recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Brachypterodrilus*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner. Hunnene er ikke kjente, men man antar at de er vingeløse.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse
----------

Artene lever i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Brachypterodrilus*** Pic, 1918
							+ *Brachypterodrilus atricolor* (Pic, 1943)
							+ *Brachypterodrilus minutus* (Pic, 1920)
							+ *Brachypterodrilus nigripes* Wittmer, 1939
							+ *Brachypterodrilus pallidipes* Pic, 1918

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachypterodrilus* hos ITIS Rediger på Wikidata
**Mobil renseenhet** (**MRE**) består av 17 enheter i Sivilforsvaret som ble opprettet i 2002 som følge av hendelsene 11. september året før. MRE er tenkt benyttet til rensing av personell som er forurenset eller antatt forurenset av radioaktive og bakteriologiske kilder, kjemikalier, industri- og stridsgasser i randsonenen av aktuelle skadesteder. I tillegg kommer en øvingsenhet plassert på Starum.

Enhetene er forsøkt utplassert med en enhet per fylke (med unntak av Oslo som har tre), og utplasseringen er sett i sammenheng med de 16 tilsvarende enhetene som er utplassert i Helseforetakene i Norge. De distrikter som har utplassert MRE er:

* Hedmark (1)
* Hordaland (1)
* Midtre-Hålogaland (1)
* Møre og Romsdal (1)
* Nordland (1)
* Nord-Trøndelag (1)
* Oslo og Akershus (3)
* Øst-Finnmark (1)
* Østfold (1)
* Rogaland (1)
* Sør-Trøndelag (1)
* Telemark (1)
* Vest-Agder (1)
* Vestfold (1)

MRE består av 24 befal og mannskaper og er organisert som følger:

* 1 leder
* 1 nestleder
* 1 maskinist
* 2 lagførere
* 18 mannskaper
* 1 medisinsk fagleder

Mannskapene er opplært gjennom et åtte-dagers kurs, og de øves fire dager i året[]. Befal får ytterligere en ukes grunnopplæring. I tillegg til kompetanse innen rensing må mannskapene kunne håndtere instrumenter for deteksjon av radioaktivitet og kjemiske midler og kunne treffe tiltak for å beskytte seg selv mot forurensning. Forøvrig må mannskapene kunne elementær førstehjelp.

Den mobile renseenheten aktiviseres på henvendelser fra nødetatene til sivilforsvarsdistriktet.

Responstiden er 30-60 minutter.[]

Referanser
----------

1. ↑  «DSB kart internett». *kart.dsb.no*. Besøkt 12. mai 2016.
Prince Edward Islands flagg
Viseguvernøren av Prince Edward Islands flagg
**Prince Edward Islands flagg** er et heraldisk flagg basert på provinsens våpen innenfor en rød og hvit langs flaggets øvre, nedre og frie ende. Motivet viser et stort eiketre med tre mindre eiketrær ved siden av, samt i flaggets øvre del, en gul løve på rød bunn. Symbolikken knytter i begge deler av motivet an til England: Løven står for England. Det store eiketreet representerer også England, da som landet som beskytter de tre fylkene på Prince Edward Island. 

Våpenet ble formelt gitt av kong Edward VII 30. mai 1905, men har vært i bruk i provinsens segl siden 1769. Flagget ble innført av provinsforsamlingen 24. mars 1964.

Viseguvernørens flagg
---------------------

Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en krans av gule lønneblader. Viseguvernørens flagg ble innført 18. november 1981.

Litteratur
----------

* *Symbols of nationhood*, 1991. ISBN 0-660-13833-6

Eksterne lenker
---------------

* Provincial Flag Act

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Robert Didrik Pehrson** (født 27. juni 1872 i Drammen, død 6. mai 1965 i Ski kommune) var en norsk kombinertløper, ingeniør og industrileder. Han ble uteksaminert fra Horten tekniske skole i 1890. Pehrson ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1899. Pehrson gikk for Skiklubben Odd i Oslo.

Pehrson bodde mange år av sitt liv i Finland. Våren 1893 reiste han til Tyskland med statsstipendium for å studere papir og celluloseindustrien, og det endte med at han i 1905 ble disponent i Finland for Finska AB Hartmanns Maskinaffär, hvor han var administrerende direktør til 1942. I Helsingfors var han ulønnet visekonsul for Norge.

Pehrson bygget skibakker både i Finland, Sverige og Norge. Siste gang han deltok i skirenn var i Helsingfors i 1906, da han vant hopprennet. Han var i mange år norsk visekonsul i Helsingfors. I 1923 ble han tildelt St. Olavs orden for sitt virke for Norge i Finland. Han var også ridder av Finlands hvite roses orden.

Hans idrettskarriere begynte med en andrepremie i yngste klasse i Holmenkollen i 1891. I de følgende år var han blant de fremste i kampen om kongepokalen, men vant den aldri. Han ble nummer to i 1895, 1896 og 1899. I 1899 vant han damenes pokal og i 1905 eldste klasse.

Han var bosatt på Ski kommune i sine siste leveår. Han var gift med Alvilde Myhrvold.

Han er far til Robert Pehrson (1900–1964), som gikk Birkebeineren flere ganger og tok Friidrettsmerket 20 ganger (fikk både Statuetten og kruset). Han var også attaché for de finske skiløperne i OL 1952 og flere Holmenkollrenn.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Femti-Aars Jubilæums-Festskrift*. Kristiania: s.n. 1906.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Aftenposten - Sport: Skipioneren Robert Pehrson er død (8. mai 1965, s.17)
3. ↑  *Kongelige norske St. Olavs orden*. [Oslo]: Hanche. 1934.
4. ↑  *Norske skiløpere*. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1956.

Eksterne lenker
---------------

* Skiforeningen.no med PDF-fil med vinnere av Holmenkollmedaljen


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Asbjørn Nilssen | **HolmenkollmedaljenSammen med Paul Braaten**(1899) | Neste mottaker:Aksel Refstad |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** Geni
 |
**Primus inter pares** (gresk: Πρῶτος μεταξὺ ἴσων, *prōtos metaxỳ ísōn*) er et latinsk uttrykk for «den fremste (første) blant likemenn». Det er en funksjonsbeskrivelse som brukes om den som er anerkjent som leder eller talerør for en gruppe, men som ikke har høyere rang eller nødvendigvis instruksjonsmyndighet over resten av gruppen.

Et eksempel er kardinalkollegiet i den katolske kirke, der dekanen som *primus inter pares* har noen representative og koordinerende oppgaver, men uten å være overordnet de andre kardinalene i egentlig forstand. Et annet eksempel er universiteter, der verv som rektor og dekan tradisjonelt gjerne er ansett som et administrativt og representativt tilleggsansvar for professorer som innehar vervene, men uten at de står over de andre professorene i rang. Begrepet kan også brukes om situasjoner der lederskapet har et uformelt preg og der personen ikke har annen myndighet over sine likemenn enn den som følger av vedkommendes anerkjennelse i gruppen, som kan skyldes ansiennitet, alder eller tradisjon. I de lutherske folkekirkene i Norden brukes uttrykket som en beskrivelse av at erkebiskopen (Sverige og Finland) eller den ledende biskopen (Danmark og Norge) er en symbolsk leder som ikke er kirkerettslig overordnet de andre biskopene.

I George Orwells politisk-allegoriske romanen *Kamerat Napoleon* (engelsk originaltittel *Animal Farm*), utgitt 1945, fremmes det et motto: «Alle er like, men noen er mer like enn andre». Det er en variant av «den fremste blant likemenn»

Referanser
----------

1. ↑  Grammatikalsk refererer uttrykket til en enkel mannlig figur. En kvinnelig ville være *prima inter pares* og flertall for begge former ville være *primi inter pares* og *primæ inter pares*.
2. ↑  «Primus inter pares», *Hutchinson Encyclopedia* 2007. Arkivert fra originalen den 29. november 2005 hos *Wayback Machine*.

Se også
-------

* Preses i Bispemøtet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Fijipetrell** (*Pterodroma macgillivrayi*) er en liten, mørk petrell i stormfuglfamilien, med ekstremt liten populasjon. Den er medlem av den foreslåtte slekta *Pseudobulweria* og bærer det alternative vitenskapelige navnet *Pseudobulweria macgillivrayi*.

Denne fuglen er ca. 29 cm, med vingespenn på 73 cm, og kroppsmassen er målt til 120-145 gram. Den er ensfarget mørk sjokoladebrun, har mørke øyer, nebb og føtter med lyseblå flekker på svømmehud. Nebbet er relativt kraftig og vingene lange. Fijipetreller kan sees i farvannene rundt Gau Island, Fiji, men en tror de sprer seg til pelagiske farvann langt fra øyen.

Fijipetrellen var opprinnelig kjent fra et eksempler av en ungfugl funnet i 1855 på Gau Island etter at en forsker tok prøven med til British Museum i London. Eksemplaret ble gjenoppdaget i 1983, etter det er det komme ytterlegare sju registreringar, som inkluderte fanging og fotografering av et voksent individ i april 1984. 

I august 2007 ble en fersk hudprøve av en skadd fijipetrell, som seinere døde, gjort tilgjengelig for studium på Fiji.

I mai 2009 ble de første bildene av fuglen på havet tatt ca. 25 nautiske mil sør for Gau Island.

Denne arten er klassifisert som kritisk truget, fordi alle observasjonene som til sammen er gjort er fra en liten populasjon på mindre enn 50 individ, og populasjonen er avgrenset til et svært lite hekkeområde.

Referanser
----------

1. ↑  Butchart, S. & Symes, A. m.fl. (2012). «*Pseudobulweria macgillivrayi*». *IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.2*. Besøkt 13. november 2012. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Shirihai et al, 2009
3. ↑  BBC Earth News *'Lost seabird' returns to ocean* Hentet 20. juni 2012

Kilder
------

* Hadoram Shirihai, Pym T. Kretzschmar J. Moce K. Taukei A. og Watling D. \**First observations of Fiji Petrel Pseudobulweria macgillivrayi at sea: off Gau Island, Fiji, in May 2009* Bull. B.O.C. 2009 129(3) Henta 20. juni 2012

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fijipetrell* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Fijipetrell* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Fijipetrell* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *Fijipetrell* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Fijipetrell* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Pseudobulweria macgillivrayi* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* BirdLife International (2012) Species factsheet: *Pseudobulweria macgillivrayi*. Hentet fra  den 20. juni 2012.
* NatureFiji-MareqetiViti *Pseudobulweria macgillivrayi* Hentet 20. juni 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
De største isbremmene i Antarktis (2007):
██ Rossbarrieren (472 960 km²)

██ Filchner-Ronne isbrem (422 420 km²)

██ Amery isbrem (62 620 km²)

██ Larsen C (48 600 km²)

██ Riiser-Larsenisen (48 180 km²)

██ Fimbulisen (41 060 km²)

██ Shackleton isbrem (33 820 km²)

██ George VI isbrem (23 880 km²)

██ West isbrem (16 370 km²)

██ Wilkins isbrem (13 680 km²)

  

**Filchner-Ronne isbrem** er den nest største isbremmen i Antarktika. Bremmen ligger ved bredden av Weddellhavet og er delt ved Berknerøya i to adskilte områder. Ronne isbrem utgjør den største, vestlige delen mot Antarktishalvøya. Filchner isbrem er den østlige delen mot Coats Land. Størrelsen er 449 000 km².

Isbremmen er oppkalt etter polarforskerne Wilhelm Filchner og Finn Rønne.

Isens maksimale tykkelse er 600 m. Vanndypet når ned til 1400 m.

De viktigste isbreene som ender i bremmen er Slessorbreen, Recoverybreen, og Support-Force-breen. Alle tre ligger øst for Berknerøya.

Kilder
------

* Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 4581 og 12341

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** SCAR

 |
File-obelisken med Kingston Lacy i bakgrunnen.
**File-obelisken** er en av to obelisker som ble funnet på øya File i Øvre Egypt i 1815 og kort deretter ble ervervet av William John Bankes. På obelisken finnes to inskripsjoner, en med hieroglyfer og en annen på klassisk gresk. Ved å sammenligne de to tekstene, trass i at de ikke var rene oversettelser av hverandre, trodde Bankes at han kunne gjenfinne navnene *Ptolemaios* og *Kleopatra* i hieroglyfer. Hans identifisering ble senere bekreftet av Thomas Young og Jean-François Champollion, og bidro til Champollions endelige tolkning av hieroglyfene. Inskripsjonen er en framstilling fra de egyptiske prestene i File og de positive svarene fra Ptolemaios VIII Euergetes samt dronningene Kleopatra II og Kleopatra III. Tekstene er daterte til 118/117 f.Kr. 

I 1820-årene ervervet Bankes obelisken som ble funnet på File og lot den transportere til sitt gods Kingston Lacy i Dorset i England. Godset tilhører i dag National Trust og obelisken står fortsatt i hageanlegget der.

Referanser
----------

1. ↑  Den greske inskripsjonen kalles "OGI 137–139; SB 8396; Lenger, 
C. Ord. Ptol. 51 f.; A. Bern. 19".

Litteratur
----------

* Edwyn R. Bevan, *The House of Ptolemy* (London: Methuen, 1927) pp. 322–323 Textus
* E. A. Wallis Budge, *The decrees of Memphis and Canopus* (3 vols. London: Kegan Paul, 1904) vol. 1 pp. 139–159 Incomplete copy at Google Books
* Erik Iversen, *Obelisks in exile. Vol. 2: The obelisks of Istanbul and England* (Copenhagen: Gad, 1972) pp. 62–85
* T. G. H. James, *Egyptian antiquities at Kingston Lacy, Dorset: the collection of William John Bankes*. San Francisco: KMT Communications, 1993–94
* Stephanie Roberts, "The Real Cleopatra's Needle" in *Ancient Egypt* (Dec. 2007/Jan. 2008)
* Anne Sebba, *The exiled collector: William Bankes and the making of an English country house*. London: John Murray, 2004
**Hegdehaugen videregående skole** (også *Hegdehaugen middelskole*, *Hegdehaugen skole* og *Hegdehaugen gymnas*) var en videregående skole på Hegdehaugen i Sporveisgata 20, i det som nå er Bydel Frogner.

Skolen ble tegnet av arkitekt Balthazar Lange og opprettet som kommunal middelskole og gymnas i 1916-19. I 1976 flyttet gymnaset til Linderud og Bjerke videregående skole, som da het Linderud videregående skole. Samtidig flyttet Voksengymnaset inn i lokalene i Sporveisgata og hadde på det meste 2 200 elever. Fra 1989 til 1998 var lokalene brukt av nye Heltberg Gymnas, og siden 1998 huser lokalene Den tysk-norske skolen i Oslo.

Alf Edon Bjerke og Alf Alfsen var lærere ved skolen []

Rektorer
--------

* Magnus Alfsen (1870‐1943), (var også mangeårig lærer ved skolen) []
* Knut Alfsen (1897‐1978) []

Tidligere elever
----------------

Hegdehaugen videregående skole er kjent som skolen til tidligere statsminister Gro Harlem Brundtland. I biografien som Bente Roestad skrev om Gro Harlem Brundtland i 2004 (utgitt på Damm forlag) står det på side 28: 

> (..) den unge Gro forstyrret undervisningen på Hegdehaugen videregående skole fordi «hun pratet, ertet og flørtet» med Truls Gerhardsen.
> 
> 
> 

Den omtalte Truls Gerhardsen (1937-2022) var sønnen til Einar Gerhardsen (1897-1987).

Skolen er også kjent som stedet der vokal- og revygruppen The Monn Keys ble stiftet.

* Egil Monn-Iversen
* Kåre Willoch
* Sølvi Wang

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 11. november 2007. Besøkt 23. januar 2008.
2. ↑  «Bli kjent med - The Monn Keys!». *Platekarusellen*. 2. desember 2016. Arkivert fra originalen 12. desember 2017. Besøkt 16. januar 2017.

| * v
* d
* r
Tidligere offentlige videregående skoler i Oslo |
| --- |
| Akers gymnasium **·** Berg **·** Berles **·** Bredtvet **·** Elisenberg **·** Fagerborg **·** Fernanda Nissen **·** Forsøksgymnaset **·** Frogner **·** Frogner Gymnas **·** Grefsen **·** Groruddalen **·** Hallings **·** Hegdehaugen **·** Manglerud • Nordstrand **·** Riis **·** Sandaker **·** Sinsen **·** Sofienberg **·** Sogn **·** Teisen **·** Vahl **·** Østre Aker |  |

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
Et **filetternavn** (også kalt *filendelse* eller *filnavnsuffiks*) er et ekstra sett med (vanligvis) alfanumeriske tegn som legges til på slutten av et filnavn, slik at brukeren (og programvaren) raskt kan se hvilken type data filen inneholder. Det er en av flere populære metoder for å skille mellom ulike filformater.

Filbehandlingsprogrammer som *Windows Explorer* kan ha definert applikasjoner for praktisk talt alle filetternavn, for eksempel et tekstredigeringsverktøy for .txt, et tekstbehandlingsprogram for .doc, en nettleser for .htm eller .html, en PDF-viser eller -editor for .pdf, et grafikkprogram for .png, .gif eller .jpg, osv.

Noen vanlige filetternavn
-------------------------

* .txt – tekstfiler — uten informasjon om formatering eller presentasjon.
* .html/.htm – Tekstdokumenter for WWW (lagret i henhold til spesifikasjonene for Hyper Text Markup Language).
* .jpeg/.jpg - Bilder.
* .mpeg/.mpg – Videofiler.
* .wav og .mp3 – Lydfiler.
* .java .pas .m .c .cpp .h – Kildekode (Java, Pascal, Matlab og C/C++).
* .iso – inneholder et filsystem (enten ISO-9660 eller UDF).

Eksterne lenker
---------------

* Detaljerte beskrivelser av filetternavn
* Liste over filetternavn
* File-Extension.info
* wotsit
* DotWhat.net
* FileExpert
* Fileinfo.net
* File extensions database
**«On the Beach at Bali-Bali»** er en amerikansk sang, skrevet av Al Sherman, Abner Silver og Jack Maskill i 1935. Den ble spilt inn på plate av blant annet Henry «Red» Allen. I 1937 var «On the Beach at Bali-Bali» med i Brødrene Marx-filmen *Sensasjon på veddeløpsbanen* (*A Day at the Races*), hvor Chico Marx spilte den på piano.

Tittelens historie
------------------

Originaltittelen var «On a Street in Baden Baden», men opphavspersonene innså snart at Baden-Baden lå i Tyskland. Fordi den tyske diktatoren Adolf Hitler truet verdensfreden, forandret de *street* til *beach* og byen *Baden Baden* ble til den tropiske (om enn fiktive) øya *Bali-Bali*. Forleggere kommenterte at det i virkeligheten ikke var noe sted kalt *Bali-Bali* og insisterte på at navnet skulle bli redusert til ett *Bali*.

Opphavspersonene nektet imidlertid å forandre navnet ytterligere og fant til slutt et hjem for deres sang, med det nye navnet intakt, hos forlagshuset Jo Morris Co. Inc, i 1619 Broadway, New York City.

Norsk versjon
-------------

Peter Coob (Jens Book-Jenssen) har skrevet norsk tekst. 

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1936 | «Det hendte første gang på Bali Bali» | Columbia Danseorkestermed sang av Jens Book-Jenssen | Peter Coob | 78-plate | Columbia GN 306 |
| 1937 | «Bali-Bali» | Willy Johansens orkester med refr. sang av Aage Braarud | B. Jenssen | 78-plate | His Master's Voice A.L. 2335 |

Fotnoter og referanser
----------------------

1. ↑  Sherman, Robert B. (1998): *Walt's time: from before to beyond* (Kapittel 2: *Al's Time*), Santa Clarita: Champhor Three Publishers, s. 98-99
2. ↑  Innspilt i Oslo i november 1936
3. ↑  Innspilt i Oslo i januar 1937
4. ↑  Angitt slik i innspillingsjournalen
Hege Steinlund til venstre i kampen mellom Bodø/Glimt og Sogndal i 2007.
**Hege Lanes Steinlund** (født 23. desember 1969) er en tidligere norsk fotballdommer som har dømt OL, VM og EM for kvinner. 

Hun er fra Troms og har alltid spilt og dømt for Furuflaten Idrettslag i Lyngen. Steinlund ble autorisert kretsdommer i 1986 som femten-åring. Hun har vært FIFA-dommer siden 1997 og hun har vært dommer i Toppserien siden 1993. 

Etter en alvorlig bilulykke i 2003 var hun tilbake i 2004 og dømte J19 EM i Ungarn 2005 og J19 VM i Thailand 2004.

Hun hadde linjedømt i 1. divisjon, da hun ble valgt ut som linjedommer for Odd mot Strømsgodset i Tippeligaen 2007, hvilket ble hennes debut i herrenes toppdivisjon.
Steinlund var linjedommer i finalen av Sommer-OL 2008 i Beijing da USA slo Brasil. Og hun ble første kvinnelige linjedommer i herrenes cupfinale, da hun dømte Norgesmesterskapet i fotball for menn 2010. Hun ga seg i 2013 etter å ha vært linjedommer i 86 kamper i Tippeligaen.

Hun er samboer med den svenske toppdommer og brannmann Martin Hansson (født 1971).

Referanser
----------

1. ↑  Bengt Nielsen, Hege (43) satt fastklemt i en krasjet bil og så beinsplintene gjennom buksa i Nordlys den 13. desember 2013.
2. ↑  Hege skal dømme Odd - Godset: Kvinnelig linjedommer i Tippeligaen!!! i Dagbladet den 16. juli 2007.
3. ↑  Fredrik Saltbones, *Toppdommer legger opp etter 27 år* i VG den 4. desember 2013.
4. ↑  Daniel Fosseng, *Legger flagget opp på hylla* i Troms Folkeblad den 25. juli 2013.
***Heftet Ringerike*** er et lokalhistorisk tidsskrift hjemmehørende i Ringeriksregionen, som omfatter kommunene Hole og Ringerike i Buskerud. Det ble stiftet i 1922 og har som formål å fremme interesse for, samle og formidle folkeminne og lokalhistorie med tilknytning til Ringerike.

Heftet utgis hvert år i slutten av oktober. I årene 1922–1925 var heftet kjent under navnet *Jul på Ringerike*, fra 1926 var navnet *Ringerike,* og fra 2005 *Heftet Ringerike*. Opplaget har i de senere årene ligget på omkring 3 000 hefter. Redaksjonen består av sju personer som arbeider på frivillig basis. De mottar en rekke artikler fra eksterne bidragsytere.

*Heftet Ringerike* drives som en forening av de tre medlemsorganisasjonene Ringerike folkedansgruppe, Stiftelsen Ringerikes Museum og Ringerike Historielag.

Redaktører
----------

* –1995: Gudmund Bakke
* 1996–2003: Fred Harald Nilssen
* 2004: Bjørn Knoph
* 2005–2009: Bjørn Geirr Harsson
* 2010–2014: Torbjørn Paule
* 2015–2021: Ragnvald Lien
* 2022–: Anne Sofie Hval

Eksterne lenker
---------------

* Heftet Ringerike
**Husarape** (*Erythrocebus patas*) er eneste art i slekten *Erythrocebus*, som tilhører underfamilien Cercopithecinae i familien dyreaper (Cercopithecidae).

Apene blir opptil 60–88 cm lange og veier cirka 4–13 kg. Hannen kan veie opp mot det dobbelte (7–13 kg) av hunnene (4–7 kg). Halen utgjør normalt 43–72 cm. Arten har lang, slank kropp, lange armer, bein og hender,og korte fingrer. Den hvite barten og skjegget er tydelige mot det mørkere ansiktet; den røde ryggen står i kontrast til de hvite lemmene og buken.

Arten holder til nord for regnskogbeltet, i det vestre og sentrale Afrika, fra Senegal og østover gjennom store deler av Sahel til de vestlige delene av Etiopia og Tanzania.

Arten er hovedsakelig tilpasset en terrestrisk tilværelse, men den tilbringer også noe tid i trærne. De er sosiale og lever i små flokker, på opptil ti individer. Flokken ledes av en dominant hanne. Han holder seg i utkanten av flokken, for å lokke til seg eventuelle bytteetere mens hunnene og ungene rekker å gjemme seg. Arten regnes som en av de raskeste apene når den løper.

Husarapen er ikke en truet art, men ifølge IUCNs rødliste bør den overvåkes.

Referanser
----------

1. 1 2  Kingdon, J. Butynski, T.M. & De Jong, Y. 2008. *Erythrocebus patas*. The IUCN Red List of Threatened Species 2008: e.T8073A12884516.. Downloaded on 15 November 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Husarape* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Husarape* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Husarape* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Husarape* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Erythrocebus patas* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Erythrocebus patas* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Erythrocebus patas* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* ARKive – *]*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL
 |
**Tore Lindseth** (født 11. august 1948, død 12. november 2013) var en norsk fotballspiller og fotballtrener. Lindseth er født i Flatanger, men vokste opp i Beitstad og på Steinkjer. Han debuterte i toppserien for Steinkjer i 1965. I 1969 meldte han overgang til Rosenborg BK.

Spillerkarrieren talte totalt 146 offisielle kamper og 19 mål for Rosenborg.

Som trener for Strindheim fikk han tilnavnet «Trollmannen» for å ledet klubben fra 3. divisjon til 1. divisjon - dens første sesong på toppnivå. Han tok i 1981 over en Strindheim-lag som hadde rykket ned fra 2. divisjon sesongen i forveien. I hans første sesong som trener endte klubben på andre plass, to poeng bak avdelingsvinner Aalesund. I 1982 vant Strindheim sin avdeling, og rykket opp. 
I 1983 ledet han Strindheim til kvalifiseringsplass. Strindheim ble for første gang klar for spill på øverste nivå etter å ha gått seirende ut av en kvalifisering der de møtte Pors og Brann.
Møtet med toppdivisjonen viste seg å bli for tøft. I hans siste sesong som hovedtrener rykket Strindheim rett ned igjen. Etter en turbulent vinter og vår i 1985 kom Lindseth inn som assistent for å forsøke å redde laget fra sitt andre strake nedrykk uten å lykkes. Med Lindseth som assistent tok laget seg opp igjen i 1986, og stabiliserte seg på nest høyeste nivå i 1987, før han ga seg som assistent i forkant av 1988-sesongen. Senere ble han først trener for Melhus, før han ble en del av Nils Arne Eggens trenerteam i Rosenborg BK første halvdel av 90-tallet. I disse årene var han ønsket som trener i både Bodø/Glimt og Molde, men takket nei av familiære årsaker. 

Tores oppvekst og karriere som både spiller og trener er godt omtalt i boken «Med hjertet utenpå drakta» som kom ut i 2020.

Tore er bror til den tidligere Skeid- og Steinkjer-spilleren Svein Roar Lindseth, og onkel til den tidligere Trondheims-Ørn-spilleren Synnøve Lindseth og den tidligere statssekretæren Ketil Lindseth.

Referanser
----------

1. ↑  «Minneord for Tore Lindseth». Strindheim Idrettslag. 20. november 2013. Besøkt 6. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tore Lindseth – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Profil hos Norges Fotballforbund
* Profil hos Rosenborg BK
*Se pekerside for flere forekomster av Tore Hunds vei.*
**Tore Hunds vei** (1–57, 2–24) er en vei på Lille Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Solefallsveien til Haralds vei og utgjør den nordre langsida på ringveien i Lille Tøyen hageby.

Veien består av typiske hagebyblokker på to etasjer, oppført rundt 1918 etter Magnus Poulssons tegninger. Fra Kaare Røddes plass og østover har husene på nordsida inngang fra «baksida», og de har adresse til Økernveien. Nr 43–45 til denne er ei spesiell bygning i hagebyen. Den er på tre etasjer og danner et fondmotiv til Kaare Røddes plass. Her har det vært butikk sia 1921, og også legekontor og andre lokale tjenestetilbud.

Navnet er etter Bjarkøy-høvdingen Tore Hund.

Tidligere het veien *Fridtjovs vei* etter Fridtjov den frøkne i sagnet om Fridtjov og Ingebjørg. Før 1924 het veien *Murerveien* .

Litteratur
----------

* Knut Are Tvedt, red. (2000). «Tore Hunds vei». *Oslo byleksikon* (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 438-439. ISBN 82-573-0815-3.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Husby** er en bydel i Västerort i Stockholm kommune. Den ligger i bydelsområdet Rinkeby-Kista.

Husby er bygd på Järvafältet som frem til 1965 ble brukt av militæret som øvingsfelt. Husby gård ligger fremdeles på Järvafältet, hovedbygningen er fra 1840-tallet, og brukes i dag til fritidsaktiviteter.

Det moderne Husby stod klart til innflytting i 1974. Sentrum ligger ved Edvard Griegsgången. I Husby finnes blant annet Husbybadet, en ishall og deler av Kista bydelsforvaltning. Her ligger det også tre matvarebutikker, et apotek, helsesenter, helsestasjon for barn samt en folkehøyskole. 

Bebyggelsen i Husby består nesten utelukkende av leilighetshus som ble bygd som del av millionprogrammet.

Den 19. og 20. mai 2013 har det vært tilløp til opptøyer i Husby, hvor blant annet biler har blitt satt i brann og en alene politimann ble angrepet av flere ungdommer.

Se også
-------

* Lokalhistoriewikis Husby-artikkel (om norske gatenavn i bydelen)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Husby, Stockholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tore Løvland**, født 8. november 1965 i Kristiansand, er en norsk tidligere fotballspiller som spilte nesten hele sin karriere i Start. 

Han ble hentet til klubben av Brian Green fra moderklubben Vigør foran 1987-sesongen, og debuterte i Eliteserien i bortekampen mot Molde i den første seriekampen dette året. Start vant forøvrig kampen 2–1. I Vigør ble han klubbens toppscorer i 1986 med 24 mål, og ble hentet til Start som angrepsspiller. Sesongen 1987 ble ingen suksess, hverken for Løvland eller Start, og da klubben tok til med sesongforberedelsene på nest øverste nivå i 1988, ble han og Pål Lydersen omskolert til forsvarsspillere. 1988-sesongen ble avsluttet på beste måte for Start da Bryne ble slått i siste kvalifiseringskamp 3–1 i Stavanger. 

Resten av Løvlands karriere hos Start, som varte frem til 1996, spilte klubben i Eliteserien, og han fikk totalt 218 obligatoriske kamper for klubben. I denne tiden fikk klubben to bronsemedaljer i serien.

Etter tiden i Start, ble han spillende trener for Øvrebø i 1997, hvor han ledet laget til opprykk.

I 1999 ble han trener for Vindbjart hvor han førte laget til 2.-plass i 3. divisjon.

Løvland ble kåret til «Årets forbilde» i Søgne i 2009, blant annet for sitt engasjement som trener for Søgne FK og Søgne Håndballklubb, og ikke minst som pådriver for byggingen av Langenes Stadion.

Tore Løvland arbeider i dag som Arrangementskoordinator for Kristiansand Kommune.

Spillerkarriere
---------------

| Sesong | Klubb | Land | Nivå | Liga | Kamper | Mål 
  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1987 | Start | Norges flagg | 1
  | 1. divisjon | 12
  | 0
  |
| 1988 | Start
  | Norges flagg | 2
  | 2. divisjon |  |  |
| 1989 | Start
  | Norges flagg | 1
  | 1. divisjon |  |  |
| 1990 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 20
  | 0
  |
| 1991 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 21
  | 0
  |
| 1992 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 22
  | 0
  |
| 1993 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 21
  | 1
  |
| 1994 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 19
  | 5
  |
| 1995 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 22
  | 5
  |
| 1996
  | Vigør | Norges flagg | 3
  | 2. divisjon |  |  |
| 1996 | Start
  | Norges flagg | 1
  | Eliteserien | 4
  | 0
  |
***Bibelen Guds Ord*** er en norsk bibeloversettelse som ble utgitt av Hermon Forlag gjennom underselskapet Bibelforlaget i 1997. Oversettelsen er gjort av Norvald Yri, Ingulf Diesen, Leif Jacobsen og Sigurd Grindheim. I oversettelsen av Det nye testamente har man, til forskjell fra Bibelselskapets og Norsk Bibels oversettelser, brukt den greskspråklige *Textus Receptus* som grunnlag. Grunntekstene ellers er på hebraisk, arameisk og gresk. Oversetterne har forsøkt å bruke et språk som er lettlest, men likevel ligger tett opp mot grunntekstene i betydning. En revidert utgave av *Bibelen Guds Ord* der språket er blitt modernisert, kom ut i 2007.

Kontrovers
----------

Bibelen Guds Ord har blitt kritisert fra akademisk hold for å inneholde tekstfaglige, språklige og formelle feil. Bibelforsker Geir Otto Holmås ved Det teologiske menighetsfakultet uttalte i en artikkel at utgiverne «er tydelig inspirert av en fundamentalistisk bibeloversettelsestradisjon», på grunn av at oversettelsen i motsetning til flertallet av norske bibeloversettelser ikke legger historisk-kritisk tekstforskning til grunn for oversettelse, men heller tillegger den historiske tekstoverleveringen en guddommelig ufeilbarlighet. Holmås hevdet også at Bibelen Guds Ord nærmest kan ses på som en oversettelse av en oversettelse, ettersom den omtaler seg selv som en «norsk KJV-oversettelse», og baserer seg på Textus Receptus heller enn de eldste hebraiske og greske grunntekstene. Holmås kritiserer også formalia rundt utgivelsen, blant annet at oversetterne er titulerte med doktorgrader, uten at noen av oversetterne på tiden da utgaven ble til hadde doktorgrad som kvalifiserte spesielt til oversettelsesarbeid.

Referanser
----------

1. ↑  forskning.no: Populær bibeloversettelse full av feil Arkivert 2011-09-21, hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Hermon Forlags reklameside for Bibelen Guds Ord

| * v
* d
* r
Bibelutgaver i Norge |
| --- |
| 
* Stjórn (ca. 1200)
* Christian IIIs Bibel (1550)
* Den Resen-Svaningske Bibel (1647)
* Bibal daihe Bassi čala (1895)
* Det Nye Testamentes Kanoniske Bøker (1902/1938)
* Fyrebilsbibelen (1921)
* NO30 (1930)
* Indrebøbibelen (1938)
* NO78 (1978)
* Norsk Bibel (1988)
* Bibelen Guds Ord (1997)
* Bibel 2011

 |
Sun Wukong i *Xiyou yuanzhi* (西遊原旨), 1819.
Sun Wukong**Sun Wukong** (tradisjonell kinesisk: 孫悟空, forenklet kinesisk: 孙悟空, pinyin: *Sūn Wùkōng*; Wade-Giles: *Sun Wu-k'ung* – «Apen opplyst til tomhet»), også kjent som Kong Markatta eller Apekongen, er en fiktiv skikkelse, en ape født ut av en magisk stein. Han har en innflytelsesrik rolle i den kinesiske folkespråksromanen *Reisen mot Vest* av Mingforfatteren Wu Cheng'en, der den daoistisk utdannede og udødelige apen – som samtidig er konge over Blomsterfruktfjellet – av bodhisattvaen Guanyin får i oppdrag å eskortere den buddhistiske Tangmunken Tripitaka (modellert etter den historiske Xuanzang) til India for å hente sutraer som kompensasjon for det kaos som Sun tidligere hadde stelt i stand hos Jadekeiseren.

Som «yngre trosbrødre» har han tre andre overnaturlige vesener: Zhu Bajie, et lat og lidderlig grisemonster; Sha Wujing, et elvemonster; og dragekongen Ao Runs son, en jade-drage som tjener som Xuanzangs hest.

Sun Wukong, som i boken fremstilles som en skøyer, like fremfusende som kapabel og handlingskraftig, er en av de aller mest elskede personlighetene fra Kinas eventyr- og myteverden, og feires hvert år den 16. dagen i den åttende kinesiske månekalendermåneden. Apekongen figurerer også til stadighet mer eller mindre forkledd i spillefilmer, tegnefilmer, manhua, videospill, etc.

Fortellinger om Sun Wukong går i Kina tilbake til Tangdynastiet, men noen forskere tror at skikkelsen bygger på den eldre indiske apeguden Hanuman.

Referanser
----------

1. ↑  Wu Cheng'en: *Journey to the West I*, 21 (oversatt av W.J.F Jenner). ISBN 7-119-00653-3

Litteratur
----------

* Helwig Schmidt-Glintzer: *Geschichte der chinesischen Literatur: Von den Anfängen bis zur Gegenwart*. C.H.Beck 1999, ISBN 3-406-45337-6, S. 435
* Graham Seal: *Encyclopedia of Folk Heroes*. ABC-CLIO 2001, ISBN 1-57607-216-9, S.176

Eksterne lenker
---------------

Sun Wukong – Figurbeskrivelse

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
*Anthocomus fasciatus*   Illustrasjon (Carl Gustav Calwer. (1876) )
***Anthocomus fasciatus*** (Linnaeus, 1758) er en bille i familiegruppen børstebiller. Den tilhører blærebillene som har oppblåsbare blærer nær forhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og på sidene av bakkroppen. Den er utbredt, men ikke vanlig. Den er registret i Norge.

Utseende
--------

Kroppen er 3-4 millimeter lang og har en metallisk svartgrønn farge på hodet og brystskjoldet. Dekkvingene er svarte noen ganger med en svak fiolett farge, de har røde flekker i spissen, samt et rødt brutt tverrbånd på midten. Antenner og bein er nesten helt svarte. Antennene er festet noe foran fasettøynene, de har elleve ledd. Brystskjoldet jevnt bredt og ikke smalere i bakkanten enn på midten. Hodet og brystskjoldet har en overflate med en fin mikrostruktur, uten punktur. Dekkvingene hos de nordiske artene er langstrakte og uten en oppstående behåring sammen med en finere liggende behåring. De har en fin, men noe utydelig punktert overflate og har i liten grad en fin mikroskulptur. Dekkvingene slutter ved sidekanten og mangler en innoverbøyd fortsettels litt inn under bakkroppen. Beina er svarte med noen røde parti, de er ganske slanke, alle føtter har fem ledd.

Levevis
-------

De voksne (imago) treffes i juni og juli, gjerne på blomster, som roser og skjermplanter. Larvene skal angivelig leve i gangene fra treborende insekter, som barkebiller og tyvbiller og borebiller.

*Anthocomus fasciatus* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  Calwer, Carl Gustav. 1876. *Calwer's Käferbuch*. Table 27, Picture 24.

Litteratur
----------

* Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). *Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera)* Danmarks Fauna 44. Side 72-73. (344 sider) ISBN 8712166936
* Lindroth, C.H. 1993. *Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem* (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Anthocomus fasciatus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus fasciatus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Anthocomus fasciatus* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Anthocomus fasciatus* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus fasciatus* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus fasciatus* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Anthocomus fasciatus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Anthocomus fasciatus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Anthocomus fasciatus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Anthocomus fasciatus* - Fauna Europaea - om europeiske dyr
En flatskjerm-TVmed farget bakgrunnsbelysning.
Innen hjemmekino og videoredigering er **biasbelysning**[] en svak lyskilde på baksiden av en monitor som lyser opp veggen bak skjermen og rett rundt skjermen.

Formål
------

Formålet med biasbelysning er å redusere hvor skarp lysstyrken på skjermen oppfattes som følge av kontrasten med det svakt opplyste området rundt den. Formålet er at det skal bli mindre slitsomt for øynene dersom man ser på en svært lys skjerm mot en veldig mørk bakgrunn over lengre tid, samt at man øker det oppfattede svartnivået og den generelle kontrasten på skjermen.

Historie
--------

I praksis har biasbelysning blitt brukt langt tilbake i tid siden fjernsynets tidlige dager i form av "TV-lamper", som ofte var utformet som et dyr og ble satt oppå TV-apparater slik at de projiserte lys på veggen bak apparatet. Siden 2000-tallet har biaslys ofte vært basert på LED-lys festet på baksiden av en flatskjerm og med strømtilkobling via USB. Det finnes også byggesett som inneholder et webkamera som skal pekes mot TV-skjermen og endre fargen på TV-ens baklys tilsvarende.

Siden 2002 har enkelte TV-apparater fra Philips hatt integrert biaslys med merkenavnet **Ambilight**. Fargeskiftende lys som dette bør imidlertid ikke brukes i profesjonelle redigeringsmiljøer eller hvor bildefidelitet er viktig.

Fargetemperatur
---------------

Biaslys med en fargetemperatur av 6500 kelvin matcher temperaturen på hvitfargen til de fleste skjermer, og stammer fra CIE-standarden D65. Slik belysning brukes i profesjonelle redigeringsmiljøer og anbefales for å gi et mest mulig korrekt oppfattet bilde. Innen hjemmekino har noen anbefalt at biasbelysningen ikke skal være lysere enn 10% av skjermens lyseste punkt og en fargegjengivelsesindeks på minst 90 er anbefalt. Riktige lysstyrkenivå for HDR-innhold har blitt debattert: SMPTE anbefaler 4.5 nits, Imaging Science Foundation anbefaler 10%, men enkelte har anbefalt så høyt som 15%.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Fitzpatrick, Jason (1. april 2015). «What Bias Lighting Is and Why You Should Be Using It». *How-To Geek*. Besøkt 30. november 2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7  Cohen, Simon (10. mars 2018). «Make your TV pop with $40 worth of LEDs and the magic of bias lighting». *Digital Trends*. Besøkt 30. november 2018.
3. ↑  moe. «Best Ambilight Clones». Besøkt 14. oktober 2020.
**Kari Tinnen** (født 23. desember 1975) er en norsk barnebokforfatter og frilansskribent. 

Hun har utgitt barnebøkene *Ulla hit og dit* (2010), illustrert av Siri Dokken, og *Barbie-Nils og pistolproblemet* (2011), illustrert av Mari Kanstad Johnsen. For *Ulla hit og dit* mottok hun Kulturdepartementets debutantpris for barnelitteratur. Kari Tinnen har bakgrunn fra reklamebransjen. Hun har dessuten skrevet manus for Teddy TV og vært programleder i NRKs barne-TV fra 2005.

Bibliografi
-----------

* *Ulla hit og dit*, billedbok, Gyldendal (2010)
* *Barbie-Nils og pistolproblemet*, billedbok, Gyldendal (2011)

Referanser
----------

1. ↑  Gyldendal om debutantpris til *Ulla hit og dit*[*død lenke*]

Kilder
------

* Presentasjon av Kari Tinnen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kari Tinnen på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (no) Nrk.no 2010 om *Ulla hit og dit*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
Fra måneøya i Xihu

*Xihu har også andre betydninger*.
**Xihu** (kinesisk: 西湖; pinyin: *Xīhú*, = *Vestsjøen*) i Hangzhou i Zhejiang er en innsjø som er blant Folkerepublikken Kinas fremste turistmagneter og reisemål for bryllupsreisende.

Geografi
--------

Sjøen omkranses av høydedrag på tre sider. Middeldybden er på 3 meter og vannvolumet er om lag 14.290.000 kubikkmeter. Sjøen deles opp i fem områder av veibankene Gu Shan, Bai, Su og Yanggong. To er oppkalt etter fremstående diktere som virket som mandariner i Hangzhou.

Sudi (苏堤), oppkalt etter Su Dongpo
Baidi (白堤), oppkalt etter Bai Juyi
De avgrensende vannområder kalles **Ytre vestsjøen** (外西湖), **Vestre indre sjø** (西里湖, 后西湖 eller 后湖), **Nordre indre sjø** (北里湖 eller 里西湖), **Lille søndre sjø** (小南湖 eller 南湖) og **Yuesjøen** (岳湖). *Ytre vestsjøen* er den største.

*Gu Shan* eller Guhøyden er den største naturlige øya i sjøen. Veibankene Su og Bai går tvers over sjøen. Tre mindre kunstige øyer, *Xiao Ying Zhou* (小瀛洲), *Hu Xin Ting* (湖心亭) og *Ruan Gong Dun* (阮公墩), ligger i midten av Ytre vestre sjø. På dette vis blir den grunnleggende layouten *én høyde, to veibanker, tre øyer og fem små sjøer*.

Xihu er kjent ikke bare for sitt pittoreske landskap, den forbindes også med mange lærde menn, nasjonalhelter og revolusjonære martyrer, og knytter seg derfor til mange aspekter av kinesisk kultur. Til dette tilkommer mange svært gamle bygninger, steingrotter og innrissede tablåer i omgivelsene; blant disse er noen av de fremste av Kinas nasjonalskatter, av betydelig kunstnerisk verdi.

I mange kinesiske byer har det blitt anlagt kopier av Vestsjøen. Det skal finnes i alt 36 av dem i Kina, og dessuten er det også noen i Japan.

Tilblivelse
-----------

Ifølge legenden ble sjøen til da en føniks og en drage kjempet om en kostbar perle. Perlen glapp for dem begge, den falt ned på bakken og ble til Vestsjøen.

En mindre poetisk skapelsesberetning går ut på at sjøen en gang, frem til 700-tallet, var en dyp utbuktning av elven Qiantang, som nå har sitt løp tre kilometer lenger øst. Under Tangdynastiet ble elven rettet ut ved at bukten ble inndemmet, og en bred sandbanke bygd opp imellom. Det var også på denne tiden at bukten/sjøen ble drenert slik at den fikk en jevn dybde på om lag 1,5 meter. Siden har sjøen blitt ytterligere fordypet.

Eksterne lenker
---------------

* Vestsjøen, den sørlige bredd
* Vestsjøen, den nordlige bredd

Hangzhou sett fra Vestsjøen

Billedgalleri
-------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
Artikkelen omhandler både distriktet og byen Tawau

Tawau, med Al-Khauthar-moskéen til venstre.  Foto: Uwe Aranas (2012) 
**Tawau** er et distrikt i Tawau-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet er det sørøstligste i Sabah og grenser opp mot Kalimantan Timur. Arealet er på 6 225 kvadratkilometer, og med et folketall på 397 673 (2010) er det Sabahs nest mest folkerike distrikt. Administrasjonssenteret ligger byen Tawau, som er divisjonens største.

Tawau-distriktet strekker seg fra Brassey-fjellene i vest og østover til Celebessjøen, med den nordlige delen av Sebatik-øya innenfor grensene. Den østlige delen ligger på Semporna-halvøya, hvor Tawau-høydenes nasjonalpark ligger.

Tawau lufthavn, som ligger om lag tre mil nordøst for Tawau by, har siden åpningen i 2001 vokst seg til å bli Sabahs nest største flyplass målt i antall passasjerer. De viktigste veiforbindelsene går nordover, via Lahad Datu til Sandakan og nordvestover, via Keningau mot Kota Kinabalu.

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1982.

Byen
----

Byen Tawau ligger ved den nordlige munningen til Sebuku-bukta. Det er Sabahs tredje største by, og den største i Tawau-divisjonen, med et innbyggertall på 113 809.

Referanser
----------

1. 1 2  Folketellingen for Sabah (2010) Arkivert 14. november 2013 hos Wayback Machine..
2. ↑  Malaysia Airports: Tawau Airport Arkivert 22. april 2014 hos Wayback Machine.. Besøkt 2. desember 2013. (en)
3. ↑  Sabah LawNet: Tawau District Council Instrument 1983 Arkivert 3. desember 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 2. desember 2013. (en)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Tawau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Noter
-----

1. ↑  Etter Kota Kinabalu-distriktet (452 058 innbyggere). Sandakan-distriktet har 396 290 innbyggere (alle tall fra 2010).
2. ↑  Største by: Kota Kinabalu (199 742) - nest største by: Sandakan (157 330). Tall fra 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |