recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Saale ved Rudolstadt
**Saale** (også kalt *Sächsische Saale* og *Thüringische Saale*) er en elv i Bayern, Thüringen og Sachsen-Anhalt i Tyskland og en av de store sideelvene til Elben fra venstre, med en lengde på 413 km. Den må ikke forveksles med den mindre Fränkische Saale, som er en sideelv til Main.

Elveløp
-------

Saale har sitt utspring i Fichtelgebirge, mellom Bayreuth og Hof i Oberfranken (Bayern). Den snor seg nordover og passerer byen Hof, før den mellom Hirschberg og Blankenberg utgjør en del av grensen mellom Bayern og Thüringen. I Thüringen følger løpet oppdemmede sjøer mellom skogkledde åser. Et stykke før den når byen Saalfeld, er den oppdemmet til en slangeformet innsjø, Hohenwarte-Stausee. Etter Saalfeld når elven Rudolstadt. Her mottar den elven Schwarza, som kommer fra dalen der slottet Schwarzburg ligger, et eldgammelt sete for fyrstene av huset Schwarzburg-Rudolstadt.

Fra Saalfeld flyter Saale inn i kalksteinsområdet nord for Thüringer Wald og gjennom byen Jena. Den fortsetter så inn i Sachsen-Anhalt og gjennom kurstaden Bad Kösen der det dyrkes vinranker i skråningene langs bredden. Ved Naumburg mottar den den dype elven Unstrut. I dette området ligger et av Europas nordligste vindistrikter, Saale-Unstrut. Saale renner videre forbi Weißenfels, Merseburg, Halle, Bernburg og Calbe. Elva munner ut i Elben ved Barby noen kilometer oppstrøms fra Magdeburg.

Jordsmonnet i de nedre delene av dalen er svært frodig og blant avlingene her finnes sukkerroe. I dalen, ned til Merseburg, kroner mange slott og festninger høydene langs elven.

Byer langs elven
----------------

* Hof
* Saalfeld
* Rudolstadt
* Jena
* Naumburg
* Weißenfels
* Merseburg
* Halle (Saale)
* Bernburg

Transport og skipstrafikk
-------------------------

Saale er framkommelig fra Naumburg med hjelp av sluser. Ved Leuna er den planlagt forbundet til Weiße Elster nær Leipzig via en uferdig kanal.

Referanser
----------

1. ↑  «Radwege in Sachsen-Anhalt, Flussradwege: Saale-Radwanderweg». *www.fluss-radwege.de*. Besøkt 20. desember 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Saale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Saale – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
Verftsområdet til Kockums AB
Tankskipet MT «Bruse Jarl III». Bygd av Kockums Mekaniska Verkstad i 1964 og operert av Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab 1964–1969.  Foto: Trondheim Byarkiv 
**Saab Kockums** er et skipsverft og en virksomhet i Saab AB. Saab Kockums lager for det meste krigsskip og undervannsbåter.

Verftet sprang ut fra Kockums Mekaniske Werksted som ble grunnlagt i 1840 av Frans Henrik Kockum. Selskapet begynte hovedsakelig med produksjon til husholdninger og landbruket. I 1850 startet de med produksjon av jernbanevogner og i 1870 ble det et skipsverft i Malmö. 

Verftet vokste kraftig, og i 1952 og 1953 leverte Kockums mest tonnasje av alle verftene i hele verden. På grunn av økonomiske problemer på 1970-tallet ble verftet overtatt av det statseide selskapet Svenska Verv AB, og den sivile produksjonen ble lagd ned i 1978. I 1987 endret Svenska Verv navn til Celsius AB. I 1989 gikk Kockums sammen med Karlskronavarvet.

Da Saab kjøpte opp Celsius AB i 1999 solgte de videre Kockums til det tyske selskapet Howaldtswerke Deutsche Werft (HDW). HDW ble i 2005 kjøpt opp av ThyssenKrupp Marine Systems.

I 2004 omsatte verftet for cirka 1,2 milliarder svenske kroner, og i 2003 var det 1 200 som jobbet der.

I 2014 solgte ThyssenKrupp Marine Systems verftet tilbake til Saab. I 2015 signerte Saab Kockums en kontrakt med Försvarets materielverk om bygging, testing og leveranse av to undervannsbåter type A26.[]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kockums AB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** KulturNav
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Frelsesarmeen** |
| --- |
|  |
| **Frelsesarmeen** |
| Frelsesarmeen
Kategori Frelsesarmeen
Frelsesarmeens korps
Kjente Frelsesarmeoffiserer
Kjente Frelsesarmesoldater |
| **Bakgrunn** |
| Kristendom
Protestantisme
Pietisme
Den anglikanske kirke
Metodisme |
| **Viktige personer** |
| William Booth
Hanna Ouchterlony
Othilie Tonning |

Frelsesarmeen kom til Farsund den 15. mai 1891 med kaptein Anna Olsen og løytnant Vanda Hansen. Den første tiden var vanskelig og menigheten ble flyttet til Lister og lå da under Flekkefjord korps. 16. september 1909 flyttet korpset igjen tilbake til Farsund, da var det kaptein Inga Haukland og prøveløytnant N. Andresen som var ledere. Frelsesarmeens arbeid gikk nå mye bedre, og i desember 1925 fikk de eget lokale. 

I 2003 fikk Frelsesarmeen nye og moderne lokaler på Sundeveien 72. Fra 1. august 2011 er det løytnantene Hildegunn og Geir Sødal som er korpsledere for Frelsesarmeen i Farsund.

Frelsesarmeen i Farsund har bla: Kvinnegruppe/kvinneforum, Fyrlyset dagsenter, speidergruppe, Brødrekoret, Vi over 60, hjemforbund, støtteforening, baby- og småbarnssangkurs, gitarkurs, ungdomsgruppen Venner for livet, bønnesamlinger, ukefester og gudstjenester.

Eksterne lenker
---------------

* Farsund korps på Frelsesarmeens nettside
**Oplandenes amt** var en administrativ enhet (amt) i Norge, opprettet i 1757, som omfattet det nåværende Innlandet fylke og distriktet Hadeland. Oplandenes amt ble skilt ut fra Akershus stiftamt og var underlagt dette hovedamtet. 

Allerede i 1687 ble det opprettet et Gudbrandsdalen og Hedemarkens amt med Ove Lange som amtmann. Han forlot amtet i 1692 og døde i 1694, trolig i Danmark. Det ble senere ikke utnevnt amtmann for dette distriktet, og det gikk igjen inn som en del av Akershus stiftamt.

I 1781 ble Oplandenes amt delt i Kristians amt og Hedemarkens amt, disse ble også kalt Vestre og Østre Oplandenes amter. I 1919 skiftet disse igjen navn til henholdsvis Oppland og Hedmark fylker og i 2020 ble de igjen slått sammen til Innlandet fylke.

I 1864 ble det opprettet bispestol i Hamar og amtmannen i Hedmark ble stiftamtmann for Hamar stift, dvs. Hedemarkens og Kristians amter. Tidligere hadde disse amtene altså ligget under Akershus stiftamt.

Oplandenes amt tilsvarer i dag Innlandet fylke.

Fogderi i 1762
--------------

* Hedemarchens
* Soløer, Øster og Oudalens
* Gudbrandsdalens
* Hadeland, Toten og Walders

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Muhamed Mehmedbašić** (født 1886 i Stolac, død 29. mai 1943 i Sarajevo) var en Bosnisk revolusjonær og konspiratør i relasjon til attentatet mot erkehertug Franz Ferdinand av Østerrike.

Muhamed Mehmedbašić ble som den eneste impliserte ikke tatt til fange og unnslapp til Montenegro, hvor han skrøt offentlig med sin deltakelse i attentatet. Det endte med at montenegrinerne måtte sette han i fengsel. Østerrike-Ungarn forlangte ham utlevert, noe som satte Montenegro i en ubehagelig situasjon da man ikke ønsket å komme i konflikt med den lokale serbiske befolkningen. Det lyktes imidlertid Mehmedbašić å bryte ut av fengselet og unnslippe og dermed var problemet fra Montenegros synspunkt løst. Etter denne episoden gikk han under jorden og holdt seg skjult. I 1917 ble han sammen med lederen av *Den svarte hånd* Dragutin Dimitrijević Apis fengslet for et mordkomplott mot den serbiske prinsregenten Aleksandar Karađorđević og idømt 15 års fengsel. I 1919 fikk han amnesti og vendte tilbake til Sarajevo, hvor han levde beskjedent som gartner og snekker. Han døde under andre verdenskrig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
Trær dekket av spinn fra heggspinnmøll under angrepet i 2007. Foto: Per Vetlesen 
Larver og spinn på en grein.  Foto: Kjetil Lenes 
**Heggspinnmøll** (*Yponomeuta evonymella*) er en sommerfugl, og en av 77 arter spinnmøll (Yponomeutidae) registrert i Norge. Heggspinnmøll er vanligst i det sørlige Norge, særlig på Østlandet, men finnes nord til Nordland.

Larven er gul med svarte prikker, den voksne sommerfuglen er hvit med svarte prikker.

Levevis
-------

Heggspinnmøllen lever i larvestadiet på hegg. Eggene blir lagt i trærne om høsten, om våren dekker larvene blader og knopper med et hvitt spinn, og under dette spinnet eter larven knopper og blader. Ved større angrep kan treet miste alle blad og knopper. I løpet av sommeren forpupper larvene seg under spinnet, og er ferdige sommerfugler på ettersommeren.

Nærbilde av heggspinnmøll og bladrester inne i vev.
Tre angrepet av heggspinnmøll i Oslo juni 2008.

Skadedyr
--------

Avhengig av været og andre faktorer kommer større angrep av heggspinnmøll med flere års mellomrom – ofte omkring 10 år. Dette har ingen økonomiske konsekvenser for skogbruket. Trærne overlever vanligvis, og kommer med nye blader senere på sommeren.

Larvene angriper først og fremst hegg og noen andre løvtrær, mens de fleste løvtrær står urørt. Insektet utvikler seg fra larve til sommerfugl i treet. Larven tar over hele treet ved å spinne greiner og blader inn i et slags spindelvev, hvor larven vokser og spiser de innevevde bladene.

Angrep av heggspinnmøll er vanligst på Østlandet og temmelig sjelden på Vestlandet, selv om angrep i Bergensområdet fikk en del oppmerksomhet sommeren 2007.

Sommeren 2008 var det storstilet angrep av heggemøll på Østlandet.

Botemiddel
----------

Når spinnmøllen er i tidlig larvestadium, kan bakterien *Bacillus thuringiensis* brukes før larvene spinner nettet. En annen mulighet er å spyle larvene ned av trærne med vann.

Referanser
----------

1. ↑   Spøkelsestrær i Bergen

Kilder
------

* Heggspinnmøll på Skogforsk

Eksterne lenker
---------------

* (en) *heggspinnmøll* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *heggspinnmøll* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *heggspinnmøll* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (en) *heggspinnmøll* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *heggspinnmøll* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Yponomeuta evonymella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Yponomeuta evonymella* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Navnet Balkjosen brukes også om fjordens armer Store og Litle Balkjosen

**Balkjosen** er en fjordarm av Nordfolda i Steigen kommune i Nordland som strekker seg nesten 6 kilometer i nordlig retning fra innløpet mellom Håkjerringneset ved Lakså i vest og Ørnesodden i øst.

Fjorden ligger mellom Hatten og Sløelvtinden i vest og med Gongskardtinden og Ørneskollen i øst. Ved Skjelnesfjellet går det to forgreininger parallelt i nordlig retning, Store Balkjosen vest for fjellet og Litle Balkjosen på østsiden. Fra bunnen av Store Balkjosen er det i underkant av tre kilometer til Dypingspollen i Sagfjorden på nordkysten av Steigen. Rekreasjons- og fritidsfiskeområde.

En lokal vei tar av Fv632 i Alvnes og fortsetter langs deler av vestsiden til gården Sagen. Ellers veiløst. Bebyggelse på Nøtnes og i Lommeren, hvor Lommerelva gir utløp fra Storvatnet, på østsiden.

Fotnoter
--------

**Type numrering**
1. ↑  Håkjerringneset-Sennvika; ekskl. fjordarmer - Lengste lengde: 8,9 km; inkl. Store Balkjosen. Mål gjort ved hjelp av Statens kartverks Norgeskart.no.

Referanser
----------

1. 1 2  Balkjosen på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Jakob Liv Borch Sverdrup** (født 28. desember 1855 på Kolvereid i Nord-Trøndelag, død 4. juni 1934 samme sted) var en norsk handelsmann og politiker (H). Han var Kolvereids ordfører fra 1905 til 1913.

Han vokste opp på handelsstedet Buøya i Kolvereid herred som sønn av Peder Jacob Sverdrup og Anne Marie Dahl, som hadde overtatt gården etter morfaren Peder Dahl. Farfaren var proprietær Ulrik Fredrik Suhm Sverdrup på Lauga i Nærøy sogn. Farbroren var eidsvollsmann og professor Georg Sverdrup, og farens fetter var statsminister Johan Sverdrup.

Hans eldre brødre Christian og Adolf Sverdrup overtok handelsstedet på Buøya i 1874. Selv gikk han Trondhjems borgerlige realskole og to år i lære som kontorist i byen før han ble medeier på Buøya. Brødrene delte på ansvaret slik at Jakob tok seg av landhandelen og poståpneriet, Adolf tok seg av fiskehandelen og fraktfarten, mens Christian drev gården.

Jakob Sverdrup giftet seg i 1887 med Helga Fredrikke Hagemann, datter av sakfører Casper Fredrik Hagemann i Namsos og søster til skoledirektør og ordfører Tøger Hagemann i Steinkjer. Ekteskapet var barnløst og ble oppløst i 1900.

Sverdrup var en meget benyttet mann i kommunalt styre. Han var medlem av Kolvereid herredsstyre i 21 år, formann i skolestyret fra 1900 til 1904, ordfører fra 1905 til 1913 og varaordfører fra 1917 til 1919. Jakob Sverdrup var den siste i rekken av Høyre-ordførere i Kolvereid herred siden broren Adolf Sverdrup ble ordfører i 1886.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Lund, Gunnar (1987). *Nærøy bygdebok. Bind II: Gårder og slekter i søndre del av Kolvereid, 1600–1964*. Nærøy kommune. s. 57–61.
2. 1 2  Svenning, Halvdan m.fl. (red.) (1937). *Kommunejubileet 1837–1937. Kolvereid kommune*. Fabritius & Sønner. s. 54–55.
**Kommissær** er en person med offentlig fullmakt, en fullmektig. Denne personen er overdratt et offentlig verv eller en fullmakt, eller et medlem av en kommisjon (eksempelvis EU-kommissær). Ordet er ofte brukt i forbindelsen *forlikskommissær* eller *forliksmann*, og har også tilknytning til Sovjetunionen der ordet *комисса́р* først så sin bruk under den russiske revolusjon.

Begrepet er på engelsk *commissary/commissioner*; fransk: *commissaire*; italiensk: *commissario*; tysk: *kommissar*; spansk: *comisario*; nederlandsk og flamsk: *commissaris*; og finsk: *komisario*.

Se også
-------

* Rikskommissær
* Høykommissær (Samveldet)
* FNs høykommissær for flyktninger
* FNs høykommissær for menneskerettigheter
* Europakommissær
* Politisk kommissær

Referanser
----------

1. ↑  «kommissær», *Bokmålsordboka*. Besøkt 13. oktober 2022

Eksterne lenker
---------------

* (en) Commissioner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
*Kunstneren i atelieret* av Rembrandt van Rijn ca. 1627.
**Maler** er en yrkestittel som brukes både på yrkes- og håndverksmalere, som maler bygninger, interiører, konstruksjoner, fartøyer osv. og på kunstmalere, som maler bilder. 

Blant yrkesmalerne er det utøvere både innen gamle håndverksfag (dekorasjonsmalere, teater- og kulissemalere, skiltmalere, porselensmalere, hus- og interiørmalere) og nyere, industrielle fag (autolakkerere, skipsmalere osv.).

På videregående opplæring i Norge kan man ta to ulike utdannelser/fagbrev: Malerfaget eller Industrimalerfaget.

Malerfaget er et av de håndverksfagene i Norge hvor en kan ta mesterbrev i og oppnå tittelen malermester.

Historikk
---------

Det har vært yrkesmalere siden oldtida, men i Norge er de kjent først fra ca. 1300. I Norge var det imidlertid malerlaug bare i Bergen. Maling av hus var ikke vanlig den gangen, og malerne arbeidet oftest innendørs med dekorasjoner og portretter. Portrettmalerne ble kalt kontrafeiere og skildrere. Først på 1800-tallet oppstod skillet mellom kunstnere og håndverkere med spesialisert utdanning for hver faggrein. Maler- og byggtapetsermestrenes Landsforbund ble stiftet i 1908.

Se også
-------

* Malere omtalt på norsk wikipedia

Referanser
----------

1. ↑  «Overflateteknikk og videre fagbrev som maler». utdanning.no.

Eksterne lenker
---------------

* Utdanning.no: yrkesbeskrivelse av maler
* Utdanning.no: yrkesbeskrivelse av kunstner

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC **·** NKC
 |
**Maldivian Air Taxi** var et flyselskap fra Maldivene. Det eksisterte fra 1993 til 2013. Hovedkontoret lå i Malé og hovedbasen var Ibrahim Nasir internasjonale lufthavn. Selskapet fløy innenriks mellom øyene i Maldivene.

Historie
--------

Selskapet blei grunnlagt i 1993 av danske forretningsfolk for å frakte passasjerer fra flyplassen ved hovedstaden til over 80 turistdestinasjoner rundt om i landet. Den første flyginga fant sted 4. november 1993. Selskapet brukte fly av typen Twin Otter utstyrt med flottører.

I 2013 blei flyselskapet solgt til det amerikanske kapitalfondet Blackstone. Maldivian Air Taxi blei deretter slått sammen med 
Trans Maldivian Airways, som også blei navnet på det sammenslåtte selskapet.

Referanser
----------

1. ↑  Endres, Günter og Graham Edwards: *Jane's Airline Recognition Guide*, New York: HarperCollins, 2006, s. 255.
2. ↑  Iværksætter-milliardær er ugens vinder, Børsen, 22. februar 2013. Henta 19. januar 2015.
3. ↑  The History of Trans Maldivian Airways, Trans Maldivian Airways. Henta 18. januar 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maldivian Air Taxi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
*For språket maleku, se maleku (språk)*
Tradisjonell grasshytte i en av malekuenes landsbyer
**Maleku** er en amerikansk urfolk-gruppe som lever i et reservat i Guatuso i det nordlige Costa Rica. Rundt 460 malekuer bor i reservatet, og under halvparten av dem har språket maleku som morsmål.

Før den spanske invasjonen strakk malekuenes område seg så langt vest som til vulkanen Rincón de la Vieja, og hadde vulkanen Arenal og Río Celeste som hellige steder. Dagens reservat er konsentrert rundt San Rafael de Guatuso, som ligger en times kjøretur nord for La Fortuna. Reservatet har tre såkalte *palenques*, eller landsbyer: Margarita, El Sol og Tonjibe.

Malekuene bor ikke lenger i de tradisjonelle husa sine, og de bruker heller ikke de tradisjonelle klesdraktene. Språket deres står i fare for å dø ut, og snakkes bare av de eldre. De lever i dag av å selge håndverk, blant annet malerier og musikkinstrumenter.

Malekuene spiste opprinnelig ulike plantearter og iguaner. De jakter fortsatt på iguaner, som de bruker både til mat og trommeskinn. Noen av plantene er også fremdeles en del av malekuenes spisevaner.
**Murrayfield Stadium** (vanligvis bare kalt **Murrayfield**) er et rugby-stadion i Edinburgh, Skottland. Stadionet er Skottlands nasjonalstadion for rugby union. Med en kapasitet på 67 500 er det i dag Skottlands største stadion.

Skottland mot Romania 11. november 2006. Kampen endte 44-6.

Historie
--------

Fra 1897 hadde Scottish Football Union (det skotske rugby union-forbundet) eid en bane i Inverleith. Den banen ble etter hvert både for liten og for dårlig, og forbundet så seg om etter et nytt område å bygge bane på. I 1922 kjøpte forbundet et område i Murrayfield, og den nye banen ble innviet med landskamp mot England 21. mars 1925. Imens hadde forbundet skiftet navn til Scottish Rugby Union. 70 000 tilskuere så åpningskampen.

Under 2. verdenskrig brukte den britiske hæren banen som forsyningsdepot. Rugbyforbundet spilte sine kamper midlertidig på Inverleith fram til Murrayfield ble tilbakeført til forbundet i 1944.

Etter krigen ble stadionet reparert og opprustet. Banen fikk undervarme i 1959. Undervarmeanlegget ble skiftet ut i 1991. I 1964 flyttet rugbyforbundet sin administrasjon til Murrayfield Stadium, etter at den tidligere hadde holdt til i Coates Crescent i Edinburgh. Dette medførte utbygging av kontorfasilitetene på stadionet.

I 1975 så 104 000 tilskuere landskampen mellom Skottland og Wales på Murrayfield. Det var da verdensrekord for en rugby union-kamp. Publikumstilstrømningen til kampen var så stor at mange ikke slapp inn, selv om de hadde gyldige billetter. Etter denne kampen ble det bestemt at publikumstallet ved landskamper skulle begrenses til 70 000.

Mellom 1992 og 1995 ble stadionet ombygd og modernisert i stor grad, slik at det nå er et moderne stadionanlegg som er tilpasset alle sikkerhetsregler som i dag gjelder for slike anlegg.

Nåværende bruk av stadionet
---------------------------

Murrayfield Stadium brukes til de fleste av Skottlands landskamper i rugby union. To kamper under VM i rugby union i 2007 ble spilt på banen. Stadionet blir ofte brukt til konserter. I Mesterligaen 2006/2007 spilte fotballklubben Heart of Midlothian sine Mesterliga-kamper på Murrayfield, da dere egen stadion Tynecastle Stadium, mindre bane var for liten i henhold til UEFAs krav..

Etter at Celtic vant Scottish Premiership 2013–2014, spilte laget andre og tredje kvalifiseringsrunde til Mesterligaen 2014/2015 på Murrayfield da Samveldelekene i 2014 vil ha sin åpningsseremoni på deres hjemmebane Celtic Park. 22. juli 2014 vant Celtic 4-0 mot islandske Knattspyrnufélag Reykjavíkur i andre kvalifiseringsrunde, og 6. august spilte laget tredje kvalifiseringsrunde mot polske Legia Warszawa, en kamp Celtic ble tilkjent 3-0 seier da Legia brukte en ikke-spillebrettet spiller.

Referanser
----------

1. ↑  «Tynecastle not fit for Europe». *BBC Sport*. BBC. 22. desember 2003. Besøkt 7. februar 2014.
2. 1 2  Murrayfield likely to host Celtic's European qualifiers, BBC Sport 7. februar 2014

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Murrayfield Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Murrayfield Stadiums historie på Scottish Rugby Unions nettside
**Malekuenes mytologi** er den tradisjonelle mytologien til den chibchanske folkegruppa maleku, som holder til i det nordlige Costa Rica.

Verdensbilde
------------

Kart over malekuenes tradisjonelle territorium i Guatuso med navn på landsbyer og elver
Malekuene deler inn verden i tre deler: jorda, underverdenen og himmelen. Menneskene holder til på jorda, gudene i underverdenen og djevlene i himmelen. Selve jorda omfatter tradisjonelt bare malekuenes territorium.

Overnaturlige vesener
---------------------

I malekuenes mytologi er det tre typer overnaturlige vesener: gudene (*Tócu maráma*), djevlene (*maíca maráma*) og spøkelsene (*cocá maráma*).

### Gudene

Gudene har ingen forfedre og er evige i den forstand at de alltid har eksistert og alltid vil eksistere. Imidlertid har sjefsguden muligheten til å ødelegge de andre, noe han aldri har gjort. I tillegg til det generelle ordet *Tócu*, som betyr «Gud», brukes også begrepet *atáca acsufa maráma*, som betyr «de som eksisterer av egen vilje». Av og til kalles de også for *cajúífa maráma*, «eiere av mye kakao», ettersom kakao regnes for å være favorittplanta deres.

Gudene har menneskelig utseende og beskrives som vakre og med lys hud. De mannlige gudene har skjegg, noe bare de eldste malekuene har, og det representerer derfor erfaring og visdom. Gudene oppfører seg også som mennesker, ved at de går, spiser og drikker, og de har til og med sin egen lek. Favorittdrikken deres er sjokolade, og de samler seg ofte for å drikke og prate sammen. De er kledd på tradisjonelt vis, med lendeklede og fjærpynt på hodet. De bor i store hus av samme type som malekuene pleide å bo i, men de omtales som ekstra vakre og reine.

Gudene holder til i den underjordiske verdenen, men hver av dem vokter over hvert sitt område på jorda. Disse områdene tilsvarer alltid leiet til ei av elvene innafor malekuenes tradisjonelle territorium, og guden holder vanligvis til ved elvas utspring i de høye områdene i fjella som alltid er dekka av skyer, hvor den har sin egen nedgang til underverdenen. Antallet guder er usikkert, men det virker som at det fins én gud for hver av de viktigste elvene i malekuenes territorium. Ifølge malekuene selv er det snakk om rundt 15 elver.

Gudenes virkelige navn bør ikke uttales av malekuene til vanlig; de har bare blitt observert i de såkalte tradisjonelle samtalene. De blir derfor vanligvis omtalt med et navn som henviser til elva de vokter over, og man veit de virkelige navna til bare noen få av gudene.

Litteratur
----------

* Constenla Umaña, Adolfo (1993). *Laca majifica. La transformación de la tierra*. San José, Costa Rica: Editorial de la Universidad de Costa Rica.
Skybrudd  Foto: Tomasz G. Sienicki 
Et **skybrudd** er en ekstremt kraftig regnbyge, ofte blandet med hagl og tordenvær, som vanligvis ikke varer lenger enn et par minutter, men som kan føre til mindre flommer. Skybrudd oppstår fra skyer som har stor vertikal utstrekning (cumulonimbus). Monsunregnet i Himalaya i juli og august fører til mye vann i jordsmonnet, og et skybrudd kan da få katastrofale konsekvenser.

Rask utvikling av nedbør i cumulonimbusskyer er mulig på grunn av en nedbørsprosess kalt Langmuir, der store dråper vokser raskt ved koalesens med mindre dråper som faller senere. 

I India får man ofte skybrudd når monsunskyene driver nordover fra Bengalbukta eller Arabiahavet mot Himalaya. Dette kan medføre opptil 75 millimeter regn i timen. Et av de mest kjente skybruddene skjedde i Mumbai i juli 2005. Da kom det omtrent 950 mm regn på åtte til ti timer. Dette lammet den største byen og det finansielle senteret i India.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cloudbursts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Münchener Kammerorchester** (MKO) er et orkester fra München med 28 fast ansatte musikere. Orkesteret ble startet i 1950 av Christoph Stepp, og er senere blitt ledet av sjefdirigentene Hans Stadlmaier, Christoph Poppen, Alexander Liebreich og Clemens Schuldt.

Med rundt 60 konserter i året og utstrakt turnévirksomhet, spiller orkesteret 1/3 av konsertene sine kammermusikalsk, uten dirigent. 

MKO har offentlig regionalstøtte fra Fristaten Bayern samt München by.

En viktig del av profilen til orkesteret er moderne musikk. MKO har uroppført verker av blant annet Iannis Xenakis, Wolfgang Rihm, Tan Dun, Chaya Czernowin, Georg Friedrich Haas, Pascal Dusapin, Salvatore Sciarrino og Jörg Widmann. Videre har man også gitt komposisjonsoppdrag til blant annet Beat Furrer, Erkki-Sven Tüür, Thomas Larcher, Milica Djordjević, Clara Iannotta, Samir Odeh-Tamimi, Mark Andre, Stefano Gervasoni, Márton Illés, Miroslav Srnka, Lisa Streich, Johannes Maria Staud og Tigran Mansurian.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Münchener Kammerorchester – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Münchener Kammerorchester på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Münchener Kammerorchester på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Münchener Kammerorchester på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Münchener Kammerorchester på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Münchenerøl** eller **münchner** er et undergjæra øl med en mørkebrun farge og rik maltsmak uten å være søtt.

Navnet stammer fra den stilen som ble utvikla i München i siste halvdel av 1800-tallet, og münchener er en av de klassiske, moderne øltyper. Tidlig på 1900-tallet kom en lysere type, slik at det i dag skilles mellom lys (*hell*) og mørk (*dunkel*) münchener. Den lyse er etter hvert blitt dominerende på markedet. Alkoholstyrken var opprinnelig mellom 3,25 og 3,8 % – i dag ligger den mellom 4,5 og 6,0 %.

Utviklinga av münchenerølet kan for en stor del tilskrives bryggermester Gabriel Sedlmayr i München. Han er en av dem som utvikla undergjæringsmetoden for øl i Europa på 1800-tallet, og han innførte en rekke tekniske forbedringer som gjorde brygging til en moderne industri. Med hans vitenskapelige og handverksmessige innsikt og moderne teknikk ble hele bryggeprosessen og det ferdige resultatet mer forutsigbart; bl.a. samarbeida han med Louis Pasteur i studiet av gjæringsprosessen.

Det norske bayerølet er et forholdsvis mørkt münchenerøl.

| * v
* d
* r
Øltyper |
| --- |
| 
* Ale
* Lager
* Lambic

 |
| **Engelsk øl** | 
* Mild
* Bitter
* Brown ale
* Porter
* Stout
* India pale ale
* Old ale
* Barleywine
* Imperial stout

 |
| **Belgisk øl** | 
* Witbier
* Saison
* Flamsk rødt øl
* Oud bruin
* Lambic
* Dubbel
* Tripel
* Quadrupel

 |
| **Tysk øl** | 
* Hveteøl
* Kölsch
* Altbier
* Dortmunder
* Münchener
* Helles
* Dunkel
* Wienerøl
* Märzen
* Bokkøl
* Rauchbier
* Kellerbier
* Roggenbier
* Gose

 |
| **Amerikansk øl** | 
* American pale ale
* Cream ale
* Steam beer
* Amber ale
* American-style lager
* Quadrupel
* Black IPA

 |
| **Annet** | 
* Bayerøl
* Pale ale
* Irish red ale
* Juleøl
* Scotch ale
* Baltic porter
* Bière de Garde
* Pilsner
* Maltøl

 |
| Se også: Ølets historie |
Designet av Clevin.
**Jørgen Hans Clevin** (født 24. april 1920 på Frederiksberg, død 7. august 1993) var en dansk tegner, barnebokforfatter, pedagog og barne-tv-vert. Han er kjent for godt over hundre populære bildebøker og pedagogiske hobbyhefter og flere serier korte fjernsynsinnslag med hobbytips.

Arbeid
------

Jørgen Clevin var opprinnelig lærer, men begynte med tegneserier for barn på slutten av 1940-tallet. Han leverte da daglige tegneserier om strutsen Rasmus til nordiske aviser via *Presse Illustrations Bureau* i København (*PIB Copenhagen*). Ikke lenge etter fikk han jobb i Danmarks Radio, der han fra 1952 i flere omganger lagde tv-serier med korte hobbyforslag for barn. Disse er også vist på norsk og utenlandsk fjernsyn. Strutsen Rasmus og andre skikkelser ble siden beskrevet i flere bildebøker. Rasmus blir fanget hjemme i Afrika og brakt til zoologisk have i København, der han lengter hjem til han får øye på sine venner fra Afrika. Mens Rasmus-bøkene har kommet i flere nye opplag i Danmark, er disse bøkene i dag stuet bort på norske biblioteker på grunn av fremstillingen av negre som morsomme jungelfigurer.

Også barn i Romania, Afghanistan, Hellas, Filippinene, Kypros, Israel og Brasil var kjent med programmene til Jørgen Clevin. Jakob og elefanten Joakim opptrer også i en tegnspråkbok.

Jørgen Clevins enkle og uanstrengte brukstegninger har en naiv likeframhet som først og fremst uttrykker et ønske om formidling og ikke kunstneriske ambisjoner. Sammen med andre danske barnebokillustratører, tegneserieskapere, vitse- og bladtegnere kom Clevin til å prege flere tiår av dansk og nordisk populær- og barnekultur.

Referanser
----------

1. 1 2   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 144800, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Det tyske nasjonalbibliotekets katalog, GND-ID 1042221235, besøkt 31. mai 2020[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Lambiek Comiclopedia, Lambiek Comiclopedia artist ID c/clevin\_jorgen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Rasmus' kortbiografi». Arkivert fra originalen 24. juni 2021. Besøkt 23. juni 2021.
5. ↑  Stripe med strutsen Rasmus
6. ↑  Billedkavalkade fra Clevins liv
7. ↑  Jakob og Joakim

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jørgen Clevin på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (da) Bibliografi
* (da) Clevins TV-stubber (på dansk) Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** NKC
 |
Sandskulpturer fra Nordmandsdalen, nå i Kongernes Lapidarium, utført av J. G. Grund etter forlegg fra Jørgen Christian Garnaas' elfenbenskulpturer  Foto: Orf3us 
**Jørgen Christensen Garnaas** (Jørgen Garnæs, postjager), også kalt *Jørgen Postfører* (født 1723 i Nes i Hallingdal, død 27. november 1798 i Bergen) var en norsk billedskjærer og postfører, bosatt i Bergen i årene 1742–50.

Nordmandsdalen
--------------

Garnaas er kjent for å ha skåret små figurer i elfenben og hvalrosstann, som viste færøyske og norske bønder og fiskere i folkedrakter. Kong Frederik V fikk ideen om å bruke figurene som forlegg for store statuer som kunne settes opp i Nordmandsdalen ved Fredensborg slott som en hyllest til den norske del av monarkiet. Billedhuggeren Johann Gottfried Grund sto for fremstillingen av de ca. 70 sandstensfigurene. Imidlertid tok pengene slutt, og derfor ble fire islandske bønder som skulle ha supplert samlingen, aldri gjort ferdige.

Det Kongelige Kunstkammer kvitterte i 1771 for en serie tredukker, også utført av Garnaas. Historisk museum i Bergen har 44 dukker som formentlig også er Garnaas' verk. Fremstillingen av draktene er nøyaktig utført, og er derfor sammen med Grunds statuer en verdifull kilde til studiet av norske folkedrakter.

Referanser
----------

1. ↑  Weinwich, N. H.: *Dansk, Norsk, og Svensk, Kunstner-Lexicon, 1829. Besøkt 4. april 2015*
2. ↑  *I hælene på de kongelige kavalerer*, kristeligt-dagblad. Besøkt 4. april 2015
3. ↑  *Nordmandsdalen*, jamerantik.dk. Besøkt 4. april 2015 Arkivert 10. april 2015 hos Wayback Machine.
4. 1 2  «Jørgen Christensen Garnaas». *Store norske leksikon* **(norsk)**. 13. mai 2020. Besøkt 6. desember 2022.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Norsk kunstnerleksikon **·** VIAF **·** KulturNav
 |
**Rudolf «Rudi» Wanner** (født 28. januar 1951 i Seefeld) er en østerriksk tidligere skihopper som representerte SC Seefeld.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1971 til 1979, og ble nummer 5 sammenlagt i 1975/76. 5.-plass var også hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka; han greide det i Innsbruck 4. januar 1976. Han ble nummer 2 i rennet Kongsberg Cup i storbakken i Planica 12. april 1975.

Rudi Wanner var med i OL i 1972 og 1976, med 7.-plass i normalbakken i Seefeld (Innsbruck) i 1976 som beste plassering. Han ble nummer 21 i storbakken i VM i Falun i 1974. I VM i skiflyging ble han nummer 15 i Planica i 1972 og nummer 20 i Oberstdorf i 1973.

Referanser
----------

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Rudi Wanner Arkivert 19. mai 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 22. april 2011)
* Planica 1934-2011: All international competitions, all podium winners and competitors with the longest ski jumps and flights

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rudi Wanner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rudi Wanner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rudi Wanner – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Rudi Tusch** (født 6. november 1954 i Oberstdorf) er en tysk tidligere skihopper og senere trener og funksjonær. Han konkurrerte for Vest-Tyskland og representerte Skiclub Oberstdorf. Tusch var hovedtrener for det vesttyske og deretter det fellestyske hopplandslaget fra 1988 til 1993.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1972-1977, med 34.-plass i 1975/76 som beste sammenlagtplassering. Beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 31.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1976. I VM i Falun i 1974 ble han nummer 47 av 64 deltakere i normalbakken. Han var med i VM i skiflyging i 1973, 1975 og 1977, med 36.-plass av 42 deltakere i Vikersund i 1977 som beste plassering. I 1973 ble han vesttysk mester.

På 1980-tallet ble han trener for det vesttyske landslaget, og overtok i 1988 som hovedtrener etter Ewald Roscher. Da de to tyske statene ble samlet i 1990, fikk Tusch ansvaret for det fellestyske landslaget. Han ble avløst av Reinhard Heß etter at tyskerne hadde mislyktes i VM i Falun i 1993. Siden har han hatt flere oppgaver i det tyske skiforbundet, blant annet som teknisk leder for nordiske grener, sportslig leder for landslagene i skihopping og kombinert, og materialansvarlig for de samme landslagene.

Referanser
----------

1. ↑   www.munzinger.de[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Bayerischer Skiverband: Deutsche Meister aus Bayern[*død lenke*]
3. ↑  Die Welt: Kleiner großer Mann des Fliegens (26. januar 2002, besøkt 31. juli 2012)
4. ↑  Der Spiegel: "Sorgenkind" Hannawald erhält Spezialtraining (14. desember 1999, besøkt 31. juli 2012)
5. ↑  Focus: Tusch neuer Materialchef der deutschen Skispringer (30. april 2008, besøkt 31. juli 2012)

Kilder
------

* Munzinger Archiv: Rudi Tusch (besøkt 31. juli 2012)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sport-Komplett.de: Skispringen - Deutsche Meisterschaften (besøkt 31. juli 2012)

Eksterne lenker
---------------

* (de) Rudi Tusch – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Rudi Tusch – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**«Fyr på den norske kyst»** er et maleri av den norske kunstneren Peder Balke fra 1855. Bildet er ment å forestille Vardø fyr i uvær, men det eksisterte ikke noe fyr i Vardø på tidspunktet Balke hadde besøkt stedet, så bildet er derfor en nasjonalromantisk dramatisering av naturkreftene. 

Balke besøkte Finnmark i 1832, og reisen gav inspirasjon til en rekke bilder med sjø- og kystmotiv. Om opplevelsene som gav inspirasjon til motivet skrev Balke *«Dagen etter ankomsten i Vardø gikk jeg utover øen for riktig å kunne ha anlending til å beskue havets bryten mot klippene etter en sådan orkan som den foregående dag hadde rast, og det storartede syn som da fremstillede seg for mitt forskende blikk, vil da aldri gå ut av min erindring. Jeg hadde tatt plass på et fjellplatå som vel lå over 100 fot over havflaten og jeg syntes formerlig at holde fast i klippen når den såkalte* dragstu *veltet seg inn mot fjellveggen og med en alt overdøvende tordenrøst igjen rullet ut i det opprørte hav for atter på ny å gjenta de samme forgjeves stormløp mot den klippefaste og av Ishavets tunge vover ombruste vegg.»*

Bildet regnes som et av Norges nasjonalmalerier.

En gravering av «Fyr på den norske kyst» og ble benyttet som motiv på baksiden av Norges Banks 1000-kronersseddel trykt fra 1975 til 1987.

Referanser
----------

1. ↑  *Peder Balke: landskaper fra nord : utstilling 18. juni-18. september 1994 ; [katalogansvarlig: Frode Haverkamp]*. Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum. 1994. s. 12. ISBN 8299168910.
2. ↑  Tommy Sørbø (1995). *Norges nasjonalmalerier*. Oslo: I samarbeid med NRK. s. 36-37. ISBN 8251615801.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalmuseet
 |
**«Dødens hage»** (finsk: Kuoleman puutarha) (1896) er et maleri av den finske symbolistmaleren Hugo Simberg. Som mange av Simberg malerier, så skildrer den en dyster utenomjordiske scene. De sentrale figurene minner om klassiske sortkledde Mannen med ljåen, men paradoksalt nok steller de sine hager. Tradisjonelt er hager og blomster symboler for fødsel eller fornyelse. 

*Dødens hage* er en av de få malerier hvor Simberg har forklart symbolikken. Vanligvis foretrakk han å la seerne kommer til sine egne konklusjoner. I et notat på en skisse beskrev han hagen som «stedet der den døde ender opp før du går til Himmelen». Simbergs er sammenstillingen av det tradisjonelt skremmende bilde av død med ømhet og humor i sin *skildringen* invitere betrakteren til å vurdere dødelighet i et nytt lys.

Motivet var et favorittema for Simberg og han laget flere versjoner med forskjellige teknikker, deriblant en større freske av maleriet i Tammerfors domkirke, som også har andre verker av Simberg.

Simber laget flere versjoner av *Dødens hage*. Her er motivet som freske i Tammerfors domkirke

Referanser
----------

1. ↑  «YLE Teema | Sininen laulu | Taiteilijat | Kuvataide | Simberg Hugo». *vintti.yle.fi*. Besøkt 7. mars 2019.
2. ↑  «The Garden of Death». *medhum.med.nyu.edu*. Besøkt 7. mars 2019.
3. ↑  «FAST-FIN-1 Finnish Institutions Research Papers». *web.archive.org*. 28. april 2016. Arkivert fra originalen 28. april 2016. Besøkt 7. mars 2019.
**«Förgyllda Äpplet»** var en svensk gallion, et orlogsskip sjøsatt i 1601, bygd av skipsbygger Thomas Nilsson den yngre på Åland. Det var et stort skip på 800 tonn i deplasement med en besetning på 450 mann, hvorav femti båtmenn ifølge opplysninger fra 1609.

Under utbrytningen av Kalmarkrigen i 1611 seilte den dansk-norske flåten til Kalmarsund for å blokkere den strategiske viktige festningsbyen Kalmar. Der ble flere skip satt i brann for at disse ikke skulle falle i hendene på danskene. «Förgyllda Äpplet» var et av skipene.

«Förgyllda Äpplet»
------------------

Ved sjøsettingen den 5. august 1601 var orlogsfartøyet et relativt stort skip med en kjøllengde på 48 alner, (svensk alen betyr 0,594 m) og 12 alner bredde *i slag*, som betyr knekket mellom bunnen og skipssiden av skroget, og 19 alner bredde i *overlöppet*, relingen med det åpne dekket på fartøyet. En interessant opplysning var «18 alner *framstäv hänger»*. Andre opplysninger mente «Förgyllda Äpplet» var på 138 fot lengde, 38 fot bredde og 15 fot dypgang. Ved bruk av alnet oversatt til meter ble det 28,512 meter i kjøllengden, og med svensk fot på 0,297 m får man 40,9 meter.

Etter å ha blitt levert i 1602, ble det overført til Stockholm for å få nytt rigging og en bestykning, som et storskip i den svenske flottan hadde «Förgyllda Äpplet» fire master, en besetning på femti sjømann og 400 krigsfolk samt rundt femti kanoner. Det var et av de største krigsskipene i Sverige fram til forliset ved Barösund i Östergötlands skjærgård i sommeren 1609. En bergingsoperasjon ble startet, og i det neste året var «Förgyllda Äpplet» berget og ført til flåtebasen i Kalmar for reparasjon. Men før reparasjonene var avsluttet og skipet kunne returneres til krigsflåten, erklærte den dansk-norske kongen Christian IV krig mot Sverige i april 1611.

Den danske hæren kom til Kalmar den 3. mai og startet en beleiring, støttet av en eskadre som blokkerte sjøvegen mot nord. Etter byens fall den 27. mai ble alle fartøyene i havnen inkludert storskipet «Förgyllda Äpplet» som aldri fikk avfyrt sitt våpen i strid, stukket i brann. Tapet av storskipet som var det neste største orlogsfartøy i Sverige etter «Förgyllda Vasen» på 900 tonn, gikk ubemerket i historien.

Eksterne lenker
---------------

* Svenska örlogsfartyg 1599-1610
**Anthony Peter Dunne** (født 24. juli 1941 i Dublin, død 8. juni 2020) var en irsk fotballspiller som spilte venstreback for Irlands landslag, Manchester United og Bolton Wanderers FC.

Klubbkarriere
-------------

Han begynte karrieren hos Shelbourne FC i Irland i 1958. Her spilte han 18 kamper, før turen gikk til Manchester United i 1960.

### Manchester United

Han ble kjøpt av manager Matt Busby for 5 000 britiske pund. Han debuterte 15. oktober 1960 i en ligakamp borte mot Burnley FC. I starten var han reserve for Noel Cantwell eller Shay Brennan, og fikk sin første store sjanse da han erstattet Brennan i FA-cupfinalen i 1963. Manchester United vant forøvrig finalen mot Leicester City.

Han spilte gikk bare glipp av seks kamper de fire neste sesongene. Han vant flere titler i Manchester United. Han ble ligamester i 1965 og 1967 og Europacupmester i 1968 da United slo Benfica 4–1 i finalen på Wembley. Han spilte i alle rundene, inkludert finalen.

Han spilte i alt 535 kamper for Manchester United og scora to mål. Ved sin død var han nummer åtte på lista over spillere som har spilt flest kamper for Manchester United.

### Bolton Wanderers

I 1973 forlot han United til fordel for Bolton Wanderers. I 1977/1978-sesongen rykka han opp med Bolton fra 2. divisjon til 1. divisjon, og han spilte over 200 kamper for Bolton. Han spilte en sesong i USA for et lag i Detroit før han la opp i 1979, 38 år gammel.

Landslagskarriere
-----------------

Han spilte på Irlands landslag mellom 1962 og 1975. Til sammen spilte han 33 landskamper for Irland.

Trenerkarriere
--------------

Etter at han la opp som spiller ble han manager en kort stund. Først to år, fra 1979 til 1981, som assisterende manager i Bolton og så fra 1982 til 1983 i norske Steinkjer FK. I Steinkjer tok han over etter en annen Manchester United-legende, nemlig Bill Foulkes som hadde spilt tredje flest kamper for United.

Broren hans, Pat Dunne, spilte også for Manchester United, og de to ble seriemestre sammen i 1965. Han bosatte seg senere i Altrincham.

Meritter
--------

Shelbourne
* Irsk cup (FAI) (1): 1960

Manchester United
* 1. divisjon Engelsk serie (2): 1964/65, 1966/67
* FA-cupen (1): 1963
* Serievinnercupen (1): 1968

Bolton Wanderers
* 2. divisjon (1): 1977/78

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 176220, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.mundodeportivo.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Tony Dunne, Manchester United European Cup winner, dies aged 78». *The Guardian* **(engelsk)**. Press Association. 8. juni 2020. ISSN 0261-3077. Besøkt 10. juni 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tony Dunne – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Tony Dunne – UEFA Rediger på Wikidata

* (en) Tony Dunne – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Tony Dunne – EU-Football.info Rediger på Wikidata
* Profil på Manchester Uniteds offisielle side

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
**Udo Wagner** (født 2. november 1963 i Bautzen), tysk fekter som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona

Wagner vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han kom på andreplass i den individuelle konkurransen i florett for menn bak Stefano Cerioni fra Italia.

Fire år senere, under Sommer-OL 1992 i Barcelona, ble han olympisk mester i fekting. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i florett. De andre på laget var Ulrich Schreck, Thorsten Weidner, Aleksander Koch og Ingo Weißenborn.

OL-medaljer
-----------

* Gull 1992 Spanias flagg Barcelona - **Gull** i fekting, florett lag menn Tysklands flagg Tyskland
* Sølv 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Sølv i fekting, florett menn Øst-Tysklands flagg Øst-Tyskland

Eksterne lenker
---------------

* (de) Udo Wagner – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Udo Wagner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Udo Wagner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Udo Wagner – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Munzinger (sport)
 |
**Uddannelses- og Forskningsministeriet** er et ministerium under Danmarks regjering som har ansvaret for forskning og høyere utdannelse. Ministeriets formål er å sikre samspill mellom næringslivet, forsknings- og utdannelsesmiljøene samt å styrke koordineringen av nærings- og innovasjonspolitikken. Universiteter, handelshøyskoler, forskningsparker, sektorforskningsinstitutter, forskningssentra og danske institutter i utlandet hører alle under ministeriet.

Ministeriet ble opprettet da Poul Nyrup Rasmussens første regjering tiltrådte i januar 1993 under navnet *Forsknings- og Teknologiministeriet*, men endret allerede i 1994 navn til *Forskningsministeriet*. I 2000 ble navnet endret til *IT- og Forskningsministeriet*, året etter til *Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling* (ofte kalt *Videnskabsministeriet*). Ansvarsområdet ble utvidet i 2001, slik at ministeriet også fikk ansvar for universiteter, kommersielle forskere samt teknologi- og innovasjonspolitikk. I 2011 ble navnet endret til *Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser* (ofte kalt *Uddannelsesministeriet*), samtidig med at forskjellige forhold vedrørende høyere, kunstneriske og maritime utdannelser ble overført. I 2014 ble navnet forenklet til *Uddannelses- og Forskningsministeriet*.

Referanser
----------

1. ↑  Nyt navn: Uddannelsesministeriet – Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

Se også
-------

* Liste over Danmarks forskningsministre

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Uddannelses- og Forskningsministeriet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Danmarks ministerier |
| --- |
| Beskæftigelsesministeriet **·** Erhvervsministeriet **·** Finansministeriet **·** Forsvarsministeriet **·** Justitsministeriet **·** Ministeriet for Ligestilling og Kirke **·** Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet **·** Kulturministeriet **·** Miljø- og Fødevareministeriet **·** Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling **·** Skatteministeriet **·** Social- og Indenrigsministeriet **·** Statsministeriet **·** Sundheds- og Ældreministeriet **·** Transport-, Bygnings- og Boligministeriet **·** Uddannelses- og Forskningsministeriet **·** Udenrigsministeriet **·** Udlændinge- og Integrationsministeriet |

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** ISNI
 |