i en Volvo Amazon fra 1966. Det var per april 2014 laget fem sesonger med totalt 28 episoder av serien. Serien ble kåret til beste magasin- eller livsstilsprogram under Gullruten 2013.[]

I 2011 utga Hans Olav Brenner boka *Om å skrive* der han samtaler med flere norske forfattere om skrivehåndverket. Samme år spillefilmdebuterte han som Thomas i Joachim Triers *Oslo, 31. august*. Brenner har også vært sivilarbeider i Norges Røde Kors i Oslo. I den tiden var han engasjert i Studentteateret og var med på å sette opp Gilgamesj der. 

Brenner er gift med forlagsredaktøren Nina Méd i Gyldendals barnebokavdeling. De har to sønner.

Utmerkelser (utvalg)
--------------------

For sin innsats som programleder for *Bokprogrammet* fikk Hans Olav Brenner Gullruten 2008 i klassen beste mannlige programleder. I 2009 fikk han Arne Hestenes’ journalistpris. Han dessuten blitt nominert til beste mannlige programleder under Gullruten fem ganger: i 2009 og 2010 for *Bokprogrammet* og i 2012, 2013 og 2014 for *Brenner - historier fra vårt land*.

For rollen i filmen i *Oslo, 31. august* vant han Kanonprisen 2011 i klassen beste birolle.

Referanser
----------

1. ↑   VIAF-identifikator, VIAF-ID 279564724[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.tv2.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Blogg: "Brenner – historier fra vårt land"
4. ↑  Nett-tv: "Brenner – historier fra vårt land"
5. 1 2  
Vibeke Borgersen (13. september 2014). «Brenner igjen – Hans Olav Brenner kan være fintfølende inntil det ubehagelige». Aftenposten. Besøkt 14. september 2014.
6. ↑  «Kanonskrell for Triers Oslo-film!». *p3.no*. 20. mars 2012. Besøkt 2. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hans Olav Brenner på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) Hans Olav Brenner på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Hans Olav Brenner hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Hans Olav Brenner - profil og bilder på Filmweb
* Intervju med Brenner i Universitas
* Om Bokprogrammet i Dagbladet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
**Interlining** er en bilateral forretningsavtale mellom to flyselskap som innebærer at det ene selskapet kan utstede billetter til det andre selskapets ruteflyvninger. Avtalen gjør det mulig for selskapet som utsteder billetten, å betjene passasjerer som har et reisemål som ligger utenfor selskapets eget rutenett og som forutsetter bruk av ett eller flere andre selskapers flyvninger. Selskapet som utsteder billetten vil i mange tilfeller operere som agent for det andre selskapet. Avtalen om interlining kan være gjensidig, men trenger ikke være det.

Interlining gjør det enklere for passasjerer, som kan sjekke inn gjennomgående for hele reisen uavhengig av mellomlandinger, fly- og selskapsbytter, og normalt vil også innsjekket bagasje besørges gjennomgående til endelig destinasjon.

Det utstedende selskap får samlet oppgjør fra den reisende og har ansvaret for oppgjør mellom de forskjellige involverte selskapene samt betaling av eventuelle skatter og avgifter.

Til forskjell fra avtaler om rutesamarbeid/kodedeling har videreflyvningene vanligvis det opererende selskaps rutekode. Imidlertid kan avtaler om rutesamarbeid avgjøre om det kan utstedes en elektronisk interliningbillett. Både selskapet som utsteder billetten og selskapet som opererer flyvninger med rutesamarbeid, må ha interliningavtaler med alle øvrige involverte selskap for at dette skal være mulig. 

Interlining har lenge vært del av samarbeidet mellom nasjonale flyselskap, såkalte full-serviceselskaper, også før alliansene og andre formelle nettverksavtaler ble etablert. Nye lavprisselskap som bare selger billetter direkte til sine kunder, har ikke avtaler om interlining. Det er derfor den reisende selv som har ansvaret for innsjekking og bagasjehåndtering underveis og også for kostnader som påløper i forbindelse med eventuelle forsinkelser som gjør det nødvendig med endring av avganger, ireiseruten og for uventede opphold og ventetid underveis.
**Hans Olav Egede Larssen** (født 26. februar 1932 i Vestre Aker, død 8. desember 2022) er en norsk pianist og statistiker.

Hans Olav Egede Larssen var sønn av ingeniør Hans Egede Larssen og Borghild Kaspara Holth, som begge trakterte klaveret.

Fra seksårsalderen fikk Larssen pianoundervisning hos Anlaug Stein, før han i ti år var elev av Erling Westher.
Senere utdannet han seg til cand. real. innenfor statistikk, og var ansatt ved Statistisk sentralbyrå og Transportøkonomisk institutt.

Sammen med pianisten Arnhild Vik arrangerte han en serie musikalske reiser med Holmenkollbanen, *«Troldtog» til Soria Moria*, i 1984.

Kilder
------

* «Trafikk og musikk på Holmenkollbanen». *Aftenposten (Oslo)*: 7. 20. august 1984.
* «Musikkelsker med statistikk i hodet». *Aftenposten (Oslo)*: 7. 31. juli 1987.
* Kirkeby, Birger (1971). *Nord-Odal bygdebok*. [Sand]: Kommunen.
* *Studentene fra 1907*. Oslo: Grøndahl. 1932.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
**Skedsmo Janitsjarorkester** ble stiftet 9. november 1972 er et janitsjarkorps med base på Skedsmokorset i Lillestrøm kommune.

Skedsmo Janitsjarorkester spiller musikk for folk flest og korpsets mål er å være en positiv og sprudlende bidragsyter i nærmiljøet på Skedsmokorset. Orkesteret har per 2016 54 aktive musikere, og spiller i 3. divisjon. Dirigent per september 2015 er Ivar Hellesnes.

Forhistorie
-----------

Åsenhagen skole ble innviet i 1971, og da man nærmet seg 17. mai året etter var det nystartede skolekorpset fortsatt under opplæring og ikke klare for 17. mai-toget. Kort tid før 17. mai ble det derfor tatt et initiativ på Åsenhagen skole ved daværende rektor Martin Gunnar Knutsen, om at elevenes foreldre med korpserfaring ble bedt om å finne gamle instrumenter og stille opp. På kort varsel øvde disse rundt 20 musikantene inn 3-4 marsjer og Ja vi elsker. Det ble kjøpt inn bowlerhatter som uniform, og det «nye» korpset stilte opp til 17. mai i 1972. Korpset ble kalt «Pappaorkesteret» og ble nedlagt samme dag. Samme høst ble Skedsmo Janitsjarorkester stiftet med medlemmer fra «Pappaorkesteret». Bowlerhatten ble varemerke for Skedsmo Janitsjarorkester.

Referanser
----------

1. ↑  «Korpsets historie». Arkivert fra originalen 27. februar 2020. Besøkt 27. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Skedsmo Janitsjarorkester
**Internasjonal politisk økonomi (IPØ)** (engelsk: *International Political Economy (IPE)* eller *Global Political Economy (GPE))* er en tverrfaglig akademisk disiplin som søker å forstå internasjonale makroøkonomiske fenomen gjennom studier i økonomi, statsvitenskap, og internasjonale relasjoner (IR). Akademikere innenfor Internasjonal politisk økonomi er sentrale i forskning og debatt rundt globalisering og det internasjonale handelssystemet, internasjonal finans og finanskriser, økonomisk vekst- og utvikling, samt utformingen av staters økonomiske utenrikspolitikk, for å nevne noe.

Historie
--------

Politisk økonomi er en svært gammel fagdisiplin, og det moderne økonomifagets idéhistoriske forløper. Den internasjonale grenen av politisk økonomi er imidlertid relativt ny, og oppsto først på 80-tallet i Storbritannia. Sentral i utviklingen av faget var økonomen og IR-forskeren Susan Strange's publikasjoner, der hun argumenterte for at det moderne internasjonale økonomiske systemet har for dårlig faglig dekning for å forstås, ettersom "økonomene kun bryr seg om abstrakte matematiske modeller" mens "statsviterne kun fokuserer på institusjoner og makt". Hun tok derfor til orde for å skape et nytt fagfelt, der det internasjonale økonomiske systemet studeres utfra et både økonomisk og statsvitenskapelig perspektiv. Dette mente hun var absolutt nødvendig for å forstå og forske på fenomen som det internasjonale finanssystemet, handelspolitikk (liberalisme og proteksjonisme), internasjonale korporasjoner og institusjoner, og andre felter innenfor internasjonal økonomi.

I dag finnes høyere gradsstudier i IPØ hos universiteter verden over, deriblant hos Harvard University, Stanford Business School, London School of Economics, Georgetown University Arkivert 24. oktober 2020 hos Wayback Machine. og King's College London Arkivert 26. oktober 2020 hos Wayback Machine.. 

*Review of International Political Economy* er en sentral forskningsjournal, men artikler i IPØ publiseres også ofte i rent økonomiske journaler.

Referanser
----------

1. ↑  «Political economy». *Encyclopedia Britannica* **(engelsk)**. Besøkt 21. oktober 2020.
2. ↑  Brown, Chris (juli 1999). «Susan Strange—a critical appreciation». *Review of International Studies*. 3 **(engelsk)**. 25: 531–535. ISSN 1469-9044. doi:10.1017/S0260210599005318. Besøkt 21. oktober 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
*Se også artikkelen om det vestgermanske språket langobardisk. Det engelske «Lombard» betyr både «lombardisk» og «langobardisk».*

Utbredelsen av lombardisk i Europa.
**Lombardisk** (*lumbaart*, eller *lengua lumbarda*, i milanesisk klassisk ortografi *lengua lombarda*) er en rekke gallo-italiske språkgruppe av romanske språk som ble snakket i hovedsak i sørlige Sveits (Ticino og Graubünden) og i nordlige Italia (mesteparten av Lombardia, hovedsakelig den østlige siden av Piemonte, og noen områder i tilgrensende regioner). Lombardisk blir regnet som et minoritetsspråk og er strukturelt adskilt fra eksempelvis retoromansk, italiensk og lignende. Lombardisk og italiensk er ikke innbyrdes forståelige, men lombardisk og enkelte retoromanske språkvarieteter kan være til dels innbyrdes forståelige.

Det er to hovedvarianter, vestlig lombardisk dialekt og østlig lombardisk dialekt, som viser forskjeller og er ofte, men ikke alltid, gjensidig forståelige.

Innenfor det lombardisk mangfold, med den eldste litterære tradisjonen som går tilbake til 1200-tallet, er den i Milano, hvor dagens milanesere, det innfødte lombardiske mangfoldet i området, er bortimot fullstendig blitt overveldet av italiensk grunnet stor innvandring av immigranter fra andre deler av Italia, særlig Puglia, Sicilia, og Campania, under den raske industrialiseringen etter den andre verdenskrig. Dialekten i distriktet som utgjør Ticino i Sveits og den nordlige delen av den italienske provinsen Varese, er en omfattende gruppe av lombardisktalende, mens en *koiné* (fellesspråk) av lokale dialekter kan kommunisere med talere av andre lombardisk dialekter. Denne koiné er relativt likt den lombardisk dialekten som snakkes i Milano og i nabodistriktene på den italienske siden av grensen.

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 27. november 2018.
2. ↑  *Ethnologue*s referansekatalog og UNESCOs *Red Book on Endangered Languages*

Litteratur
----------

* Comrie, Bernard; Matthews, Stephen; Polinsky, Maria, red. (2003): *The Atlas of languages: the origin and development of languages throughout the world*. New York: Facts On File, s. 40.
* Wurm, Stephen A. (2001): *Atlas of the World’s Languages in Danger of Disappearing*. Paris: UNESCO Publishing, s. 29.

Eksterne lenker
---------------

* Learn Lombard online

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** UNESCO lang
 |
**Interkulturelt Museum** (**IKM**), tidligere **Internasjonalt kultursenter og museum** eller **Internasjonalt kulturmuseum**, er siden 2006 en avdeling ved Oslo Museum.

Interkulturelt Museum holder til i Grønland Kulturstasjon, Tøyenbekken 5 i Oslo. Huset ble oppført 1900–1902 som politistasjon, og var i bruk som dette fram til 1978, først under navnet *Bækkegatens politistasjon*, deretter *Grønland politistasjon* med arkitekt Balthazar Lange. I 1999 flyttet IKM til Kulturstasjonen, og de gamle fengselscellene ble omgjort til museum. Huset inneholder også kunstgalleri, konsertlokale, seminarrom og kulturverksted. 

IKM ble startet i 1990 av Bente Guro Møller og arbeider for å fremme forståelse og respekt for kulturelt mangfold. I cellefløyen i første etasje har IKM en fast utstilling som belyser innvandringens historie og kulturelle endringer i det norske samfunnet. I galleriet presenterer IKM aktuell kunst fra kunstnere med innvandrerbakgrunn. I cellene i annen etasje vises det varierende utstillinger som presenterer kunst, kultur og tradisjoner. I tillegg arrangerer IKM seminarer, konserter, foredrag mm og har til en hver tid flere vandreutstillinger på rundtur i landet.

IKM får støtte over statsbudsjettet og ble i 2006 konsolidert med Oslo Bymuseum og Teatermuseet til Oslo Museum.

Årets museum
------------

IKM Internasjonalt Kultursenter og Museum ble tildelt Norges Museumsforbunds pris «Årets museum» for 2006. Museet hadde ifølge komiteen (sammen med de øvrige nominerte: Glomdalsmuseet på Elverum og Svalbard museum) «på hver sin måte arbeidet med hvordan det moderne og flerkulturelle Norge skal forstå sin egen historie, og finne sin rolle i møtet med andre kulturer og det internasjonale samfunnet».

Referanser
----------

1. ↑  «Årets Museum». *museumsforbundet.no*. Norges museumsforbund. Besøkt 26. november 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Oppføring på kulturnett.no[*død lenke*]
* Museets offisielle nettsted frem til konsolideringen i 2006 (arkivert hos Internet Archive)
* «Interkulturelt Museum». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** VIAF **·** Riksantikvaren kulturminne
 |
**Hallusinasjoner** (hallusinose) er sanseopplevelser som ikke samsvarer med eksterne sanseinntrykk, og som derfor normalt ikke deles av andre. Hørselshallusinasjoner og synshallusinasjoner er vanligst, men alle sansemodaliteter kan berøres.

Hallusinasjoner er vanlige ved psykotiske lidelser, men kan også opptre under påvirkning av enkelte psykoaktive stoffer. Til en viss grad kan milde hallusinasjoner også forekomme som et normalfenomen. For eksempel kan man uten grunn synes å høre sitt eget navn, eller synes å høre telefonen ringe. Hallusinasjoner kan også forekomme ved mangel av vitamin B, eksempel ved mangelsykdommen pellagra. Synshallusinasjoner kan komme av mangel på søvn.

En type hallusinasjon går ut på å høre stemmer. Å høre stemmer går ut på at en resonerende tankeprosess (at en snakker til seg selv inne i hodet) av en eller annen grunn blir omgjort til noe en opplever å høre. Det er verdt å nevne at hvis en psykotisk hører på en person som snakker et annet språk enn personen selv på en måte som virker bissart og usannsynlig, så vil det være ganske sannsynlig at personen faktisk har hørt det da denne underbeviste tankeprosessen ikke har funnet sted.

Hallusinasjoner kan behandles med antipsykotika.

Referanser
----------

1. ↑  «Forandringer i følelsene» Arkivert 23. februar 2014 hos Wayback Machine. *Psykiskelidelser.no*
2. ↑   Lysne, Vegard (25. oktober 2011): «Niacin, vitamin B3», Frisk og funksjonell
3. ↑  Eriksson& Nakken: «Epileptiske syndromer hos barn», *Tidsskrift for Den norske legeforeningen*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hallucination – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Algot Lönn** (født 18. desember 1887, død 3. april 1953) var en svensk syklist som deltok under OL 1912 i Stockholm.

Lönn ble olympisk mester i sykkel under OL 1912 i Stockholm. Han var med på det svenske laget som vant lagkonkurransen over 320 kilometer foran Storbritannia. De andre syklistene på laget var Erik Friborg, Ragnar Malm og Axel Persson. Det ble kun kjørt et ritt under OL i 1912. I lagkonkurransen ble tidene til de fire beste syklistene på hvert lag summert og laget med den beste tiden sammenlagt vant. Svenskene som vant kom individuelt på plass nummer 7,8,9 og 10.

OL-medaljer
-----------

* 1912 Sveriges flagg Stockholm - Gull **Gull** i sykling, 320 kilometer lagkonkurranse (Sverige)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Algot Lönn – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Algot Lönn – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Algot Lönn – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Algot Lönn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Algot Lönn – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Algot Lönn – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Algot Lönn – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Algot Lönn – Cycling Archives Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Lombre** er en fiktiv art i Pokémon-serien. Den blei først introdusert i 3. generasjon, og har nummer 271 i den nasjonale pokédexen. Lombre har typene gras og vatn, og utvikler seg fra Lotad, og videre til Ludicolo.

Lombre har en rund kropp, med to bein og lange armer. Hodet dens er litt større enn kroppen, og på toppen har den et rundt blad med kant rundt, bortsett fra et hakk på baksida. Den har røde klør på både armer og bein, og munnen er rød og stikker litt ut fra hodet. Kroppen dens har forskjellige grønnfarger bortsett fra de små røde områdene. Ofte blir den tatt for å være et menneskebarn.

Lombre er nattaktiv. Om kvelden kan den sprette fram fra elver og skremme folk. Den liker også å dra i fiskesnørene til fiskere. Lombre lever i vasskanten, hvor det er sol. Om dagen sover den på vassgrassenger. Den eter mose som vokser på steiner i vatnet. Lombre er dekka av en slimete, glatt film, som gjør den veldig ubehagelig å bli rørt av.

Eksterne lenker
---------------

* Lombre på Pokémon Wiki

Portal: Videospill
**Hallvar Witzø** (født 1984) er en norsk filmregissør fra Leksvik. Han er utdannet på regilinjen ved Den norske filmskolen i Lillehammer. Han har vært prosjektleder og instruktør på Filmbussen og har dessuten erfaring fra TV-produksjoner for Sveriges Televisjon Drama i Stockholm og NRK.

Med sin eksamensfilm, *Tuba Atlantic* fra Den norske filmskolen, vant gruppen gull i den 38. Student Academy Awards i kategorien for utenlandsk film. Filmen gikk også videre fra den første nominasjonsrunden for den 84. Oscar-utdelingen og fikk publikumprisen på Castellinaria filmfestival i Sveits. I 2012 vant filmen pris for beste fiksjon i festivalen som nå har navnet Den norske studentfilmfestivalen. 24. januar 2012 ble det annonsert fra Academy of Motion Picture Arts and Sciences at *Tuba Atlantic* var en av de nominerte filmene til Oscar for beste kortfilm for 2011.

Etter eksamen fra filmskolen i 2010 ble Witzø ansatt i produksjonsselskapet Paradox som regissør.

I 2022 ble Witzøs første spillefilm *Alle hater Johan* utgitt. Filmen ble spilt inn på fiskværet Titran i Frøya kommune. Erlend Loe sto for manuset. Filmen ble nominert til seks priser foran Amandaprisen 2022.

Filmografi
----------

* *Tuba Atlantic* (kortfilm) *-* 2010 - regi, novellefilm, nominert Oscar for beste kortfilm
* *Ja vi elsker* (kortfilm) - 2014 - regi
* *Alle hater Johan* - 2022 - regi

Referanser
----------

1. 1 2  «Norsk studentfilm nominert til Oscar». Aftenposten. 24. januar 2012. Besøkt 24. januar 2012.
2. ↑  «Trøndersk komedie åpner Kosmorama». *kosmorama.no*. Besøkt 14. juli 2022.
3. ↑  «Dette er de Amanda-nominerte». *aftenposten.no*. 15. juni 2022. Besøkt 14. juli 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Hallvar Witzø på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Hallvar Witzø i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Hallvar Witzø på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Hallvar Witzø på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Hallvar Witzø hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* Student Oscar, pressemelding
* Oscar, pressemelding
* Castellinaria filmfestival, priser[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Skedsmo skolekorps** er et skolekorps for skolene rundt Skedsmokorset. Skedsmo skolekorps består av drilltropp med hovedtropp, juniortropp og aspiranttropp, og korpset med sitt hovedkorps, juniorkorps og aspirantkorps.

Skolene som korpset sogner til er:

* Asak skole
* Brånås skole
* Sten-Tærud skole
* Tæruddalen skole
* Vardeåsen Nærmiljøsenter
* Åsenhagen skole

Historie
--------

Skedsmo guttemusikk ble stiftet 24.august 1949 og bestod den gang av 14-15 gutter fra femte klasse. Skedsmo guttemusikk ble etterhvert Skedsmo skolekorps og holdt til på Sten-Tærud skole. Korpset hadde også medlemmer fra Asak skole.

Åsenhagen skolekorps ble stiftet i 1972.

Skedsmo og Åsenhagen skolekorps var to selvstendige organisasjoner frem til 1999. Skedsmo og Åsenhagen skolekorps ble da fusjonert til et korps med Skedsmo og Åsenhagen skolekorps som navn. I 2000 ble navnet på korpset endret til Skedsmo skolekorps.

I 2012 ble det vedtatt en organisasjonsmodell der Skedsmo skolekorps er morselskapet og Skedsmo skolemusikk og Skedsmo drill er datterselskaper.

Eksterne lenker
---------------

Skedsmo skolekorps hjemmeside
***Lomax*** (originaltittel: *Travelling Man*) er en britisk krim- og dramaserie som gikk på ITV fra 1984 til 1985. Serien handlet om eks-politimannen Alan Lomax (spilt av Leigh Lawson) som slapp ut av fengslet etter å ha sonet to år for en forbrytelse han ikke hadde begått. Han var uten penger, jobb, kone og hjem og var på desperat jakt etter sin sønn, samt å få renvasket sitt navn. Han reiste med husbåten sin på kanalene i England, men ble hele tiden forfulgt av både av politi og forbrytere på sin ferd. Serien ble skapt av Roger Marshall. 

Serien gikk over 2 sesonger og bestod av til sammen 13 episoder. Første sesong ble meget populær da den ble vist i Storbritannia. Hver episode ble sett av 16 millioner. Dette var årsaken til at Granada lagde sesong to.

Serien gikk på NRKs Detektimen fra 1985 til 1986.

Rollebesetning
--------------

* Leigh Lawson som Alan Lomax.
* Terry Taplin som reporteren Robinson.
* Lindsay Duncan som Andrea
* Derek Newark som sjefsdetektiv Sullivan
* Sue Robinson som Karen
* John Bird som Jack Ormand
* Bobbie Brown som Muriel

Referanser
----------

1. ↑  «Lomax er Opera-fan». *VG*. 1.3.1985.
2. 1 2  VG - Lomax privat (18.01.1985, s45)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Lomax* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Lomax* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
Denne artikkelen omhandler tidsskriftet.  For musikkalbumet, se Science (album).

***Science*** (engelsk *vitenskap*) er tidsskriftet til American Association for the Advancement of Science (AAAS). Tidsskriftet ble grunnlagt i 1880 av Thomas Edison.

Hovedanliggende for *Science* er ferske oppdagelser innen forskning og vitenskap. Tidsskriftet er også kjent for vitenskapsrelaterte nyheter, kronikker om forskningsrelatert politikk og andre emner av interesse for vitenskapsfolk og andre som er opptatt av de videre konsekvensene av vitenskap og teknologi. *Science* dekker et bredt spekter av vitenskapelige disipliner, men hovedvekten er på vitenskapene om ulike organismers beskaffenhet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Science (journal) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** OCLC **·** ISSN **·** ISSN
 |
***Scientific American*** (forkortet ***SciAm***) er et amerikansk populærvitenskapelig tidsskrift som har utkommet månedlig siden 28. august 1845. Det er det tidsskriftet som har utkommet lengst kontinuerlig i USA. *Scientific American* selger omtrent 555 000 blader i USA og 90 000 i Europa, hver måned.

Andre språkutgaver
------------------

Den første fremmedspråklige utgaven av *Scientific American*, spanske *La America Cientifica*, ble utgitt i 1890. Utgivelsen av denne publikasjonen stoppet i 1905, og det gikk 63 år før den neste fremmedspråklige utgaven så dagens lys. I 1960 ble den italienske utgaven *Le Scienze* lansert, og en japansk utgave fulgte tre år senere. Idag publiseres *Scientific American* i atten språkutgaver.

Referanser
----------

1. ↑  «International Editions». *Scientific American*. Besøkt 14. januar 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mate-URL Rediger på Wikidata

* (en) Scientific American – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISSN **·** ISSN **·** LIBRIS
 |
**Lombrum Naval Base**, også kalt **HMPNGS «*Tarangau»***, er en orlogsstasjon som drives av den maritime grenen av Papua New Guinea Defence Force (PNGDF). Stasjonen ligger på Manus Island i Papua Ny-Guinea. Lombrum er hjemmehavn for PNGDFs Pacific-klasse patruljebåtstyrke.

Manus Regional Processing Centre ble etablert ved Lombrum i 2001.

Historie
--------

Anlegget har sin historie tilbake til andre verdenskrig, som en stasjon for United States Navy, etablert i januar 1944 etter at øya ble gjenerobret fra Japan. Selv om den var en stor orlogsstasjon i siste del av krigen, ble anlegget forlatt av amerikanerne i 1946 da deres forsvarspolitikk flyttet strategisk fokus bort fra det sydlige Stillehavet. Den australske regjeringen tok over området, sanerte det, og åpnet det som stasjon for Royal Australian Navy under navnet **HMAS *Seeadler***, kommando ble heist 1. januar 1950 for å erstatte en base ved Dreger Harbour, i nærheten av Finschhafen. Stasjonen ble omdøpt **HMAS *Tarangau***, navnet på den tidligere basen ved Dreger Harbour, 1. april 1950.

Stasjonen ble brukt for fylling av drivstoff og materiellager for krigsskip som seiler mellom Australia og Sydøst-Asia. Størrelsen på anlegget ble gradvis redusert gjennom 1950-og 1960-tallet, og det ble besluttet å overføre anlegget til Papua Ny-Guinea som en del av den prosessen som førte til landets uavhengighet fra Australia. Som en del av dette ble kommando på *Tarangau* strøket 14. november 1974, og den ble overført til Papua New Guinea Defence Force, som reaktiverte stasjonen som **PNG Defence Force Base Lombrum**.

I 2018 møttes tjenestemenn fra Australia og Papau Ny-Guinea for å diskutere utvidelse av basen igjen, slik at den kan fungere som en stasjon for Australian Navy-skip.

Referanser
----------

1. ↑  «HMPNGS Tarangau». Arkivert fra originalen 12. mars 2017. Besøkt 12. mars 2017.
2. ↑  «Base At Manus». National Library of Australia.
3. ↑  Eldridge, Stephen & (member, RAN, 1947–1950). Interview. *Verbal History.* Eldridge, Stephen & (member, RAN, 1947–1950). Interview. *Verbal History.*
4. ↑  Dennis, Peter; Grey, Jeffrey; Morris, Ewan; Prior, Robin (2008). *The Oxford Companion to Australian Military History* (2nd utg.). South Melbourne, VIC: Oxford University Press. s. 349. ISBN 9780195517842. OCLC 271822831.
5. ↑  «HMAS Tarangau» (PDF). *Royal Australian Navy News*. Royal Australian Navy. 14 (8). 16. april 1971.
6. ↑  Moore, John (red.). *Jane's Fighting Ships 1977–78*. Jane's Fighting Ships (80th utg.). London: Jane's Yearbooks. s. 20. ISBN 0531032779. OCLC 18207174.
**Pablo Mills** (født 27. mai 1984 i Birmingham) er en engelsk fotballspiller som har spilt for fem engelske fotballklubber. Mills er forsvarsspiller, og han har spilt landskamper på U-18- og U-19-nivå for England.

Biografi
--------

Pablo Mills, som kom fra Derby County FCs fotballakademi, skrev sin første kontrakt med Derby i august 2002. Han debuterte for klubben i en kamp mot Brighton & Hove Albion FC den 14. desember 2002.

I august 2005 skrev Mills under på en utlånsavtale med Milton Keynes Dons FC og han debuterte for denne klubben den 10. september 2005 i en kamp mot Brentford FC. I hans neste kamp for klubben, 13. september 2005, scoret han sitt første ligamål i karrieren da Milton Keynes tapte 3–1 mot Swansea City AFC. Pablo Mills returnerte tilbake i Derby County i januar 2006, men i februar ble han lånt ut til Walsall FC. Hans første kamp for Wallsall var 11. februar 2006 mot Scunthorpe United FC i en kamp som endte 2–2.

Etter at 2005/2006-sesongen var over returnerte han nok en gang tilbake til Derby. Den 17. mai 2006 ble det klart at Derby ikke ville forlenge kontrakten hans med klubben som utløp 31. mai 2006.

Karriere som spiller
--------------------

|
|  |
| Klubb | Ligakamper | Ligamål | Periode |
| Derby County | 57 | 0 | 2002–2006 |
| Milton Keynes Dons **\*** | 16 | 1 | 2005–2006 |
| Walsall **\*** | 14 | 0 | 2006 |
| Rotherham | 31 | 1 | 2006 - |
| Crawley **\*** | 9 | 1 | 2007 |

*\* På lån.*

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID a3be87ca[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 13474, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Pablo Mills – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Pablo Mills – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) Pablo Mills – FBref Rediger på Wikidata
**Havyard Ship Technology AS**, tidligere kjent som **Løland Verft AS**, **Kleven Løland AS** og **Kværner Kleven Leirvik AS**, er et skipsverft i Leirvik i Hyllestad kommune (Sogn og Fjordane). Selskapet ble etablert av Jonas Løland i 1928 under navnet *Løland Motorverkstad AS*. Verkstedet produserte i begynnelsen maskindeler til vannkraftindustrien, før de på 1930-tallet utvidet med fabrikkmaskiner og kabelbaner. Deres første skip var «Loftesnesferja», som ble bygget i 1938, og som trafikkerte Loftesnessundet i Sogndal med kabeltrekk.

Utover 1950-tallet bygde selskapet fiskebåter til flere redere, og leverte samtidig flere fiskefartøy til både Island og Færøyene. I 1956 ble Fylkesbaatane den største kunden til verkstedet, som mottok en rekke ferger fra Løland. Da grunnleggeren døde i 1960, skiftet selskapet navn fra Løland Motorverkstad til Løland Verft AS med sønnen Magnus Løland som daglig leder. I 1975, samme år som MF «Bjørgvin» ble levert som byggenummer 38, startet byggingen av et nytt skipsverft med overbygd tørrdokk på 130x20 meter og dypvannskai ved innløpet til Bøfjorden.

På grunn av økonomiske overskridelser med byggingen fikk selskapet økonomiske problemer, og ble følgelig slått konkurs i 1979. Daglig leder Magnus Løland tok deretter kontakt med Kleven Verft, og sammen med Kleven, Løland-familien og Fylkesbaatane stiftet de selskapet *Kleven Løland AS*, hvor Kleven eide 65% og Fylkesbaatane 25% av selskapet, mens resterende aksjer tilfalt Løland-familien. I 1986 overtok Kleven aksjene til Fylkesbaatane, og i 1990 gikk både Kleven-gruppen og Løland Verft inn i Kværner, og fikk navnet *Kværner Kleven Leirvik AS*. Da Kværner fikk økonomiske problemer i 1999 ble Leirvik, som et av flere verft, solgt ut av konsernet. Det tidligere Løland Verft ble i 2000 solgt til Per Sæviks Havyard Group i Fosnavåg, og i 2011 endret verftet navn til *Havyard Ship Technology AS*.

Referanser
----------

1. ↑  TU.no – På 5 år ble Havyard verdensledende innen skipsdesign (Av Tore Stensvold. Publisert 1. juni 2014, besøkt 18. april 2015)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
En **fotnote** er en måte å legge inn notater til en tekst, ved å nummerere den og skrive den «ved foten» av teksten. Fotnoten kunne være en henvisning til annen skrift (det vi i dag kaller referanser) eller forfatterens kommentarer som ikke direkte trengte å stå i løpende tekst. Noen ganger kunne en påpeke at to eller flere andre skribenter hadde avvikende synspunkter i forhold til det en selv sto for.

Hvor man la fotnoter og henvisninger kunne variere, fra nederst på siden eller for hvert kapittel, til eget kapittel bakerst. Det to siste var minst krevende for typografene, som slapp å tilpasse sideoppsettene.

Fotnoter var vanligere i litteratur på ark enn i dagens nettsider.

Referanser
----------

1. ↑  «fotnote». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 30. juni 2020. Besøkt 25. september 2022. «Fotnote er en opplysning, vanligvis plassert nederst på en bokside, som det henvises til i en tekst.»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Footnotes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**mediemakt.no** var en nettavis av og for ungdom, som ble lansert 8. mai 2007. Nettavisen var støttet av Sosial- og helsedirektoratet, og bak nettavisen sto 23 forskjellige ungdomsorganisasjoner. Prosjektet Ung Mediemakt ble avsluttet i desember 2008, og nettsiden ble da lagt ned.

Bakgrunn
--------

Mediemakt.no ble startet som et prosjekt av Ungdom Mot Narkotika (UMN). Nettavisens mål var å presentere et mer nyansert bilde av ungdom enn det som ble fremstilt i massemediene. Andre ungdomsorganisasjoner som sto bak Mediemakt.no var:

* Natur og Ungdom
* Press (Redd Barnas ungdomsorganisasjon)
* Changemaker
* Frelsesarmeens Barn og Unge (FAbU)
* Ungdom mot EU
* Europeisk Ungdom
* Norsk Folkehjelp Ungdom
* Elevorganisasjonen
* Spire – Utviklingsfondets ungdom
* Blå Kors Ungdom
* Juvente
* Association of Norwegian Students Abroad (ANSA)
* AFS Norge
* Ungdom og Fritid
* Skeiv Ungdom
* Norges KFUK-KFUM-speidere
* Lixom
* Youth for Understanding
* Noregs Ungdomslag
* Den Norske Turistforenings ungdom
* Amnesty International Norge
* Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond (SAIH)

mediemakt.no samarbeidet også med All Different – All Equal (Europarådets ungdomskampanje for mangfold, menneskerettigheter og deltakelse), Involve Yourself, Ung.no og Si ;D.

Innhold og bidrag
-----------------

mediemakt.no dekket et bredt spekter av saker som angår ungdom innenfor kategoriene innenriks, utenriks, kultur, sport, reise og media. Bidragene ble levert av ungdom fra de forskjellige organisasjonene, i tillegg til andre unge skribenter. Mediemakt.no fulgte Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten.

Referanser
----------

1. ↑  umn.no, 23. januar 2009: Ungdom + media + makt = sant Arkivert 5. september 2009 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Massimo Rigoni** (født 24. november 1961 i Asiago) er en italiensk tidligere skihopper som representerte GS Fiamme Gialle.

Han deltok i verdenscupen i årene 1979 til 1987, med 7.-plass i 1981/82 som beste sammenlagtplassering. Samme sesong ble han nummer 22 i den tysk-østerrikske hoppuka. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 2.-plass, som han greide tre ganger – i normal- og storbakken i Thunder Bay 23. og 24. januar 1982 og i Engelberg 31. januar 1982.

Massimo Rigoni var med i VM i 1982, 1984 (lag) og 1985, med 12.-plass i normalbakken i Oslo i 1982 som beste individuelle resultat. I OL i Sarajevo i 1984 ble han nummer 16 i normalbakken og 34 i storbakken. Han deltok i VM i skiflyging i 1981, 1983, 1985 og 1986, med 21.-plass i Harrachov i 1983 som beste plassering.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Massimo Rigoni Arkivert 14. desember 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 21. april 2011)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Massimo Rigoni – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Massimo Rigoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Massimo Rigoni – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Yangmingismen**, på kinesisk *Yángmíngxué* (陽明學) og på japansk *Yōmeigaku* (陽明学), er en av hovedskoleretningene innen neokonfucianismen.

Den bygger på den neokonfucianske filosof Wang Yangmings tanker. Yangmingismen utviklet seg som den mest tungtveiende intellektuelle opposisjon mot Cheng-Zhu-skolen innen neokonfucianismen.

Yangmingskolen anses som en del av den skolererning som var etablert av Lu Jiuyuan. Yangmingismen fremholder at mennesket kan finne det høyeste prinsipp (理) i sitt hjerte, uten å trenge å lete annetsteds. Det dreier seg om spontan inngivelse, eller medfødt viten.

Denne skoleretning innen neokonfucianismen er også blitt gitt merkelappen *den idealistiske skole* (i motsetning til *den rasjonalistiske skole*).

Litteratur
----------

* Eddy Dufourmont: *Confucianisme et conservatisme au Japon : La trajectoire intellectuelle de Yasuoka Masahiro (1898-1983)*, Presses Universitaires de Bordeaux, 2014.

Referanser
----------

1. ↑  Craig, Edward (1998), *Routledge Encyclopedia of Philosophy, Volume 7*, Taylor & Francis, ISBN 978-0-415-07310-3
2. ↑  Mote, Frederick W. (2003), *Imperial China 900-1800*, Harvard University Press, ISBN 978-0-674-01212-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
*Denne artikkelen handler om geologisk massiv. Se MASSIV for eventbyrået med samme navn eller Magasinet MASSIV.*
Flyfoto av Mont Blanc-massivet, et eksempel på et massiv og også den høyeste toppen i Alpene.>
**Massiv** (fra tysk *massiv*, via fransk *massif*) er innen geologien en del av en planets jordskorpe som er avgrenset ved forkastninger eller bøyninger. Ved forflytninger i jordskorpen pleier vanligvis et massiv å beholde sin interne struktur, og blir dermed forflyttet som en helhet. 

Begrepet kommer fra fransk *massif*, «klumpete», «solid», sammenlign med massiv

Begrepet benyttes også i sammensettingen fjellmassiv når man viser til en gruppe fjell som er blitt formet ved en slik struktur.

Innen litteraturen for alpinklatring og vanlig klatring, brukes ofte begrepet for å vise til hovedmassen til et fjell. Massivet er en mindre enhet av jordskorpen enn en litosfærisk plate.

Referanser
----------

1. ↑  «Mont Blanc shrinks by 45cm in two years», *The Sydney Morning Herald*, 6. november 2009.
2. ↑  «massiv», *NAOB*
3. ↑  «massif (n.)», *Online Etymology Dictionary*
4. ↑  «massiv»; «fjellmassiv», *NAOB*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Massifs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi
 |
**Massoud Azizi**, født 2. februar 1985, er en afghansk friidrettsutøver. Hans personlige bestetid på 100 meter sprint er 11.11 sekunder, som han satt i april 2005 i Mekka

Azizi representert Afghanistan under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han konkurrerte i herrenes 100m sprint. Han endte opp på sisteplass i sitt løp, med en tid på 11.66 sekunder. Under det asiatiske mesterskapet havnet Azizi på 7.-plass med en tid på 11.38 sekunder. Han representerte landet sitt igjen under Sommer-OL 2008 i Beijing. Han konkurrerte der i 100 meter sprint og havnet på åttendeplass i sitt løp, og kvalifiserte seg derfor ikke videre. Hans tid ble 11.45 sekunder. Azizi endte opp på 8.-plass under VM i friidrett 2009 i Berling, hvor han løp sammen med Dwain Chambers og den afrikanske rekordholderen Olusoji Fasuba.

Han representerte igjen landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han konkurrerte i 100 meter. Der løp han på 11,19 i innledningsheatet sitt, som var sjette beste tid i dette heatet, og gikk ikke videre i konkurransen.

Personlige rekorder
-------------------

Azizis personlige rekorder, oppdatert 24. februar 2013:

### Utendørs

| Lengde | Tid | Vind | Sted / Dato |
| --- | --- | --- | --- |
| 100m | 11.11 sek | + 0.0 m/s | Mekka / 12. april 2005 |
| 200m | 22.65 sek | + 1.9 m/s | Dhaka / 6. februar 2010 |

### Innendørs

| Lengde | Tid | Sted / Dato |
| --- | --- | --- |
| 60m | 7.25 sec | Hanoi / 31. oktober 2010 |
|

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 200047[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  «IAAF - Massoud Azizi» **(engelsk)**. Besøkt 31. juli 2012.
3. ↑  «Afghan Woman Runs Toward Olympics Despite Jeers, Potential Danger». *Fox News* **(engelsk)**. Associated Press. 16. mars 2008. Arkivert fra originalen 20. oktober 2012. Besøkt 14. juli 2012.
4. ↑  «Results of the men's 100m sprint». *Sports Illustrated* **(engelsk)**. CNN. Besøkt 31. juli 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Massoud Azizi – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Massoud Azizi – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Massoud Azizi – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Massoud Azizi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Massoud Azizi – World Athletics Rediger på Wikidata
**Mediaverkstedet i Bergen (MiB)** er en ideell organisasjon i Bergen for folk som vil drive med filmarbeid – primært digital video (DV). Her blir det laget; kortfilm, musikkvideoer, installasjoner, dokumenteringer, søknadsfilmer til filmskoler, dokumentarer m.m.

MiB er en organisasjon som har til formål å: Fremme allmenn interesse for arbeid med film og video, bilde og lyd, og skape bevissthet om medias virkemidler og påvirkningskraft. Skape et aktivt miljø hvor det utvikles og produseres fri, kunstnerisk og ikke-kommersiell film, video og andre mediauttrykk, samt medvirke til distribusjon og visning av slike produksjoner.

Formål
------

- Stille til allmenn disposisjon utstyr for slike mediaproduksjoner, og gi opplæring i bruken av det.

- Arrangere kurs, workshops, seminarer og temakvelder.

- Være et forum for utveksling av råd, ideer og hjelp til prosjektutvikling, og en møteplass for ulike fagfelt og erfaringsnivåer.

- Søke internasjonalt samarbeid med liknende verksteder og organisasjoner for utveksling av erfaring, kompetanse og materiale.

- Utvikle kontakt med grupper og institusjoner innen teater, dans og ulike kunstneriske uttrykk, samt universitet, høyskoler og andre relevante læresteder og miljøer.

- Knytte seg opp mot nettverk for distribusjon av frie mediaproduksjoner og aktivt medvirke til utveksling og visning av slike.

Eksterne lenker
---------------

* Mediaverkstedet i Bergen
* USF-verftet
Bommestad 2. april 2007Kokegroper funnet ved Bommestad
Kart fra 1812, med Bommestad nederst til høyre
**Bommestad** er et trafikknutepunkt nederst i Lågendalen i Larvik kommune i Vestfold fylke. Ved Bommestad møtes de to naturformasjonene elva Numedalslågen og israndavsetningen Raet. Raet har gjennom tusener av år vært en naturlig kommunikasjonsåre øst-vest gjennom Vestfold, den gamle Ra-veien har utviklet seg til Vestlandske hovedvei, seinere Sørlandske hovedvei og til dagens E18.

En lang bakke førte fra toppen av Raet, fra stedet Verningen, ned til Lågen. Denne bakken kalles *Bommestadbakkene*, og var lenge et velkjent landemerke langs veien. Om lag 1960 ble E18 rettet ut og lagt utenom bebyggelsen. I dag er E18 firefelts motorvei på strekningen Bommestad – Langåker og videre nordover gjennom Vestfold og helt inn til Oslo. I 2018 åpner strekningen Bommestad - Sky, vest for Farriseidet, og gir sammenhengende firefelts motorvei til Langangen i Telemark.

Fergestedet over Lågen lå litt lenger sør enn dagens Bommestad bru.

Bommestadbruer
--------------

* Den første ble anlagt i 1808. Av de opprinnelige seks brukarene eksisterer i dag tre stykker. Spennene var mellom 16 og 18 meter, og brua hadde en samlet lengde på om lag 110 meter
* Den neste brua ble oppført i 1902. Det var en fagverksbru i stål med et fritt spenn på 80 meter. Bredden var fire meter og bæreevnen var tre tonn.
* Den tredje brua stod ferdig i 1959, hadde et hovedspenn på 80 meter og ett kjørefelt i hver retning. Bæreevnen var beregnet for 10 tonns akseltrykk.
* Dagens Bommestad bru er den fjerde i rekken, anlagt på 2000-tallet

Eksterne lenker
---------------

* Kulturarv i Vestfold fylkeskommune om Bommestad veiminne
Kart over Kertsjhalvøya.
**Kertsjhalvøya** (russisk: Керченский полуостров; ukrainsk: Керченський півострів; krimtatarisk: *Keriç yarımadası*) utgjør den østligste delen av Krim i Ukraina. 

Halvøya skyter ut østover fra Krim omkring 90 kilometer, med Svartehavet i sør og Azovhavet i nord. I nordvest går den over i Syvasj, et stort område grunne bukter. I vest er halvøya knyttet til Krim via Kertsjneset (også kalt Yenikaleneset og *Ak-Monaj*). I øst avgrenses den av Kertsjstredet; på motsatt side av dette ligger den russiske Tamanhalvøya. Kertsjhalvøya er i nordsørlig retning om lag 50 kilometer på det bredeste og 17 kilometer på det smaleste; den har et areal på om lag 2700 til 3000 km². 

Den viktigste byen på halvøya er Kertsj; andre byer er Sjtjolkine, Lenine og Bagerove.

Administrativt utgjør den større del av halvøya Lenine rajon med administrativt sentrum i Lenine, men den østligste delen rundt byen Kertsj utgjør Kertsj kommune.

På 300-tallet var halvøya del av det bosporanske rike, hvis hovedstad var Pantikapaion (dagens Kertsj).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Keswick** er en landsby og verdslig sogn i distriktet South Norfolk i grevskapet Norfolk i England. Den ligger omkring fem km sør for byen Norwich og skal ikke forveksles med kystlandsbyen Keswick i nærheten av Bacton, som også er Norfolk. I henhold til folketellingen i 2011 har sognet og landsbyen en befolkning på 444 innbyggere.

Sognekirken
-----------

Sognekirken er viet til alle helgener, og er en av de 124 bevart rundtårnkirkene i grevskapet. Det fantes en liten og eldre kirke der, men den ble revet omkring 1598, da to sogn ble slått sammen slik at man trengte en større kirke. Østveggen fra den eldre kirken er bevart øst for den nåværende. Deler av kirketårnet kan også være av angelsaksisk opphav, men det ble sterkt restaurert i 1893. Da man restaurerte ble det også lagt til et kort skip som ble benyttet som gravkapell. I 1934 ble det tillatt å holde vanlige gudstjenester i kirken, som regnes som en av de minste sognekirkene i England. På grunn av størrelsen er de forreste benkeradene konstruert slik at de kan foldes ned under begravelser for at man skal kunne flytte kisten. 

Herregården Keswick Hall ligger nær sognekirken og var boligen til familien Gurney. Flere av familiemedlemmene er gravlagt i kirkegården. Herregården var mellom 1948 og 1981 et lærested for lærere, siden omgjort til leiligheter.

Bilder
------

* SognekirkenSognekirken
* Sognekirken Sognekirken
* Keswick HallKeswick Hall
* Keswick Old HallKeswick Old Hall

Referanser
----------

1. ↑   «Civil Parish population 2011» Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics

Eksterne lenker
---------------

(en) Keswick, South Norfolk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* «Keswick», Genuki Norfolk
* Sognekirken Keswick All Saints og dens interiør, Norfolk Churches
* Keswick All Saints, Round Tower Churches

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** BBC Things
 |