**Georges Perec** (født 7. mars 1936, død 3. mars 1982) var en fransk forfatter og filmprodusent som skrev romaner og essays og framstilte dokumentarfilmer. Han var medlem av Oulipo-gruppen, en løs samling av fransktalende forfattere og matematikere som benyttet innskrenkende og begrensende forfatterteknikker, tilsvarende som med dogmefilm. I hans roman *La disparition* (1969) er eksempelvis bokstaven «e» ikke brukt en eneste gang.

Liv og virke
------------

Perec var den eneste sønnen til Icek Judko og Cyrla (Schulewicz) Peretz, polske jøder som utvandret til Frankrike på 1920-tallet og bosatte seg i arbeiderdistriktet i Paris. Perec er en fjern slektning av den jiddiske forfatteren Isaac Leib Peretz.[] Perecs far, som var innrullert i den franske hæren under den andre verdenskrig, døde i 1940 av skuddskader, og Perecs mor ble tatt under det nasjonalsosialistiske Tysklands okkupasjon av Frankrike, sendt til tysk konsentrasjonsleir under Holocaust og døde antagelig i Auschwitz etter 1943. Perecs onkel og tante på farssiden tok ham til seg i 1942, og i 1945 ble han formelt adoptert av dem.

Perec begynte å skrive litterære omtaler og essayer for magasinene *Nouvelle Revue Française* og *Les Lettres Nouvelles* mens han studerte historie og sosiologi ved Sorbonne. I 1958-1959 var Perec i hæren, og han giftet seg deretter med Paulette Petras. De bodde et år (1960 1961) i Sfax i Tunisia, der Paulette arbeidet som lærer. I 1961 begynte Perec å arbeide som arkivar ved et forskningslaboratorium, en dårlig betalt stilling han beholdt til 1978.[] Perecs første roman, *Les Choses* kom i 1965. For denne romanen mottok han Prix Renaudot.

Perec begynte å arbeide med en serie hørespill sent på 1960-tallet, og mindre enn ti år senere begynte han å lage filmer. Den første filmen, basert på Perecs roman *Un Homme qui dort*, der Bernard Queysanne var medregissør, vant *Prix Jean Vigo* i 1974. Perec lagde også kryssordoppgaver for *Le Point* fra 1976.

Perec er ikke minst kjent for å ta i bruk særegne virkemidler. Romanen *La disparition* (1969) er et lipogram, skrevet uten at bokstaven «e» er brukt en eneste gang. Novellen *Les revenentes* fra 1972 er en oppfølger, her er bokstaven «e» den eneste vokalen som blir brukt. Dette påvirker også bokas tittel, som tradisjonelt skulle ha blitt stavet *Reven**a**ntes*.

*W ou le souvenir d'enfance* (1975) er delvis biografisk, et verk det er vanskelig å klassifisere. Boken forteller vekselvis to historier – en historie om den fiktive, totalitære øystaten «W», og en historie med beskrivelser fra barndommen – som smelter sammen mot slutten, der fellestemaet holocaust forklares.

I 1978 vant han Prix Médicis for *La Vie, mode d'emploi* (norsk tittel: *Livet bruksanvisning*). I de 99 kapitlene i boka beveger han seg som en springer på et sjakkbrett mellom rommene i en leilighet i Paris, og beskriver rommene og trappegangen, og forteller beboernes historier. Denne romanen brakte ham også økonomisk suksess, slik at han kunne satse som forfatter på heltid.[]

I 1981 tilbrakte han et år ved University of Queensland i Australia, der han arbeidet med den ufullendte *53 Jours*. Kort tid etter hjemkomsten fra Australia begynte helsen å svikte. Storrøykeren Perec fikk diagnosen lungekreft, og døde året etter, førtifem år gammel.

David Bellos har skrevet en omfattende Perec-biografi: *Georges Perec: A Life in Words*. 

Flere bøker er utgitt posthumt, deriblant *Kunsten og måten å nærme seg avdelingssjefen på for å be om lønnspålegg*, en roman som er bygget opp som et organigram som skal dekke alle mulige utfall av situasjonen angitt i tittelen. Hvordan kan organigrammet innfange hva som skjer om sjefen ikke er på kontoret? Teksten er uten tegnsetting, og består av en setning på omkring 100 sider.

Bibliografi (utvalg)
--------------------

* *Les choses* (1965)

* Utgitt på norsk som *Tingene. En historie fra sekstitallet*. Oversatt fra fransk av Truls Winther. (Gyldendal, 1999)

* *Un homme qui dort* (1967)
* *La disparition* (1969)
* *Les revenentes* (1972)
* *W ou Le souvenir d'enfance* (1975)

* Utgitt på norsk som *W, eller Barndomsminnet*. Oversatt fra fransk og med etterord av Ragnar Hovland. (Samlaget, 1984)

* *Je me souviens* (1978)
* *La vie, mode d'emploi. Romans* (1978)

* Utgitt på norsk som *Livet bruksanvisning: romaner*. Oversatt fra fransk av Truls Winther. (Gyldendal, 1996)

* *Un cabinet d'amateur* (1979)

* Utgitt på norsk som «En privatsamling» i *Vinterreisen og En privatsamling*. Oversatt fra fransk av Thomas Lundbo. (Minuskel, 2007)

* *Le voyage d'hiver* (posthumt utgitt 1993)

* Utgitt på norsk som «Vinterreisen» i *Vinterreisen og En privatsamling*. Oversatt fra fransk av Thomas Lundbo. (Minuskel, 2007)

* *L'art et la manière d'aborder son chef de service pour lui demander une augmentation* (2008)

* Utgitt på norsk som *Kunsten og måten å nærme seg avdelingssjefen på for å be om lønnspålegg*. Oversatt fra fransk av Sissel Lie. (Gyldendal, 2011)

Filmer
------

* *A Man Asleep* – (1973)
* *Les Lieux d'une fugue*, 1975
* *Ellis Island* (TV-film)

Referanser
----------

1. 1 2   Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Georges-Perec, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Gemeinsame Normdatei, besøkt 26. april 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4   fichier des personnes décédées, deces.matchid.io, besøkt 31. august 2021[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
6. 1 2 3  ; *Archive of Fine Arts*; besøksdato: 1. april 2021; abART person-ID: 123745.
7. ↑   *Tsjekkias nasjonale autoritetsdatabase*, NKC-identifikator jn19990006459, Wikidata Q13550863,
8. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 119191026, verkets språk fransk, besøkt 26. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
9. ↑   Deux siècles d'histoire au Père Lachaise, side(r) 630[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Bellos, David (1993): *Georges Perec: A Life in Words*
* Pedersen, J. (1985): *Perec ou les textes croisés*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Georges Perec – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Georges Perec på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Georges Perec i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Georges Perec på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Georges Perec på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Georges Perec hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Oversikt over forfatterskapet, *Kirjasto.sci.fi*
* (fr) *Je me souviens de Georges Perec*, omfattende nettsted på fransk, med lenker til mange andre
* (fr) *L'Association Georges Perec*, på fransk
* (en) Melo litteratur- og mediavev om Perec

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** ULAN **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii **·** Discogs
 |

Portal: Litteratur