recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Fredsdommer** er en dommer som håndterer summarisk rett. Fredsdommere utnevnes eller velges blant jurisdiksjonens innbyggere. Juridisk utdannelse er ikke påkrevet.

Fredsdommere finnes i en rekke land og er i alminnelighet tjenestemenn uten juridisk utdannelse og med begrenset makt innenfor et lokalt område. Begrepet har opprinnelig sin bakgrunn i England hvor loven *Justice of the Peace Act* ble vedtatt i 1361. I kolonitiden i Amerika var fredsdommere lokalsamfunnets fremste politiske styrke og derfor den viktigste politiske posisjon for kolonistene.

Australia
---------

I Australia er fredsdommere *(Justice of the Peace)* respekterte og viktige i samfunnet. Hvem som helst som er australsk statsborger, har fylt 18 år, har god karakter og bokført i en delstat kan melde seg som kandidat. Det finnes også mer kvalifiserte fredsdommere. En sådan kan ikke ha blitt domfelt for en alvorlig forbrytelse de siste fem årene, være dømt for fyllekjøring, ha flere prikker i førerkortet i løpet av de siste fem årene eller være involvert i konkurs.

Spania
------

I Spania utses en fredsdommer *(Juzgado de Paz)* i de kommuner hvor det ikke finnes noen domstol fra før. Fredsdommeren er en posisjon som er fastsatt i fire år. Hen er i alminnelighet ikke en jurist. Vedkommende kan avgjøre tvister og dømme i enkle forbrytelser. Fredsdommeren registrerer også fødsler og giftemål og kan utføre motsvarende personbevis.

England og Wales
----------------

Selve begrepet fredsdommer har sin opprinnelse på De britiske øyer. I 1195 utnevnte kong Rikard Løvehjerte bestemte riddere til å sørge for fred i områder som var uregjerlige. De var ansvarlig overfor kongen for at loven ble opprettholdt og på den måten sikre «kongens fred», og de var kjent som «keepers of the peace», opprettholdere av freden. En fredsommer *(Justice of the Peace)* i dagens England og Wales trenger ikke ha formell juridisk utdannelse, men de bør ha klokskap, sunn fornuft, integritet og evne til å handle rettferdig *(fairly)*. Tre fredsdommeren kan til sammen danne en egen lokal domstol kalt for «magistrate´s court», og gi bøter opp til 15 000 pund.

Øvrige land
-----------

Fredsdommere eller *Justices of the Peace* (JP) finnes i et stort antall land og byer som Belgia, Canada, Hongkong, India, Irland, Jamaica, Malaysia, Singapore, Sri Lanka og enkelte delstater i USA. De har til felles at de kan dømme i enklere sivile tvister og forbrytelser. De kan også utføre enklere administrative gjøremål, som å være vitner ved dokumentasjon og avtaler. I så henseende minner de om notarius publicus.

Referanser
----------

1. ↑  «Justice of the Peace», *the free Dictionary*
2. ↑  Apply to become a Justice of the Peace (Qualified), *Justice.qld.gov.au*
3. ↑  Disqualification provisions Arkivert 11. november 2011 hos Wayback Machine. (PDF), *Justice.qld.gov.au*
4. ↑  Preguntas más frecuentes Arkivert 2011-08-30, hos Wayback Machine.

Kilder
------

* (no) Fredsdommer i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Canadian Encyclopedia **·** Encyclopædia Universalis **·** LCCN **·** NDL
 |
**Nils Marius Thomas** (født 9. juli 1889 i Oslo, død 13. november 1979 samme sted) var en norsk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Thomas vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen *8 meter type 1919* med den norske båten «Lyn» bak «Sildra», en annen norsk båt. Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk, «Antwerpia V» som kom på tredje og sisteplass. Mannskapet på «Lyn» var, Thomas, Jens Salvesen, Lauritz Schmidt, Finn Schiander og Ralph Tschudi.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen - Sølv Sølv i seiling, 8-metersklassen type 1919

Eksterne lenker
---------------

* (en) Nils Thomas – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Nils Thomas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Nils Thomas – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** SUDOC
 |
**August Rei**, født 22. mars 1886 i Pilistvere i daværende Guvernementet Livland, død 29. mars 1963 i Stockholm, var en estisk jurist, politiker og diplomat. Han var Estlands rikseldste (stats- og regjeringssjef) fra 4. desember 1928 til 9. juli 1929 og statsminister med presidentens oppdrag i den estiske regjeringen i eksil fra 9. januar 1945 og fram til sin død.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Rei tok gymnaset i Tartu og Novgorod. Årene 1904–1905 samt 1907–1911 studerte han jus ved St. Petersburgs universitet og deltok i 1905-revolusjonen. I 1906 var han selv redaktør for undergrunnstidsskriftet *Sotsiaaldemokraat* (Sosialdemokraten) i Tallinn.

Under første verdenskrig tjenestegjorde Rei som artillerioffiser i St Petersburg.

### Det selvstendige Estland

Han tilhørte de estiske arméenhetene i St. Petersburg som i mars 1917, på initiativ av estiske politikere fikk samle de estiske soldatene i egne enheter. Mellom 1917 og 1919 var Rei atter sjefredaktør for  *Sotsiaaldemokraat* og nesten samtidig (1918–1919) var han arbeids- og sosialminister, visestatsminister samt assisterende utdanningsminister i den provisoriske regjeringen. Deretter (1919–1920 var han ordfører i "Asutava Kogu" (det estiske konstituerende parlament).

Rei ledet selv den delegasjon som forhandlet om grensedragningen mellom Estland og Latvia og han var selv parlamentspresident 1925–1926. Mellom 1927 og 1928 var han sjefredaktør for tidsskriftet *Rahva Sõna* (Folkets stemme). Rei var utenriksminister 1932–1933 og assisterende utenriksminister 1936–1937. Fram til 1936 jobbet han også som advokat og han ble utnevnt til juridisk æresdoktor ved Tartu universitet.

Mellom årene 1938 og 1940 var han Estlands sendemann i Sovjetunionen. 

### Etter selvstendighetsårene

I 1940 flyktet han fra Sovjetunionen til Sverige via Riga. Under årene i Sverige var Rei medlem av den estiske regjeringen i eksil, fra 31. desember 1944 til 9. januar 1945 som utenriksminister og fra 9. januar 1945 fram til sin død som statsminister med presidentens oppdrag. 

Rei har selv skrevet og oversatt sosialistiske bøker og utgitt sine memoarer. Han var i hele sitt liv kulturelt interessert. Under største delen av tiden i Sverige bodde Rei med sin familie i Bromma og han ble gravlagt på Bromma kirkegård.

Den 27. august 2006 ble han og hans hustru ombegravet på Skogskirkegården i Tallinn.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 4. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 10835109r[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Estonian biographical database, Estonian biographical database ID 3001, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 31. desember 2014[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Estonian Government-in-Exile: a controversial project of state continuation* by Vahur Made
* A biography of August Rei

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Nicolai Sivert Beer** (født 1885, død 1950) var en norsk arkitekt.

Han åpnet eget kontor i Kristiania i 1914.

Beer tilhørte avantgarden blant norske arkitekter i 1920-årene, og var inspirert av utviklingen i tysk arkitektur. Beer var spesielt opptatt av enkle og rasjonelle løsninger. Han deltok i en rekke konkurranser og fikk blant annet en 1. premie for Blindern Studenterhjem i nyklassisk stil, ferdig i 1925.

Professor Dahls gate 24C–K Foto: Mahlum  
Et av hans prosjekter; Professor Dahls gate 24C–K, også nyklassisk stil, er et tidlig eksempel på rekkehus i Oslo. Dette viser hans interesse for det bevisste forhold til fargebruk, som preget både nyklassisismen og funksjonalismen.

Sammen med Egil Haanshus utformet han planene for Bislet Byggeselskap på øst- og nordsiden av Bislett stadion. Boligfeltet Heia ved Olav Kyrres plass, oppført i 1933-1934, er et av prosjektene hans som markerte funksjonalismens inntog i Norge. Beer tegnet også en rekke industribygg og offentlige bygg, både i Oslo og andre steder i landet.

Sivilarkitekt Hjørdis Egner har senere skrevet en omfattende artikkel om «Høyanger – Norges idealby», som det het i en tittel i *Morgenbladet* fra 1930-årene, der Høyanger ble hyllet som en av de vakreste byer i Norge, plantegnet av Nicolai Beer og arkitektene Christian Morgenstierne og Arne Eide. Beer mottok Sundts premie for Industrigata 21 i 1922 og for Kristinelundveien 25 i 1932.

Referanser
----------

1. ↑   Artists of the World Online, oppført som Nicolai Sivert Beer, AKL Online kunstner-ID 10112952[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   KulturNav, KulturNav-ID 83ef3b36-4f93-4de1-8ea7-b3c244264df7, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Nicolai Beer i Norsk kunstnerleksikon
* Henrik Nissen d.y.: Nicolai Beer 14.5.1885–6.2.1950 (nekrolog i Byggekunst nr. 2/1950)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** ULAN **·** KulturNav
 |
**Kiær Mykleby** er et norsk eiendomsselskap som eies av familien Kiær. Selskapet eier og forvalter 225 km² skog og utmark i Stor-Elvdal kommune.

Historie
--------

Pauline og Hans C. Kiær kjøpte Rogner gård 1903. Kiær-familien eide dengang gjennom And. H. Kiær & Co og gjennom A/S And. H. Kiær & Co, Ltd, betydelige skogarealer. Men Pauline og Hans Kiær ønsket noe eget og hadde i lengre tid vært på jakt etter en eiendom på Østlandet som ga muligheter for jakt og fiske. Rogner hadde en stor nybygget jakthytte på fjellet ("Sjøen") ved Myklebysjøen med tilhørende rypeterreng. Fram til 1913 ble ytterligere eiendom kjøpt opp. Anders F. Kiær overtok eiendommen i 1913 og drev denne fram til sin død i 1981. Sammen med en nabo bygget han 1916 Storfallet kraftverk. Anders Kiær og Anne Ulvig overtok driften av eiendommen fra 1985, fra 1997 som eneeiere.

Se også
-------

* Liste over Norges største grunneiere

Eksterne lenker
---------------

* Kiær Mykleby[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
**Jordskjelvet i Chino Hills 2008** var et moderat jordskjelv som rammet den sørlige delen av California i USA 29. juli 2008. Skjelvet, som hadde sitt episenter i Chino Hills øst for Highway 142, om lag 5 mil fra Los Angeles' sentrum, ble målt til 5,8 på Richters skala av United States Geological Survey (USGS).

Jordskjelvet inntraff klokken 11.42 PDT (18.42 UTC) og varte i omkring ett minutt.

Skjelvet kunne føles i et område fra Los Angeles til San Diego (ca. 180 kilometer lenger sør) og Las Vegas i nabostaten Nevada. Ifølge øyevitner skal bygninger ha svaiet og i frykt for etterskjelv ble flere bygninger og turistattraksjoner evakuert, inkludert Disneyland.

Det ble dog ikke meldt om personskader eller større materielle skader i timene etter skjelvet. Trafikken kunne fortsette som normalt ved den internasjonale flyplassen i Los Angeles.

Politiet og brannvesenet oppfordret folk til å unngå mobilbruk med mindre man hadde behov for å rapportere skader eller brann.

Referanser
----------

1. ↑  «Magnitude 5.8 - GREATER LOS ANGELES AREA, CALIFORNIA». USGS. 29. juli 2008. Besøkt 29. juli 2008.
2. ↑  «Earthquake Rattles Southern California». The New York Times. 29. juli 2008. Besøkt 29. juli 2008.
3. ↑  «Los Angeles rystet av kraftig jordskjelv». VG Nett. 29. juli 2008. Besøkt 29. juli 2008.

Eksterne lenker
---------------

* (en) 2008 Chino Hills earthquake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Brakje- eller einerkledning holder slagregnet ute, tillater gjennomlufting og holder høyet tørt. Fotografiene er fra Havråtunet.  Foto: Frode Inge Helland 
**Brakjekledning** eller **brakekledning**, også kalt **einerkledning** og annet, er en type luftig kledning av einer som særlig har blitt brukt på løer. Kledningstypen er mye brukt på Osterøy i Vestland, men er også kjent andre steder på Vestlandet.

Teknikken er spesielt knyttet til grindabygde løer. Materialet som brukes er einerbusker. Byggeteknikken går ut på at kvister av einer trees inn på horisontale stokker mellom stavene i løeveggen. De tette kvistene stopper regnet fra å trenge inn i bygningen, men gjør likevel bygningen luftig, slik en løe må være for at høyet skal holde seg tørt. Metoden er også kjent i bruk sammen med stående stein-/ skiferheller på nedre del av veggen. Noen steder var så værutsatt at der gjerne ble lagt en steinmur utenpå på de sidene en anså at der var behov.

Kledningsmåten er en arbeidskrevende teknikk, men de holder i 30–50 år. Foto: Frode Inge Helland 

Busken einer kalles på Osterøy for *brakje*. 

Det fredede Havråtunet viser flere gode eksempler på løer med brakjekledning.

Kilder
------

Kulturhistorisk veibok for Hordaland, mest sidene om Osterøy. Grindbygg er beskrevet og omskrevet flere steder.

Referanser
----------

1. ↑  Berge, Bjørn (1992). *Bygningsmaterialenes økologi*. [Oslo]: Universitetsforlaget. s. 223,224. ISBN 8200406091.
En naken kvinne som blir ydmyket ved å måtte sitte og bli sett på av en gruppe mennesker.**Erotisk ydmykelse** er sikker, sunn og samtykkende bruk av ydmykelse i en seksuell kontekst hvor en person oppnår seksuell opphisselse og nytelse fra de sterke følelsene knyttet til det å bli ydmyket og nedverdiget, eller det å ydmyke og nedverdige en annen.

Dette blir ofte, men ikke alltid, kombinert med annen seksuell stimulering av en eller begge partene. Nedverdigelsen behøver ikke nødvendigvis i seg selv å være av seksuel art, det er selve ydmykhetsfølelsen som er ettertraktet, uavhengig av hva den skyldes. 

Ydmykelsen kan være verbal (muntlig) eller fysisk og det kan foregå helt privat eller åpent i det mer eller mindre offentlige rom. Erotisk ydmykelse kan ofte bli til faste ritualer og i motsetning til mange andre seksuelle aktiviteter kan erotisk ydmykelse i mange tilfeller også lett utøves over lange avstander online. I sadomasochistisk lek kan «ris på rumpa» bli brukt både i «gammeldags oppdragelse» (tukt) og det kan brukes i erotisk ydmykelse. Forskjellen er at ved tukt er poenget smerten det medfører, imens ved erotisk ydmykelse så er det den nedverdigende ydmykhetsfølelsen som er formålet. Den som blir ydmyket kalles ofte for den underdanige, imens den som utfører ydmykelsen kalles den dominante.

Muntlige kommentarer om hvor flate, små og stygge en kvinnes bryster er, eller om at en penis er altfor liten og utilstrekkelig, kan altså være seksuelt opphissende for noen underdanige som mottar dem. Et annet eksempel på verbal erotisk ydmykelse er at en underdanig blir beordret til å hele tiden gjenta og bekrefte hver eneste beskjed hen får om ting hen skal gjøre.

Vanlig oralsex kan fungere som fysisk erotisk ydmykelse dersom den underdanige må slikke på penis, klitoris eller anus uten å egentlig ha direkte lyst til det selv. Det å måtte ta oppvasken på kjøkkenet hver dag, kan i praksis også fungere som en ritualisert fysisk erotisk ydmykelse.

Se også
-------

* Cuckold
* Erotisk sexnekt
* Kyskhetsbelte
* Sikker, sunn og samtykkende

Eksterne lenker
---------------

* (en) BDSM humiliation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Et fem-linjers notesystem.
**Notesystemet** eller **notelinjesystemet** er en del av notelæren og danner grunnlaget for musikknotasjon. Den består av fem linjer hvor symboler plasseres i forhold til disse linjene. De fem linjene og fire mellomrommene samsvarer med de syv trinnene i den diatoniske skalaen ut ifra posisjonen til nøkkelen, som angir posisjonen til en gitt tone. En note som står vertikalt høyere i systemet angir en høyere tone enn en note som står lenger ned, og omvendt. Hjelpelinjer kan legges til for å vise noter utover de fem opprinnelige linjene.

Bruken av linjer for å beskrive tonehøyde ble først presentert i den anonyme avhandlingen *Musica enchiriadis* i det niende århundre. Benediktinermunken Guido av Arezzo (990–1050) har fått mye av æren for utviklingen av det moderne notesystem gjennom bruken av tre eller fire linjer. Dagens notesysteme med fem linjer ble introdusert i Italia i det 13. århundre.

Et forbundet notesystem.
Flere notesystem kan med en klammeparantes og/eller en brakett til venstre i partituret forbindes, og utgjør da noe som også kalles et **system**.

Referanser
----------

1. ↑  Benestad, Finn (1963). *Musikklære: En grunnbok for undervisningen i musikk ved konservatorium, høgskole, lærerskole og universitet*. Oslo: Aschehoug. s. 4. ISBN 8203056989.
2. ↑  Apel, Willi (2003). *Harvard Dictionary of Music* (PDF) **(engelsk)** (4 utg.). Harvard University Press. s. 709. ISBN 9780674011632.

| * v
* d
* r
Musikknotasjon |
| --- |
| Notesystem | 
* Takt og taktstrek
* Nøkkel
* Da capo
* Dal segno
* Fortegn
* Hjelpelinje
* Modus
* Skala
* Prøvetegn
* Repetisjonstegn
* Taktartsangivelse

 |
| Noter | 
* Punktering
* Forslag
* Noteverdi
	+ Notebjelke
	+ Notehake
	+ Notehode
	+ Notehals
* Pause
* Triol
* Helmholtznotasjon
* Scientific pitch notation

 |
| Artikulasjon | 
* Dynamikk
* Ornament
* Portato
* Aksent
* Legato
* Tenuto
* Marcato
* Staccato
* Staccatissimo
* Bue
* Fermate

 |
| Relatert | 
* Besifring
* Generalbass
* Grafisk notasjon
* Leadsheet
* Neume
* Tabulatur

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
Denne artikkelen omhandler ånden.  For dramaet, se Gengangere.
Gjenganger eller gjenferd kan brukes synonymt med spøkelse, det vil si uhyggelige vesener, oftest menneskelige, både synlige og usynlige, som går igjen etter døden. Bildet viser *Gjenferdet* (*Le Revenant*), en kort stumfilm av Georges Méliès fra 1903 som bruker filmtriks for å skildre ånden etter en avdød person.
**Gjenganger**, **gjenferd** eller **attergangar** (nynorsk) er en avdød som går igjen, det vil si viser seg for levende. Troen på gjengangere er kjent fra alle tider og i de fleste kulturer. Som oftest er det bare onde mennesker som går igjen, eller de som av en eller annen grunn ikke får fred i døden. Ordet kan brukes synonymt med spøkelse, både i form av en dødning som står opp fra graven og vandrer omkring med sitt morkne legeme, en rastløs ånd som viser seg som en skygge eller et drømmesyn uten fysisk kropp.

Begrepet «gjenganger», på dansk *genganger* eller *genfærd* og på svensk *gengångare*, knyttes ofte til skandinavisk folketro. I de norrøne sagaene er spøkelsene skildret som legemlige gjengangere.

Gjenferdet etter en druknet, her framstilt som et levende skjelett, forsøker å hente et nytt offer til havet. Maleri fra 1932 av danske Thorvald Niss.

Eksempler
---------

Eksempler på spesielle typer gjenganger i norsk tradisjon, er draugen gjenferdet etter en druknet fisker, og utburd er gjenferdet etter et udøpt barn som er satt ut for å dø. Fra folketroen kjennes også den døde mora som viser seg for å advare sine barns stemor.

Vampyrer er en type gjenganger som drikker blod fra levende. Av andre «udøde» skikkelser fra moderne folketro er zombier blitt vanlige i populærkulturen. I *fantasy*-spill og annet er skikkelsen *lich* (dannet av ordet «lik») en type udød skapning.

Dybbuk er i jødisk mytologi en sjelen etter en avdød og pga sine tidligere synder på rastløs jakt etter en levende person hen kan ta bolig i. En *yūrei* er en hvileløs sjel etter en avdød i japansk mytologi, mens *jiangshi* er en «hoppende» vampyr i kinesisk tradisjon.

Fantomer er sjelen etter avdøde som viser seg om et skinnbilde, mens bankeånder eller poltergeister kan tolkes som gjenferd som ytrer seg gjennom lyder og uro.

I spiritistisk tradisjon kan medier, personer som fungerer som mellomledd eller formidlingskanal, kommunisere med avdøde. I religiøs tradisjon finnes også troen på gjenoppstandelse etter døden.

Se også
-------

* Spøkelse
* Ånd
* Oppstandelse
* Udødelighet

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Oppslagsordet «gjenganger» i *Store norske leksikon*
2. ↑  «Dybbuk» i *Britannica*
3. ↑  ««Jiangshi»». Arkivert fra originalen 27. desember 2021. Besøkt 27. desember 2021.
Statue av Fred Perry
**Frederick John Perry** (født 18. mai 1909 i Stockport, død 2. februar 1995) var en engelsk tennisspiller og bordtennisspiller. Han vant Wimbledon-turneringen tre ganger (1934-36). Han var rangert som verdens fremste mannlige spiller i fem år. Han var den siste mannlige britiske tennisspiller som vant Wimbledon-turneringen inntil Andy Murray vant i 2013.

Han var spesiell fordi han var verdens beste i to idretter, både bordtennis og tennis.

Fred Perry klesmerke
--------------------

På slutten av 1940-tallet ble Perry kontaktet av Tibby Wegner, en østerriksk fotballspiller som hadde funnet opp en anti-perspirerende innretning som skulle bæres rundt håndleddet. Perry gjorde noen modifikasjoner og fant slik opp svettebåndet. Wegners neste ide var å produsere en sportsskjorte som skulle lages av hvit strikket bomullpiquet med korte ermer og knapper i fronten.

Fred Perry poloskjorten ble lansert på Wimbledon i 1952 og ble en umiddelbar suksess. Merket er best kjent for laurbærkransen på venstre skjortebryst. Denne logoen (som var basert på det gamle Wimbledon-mesterskapsymbolet) ble i motsetning til Lacoste-krokodillen ikke strøket på, men sydd på skjorten.

Denne poloskjorten var tilgjengelig kun i hvitt inntil slutten av 1950-årene da mods begynte å bruke den og ønsket flere farger å velge mellom. Det ble etterhvert et merke brukt av flere tenåringsgrupper i 1960- og 1970-tallet, alt fra skinheads til Northern Soul og Perry Boys fra Manchester. Merket har også blitt populært blant tenåringer i Nord-Irland. Der er gruppene gjenkjennelige på grunn av at de bærer Fred Perry-klær i lilla med hvite striper. Dette er en måte å definere seg for arbeiderklasseungdom i Nord-Irland.

Referanser
----------

1. 1 2   100 years of Wimbledon, side(r) 202[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4   The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.), side(r) 627[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   100 years of Wimbledon, side(r) 203[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   web.archive.org[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   ATP website[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   ITF website[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (pt) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Fred Perry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (de) Fred Perry – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Fred Perry – ATP-touren Rediger på Wikidata

* (en) Fred Perry – ITF Tennis Rediger på Wikidata

* (en) Fred Perry – Davis-cupen Rediger på Wikidata

* (en) Fred Perry – International Tennis Hall of Fame Rediger på Wikidata
* Fred Perry-klesmerke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** BBC Things **·** Munzinger (sport)
 |
**Filmindustri** en industri som produserer og distribuerer film.

Filmindustri i Norge
--------------------

*Se utdypende artikkel om Norsk film*

Norsk film er en industri som stadig utvikler seg. Siden 1985 har det i snitt vært ca. 19 norskproduserte premierefilmer, og i 2022 var antallet 30 stk. Antall produserte filmer varierer fra år til år. Kvaliteten på norske filmer blir stadig bedre. Enkelte av disse filmene får mye oppmerksomhet i utlandet. Et eksempel på dette, er den prisvinnende, norske filmen "Verdens verste menneske" fra 2021.

Et klassisk eksempel på et norsk produksjonsselskap, er blant annet Nordisk Film.

Filmindustri i USA og Bollywood
-------------------------------

I land hvor det produseres virkelig mye film er det viktig med et systematisk produsksjonsapparat som utfører klart deffinerte oppgaver. Dette gjør produksjonen så effektiv som mulig.

Filmindustriens historie
------------------------

Etterhvert som filmproduksjonen ble standardisert laget man måter å gjennomføre ting raskt gjennom et utviklet produksjonsapparat. Rundt 1910 hadde man i Frankrike laget dette. 

Gjennom andre verdenskrig ble de europeiske filminstitusjonene bombet, men man gjennom hele krigen hadde produsert store mengder propaganda film i USA. Dette gjorde at USA fortsatte som en stor filmprodusent med sine oppbygde studioer.

I 1960-årene nådde den klassiske studiofilmen sin topp.

Rundt 1970 måtte Hollywood reorganiseres for å konkurrere med TV-en. Filmstudioene ble omorganisert til fordel for filmproduksjoner utenfor studiorer. Filmstudioene og produksjonsselskapene startet da å fungere som direkte fianansieringinstitusjoner for regissører. 

I dag har dette trenden fortsatt. Mange store filmer finansieres uavhengig av Hollywood, men direkte fra avkastningsavhengige investorer.

Se også
-------

* Filmproduksjon
* Filmhistorie

Referanser
----------

1. ↑  «Premierefilmer fordelt på produksjonsland». *medienorge* **(norsk)**. Besøkt 10. mai 2023.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** NKC
 |
**Tynwalds president** (engelsk: *President of Tynwald*, manx: *Eaghtyrane Tinvaal*) er leder for Mans tokamrede lovgivende forsamling. Vedkommende er også *ex officio* President for Det lovgivende råd *(President of The Legislative Council)*, som er Tynwalds overhus.

Valg
----

Presidenten blir valgt av og blant Tynwalds medlemmer, vanligvis på det siste møtet før et allment valg. Kandidater foreslås og støttes av medlemmene. Hvis det er flere enn én kandidat, avholdes det en felles avstemning i House of Keys og Det lovgivende råd. Kandidaten med flest stemmer blir valgt.

Presidenten velges for en periode på fem år.

Funksjoner
----------

Presidentens hovedoppgave er å lede Tynwalds møter. Hans eller hennes rolle er å sikre at virksomheten drives på en ryddig og objektiv måte. I denne sammenheng tolker presidenten Tynwalds regler og sedvaner. Flere av disse reglene er beskrevet i de stående ordrene, hvor presidentens tolkning er autoritativ. Hen assisteres i denne oppgaven av *Clerk of Tynwald*.

Presidenten godkjenner også sakslistene til møtene og har ansvaret for å kontrollere Tynwalds prosedyrer.

Hen er nøytral, men avgir stemme ved stemmelikhet.

Sammen med Presidenten for House of Keys signerer hen alle resolusjonene til Tynwald samt verifiserer den kongelige sanksjonen av lovene og promulgasjonen av dem på Tynwald-dagen.

Visepresidenten
---------------

Tynwalds visepresident utøver mesteparten av presidentens funksjoner når hen er fraværende eller ute av stand til å skjøtte embetet.

Embetsinnehavere
----------------

| Navn(født–død) | Embetstid | Ref. |
| --- | --- | --- |
| **Mans viseguvernør** | –1990 |  |
| **Charles Kerruish**(1917–2003) | 1990–2000 |  |
| **Noel Cringle**(1937–2021) | 2000–2011 |  |
| **Clare Christian**(1945–) | 2011–2016 |  |
| **Stephen Rodan**(1954–) | 2016–2021 |  |
| **Laurence Skelly**(1961–) | 2021– |  |

Se også
-------

* President for Mans lovgivende råd

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «President of Tynwald». Tynwald. Arkivert fra originalen 5. mai 2022. Besøkt 5. mai 2022.
2. 1 2 3  «Tynwald Court». Tynwald. Arkivert fra originalen 9. mai 2022. Besøkt 5. mai 2022.
3. ↑  «KERRUISH, Sir (Henry) Charles, OBE LLD(hc) CP» (PDF). Tynwald. Besøkt 5. mai 2022.
4. ↑  «Cringle, Noel Quayle OBE» (PDF). Tynwald. Besøkt 5. mai 2022.
5. ↑  «Clare Margaret CHRISTIAN OBE BSc». Tynwald. Arkivert fra originalen 5. mai 2022. Besøkt 5. mai 2022.
6. ↑  «The Hon Stephen Charles RODAN OBE BSc (Hons) MRPharmS». Tynwald. Arkivert fra originalen 5. mai 2022. Besøkt 5. mai 2022.
7. ↑  «The Hon Laurence David SKELLY MLC President of Tynwald». Tynwald. Arkivert fra originalen 22. mai 2022. Besøkt 5. mai 2022.
President George Washingtons håndskrevne notater til den første meldingen
President John Kennedy i 1963
**State of the Union** («unionens tilstand») er en melding som USAs president leverer til Kongressen (Senatet og Representanthuset i fellesskap), tradisjonelt én gang i året. Meldingen er ikke bare en rapport om landets tilstand, men gir presidenten anledning til å legge frem sin politiske agenda (som han behøver Kongressens lovgivende makt til å få gjennomført) og sine nasjonale prioriteringer.

Oppgaven med å rapportere om unionens tilstand følger av artikkel 2 tredje ledd i USAs grunnlov. I det meste av landets første århundre leverte presidenten primært en skriftlig melding til Kongressen. Etter fremveksten av radio og fjernsyn, blir meldingen nå levert som en tale kringkastet direkte til hele landet i de fleste større kanaler.

> He shall from time to time give to the Congress Information of the State of the Union, and recommend to their Consideration such Measures as he shall judge necessary and expedient.
> 
> 
> USAs grunnlov artikkel 2 tredje ledd
> 
>

Se også
-------

* Melding om rikets tilstand

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BBC Things
 |
**José María Castro Madriz** (født 1. september 1818 i San José, død 4. april 1892 samme sted) var en advokat, akademiker, diplomat og politiker fra Costa Rica. 

Madriz satt i to omganger som president i Costa Rica, første gang fra 1847 til 1849, og andre gang mellom 1866 og 1868. Ved begge anledningene ble han forhindret fra å fullføre den planlagte embetsperioden på grunn av militærkupp. Under hans første administrasjon erklærte han Costa Rica for en uavhengig republikk og hadde planer om å kutte alle båndene mellom Costa Rica og den døende Forbundsrepublikken Mellom-Amerika for godt. Han satt også som leder for den lovgivende forsamlingen som president for kongressen av varamedlemmer i 1844–1845 og i den fjerde konstitusjonskonvensjonen fra 1859. Castro var konsekvent kritisk til den politiske innflytelsen til den romersk-katolske kirke. Hans barnebarn, Rafael Yglesias, var president i Costa Rica fra 1894 til 1902.

Castro ble utdannet ved Universitetet i León, i Nicaragua, hvorfra han ble tildelt en bachelorgrad i filosofi. Han holdt mange offentlige kontorer i hans liv, både før og etter hans perioder som president. Han var rektor ved det nasjonale universitetet (som han hadde bidratt til å grunnlegge) i seksten år, og han satt i flere perioder som statsråd og ambassadør. Han ledet også rettsvesenet som øverste dommer i Høyesterett mellom 1860 og frem til 1866 og igjen fra 1870 til 1873.

Referanser
----------

1. ↑  «El Tribunal Supremo de Elecciones: Presidentes de la República de Costa Rica» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 17. april 2018. Besøkt 14. januar 2020.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**José María Alfaro Zamora** | **President i Costa Rica**(1847–1849) | Etterfølger:**Miguel Mora Porras** |
| Forgjenger:**Jesús Jiménez Zamora** | **President i Costa Rica**(1866–1868) | Etterfølger:**Jesús Jiménez Zamora** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
kart over Flandern av Matthias Quad (kartograf) og Johann Bussemacher (gravør og trykker), 1609.
**Johann Bussemacher** (død 1613) var en tysk gravør og publisist.

Liv og virke
------------

Bussemacher virket som gravør, trykker og kunsthandler i Köln fra om lag 1580 til 1613. Blant hans mange verker er det bilder av flere helgener og et slående trykk av *Frau Richmuth står opp fra en transe*, tatt fra et veggmaleri som en gang var i De hellige apostlers basilika i Köln. Hans signatur varierer mellom "Jans. Busse", "J. Bussm.", "Jo Buss", "Johan Bussemec" og "I. Busem".

Hans navn ("Ian Bussemaker") står på et med 13 graveringer kopiert fra Heinrich Aldegrevers *Hercules' slik* og gravert av Pieter Maes; Bussemacher var formodentlig deres forlegger.

Referanser
----------

1. ↑   BnFs generelle katalog, BNF-ID 15330288s[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bryan,1886-9
3. ↑  «The Labours of Hercules». British Museum. Besøkt 27. juli 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE **·** KulturNav
 |
**Martin Angel Lorntsen Mørkved** (1896–1966) var en norsk sagbrukseier, bankkasserer og politiker (V). Han var ordfører i Høylandet 1935–1940 og 1945–1963 og Nord-Trøndelags fylkesvaraordfører 1948–1963. 

Han vokste opp på slektsgården Mørkved på Høylandet som yngste sønn av gårdbruker, skogeier og ordfører Lorents Mørkved og Sofie Kjerstine Aavatsmark. Morbroren var general, stortingsmann og statsråd Ivar Aavatsmark. Martin Mørkved giftet seg i 1938 med Kathinka Aune fra Namsos. Alle de fire Mørkved-brødrene som vokste opp, gikk inn i trelastbransjen i Namdalen. Martin Mørkved drev sagbruk på Høylandet og i Nordli.

Mørkved var også styreformann ved Namdal sykehus og tillitsvalgt i Høylandet sparebank og Høylandet privatbank.

Referanser
----------

1. ↑  *Norges herredstyrer i jubileumsåret 1937. Nord-Trøndelag fylke.* Redaktør: Ola Aurenes. Stavanger, Dreyers forlag. Side 34
2. ↑  Skarland, Ola (1972). *Bygdebok for Høylandet*. 1. Namsos. s. 473–477.
3. 1 2  «Martin Mørkved død». *Trønder-Avisa*: 3. 19. september 1966.
4. ↑  *Skogbruk og treforedling i Namdalen*. Namsos: Norsk Sagbruksmuseum. 2000. s. 38.
5. ↑  Sætherskar, Johs. (red.) (1946). *Det norske næringsliv. Nord-Trøndelag fylkesleksikon*. Bergen: Det norske næringsliv forlag. s. 346.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
Pilatestrening
**Pilates** (eller **pilatesmetoden** etter Josef Pilates) er en form for fysisk trening med stabilitet og kroppskontroll som mål. Pilates er en form for styrketrening, men det handler ikke om å «pumpe» opp musklene for at de skal bli så store som mulig. Fokus er statisk styrke, ikke dynamisk styrke, og at den indre støttemuskulaturen bygges opp fra bunnen av, slik at kroppen kan bæres på en korrekt måte. Josef Pilates utviklet metoden tidlig på 1900-tallet. Han kalte selv treningsformen for «contrology», fordi han mente at utøverne bruker tankekraft for å kontrollere musklene.

Pilates utføres med rolige og skånsomme, men effektive øvelser. Øvelsene gjøres på en bestemt måte, ingenting overlates til tilfeldighetene. Under trening er utøveren hele tiden i bevegelse og stopper ikke opp i statiske posisjoner. Alt skjer i takt med rolig innpust og utpust. Josef Pilates sa: «En øvelse utført korrekt, er verd timer med feiltrening». Han sa også:

*Etter 10 ganger vil du kunne føle forskjell.*
*Etter 20 ganger vil du kunne se forskjell.*
*Etter 30 ganger vil du ha en helt ny kropp.*
Pilatesmetoden brukes i dag over hele verden. I USA finnes det over 500 studioer og i Storbritannia er det den hurtigst voksende treningsmetoden. Stadig flere ulike former for terapeuter benytter seg i dag av pilatesmetoden, slik at pasientene kan delta aktivt i sin egen behandling.

Referanser
----------

1. ↑  kraftverket-as.no
2. ↑  - pilates i Store medisinske leksikon på snl.no. Hentet 12. mars 2021 fra https://sml.snl.no/pilates
3. ↑  trening.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE
 |
Rekkehus i Århus.
Et **rekkehus** er et hus som er bygget sammen med andre hus, som regel like hus, slik at de danner en rekke. Et rekkehus har typisk to murer/fasader felles med nabohusene, med unntak av endehusene. Fordelen ved rekkehus er at varmetap fra yttervegger minskes ved at kun to fasader vender ut mot det fri, og tomten er mindre enn ved enkeltstående hus. 

Da rekkehus ble introdusert i Sverige på 1940-tallet, vakte det motstand hos eldre sosialdemokrater, fordi selve utformingen minnet om storgodsenes forhatte rader av kummerlige krypinn for statarne. Andre protesterte mot rekkehus fordi kvadratmeterprisen ble høyere enn om man bygget i flere etasjer. Og funksjonalismens fortalere raste mot rekkehus fordi et eget hjem på bakkenivå med sin egen liten plen foran angivelig ville «borgerliggjøre» beboerne.

Rekkehus bundet sammen med garasjer eller boder kalles **kjedehus**.

Skatteetaten kaller rekkehus for **småhus**.

Referanser
----------

1. ↑  Peter Englund: *Drapet i Söndagsvägen* (s. 18), forlaget Cappelen Damm, 2021, ISBN 978-82-02-704
2. ↑  «kjedehus», NAOB
3. ↑  «Forklaring av ord og begreper», *Skatteetaten.no*

Typer av hus
------------

* Enebolig
* Leilighet
* Småhus
* Bolig
* Boligblokk
* Kulturhus
* Bibliotek
* Kirke

Se også
-------

* Arealberegning av bygninger

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**London Palladium** er et av West Ends største og mest kjente teatre, med over 2 200 seter. Teateret ligger i Argyll Street like ved Oxford Circus. Teateret er tegna av den kjente teaterarkitekten Frank Matcham i 1910, bak en 1700-tallsfasade som opprinnelig tilhørte Argyll House.

De første åra var Palladium en varietéscene, og det var her Louis Armstrong første gang spilte på en britisk scene i 1932. Året etter kunne Duke Ellington oppleves på Palladium for første gang i Storbritannia. Mellom 1955 og 1967 ble scene sete for det populære TV-showet *Sunday Night at the London Palladium*, der blant annet den norske artisten Sølvi Wang opptrådte.

I januar 1973 satte glamrockbandet Slade publikum i slik bevegelse at balkongen nesten brøt sammen. Marvin Gaye spilte inn sin dobbel-LP *Marvin Gaye Live at the London Palladium* her i 1976.

I 2000 ble teateret overtatt av Andrew Lloyd Webbers Really Useful Group, og har siden vært mest kjent for sine musikaler, som *The King and I*,  *Chitty Chitty Bang Bang*  og *The Sound of Music*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) London Palladium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Teaterhistorie med bilder og faksimile av programmer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BBC Things
 |
Kompresjonsskruer til en skruekompressor til trykkluft.
En **trykkluftkompressor** brukes til kompresjon av luft. Mye brukte kompressortyper er stempelkompressorer og skruekompressorer. Stempelkompressorer har ett eller flere stempler og kan være utført for ettrinns eller totrinns kompresjon. Skruekompressorer har en kompressorblokk med to rotasjonsskruer som en hoveddel i kompressoren.

Til spesielle formål finnes andre varianter av kompressoren. Også til tradisjonell trykkluftproduksjon har det vært andre tekniske løsninger på kompressorene. I dag brukes mest skruekompressorer til generell trykkluftforsyning og stempelkompressorer til små luftmengder.

Skruekompressorer
-----------------

Skruekompressorer er vanligvis et komplett driftsanlegg innebygget i et lyddempende kabinett. Innsugsluften trekkes inn gjennom en etterkjøler (avhengig av kompressorløsningen) og kjøler da komprimert utgående luft. Inne i kabinettet trekkes luften inn gjennom innsugsfilter og innsugsregulator (ventil) til kompresjonsblokken. Sammen med innsugsluft tilføres også olje fra et sirkulasjonssystem. Oljen smører og tetter kompressorskruene i kompresjonen, og kjøler den ved varmeopptak. Den komprimerte trykkluften passerer fra kompressorblokken til en separator.

I separatoren skilles trykkluft og olje slik at trykkluften fra kompressoren er filtrert til 5 ppm (generelt). Oljen sirkulerer på ny i et regulert system med kjøling i en oljekjøler og tilføres kompressorblokken. Trykkluften kjøles også i den kjøleren som bruker innsugsluften til kjølemiddel før den sendes ut av kabinettet til trykktanken.

Kompressorautomatikken regulerer start, avlastet drift og stopp av kompressoren, avhengig av luftforbruket og innstilt driftsmodus. En pressostat gir signal ved innkoblings- og utkoblingstrykk, og automatikken regulerer driften.

Andre kompressortyper
---------------------

Tankmontert stempelkompressor.
* Oljefrie skruekompressorer
* Tankmonterte stempelkompressorer

Også enkelte andre varianter av kompressorer til trykkluft forekommer.

Sikkerhet
---------

### Karbonmonoksid i pustegass

Når luft skal brukes til pustegass er karbonmonoksid en av flere uønskede typer gasser. Kompressorer kan avgi karbonmonoksid ved at eksos eksos suges inn i en kompressor, eller fra forbrenning av smøreolje inni selve kompressoren. Karbonmonoksid er giftig for kroppen, og kan føre til kvelning.

Se også
-------

* Hurtigkobling for trykkluft
* Pneumatikk
**Hammer** er brukt som symbol i kunst og forskjellige typer kjennetegn for sammenslutninger, i varemerker, logoer, flagg, segl og våpenskjold.

Hammeren i kommunevåpenet til Iveland fra 1987
En hammer utformet som en grafisk figur, har vært et symbol fra gammel tid. Særlig betegner hammeren en smed eller en annen som arbeider med hendene.

I norrøn mytologi er hammeren et viktig symbol for Tors hammer Mjølner.

I flagg og andre kjennetegn er en hammer, gul på rød bunn, brukt av arbeiderbevegelsen.

Tre hammere inngår som de sentrale figurene i mestermerket som bare kan brukes av håndverksmestere som har mesterbrev. I mestermerket er det tre hammere, plassert en over to og innenfor et sirkelrundt tannhjul som er omgitt av en sirkel og nederst av et skriftbånd med ordet MESTER som delvis dekker tannhjulets nedre del.Loven om mesterbrev fra 1986, § 1 tredje ledd, har bestemmelser om hvem som kan bruke den faglige betegnelsen mester.

Fra nyere tid har Norge kommunevåpen med en opprett hammer for Ballangen, mens en skråstilt hammer er kommunevåpen for Iveland. Hammer inngår som en figur i norske slektsvåpen for blant andre slektene Gade, Klingenberg, Koren og Smith.

Krysslagt hammer og feisel er symbol for bergverksdrift. Figurene inngår i kommunevåpenet til Røros. Plassert under en stilisert kongekrone, er figurene kjennetegn for Direktoratet for mineralforvaltning med Bergmesteren for Svalbard (tidligere *Bergvesenet*).

Hammer og sigd er brukt av kommunistiske organisasjoner, blant annet i det tidligere Sovjetunionens flagg.

En stilisert hammer kan være plassert sammen med – og ved siden av – en stilisert tang. Disse to figurene har vært brukt sammen i norske segl og våpenskjold for smeder og smedlaug helt fra middelalderen. Det kan ikke alltid fastslås om seglets innehaver arbeidet som smed. To hammere og en tang finnes i det svenske landskapsvåpenet til Härjedalen som også er kommunevåpen.

Härjedalens våpen med tang, ambolt og to hammere
Sammenstillingen av en hammer og en tang finnes i flere norske personers segl, både innenfor en skjoldformet innramming og uten slikt skjold. Figurene kan være utformet bare ved hjelp av enkle streker og tilsvare bumerker. I små segl kan det imidlertid være vanskelig å se om figurene er ment å bestå bare av streker, eller om de skal bestå av flater og kunne være våpenskjold med farger.

Litteratur
----------

* H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: *Norske Sigiller fra Middelalderen*, Oslo 1899-1950, bl.a. segl nr nr 199, 611, 723.
* Ernst Verwohlt: «Borgerlig heraldik», *Heraldisk Tidsskrift*, 1. bind, København 1960-64, side 102
* Hans Cappelen: *Norske slektsvåpen*, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
* Herman L. Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978
* Hans Cappelen og Knut Johannessen: *Norske kommunevåpen*, Oslo 1987
* Harald Nissen og Monica Aase: *Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim*, Trondheim 1990
* Anders Bjønnes m. fl. (redaktører): *Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010
**VRT Canvas** er en nederlandskspråklig tv-kanal i Belgia. Kanalen er andrekanalen til den flamske allmennkringkasteren VRT og henvender seg til den flamske befolkningen i Belgia. Kanalen har historie tilbake til 1977 som BRT2, men har skiftet navn og profil flere ganger siden. Dagens kanal fikk navnet Canvas i 1997 og startet sendinger 1. desember samme år. I 2023 ble navnet byttet til VRT Canvas. Kanalen sender nyheter, innsiktsprogrammer, dokumentarer og kulturprogrammer.

Bakgrunn
--------

Frem til 2012 delte Canvas sendeflate med barnekanalen Ketnet, men Ketnet har nå fått sin egen frekvens på det belgiske digitale bakkenettet. I 2022 hadde Canvas en markedsandel på 5,27 prosent i det flamske tv-markedet – og var Flanderns fjerde største tv-kanal.

Logoer
------

| Brukta fra 1997 til 2008. | Brukt fra 2008 til 2015. | Brukt fra 2015 til 2020. | I bruk siden 2020. |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997–2008 | 2008–2015 | 2015–2020 | 2020–i dag |

Se også
-------

* VRT 1
* Ketnet
* VRT

Referanser
----------

1. ↑  NWS, VRT (22. august 2023). «Canvas krijgt nieuw jasje (en nieuwe naam) en Otto-Jan Ham presenteert talkshow "Amai zeg wauw!": dit is het najaar van VRT». *vrtnws.be* **(nederlandsk)**. Besøkt 22. august 2023.
2. ↑  «TV | CIM: Marktaandelen 2022 – Noord». *www.cim.be*. Besøkt 6. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Canvas (televisiezender) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Ilyushin Il-76** er et russisk transportfly. Flyet har vært i utstrakt bruk hos sivile operatører, men ble utviklet for datidens sovjetiske flyvåpen på grunnlag av spesifikasjoner for et nytt transportfly, for å erstatte turbopropflyet Antonov An-12. Det er i den militære rollen de fleste Il-76 og varianter er brukt, men i dag benyttes flyet av en lang rekke sivile operatører verden over. De ubevæpnede, sivile versjonene har fått NATO-kallenavnet «Candid-A», og de bevæpnede militære versjonene NATO-kallenavnet «Candid-B».

Bakgrunn og utvikling
---------------------

Prototypen fløy første gang 25. mars 1971 og den første serieproduserte Il-76 8. mai 1973. Sovjets flyvåpen begynte evalueringen av flytypen 14. november 1973 og satte i løpet av prosessen 25 verdensrekorder for transportfly, hvorav 24 var offisielle. I løpet av 1974 ble de første Il-76 operative i flyvåpenet. Den første sivile Il-76 ble først tatt i bruk av Aeroflot 26. september 1977.

Russlands invasjon av Ukraina 2022
----------------------------------

Under Russlands invasjon av Ukraina 2022, den 25. februar, rapporterte et ukrainsk statlig kommunikasjonsbyrå at to Il-76 var blitt skutt ned over Bila Tserkva. Dette ble bekreftet av amerikanske representanter.

Spesifikasjoner
---------------

| Spesifikasjoner | Il-76T | Il-76MF |
| --- | --- | --- |
| Mannskap | 5 | 7 |
| Lengde | 46,59 m | 53,20 m |
| Høyde | 14,76 m | 14,76 m |
| Vingespenn | 50,50 m | 50,50 m |
| Vingeareal | 300,00 m² | 300,00 m² |
| Maksimal startvekt | 170 000 kg | 200 000 kg |
| Motor | 4× Solovjev D-30KP turbofan | 4× Aviadvigatel PS-90AN turbofan |
| Ytelser | Il-76T | Il-76MF |
| Motorytelse | 117,7 kN per motor | 156,9 kN per motor |
| Topphastighet | 850 km/t | - |
| Marsjfart | opptil 800 km/t | opptil 780 km/t |
| Rekkevidde | 5 000 km med 40 tonn last | 5 200 km med 40 tonn last |
| Bestykning | Il-76T | Il-76MF |
| Intern | ingen | 2x 23 mm GSj-23L kanoner |

Referanser
----------

1. ↑   "Live updates: Zelenskyy declines US offer to evacuate Kyiv", AP News, 25. februar 2022

Eksterne lenker
---------------

* Ilyushin IL-76 (Candid)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
Ordet **automagisk** er en humoristisk kombinasjon av ordene «automatisk» og «magisk». Uttrykket brukes gjerne om systemer, apparater, prosesser eller funksjoner som fungerer tilsynelatende helt av seg selv, uten at man behøver å forstå hvordan, hvorfor eller tekniske årsaker til at det fungerer.

Av og til brukes ordet i negativ sammenheng for å uttrykke frustrasjon over systemer som «lever sitt eget liv» ved at de fremproduserer feil uten at brukeren forstår hva som skjer eller klarer å påvirke resultatet. Mer vanlig er det imidlertid at ordet tillegges en positiv mening, gjerne i tilfeller der man er imponert og overrasket over at et system klarer å løse en oppgave på egen hånd, selv om brukeren hadde forventet at hen måtte gjøre manuelle inngrep eller at prosessen skulle være vanskeligere. «Automagi» brukes fremfor alt i sammenheng med gode abstraksjoner og velutformede brukergrensesnitt.

Ordets opprinnelse er ikke kjent, men det er på det rene at det begynte å dukke opp som slang i hackerkretser. Utbredelsen har fremfor alt vært i IT-miljøer, og uttrykket brukes av mange systemutviklere og programmerere, spesielt i samtaler med personer uten den samme faglige kompetansen som dem selv. De senere år[*når?*] har «automagisk» også spredd seg ut av IT-miljøene, og mange personer uten IT-bakgrunn bruker i dag order i dagligtale. Det er imidlertid foreløpig en tendens til at det utelukkende brukes om elementer i en digital hverdag; mekaniske systemer og maskiner omtales fremdeles som «automatiske».