recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ljøsne** er en bygd/grend i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Det bodde 226 personer i Ljøsne grunnkrets i 2017, ifølge tall fra Statistisk Sentralbyrå. I 2007 var tallet 180 personer.

Bygda/grenda er en jordbruksbygd med forskjellig grønnsaksproduksjon som hovednæring, og er kjent for godt klima og gode vekstvilkår for dette. I senere år er morelldyrking blitt utbredt. Stedet hadde egen barneskole, Ljøsne skule, til den ble lagt ned ved utgangen av skoleåret 2016/2017. Ljøsne er egen skolekrets og valgkrets i Lærdal kommune. 20. oktober 2016 vedtok Lærdal herredstyre å legge ned Ljøsne skule fra skoleåret 2017/2018. Ljøsne har også egen nærbutikk (Joker Ljøsne). E16 går gjennom bygden. Det er golfbane ved Rikheim gård (6 hull og slopet), den drives av Lærdal Golfklubb, som med sine 555 medlemmer ved uttgangen av 1916 er Lærdals største frivillige medlemsorganisasjon.

Østlige del av Ljøsne-området med Saltkjelen er det tørreste på Vestlandet og blant de tørreste i Norge. Fra 1913 til 1927 drev Havedyrkningens Venner værobservasjoner på Øvre Ljøsne (Ljøsno).
Nedbørsmålingene for de 14 årene stasjonen var i drift, viser, ifølge Nedbøriakttagelser i Norge, at Øvre Ljøsne hadde 86 % av nedbøren som falt på Lærdalsøyri (Telegrafstasjonen). I siste normalperiode, 1961-90, hadde Lærdalsøyri 491 mm nedbør. 86 % av dette utgjør om lag 420 mm. Det er omtrent som på Palma, Mallorca (427 mm) og 80 mm mer enn i Alicante (336 mm).

Referanser
----------

1. ↑  Ljøsne skule 31.7.2017: *Ljøsne skule er frå og med 1.august 2017 historie* (Besøkt 16.11.2017)
2. ↑  Skog og treslag i Indre Sogn fra Lærdal til Fillefjell av Søren Vee. Nedbør i Lærdal side 16.
3. ↑  «Nedbørnormaler Norge 1961-90». Arkivert fra originalen 27. januar 2018. Besøkt 10. mai 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Mahsa Vahdat** (født 1973) er en sanger og musiker fra Iran.

Hun er utdannet sanger og pianist, med en batchelorgrad fra Art University i Teheran 1999. Hun har turnert og opptrådt i Vesten siden 1995. 

Hun har medvirket på flere plater fra Kirkelig Kulturverksted: *Lullabies from the Axis of Evil* (2002), *Songs from a Persian Garden* (2007), *I am Eve* (2008), Scent of Reunion (2009, med Mighty Sam McClain og *I vinens speil* (2010, med SKRUK). På flere av platene synger hun sammen med søsteren Marjan Vahdat. I tillegg har hun utgitt *Risheh dar khak* (2005).

Hun var også medredaktør for boken *I vinens speil* med tekster av Hafez, utgitt i serien Verdens hellige skrifter 2010.

Referanser
----------

1. ↑   Carnegie Hall linked open data, Carnegie Hall agent-ID 113034, besøkt 2. mai 2022[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mahsa Vahdat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Mahsa Vahdat på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Mahsa Vahdat på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Mahsa Vahdat på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Mahsa Vahdat på Last.fm Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Andhra Mahasabha** var en organisasjon for telugutalende i fyrstestaten Hyderabad. Den ble til på 1920-tallet under navnet Andhra Jana Sangh. Organisasjonen var først mest opptatt av språklige, kulturelle og sosiale spørsmål, men ble på 1930-tallet politisert.[1] Andhra Mahasabha krevde i 1937 politiske reformer og innføring av ansvarlig regjering i staten Hyderabad. Organisasjonen framsto fra da av som et politisk parti og ble en kanal for politisk mobilisering etter at Hyderabad State Congress i 1938 var forbudt av myndighetene.[2]

Andhra Mahasabha var splittet i en moderat og en radikal fraksjon. På 1940-tallet kom den under innflytelse av kommunistene.[3] Ravi Narayana Reddy var lederfiguren blant de radikale, som støttet opprøret blant bøndene i Telangana-regionen. Reddy ble i 1944 valgt til organisasjonens leder.[4] I 1945 brøt en gruppe moderate ut og dannet i 1945 Nationalist Andhra Mahasabha under ledelse av Mandumulu Narsing Rao,[5] organisasjonens tidligere leder.

Referanser
----------

1. ↑  Lucien D. Benichou: *From Autocracy to Integration: Political Developments in Hyderabad State (1938–1948)*, Hyderabad: Orient Longman, 2000, s. 36-37.
2. ↑  Wilfred Cantwell Smith: «Hyderabad: Muslim Tragedy», *Middle East Journal*, bd. 4, nr. 1, 1950, s. 32.
3. ↑  Benichou, s. 134ff.
4. ↑  Benichou, s. 147.
5. ↑  Benichou, s. 137, 148.
***Nabis flavomarginatus*** er en tege som tilhører familiegruppen Nabidae. 

*Nabis flavomarginatus* er en av de vanligste norske tegene i slekten *Nabis*. Den er vanligst lengst sør, men finnes på egnede steder i hele Norge. Vanlig sørover i Europa.

Dens nære slektning *Nabis limbatus* er nok vel så vanlig og har en lignende utbredelse.

Utseende
--------

*Nabis flavomarginatus* er en middels stor tege. Beina er generelt lange og kroppen er slank og noe avlang. Den er vingeløs eller har reduserte vinger, og er ca. 5 millimeter lang, lys gråbrun. Sugesnabelen har 4 ledd og ikke bare 3 ledd som hos arter den av ytre utseende kan forveksles med.

Levevis
-------

*Nabis flavomarginatus* er rovdyr som suger ut kroppsvæske fra andre mindre dyr. 

Teger har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene ligner mer og mer på de voksne (imago) for hvert hudskifte.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Nebbmunner (Hemiptera)
	+ underorden **teger** (Heteroptera)
		- gruppe **Cimicomorpha**
			* familie **Nabidae**
				+ slekten *Nabis*
					- ***Nabis flavomarginatus* Scholtz, 1847**

Kilder
------

* Coulianos, C.-C. 1998. *Annotated Catalogue of the Hemiptera-Heteroptera of Norway.* Fauna Norwegia Ser.B 45 (1-2), side 11-39.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Nabis flavomarginatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Nabis flavomarginatus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Nabis flavomarginatus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Nabis flavomarginatus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Nabis flavomarginatus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Nabis flavomarginatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Patrick Allen** (født 7. februar 1951 i Portland Parish, Jamaica) er generalguvernør på Jamaica. 

Allen ble offisielt utnevnt til generalguvernør den 26. februar 2009. Han er den sjette personen, og den femte fra Jamaica, som har blitt tildelt denne posisjonen siden Jamaicas uavhengighet fra Storbritannia i 1962. 

Etter endt eksamen ved Moneague Teacher's College underviste han ved Water Valley School i St. Mary i tre år før han ble utpekt som rektor for Robins Bay Primary School i St. Mary i 1976. I 1978 ble han rektor for Hillside Primary School i St. Mary. I 1980 begynte han å studere ved Andrews University i Michigan, der han oppnådde en bachelorgrad i historie og religion før han begynte på en mastergrad i systematisk teologi. Allen vendte tilbake til Jamaica i 1986 og ble utnevnt til utdannings- og kommunikasjonsdirektør i Sentral-Jamaica.

I 1996 reiste Patrick tilbake til Andrews University får å lese til sin doktorgrad og i 1998 ble han tildelt graden Ph.D i pedagogikk, administrasjon og tilsyn. I løpet av den perioden jobbet han som assisterende kontofører ved Andrews University. Da han kom tilbake til Jamaica i 1998, ble han valgt til president for den sentrale Jamaica.

Allen har vært gift i 33 år og han og hans kone, Denise Patricia (født Beckford), er foreldre til tre barn, Kurt og Candice, som bor henholdsvis i Michigan og Atlanta, og David som fremdeles er bosatt i Jamaica. Ekteparet har tre barnebarn. 

Allen overtok som generalguvernør på Jamaica den 26. februar 2009. 

Allen ble utnevnt til kommandør av den jamaicanske Order of Distinction i 2006. Den jamaicanske dronningen utnevnte Allen til en *Knight Grand Cross* av den kjente Order of St. Michael and St. George 26. mai 2009. Han ble derved opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen *Sir* foran sitt navn.

Referanser
----------

1. ↑   jis.gov.jm[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* His Excellency the Most Honourable Sir Patrick Linton Allen, ON, GCMG, CD, Governor-General of Jamaica, biografi fra Kings House, Jamaicas generalguvernørembete.
Fra Elgtråkket i Blystadlia.
**Blystadlia** er et boligområde bestående av boligblokker, rekkehus, samt eneboliger som ligger i Rælingen kommune på grensen til Lørenskog kommune. Området har en beliggenhet i en sør- og vestvendt li i Rælingsåsen mellom 240 og 282 meter over havet, og ligger om lag 20 kilometer fra Oslo sentrum retning nordøst. Blystadlia ble utbygget på slutten av 70-tallet. 

Grunnkretsen Blystadlia hadde 2484 innbyggere pr. 2019.

Blystadlia har et eget butikk-senter, barneskole, frisør og,bussholdeplass. Årlig arrangeres også utendørsarrangementet "Blystadlia-dagen". Blystadlia er forøvrig et familievennlig område befolket av unge så vel som gamle.

Referanser
----------

1. ↑  «04317: Befolkning, etter grunnkrets, statistikkvariabel og år». *Statistikkbanken*. Statistisk Sentralbyrå. Besøkt 3. juni 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Blystadlia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Polyainos** (gresk: Πoλύαινoς,«mange ordtak»"; latin: *Polyaenus* eller *Polyenus*) var en gresk-makedonsk forfatter født i Bitynia som virket på 100-tallet e.Kr. Best kjent for hans kjente og eneste bevarte verk er *Om strategier* (gresk: Στρατηγηματα Strategemata). Ifølge bysantinske encyklopediske *Suda* var han en retoriker, og han hadde en karriere som advokat og retoriker i Roma i regjeringstidene til Marcus Aurelius og Lucius Verus. Polyainos selv skrev at han var vel vant med å fører saker for keiseren. Han dediserte *Om strategier* til Marcus Aurelius (161–180) og Verus (161–169) mens de var opptatt med de partiske kriger (162–165) en gang rundt år 163 da han selv var blitt for gammel til å følge dem i krigen.

Andre tekster
-------------

Polyainos skrev også flere verk som har gått tapt, Suda navngir to: *Om Theben* (Περι Θηβων) og trebindsverket *Taktikk* (Τακτικα) i tre bøker. Johannes Stobaeus har et sitat fra et verk av Polyainos, Ὑπὲρ τoῦ κoινoῦ τῶν Mακεδόνων (*For koinon av makedonerne*), og enda kalt for Ὑπὲρ τoῦ Συνεδρίoυ (*For Synedrion*). Polyainos nevner likeledes sin hensikt om å skrive et verk om de minneverdige handlingene til både Marcus Aurelius og Verus, men som han kanskje ikke rakk grunnet sin alderdom.

Referanser
----------

1. 1 2  «Suda på nettet, Πολύαινος». Arkivert fra originalen 24. september 2015. Besøkt 9. mars 2009.
2. ↑  «Jona Lendering Polyaenus». Arkivert fra originalen 11. mai 2014. Besøkt 9. mars 2009.
3. ↑  Polyainos, *praef. lib*. ii, *praef. lib*. viii
4. ↑  Ibid. praef. lib. i
5. ↑  Stobaeus, xlviii. 43
6. ↑  Ibid. 53
7. ↑  Polyainos, *praef. lib*. vi

Eksterne lenker
---------------

* «Polyaenus» Arkivert 11. mai 2014 hos Wayback Machine. av Jona Lendering hos Livius
* Polyaenus, *Stratagems of War*, oversatt til engelsk av E. Shepherd, 1793 (utdrag: de strategier som Aleksander og en del av diadokene)
* *Stratagems of War* (fullstendig oversettelse)
* Eduard von Woelffins utgave fra 1887 hos *Internet Archive*

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
Mantecados / polvoronesog deres tradisjonelle innpakning.
**Polvorón** (fra *polvo*, spansk for pulver eller støv; cebuano: ***polboron***; tagalog: **pulburón**) er en type tungt, mykt og lett smuldrende opprinnelig spansk bakverk av mørdeigtype laget av mel, sukker, melk og nøtter (særlig mandler). Den opprinnelige typen er for det meste produsert i Andalucía, der det er omtrent 70 produsenter som utgjør et syndikat som produserer *polvorones* og *mantecadones*. Under betegnelsen *mantecados* er denne søtbaksten også å finne mange andre steder på Den iberiske halvøy.

*Polvorones* er populær festmat i hele Spania og i landets tidligere kolonier i Latin-Amerika og på Filippinene.[] De ble tradisjonelt bakt fra september til januar, men er nå et helårsprodukt.[]

Inspirasjonen til *polvorones* er arabisk.[] Araberne tok noe lignende med seg til Spania, og deres geografiske opphav er således svært sannsynlig levantinsk. Den arabiske typen heter *ghurayba*.

Referanser
----------

1. ↑  Spanish mantecado: sweet treat beats economic downturn Arkivert 4. august 2009 hos Wayback Machine. Arkivert 2009-08-04 hos Wayback Machine
2. ↑  «Herrera del Duque, Extremadura - Gastronomía». Arkivert fra originalen 21. februar 2018. Besøkt 7. desember 2018.
3. ↑  Salloum, H. 2007. *Classic Vegetarian Cooking from the Middle East and North Africa.* Toronto: Interlink.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Polvorones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Svelget** (gr.; *farynx*, lt.; *fauces*) er den delen av både fordøyelsessystemet og respirasjonssystemet. Det er et muskuløst og nærmest rørformet, slimhinnekledd organ som ligger foran virvelsøylen, fra undersiden av kraniet til spiserøret.

I fordøyelsessystmet ligger svelget etter munnhulen og foran spiserøret. Hos pattedyr er svelget der fordøyelseskanalen og luftveiene krysser hverandre, gjerne kalt strupen (som også omfatter strupehodet og stemmebåndene).

Svelging kan deles inn i tre faser; den orale fasen (blandefasen i munnhulen), pharynx-fasen (svelgefasen i svelget), og esophagus-fasen (transportfasen i spiserøret).

Etter at maten er tygget, dytter tungen maten bakover til svelget. Dette setter i gang en svelgerespons, hvor mange muskler samarbeider om å presse maten ned i spiserøret. Tidligere kalte man det svelgerefleks, men det har man i senere år gått bort fra siden det ikke er noe spesifikt punkt man kan trykke på som automatisk setter i gang svelging (alâ sparkerefleksen som oppstår av trykk på et punkt ved kneet). Derfor kaller man det i dag en svelgerespons. Åpningen opp til nesehulen blir stengt, og strupelokket legger seg over luftrøret. Fra spiserøreret transporteres maten videre til magesekken.

  


| * v
* d
* r
Fordøyelsessystemet |
| --- |
| 
* Munnhulen
* Svelget
* Spiserøret
* Magesekken
* Tynntarmen
* Tykktarmen
* Endetarmen
* Spyttkjertlene
* Bukspyttkjertelen
* Leveren
* Galleblæren

 | Fordøyelsessystemet |

| * v
* d
* r
Åndedrettssystemet |
| --- |
| Øvre luftveier | Nesen og nesegangene • Munnhulen • Svelget • Strupehodet | Urinveiene |
| Nedre luftveier | Luftrøret • Lungene |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
Sejm-forsamlingen under Sigismund II August av Polen
**Polsk riksdag** er en betegnelse på en kaotisk og støyende forsamling hvor det er tilnærmet umulig å fatte vedtak. Uttrykket brukes ofte på norsk i betydningen en «larmende forsamling, vilt spetakkelmøte». I det polsk-litauiske samvelde (1569–1795) kunne ethvert medlem av parlamentet, Sejmen, nedlegge et liberum veto. Om et slikt veto ble nedlagt, måtte parlamentet oppløses. Alle lover og vedtak parlamentet hadde gjort, ble da opphevet. 

Polen-Litauen lå på denne tiden mellom tre stridige stormakter, Russland, Preussen og Østerrike, som alle gjorde sitt for å forverre enhver splittelse og uenighet i forsamlingen i håp om å destabilisere Polen-Litauen.

Bruken av uttrykket er for det meste begrenset til Skandinavia, skjønt uttrykket kjennes også fra de tyskspråklige land.

Se også
-------

* Konsensus

Referanser
----------

1. ↑  «Ordbøkene.no - Bokmålsordboka og Nynorskordboka». *ordbokene.no* **(norsk)**. Besøkt 2. april 2023.
2. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 2. april 2023.
3. ↑  Ågren, Kurt (2000). *Et nytt Europa: 1500-1750*. Oslo: Aschehoug. s. 219. ISBN 8203224539.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
Anders Jahre, kjent norsk skipsreder
**Skipsreder** er betegnelsen på personer som eier og driver handelsfartøy. Det er også de som sender skipene ut på oppdrag og gir lønn til mannskapet. Også betegnelsen *reder* brukes om en skipsreder.

En skipsreder kan eie ett eller flere skip, og eie skip helt eller delvis (partrederi). Skipsrederens virksomhet blir betegnet som skipsrederi eller bare rederi.

Tidligere var det vanlig at skipperen var medeier i skipet han førte, og at skipperen helt eller delvis sørget for å inngå fraktavtaler for skipet, særlig returfrakt fra utlandet til Norge.

Flere av de store, norske rederiene er grunnlagt av skippere som etter hvert ble skipsredere ved å eie både skip som de selv førte og hele eller andeler i andre skip.

Vanligst idag er at skipsrederere organiserer sin virksomhet som aksjeselskap (AS). De større selskapene er på Oslo børs og i norsk skipsregister, men enkelte større skipsredere har valgt å ha selskapene registrert og på børs i andre land som de mener gir gunstigere betingelser for selskapenes drift og/eller eiere.

Se også
-------

* Rederi
* Nettolønnsordningen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Ignatius Aphrem II** (gammelsyrisk: ܡܪܢ ܡܪܝ ܐܝܓܢܛܝܘܣ ܐܦܪܝܡ ܬܪܝܢܐ , Moran Mor[y] Ignaṭius Afrem Trayono, arabisk: مار إغناطيوس أفرام الثاني‎‎ *Mār Iġnāṭīūs Afrām al-Ṯānī*; opprinnelig **Saʿid Karim**, født 3. mai 1965 i al-Qamishli i Syria) er (fra 2014) den syrisk-ortodokse kirkes patriark.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Han var yngste sønn av Issa og Khanema Karim. Dette var syro-arameere fra landsbyen Ehwo (i dag *Güzelsu*) i Tur Abdin (nå i provinsen Mardin i Tyrkia), som i tiden for folkemordet på arameene fra 1915 var blitt fordrevet til Qamishli.

Afrem Karim mistet sin far i ung alder. Han trådte inn i St. Afrems teologiske seminar i Atchaneh i Bikfaya i Libanon i 1977 etter å ha avsluttet grunnskolen i al-Qamishli i Syria.

Fra 1982 tjente han det syrisk-ortodokse erkebispedømme i Aleppo i Syria for to år. Fra 1984 til 1988 studerte han teologi ved det koptiske teologiske seminar i Kairo i Egypt.

### Prest

I 1985 ble han innført som munk. Deretter ble han fullverdig diakon i Egypt, og senere samme år presteviet i hjembyen i Syria. Fra 1988 til 1989 tjenestegjorde han som sekretær for patriarken (hans forgjenger) og underviste også ved St. Afrems teologiske seminar i Damaskus.

I 1991 begynte Aphrem ved St Patricks College i Maynooth i Irland der han i 1994 tok sin doktorseksamen i teologi for sitt forsvar av korsets symbolikk i den syriske kristendom. 

Ignatius Aphrem II taler både klassisk og folkelig syrisk samt arabisk, fransk og engelsk. 

### Biskop - Patriarkal stedfortreder for den syrisk-ortodokse kirke i østlige USA

Den 28. januar 1996 ble Afrem viet til erkebiskop i den syrisk-ortodokse kirke og fikk æresnavnet **Cyril**. Han ble installert offisielt som erkebiskop i sitt nye bispedømme den 2. mars 1996 i St Markus' kirke i Teaneck i New Jersey i USA. Under hans lederskap ble det opprettet elleve nye menigheter (slik at bispedømmet hadde 29 menigheter). Som erkebiskop organiserte han blant annet de syrianske ungdommene i en nyinstiftet syrisk-ortodoks ungdomsorganisadjon, *Syriac Orthodox Archdiocesan Youth Organization (SOAYO).*

### Patriark av Antiokia og Hele Østen

Erkebiskop Aphrem ble valgt av den hellige syrisk-ortodokse synode forsamlet i St. Jakob Baradeus-klostret i Atchane i Libanon i samband med begravelsen av patriark Ignatius Zakka I Iwas til den 123. patriarken av Antiokia og Hele Østen.

Erkebiskop Afrem Karim ble høytidelig innført som patriark den 29. mai 2014 i den patriarkalske katedral St. Georgis i Damaskus, under den pågående syriske borgerkrig. Han mottok det tradisjonelle æresnavnet **Ignatius** som er blitt brukt av alle patriarker av Antiokia siden 1445.

Verker
------

* *Korsets symbol hos de tidiga syriska kyrkofäderna*. SOKU. 2015. ISBN 9789198247022.

Kilder
------

* Syriac Orthodox Church of Antioch - Patriarchal Vicariates: the Syrian Orthodox Archdiocese for the Eastern United States

Referanser
----------

1. ↑  Ignatius Aphrem II på YouTube
2. ↑  Patriarch Ignatius Zakka I Iwas (1983). «The Syrian Orthodox Church of Antioch At A Glance». Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 8. januar 2016.
«Ulrika» har flere betydninger.

Butikken i Ulrika
Ulrika kirke
**Ulrika** er et tettsted i Linköping kommune i Östergötland, Sverige. I 2000 og 2005 hadde grenda færre enn 200 innbyggere og ble da klasset som *småort*, hvilket i svensk statistikk betyr et bebygget sted hvor avstanden mellom husene ikke er større enn 150 meter, hvor innbyggertallet er 50-199 personer og hvor andelen fritidshus ikke er større enn 40 prosent. I 2010 var innbyggerantallet 200 og grenda ble igjen definert som *tätort* (tettsted).

Ulrika ligger i kommunens sydligste del, hvor landskapet domineres av skog. Grenda ligger isolert fra viktige veier og fra annen tettbebyggelse. Avstanden til Linköping er cirka 40 kilometer. I Ulrika finnes (i 2010) en butikk med kafé, en skole, et aldershjem og et bilverksted. Östgötatrafikens busslinje 552 forbinder Ulrika med Vikingstad jernbanestasjon, cirka 30 km lenger nord, hvor lokaltogene Tranås-Mjölby-Linköping-Norrköping stanser. Til Vikingstad går også den viktigste landeveiforbindelsen. I Ulrika møtes også offentlige veier fra Rimforsa, Boxholm, Kisa/Malexander og Haraldsbo, men disse er smale og i flere fall uasfaltert. Ulrika kirke er sognekirke for Ulrika församling (sogn). Grenda har et lokalt museum som er åpent om sommeren. Hvert år arrangeres et marked i grenda som da besøkes av tusenvis mennesker.

Historie
--------

Ulrika har vokset fram som kirkegrend ved Ulrika kirke, som ble anlagt på 1700-tallet og fikk sitt navn etter dronning Ulrika Eleonora. Lokale bønder i dette område hadde da kjempet i mange årtier for å få kongens tillatelse til å bygge en kirke der, ettersom de hadde lange avstander til sine respektive kirker. Ulrika sogn ble opprettet i 1736, fra deler av Nykil, Gammalkil, Kisa og Malexander sogn, og 1737 ble kirken innviet. Plassen hvor kirken ble bygget hette Amundebo, hvilket ennå er navnet på gårdene i sørlige Ulrika.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska småorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per småort*, Statistiska centralbyrån, 31. mars 2022, Wikidata Q113505564,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 11. mars 2016.

| * v
* d
* r
Linköping kommune i Östergötlands län i Sverige |
| --- |
|  | Askeby **·** Bankekind **·** Berg **·** Bestorp **·** Brokind **·** Ekängen **·** Gistad **·** Linghem **·** Linköping **·** Ljungsbro **·** Malmslätt **·** Nykil **·** Rappestad **·** Sjögestad **·** Skeda udde **·** Slaka **·** Sturefors **·** Ulrika **·** Vikingstad **·** Västerlösa |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Ignatius Abdul Masih II** (alternativ skrivemåte *Abdhedh Messiah*; født 1854, død 1915) var syrisk-ortodoks patriark av Antiokia. Han hadde tittelen mar.

Han ble ordinert til patriark i 1895. 1905 ble han avsatt av den osmanske regjeringen. Den syrisk-ortodokse kirkens synode valgte året etter Ignatius Abded Aloho II til ny patriark. Det fantes imidlertid også stemmer i kirken som anså avsettelsen som ugyldig, siden den ble foretatt av et verdslig organ og ikke av kirken.

Ignatius Abdul Masih fortsatte uansett sin gjerning også etter avsettelsen. I India ordinerte han i 1912 Baselios Paulose I til Østens katolikos. Dette var en medvirkende årsak til splittelsen mellom den syrisk-ortodokse kirke av Malankara og den malankarisk-ortodoks-syriske kirke.

Referanser
----------

1. ↑  Burleson, Samuel; Van Rompay, Lucas (2011). «List of Patriarchs: II. The Syriac Orthodox Church and its Uniate continuations». I Sebastian P. Brock; m.fl. *Gorgias Encyclopedic Dictionary of the Syriac Heritage: Electronic Edition*. Gorgias Press. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ignatius Peter IV** | **Den syrisk-ortodokse patriark av Antiokia**(1895–1905) | Etterfølger:**Ignatius Abded Aloho II** |
Giovanni Battista Viotti skrev 15 *quatuors concertants*
**Quatuor concertant** er en betegnelse som, spesielt i Frankrike, ble brukt om en komposisjon for fire soloinstrumenter, til vanlig to fioliner, bratsj og cello, dvs. en strykekvartettbesetning. I blant ble førstefiolinen erstattet med fløyte, obo eller klarinett.

Komposisjoner ble opprinnelig påført betegnelsen *quatuor concertant* for å markere at alle de fire instrumentene var essensielle for det musikalske forløpet, men utgiverne brukte snart betegnelsen temmelig løst også om andre komposisjoner for fire strykere. Fra rundt 1770 til 1800 ble det i Paris markedsført flere tusen komposisjoner som var påført betegnelsen. Anslagsvis 200 ulike komponister var representert. Antallet falt betydelig i tiårene etter århundreskiftet.

*Quatuors concertants* er vanligvis tosatsige, sjeldnere tresatsige. For de tosatsige verkene er førstesatsen vanligvis en *allegro*, mens andresatsen gjerne er en *rondo* eller en variasjonsats. For tresatsige stykker etterfølges førstesatsens *allegro* vanligvis av en langsommere sats, med en hurtig *allegro* eller en *presto* som finalesats. Karakteristisk er at de ulike stemmene skifter på å ha soloen, iblant tar også celloen føringen. Melodiene er fengende og ikke sjelden operalignende, preget av stor innfallsrikdom hva gjelder harmoniske, rytmiske og melodiske detaljer.

En variant kalt *Quatuor d'airs connus* («kvartett med kjente sanger») består av variasjonsatser basert på populære melodier, folkesanger og opera-arier.

Det er tydelige paralleller mellom *quatuor concertant* og *Sinfonia concertante*, en sjanger som ble dyrket i Paris på samme tid. Derimot må ikke *quatuor concertant* blandes sammen med *quatuor brillant*, en form som oppsto rundt 1800 og som karakteriseres av at tre stemmer ledsager en dominerende førstefiolin.

Viktige parisiske komponister av strykekvartetter i perioden 1770 til 1789
--------------------------------------------------------------------------

* François-Joseph Gossec (6 strykekvartetter Op.15, 1772)
* Nicholas Joseph Chartrain (36 strykekvartetter, 1772–1785)
* Pierre Vachon (24 strykekvartetter, ca.1772- ca.1782)
* Joseph Bologne de Saint-George (18 strykekvartetter, 1773–1785)
* Jean-Baptiste Davaux (25 strykekvartetter, 1773–1807)
* Giuseppe Cambini (174 strykekvartetter, 1773–1805)
* Etienne Bernard Barrière (18 strykekvartetter, 1776–1782)
* Jean-Baptiste Bréval (18 strykekvartetter, 1776–1785)
* Nicolas Dalayrac (36 strykekvartetter, 1777–1781)
* Josephus Fodor (24 strykekvartetter, 1781–1789)
* Giovanni Battista Viotti (15 strykekvartetter, 1783–1817)
* Federigo Fiorillo (15 strykekvartetter, 1786–1799)

Kilder
------

* Janet Muriel Levy: *Quatuor concertant*, ouk.edu.tw

Litteratur
----------

* Friedhelm Krummacher: *Das Streichquartett*, bind. 1: *Von Haydn bis Schubert* (*Handbuch der musikalischen Gattungen* 6,1), 2001, s. 191–222.
* Dieter Lutz Trimpert: *Die Quatuors concertants von Giuseppe Cambini*, Schneider: Tutzing 1967.
* Janet Muriel Levy: *The Quatuor concertant in Paris in the Later Half of the Eighteenth Century*, avhandling Stanford 1971.
**Marie Olive Lembe di Sita** (født 29. juli 1976 i Kailo i Maniema i Zaire) er førstedame i Den demokratiske republikken Kongo. Fra 2000 var hun i hemmelighet forlovet med den kongolesiske presidenten Joseph Kabila. De giftet seg 17. juni 2006.

I 2001 fikk paret en datter, Sifa Kabila, oppkalt etter Joseph Kabilas egen mor og tidligere førstedame Sifa Mahanya.

Bryllup
-------

I 2006 ble det satt ut rykter om bryllup av den katolske erkebiskopen i Kinshasa, Frédéric Cardinal Etsou-Nzabi-Bamungwabi. 1. juni 2006 annonserte lederen av *MAISON CIVIL*, Theo Mugalu, offisielt bryllupet mellom Lembe di Sita og presidenten. Bryllupet fant sted 17. juni 2006 i presidentboligen i Kinshasa.

President Kabila er protestant, mens Lembe di Sita er katolikk. Vielsen var derfor økumenisk arrangert, med både erkebiskop Etsou-Nzabi-Bamungwabi og Pierre Molefe Bodho – biskop og president i *Church of Christ* i Zambia som er en paraplyorganisasjon for de fleste protestantiske kirkesamfunn i Den demokratiske republikken Kongo.

Referanser
----------

1. ↑  Profile: Joseph Kabila, Al Jazeera (engelsk)
Armenias beliggenhet i departementet Quindío.
**Armenia** er en by og kommune i det vestlige Colombia. Den ligger 290 kilometer vest for landets hovedstad Bogotá. Byen er hovedstad i departementet Quindío.

Armenia ble grunnlagt 14. oktober 1889. Den 25. januar 1999 ble byen rammet av et jordskjelv med styrke 6,2 på Richterskalaen. Store deler av byen ble ødelagt, flere tusen mennesker døde og over 200 000 ble hjemløse.

Byen hadde 277 908 innbyggere i 2008, med totalt 285 713 innbyggere i hele kommunen, med et flateinnhold på 115 km².

Storbyområdet *Área Metropolitana de Armenia* hadde totalt 391 741 innbyggere i 2008, med et flateinnhold på 569 km². Området består av Armenia samt kommunene Buenavista, Calarcá og Circasia.

Referanser
----------

1. 1 2   Departamento Administrativo Nacional de Estadística. Proyecciones de población municipales por área, 2005-2009, a junio 30. (**excelfil**)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNE **·** GeoNames
 |
**Armen Donelian** (født 1. desember 1950 i New York City) er en amerikansk jazzmusiker (piano) kjent fra en rekke utgivelser i eget navn, samt samarbeid med norske musikere.

Han er utdannet ved Westchester Conservatory of Music (1968) og har bachelor-grad fra Columbia University (1972). Etter blant annet virke i Sonny Rollins' band, samt i Billy Harpers kvintett (fire utgivelser), innledet han et samarbeid med norske Carl Morten Iversen og Espen Rud (1982) og turnerte landet flere ganger.

I tillegg til hans egne utgivelser (Sunnyside Records), har han med Iversen og Audun Kleive gitt ut *Trio '87*. Donelian har undervist ved New School Jazz and Contemporary Music Program (1986–) i hjembyen, ledet en lang rekke workshops verden over, skrevet instruktive artikler for blant annet Down Beat og gitt ut boken *Training the ear* (1992). Siden 1998 har han drevet samarbeid med Armenia, blant annet finansiert ved Fulbright-programmet, og er gjesteprofessor ved universitetet i Jerevan.

Utgivelser
----------

* *Oasis* (2007). Med David Clark bass og George Schuller trommer.
* *All Or Nothing At All* (2003). Med Marc Mommaas saksofon.
* *Grand Ideas* (3 soloplater, 2000)
* *Quartet Language* (2002). Med Thomas Chapin saksofon, Calvin Hill bass og Jeff Williams trommer (opptak fra 1992).
* *The Wayfarer* og *Secrets* (1988). Med Barry Danelian trompet, Dick Oatts saksofon, Bill Stewart trommer, Tuncboyaciyan og Anthony Cox bass.
* *Trio '87* (Odin Records, 1987).
* *A Reverie: Solo Piano* (1986)
* *Stargazer* (Atlas, 1981). Med Billy Hart og bassist Eddie Gomez.

Referanser
----------

1. ↑   Discogs, Discogs artist-ID 464401, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  armenjazz.com offisiell hjemmeside

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Yamaha XT500** er Yamahas første 4-takts motorsykkel med en sylinder. 

Den fikk sin debut på Tokyo Motor Show i 1975. I tillegg til å være den siste i en serie av trail/off-road modeller som Yamaha har lansert ved hvert av Tokyo Motor Show siden DT-1 ble vist i 1968, representerte den nye XT500 et helt nytt konsept i trailsykkel segmentet.

Den nye Yamaha XT500 var et tilskudd til det voksende trail/cross miljøet. Selv om den delte røttene med sin 2-takter bror, DT-1, var det en helt annen motorsykkelen som ble drevet av Yamahas første 4-takts én-sylindret motor. Den nye XT skrøt av en stor kapasitet på hele 500 cc, og dette var på et tidspunkt da populariteten til store ensylindrede motorer var dalende og av mange ansett for å være forbi sin storhetstid.

Yamahas beslutning om å bygge en stor ensylindret trail/cross sykkel var en anbefaling fra produktutviklerne i Yamaha USA. De mente at det var et behov for en sykkel som kunne brukes på de store åpne sletteområdene på landsbygda. Motorsykkelen måtte være robust og enkel, og dette førte til en uenighet om at en stor ensylindret motor var riktig vei og gå.
**Quebrada de Humahuaca** er en fjelldal som ligger i provinsen Jujuy, nordvest i Argentina og ca. 1649 km nord for hovedstaden Buenos Aires. Den er ca. 155 km lang, og er avgrenset av Altiplano i vest og nord, av Andes-fjellene i øst, og av de varme slettene *Valles Templados* i sør.

*Maimará* i foten av Quebrada.
Tilcara.
Hornocal.
Navnet Quebrada (bokstavelig oversatt: «brutt») kan oversettes som en dyp dal eller kløft. Den har også fått navnet sitt fra Humahuaca, en liten by med 11 000 innbyggere i fjelldalen. Elven Río Grande, som er tørr om vinteren, renner gjennom Quebrada på sommeren.

Regionen har alltid vært et knutepunkt for økonomisk, sosial og kulturell kommunikasjon. Den ble befolket for over 10 000 år siden av de første jegere og samlere, noe som er dokumentert av betydelig forhistoriske historier. Stedet var en viktig handelsvei for Inka-riket i det 15. århundre, da det var en viktig kobling mellom visekongedømmet Río de la Plata og visekongedømmet i Peru. Stedet var også viktig i den argentinske uavhengighetskampen, med flere slag og kamper.

Quebrada de Humahuaca ble lagt til på UNESCOs verdensarvliste den 2. juli 2003.

Eksterne lenker
---------------

* UNESCO World Heritage Centre – UNESCOs side om stedet.
* Jujuy Province – Offisiell hjemmeside (spansk).
* Travelsur – Argentina Travel Advice forum
* GotoLatin.com Arkivert 19. juni 2009 hos Wayback Machine. – Argentina – Destinos (spansk).
* Bilder fra Humahuaca
* Turistinfo Arkivert 10. mars 2012 hos Wayback Machine.
* Bilder av Quebrada de Humahuaca

  

23°11′59″S 65°20′56″V

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** LCCN **·** GeoNames **·** BBC Things
 |
**Murdoc** var en rollefigur i TV-serien *MacGyver* der han spilles av den britiske skuespilleren Michael Des Barres.

Murdoc var en leiemorder for *Homicide International Trust* (forkortet «HIT»), og den internasjonale leiemordergruppen. Han er god i å imitere stemmer og forkle seg.
I serien prøver han å drepe MacGyver ved flere anledninger, men lyktes aldri.
Dette førte til at han senere ble ekskludert fra *HIT*.
I mange av episodene tar Murdoc ett eller flere gisler, gjerne MacGyvers nærmeste venner, og i alle episodene blir han «beseiret» av MacGyver. I løpet av sesongene har Murdoc blitt utsatt for mange ting man normalt dør av, som for eksempel blitt skutt, falt flere hundre meter ned en klippe, og blitt sprengt inne i en trailer.

På slutten av hver episode fortalte Peter «Pete» Thornton i *Phoenix Foundation*, som både Pete og MacGyver jobber for, at de ikke kunne finne liket hans. Kjennetegnet hans var at hver gang han «døde», ropte han «**MacGYVER**!!!».

I episoden «Cleo Rocks» prøver han igjen å få tak i MacGyver, denne gangen prøver han å bruke Penny Parker som lokkemat. Han kler seg ut som en instruktør i rullestol, snakker med fransk aksent og smigrer seg inn hos Penny.
MacGyver avslører derimot Murdoc med et dikt han skriver i denne episoden:

> **M**urder is in the air  
> **u**nder the temple of  
> **R**a  
> **D**eath avaits  
> **o**n the final  
> **c**urtain
> 
> 
> Cleo Rocks - MacGyver (1989)
> 
> 

De første bokstavene i første kolonne avslører ham. Episoden ender med at han havner i et iskaldt basseng, men på slutten av episoden kommer Peter «Pete» Thornton frem med en rapport, der det står at bassenget ble tømt, ... men Murdoc ble ikke funnet.
Murchisonfjorden på kartet over SvalbardMurchisonfjordenMurchisonfjordenMurchisonfjorden på kartet over Svalbard
**Murchisonfjorden** er en fjord på vestsida av Nordaustlandet på Svalbard. Navnet kommer av den britiske geolog Roderick Murchison.

Den ligger mellom Storsteinhalvøya i nord og Gotiahalvøya i sør, og er rundt 15 kilometer lang. Fjorden har innløp fra Hinlopenstretet, og går derfra i østlig retning innover Gustav V Land, den innerste delen heter Nordvika. Det ligger mange øyer og holmer i fjorden, hvorav den største er Søre Russøya beliggende på sørsida helt ytterst ved innløpet. Landområdene rundt fjorden er i hovedsak isfrie.

På Krossøya er det fine tufter etter russisk fangsthytte, og det eneste gjenstående russekorset på Svalbard står der.

Øyer i Murchisonfjorden
-----------------------

(Avtagende størrelse)

* Søre Russøya
* Indre Russøya
* Ringertzøya
* Krossøya
* Nordre Russøya
* Depotøya
* Teltøya
* Oskarøya
* Flyndra
* Gråøya
* Kvaløya
* Visingøya
* Krokøya

Eksterne lenker
---------------

* Privat oversikt over vernede steder på Svalbard

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
Vanntårnet i Svaneke
**Svaneke** er en havneby i Svaneke Sogn på det nordøstlige Bornholm i Danmark. Byen hadde 1138 innbyggere (1. januar 2004).

Byen ble grunnlagt i 1555 og er en av Danmarks minste kjøpsteder. Svanekes kjøpstadsstatus har i stor grad preget byen, noe man kan se rundt havnen og torvet hvor kjøpmennene bygde store gårder som fortsatt kan bli sett i dag. Det var også en av Svanekes store kjøpmenn som i 1816 sto for utbygningen av byens havn, noe som var med på føre mer handel og liv til byen. Havnen ble ødelagt av stormfloden i 1872 i en sådan grad at det meste måtte gjenoppbygges igjen. Samtidig ble det valgt å utvide havnen betydelig slik at store dampskip fikk plass til å legge til. 

Svaneke er især kjent for sitt store silderøykeri. Siden 1750 har man også brygget øl i byen, kun avbrutt av en kort pause. Det nåværende bryggeri, Svaneke Bryghus, ble åpnet i 2000, og var da et av Danmarks første mikrobryggerier. 

Turismen spiller i dag en stor rolle for byens næringsliv.

Vanntårnet er tegnet av arkitekt Jørn Utzon.

Litteratur
----------

* Rosenquist, Ulla: *Havnebyer og fiskerlejer, Bornhoms kystkultur*, Bornholms turistråd, 1991, side 60.

Eksterne lenker
---------------

* Svaneke Byportal
* Svaneke i bilder Arkivert 17. november 2013 hos Wayback Machine.

  

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Murburkne**  (latin:  *Asplenium ruta-muraria* ) er en art av klatrende og nøysomme bregner innenfor småburkneslekten i småburknefamilien. Den danner hybrider med olavsskjegg på Sør- og Vestlandet.

Murburkne er blant småburkne-artene som har linjeformede sporehushoper, som utover sesongen vokser seg helt sammen til store formasjoner.
Murburkne er 5–15 cm høy, og bladene er langskaftede. Bladstilken er ganske lang og grønn hele veien. Arten har mørkegrønne blad som er dobbelt fliket, og bladene er rombeformete. Bladkanten kan ha fine tenner. Bladene sitter på lange, ganske smale stilker på skaftet, og minner om blankburkne men har enda færre fliker. Murkburknens bladfliker er mer glisne og i større avstand til hverandre enn de mindre bladflikene hos blankburkne.

Sporehushopene (sori) er linjeformede og litt bøyde, med slør (indusium). Sporehushopene framstår som rødbrune eller rustbrune, og de vokser seg mer og mer sammen inntil de etter hvert dekker nesten hele undersiden av flikene. Kromosomtallet (n) er 72.

Arten er ofte klatrende på grunnfjell, i bergsprekker og i ur. Den foretrekker baserik grunn.

Murburkne vokser spredt i Norge, og forekommer nord til Lebesby i Finnmark. I Vågå går den opp til1.190 moh.

Ellers er det forekomster i sørlige Sverige og den aller sørvestligste kysten av Finland. Den vokser også spredt på øyene i Danmark og Østersjøen. Murburkne har flere varianter eller raser, og finnes i Eurasia og det vestlige Nord-Amerika.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Murburkne* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Murburkne* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Murburkne* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Murburkne* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Murburkne* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Murburkne* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Murburkne* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Murburkne* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Asplenium ruta-muraria* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Asplenium ruta-muraria* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Asplenium ruta-muraria* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Shepherd, Lara D.; Holland, Barbara R. & Perrie, Leon R. (2008): Conflict amongst chloroplast DNA sequences obscures the phylogeny of a group of *Asplenium* ferns. *Mol. Phylogenet. Evol.* **48**(1): 176-187. doi:10.1016/j.ympev.2008.02.023

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Svanemerket slik man finner det i en daglivarebutikk. Foto: 2010 
**Svanemerket** er det offisielle nordiske miljømerket, etablert av Nordisk ministerråd. I Norge ble Stiftelsen Miljømerking opprettet av Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet for å forvalte merket. Hensikten med Svanemerket er todelt: Å stimulere produsentene til å lage miljøtilpassete varer og tjenester, og å gjøre det enkelt for forbrukerne å ta gode miljøvalg. 94 % av den norske befolkningen kjenner til Svanemerket (Respons Analyse 2014).

Svanemerket miljøstasjon med panteautomat og annet utenfor en Extra-butikk i Osøyro. Foto: 2018 
En vare eller tjeneste som er svanemerket, har gjennomgått en objektiv miljøvurdering. For å kunne få svanemerket må hele livsløpet til produktet eller tjenesten være så miljøtilpasset som mulig, hele veien fra råvare – til produksjon – via bruk – til avfallshåndtering. Svanemerket stiller strenge krav til energieffektivitet, til materialer og kjemikalier som brukes, og til god holdbarhet. Kriteriene for å få lisens til å bruke Svanemerket er offentlig tilgjengelige, og alle krav må dokumenteres og blir kontrollert av Miljømerking. Selve Svanemerket er en logo som viser at varen eller tjenesten er blant de mest miljøtilpassete markedet kan by på. 

I ISO-terminologi er Svanemerket "miljømerking, type 1, ISO 14024". Dette betyr at Svanemerket er frivillig, stiller bredspektrede miljøkrav (multikriterier), er basert på livssyklusvurderinger, skjerper kravene jevnlig, utvikler kravene i åpenhet, opererer med kjente kostnader og bedriver tredjeparts uavhengig sertifisering.

Svanemerket finner man på mer enn 5 000 produkter og tjenester i Norge, og over 8 000 på det nordiske markedet. Varer så forskjellige som rengjøringsmidler, vedovner, varmepumper, tekstiler, møbler, maling, hudpleie, småbarnsprodukter, leker og papir kan søke om å få bruke svanemerket. Svanen har også utviklet krav til trykkerier, rengjøringstjenester, vaskerier, renserier og restauranter. 

Også hele dagligvarebutikker og hoteller kan få svanemerket. Hovedkravene er da at de må ha et bredt utvalg av miljømerkede og økologiske produkter, at de bruker lite energi, og driften deres belaster miljøet i minst mulig grad. 

Svanemerkets barnefigur Svanhild er Blekkulfs nyeste venn i barne-tv-serien som gikk på NRK Super høsten 2012. I serien hjelper Svanhild Blekkulf og vennene med å løse miljøproblemer.

Se også
-------

* Stiftelsen Miljømerking
* Oversikt over svanemerkete varer og tjenester

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Miljømerking Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine. administrerer Svanemerket i Norge. Her finner du oversikt over alle svanemerkete varer og tjenester.
* Om Svanemerket Den offisielle siden til Nordisk råd og Nordisk ministerråd

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
En vederlagsstein etter den tapte Taraldskirken er brukt i kirkegårdsmuren rundt Seljord kirke. Foto: Orf3us, 2014 
**Taraldsmess** eller **Taraldsmesse** feires den 12. februar til ære for den hellige Tarald av Seljord, også kalt Sankt Tarald eller St. Tarald. I Seljord er dette fortsatt en årlig tradisjon som følges opp av Den norske kirke gjennom de lokale menighetene i Seljord, Flatdal og Åmotsdal, selv om dagen ikke er vanlig å feire andre steder i Norge.

Tradisjonen med å feire St. Tarald stammer fra katolsk tid i Norge, men opprettholdes fortsatt i Seljord i Telemark og deler av Setesdal og Numedal. I dag vet ingen lenger hvem Tarald egentlig var og akkurat hvorfor han feires, men han regnes som en lokal bondehelgen. Et udatert middelalderdiplom fra Sandland i Brunkeberg i 1467 (DN XI:221) og et fra Myklestogo i Uvdal 1488 (DN IX:398) omtaler Taraldsmesse (om enn skrevet som henholdsvis *Thoralla messo* og *Tarallemesse*), men breva oppgir ikke dato for messa. I et middelalderbrev fra 1586 på Klomset (øvre), en gården som ligger litt lenger sørvest i Seljord i forhold til kirken, nevnes «Taraldsmis dag» som en datering. På Klomset skal det dessuten finnes en plass som folk kaller *Taraldshaugen*, men haugen er ikke avmerket på Kartverkets Norgeskart.

I Seljord finnes sterke beviser for en kirke som bar St. Taralds navn – den såkalte Taraldskirken, som var en søsterkirke til Seljord kirke og sto kun cirka 20 skritt sørøst for den. Begge kirkene var enkle steinkirker reist i middelalderen, men Taraldskirken gikk trolig tapt en gang mot slutten av 1600-tallet. Sagnet sier at lynet slo ned i begge kirkene, men at kun Seljord kirke ble restaurert. Kan hende ble den tapte kirken opprinnelig reist til ære for St. Tarald, som kan være gravlagt på middelalderkirkegården som en gang omga begge kirkene. I dag står kun Seljord kirke att på kirkestedet, men det er funnet spor etter ei annen kirke der, og funnene passer godt til historiene.

Se også
-------

* Taraldskirken
* Seljord kirke

Referanser
----------

1. 1 2  Odden, Per Einar (2018) *Den hellige Tarald av Seljord*, etter Daae, Baklid. Den katolske kirke. Besøkt 2023-03-11
2. ↑  *Taraldsmesse i Seljord kyrkje. Taraldsmesse 2023.* Seljord kyrkjelege fellesråd, 2023. Besøkt 2023-03-13
3. ↑  *Diplomatarium Norvegicum XI:221 (1467)*. Norge: P. T. Mallings Forlagshandel. 1882. s. 193.
4. ↑  *Diplomatarium Norvegicum IX:398 (1488)*. Norge: P. T. Mallings Forlagshandel. 1876. s. 371.
5. ↑  *Bondehelgener*. Heimskringla.no. Besøkt 2023-03-11
6. ↑  Middelalderbrev (1586) fra Klomset i Seljord. (utrykt) Deichman bibliotek, Oslo.
7. ↑  Daae, Ludvig (1879). *Norges helgener*. Cammermeyer. s. 196–198.
8. ↑  Flatin, Tov (1942). *Seljord*. Seljord kommune. s. 350.
**St.Stephens Green** er en park i Dublin like sør for sentrale del av bykjernen. 

Grafton Street, som er en av Dublins mest sentrale handlegater, går fra Trinity College til det nordlige hjørnet av parken. 

Parken inneholder flere store eiketrær, en større dam med gangvei i bro over og enkelte plener. 
For fotgjengere er parkens mange gangveier et idyllisk alternativ til å gå langs gatenes fortau.
Parken dekker et større kvartal av byen, er inngjerdet og er stengt om natten. 

På andre siden av gatene rundt parken ligger blant annet Royal College of Surgeons in Ireland der det har gått mange norske medisinstudenter. På Collegets fasade er det flere kulehull fra påskeopprøret under Irlands frigjøring fra britisk overherredømme.

Eksterne lenker
---------------

* (ga) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) St. Stephen's Green – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GeoNames
 |