recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
En **kickoff specialist** er en posisjon på et lags special teams i gridiron fotball. De er ansvarlige for å sparke ballen under avspark (kickoff). Disse spillerne pleiere å ha en sterk sparkefot, kan generelt sett sørge for en touchback, og har evnen til å holde ballen innenfor spilleområdet, men mangler treffsikkerheten eller det tekniske som er nødvendig for å være en placekicker eller punter på fulltid. De fleste lagene bruker placekickeren som kickoff specialist.

Det er nå sjeldent å ha en spiller som er kun kickoff specialist. Noen kickoff specialists utvikler seg senere til å bli placekickere på fulltid, mens andre har relativt korte karrierer i idretten. Som et resultat av de moderne restriksjonene på spillerstaller (og en regelendring i 2016 som gav mottakerlaget ballen på egen 25-yard linje istedenfor 20 ved et touchback) har de fleste lag i NFL valgt bort kickoff specialisten, og bruker istedenfor placekickeren (eller i sjeldnere tilfeller punteren) på avspark.

Den siste kickoff specialisten i NFL var Jordan Gay, som holdt posisjonen for Buffalo Bills under special teams coach Danny Crossman fra 2014 til 2016. Før Gay ble hentet fra waivers var det Billy Cundiff og John Potter, som også var kickoff specialists for Buffalo, som tok seg av avspark; i 2017 hentet laget inn Austin Rehkow for å konkurrere for plassen, men valgte å ikke bruke en kickoff specialist det året. Andre spillere som har tilbragt noe tid som kickoff specialist i NFL siden 2006 inkluderer Stephen Hauschka, Rhys Lloyd, David Buehler, Todd Carter og Brandon McManus. Per slutten av 2014-sesongen i NFL tok punterne Thomas Morstead, Matt Bosher, Sam Martin, Pat McAfee og Michael Koenen seg av avspark. Der er minst ett eksempel på en reservequarterback som spiller som lagets kickoff specialist; i 1965 gjorde Bob Timberlake det for New York Giants.

I high school og de fleste andre profesjonelle ligaer, som Arena Football League og, frem til spillerstallene ble utvidet, Canadian Football League, er det kun én kicker som tar seg av alle former for spark. Kickoff specialists brukes også sjeldent i college football, til tross for at lag på dette nivået har mye større spillerstaller; dersom en underclassman har et sterkere bein enn en upperclassman kicker, men fremdeles ikke er klar til å ta over som placekicker eller punter, kan disse ende opp med å ta seg av avspark og være reservespiller for de andre typene spark.

| Posisjoner i amerikansk og canadisk fotball |
| --- |
| Angrep (spesialisering)
  |  | Forsvar
  |  | Special teams |
| Linemen | Guard, Tackle, Center | Linemen | Nose tackle, Tackle, End, Edge rusher | Kickere | Placekicker, Punter, Kickoff specialist |
| Quarterback (Dual-threat, Game manager, System)
  | Linebacker | Snapping
  | Long snapper, Holder |
| Running backs | Halfback/Tailback (Triple-threat, Change of pace), Fullback, H-back, Wingback | Backs | Cornerback, Safety, Nickelback, Dimeback | Returning
  | Punt returner, Kick returner, Jammer |
| Receivere
  | Wide receiver (Berettiget), Tight end, Slotback, End | Takling
  | Gunner, Upback |
| Formasjoner (Liste) — Nomenklatur — Strategi |
**Helmer Hartmann Dahl** (født 17. juni 1908 i Sarpsborg, død 29. mars 1999) var en norsk teknolog, kjent som «radiolinjenes far».

Etter uteksaminering som sivilingeniør fra elektroteknisk avdeling ved NTH (1931) var han teknisk assistent i svakstrøm og radioteknikk samme sted (1931–37). Han gikk deretter til Chr. Michelsens Institutt og arbeidet med Olaf Devik i utviklingen av navigasjonsmetoder for kysten (1938–42), samt hadde forskeropphold hos fysikeren Sir Edward Victor Appleton ved Cambridge University.

Under krigen rømte han med familie fra Sotra via Shetland til England (1942), der han ved hjelp av Bjarne Thorsen fikk innpass som radarforsker ved *Admirality Signal Establishment*. Dahl ble kaptein i det norske flyvåpenet (1942) og major (1945), og han satt i det London-ledete Forsvarets Overkommandos Tekniske Utvalg (FOTU, 1942-45). Der utredet de etableringen av Forsvarets forskningsinstitutt (1946) der Dahl ble ansvarlig for radar-avdelingen (1946–49). 
I England fikk han inspirasjon til utviklingen av radiolinje-samband med mikrobølge, som ble spiren til Nera, og viktig i utviklingen av Televerket og dets forskningsinstitutt.

Allerede i 1952 ble han Kommandør av St. Olavs Orden.
Senere ble Dahl i ledelsen ved Chr. Michelsens Institutt en tid, og ledet Hovedkomiteen for Norsk Forskning.
Han fokuserte mer på de kulturelle sider av teknologi og satt blant annet i styret for Norsk rikskringkasting (1946–1970), samt i styret for Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd (1955–64). Videre etablerte han Norsk Teknologihistorisk forum, og var æresmedlem i Norske Sivilingeniørers Forening (1984).
Han var en mye brukt foreleser i teknologihistorie ved NTH og ble æresdoktor (1995).

Heder
-----

* Kommandør av St. Olavs Orden (1952)
* Æresdoktor ved NTNU (1995)

Utgivelser
----------

* *Teknikk, kultur og samfunn. Om egenart i Europas vekst* (1983)

Referanser
----------

1. ↑  Einar Madsen, *Nekrolog for Herman Dahl* i Aftenposten (12.4.99)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Wikistrinda **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** VIAF **·** LCCN
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Teosofisk samfunn (Pasadena)** er en fraksjon av Teosofisk samfunn som oppfatter seg selv som den eneste sanne videreføring av det opprinnelige Teosofiske samfunn som ble grunnlagt den 17. november 1875 i New York av Helena Petrovna Blavatsky og andre.

Organisasjonen utgjorde i begynnelsen den amerikanske seksjon av Teosofisk samfunn, men vedtok med et stort flertall på sitt årsmøte den 28. april 1895 å bryte ut som en selvstendig bevegelse med navnet «Teosofisk samfunn i Amerika». Organisasjonen ble ledet av William Quan Judge frem til 1896.

I 1896 ble organisasjonen ledelse overtatt av Katherine Tingley. Under hennes ledelse ble dens hovedkvarter flyttet fra New York til Pasadena i California den 13. februar 1900. 

Tingley omdøpte dens navn til «Det universelle brorskap – Teosofisk samfunn», og startet et eksperiment med kollektiv livsstil i Point Loma nær Los Angeles basert på en tradisjon av amerikanske kollektivsamfunn med røtter tilbake til de utopiske sosialistene og anarkistene. I årene 1904 og 1905 var Max Heindel visepresident.

Katherine Tingley ledet organisasjonen frem til sin død i 1929. Gottfried de Purucker var dens tredje president i årene 1929–1942. Like før sin død flyttet han hovedkvarteret til Covina, California, i nærheten av Los Angeles.

I perioden 1942–1945 ble organisasjonen ledet av et «kabinett». I 1945 overtok deretter oberst Arthur Latham Conger som president. Conger ledet bevegelsen frem til 1951. I tillegg til å flytte hovedkvarteret tilbake til Pasadena, oppløste han den esoteriske seksjon av samfunnet.

Siden 1951 har bevegelsen vært ledet av James A. Long (1951–1971), Grace F. Knoche (1971–2006) og Randell C. Grubb (2006–idag).

Etter flere navneskifter kaller bevegelsen seg idag *Teosofisk samfunn Pasadena*, ofte med tilføyelsen *internasjonalt hovedkvarter, Pasadena, California.*

Se også
-------

* Teosofisk samfunn
**Leif Arne Pedersen** (født 31. desember 1964) er en norsk klarinettist og dirigent.

Han har vært Oslo-Filharmoniens soloklarinettist siden 1990. Pedersen begynte sin musikerkarriere ved Forsvarets Stabsmusikkorps (1985–87) og senere Bergen Filharmoniske Orkester (1987–88) før han kom til Oslo-Filharmonien som alternerende soloklarinett (1988–90). Han studerte med Bendt Neuchs Sørensen i København, og Larry Combs i Chicago. Rolf Wallins *Concerto for Clarinet and Orchestra* er skrevet for ham, og Wallin mottok Nordisk råds pris for dette verket. Pedersen har i tillegg medvirket ved et høyt antall plateinnspillinger som kammermusiker og orkestermusiker. 

Leif Arne Pedersen underviste ved Norges musikkhøyskole fra 1992 til 2001. Fra 2003 til 2008 var han kunstnerisk leder for Kongelige Norske Marines Musikkorps. Høsten 2011 ble han kunstnerisk leder for Luftforsvarets musikkorps i Trondheim. Han dirigerer alle de profesjonelle millitærkorpsene i Norge jevnlig, i tillegg til å være aktiv som kammermusiker, pedagog og solist.

Referanser
----------

1. ↑   ofo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Leif Arne Tangen Pedersen − Klarinett − Solo». Oslofilharmonien. Besøkt 30. april 2021.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Leif Arne Pedersen på Discogs Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Jan Oskar Engene** (født 8. august 1966 i Ålesund) er en norsk statsviter som jobber som førsteamanuensis ved Institutt for sammenliknende politikk ved Universitetet i Bergen. Engene er særlig kjent for sine arbeider om terrorisme. Hovedfagsoppgaven hans fra 1993 het *Terrorisme i Vest-Europa 1950-1990: Vold, legitimitet og stat*. I noe omskrevet form ble denne gitt ut under tittelen *Europeisk terrorisme – vold, stat og legitimitet* på TANO i 1994. Terrorisme var også tema for doktoravhandlingen fra 1998, *Patterns of terrorism in Western Europe*.

Ved siden av studiene av terrorisme har Engene også skrevet flere artikler om vitenskapsfilosofen Karl Popper. Jan Oskar Engene er også en av Norges fremste forskere i faget vexillologi. Han var fra 2000 redaktør for tidsskriftet Nordisk Flaggkontakt, utgitt av Nordisk Flaggselskap til siste nummer 53 ble trykt høsten 2011. Engene var selv en av de fremste bidragsyter til tidsskriftet.

Bibliografi
-----------

* *Europeisk terrorisme: Vold, stat og legitimitet*, TANO 1994
* *Terrorism in Western Europe: Explaining the Trends since 1950*, Edward Elgar 2004
* med Iselin Nordenhaug: *Norge i kamp mot terrorisme*, Universitetsforlaget, 2008

Referanser
----------

1. ↑   VIAF-identifikator, VIAF-ID 68173696[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jan Oskar Engene i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Jan Oskar Engene i BIBSYS
* Jan Oskar Engenes hjemmeside ved Institutt for sammenlignende politikk
* Terrorism in Western Europe: Events Data (TWEED)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CRIStin
 |
**«United We Stand»** er en britisk populærmusikksang med melodi og tekst av Tony Hiller og Peter Simmons. Den ble først spilt inn i 1970 av Brotherhood of Man (med bandets opprinnelige besetning fra før Eurovision Song Contest 1976-finalen med blant annet Tony Burrows som hovedvokalist) og utgitt på singlen Deram DM 284. Musikalsk leder var Cy Payne. Produsent var Tony Hiller. Den ble gruppas første hit og lå som nummer 13 i USA, som nummer i Canada og som nummer ti i Storbritannia

«United We Stand» har blitt en verdensomspennende standardsang og har blitt spilt inn på plate over 100 forskjellige artister. I 1977 ble den anvendt som avslutningstemasang i den kortlivede komiserien *Brady Bunch Hour*.

30 år etter at sangen opprnnelig ble en hit i 1970 ble den popularisert igjen som en patriotisk og åndelig hymne for mange i gjenervervelsen etter terrorangrepet 11. september 2001. Den blir også anvendt som fotballsang og av homorettighetsbevegelsen.

Tatt bokstavelig handler sangteksten om to elskere som forteller hverandre at uansett hvor mange store vanskeligheter som krysser deres vei, vil de alltid være sammen. I generelle termer relaterer den til et budskap om styrken i enhet.

Sangen fantes senere på et album med samme navn og ble etterfulgt av en annen hit, «Where Are You Going to My Love» (Nummer 40 i Canada).

En sound-alike coverversjon var med på albumet *Top of the Pops, Volume 10*.

Den irske Pop Stars-vinneren, bandet Six, har også spilt inn en versjon som finnes på dets album.

Norsk versjon
-------------

Terje Mosnes og Arve Sigvaldsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «En luftseilas».

### Innspilling

* Gro Anita Schønn, Terje Fjærns orkester. Utgitt på singlen RCA NA 1375 i 1970.

Referanser
----------

1. ↑  Chart Stats - Brotherhood Of Man - United We Stand
2. ↑  Metro – Intervju med Lee Sheriden
3. ↑  allmusic ((( Top of the Pops, Volume 10 > Overview )))
4. ↑  Se plateetiketten
Lenestol med svingmekanisme.
Lenestol med innebygd forhvile på et fly
En **lenestol** er en type stol med armlene og rygg med fokus på god sittekomfort, og har ofte en rygg som kan vippes bakover slik at personen kan legge seg tilbake for å slappe av eller sove. Mange lenestoler har og en innebygd forhvile som kan heves. På noen stoler må man betjene en spak eller lignende for å justere, mens andre justeres automatisk når man for eksempel legger tyngdepunktet bakover eller presser ryggen bakover i stolen.

Funksjoner
----------

Noen avanserte lenestoler har også justerbar nakkestøtte, korsryggstøtte for å maksimere komforten og en en uavhengig fotskammel som justeres med brukerens ben ved flytte kroppsvekten i gitte vinkler. Andre funksjoner kan inkludere varme, massasje og vibrasjon. Noen modeller er utformet for rullestolbrukere.

### Lenestoler med hjul

Lenestoler er ofte ment å være store og immobile (og ofte tunge) gjenstander som sjelden flyttes på, og må vanligvis dras eller løftes for å flyttes. Det har imidlertid også blitt produsert lenestoler med hjul slik at de enkelt kan flyttes.

Det finnes også lenestoler med hjul laget for omsorgstilfeller som for eksempel på sykehjem eller sykehus. Disse har ofte tilbehørskroker og kan ha avtakbar arm og brettbord.

### "Wall hugger"-lenestoler

Lenestol som ikke utvider seg bakover for å ikke forstyrre de bak (bilde fra premiumklasse på en japansk buss).
En "wall hugger" -lenestol skiller seg fra vanlige lenestoler ved at den bare vippes fremover (ut fra veggen). Det er en spesiell type lenestol som kan brukes i leiligheter for å spare plass, eller på buss, fly og lignende for å ikke forstyrre de som sitter bak.

Funksjonen kan oppnås ved at det er en glidemekanisme under setet som skyver den nederste halvdelen av stolen fremover, slik at baksiden av lenestolen aldri kommer nærmere veggen bak, og dermed sikrer effektiv bruk av plass.

### Løftestol

En løftestol vippet fremover.
Noen lenestoler har en løftemekanisme hvor setet heves og vippes fremover slik at det blir enklere for brukeren å komme seg opp og ut av stolen. Disse kalles løftestol, og markedsføres spesielt mot eldre og andre med nedsatt bevegelighet.

Soving
------

Lenestoler muliggjør en nær liggende stilling for å sove, hvilket gjør dem til kombinasjonsmøbler, og er vanlige i fly og tog, så vel som i hjem.

Se også
-------

* Ergonomi
* Gyngestol
* Sjeselong
* Sofa
* Stressless, kjent norsk varemerke for lenestoler fra Ekornes
* Ørelappstol, en type lenestol med «vinger» som stikker ut på sidene av hodet

Referanser
----------

1. ↑  Linder, Mats (12. april 2022). «lenestol». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 5. desember 2022.
2. ↑  «Riktig sitte- og hvilestilling for eldre | HEPRO AS | Aktiv og trygg i alle livets faser». *HEPRO AS*. 15. mai 2022. Besøkt 5. desember 2022.
3. ↑  Kiran, Ketil (12. april 2022). «stressless». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 5. desember 2022.
4. ↑  Linder, Mats (4. november 2022). «Ekornes». *Store norske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 5. desember 2022.
**Kalapodi** (gresk: Καλαπόδι) er en landsby i kommunen Lokroi i Fokis i sentrale Hellas. Stedet er også kjent som et arkeologisk område, rundt 1 km øst for landsbyen, hvor en helligdom fra antikken er blitt avdekket. 

Kultaktiviteten her synes å ha begynt på slutten av den greske bronsealderen og fortsatte uten avbrudd inn i historisk tid. Den siste dokumenterte brukerfasen av helligdommen er datert til romersk keisertid. Stedet er utgravd under ledelse av det tyske arkeologiske institutt i Athen, og per 2007 var det fortsatt undersøkelser på gang. Det er blitt identifisert som en orakelhelligdom viet Apollon. Funn fra stedet er publisert i en monografiserie redigert av det samme tyske instituttet. Så langt er to bind utgitt og omhandler keramiske og metallfunn fra helligdommen.

Referanser
----------

1. ↑  *Kalapodi I*, red. R. C. S. Felsch, Verlag Philipp von Zabern, Mainz, 1996. *Kalapodi II*, red. R. C. S. Felsch, Verlag Philipp von Zabern, Mainz 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Det tyske arkeologisk institutt (tysk)
* En dokumentarserie i ti deler (tysk)
* Utgravningsarkiv fra den britiske skole i Athen og den franske skole (engelsk og fransk)
* Σύλλογος Φίλων Πολιτιστικής Κληρονομίας Καλαποδίου Φθιοτίδος, samfunnet for venner av Kalapodis kulturarv (gresk)

Portal: Arkeologi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
Hanzhong sentrum nattestider
Hanzhong i Shaanxi
**Hanzhong** (kinesisk: 汉中市, pinyin: *Hànzhōng*, W.-G.: *Hanchung*) er en by på prefekturnivå i sørvest i provinsen Shaanxi i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 3,74 millioner. Byprefekturet ligger langs den øvre del av elven Hanshuis løp, sør for Qinlingfjellene og nord for Bashanfjellet.

Historie
--------

Hanzhong har vært av militær strategisk betydning den gangen dette området var i utkanten av det kinesiske kulturområde. 

Det var bebyggelse i området allerede under Shang-dynastiet. I 325 f.Kr. etablerte staten Qin Hanzhong som prefektur. I 206 f.Kr. var Hanzhong base for Liu Bang da han bygde opp Det vestlige Han-dynasti (206 f.Kr.-8 e.Kr.). I de tre rikers tid (220-280) sendte Zhuge Liang, statsminister for kongedømmet Shu, tropper til Qishanfjellet seks ganger, og hadde Hanzhong som base for sin militærekspedisjon nordover mot kongedømmet Wei.

Administrative enheter
----------------------

Daoisttempel i Hanzhong
Byprefekturet Hanzhong har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 10 fylker (县 *xiàn*). 

| Kart |
| --- |
|  |
| # | Navn | Hanzi | Hanyu Pinyin | Befolkning (2004 est.) | Areal (km²) | Tetthet (/km²) |
| **Distrikter** |
| 1 | Hantai | 汉台区 | Hàntái Qū | 530 000 | 556 | 954 |
| **Fylker** |
| 2 | Nanzheng | 南郑县 | Nánzhèng Xiàn | 550 000 | 2 849 | 193 |
| 3 | Chenggu | 城固县 | Chénggù Xiàn | 510 000 | 2 265 | 225 |
| 4 | Yang | 洋县 | Yáng Xiàn | 440 000 | 3 206 | 137 |
| 5 | Xixiang | 西乡县 | Xīxiāng Xiàn | 400 000 | 3 204 | 125 |
| 6 | Mian | 勉县 | Miǎn Xiàn | 420 000 | 2 406 | 175 |
| 7 | Ningqiang | 宁强县 | Níngqiáng Xiàn | 330 000 | 3 243 | 102 |
| 8 | Lueyang | 略阳县 | Lüèyáng Xiàn | 200 000 | 2 831 | 71 |
| 9 | Zhenba | 镇巴县 | Zhènbā Xiàn | 280 000 | 3 437 | 81 |
| 10 | Liuba | 留坝县 | Liúbà Xiàn | 50 000 | 1 970 | 25 |
| 11 | Foping | 佛坪县 | Fópíng Xiàn | 30 000 | 1 279 | 23 |

Turistattraksjoner
------------------

Blant en lang rekke severdige templer, byporter og altere ligger de vakre mausoleene til Zhang Qian *(Silkeveiens pioner)* i fylket Chenggu og Cai Lun *(papirets oppfinner)* i fylket Yang.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 108 løper gjennom området. Riksveien begynner i Beijing og fører via Taiyuan, Xi'an og Chengdu sør til Kunming i den sørvestlige provinsen Yunnan. 

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hanzhong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** GeoNames
 |
**Roald Skarsten** (født 22. mars 1943 i Bergen, død 22. august 2012) var en norsk teolog og professor ved Universitetet i Bergen.

Skarsten studerte teologi ved Universitetet i Oslo. Han var senere universitetsstipendiat ved Universitetet i Bergen og ansatt ved Norges almenvitenskapelige forskningsråds EDB-senter for humanistisk forskning. Sammen med professor Peder Borgen utviklet han elektroniske verktøy for å studere den gresk-jødiske filosofen Filon fra Aleksandrias verker. Fra 1979 ledet han EDB-seksjonen ved Universitetet i Bergens Institutt for kristendomskunnskap. I 1988 ble han *dr. philos.* på en avhandling om Filon, «Forfatterproblemet ved *De aeternitate mundi* i *Corpus Philonicum*». Sammen med Peder Borgen og Kåre Fuglseth har han senere utgitt en konkordans til Filons verker.

I 1988 ble han utnevnt til førsteamanuensis, og han ble professor i 1989. Han interesserte seg for bruk av informatikk i de humanistiske fagene, et fagområde som senere ble kalt «digital kultur» og er blitt et eget studieprogram ved Universitetet i Bergen. Han bidro også til å utvikle faget «akademisk skriving», som skulle hjelpe studentene til å skrive bedre akademiske tekster.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Roald Skarsten i BIBSYS
* Kolbjørn Slethei: «Roald Skarsten til minne», Universitetet i Bergens nettsider, 31. august 2012

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Lengsel** er et kristent black metal-band fra Birkeland i Aust-Agder. Kombinasjonen av kristendom og black metal blir ofte referert til som unblack metal.

Historie
--------

Selve bandet ble opprettet i 1995 av gitarist og vokalist Tor Magne Glidje. Deres første demo kom samme året. Tittelen på denne demoen er ukjent. Bandets første full-lengder kom i 2000. Tittelen på albumet var Solace, og plata ble sluppet av den svenske labelen, Endtime Productions, som forøvrig har vært til stor hjelp for kristne metal-band. I 2006, etter mange år med total stillhet, slapp Lengsel ut en ny full-lengder som heter *The Kiss, The Hope*.

Bandmedlemmer
-------------

* Tor Magne Glidje – Vokalist og Gitarist
* Ole Halvard Sveen – Trommer
* John Robert Mjåland – Bass

Etter hvert som alle de tre bandmedlemmene ble medlem av heavy metal-bandet Extol, ble Lengsel nå et sideprosjekt.

Diskografi
----------

* *Ukjent demo* – 1995
* *Solace* – 2000
* *The Kiss, The Hope* – 2006

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lengsel på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Lengsel på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Lengsel på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) Lengsel på Songkick Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Hantavirusvaccine** er en vaksine som beskytter mennesker mot infeksjoner av hantavirus, som forårsaker hantavirus hemoragisk feber med renalt syndrom (HFRS) eller hantavirus pulmonalt syndrom (HPS). Vaccine oppfattes som viltig ettersom akutte hantavirusinfeksjoner er ansvarlige for betydelige sykdomsrater og dødeligheter på verdensplan. Det anslås at hantavirusinfeksjoner var skyld i omkring 1,5 millioner sykdomstilfeller og 46.000 dødsfall i Kina fra 1950 til 2007. Det anslås at der var 32.000 sykdomstilfeller i Finland fra 2005 til 2010 og 90.000 i Russland fra 1996 til 2006.

Den første hantavirusvaksinen ble utviklet i 1990 og den var i første omgang rettet mor Hantaan River virus, som forårsaker en av de verste former for HFRS. Det anslås at det i Kina hvert år gis to millioner doser vaksine, som er utvunnet av gnager-hjerne eller cellekultur. Den utbredte bruk av vaksine kan være medvirkende til et markant lavere antall nye tilfeller av HFRS i Kina. I 2007 var det mindre enn 20.000 nye tilfeller i Kina.

Blant andre hantavirus som det brukes vaksine mot er Seoulvirus (SEOV). Vaksinen anses ikke som effektiv mot europeiske hantavirus som Puumalavirus (PUUV) og Dobrava-Belgradevirus (DOBV). Vaksinens farmasøyutiske handelsnavn er Hantavax.

Referanser
----------

1. 1 2  Schmaljohn, C. S. (2012). «Vaccines for hantaviruses: Progress and issues». *Expert Review of Vaccines*. 11 (5): 511–513. PMID 22827236. doi:10.1586/ERV.12.15.
2. 1 2  Lee HW, Ahn CN, Song JW, Back LJ, Seo TJ, Park SC. Field trial of an inactivated vaccine against hemorrhagic fever with renal syndrome in humans. Arch Virol. 1990;1(Suppl):35–47.
3. ↑  Cho HW, Howard CR. Antibody responses in humans to an inactivated hantavirus vaccine (Hantavax). Vaccine. 1999;17:2569–75.

Eksterne lenker
---------------

* Serang virus strain details[*død lenke*]
* Natural reservoirs of hantaviruses
* CDC's Hantavirus Technical Information Index page
* Viralzone: Hantavirus
* Virus Pathogen Database and Analysis Resource (ViPR): Bunyaviridae
**Lene Wikander** (født 9. august 1968 I Bergen) er en norsk forfatter, blogger, journalist og samfunnsdebattant. I tillegg til Grimstad har hun bodd i Bodø, Bergen, Helsingør, Oslo og på Jamaica. Hun er utdannet cand. mag med mellomfag i religionshistorie. Hun har arbeidet som journalist, kommentator og spaltist, blant annet i *KK*, *Det Nye*, Dagbladet Magasinet, Nrk Ytring, Gaysir.no, Blikk og Cupido. 

Hun debuterte som forfatter i 2002 med boken *F.A.B.* som hun skrev sammen med Beate Nossum. Siden har hun gitt ut romanen *Salt* med handling fra Jamaica som hun i 2007 ble nominert til Sørlandets litteraturpris for. Hun har også utgitt dokumentarromanen *Bare en datter* (2007) og selvhjelpsboken *Fuck tante Augusta* (2014) om sin egen brystkreftbehandling.

Hun er nå knyttet til kvinnemagasinet *Tara*. Wikander har egen blogg på tarapi.no der hun blant annet skriver om feminisme, behandlingen av egen kreftsykdom og jenteturene hun arrangerer under konseptet «Kaftankraft».

Bibliografi
-----------

* *F.A.B* (2002) roman - sammen med Beate Nossum
* *Salt* (2006) roman ISBN 9788203193781
* *Bare en datter* (2007) fagbok - sammen med Sarita Skagnes
* *Monas kokebok* (2011) - sammen med Mona Halvorsen ISBN 9788203238970
* *Fuck tante Augusta!* ISBN 9788293184775

Referanser
----------

1. ↑   LIBRIS, libris.kb.se, utgitt 5. november 2012, besøkt 24. august 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Dagbladet: *Frihetens pris*

Kilder
------

* Portrett I Universitas, Vredespiken
* Wikanders blogg
* Agderpostens artikkel Lever livet raskere med brystkreft 3.8.2013 om Lene Wikander

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lene Wikander på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
***Platydolicaon*** er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.

Utseende
--------

Middelsstore (3 – 10 mm), slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. **Hodet** er ganske stort, gjerne mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er vanligvis ganske små og antennene tynne. Antennene er festet under en "hylle" dannet av pannens fremkant. **Brystskjoldet** (pronotum) er gjerne lengre enn bredt, noen ganger smalere enn hodet. **Dekkvingene** er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. **Bakkroppen** er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. **Beina** er vanligvis ganske korte, og, særlig hos den artsrike slekten *Lathrobium*, kraftige, tilpasset graving.

Levevis
-------

Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
			* Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
				+ Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
					- Stammen **Paederini** Fleming, 1821
						* Understammen Dolicaonina Casey, 1905
							+ Slekten ***Platydolicaon*** Fagel, 1958
								- *Platydolicaon arachnites* Fagel, 1958

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. november 2020. Besøkt 15. november 2020.
2. ↑  Fagel, G. 1958. Paederini (Coleoptera Polyphaga) Fam. Staphylinidae. I: *Exploration du Parc National de l'Upemba, Mission G. F. de Witte... (1946–1949)* 51: 1–470.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Platydolicaon* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Platydolicaon* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
**UGO Entertainment, Inc.** var en nettside som dekket underholdningsmedier. Nettsiden var rettet mot menn mellom 18 og 34 år. Selskapet hadde sitt hovedkontor i New York.

I mai 2011 annonserte IGN at de ville ta over UGO fra Hearst. I mars 2012 sluttet UGO å fungere som en nettside, og ble dermed ikke oppdatert lenger. Senere i 2012 kom UGO.com tilbake som en selvbeskretet popkultur- og komedienettside som fokuserte på filmer, tegneserier og videospill, med en humoristisk tone. 4. februar 2013 ble UGO fullstendig kjøpt opp og integrert med IGN, og nettsiden ble skudd av 21. februar 2013. Nettsiden har siden kommet tilbake, som en underdivisjon av IGN.

Referanser
----------

1. ↑  «What Is». UGO. Arkivert fra originalen 24. desember 2013. Besøkt 21. desember 2013.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 24. desember 2013. Besøkt 9. februar 2016.
2. ↑  «IGN Entertainment bought by digital publisher Ziff Davis». Polygon. 4. februar 2013. Besøkt 21. desember 2013.
3. ↑  «IGN hit with layoffs, 1UP, UGO and GameSpy shutting down». Polygon. 21. februar 2013. Besøkt 21. desember 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
**Helen Churchill Candee** (født 5. oktober 1858, død 23. august 1949 i Maine) var en amerikansk forfatter, journalist, interiørarkitekt, feminist og geograf.

Candee er best kjent som en overlevende da RMS «Titanic» sank i 1912, og for hennes senere virke som forfatter og oppdagelsesreisende i Sørøst-Asia. Da hennes mann forlot familien forsørget Candee seg selv og barna som skribent for forskjellige magasiner. Candee skilte seg fra ektemannen i 1896, etter at de hadde brukt lang tid fra hverandre. Candee var sterk feminist, noe som gjenspeiles i hennes bestselgende første bok, *How Women May Earn a Living* (1900). Hennes andre bok, *An Oklahoma Romance* (1901), var en roman som fremmet mulighetene for bosetting i Oklahoma. Som en etablert litterær figur, flyttet Candee til Washington, DC, hvor hun ble en av de første profesjonelle interiørdesignere. Hennes klienter inkluderte USAs president Theodore Roosevelt.

Candee var på reise i Europa i løpet av våren 1912, der hun fullførte forskning for boken The Tapestry Book, da hun mottok et telegram fra hennes datter som informerte henne om at hennes sønn Harold hadde blitt skadet i en bilulykke. Candee booket i all hast en hjemreise på det nye cruiseskipet RMS «Titanic». På reisen, sosialiserte hun med andre prominente reisende som major Archibald Butt og maleren Francis Davis Millet. Candee fikk plass i en livbåt da skipet sank, men hun brakk ankelen i prosessen. Hennes brukne ankel krevde at hun måtte gå med stokk i nesten ett år.

Under første verdenskrig jobbet Candee som sykepleier i Roma og Milano i regi av det italienske Røde Kors. En av hennes pasienter i Milano var den anerkjente forfatteren Ernest Hemingway.

Etter krigen reiste hun til Japan, Kina, Indonesia og Kambodsja, og hennes opplevelser ble grunnlaget for to av hennes mest kjente bøker, Angkor, the Magnificent (1924) og New Journeys in Old Asia (1927). Candee ble hedret av den franske regjeringen og kongen av Kambodsja for disse bøkene.

Referanser
----------

1. ↑   Encyclopedia Titanica[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Life's Decor: A Biography of Helen Churchill Candee by Randy Bryan Bigham
* Helen Candee Death Certificate on Titanic-Titanic.com
* Angkor Secrets, Titanic Adventure
* "Angkor the Magnificent" reprint article, 2008
* Titanic Communicator book review of "Angkor the Magnificent"
* Encyclopedia of Oklahoma History and Culture – Candee, Helen Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** CiNii
 |
***Platychile*** er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.

Utseende
--------

En middelsstor, ganske bred, blank, brungul sandjeger. Kjevene (mandiblene) er ganske lange, krumme, sigdformede. Hodet er bredt og firkantet, fasettøynene middels store og noe utstående. Antennene er tynne, halvparten til to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, bredest bak, for- og særlig bakhjørnene skarpt uttrukne. Dekkvingene er rundede og hvelvede, tett punkterte, med en mørk stripe langs sømmen. Beina er slanke og middels lange.

Levevis
-------

Arten lever på sandstrender ved kysten. Billene er aktive om natten og gjemmer seg under oppskylte alger eller lignende om dagen. De er rovdyr, men eter også åtsler, for eksempel oppskylte maneter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt langs kystene av Namibia og Sør-Afrika.

Systematisk inndeling
---------------------

* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Adephaga
		- Overfamilien Caraboidea
			* Familien løpebiller, Carabidae
				+ Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
					- Stammen Cicindelini
						* Slekten ***Platychile*** W.S. MacLeay, 1825
							+ *Platychile pallida* (Fabricius, 1801)

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* Nettside om arten
* (en) *Platychile* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Platychile* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Platychile pallida* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Hele Rogaland leser** er et litteraturformidlingsprosjekt initiert av Stavanger bibliotek og drives fra 2010 av Rogaland fylkesbibliotek. Prosjektet startet som et prosjekt til Stavangers kulturhovedstadsår Stavanger2008, og har blitt videreført i årene etter. I 2008 og 2009 het prosjektet Hele byen leser, men da prosjektet ble fylkesdekkende ble navnet endret til Hele Rogaland leser.

Prosjektet eies av Rogaland fylkeskommune og støttes av LO Rogaland.

Hvert år velges det ut en bok av en regional forfatter som trykkes opp i et stort antall eksemplarer og deles ut gratis fra bibliotekene i fylket. I 2008 ble boka valgt ut av publikum gjennom avstemning, og Arild Reins *Kaninbyen* ble valgt. I de påfølgende år har utvelgingen skjedd av en jury eller av prosjekteier (Rogaland fylkeskommune).

Bøker valgt til Hele Rogaland leser
-----------------------------------

* 2008 - *Kaninbyen* - Arild Rein
* 2009 - *Fortuna* - Alexander Kielland
* 2010 - *M. Kanne & Søn* - Einar O. Risa
* 2011 - *Hitler, Jesus og farfar* - Lene Ask
* 2012 - *Utvalgte dikt* - Kolbein Falkeid
* 2013 - *Makt, ofre og idioter. En antologi om makt i Rogaland* - red. Ingeborg Sanner m.fl.
* 2014 - *Grand Manila* - Kjartan Fløgstad
* 2015 - *Sov søtt, herr Spiss* - Erna Osland, illustrert av Inger Lise Belsvik
* 2016 - *Sovjetistan -* Erika Fatland
* 2017 - *Øverst på nazistenes liste* - Arne Vestbø
* 2018 - *Kompani Orheim* - Tore Renberg
* 2019 - *Skamløs* - Nancy Herz, Sofia Nesrine Srour og Amina Bile
* 2020 - *Plattformen som ikke kunne velte* - Tord F Paulsen og Marie Smith-Solbakken
* 2021 - *Steinauge* - Oda Malmin
* 2022 - *Mamma er trygda* - Mímir Kristjánsson

Eksterne lenker
---------------

* Informasjon om leseprosjektet
| Artikkelen inngår i serien om
**Protestantisme** |
| --- |
|  |
| **Reformasjonen (1500-tallet)** |
| Reformasjonskirker (Europa)
Protestantiske bevegelser
Lutherdom (Tyskland)
Kalvinisme (Sveits)
Den reformerte kirke
Anabaptisme
Hugenotter (Frankrike)
Mennonitter (Nederland)
Den engelske kirke
Den anglikanske kirke
Puritanisme
Presbyterianisme (Skottland) |
| **Etterreformatoriske kirkeretninger** |
| Adventisme (USA)
Baptisme (USA)
Evangelikalisme (USA)
Metodisme (England) |
| **Norske, protestantiske kirker** |
| Den norske kirke
Pinsebevegelsen i Norge
Det Norske Baptistsamfunn
Misjonskirken Norge
Den Evangelisk Lutherske Frikirke
Brunstad Christian Church |

Den **ikke-trinitariske pinsebevegelsen** betegner selvstendige kristne trossamfunn og menigheter som deler hovedsakelig de fleste av synspunktene til den trinitariske pinsebevegelsen. I likhet med denne tror ikke-trinitariske pinsevenner på dåp i Den hellige ånd, troendes dåp med full neddykkelse (det baptistiske dåpssyn) og tilhører den karismatiske bevegelsen. Den skiller seg imidlertid ut radikalt fra all annen protestantisk kristendom med sitt syn på treenigheten og dåp i Jesu navn. På verdensbasis finner vi United Pentecostal Church International som er et av de største samfunnene innen denne bevegelsen. I Norge finner vi også Nardus som er et ikke-trinitarisk pinsesamfunn.

Historie
--------

Den ikke-trinitariske pinsebevegelsen følger omtrent samme historie som pinsebevegelsen for øvrig, og har sine røtter tilbake til vekkelsen i Azusa Street som regnes som pinsebevegelsen spede begynnelse.

Lære og særtrekk
----------------

Ifølge ikke-trinitarerne er Faderen, Sønnen og Den hellige ånd bare tre ulike titler til Jesus. De avviser derfor at treenigheten er tre forskjellige personer forent i en guddom, mens Jesus er den hele og fulle guddom i én person. Dette synet er radikalt annerledes fra alle andre kirkesamfunn og må ikke forveksles med det unitariske synet på Gud.

Dette synet gjenspeiles i dåpsformularet; der nesten alle andre kristne samfunn døper i Faderen, Sønnen og Den hellige ånds navn, døper ikke-trinitarerne i Jesu navn. En dåp i treenighetsformularet anses som ugyldig. I motsetning til den trinitariske pinsebevegelsen tror ikke-trinitarerne også at det er frelse i dåpen, og dette begrunnes med Jesu samtale med Nikodemus i Johannes Evangelium der Jesus sier "Uten at en blir født av vann og Ånd, kan han ikke komme inn i Guds rike" (Johannes 3,5).

I likhet med andre karismatiske trossamfunn foregår gudstjenestene med høylytt bønn, tungetale og forsamlingene er i liten grad preget av kirkelige ritualer og utsmykninger.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Langeøya** er den nest største av Bastianøyane, Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordvest av Spitsbergen. Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen.

Øyen er i grunnen en rekke av basaltklipper fra øst mot vest på ca 6 km, forbundet med sandbanker, hvilket er naturlig å tro er opphavet til øyens navn. Så er imidlertid ikke tilfelle, ettersom øyen er oppkalt etter Karl Julius Heinrich Lange, en tysk kartograf og utgiver av mange kart og atlas. De fleste av Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjonen (1868), ledet av Carl Koldewey.[]

De høyeste punktene ligger på den vestligste delen og den østligste delen, begge 56 moh. og uten navn. De mellomliggende klippene når opp i 40-45 m. Øyas totale areal ca. 3,2 km².[] Den nordvestlige enden av øyen heter Doveneset og den sydvestlige Langesporden. Nærmeste øyer er Ehrenbergøya ca 500 m mot nord og Pescheløya ca 900 meter mot sydvest.[]

Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.

Eksterne lenker
---------------

* Langeøya *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk polarinstitutt
 |
***La Toya Jackson*** er La Toya Jacksons første album, utgitt på plateselskapet Polydor Records, utgitt i 1980. Jackson hadde fra starten en plan om å ikke følge resten av familien inn i musikken, og studerte til å bli advokat. Hennes far, Joe Jackson, fikk henne til å droppe studiene til fordel for en karriere innenfor sang. Jackson var med under Jackson-familiens show i Las Vegas i 1974, og opptrådte flere ganger under TV-serien *The Jacksons* som gikk på amerikansk fjernsyn i 1976. Hun var den første av Jackson-søstrene som gikk solo. Albumet ble i 2006 re-lansert.

Bakgrunn
--------

Jackson var fremdeles på denne tiden sterkt religiøs, og hadde problemer med flere av albumets tekster. Hun var heller ikke interesset i og ha etternavnet på LP-en fordi hun ville se hva hun kunne klare som en individuel artist, og ikke som Michael Jacksons lillesøster. Michael Jackson bidro med en låt til LP-en, orginialt skrevet for Donna Summer under tittelen «Fire Is the Feeling» som ble til «Night Time Lover» for La Toya. En annen låt på LP-en, «Lovely Is She» ble skrevet av Jacksons selv sammen med lillesøsteren Janet Jackson.
Jackson promoterte LP-en på flere populære TV-show i USA og Europa, men de store salgstallene uteble.

Sporliste
---------

1. «If You Feel the Funk» (K.Peterson/D.Pride) – 6:26
2. «Save Your Love» (L.Farrow/C.Johns) – 5:09
3. «My Love Has Passed You By» (K.Peterson/D.Pride) – 4:46
4. «Are You Ready?» (K.Gold/B.Ocean) – 5:32
5. «Night Time Lover» (M.Jackson/L.Jackson) – 4:49
6. «A Taste of You (Is a Taste of Love)» (G.Perry/P.Harrison/E.Smith) – 5:39
7. «Lovely Is She» (L.Jackson/J.Jackson) – 4:40
8. «If I Ain't Got It» (L.Farrow/C.Johns) – 3:18

Mottakelse
----------

Albumet ble mottatt med blandede kritikker. Flere aviser var negative til LP-en, men mange komplimenterte Jackson for sin stemme, en stemme hun senere i karrieren ble slaktet for. *The Evening Independent* skrev blant annet at Jackson hadde «en attraktiv, behagelig stemme som er voksen og kontrollert». To singler ble sluppet fra LP-en, «If You Feel the Funk» (#103) og «Night Time Lover» med broren Michael som korist. Ingen av singlene kom inn på den amerikanske topp 100-listen, men førstesingelen gjorde det bedre med en 17.-plass på den amerikanske dance/club-listen og 40.-plass på Billboard R&B-listen. Singelen gjorde det bedre i Europa, hvor den nådde 42.-plass i Tyskland og 18.-plass i Nederland. Singelen ble også lansert i England, uten at den nådde singel-listen. 

Den andre singelen floppet, til tross for Michaels bidrag, og nådde som beste en 59.-plass på Billboards R&B-liste. Albumet stoppet på 116.-plass på Billboard 200, og er Jacksons beste plassering hittil.

Singler
-------

* 1982: «If You Feel The Funk» (#103 USA, #42 Tyskland, #18 Nederland)
* 1983: «Night Time Lover» (#59 USA, Billboard R&B)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *La Toya Jackson* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *La Toya Jackson* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
En **mellomliggende representasjon** er en datastruktur eller kode som blir benyttet internt av en kompilator eller virtuell maskin for å presentere kildekoden. Den er konstruert for å kunne bidra til den videre prosessering, slik som optimalisering og programtransformasjon. En "god" mellomliggende representasjon må være *nøyaktig* – i stand til å representere kildekoden uten tap av informasjon  – og *uavhengig* av noen annen kilde- eller målspråk. Den kan anta en av mange former: Representasjonen kan anta mange former: Som en datastruktur i dataminnet, eller som en spesiell tupel- eller stakk-basert bytekode som er lesbar av dataprogrammet. I det sistnevnte tilfelle blir den også kalt et *mellomliggende språk*.

Et kanonisk eksempel er funnet i de fleste moderne kompilatorer, hvor den lineære menneskelig lesbare teksten som utgjør et dataprogram, blir transformert til en mellomliggende grafstruktur som tillater dataflytanalyse og omordning av koden før det skapes en sekvens av mikroprosessor-instruksjoner. Bruken av en mellomliggende representasjon som dette tillater kompilatorsamlinger som GNU Compiler Collection og LLVM å bli brukt av mange forskjellige programmeringsspråk for å generere kode for mange forskjellige datamaskinarkitekturer.

Referanser
----------

1. 1 2  Walker, David. «CS320: Compilers: Intermediate Representation» (Lecture slides). Besøkt 12. februar 2016.
2. ↑  Chow, Fred (22. november 2013). «The Challenge of Cross-language Interoperability». *ACM Queue*. 11 (10). Besøkt 12. februar 2016.
3. ↑  Toal, Ray. «Intermediate Representations». Besøkt 12. februar 2016.
Faravahar
**Faravahar** (persisk: *prʾwhr*) er det mest kjente symbolet for zoroastrismen, statsreligionen i det gamle Perserriket. I Iran er Faravahar betraktet som et nasjonalt persisk symbol, uavhengig av religionen.

En nyassyrisk "bevinget bueskytter", symbol for Assur. Den høyre hånden er strukket framover på samme måten som Faravahar-skikkelsen, mens den venstre holder en bue i stedet for en ring. Relieff 9. eller 8. årh f.Kr.
Den bevingede skiven har lange tradisjoner i Midtøstens symbolikk. Historisk er symbolet influert av en hieroglyf "bevinget sol" som forekommer på kongelige segl fra Bronsealderens Anatolia. På neoassyrisk tid ble den fjærprydede menneskeskikkelsen lagt til skiven.

Symbolet tolkes idag mest som skytsengelen *Fravasji*. Tidligere kan symbolet ha vist kongens guddommelige mandat i en glorie-variant. I moderne zoroastrisme er *faravahar* brukt som en påminnelse om livets hensikt, som er å leve slik at sjelen utvikler seg mot *frasjo-kereti*, forenelse med Ahura Mazda, zoroastrismens øverste guddommelighet. Det forekommer mange ulike tolkninger av symbolets enkeltdeler, men ingen av tolkningene er eldre enn det 20. århundre.

Faravahar avbildet på Behistuninnskriften. 
Det var først under Dareios Is regjeringstid at symbolet ble kombinert med en menneskelig form over vingene, kanskje en avbildning av Dareios selv.
* Persepolis , Iran.Persepolis , Iran.

Referanser
----------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | World History Encyclopedia
 |
**Nasjonalbolsjevismen** er en politisk bevegelse som ønsker å kombinere deler av nasjonalismen og bolsjevismen. 

Nasjonalbolsjevismen er ofte anti-kapitalistisk i tonen, og sympatisk til visse nasjonalistiske former av kommunisme og sosialisme. Likevel er retningen separat og distinkt fra Nasjonal Kommunisme. Tilhengerne har historisk forsvart både Stalinisme og Strasserisme, skjønt i nåværende tider har de ikke alltid som mål å gjenskape de systemene. 

I dag blir Russland betraktet som midtpunktet for nasjonalbolsjevismen, og nesten alle partier og organisasjoner i verden er knyttet til Russland. En av de viktigste gruppene er Det nasjonalbolsjevikiske partiet, som ledes av Eduard Limonov. Etter at dette partiet har utviklet seg mer bort fra sin opprinnelige agenda, har Nasjonalbolsjevikisk front forsøkt å holde ved like den opprinnelige ideologien.

Det fins grupper i Israel og deler av den tidligere Sovjetunionen; de er knyttet til Det nasjonalbolsjevikiske partiet. I Frankrike og Belgia fins det også grupper som fremholder ideologien.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Havnabakken  Foto: Helge Høifødt 
**Korsvoll** er et boligstrøk i Oslo, med villa- og rekkehusbebyggelse.

Beliggenhet
-----------

Det grenser til Kringsjå i nordvest, Nordmarka i nord, Brekke i øst, Nydalen i sørøst, Tåsen i sør, og Nordberg i vest.

Grunnet nærhet til Nordmarka er Korsvoll et populært strøk for barnefamilier. Korsvoll barneskole ligger faktisk på Nordberg, men rett ved Korsvoll. De fleste som går på Korsvoll barneskole begynner på Nordberg og Engebråten ungdomsskole.

Idrettslaget
------------

Korsvoll IL - Skeid 07.09.2008
Korsvoll har et aktivt idrettsmiljø med fotball som den største aktiviteten. 6.september 2003 var det offisiell åpning av kunstgressbanen på Korsvoll. Høsten 2020 startet bygging av Korsvollhallen, som ble ferdigstilt høsten 2022. Korsvollhallen erstatter tidligere Korsvollhuset. Bygget er over tre plan med et totalt bruksareal på 3952 m². Flerbrukshallen har en spilleflate med standard størrelse (45 x 25 m) samt 200 publikumsplasser.

Eksterne lenker
---------------

* Korsvoll skole (1.–7. klasse)
* Historisk turtips på Korsvoll

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Oslo Byleksikon **·** GeoNames
 |