recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
WACO Classic YMF-5C biplan, bygget i 2000
**WACO Classic Aircraft Corporation**, grunnlagt i 1983 som **Classic Aircraft Corporation** i Battle Creek, Michigan, er en produsent av general aviation fly.

WACO Classic Aircraft bygger relativt små serier av tre-seters biplan. WACO Classic YMF er basert på de opprinnelige produksjonstegningene som Waco Aircraft Company fikk utlånt fra Library of Congress hvor det opprinnelige Waco hadde deponert dem. Flyene bygges på W.K. Kellogg Airport i Battle Creek i Michigan. Selskapet utfører også reparasjoner på de opprinnelige *Classic WACO* og veteranfly.

WACO Classic har mange oppgraderte systemer, slik som nyere og sikre bremser med ny teknologi. De er bygget mye etter de opprinnelig byggemetoder og er ettertraktet med «gammeldags» cockpit, men med moderne, digital elektronikk. Til dato tilbyr Waco Classic bare en av de tidligere modellene som Waco bygget. Over 100 nye YMF-5C fly hadde blitt fullført innen 2007.

I juni 2009 annonserte selskapet en forbedret YMF-5D-versjon drevet av Jacobs R-755-A2 300 hk motor. Flyet ble typesertifisert i oktober 2009 og har ny kompositt MT-propell, deluxe skinnseter, nye lette karbonfiber hjulkapsler og oppgradert avionikk-pakke.

I januar 2011 annonserte selskapet at det ville sette Great Lakes-modellen 2T-1A-1/2 biplan tilbake i produksjon. Flyet hadde ikke vært tilgjengelig siden 1980. Flyet vil få flere endringer, blant annet en større cockpit og avansert avionikk. På den tiden den ble annonsert var flyet ventet å bli vist på Sun 'n Fun i 2011, og produksjonen skulle starte i løpet av sommeren 2011 og leveranser var i utgangspunktet ventet tidlig i 2012. Den ville bli tilbudt i to modeller, touring-modellen med en Lycoming IO-360-B1F6 og en sportsmodell med Lycoming AEIO-360-B1F6-motor. I mai 2012 annonserte selskapet at den første produksjonen Great Lakes ble bygget, og den ville bli ferdig i juni 2013.

Referanser
----------

1. ↑  «About - WACO Aircraft Corporation». Wacoaircraft.com. Arkivert fra originalen 17. august 2012. Besøkt 7. august 2012.
2. ↑  «EAA News - Waco Classic Resurrects Great Lakes Aerobatic Biplane». Eaa.org. 20. januar 2011. Arkivert fra originalen 4. august 2012. Besøkt 7. august 2012.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. august 2012. Besøkt 19. april 2017.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  Grady, Mary (januar 2011). «Waco Revives Great Lakes Biplane». Arkivert fra originalen 23. januar 2011. Besøkt 20. januar 2011.
6. ↑   .  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
7. ↑  Grady, Mary (11. juni 2013). «Waco Great Lakes Production Underway». Arkivert fra originalen 18. juni 2013. Besøkt 13. juni 2013.
Logo
Snickers
**Snickers** er et sjokolademerke, produsert av Mars, Incorporated.

Den originale Snickersen ble introdusert i 1929 av Frank og Ethel Mars, og ble angivelig oppkalt etter familiens favoritthest. Snickers var spesielt populær blant kinogjengere i 1970-årene og tidlig i 1980-årene. Snickers er fortsatt populær i kinosalene, men selges også i dagligvareforretninger, kiosker og på bensinstasjoner rundt om i verden.

I Storbritannia og i Irland ble Snickers opprinnelig lansert under merkenavnet *Marathon,* men navnet ble endret til Snickers i 1990. Mars Inc. brukte en aggressiv markedsføring der irriterte utlendinger forsøkte å bestille en «Snickers» i butikken, mens den forvirrede kolonialhandleren ikke forstod hva de var ute etter. I 18 måneder etter dette ble begge navnene trykt på etikettene.  Dette førte til en viss latterliggjøring, siden det ukjente navnet «Snickers» for Britene var meningsløst og hørtes ut som det engelske ordet for underbukser, *knickers*.  I 2004 ble energisjokoladen *Snickers Marathon* lansert, noe som igjen førte til forvirring. 

Ingrediensene i Snickers omfatter blant annet peanøtter og karamell.

Variasjoner av Snickers
-----------------------

* Snickers (original)
* Snickers Crazy Peanuts (limited edition, sett i Tsjekkia, Danmark, Ungarn og Polen, i tillegg til i Norge)
* Snickers Cruncher
* Snickers Gold
* Snickers iskrem
* Snickers Almond (med mandler i USA)
* Snickers Marathon, markedsført som *«Energy Bar»* (i USA)
* Peanut butter Snickers (i USA)
* Snickers Munch (i USA)
* Snickers P'opables (i USA)
* Snickers Hazelnut (med hasselnøtter i Australia)
* Snickers Dark (med mørk sjokolade)
* Snickers White (med hvit sjokolade)
* Snickers Crisper

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Snickers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Snickers – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Sitting Bull og Buffalo Bill, 1885
**Snikende Ullteppe** er et fornorsket begrep som gjerne blir brukt spøkefullt som alternativt navn blant urfolk i USA. 

«Snikende Ullteppe» er det generiske norske «indianernavnet», men blir også brukt som oppnavn på dansk (Snigende uldtæppe). Uttrykket er en nyskaping etter et observert mønster av adverb + substantiv i utforming av navn urfolkets kultur. Eksempler på slike navn er Crazy Horse og hans mor, Rattling Blanket Woman samt kjente høvdinger som Sitting Bull og Spotted Elk. «Snikende Ullteppe» er eksempel på problemet ved å oversette abstrakte kulturspesifikke elementer.

«Snikende Ullteppe» ble brukt som navn på og i gjenger fra 1920- og 1930-tallet Navnet er dokumentert på trykk i 1924: «Du ser mig ut som et «Snikende ullteppe» du. Hadde det enda vært dig så ...... Men si mig  - er ikke du speider?» og i novellen «På skolen» av Karl G. Svendsen fra 1927 som var på trykk i Arbeiderbladet «- Gutter, se på Preriens skrekk fra de evige jaktmarker, indianerhøvdingen Waputa! -Kall'n hellre «Det snikende Ullteppe» da vel».. 

Tepper var en viktig rekvisitt når amerikanske urfolk skulle fotograferes på slutten av 1800-tallet. Teppene ble brukt for å forsterke urfolkenes ekthet. Betegnelsen *blanket Indian* ble i statene brukt nedsettende om urfolk som motsatte seg assimilering ved å opprettholde sitt tradisjonelle levesett.

Referanser
----------

1. ↑  *Det Umuliges kunst : om å oversette* / (redaksjonskomité: Per Qvale … et al.) : 1991
2. ↑   Forfatteren trekker fram Snikende Ullteppe fra Billy-heftene hvor navnet dukker opp sammen med Rødøye.  
 Kulturspezifische Elemente als Übersetzungsproblem av Jürgen Gercken 1992
3. ↑  Rolf Nyboe Nettum. *Det Sandvika som forsvant: minner fra 1920- og 1930-årene*. 1994
4. ↑  Akselson, Aksel (1924). *"Ellida"s forlis : en guttefortelling fra skjærgaarden*. Aschehoug. s. 35. «Du ser mig ut som et "Snikende ullteppe" du. Hadde det enda vært dig så ...... Men si mig  - er ikke du speider?»
5. ↑  Karl G. Svendsen (30. april 1927). «På skolen». *Arbeiderbladet - Kveldsutgaven*.
6. 1 2   Benedicte Wrensted: An Idaho Photographer in Focus, Utstillingskatalog fra Smithsonian «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 15. juni 2009. Besøkt 2. desember 2009.
***Bremanger Budstikke*** er en lokalavis som kommer ut Svelgen og dekker Bremanger kommune. 

Initiativtaker og ansvarlig redaktør er Geir Nybø. Avisa kom ut med en prøveutgave høsten 2009. Da var planen å komme ut som ukeavis på permanent basis om minst 1000 abonnenter meldte seg. Etter første driftsåret kunne avisen oppsummere et opplag på 1285, alt i abonnement.

Opplag
------

Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.

* 2010: 1 285
* 2011: 1 074
* 2012: 686

Kontroverser
------------

Bremanger Budstikke blei kritisert av andre lokale medier, etter de hadde beskyldt lokal entreprenør Bjørgulf Myklebust for lovbrot på framsida av avisa. Påstandane var at Myklebust sitt firma hadde ulovleg bestillt garving på ein parkeringplass. Bremanger Budstikke spørte ikke Myklebust om ein kommentar, og ga han ikke muligheten til å forsvare seg sjølv. Bremanger Budstikka ga seinare ut ein kommentar, der dei kalte det ein misforståing.

Referanser
----------

1. ↑  Årets tall publiseres på 
LLAs nyhetssider, eldre tall er tilgjengelige på nett: 2010[*død lenke*] (Besøkt 27. februar 2011)
2. ↑   (Besøkt 24. februar 2021)

Eksterne lenker
---------------

* Bremanger Budstikke
***Bremenskije muzykanty*** (originaltittel: *Бременские музыканты*) er en sovjetisk animert film fra 1969, regissert av Inessa Kovalevskaja.

Handling
--------

Et esel, en hund, en katt og en hane, samt deres mester en trubadur, opptrer sammen. I begynnelsen av filmen reiser de til et palass for å gjøre et show for kongen og hans undersåttere. I løpet av showet forelsker trubaduren seg i kongens datter, prinsessen, men bandet blir deretter kastet ut av palasset av kongen. Tilbake på veien drømmer trubaduren om prinsessen, og legger en plan for å få kongens samtykke. Den kvelden kommer bandet til en hytte, som allerede huser en gjeng skurker. Trubaduren og dyrene skremmer vekk skurkene, før de overnatter i hytta selv.

Dagen etter marsjerer kongen og hans militære eskorte til et klassifisert område, når veien deres blir blokkert av trubaduren og hans følgesvenner - forkledd som banditter. Gruppen jager vekk soldatene og fanger kongen, før de trekker seg tilbake til hytta deres. Trubaduren kommer deretter ut av hytta som ham selv for å "redde" kongen fra bandittene, og han vinner dermed kongens gunst.

Med kongen reddet, leder musikerne en prosesjon tilbake til palasset hvor kongen arrangerer en fest. Trubaduren og prinsessen innser sin kjærlighet til hverandre. I mellomtiden blir dyrene kastet ut av palasset, og tvunget til å overnatte utendørs. Neste morgen forsøker dyrene å få kontakt med trubaduren igjen. Men når de ikke får noen svar, pakker de tingene sine, og forlater palasset.

Skuespillere
------------

* Oleg Anofrijev
* Elmira Zjerzdeva
* Anatolij Gorokhov

Referanser
----------

1. ↑  Песня Queen вошла в программу "Культурный норматив школьника"
2. ↑  Бременские музыканты

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Bymusikantene fra Bremen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Jaroslav Skobla** (født 16. april 1899, død 22. november 1959) var en tsjekkoslovakisk vektløfter som deltok de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles. 

Skobla ble olympisk mester i vektløfting under OL 1932 i Los Angeles. Han vant den tyngste vektklassen, tungvekt over 87,5 kg. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Skobla løftet sammenlagt 380,0 kilo, 2,5 kilo mer enn sølvvinneren. 

Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam kom han på tredjeplass i tungvekt med sammenlagt 357,5 kilo, 15 kilo mindre enn gullvinneren Josef Straßberger fra Tyskland.

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles - Gull **Gull** i vektløfting, tungvekt Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia
* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Bronse Bronse i vektløfting, tungvekt Tsjekkoslovakias flagg Tsjekkoslovakia

Referanser
----------

1. 1 2   en.isabart.org, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jaroslav Skobla – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jaroslav Skobla – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jaroslav Skobla – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (cz) Jaroslav Skobla – Tsjekkias olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Levetiracetam
**Keppra** (generisk navn: levetiracetam) er et antiepileptikum, dvs. legemiddel som brukes til å behandle epilepsi.

Bruk
----

Legemiddelet brukes alene eller sammen med andre antiepileptikum til å forebygge og reduserere forekomsten av anfall hos epileptikere. Primert brukes den til å behandle partielle epilepsianfall med eller uten sekundære generaliserte anfall. Men den kan også brukes som tilleggsbehandling ved generelle tonisk-kloniske anfall (GTK-anfall). 

Annen bruk inkluderer behandling av Tourettes syndrom,autisme og angstlidelser.

Bivirkninger
------------

De fleste vil ikke oppleve bivirkninger. Men av de som vil oppleve bivirkninger er tretthet den vanligste, denne vil i mange tilfeller forsvinne etter en tids bruk. Av de litt mindre vanlige bivirkninger kan følgende nevnes: kraftløshet, svimmelhet, hodepine og irritabelitet. Blant de sjeldnere bivirkninger kan være: depresjoner.

Nyere litteratur foreslår å bruke vitamin B6 (pyridoksin) til å forebygge psykiatriske bivirkninger.

Eksterne lenker
---------------

* Keppra på felleskatalogen.no (skriv Keppra i søkefeltet)
**Levi André Tallaksen** (født 13. februar 1993 i Kristiansand) er en norsk sjakkspiller. Han er yngre bror av sjakkspilleren Geir Sune Tallaksen Østmoe.

Levi André Tallaksen vokste opp i Søgne utenfor Kristiansand, og inspirert av sin åtte år eldre storebrors fremganger ble han allerede som niåring aktiv turneringsspiller i Kristiansand Sjakklubb. Nasjonalt fikk Levi André Tallaksen sitt gjennombrudd da han høsten 2004 kom på andreplass i klassen under 12 år i NM for Ungdom. Han har hele tiden vært en langt mindre offensiv angrepsspiller enn de aller fleste av sine jevnaldrende konkurrenter, men har likevel blitt en av sin årgangs beste norske spillere grunnet en for alderen svært velutviklet posisjonell forståelse og teknikk.

Med en utpreget solid spillestil og en høy prosent uavgjorte partier, har Levi André Tallaksen hevdet seg best i turneringer med mange runder og god betenkningstid. Han vant sitt første Norgesmesterskap da han gikk til topps i lilleputtklassen under Sjakk-NM i Moss 2006. Lilleputtklassen var det året svært sterk og jevn, og Tallaksen vant til slutt knepent på kvalitetsberegning, foran to andre spillere med samme poengsum. Sitt andre Norgesmesterskap vant han i kadettklassen under Sjakk-NM i Tønsberg 2008. Tallaksen var da forhåndsrangert som nummer en med klar margin, og vant til slutt med halvannet poengs forsprang etter seks vunne og tre uavgjort partier. I den svært sterke juniorklassen under Sjakk-NM i Bergen 2009 var Levi André Tallaksen forhåndsrangert som nummer ti, men endte på femteplass med poengsummen 5.5/9.

Levi André Tallaksen er i 2010 bosatt på Flekkerøy. Han representerer sammen med blant andre sin eldre bror Geir Sune Tallaksen Østmoe nå for Porsgrunn Sjakklubb, og spilte en rekke kamper for klubbens førstelag da det kom på fjerdeplass i eliteserien sesongen 2007-08 og på tredjeplass sesongen 2008-09.

I 2018 studerer Tallaksen master i fysikk ved Universitetet i Stavanger, og har de siste år blitt mer aktiv i sjakkmiljøet. Samtidig har han vist seg å ha et talent for rubiks kube, og spesielt i blindfolded kategorien. I NM i 2017 vant han 3x3x3 Blindfolded, og tok andreplassen i 4x4x4 Blinfolded og 3x3x3 Multi-Blind.

I Sjakk-NM 2017 vant Tallaksen mesterklassen, og kvalifiserte derfor til Eliteklassen i 2018. Her kom han på 11. plass, og var samtidig ikke langt unna å få sitt første IM-napp.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Levi André Tallaksen – FIDE Rediger på Wikidata

* (en) Levi André Tallaksen – chessgames.com Rediger på Wikidata

* (en) Levi André Tallaksen – 365Chess.com Rediger på Wikidata
**Roger Allan Ivin** (født 18. desember 1975) er en norsk bassist, vokalist og låtskriver. 

Han vokste opp i Balestrand/Hafslo i Sogn og Fjordane. Han tok utdannelse ved musikkgymnaset på Sandane i Gloppen 1991-1994, og flyttet så til Oslo. Han representerte Norge i den internasjonale Ungdommens Kulturmønstring i 1993. Mønstringen fant sted i Paris. Han har siden bodd i Bergen og Sogndal. Her jobbet han som musiker på heltid, blant annet som medkomponist og bassist i visepopgruppen Fabel. Bandet ga ut fire kritikerroste album i perioden 1995–2002. Fabel var nominert til Spellemannprisen 1997, mottok NRK P1s pris for Årets beste norske album to ganger, og deres siste album, *Smil*, fikk totalt elleve 5’ere på terningen fra kritikere landet over. Januar 2011 flyttet Roger Allan tilbake til Oslo.

I 2004 ga han ut solo EP’en *The voice of Ray Allen*. Ivin er for mange bedre kjent som *Allen D. Rocker* – slap-bassisten i rockabillybandet Green Granadas. Bandet ga ut sitt debutalbum *Slidin’ All Over* i 2007, og deres andre album *Ready Set Go*, produsert av Yngve Leidulv Sætre, kom ut september 2011. Gruppa deltok i Norske Talenter på Tv2 våren 2011 og nådde helt til semifinalen. Roger Allan hadde sin teaterdebut høsten 2010 i rolla som bassist Joe B. Mauldin i *Buddy Holly the Musical*. Stykket gikk 37 ganger på Folketeatret i Oslo og Heine Totland spilte hovedrolla som Buddy Holly. Høsten 2017 var han bassist i teaterstykket *En tjener for to herrer* på *Oslo Nye Teater*. Bjarte Hjelmeland spilte hovedrollen som *Frank Hansmark* og stykket hadde 40 oppsetninger i løpet av september/oktober 2017. 

Ivin har som musiker blant andre jobbet med Tone Damli Aaberge, Eva Weel Skram, Olav Stedje, Oddvar og Jorunn Torsheim, *Orbo & The Longshots*, *Good Time Charlie*, Heine Totland og Trang fødsel. Han har i tillegg jobberfaring frå Sogndal Kulturhus, PVest Sogn & Fjordane Radio, Vesterland Feriepark og Sogndal Hotell.

Diskografi
----------

* *The Voice of Ray Allen* (2004)

Singler
* *Wild, Wet & Wicked/Lonelyville* (2016)

### Fabel

* *Jordbær og grasbrann* (1996)
* *Flørt* (1998)
* *Det e musikk* (1999)
* *Smil* (2002)

Singler/EP-er
* *Jordbær og grasbrann/Månedans* (1995)
* *Juni* (1997)
* *Min ville draum* (1997)
* *For halv maskin* (1998)

### Green Granadas

* *Slidin' All Over* (2007)
* *Ready, Set Go!* (2011)
* *Brand New Toy* (2014)

### Deltar på

* Norske Gram: *Med kjærlig hilsen ...: Våre vakreste sanger* (1998
* Billa and the Kid: *Billa and the Kid* (2000)
* Dag Skram: *Doggdropenatt* (2001)
* Billa and the Kid: *Levande* (2001)
* Northern Light: *Northern Light* (2005)
* Billa and the Kid: *Vikahuset* (2009)
* Reise Know-How: *Soundtrip Norway* (2009)
* Lothe: *Blå song* (2012)
* Heine Totland: *Heines sommerfavoritter Vol. 1* (2018)
* Heine Totland: *Heines sommerfavoritter Vol. 2* (2018)

Se også
-------

* Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Artistside på MIC

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
**Roger Alex Hansen** (født 1939[] i Honningsvåg i Nordkapp kommune) er en norsk forfatter, gründer, bedriftseier og lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Lyngen 1995-1999. 

Han er fagutdannet som elektromontør med rett til autorisasjon og skipselektriker, og har bachelorgrad som ingeniør i elkraft fra NKI 1965-1968 i Oslo og strategisk ledelse og økonomi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet i 1993-94. 

Roger Alex Hansen stiftet i 1968-70 bedriften Lyngen Plastfabrikk AS (skiftet senere til Lyngen Plast AS) som han ledet fra starten i 1970 til 1995, da han gikk ut i permisjon for å være ordfører. I perioden oktober 1999 til 12. januar 2005 var han tilbake i Lyngen Plast til oppnådd pensjonsalder. Selskapet ble solgt i 1. januar 2015. Fra 1988 til 1991 var han styreleder i NHO Troms og var tidligere[*når?*] styremedlem i Troms Industriforening og regjeringsoppnevnt styremedlem av Svensk-Norsk Industrifond. 

Fra 1975 var han kommunestyremedlem, medlem og leder av en rekke kommunale nemnder, råd og utvalg for Arbeiderpartiet. Han var varaordfører i to perioder og ordfører for Arbeiderpartiet i Lyngen kommune 1995-1999, og representerte Venstre i kommunestyret en periode på 1980-tallet. 

Fra 2007 har han vært forfatter og freelance­journalist. Han har skrevet skjønnlitterære bøker og publisert dikt, noveller og fagprosa i magasiner og tidsskrifter og er medlem av Nordnorsk forfatterlag.

Bibliografi
-----------

* *Puls* – diktsamling, Arktisk Forlag 2007
* *Si det høyt med lav stemme* – diktantologi - medforfatter. Publica forlag 2008
* *Krigens glemte tårer* – sakprosa, Norske Bøker 2009

### Andre utgivelser

* *Diktkammeret* – poesi lagt ut på nettstedet til Dagbladet
* *Nordnorsk magasin* – artikler, noveller og dikt: 2007, 2009, 2013, 2017
* *Mennesker og Miljø i Nord-Troms* – artikkel i årbok, 2013
* *Tidsskrift for Den norske legeforening* – artikkel, 2010
* *Dagbladet, Nordlys, Finnmarksposten og Finnmark dagblad* – dikt, artikler, debattinnlegg og noveller

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg Norge |
| Langrenn |
| Langrenn Jr-Verdensmesterskap |
| Bronse | 2000 Štrbské Pleso |  Stafett |
| Bronse | 2001 Karpacz-Szklarska |  Stafett |
| Langrenn Norgesmesterskapet på ski |
| Bronse | 2006 Vadsø | Lagsprint fristil |

**Roger Aa Djupvik** (født 23. mars 1981 i Hyen i Gloppen) er en norsk langrennsløper som representerer Lillehammer Skiklub.

Bakgrunn
--------

Djupvik er født og oppvokst i Hyen, og bosatt på Sandane. Han er yngre bror av tidligere landslagstrener i langrenn og nåværende Generalsektretær i Norges Skiskytterforbund Morten Aa Djupvik.

Idrettskarriere
---------------

Djupvik var med på de norske lagene under junior-VM i 2000 og i 2001. Begge ganger vant stafettlaget bronsemedaljer. Hans beste individuelle plassering i junior-VM var sjetteplass på 10 kilometer i Karpacz-Szklarska Poręba i Polen, i februar 2001.

Han fikk sin verdenscupdebut i Holmenkollen, 16. mars 2002. Da ble han nummer 64 på 30 kilometer. Sin beste plassering i verdenscupen har han fra 13. desember 2006 med en syvendeplass på 15 kilometer i Cogne/Val d'Aosta i Italia.

Beste plassering fra NM er femteplass på 15 kilometer klassisk fra 2008.

Under NM i Steinkjer januar 2011 endte han med 16.-plass på 15 km klassisk. Han brøt 30 km (m/skibytte), etter å ha ligget på 26.-plass etter 15 km.

Se også
-------

* Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
* Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Roger Aa Djupvik – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
* Roger Aa Djupvik i NRKs fylkesleksikon
**Linnéfjella** er en fjellrekke i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Fjellryggen går rett nord-sør langs kysten ved Isfjordflya og Nordenskiöldkysten, sørøst for Isfjord Radio. Minste avstand til havet i vest er 3 kilometer. Øst for fjellryggen strekker Linnéelva (Linnédalen) seg og renner ut i Linnévannet i nordøst. 

Dette er viktige fuglefjell med kolonier av alkefugl, krykkje og havhest. Geologisk tilhører området Det sørvestlige terreng med grunnfjell.

Fra nord består fjellryggen av Griegaksla (478 m), Griegfjellet (778 m), Aagaardtoppen (730 m, 631 m), og i sørvest Solryggen (756 m). Fra fjellkjeden renner Griegbekken og Solfonnbekken rett vestover i havet, sistnevnte elv løper fra isbreen Solfonna. 

Nordenskiöld Land Nasjonalpark omfatter bare sørveggen av Solryggen helt sør i fjellformasjonen.

Fjellet er oppkalt etter den svenske botanikeren Carl von Linné (1707-1778).

Vest for fjellryggen ligger fangsthytta Camp Anthon, og i nord en rekke hytter rundt Isfjord Radio.

Referanser
----------

1. ↑  Svalbard Reiseliv AS: «Svalbard», brosjyre, Longyearbyen 2008.
2. ↑  Linnefjella *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 15. oktober 2018

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Cornelis Johannes van Houten** (født 1920 i Haag, død 24. august 2002) var en nederlandsk astronom. Han ble også noenganger bare kalt **Kees van Houten**.

van Houten tilbrakte hele sin karriere ved Leiden universitet, bortsett fra en kort periode i 1954–1956 da han var forskningsassistent ved Yerkesobservatoriet. Han fullførte sin doktorgrad i 1952, avbrutt av andre verdenskrig.

Han giftet seg med astronomen Ingrid Groeneveld (som ble Ingrid van Houten-Groeneveld) og sammen ble de interessert i asteroider. De har en sønn, Karel.

I en felles kreditert trio med Ingrid og Tom Gehrels, ble han en felles-oppdager av mange tusen asteroider. Gehrels brukte teleskopet ved «Palomar Observatory» og sendte de fotografiske platene av observasjonene til paret van Houten ved «Leiden Observatory», som analyserte dem for nye asteroider. Trioen er sammen kreditert for oppdagelsen av flere tusen asteroider.

To av asteroidene de oppdaget ble navngitt til ære for marsroverne *Spirit* og *Opportunity*, gitt navnene 37452 Spirit og 39382 Opportunity etter forslag fra oppdagerne.

Han studerte også den radielle hastigheten til nære binære stjerner. Han sluttet aldri med sitt arbeide, men fortsatte å være aktiv, og publiserte artikler helt opp til sin død, om asteroider og binære stjerner.

Referanser
----------

1. ↑   Mathematics Genealogy Project, www.genealogy.ams.org, besøkt 8. oktober 2018[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «JPL – Like Rover, Like Asteroid 11.10.04». Arkivert fra originalen 11. mai 2008. Besøkt 31. juli 2007.

Eksterne lenker
---------------

* Nekrolog (nederlandsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** MGP **·** NKC
 |
*Denne artikkelen handler om det norske tidsskriftet* Friidrett*; for sporten se Friidrett*.
***Friidrett*** (også ***Bladet Friidrett***) er et norsk fagblad, og Norges Friidrettsforbunds offisielle magasin. Magasinet utkom første gang 1, mars 1950 under navnet *Fri-idrett*. Per 2010 utkommer med fem utgaver i året.

Bladet utgis av forlaget og mediehuset Sportmedia AS med hovedkontor i Askim. Redaktør for *Friidrett* er Jon Wiik. Bladet samarbeider med Norsk friidretts offisielle nettside.

Magasinet definerer sin målgruppe som trenere, ledere, aktive og engasjerte foreldre innen friidrett. Det inneholder reportasjer fra friidrettsmiljøet, hovedsakelig i Norge, med fokus på talenter, breddeaktiviteter, trening, utstyr og ernæring. Bladet presenterer også resultater, stevnekunngjøringer og terminlister.

Opplaget det første året var 1700, med 98 betalende abonnenter.

Opplag
------

Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

* 2012: 3 279
* 2013: 2 848
* 2014: 2 330

Referanser
----------

1. ↑  MBLs nettsider

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* Sportsmedia om Fagbladet Utdannings egen nettside
**Terje Martinsen** (født 2. mars 1957 i Oslo) er en norsk tidligere fotballspiller, fotballtrener og fotballeder. 

Terje Martinsen spilte seniorfotball i Årvoll IL fra 1977 og spilte der fram til overgangen til Skeid i 1981. Martinsen spilte 249 kamper for Skeids A-lag i perioden 1981 til 1987. Han kom tilbake til Skeid som assistenttrener for A-laget i 1992, og hadde denne jobben til og med 1996, som Bjarne Rønnings assistent, med ansvar for defensiv organisering og dødballer, var Martinsen med på å ta klubben fra 2. divisjon i 1992 til midt på tabellen i Tippeligaen i 1996, som er det siste året Skeid holdt seg i toppdivisjonen i Norge.Fra 1993 til 2009 var han daglig leder i Skeid, og var på et tidspunkt den som hadde vært lengst ansatt som daglig leder i toppfotballen i Norge. Han var markedssjef i klubben fra 2009 fram til han sa opp sin jobb sommeren 2011. Martinsen spilte for Frigg i 1988(opprykk til 1 div) og var spillende trener i Bækkelaget SK(4 div og 3 div) i 1989 og 1990, og i Gjelleråsen IL i 1991 (3 div). Terje Martinsen jobber i dag for Bedriftsidretten Oslo og Akershus(2023)
Terje Martinsen er også landslagssjef i Gåfotball for Norge og leder også rekrutteringsarbeidet for Gåfotballen i Norge, i et samarbeid mellom NFF og NBIF.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel på Skeid.no
**Sentralbadet** er en tidligere svømmehall i Midtbyen i Trondheim som hadde tilhold i kommunens administrasjonsbygning i Prinsens gate 61. Svømmehallen var i bruk i perioden 1959 og frem til 2001, da Pirbadet ble åpnet.

Historie
--------

Spørsmålet om å bygge et sentralbad i Trondheim var på dagsorden allerede før krigen. Svømmehallen ble vedtatt utbygd av bystyret i 1954 som en del av Trondheim kommunes administrasjonsbygning og utførende arkitekt var Roar Tønseth. Bygningen stod ferdig i 1959 og regnskapet fra 1960 viste en total byggekostnad på ni millioner kroner. Bygningen ble oppført i syv etasjer på grunnen til flere sanerte tregårder langs Prinsens gate, Gjetveita og Skradikveita. Utbyggingen gjorde at Skradikveita forsvant helt.

Svømmehallen bestod av et saltvannbasseng på 35 x 12,5 meter. Anlegget bestod ellers av stupetårn, badstue og garderobeanlegg. Svømmehallen ble lagt ned i 2001 ved åpningen av Pirbadet og i 2005 var hele bygningen bygget om til 106 leiligheter underlagt *Sentralbadet borettslag*. Parkeringshuset *Sentralbadet P-hus* har også tilhold i bygningen med 250 parkeringsplasser.

Referanser
----------

1. ↑  Haakon Odd Christiansen, red. (1973). *Trondheim bys historie*. Trondheim: F. Bruns bokhandels forlag. s. 287. ISBN 8271750011.
2. ↑  Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 292–293. ISBN 82-7028-471-8.
3. ↑  Thaulow, Sven (1965). *Bad og svømmeanlegg*. Oslo: Norges badeforbund. s. 99.

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 473. ISBN 978-82-573-1762-1.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sentralbadet, Trondheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Wikioppføring av «Sentralbadet» hos Strinda historielag
**Hethum I.** (eller *Haiton*, *Heythum* eller *Het'um*; død ca 1271) var fra 1226 til 1269 ved ekteskap konge i Kongeriket Lillearmenia.

Liv og virke
------------

Hethum var sønn av Konstantin av Lambron. Konstantin førte etter kong Leo Is død regentskapet for rubenidenes hus for den mindreårige dronning Isabel. Hun giftet seg i 1222 med Philipp av Antiokia, men han gjorde seg upopulær i landet, ble fengslet av Konstantin og de armenske baroner, og til slutt forgiftet i 1226.

Samme år giftet Konstantin den unge Isabel mot hennes vilje med Hethum, som dermed vant kongekronen for sin slekt. Han grunnla hethumidenes dynasti.

Hethums bror Sempad reiste på oppdrag av kongen 1247/51 til mongolenes hoff i Karakorum, møtte Güyük Khan, og anerkjente mongolene som sine herskere, og dette sikret hans hongedømmes politiske liv.

Også Hethum selv foretok reisen til mongolerhoffet i 1254/55. Reisen ble beskrevet i *Haithons, kongen av Lillearmenias, reise til Mongolia og tilbake*, et berømt verk av Hethums ledsager, den armenske historiker Kirakos Gandzaketsi.

Med Hetum begynte den lillearmenske kulturs siste blomstringstid, rundt sentrene Sis og Hromkla, som for en tid var sete for Katholikatet Kilikia.

Mot slutten av 1269 fratrådte han tronen til fordel for sin eldste sønn Leon og treakk seg tilbake som munk til et kloster, og døde der rundt år 1271.

Etterkommere
------------

Med Isabel hadde han åtte barn:

* Euphemia († 1309) ∞ Julian Garnier, Herre av Sidon og Beaufort;
* Maria († etter 1310) ∞ Guido av Ibelin († nach 1270), sønn av Balduin av Ibelin, seneshal av Kypros;
* Sybilla († 1290) ∞ Bohemund den smukke († 1275), Fyrste av Antiokia, greve av Tripolis;
* Rita († 1261/62) ∞ Konstantin, Herre av Sarventikar († etter 1274);
* Leon († 1289), Konge av Armenia;
* Vacahk (døde ung);
* Thoros (\* 1244; † 1266);
* Isabella (døde ung).

Referanser
----------

1. 1 2   Armenske sovjetiske encyklopedi[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Hethum hos fmg.ac

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Lütje Lützen** (født 9. februar 1848 i Tórshavn på Færøyene, død 1. mars 1922 i Korsør i Danmark) var en dansk-færøysk jurist. Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðurstreymoy fra 1878 til 1880.

Han var sønn av sydslesvigske Andreas Christian Lützen og færøyske Eva Margrethe Frederikke Jacobsdatter. Faren var lærer, klokker, lagtings- og landstingsmann samt formann i Tórshavns borgerrepresentasjon. Blant hans søsken var kjøpmennene Nickels og Jacob Lützen samt sogneprest Edvard Lützen. Søsteren Anna Maria Nicoline ble gift med prost Jens Christian Evensen. Lütje Lützen giftet seg i Slagelse i 1884 med danske Helene Kirstine Hornung.

Han ble exam.jur. i 1870 og kom snart til Korsør som fullmektig hos byfogden. Fra 1877 til 1880 var han tilbake i Tórshavn som fullmektig hos landfogden, den øverste politimyndigheten på Færøyene. Han var også med på å grunnlegge den danskspråklige avisen *Dimmalætting*, hvor han ble den første redaktøren, og medlem av Lagtinget. Lützen var igjen fullmektig hos byfogden i Korsør fra 1880 til han avgikk med pensjon i 1913. Han nedla også et stort arbeid for privatbanken i Korsør, som i 1917 ble overtatt av Den danske Landmandsbank. Han var også forsikringsagent og overligningskommissær.

Referanser
----------

1. 1 2  Dahl, Árni (2002). «Ævisøgur». *Løgtingið 150 – Hátíðarrit* (PDF) **(færøysk)**. 2. Tórshavn: Løgtingið. s. 277–278 og 315–316. ISBN 978-99918-966-5-6. Arkivert (PDF) fra originalen 4. januar 2014.
2. ↑  Jacobsen, Óli (22. februar 2014). «Anna Evensen» (PDF) (foredrag ved Svebølle Aktivitetscenter) **(dansk)**. Bjergsted Lokalhistorisk Forening og Arkiv. s. 5–9. Arkivert fra originalen (PDF) 6. mai 2016.
3. 1 2  Falk-Jensen, A. og Hjorth-Nielsen, H. (1957). «Lützen, Lütje». *Danske Jurister 1736–1936* (PDF) **(dansk)**. III. København: I kommisjon hos G.E.C. Gad. s. 114. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

Portal: Færøyene
礼  eller  禮 

**Lǐ** ( 礼, tradisjonelt tegn: 禮 ), som på norsk kunne oversettes til *ritual* eller *seremoni* eller *etikette*, er et sentralt begrep i kinesisk filosofi, fremfor alt i konfucianismen. 

Forvirrende nok har konfucianismen to begreper som lyder *lǐ*, med hver sin innholdsbestemmelse. Det er det eldste denne artikkelen handler om. Det neokonfucianske begrepet lǐ ( 理 ) behandles i egen artikkel.

*Lǐ* var opprinnelig et rent religiøst begrep knyttet til tilbedelsen av guder og ånder. Det betegnet magiske riter som ble utført for å opprettholde den sosiale og kosmiske orden. 

Fra Konfucius' tid av ble begrepet gitt en annen innretning, ved at det ble benyttet om det nettverk av sosiale forpliktelser og omgangsformer som binder et samfunn sammen. I konfusiansk sammenheng ble begrepet en betegnelse for de formelle sosiale ordninger som de gamle vismenn hadde utledet av sin innsikt i den kosmiske orden. *Lǐ* betegnet derfor noe mer enn bare konvensjonelle sosiale normer; for ettersom det er avledet av de naturlige ordninger i kosmos, fortsatt begrepet å spille en kosmisk rolle ved at det harmoniserte forholdet mellom mennesket og sine omgivelser. Det dreide seg om riktig, passende eller anstendig holdning og adferd i alle sosiale relasjoner, avhengig av personens egen plass i relasjonen (som i de fem grunnleggende konfucianske relasjoner: mann-kone, foreldre-barn, hersker-undersått, eldre/yngre søsken, mellom venner). Man har også sammenlignet dette *li*-begrepet som uttrykk for noe naturrettslig.

Ved å kalle disse sekulære omgangsreglene for *rituale* opphøyde Konfucius selve disse dagligdagse til noe sakralt, uten at de dermed nødvendigvis samtidig ble knyttet til noen religiøs transcendens. Samfunnets ritualstrukturalisering blir derved del av den store universale veven: Rituell strukturalisering av de naturlige prosesser som finner sted når «de ti tusen ting» stiger frem fra den opprinnelige tomhet.

Ritualene er emnet for *Riteboken* (Liji) en av de fem konfucianske klassikere. Der behandles ritene i fem kategorier: Ekteskapsriter, sorgriter, militærriter, underholdningsriter og offerriter. Av dem beskrives offerritene som de viktigste og mest mneningsbærende. Under disse ritene bæres det frem offergaver for de avdøde forfedre eller til fordums ledere, keisere eller andre viktige skikkelser.

Referanser
----------

1. ↑  Chan, Wing-tsit (1963). *A Source Book in Chinese Philosophy*. Princeton, New Jersey: Princeton University Press. s. 790.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Spydkast: |
| Konkurrerte for Japans flagg Japan |
| Friidrett Asiamesterskapet i friidrett |
| Bronse | Wuhan 2015 |  54,76 |
| Bronse | Pune 2013 |  55,30 |

**Risa Miyashita** (født 26. april 1984 i Osaka prefektur) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. fremste internasjonale meritt er bronse fra Asiamesterskapet i friidrett 2013 og 2015.

Idrettskarriere
---------------

2006 - 2011
Miyashita fikk bronse i spydkast i det japanske mesterskapet i friidrett 2006 og 2010, og hun vant denne øvelsen i 2011. Hun kom på fjerdeplass i Asiamesterskapet i friidrett 2011, der hennes lagvenninne Yuka Sato tok bronsen.

Hun representerte Japan under VM i friidrett 2011, men ble der slått ut i kvalifiseringsrunden med 26. beste resultat. 

2012 - 2015
Hun kom på tredjeplass i spydkast i det japanske mesterskapet 2012 og 2013, og deltok igjen i Asiamesterskapet i friidrett 2013, der hun kom på tredjeplass med 55,30 meter. I 2014 kom hun på andreplass i det japanske mesterskapet.

I Asiamesterskapet i friidrett 2015 fikk hun igjen bronse i spydkast, bak de to kinesiske utøverne Liu Shiying og Yang Xinli.

2016 - 2017
Hun vant det japanske mesterskapet i juni 2016, og 24. september samme år satte hun personlig rekord med 60,86 meter under det japanske mesterskapet for lag (Japan National Industrial Teams Championships).

I Asiamesterskapet i friidrett 2017 kom hun på femteplass. Hun deltok også i VM i friidrett 2017, men gikk ikke til finalen, etter at hun kastet 53,83 meter i kvalifiseringen og fikk 29. beste resultat.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 256422[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.oaaa.jp[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Profil hos det japanske friidrettsforbundet, JAAF
 (norsk oversettelse), besøkt 13. september 2017.
4. ↑  JAAF - *Women Javelin Throw Final*, besøkt 13.
 september 2017.
5. ↑  RDC Jakarta - *20th Asian Athletics Championships-2013*, besøkt 13. september 2017.
6. ↑  Athletics Asia - *21st Asian Athletics Championships 2015* Arkivert 5. januar 2016 hos Wayback Machine. besøkt 13. september 2017.
7. ↑  - *Competition Calendar 2016*, besøkt 13. september 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Risa Miyashita – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
**Kolmårdens djurpark** er med sitt areal på 1,75 kvadratkilometer Nordens største dyrepark og regnes også som en av de største i verden. Dyreparken ble grunnlagt av Ulf Svensson, som også var parkens direktør i en rekke år. Kolmårdens djurpark ble åpnet for besøkende i 1965.

Parken ligger 18 kilometer nordøst for Norrköping ved Bråvikens nordlige strand, omkring 100 meter over havet. Dyreparken holder cirka 80 forskjellige arter, hvorav flere er utrydningstruet og inngår i både svenske og internasjonale bevaringsprogrammer. Kolmården eies av et privat aksjeselskap.

Med over 700 000 besøkende hver sommer er dyreparken en av Sveriges største feriedestinasjoner[], med eget hotell, delfinshow, flere berg- og dalbaner og temaparken Bamses Verden.

Kilder
------

* Sven Gillsäter (1983). *Ett sånt djurliv på Kolmården*. Höganäs: Bokförlaget Bra Böcker. ISBN 9171606114.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kolmården Zoo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |

1. ↑  .
**Kolonien Georgia**, en av de sørlige koloniene, var den siste nordamerikanske kolonien som ble etablert av Storbritannia i det som skulle bli USA.

Kontrakten for **Provinsen Georgia** ble signet av Georg II av Storbritannia 21. april 1732 og grunnlagt av James Oglethorpe. Kolonien ble oppkalt etter kong Georg. Det opprinnelige dokumentet spesifiserte at kolonien var mellom Savannah og Altamaha elvene opp til deres kilder og så vestover «hav til hav». Området innenfor kontrakten hadde tidligere vært del av den opprinnelige provinsen Carolina.

Det kongelige rådet fullførte dokumentet 9. juni 1732. Styringsrådet klarte ikke å styre kolonien slik at kontrakten ikke ble oppfylt. 23. juni 1752 ba styret om et nytt forsøk ovenfor kongen, ett år før kontrakten gikk ut. 7. januar 1755 sluttet kolonien offisielt å være en styrekoloni og ble en kronkoloni.

Koloniens opprinnelige formål ifølge Oglethorpes plan, var som straffekoloni for bosetning av mennesker i gjeldsfengsel. De første fangene ankom 12. februar 1733, en dag som fremdeled feires som Georgia-dagen. I et halvt århundre var kolonien en viktig måte å bli kvitt overbefolkningen i britiske fengsel. Etter at britene mistet kontroll over provinsen, opprettet de den første kolonien i Australia til å tjene samme formål.

Fra 1732 til 1758 var de mindre sivile inndelingene distrikter og landsbyer. I 1758 ble provinsen Georgia delt inn i åtte deler, i tillegg til fire andre som ble lagt til i 1765. I 1777 ble de opprinnelige åtte fylkene i Georgia opprettet.

I praksis var bosetningen i kolonien begrenset til området rundt Savannah-elven. Det vestlige området i kolonien forble territoriet til Creek konføderasjonen til det den amerikanske revolusjonskrigen, da det ble avstått til USA i 1805.

Eksterne lenker
---------------

* LOC: Etablering av Georgia-kolonien 1732-1750
* Carl Vinson Institute of Government, University of Georgia: Historien til Georgia
* Sir John Percival dokumentene, også kalt: Egmont dokumentene, 1732-1745. University of Georgia Hargrett Library.
* Dagboken til Viscount Percival senere den første jarlen av Egmont. University of Georgia Hargrett Library.
Fuglefossen i Risdalen
**Risdalen** er en bekkedal i Østre Toten, mellom Kraby og Lensbygda. Dalen er veldig preget av forurensing fra noen år tilbake, og dette har medført at skogen er derfor i noe som kalles «Eldringsfasen» 

Risdalen er foreslått vernet på grunn av dets mangfoldige fugle- og planteliv, og søknaden ligger foreløpig under behandling.

På Toten er Risdalen et populært ekspedisjonsmål, både for skoleelever og voksne i nærmiljøet. Det som er unikt fra Risdalen i forhold til andre små daler i området, er Fuglefossen. Fuglefossen er en ca. 14 meter høy foss, som videre renner ut i en liten elv. Dette er drikkevann for det lokale fuglelivet. 

Risdalen og Fuglefossen ligger skjult inne i en stor skog i området, skogens navn er ukjent. Om du vil besøke Risdalen er turen fra Lena Ungdomsskole om lag 4 kilometer.

Ved første øyekast vil man se det som en vanlig skog, men når man kommer nærmere vil man se at det er mange bratte kanter å takle før man kommer ned i selve dalen.

Eksterne lenker
---------------

* Visitrisdalen.com[*død lenke*]
**Luftskipene R31 og R32** var to stive britiske luftskip,(rigid airhip) bygget i de siste måneder av første verdenskrig *His Majesty's Airship R31og R32* De var konstruert ved marinens tegnekontor *Royal Corps of Naval Constructors* – med assistanse fra en tysk desertør (Herr Müller)) som tidligere hadde arbeidet for den tyske fly-og luftskipfabrikken, Schütte-Lanz. R31 og R32 ble bygget hos Short Brothers i Cardington. Luftskipets ramme var lavet av laminert furu og oppdelt i skott. De laminerte furuspantene var sikret mot vann og varme gjennom impregnering. I skottene var det plassert 21 gassfylte beholdere[1] *R3* var det største britiske luftskip som fløy før krigens slutt og disse var de største trekonstruksjoner som da var bygget.

Luftskipene i bruk
------------------

### *R31*

*R31* gjennomførte sin første prøvetur på ti timer i juli 1918 under Squadron Leader W.C. Hinks kommando. Skipet oppnådde en toppfart på 70 mph (110 km/t) som var langt over den forventede 50–55 mph (80–89 km/t) og raskere enn noe nnet luftskip på den tid. Hun var opprinnelig drevet med seks 275 hp (205 kW) Rolls-Royce Eagle motorer, men i lys dets ytelse og for å redusere bruken av drivstoff ble en motor fjernet, dermed ble det en reduksjon i maks fart, men fortsatt en tilfredsstilende.65 mph (105 km/t); tilsvarende *R32* som ble bygget med seks motorer ble ombygget til fem .

### *R32*

Etter formell aksept av Royal Navy gjorde *R32* sin første prøvetur 3. september 1919 og den 6. september fløy hun til RNAS i Pulham, Norfolk. Den 10. september fløy hun i formasjon med R33 over Nederland, Belgia og Nord-Frankrike og tilbake til Pulham. I oktober 1919 ble *R32* med resten av luftskipsflåten formelt overlevert Royal Air Force. Så fulgte en periode da luftskipene ble brukt av  *National Physical Laboratory* for strukturelle tester. Den 29. mars 1920 ble hun fløyet til sin base i Howden, East Yorkshire for utrustning og brukt til opplæring av mannskaper i det amerikanske selskap som hadde kommet for å akseptere *R38* (ZR-2). Da den metallbygde *R80* ble tilgjengelig, ble bruken av den nå antikverte *R32* i trekonstruksjon stoppet og for å spare penger, tatt ut av tjeneste. Skjelletet ble demontert.

Brukere
-------

 Royal Navy

Referanser
----------

1. ↑  Payne, Alan. «The Mystery of Airship R31». Naval Historical Society of Australia. Besøkt 25. juni 2008.
2. ↑  Airship Heritage Trust R32
*For filmen ved samme navn, se Luftslottet som sprengtes (film).*
***Luftslottet som sprengtes*** (svensk *Luftslottet som sprängdes*) er en bok skrevet av Stieg Larsson, utgitt posthumt i 2007 av Gyldendal Norsk Forlag. Dette er den tredje boken i *Millennium-trilogien* – kriminalromanene om Mikael Blomkvist og Lisbeth Salander. De to andre bøkene i serien er *Menn som hater kvinner* (2006) og *Jenta som lekte med ilden* (2007).

Handling
--------

To personer blir fraktet med helikopter til et sykehus i Stockholm. En av dem er Lisbeth Salander, som nylig har blitt skutt i hodet og levende begravd. Mannen som forårsaket hendelsene, hennes egen far, er også livstruende skadet etter at Lisbeth angrep han med en øks. Lisbeth kjemper en kamp for å overleve, både skuddet i hodet og mot faren som ligger på samme sykehus, i tillegg er hun mistenkt for å ha drept flere mennesker. I mens graver journalisten Mikael Blomkvist i Lisbeths fortid, og gjør alt han kan for å få henne frikjent for anklagene.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Dagbladet – Solid luftslott
* Stieg Larssons hjemmeside

| * v
* d
* r
Stieg Larsson |
| --- |
| Millennium-trilogien | *Menn som hater kvinner* (2005) **·** *Jenta som lekte med ilden* (2006) **·** *Luftslottet som sprengtes* (2007) |
| Filmene | *Menn som hater kvinner* (2009) **·** *Jenta som lekte med ilden* (2009) **·** *Luftslottet som sprengtes* (2009) **·** *The Girl with the Dragon Tattoo* (2011) |
| Relaterte artikler | Eva Gabrielsson **·** Lisbeth Salander **·** David Lagercrantz |

Portaler: Litteratur | Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** OCLC **·** OCLC **·** OCLC **·** MusicBrainz
 |