recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elsbeth Sande Tronstad** (født 19. juni 1956) er en norsk næringslivsleder og politiker (H). Hun har vært statssekretær for fire statsråder i Utenriksdepartementet og politisk rådgiver for statsminister Jan P. Syse. Hun er i dag konserndirektør i SN Power.

Tronstad er statsviter fra Universitetet i Oslo. un var organisasjonssjef i Høyres Hovedorganisasjon fra 1986 til 1989, og politisk rådgiver for statsminister Jan P. Syse fra 1989 til 1991. I 1991 ledet hun TV-aksjonen «Et Nytt Liv». Fra 1992 var hun informasjonsansvarlig for Det Norske Veritas Industry. I perioden 1993 til 1996 var hun kommunikasjonsdirektør i Norad. Fra 1996 til 2005 var hun konserndirektør i ABB og direktør i olje-, gass- og petrokjemidivisjonen, men var statssekretær for Jan Petersen fra 2001 til 2002. Hun var direktør i NHO fra 2005 til 2009. Fra 2009 har Tronstad vært ansatt i SN Power, men ble hentet til regjeringen Solberg om statssekretær i UD fra 2015 – 2017.

Hun har hatt styreverv i blant annet NUPI, Vinmonopolet, Henie Onstad kunstsenter, Sparebanken NOR og Sparebankstiftelsen DnB. Hun er i dag styreleder i Røde Kors Haugland Rehabiliteringssenter i Sogn og Fjordane.

Referanser
----------

1. ↑   wsds.teriin.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elsbeth Tronstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (no) Elsbeth Tronstad hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI
 |
**Buenos Aires erkebispedømme** er et av Argentinas 13 katolske erkebispedømmer. Erkebiskopen av Buenos Aires er samtidig primas av Argentina. Bispedømmet ble skilt ut fra Paraguay bispedømme i 1620, og er dermed Argentinas nest eldste bispedømme (etter Córdoba erkebispedømme). Det ble opphøyd til Argentinas første erkebispedømme i 1866.

Buenos Aires’ kirkeprovins omfatter tolv suffraganbispedømmer. To av disse er orientalsk-katolske eparkier, som også har sitt sete i Buenos Aires, men omfatter hele landet: det maronittiske eparkiet San Charbel i Buenos Aires og det ukrainsk-katolske Santa María del Patrocinio i Buenos Aires.

Pave Frans var erkebiskopen av Buenos Aires, i tillegg til kardinal før han den 13. mars 2013 ble valgt til pave. Nåværende erkebiskop er Mario Aurelio Poli.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Roman Catholic Archdiocese of Buenos Aires – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** CatolicDiocese
 |
**Emilio Gentile** (født i 1946 i Bojano, Provinsen Campobasso) er en italiensk samtidshistoriker som har spesialisert seg innenfor fascismen, med spesielt fokus på kulturen og ideologien bak den. Gentile regnes for å være én av Italias viktigste bidragsytere i studiet av italiensk fascisme.

Han var student av Renzo De Felice som spesialiserte seg i fascisttiden og som skrev en lang biografi om Benito Mussolini.

I dag er Gentile professor ved Universitetet i Roma og er mest kjent for sin teori om politisk religion, og er én av de første til å koble totalitarismebegrepet til religion. Hans forskning fokuserer på å se forskjellene mellom de politiske og de religiøse elementene i de totalitære regimene som oppstod i mellomkrigstiden. Han fastslår også at kommunisme, fascisme og nazisme var i grunnen politiske religioner kamuflert bak ideologiene. I den senere tid har han fått oppslutning av flere forskere.

### Gentile om fascismen

Ifølge Gentile hadde ikke fascistene sin egen teologi, men egen moralitet. De konstruerte heller sin egen tro basert på mytologi, gamle helter, egne ritualer og symboler, og på denne måten kunne oppnå sakralisering av staten. Disse elementene innenfor fascismen viser likheter i forhold til tradisjonell religion og kan på bakgrunn av det karakteriseres som en «politisk religion». Gentile mente å se religiøse eller kvasireligiøse trekk i fascismen fordi de ønsket å lage sin egen tro som folk kunne dyrke og vende lojale til. Han anså fascismen som en religion fordi den hadde en slags genuin religiøs tilnærming der den skulle ta tak i å forstå livet. Han mente videre at det var en bevegelse som hadde oppstått fra hele nasjonens sjel, og at de også hadde dannet et eget konsept for staten. Ifølge Gentile så Mussolini på sin fascistiske bevegelse som en «nasjonal religion». Hans makt økte ved å institusjonalisere fascismen som en religion: *A religious or political belief is based on faith, but it could never last without rituals and symbols.*

I forbindelse med angrepene den 11. september presenterte han sine teorier om politisk religion til USA. Det er på bakgrunn av Gentiles teorier om politisk religion at islamisme blir betraktet som en totalitær ideologi.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.accademiadellescienze.it[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  D. Roberts, David. *American Historical Review* .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  LLC, Revolvy,. «"Emilio Gentile" on Revolvy.com». *www.revolvy.com* **(engelsk)**. Besøkt 5. juni 2017.
5. ↑  Sørensen, Øystein (2011). *Ideologi og terror: Totalitære ideer og regimer*. Oslo: Dreyers forlag. s. 25. ISBN 9788282650243.
6. ↑  Emilio Gentile (1990). «Fascism as Political Religion». *Journal of Contemporary History Vol.25 nr. 2/3*.
7. ↑ . «Ibid. s. 230»  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
**Buemerket seljefly** (*Orthosia gothica*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt over hele Norge.

Utseende
--------

Et middelsstort (vingespenn 33 – 39 mm), tettbyd, rødlig brunt nattfly. Arten kjennes vanligvis lett på den svarte tegningen på forvingen. Forvingen er gråbrun til brunrød. I vingens midtfelt er det en flekk, vanligvis svart, som strekker seg fra indre mellomlinje til nyremerkets indre kant, og omslutter den nedre halvparten av ringmerket. Bak nyremerket er det en kort, smal, svart lengdetrek (tappmerke) som går fra ytre mellomlinje halvveis til indre mellomlinje. Ytre mellomlinje, som danner ytterkanten av vingens midtfelt, er brun, smal og buet. Det mangler vanligvis en tydelig bølgelinje langs vingens ytterkant. Bakvingen er lysgrå. Larven er blågrønn på ryggen, gulgrønn på buken, med en grønngul og svart sidestripe mellom.

Levevis
-------

Arten er meget vanlig og kan påtreffes nært sagt hvor som helst der den finnes. Larvene lever på ulike løvtrær og urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mars – mai og er blant de første sommerfuglene på vingene om våren. De kommer ofte til lys og besøker blomster (gåsunger) av selje.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i hele Europa, og også over så godt som hele Norge. Den finnes også på Kurilene i Stillehavet.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 24. juli 2020. Besøkt 24. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Orthosia gothica* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *buemerket seljefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *buemerket seljefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *buemerket seljefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *buemerket seljefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *buemerket seljefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *buemerket seljefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Orthosia gothica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Orthosia gothica* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Orthosia gothica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Imperiets krigskabinett i 1917
**Imperiets krigskabinett** (**Imperial War Cabinet**) ble opprettet av Storbritannias statsminister David Lloyd George våren 1917 for å koordinere det britiske imperiets militære strategi under første verdenskrig. Gruppen møttes gjennom resten av 1917 og 1918 og besto av David Lloyd George, statsminister Robert Borden fra Canada, statsminister Louis Botha og Jan Smuts fra Sør-Afrika, statsminister Billy Hughes fra Australia, statsminister William Massey fra New Zealand, sekretær for India James Meston og andre høyere ministre fra Storbritannia og samveldelandene.

Winston Churchill gjenopprettet Imperiets krigskabinett under andre verdenskrig etter påtrykk fra Australias statsminister John Curtin. Canadas statsminister, William Lyon Mackenzie King, var derimot ikke interessert i å møte og da Churchill var lite interessert i å dele makt med samveldelandene fikk Imperiets krigskabinett en sterkt redusert rolle under andre verdenskrig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Ropstadknuten** er et fjell i Vennesla kommune i Agder fylke. Det har to toppunkter på henholdsvis 488 og 485 meter over havet. Det ligger vest for riksvei 9 om lag 3 kilometer fra Røyneland og er et populært turmål med panoramautsikt over indre Agder. Ropstadknuten blir betegnet som et av de aller fineste utsiktspunktene i regionen. På klare dager kan man se til havet, over 35 kilometer i sør, og man kan se fjelltopper i 20 ulike kommuner.

På toppen av Ropstadknuten har Midt-Agder Friluftsråd fått bygget et utsiktstårn som er 6,5 meter høyt. Da kommer turgåere over trærne på toppen og kan se fritt i 360 grader. Selve byggingen ble gjort på dugnad av friluftsentusiaster, Midt-Agder Friluftsråd stod for innkjøp av materialer og tårnet ble åpnet søndag 9. november 2008. 

Bringsvær leirskole ligger på Røyneland og Ropstadknuten er en attraksjon for aktiviteten på leirskolen.

Referanser
----------

1. ↑  Ropstadknuten på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Ropstadknuten - 488moh». *peakbook.org*. 26. mars 2017. Besøkt 27. april 2017.
3. ↑  Vegard Damsgaard: *Panoramautsikt over indre Agder*. Artikkel i Fædrelandsvennen fredag 7. november 2008 side 9.
**Karna (Karen Margrethe) Dannevig** (født 4. august 1919 i Kristiania, død 18. mai 2007 i Oslo) var en norsk oversetter og journalist. Hun oversatte skjønn- og faglitteratur fra fransk, nederlandsk, spansk, engelsk og tysk til norsk. Under andre verdenskrig arbeidet hun for Milorg. Dannevig hadde oppdrag fra forlagene Cappelen og Gyldendal, og var programlederoppdrag for NRK. Hun levde hele sitt yrkesaktive liv som frilans.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Karna var datter av Thorvald Dannevig jr. og Marie Gløersen. Moren var aktiv i Riksmålsforbundet, skrev dikt og spilte piano. Faren var kjøpmann og norsklærer ved Oslo Handelshøyskole. Forfatteren Kari Gløersen var Karnas mormor.

Karna begynte etter folkeskolen på Vestheim pikeskole på Frogner, som ble drevet av hennes tante, Valentine Thomine Dannevig. Hun tok artium på Oslo Katedralskole i 1937. Etter noen år i Nederland med studier og arbeid som guvernante, begynte hun i 1940 å studere fransk og engelsk ved Universitetet i Oslo. Univesitetet ble i 1943 stengt av nasjonalsosialistene.

### Andre verdenskrig

Dannevig var 21 år ved krigens utbrudd i Norge, og gikk straks inn i motstandsbevegelsen. Det siste krigsåret fungerte hun som sekretær for sentralledelsen i Milorg, der hun blant annet maskinskrev korrespondansen til Jens Chr. Hauge.

### Yrkesliv

Etter krigen studerte hun amerikansk litteratur og kunst ved Harvard. Hun var bosatt i Stockholm fra 1946 til 1966, og ble i gift 1950 med Hasse Lagerquist, ansatt i Sveriges Radio. Dannevig ble svensk statsborger og brukte i de norske oversettelsene fra denne peroden etternavnet Dannevig Lagerquist. Dannevig og Lagerquist skilte seg i 1956, og de fikk ingen barn.

Dannevig arbeidet 1947–50 for British Export Trade Research Organizations stockholmskontor, og skrev der ukentlige nyhetsbrev fra Skandinavia. I Stockholm arbeidet hun også for Svensk Filmindustri og som regiassistent for engelske og amerikanske TV-serier. Hun skrev i 1955 filmanmeldelser for *Morgenbladet*, og i perioden 1956–59 kulturreportasjer for svenske *Expressen*. Fra 1959 var hun Norges-korrespondent for *Newsweek*.

De første oversettelsene fra Dannevig kom i 1950-årene for forlagene Land og Kirke og Lutherstiftelsen. De fleste av hennes oversettelser av skjønnlitteratur kom i 1960-årene, mens arbeidet i løpet av 1970-årene dreide seg mot kriminalromaner. Hun hadde oppdrag både for Cappelen og Gyldendal forlag.

Dannevig var i første halvdel av 1970-årene programleder i programposten Dagens bok i NRK P1. Hun var sekretær for PEN International til 1978, og var også medlem av styret i Norsk PEN, blant annet som viseformann.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6   www.oversetterleksikon.no[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4 5 6 7  «Karna Dannevig, 1919–2007 | Norsk Oversetterleksikon». Besøkt 19. mars 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Importsubstitusjon** er en økonomisk politikk for utvikling som går ut på å benytte handelspolitiske virkemidler for å erstatte importerte varer med produkter framstilt innenlands. Tanken er å fremme industriutvikling gjennom å beskytte innenlandske produksjon mot utenlandsk konkurranse. Virkemiddelet for å for å få til en slik beskyttelse er proteksjonisme, høye tollsatser, importavgifter og importkvoter.

Fra 1930-årene og fram til 1980-årene var dette en økonomisk politikk mange utviklingsland fulgte for å fremme industrialisering. Land i Latin-Amerika var blant de første som satset på industrivekst ved importsubstitusjon. Politikken var basert på teoriene til den argentinske økonomen Raúl Prebisch.

Referanser
----------

1. ↑  «import substitution», *Encyclopædia Britannica Online*, 2013.
2. ↑  Smukkestad, Oddvar: *Den innviklete utviklingen. En innføringsbok i økonomisk og politisk utviklingsteori*, Oslo: Ad notam Gyldendal, 1994, s. 47.

Litteratur
----------

* Isachsen, Arne Jon: *Innføring i u-landsøkonomi*, Oslo: Universitetsforlaget, 1981, særlig kapittel 9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Improoperatørene** er en selvstendig improvisasjongruppe som ble opprettet i Trondheim i 1999. Siden den gang har Improoperatørene jobbet for å utvikle det spontane teateruttrykket og vært med på å utvikle improvisasjonsteateret i Norge, med hovedvekt i Trondheim, med nye treningsmetoder og forestillingsformater. Improoperatørene har flere ganger deltatt under NM i Teatersport som avholdes årlig under Teaterdagene, senest i 2016 der gruppen kom på 4.-plass. De arrangerer årlig Midtnorsk Mesterskap i teatersport som er det regionale uttaket til NM i teatersport for MidtNorge (Nord- og Sør-Trøndelag, Møre og Romsdal).

Improoperatørene er en del av et konsept ved navnet Supertorsdag som foregår på Antikvariatet på Bakklandet. Her spilles det improteater hver torsdag, og Improoperatørene opptrer ca annenhver torsdag. I tillegg spiller Improoperatørene forestillinger på blant annet Studentersamfundet i Trondhjem, kulturhuset ISAK, og Teaterhuset Avant Garden. Tidligere har Improoperatørene også spilt forestillinger på Trøndelag Teater, samt avholdt "Impro Grand Prix" 2012 og 2013 på Rockheim. I 2014 hadde Improoperatørene norgespremiere på forestillingen "How We First Met", som ble utviklet av Jill Bourque fra San Francisco, og som ble spilt under tittelen "Slik Møttes Vi" på Rockheim.

Improoperatørene leier årlig inn internasjonalt anerkjente kursholdere til Trondheim for å holde kurs. Tidligere kursholdere har blant annet vært Keith Johnstone, Shawn Kinley, og Patti Stiles. I tillegg til dette så holder Improoperatørene hvert år opptak for nye medlemmer, slik at stadig flere får prøve seg innenfor improvisasjon og at impromiljøet i Trondheim vokser.

Norgespremierer
---------------

Improoperatørene har hatt norgespremiere på følgende format:

* Micetro Impro, 2000
* GorillaTeater, 2002
* XL-Impro, 2005
* Life Game, 2005
* Harold, 2006
* Bakenfor Blånende Blåner, 2009
* Impro Grand Prix, 2012
* Slik Møttes Vi, 2014

Referanser
----------

1. ↑  Om Improoperatørene Arkivert 9. oktober 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  Norsk Amatørteaterforbund, NM Teatersport
3. ↑  Impro Grand Prix Arkivert 4. februar 2013 hos Wayback Machine.
4. ↑  «Slikmøttesvi.com». Arkivert fra originalen 9. april 2014. Besøkt 8. april 2014.
5. ↑  Nytt i Norge – Gorillateater
6. ↑  Improoperatørene XL-Impro på Avant Garden
7. ↑  Harold- Improvisert langformteater med Improoperatørene[*død lenke*]
8. ↑  Bakenfor Blånende Blåner, Impro for barn i Trondheim[*død lenke*]
9. ↑  Impro Grand Prix - Improteaterets svar på Melodi Grand Prix[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* Improoperatørenes hjemmeside
* Norsk Amatørteaterforbund, arrangør av NM i Teatersport
**Carel José Maria Weeber** (født 3. desember 1937 i Nijmegen) er en nederlandsk arkitekt.

Weeber studerte arkitektur ved Det tekniske universitetet i Delft i årene fra 1955 til 1964. Han var tilknyttet samme universitet som professor fra 1969 til 1975 og som dekan fra 1976 til 1977. Fra 1977 til 1987 arbeidet han i Rotterdam i arkitektfirmaet HWST Architecten, sammen med Jan Hoogstad, Wim Schulze og A.S. Van Tilburg. De neste ti årene, fra 1988 til 1998, virket han i Architekten Cie.

Sammen med J.B. Bakema tegnet Weeber Nederlands paviljong til verdensutstillingen i Osaka i 1970. Han er kjent for prosjekter i nyrasjonalistisk stil, blant annet store boligblokker som De Peperklip i Rotterdam (1979–1982), Blok 1 i Venserpolder i Amsterdam) (1980–1982) og sosialboligblokken Zwarte Madonna i Haag (1982–1985, revet 2007). I 2005 flyttet han til Curaçao. Der tegnet han og fikk reist et bolighus til seg selv.

Weeber ble tildelt den nederlandske Prix de Rome (1966) og Sikkensprijs (1983) og har mottatt både den nederlandske betongprisen og stålprisen. I 2006 fikk han Rotterdam-Maaskant-prisen. Han er ridder av Den nederlandske løves orden.

* De Zwarte Madonna i HaagDe Zwarte Madonna i Haag
* De Peperklip i RotterdamDe Peperklip i Rotterdam
* Fengselet De Schie i RotterdamFengselet De Schie i Rotterdam
* Stasjonen i SpijkenisseStasjonen i Spijkenisse
* Queens Towers i Amsterdam Queens Towers i Amsterdam

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 133305859, catalogue.bnf.fr, besøkt 31. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.sikkensprize.org, besøkt 18. april 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  «Carel Weeber», architectuur.org. Lest 20. desember 2017.
4. ↑  «Woonhuis op Curaçao door Carel Weeber», *de Architect*. Lest 20. desember 2017.
5. ↑  «Winnaar 2006», Stichting Rotterdam-Maaskant. Lest 20. desember 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** ULAN
 |
Strukturen til GABA
**GABA** står for **γ-aminobutyric acid**, på norsk *gammaaminosmørsyre* eller -*butansyre*, er den viktigste hemmende transmittersubstansen i sentralnervesystemet hos virveldyr.

Virkning og reseptorer
----------------------

I virveldyr virker GABA i inhibitoriske synapser i hjernen. GABA virker ved å binde spesifikke transmembrane reseptorer i plasmamembranen i både pre- og postsynaptiske nevroner. Bindingen fører til åpning av ionekanaler som fører til at negativt ladde kloridioner strømmer inn i cellen og positive kaliumioner ut. Dette gir et negativt transmembrant potensial, som vanligvis fører til hyperpolarisering.

I insekter medierer GABA muskelaktivering i synapser mellom nerver og muskelceller, og til stimulering av enkelte kjertler

Tre klasser GABA-reseptorer er beskrevet. Dette er GABAA og GABAC (ionotrope reseptorer (ionekanaler). GABAB er en G protein-koblet reseptor som åpner ionekanaler via intermediære G proteiner.

Syntese
-------

Organismer syntetiserer GABA fra glutamat ved hjelp av enzymet L-glutamat dekaboksylase og pyridoksal fosfat som kofaktor. Det er verd å merke seg at dette innebærer omdanning av den fremste eksitatoriske nevrotransmitteren til den viktigste inhibitoriske (GABA).

Farmakologi
-----------

Legemidler som virker som agonister på GABA-reseptorer (Gaba-analoger eller *GABA-erge* medikamenter) eller øker nivået av GABA, gir typisk avslappende, angsthemmende og antiepileptiske effekter. Mange av forbindelsene er kjent for å gi tap av korttidsminne og retrograd amnesi.

Legemidler som påvirker GABA-reseptorer

* avermectiner — doramectin, selamectin, ivermectin
* barbiturater
* bicuculliner
* benzodiazepiner
* baklofen
* cannabinoider
* karbamazepin
* cyclopryrrolonderivater — zopiklon
* etanol/(alkohol)
* gabapentin
* gabazin
* gamma-hydroksysmørsyre (GHB)
* imidazopyridiner — zaleplon, zolpidem
* muskimol
* Fenytoin
* Pregabalin
* pikrotoksin
* progabid
* propofol
* tujon
* valproat

Medikamenter som påvirker GABA på andre måter

* tiagabin – øker effekt ved å hemme opptaket av GABA til nevroner og glia
* vigabatrin – øker effekt ved å hemme GABA-T, og dered nebrytning av GABA

### Naturpreparater

I 2005 startet en del homøopatiske farmasøytiske selskaper å produsere og selge ulike formuleringer med selve gamma-aminosmørsyre, som i urtepreparater mot søvnløshet.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gamma-Aminobutyric acid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* GABAs rolle i patogenese og behandling av angst og nevropsykologiske lidelser

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL
 |
Walther P99 med glidestykket adskilt (øverst)
**Glidestykke** (noen ganger kalt *sleide*) er den øverste bevegelige delen på de aller fleste halvautomatiske eller helautomatiske pistoler. Glidestykket fyller funksjonen som sluttstykke i mekanismen.

Funksjon
--------

Glidestykke har som funksjon å mate patroner inn i kammeret på pistolen, og fjerne brukte tomhylser etter avfyring. Når glidestykket trekkes tilbake vil en utdrager i glidestykket trekke ut tomhylsen, som vil treffe en utstøter (avhengig av konstruksjon) som igjen gjør at hylsen skyves ut. Når glidestykket føres frem vil den ta med seg en patron fra våpenmagasinet og føre den opp materampen og inn i patronkammeret i løpet.

Glidestykket kan veksles manuelt, men under halvautomatisk skyting er det rekylen eller kruttgassene (avhengig av konstruksjon) som driver glidestykket tilbake, og en rekylfjær sørger for at glidestykket returnerer.

Oppbygning
----------

Normalt ligger også tennstempelet, pipen og rekylfjæren inni glidestykket på grovere moderne halvautomatiske pistoler, sammen med utdrager og utstøter. Siktene er som regel montert oppå glidestykket. På pistoler med masseretardert sluttstykke er normalt løpet fast i rammen, og kun baksiktet er på glidestykket.
**Opplodning** er dybdemålinger av sjøgrunn. Opplodning og mudring er en forutsetning for utarbeidelse av havneplaner og havnekart, samt for kaibygging og annen bygge- og anleggsvirksomhet, utslippsvurderinger etc. i havneområdene. Det er havnevesenet sin oppgave å kartlegge dybdeforholdene i sine havneområder. Slike bunnundersøkelser ble i eldre tider foretatt ved hjelp av håndlodd. I nyere tid er ekkolodd blitt tatt i bruk. Bunnforholdene ble også nøye undersøkt ved utsettelse av bøyer og lignende.

Se også
-------

* Havnevesen
* Mudring
* Havneingeniøren i Bergen
* Bergen havnevesen

Litteratur
----------

* Berg, Adolph: Bergens Havnebetjenters Forening 1908-26.april-1933. Bergen 1933
* Fossen, Anders Bjarne: Bergen havn gjennom 900 år I. Bergen 1985
* Geelmuyden, Carl & Schetelig, Haakon (red.): Bergen 1814-1914, bd. II. Utgitt av Bergen kommune 1915
* Haaland, Anders: Bergen havn gjennom 900 år II. Bergen 2005
* Korsvold, Jens: Bergens Havnebetjenters Forening 1908-1958. Bergen 1958

Eksterne lenker
---------------

* Opplodning - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.
**John James Kinley** (født 15. oktober 1881 i Lunenburg i Nova Scotia, død 23. august 1971) var en kanadisk forretningsmann og politiker for Canadas liberale parti. 

Kinley var apoteker. Han åpnet sitt eget apotek i Lunenburg i en alder av nitten år og ekspanderte i 1912 til Halifax. Senere engasjerte han seg også i andre typer næringsvirksomhet og etablerte verftet Lunenburg Foundry Company.

Kinley var aktiv i lokalpolitikken i Lunenburg, der han var medlem av bystyret fra 1907 til 1910 og deretter ordfører fra 1911 til 1913. Han gikk så inn i provinspolitikken, og satt i provinsforsamlingen i Nova Scotia fra 1916 til 1925 og fra 1928 til 1930. Fra 1923 til 1925 var han minister uten portefølje i provinsregjeringen. Han engasjerte seg senere i rikspolitikken i Canada og var fra 1935 medlem av Underhuset. I 1945 ble han senator, en post han hadde til 1971.

Under andre verdenskrig forhandlet Kinley med Canadas regjering om plassering av den norske marineleiren Camp Norway i Lunenburg. Kinley ble tildelt Haakon VIIs Frihetskors.

Sønnen, som også het John James Kinley, var viseguvernør i Nova Scotia fra 1994 til 2000.

Referanser
----------

1. 1 2   Library of Parliament, Canadas parlamentsbibliotek person-ID 14887, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *History of Nova Scotia*, bd. 3, Halifax: A. W Bowen & Co, 1916, s. 655.
3. ↑  «KINLEY, The Hon. John James, V.D.» Arkivert 9. mai 2013 hos Wayback Machine. Library of Parliament.
4. ↑  Kjelsrud, Jostein A.: *«Etsteds» på den kanadiske østkyst: 1940–1943. Lunenburg, Nova Scotia*, Dartmouth, Nova Scotia: Camp Norway Foundation, 1998, s. 11 og 79.
5. ↑  «Frihetskors og Frihetsmedalje», *VG*, 29. mai 1948, s. 2.

Eksterne lenker
---------------

* (en) John James Kinley hos Canadas parlamentsbibliotek Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Leonhard Nilsen & Sønner AS** (LNS) er et norsk, familieeid entreprenørselskap. Selskapet har base på Strandland ved Risøyhamn i Andøy kommune i Nordland. Selskapet driver blant annet tunnelbygging og veibygging, og det har vært driftsentreprenør i flere gruveselskaper i Nord-Norge. Leonhard Nilsen & Sønner AS ble etablert i 1961. Til sammen har LNS-konsernet rundt 850 ansatte. Administrerende direktør i selskapet er Frode Nilsen.

Blant prosjektene selskapet har vært engasjert i er Steigentunnelen og Korgfjelltunnelen. Selskapet har også vært engasjert i arbeidet med Lofotens fastlandsforbindelse. Siden 2004 har Leonhard Nilsen & Sønner eid gruveselskapet Skaland Graphite AS på Senja. Selskapet er også engasjert i gruvedrift på Svalbard.

Siden 2004 har selskapet vært engasjert av Kongsberg Satellite Service AS, for å utføre arbeid på Trollstasjonen i Antarktis. Arbeidet er bare i drift i den antarktiske sommersesong, dvs. mellom november og februar. Trollstasjonen er imidlertid bemannet hele året. Transport av personel til og fra stasjonen skjer med fly fra Sør-Afrika, på en egen flyplass av is som planeres på nytt hvert år. LNS bygger infrastruktur i form av kabelgater og veier, samt fundamentering og montering av antenner. Disse antennene benyttes bl.a. av NASA og EUMETSAT. EUMETSAT forsker blant annet på miljø- og klimaendringer

LNS har også vært entreprenør for Svalbard globale frøhvelv, som ble åpnet februar 2008. Prosjektet er finansiert som et samarbeid mellom Utenriksdepartementet, miljøverndepartementet og landbruks- og matdepartementet. Frøhvelvet er bygget inn i fjellet, og holder en konstant temperatur på minus 18 grader. Frøhvelvet er bygget for å bevare frø fra de vekster som er aller viktigst for den globale matsikkerheten.

Frøhvelvet ble kåret til "Årets anlegg 2008" av den norske byggebransjen.

Foruten flere byggeprosjekter innenlands har LNS drevet prosjekter på Island (Almannaskardtunnelen i 2004) og ekspanderte i 2008 til Chile, hvor selskapet har drevet tunneler, fjellhaller og gruvedrift.

(Kilde: LNS' hjemmeside)

Eksterne lenker
---------------

* Leonhard Nilsen & Sønner AS
* Andøyposten: Rekord for LNS
**Gli** (født cirka 2004, død 7. november 2020) var en tyrkisk europeisk korthårskatt fra Istanbul som er mest kjent for å ha bodd i Hagia Sophia. Den er blitt godt kjent på internett ettersom den vakte oppmerksomhet blant turister og media etter at Hagia Sophia ble gjenåpnet for troende i 2020. 

Gli døde 7. november 2020 etter å ha fått medisinsk behandling på en veterinærklinikk i Levent, Istanbul. Den fikk behandling der fra 24. september. Det ble kunngjort at katten skulle bli begravet på området til Hagia Sophia. Instagramkontoen @hagiasophiacat ble viet Gli og hadde opptil 116 000 følgere.

Gli ved Hagia Sophia i 2019

Livsløp
-------

Gli ble født ved Hagia Sophia i 2004 og hadde søsknene Pati og Kizim («Pote» og «Min datter» på norsk). Turister var svært glade i Gli som bodde i Hagia Sophia, som på den tiden var et museum. Katten ble populær da Barack Obama besøkte Hagia Sophia i 2009. Han og Recep Tayyip Erdoğan koste da med Gli. Etter at det ble kjent at Hagia Sophia ble gjenåpnet for troende, ble den igjen populær på nettet.

Gli døde i 2020 på en veterinærklinikk i Levent.

Referanser
----------

1. ↑  «Logg inn • Instagram». *www.instagram.com*. Besøkt 22. mai 2022.
2. 1 2  SABAH, DAILY (7. november 2020). «Famous Hagia Sophia cat Gli dies at age 16». *Daily Sabah* **(engelsk)**. Besøkt 22. mai 2022.
3. ↑  «Gli the cat can stay even as Istanbul's Hagia Sophia changes». *Reuters* **(engelsk)**. 24. juli 2020. Besøkt 22. mai 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Gli på Instagram Rediger på Wikidata
**Opplysningsplikt** kan være både borgernes plikt til å gi opplysninger til myndighetene, offentlig ansattes plikt til å gi opplysninger til den enkelte borger eller plikt til å gi opplysninger i andre sammenhenger. 

Offentleglova (lov av 19. mai 2006 nr. 16 om rett til innsyn i dokument i offentleg verksemd) regulerer forvaltningens generelle plikt til å gi informasjon til borgerne. Offentleglova trådte i kraft 1. januar 2009. Offentleglova utvidet og presiserte forvaltningens opplysnings- og informasjonsplikt. Når offentleglova trådte i kraft ble offentlighetsloven (lov av 19. juni 1970 nr. 69 om offentlighet i forvaltningen) opphevet. 

Forvaltningsloven inneholder også bestemmelser om forvaltningens informasjons- og opplysningsplikt.

Grunnlovens § 82 bestemmer: *«Regjeringen skal meddele Storthinget alle de Oplysninger, der ere nødvendige for Behandlingen af de Sager, den fremlægger. Intet Medlem af Statsraadet maa fremlægge urigtige eller vildledende Oplysninger for Storthinget eller dets Organer.»* Bestemmelsen ble vedtatt 20. februar 2007. Bestemmelsen endret ikke rettstilstanden for statsrådenes plikter til å gi Stortinget opplysninger.

Se også
-------

* Undersøkelsesplikt

Referanser
----------

1. ↑  Rettleiar til offentleglova utgitt av Justisdepartementet.
2. ↑  Forvaltningsloven hos Lovdata på nett:
3. ↑  Grunnloven hos Lovdata på nett:
Det islamske riket.
**Den islamske ekspansjonen** (arabisk: الفتوحات الإسلامية‎, *al-Futūḥāt al-Islāmiyya*), også omtalt som *de arabiske erobringer* og *tidlige islamske erobringer* begynte med den islamske profeten Muhammed på 600-tallet. Han etablerte en ny forent politikk på den arabiske halvøy hvor de påfølgende kalifatene Rashidun og Umajjad utøvde en rask erobringspolitikk i det neste århundret. Det resulterende muslimske riket strakte seg fra Kinas grenser og det indiske subkontinent, over Sentral-Asia, Midtøsten, Nord-Afrika, og deler av Europa (Sicilia og Den iberiske halvøy) til Pyreneene.

De muslimske erobringene førte til at Sasanideriket ramlet sammen og store territoriale tap for det bysantinske rike (Østromerriket). Årsakene for den muslimske suksess er vanskelig å rekonstruere i ettertid, hovedsakelig grunnet at kun fragmentariske kilder fra perioden har overlevd. De fleste historikere er enige om at det persiske Sasanideriket og Østromerriket var militært og økonomisk utmattet etter å ha kjempet mot hverandre i tiår.

Historikeren Fred McGraw Donner antyder at dannelsen av en stat på den arabiske halvøy og ideologisk (det vil religiøs) sammenheng og mobilisering var hovedårsaken til hvorfor de muslimske hærene i løpet av hundre år kunne etablere et stort førmoderne rike.

Referanser
----------

1. ↑  Hoyland, Robert G. (2014): *In God's Path: The Arab Conquests and the Creation of an Islamic Empire*, Oxford University Press. ISBN 978-0-19-991636-8; Kennedy, Hugh (2007): *The Great Arab Conquests: How the Spread of Islam Changed the World We Live in*[*død lenke*], Da Capo Press. ISBN 978-0-306-81740-3.
2. ↑  Kaegi, Walter E. (1995): *Byzantium and the Early Islamic Conquests*, Cambridge University Press; Donner, Fred M. (2014): *The Early Islamic Conquests*, Princeton University Press.
3. ↑  Gardner, Hall; Kobtzeff, Oleg, red. (2012): *The Ashgate Research Companion to War: Origins and Prevention*, Ashgate Publishing, s. 208-209.
4. ↑  Blankinship, Khalid Yahya (1994): *The End of the Jihad State, the Reign of Hisham Ibn 'Abd-al Malik and the collapse of the Umayyads*, State University of New York Press, ISBN 0-7914-1827-8, s. 37

Eksterne lenker
---------------

* (en) Islamic conquests – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things
 |
**Henry Welde** (født 1914 i Steinkjer, død 24. september 1991) var en norsk grafiker. Han hadde sin grafikerutdannelse fra Statens kunst- og håndverksskole. Han var mest kjent som gravør, med ansvar for mange av de norske pengesedlene etter krigen. 

Peder Balkes maleri F*yrtårn ved Vardø*. Dette maleriet overførte Welde til gravyr på 5. seddelutgaves 1000-kroneseddel. 
Han startet som grafiker i Norges Banks seddeltrykkeri i 1939, og arbeidet der til han ble pensjonist i 1979. Da grafiker Knut Løkke-Sørensen ble ansatt der i 1958, fungerte Welde som hans læremester. 

Han var kunstnerisk ansvarlig for de norske pengesedlene i en mannsalder, etter at han hadde debutert som gravør på etterkrigstidens sedler, 4. seddelutgave. Debutarbeidet var å gravere Hugo Lous Mohrs maleri *Kornskrud* på 50-kroneseddelen (seddelutgave IV). De siste sedlene han hadde ansvar for, 5. seddelutgave, var i sirkulasjon til 1987. Hans mesterverk som gravør var gjengivelsen av Peder Balkes maleri *Fyrtårn ved Vardø* på femte seddelutgaves 1000-kroneseddel.

Fra 1961 fikk Norges Bank ansvaret for å gravere de norske frimerkene. Det første frimerket Welde graverte var «Båtmannsknop» (NK 520) og «Fisk og aks» (NK 518), bruksfrimerker utformet av kunstneren Arne E. Holm. 

I 1975 ble et av Weldes frimerker kåret til «Årets frimerke». Det var et av frimerkene i serien som ble utgitt til Svalbardjubileet. Motivet var isbjørner.

I 1978 hedret Postmuseet ham med utstillinger av hans tegninger og arbeider.

I 1979 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser
----------

1. ↑   www.steinkjerleksikonet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.disnorge.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.kongehuset.no, besøkt 25. juli 2019[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4  «Welde, Henry». *www.steinkjerleksikonet.no*. Besøkt 19. august 2019.
5. ↑  i motsetning til jubileumsfrimerker
6. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer». *www.kongehuset.no* **(norsk)**. Besøkt 19. august 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
Glienicker Brücke, sett fra Potsdamsiden
Glienicker Brücke langs Bundesstrasse 1 mellom Potsdam og Berlin Foto: Paal Sørensen, 2009 
Russisk graffiti. Det står: 1968 GOC, Mai Foto: Paal Sørensen 2009 
**Glienickebrua** krysser vassdraget Havel og forbinder Berlin (området Wannsee i bydelen Steglitz-Zehlendorf) med Potsdam. Brua ble berømt gjennom tre agentutvekslinger som fant sted under den kalde krigen, og i lys av blant annet dette var brua et av få steder i verden der Sovjet-makten stod i et direkte konfronterende forhold til den USA-ledete vestmakten, jamført med Panmunjom i Korea.

Nord for brua ligger Jungfernsee, i sør Glienicker Lake og Tiefer See. Bundesstraße 1 går over brua og under finner man forbindelseskanaler mellom Havel og Teltowkanalen. Slottet Jagdschloss Glienicke finnes like ved og det er idag den sosialpedagogiske utdanningsinstitusjonen i Berlin-Brandenburg

Den første utvekslingen
-----------------------

Utvekslingen foregikk den 10. februar 1962 da oberst Rudolf Ivanovitsj Abel, Sovjetunionens toppspion i USA, ble utvekslet med piloten Francis Gary Powers, kjent fra U2-affæren, som var skutt ned over Sverdlovsk i Sovjetunionen to år tidligere, under et etterretningstokt som gikk fra Peshawar i Pakistan og som var ment å skulle ende i Bodø i Norge.

Den andre utvekslingen
----------------------

Tyve år senere foregikk den andre utvekslingen. Wolfgang Vogel, DDRs forhandler hadde kommet til en avtale med Vest-Tyskland om å utveksle 25 personer som satt fengslet i DDR mot fire sovjetrussiske spioner som var arrestert av CIA. Den 11. juni 1985 ble således 23 personer som var arrestert i Øst-Tyskland utvekslet mot de fire sovjetrussiske spionene som satt fengslet i vest.

Den tredje utvekslingen
-----------------------

Den 11. februar 1986 ble fem personer som satt arrestert i Øst-Tyskland utvekslet mot fem personer som satt arrestert i Vest-Tyskland.

Disse ble utvekslet fra øst til vest:

* Anatoli Sjtsjaranskij sovjetisk borger, dissident, regimekritiker, opposisjonell, etter sovjetisk mening spion for USA og dømt for forræderi og antisovjetisk agitasjon. Han ble senere under navnet *Natan Sharansky*, israelsk minister og regjeringsmedlem
* Wolf-Georg Frohn, DDR borger
* Jaroslav Javorský fra Tsjekkoslovakia
* Dietrich Nistroy vesttysk statsborger

Disse ble utvekslet fra vest til øst:

* Hana Köcher, KGB-agent fra Tsjekkoslovakia
* Karel F. Köcher, KGB-agent fra Tsjekkoslovakia
* Jevgenij Semljakov, dataspesialist fra Sovjetunionen
* Jerzy Kaczmarek, polsk statsborger
* Detlef Scharfenorth

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Glienicker Brücke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Glienicker Brücke – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Elsa Ramberg** (født 1911, død 2001) var en norsk danserinne og koreograf. Hun studerte hos Augusta Johannesén og fikk arbeid på Chat Noir da hun var 15 år gammel. Ramberg var blant annet med i Ernst Rolfs revyer og kjente godt Tutta Rolf. Hun danset i Chat Noir-balletten helt fram til 1951/52, i mange år som captain. Hun var også koreograf og satte opp mange revyer i begynnelsen av 50-årene. I tillegg utformet hun danser for Inga Bjørnsons Barneteater. Da Gerd Kjølas og Louise Brown i 1948 startet Ny Norsk Ballett, var hun med der. Etter sin danserkarriere startet hun sin egen ballett- og steppe-skole. Denne drev hun fram til hun ble undervisningsleder på «Hennes Verden» - Oslo Mannequinskole. Hun underviste også flyvertinnene i SAS og Braathens SAFE, samt på Friundervisningen.

Hun var gift med Otto Nielsen fra 1938 til 1945. De fikk en datter, Ann-Cathrin Ramberg.

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Elsa Ramberg hos Sceneweb Rediger på Wikidata
Altgeld Hall, NIU's første bygning.
Cole Hall morgenen etter skyteepisoden 14. februar 2008.
**Northern Illinois University** er et delstatseid universitet i De Kalb i delstaten Illinois, USA. Det ble opprettet i 1895 som satellitt-campus under Illinois State Normal School (dagens Illinois State University). Det er idag et uavhengig universitet og nest størst i delstaten, etter University of Illinois.

Siden 1921 ga lærestedet bacheloreksamen i lærerutdanningen, og mastereksamen fra 1951. Fire år senere ble fagkretsen og eksamensretten utvidet utover lærerutdanning, og 1957 fikk lærestedet navn og status som et *liberal arts* universitet.

Den 14. februar 2008 fant det sted en skyteepisode ved *NIU* hvor syv ble drept og atten såret av den tidligere studenten Steven Kazmierczak.

Ved universitetet var det 25 313 studenter og 1 193 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 7 125 for studenter folkeregistrert i delstaten. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.

NIU Business School rangeres meget høyt nasjonalt, og det samme gjør lærerutdanningen og forskningen innen dette fagfeltet.

Referanser
----------

1. 1 2   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,
2. ↑   sparcopen.org[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   www.crl.edu[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Northern Illinois University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* «In pictures: Illinois university shooting». *BBC News*. 15. februar 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Northern Arizona University**  ble grunnlagt i 1899, og bar opprinnelig navnet *Northern Arizona Normal School*. Det ligger i Flagstaff i den amerikanske delstaten Arizona.

**NAU** har 20 5624 studenter og 1 492 vitenskapelig ansatte (2006), og er dermed den mest betydelige utdannelsesinstitusjon nord i delstaten. I 2006 var skolepengene US$ 4 546 for studenter folkeregistrert i Arizona.

*NAU* har tilbudt *fjernundervisning* i mer enn 30 år, og har dessuten mindre læresteder i Arizona som tilbyr kveldskurs og lokale etterutdanningskurs.

Universitetet er regionalt kjent for gode studiemuligheter for pedagogikk og for hotell- og restaurantfag ved School of Restaurant Management. Det undervises ellers i en bred portefølje av klassiske *liberal arts* fagtilbud og profesjonsfag. School of Forestry underviser i miljørettede skogbruksfag. W.A.Franke College of Business er universitetets egen business-skole.

Ved NAU Center for High Altitude Training kan idrettsutøvere trene i 2 100 meters høyde.

Referanser
----------

1. 1 2   *Integrated Postsecondary Education Data System*, Wikidata Q6042926,

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Northern Arizona University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Northern Arizona University på Twitter Rediger på Wikidata

* Northern Arizona University på Facebook Rediger på Wikidata

* Northern Arizona University på Instagram Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NLA **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Terje Abusdal** (født 19. desember 1978 på Dåsnes i Evje og Hornnes kommune) er en norsk fotograf.

I juni 2013 ble han valgt som en av åtte norske fotografer til å være med i andre kull av *Norwegian Journal of Photography*. Resultatet av dette ble utgitt i boken Norwegian *Journal of Photography #2*. Prosjektet *Summer Long* – som han jobbet med i tre år – dokumenterer de små samfunnene som hvert år oppstår på Langøyene i Oslofjorden.

I oktober 2015 gav han ut sin første fotobok *Radius 500 Metres* på Journal Forlag. Den er en historisk dokumentasjon av bygdelivet på 1970- og 1980-tallet, skildret gjennom en serie personlige bilder fra Setesdal. Boka formidler små hverdagsglimt fanget i en tid da oljerikdommen ennå ikke hadde rukket å komme i land fra Nordsjøen. Den er et visuelt vitnesbyrd fra perioden som markerte slutten for etterkrigstidens sosialdemokratiske modell, før omstilling og nyliberalisme gjorde seg gjeldende.

Terje Abusdal ble antatt på Sørlandsutstillingen høsten 2015. Der viste han fem bilder fra serien *Summer Long* fra Langøyene i Oslofjorden. I august 2017 vant han prisen *Leica Oscar Barnack Award*, i konkurranse med fotografer fra 104 land. Den 17. desember 2017 mottok Terje Abusdal Aust-Agder fylkeskommunes kunstnerstipend for 2018.

Referanser
----------

1. ↑   Arkivert 26. november 2015 hos Wayback Machine. (besøkt 27. november 2015)
2. ↑   (besøkt 27. november 2015)
3. ↑   Arkivert 26. november 2015 hos Wayback Machine. (besøkt 27. november 2015)
4. ↑  Eva Myklebust: «Disse skal stille ut på Sørlandsutstillingen» i *Fædrelandsvennen*, 13. mai 2015
5. ↑   (besøkt 19. desember 2017)
6. ↑   Arkivert 22. desember 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 19. desember 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** KulturNav
 |
**Jenna Elfman** (født 30. september 1971 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller som har opptrådt på TV og i flere filmer. Hun spilte Dharma i den amerikanske komiserien *Dharma og Greg*. Elfman har også spilt i flere filmer, blant annet *Krippendorf's Tribe*, *Looney Tunes: Back in Action* og *Town & Country*. 

Elfman har gjort gjesteopptrendener i blant annet *NYPD Blue*, *The Monroes* og *Murder One*, før hun fikk hovedrollen i komiserien *Dharma & Greg* som gikk på kanalen ABC mellom 1997 og 2002. Hun vant en Golden Globe Award for denne rollen og hun ble to ganger nominert til en Emmy Award. Hun var sammen med David Hyde Pierce vert for Emmy-utdelingen i 1999.

Blant Jenna Elfmans andre TV-opptredener er gjestehovedrollen i to episoder av serien *Two and a Half Men* i 2004 og i en episode av *Brothers and Sisters* i 2007. Hun gjorde også en gjesteopptreden i den sjette episoden av sesong fire av TV-serien *My Name Is Earl*, der hun spilte en lagleder for en gjeng cheerleadere. Hun spilte også Billie Chase i tv-serien *Accidentally on Purpose*. I 2011 spilte hun en liten gjesterolle som Dharma Montogomery i første episoden av sesong ni av *Two And A Half Men*.

Elfman fødte den 23. juli 2007 sønnen Story Elias i Los Angeles og i september 2009 annonserte Elfman at hun ventet sitt andre barn, som ble født 2. mars 2010 og skal hete Easton Quinn Monroe.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   GeneaStar, GeneaStar person-ID butalaj[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Jenna Elfman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jenna Elfman på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Jenna Elfman hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) Jenna Elfman i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Jenna Elfman på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (da) Jenna Elfman på Scope Rediger på Wikidata

* (fr) Jenna Elfman på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Jenna Elfman på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Jenna Elfman hos Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) Jenna Elfman hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** BNE
 |