recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Zjeleznovodsk** (russisk: Железново́дск) er en by i Stavropol kraj i Russland. Den ligger rundt 130 km sørøst for Stavropol. Innbyggertall: 25 135 (folketelling 2002).

Navnet betyr «Jernvann» ettersom mineralvannskildene i Zjeleznovodsk var antatt å ha et høyt innhold av jern. Zjeleznovodsk er, sammen med Pjatigorsk, Jessentuki, Kislovodsk og Mineralnyje Vody, en del av mineralvannsområdet i Kaukasus, et berømt russisk kurbadområde. Byens økonomi dreier seg i hovedsak om sanatorier og kurbad, hvor tistusenvis av mennesker fra hele Russland og de tidligere sovjetrepublikkene kommer året rundt for å feriere og hvile, så vel som for å forebygge og behandle mange sykdommer på mage, nyre og lever.

Zjeleznovodsk har de siste årene blitt åsted for den Internasjonale Varmluftsballongfestivalen.

Referanser
----------

1. ↑  ; arkiveringsdato: 24. april 2020; arkiv-URL: .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Zheleznovodsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Byer i Stavropol kraj |
| --- |
| Administrativt senter: Stavropol |
| Flagget til Stavropol kraj | Blagodarnyj **·** Budjonnovsk **·** Georgijevsk **·** Ipatovo **·** Izobilnyj **·** Jessentuki **·** Kislovodsk **·** Lermontov **·** Mikhajlovsk **·** Mineralnyje Vody **·** Neftekumsk **·** Nevinnomyssk **·** Novoaleksandrovsk **·** Novopavlovsk **·** Pjatigorsk **·** Svetlograd **·** Zelenokumsk **·** Zjeleznovodsk | Russlands flagg |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Navigatørene** er den norske avdelingen av en internasjonal kristen tverrkirkelig bevegelse, med arbeid i over 120 land. Bevegelsen arbeider i studentmiljøer, menigheter og forsamlinger, blant nyutdannede og ungdom.

Navigatørene arbeider gjennom personlige samtaler, gruppearbeid, veiledning, lederopplæring, forkynnelse og seminarer. Bevegelsen ønsker å være for alle faser i livet, en «medvandrer» gjennom hele livet, en livsløpsbevegelse. I tenårene, studietiden, tiden rett etter studietiden, arbeidslivet, og familiefasen for dem som stifter familie.

Visjon
------

Navigatørenes visjon er at stadig flere møter Jesus og kommer til tro på Ham ved at enkeltmennesker utrustes til å leve et tydelige disippelliv.

Historie
--------

*The Navigators* ble startet på 1930-tallet. Dawson Trotman, fra California, fikk et kall til å undervise i kristent disippelskap. Han begynte i skolen og på søndagsskoler. Etterhvert spredte arbeidet seg til sjøfolk i den amerikanske marinen.

Kilder
------

* www.navigatorene.no/

Eksterne lenker
---------------

* www.navigatorene.no/ – hjemmeside
* www.navigators.org/us/ – hjemmeside, USA
**Krister Are Isaksen** (født 15. april 1970) er en tidligere norsk fotballspiller.

Isaksen startet karrieren i Skrim, men flyttet til Kristiansand som 14-åring. Der gikk han gradene i Start inntil han ble tatt opp i A-stallen før 1988-sesongen.

Etter tre sesonger i Start ble han i 1991 hentet til Strømsgodset av tidligere landslagssjef Tor Røste Fossen. Han gikk mye skadet i starten og fikk lite spilletid den første sesongen, som endte med nedrykk og cupgull for Godset. Isaksen ble toppscorer i Strømsgodset i Tippeligaen i 1993, 1995 og 1996. Oppholdet i Drammen inneholdt også cupfinale i 1993 og et nytt nedrykk i 1994. Isaksen oppnådde legendestatus i Drammen da han scoret det avgjørende målet mot Start i siste serierunde i 1996, en scoring som gjorde at SIF berget plassen i Eliteserien på målforskjell. Dette var det siste han gjorde i Strømsgodset før han returnerte til nettopp Start. Her ble han klubbens toppscorer to år på rad før han la opp i løpet av 1999-sesongen.

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Krister Are Isaksen, www.transfermarkt.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Krister Isaksen – FIFA Rediger på Wikidata

* (en) Krister Isaksen – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (no) Krister Isaksen – Norges Fotballforbund Rediger på Wikidata
* Profil hos altomfotball.no
**Western Digital Corporation** eller bare **Western Digital** (forkortet til *WDC* eller *WD*) er et amerikansk selskap som ble grunnlagt i 1970 og er i dag en av verdens største produsenter av platelagre for personlige datamaskiner. Selskapet har en lang historie i elektronikkindustrien som produsent av integrerte kretser, mikroprosessorer, diskettenheter, båndopptakere, men hovedsakelig platelagre.

Selskapet ble grunnlagt den 23. april 1970 av Alvin B. Phillips, den gang ansatt hos telekommunikasjonsselskapet Motorola, under navnet General Digital for hovedsakelig (og kortvarig) å produsere MOS-testutstyr. Selskapet ble raskt produsent av særskilt halvlederutstyr og fikk sin startkapital fra flere enkeltstående investorer og industrigiganten Emerson Electric Company. En gang i juli 1971 fikk selskapet sitt nåværende navn og introduserte deretter sitt første produkt, *WD1402A* UART. I løpet av de første årene av 1970-tallet fikk selskapet sine inntekter fra å selge integrerte kretser (mikrobrikker) for kalkulatorer og var den største uavhengige produsenten i 1975, men oljekrisen på midten av 1970-tallet og at deres største selger av kalkulatorer, Bowmar Instrument, gikk konkurs, førte til at Western Digital i 1976 også måtte erklærte seg konkurs, og Emerson trakk seg ut.

Tidlig på 1980-tallet produserte selskapet platelagre, og i 1983 vant de kontrakten med å produsere for IBM for deres nye IBM Personal Computer. Kontrolleren, *WD1003*, ble grunnlaget for parallell ATA-tilslutning (som Western Digital utviklet sammen med to andre selskaper). Gjennom det meste av 1980-tallet var produktene basert på *WD1003* som skaffet det meste av selskapets inntekter, og for en tid ga enorm vekst for selskapet.

Produkter
---------

My Book-serien av platelagre går fra 200 GB og opp til 4 TB (4000 GB).

Western Digital framstiller også interne platelagre og nettverksbasert lagring i mange størrelser og kapasiteter.

Referanser
----------

1. ↑  Disk Drive Industry Update: Volume 76, Needham Company, 1. juni 2011
2. ↑  Smith, William D. (11. februar 1975): «Bowmar Will Ask Reorganization». *The New York Times*, s. 55.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Western Digital – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
*Denne artikkelen handler om Alfa Romeos 1750/2000 sedan. For 1750/2000 GTV Coupe, se Alfa Romeo 105/115 Coupé. For 1750/2000 Spider, se Alfa Romeo Spider.*

**Alfa Romeo 1750/2000** var en serie mellomklassebiler fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, som ble produsert mellom 1967 og 1972. 

Sedanmodellen «1750 Berlina» ble introdusert i 1967 sammen med coupéen 1750 GTV og cabrioletmodellen 2000 Spider. 1750-modellene erstattet de tidligere 2600 Berlina, Sprint og Spider øverst i Alfa Romeos modellprogram. I motsetning til 2600-modellene var 1750-modellene mindre og billigere, delte mange komponenter med andre modeller fra Alfa Romeo, og solgte i langt flere eksemplarer.

1750 Berlina var basert på den eksisterende sedanmodellen Giulia, som forble i produksjon. 1750 var ment å ligge øverst i sedansegmentet, over Giulia-utgavene med henholdsvis 1300 og 1600 ccm sylindervolum. I USA forsvant Giulia fra markedet, og 1750 Berlina erstattet modellen helt, mens de solgt parallelt i Europa.

I 1972 ble 1750-serien erstattet med 2000-serien, etter at omkring 100 000 eksemplarer var produsert.

2000
----

2000-serien ble produsert mellom 1971 og 1977. Motorvolumet var økt til 2,0 liter, og den enkleste måten å se forskjell på 1750 og 2000 er grillen, som er ulik på de to modellene.

Eksterne lenker
---------------

* Motorbase: Alfa Romeo 1750 Berlina Arkivert 29. november 2005 hos Wayback Machine.
* Motorbase: Alfa Romeo 1750 GTV Arkivert 21. februar 2006 hos Wayback Machine.
* Motorbase: Alfa Romeo 1750 Spider Arkivert 11. januar 2006 hos Wayback Machine.
* Berlina Register
**Alfa Romeo SZ** (1989–91) er en to-dørs sportsbil fra italienske Alfa Romeo, tegnet av Fiats designsenter (Mario Maioli og Robert Opron), hvis utkast for **ES-30, experimental sportscar**, vant mot Alfas eget og Zagatos utkast.

**SZ** (Sport Zagato, 1036 eks.) hadde 3-liters V6-motor på 210 hk. Den ble bygget i glassfiber og plast i Terrazzano di Rho ved Milano av Zagato på samme understell som Alfa Romeo 75. **RZ** (Roadster Zagato, 1992–93, 278 eks.) var en cabriolet med nesten likt utseende, tilpasningene tegnet av Zagato. Den italienske pressen ga den tilnavnet *Il mostro* (monsteret). Den eneste gjenværende av de fire prototypene (#0004) var i 2008 i norsk eie.

* SZ SZ
* RZ RZ

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Alfa Romeo SZ***  eller  ***Alfa Romeo RZ*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  The SZ & RZ ( ES-30 ) Story..
2. ↑  Tore Kubberød, *Har verdens eneste* i Østlandets Blad den 20. februar 2008.
**King James Version** (**KJV**) er en engelsk bibeloversettelse som begynte i 1604 og ble fullført i 1611 av Den engelske kirke. Den ble trykket av kongens trykker, Robert Barker. Dette var den tredje offisielle oversettelse til engelsk. Den første var *Den store Bibel* (*Great Bible*) bestilt av Den engelske kirke under regimet til kong Henrik VIII, og den andre var *Biskopenes Bibel* (*Bishop's Bible*) i 1568. I januar 1604 kalte kong Jakob I av England inn til en konferanse ved Hampton Court hvor den nye engelske versjonen ble mottatt som svar på de problemer som ble oppfattet av de tidligere oversettelser bemerket av puritanerne, en fraksjon innenfor Den engelske kirke.

Kongen utvalgte 54 personer til å arbeide med oversettelsen. De holdt på i syv år. Oversettelsen kom ut første gang i 1611. Den ble deretter sett på som standardutgave i Storbritannia i flere århundrer. Siden har det kommet ut nye utgaver hvor språket har blitt modernisert. Den første utgaven omfattet også de deuterokanoniske bøker, men siden 1800-tallet har de vanligvis blitt utelatt. 

Denne bibeloversettelse fikk stor innflytelse på utformingen av det engelske språk og engelsk litteratur, og særlig Herman Melville og William Wordsworth var dypt påvirket av den. Den har et poetisk språk som kan oppleves som gammeldags for dagens lesere, men *King James Version* er fortsatt en av de mest solgte bibeloversettelsene blant engelsktalende.

Referanser
----------

1. ↑  Daniell, David (2003): *The Bible in English: its history and influence*, New Haven, Conn: Yale University Press, ISBN 0300099304, s. 204
2. ↑  Hill, Christopher (1997): *Society and Puritanism in pre-revolutionary England*, New York: St. Martin's Press, ISBN 0-312-17432-2, ss. 4-5

Eksterne lenker
---------------

* (en) King James Bible – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Bible (King James) – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** OCLC **·** GND **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Friedrich «Fritz» Hermann Heinrich Kraatz** (født 4. februar 1906, død 15. januar 1992) var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1928 i St. Moritz.

Kraatz vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1928 i St. Moritz. Han spilte på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Canada og Sverige. Sveits' resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var seier med 4-0 over Storbritannia og tap med 0-4 mot Sverige og 0-13 mot Canada. OL-turneringen i ishockey 1928 var også både det tredje verdens- og det trettende europamesterskapet i ishockey.

OL-, VM- og EM-medaljer
-----------------------

* OL 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey, Sveits
* VM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Bronse Bronse i ishockey, Sveits
* EM 1928 Sveits’ flagg St. Moritz - Sølv Sølv i ishockey, Sveits

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Fritz Kraatz – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Fritz Kraatz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Fritz Kraatz – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Fritz Kraatz – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Fritz Kraatz – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Skogteglfly** (*Diarsia mendica*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er vanlig over hele landet i Norge, også i fjellet.

Utseende
--------

Sommerfuglen er middelsstor (vingespenn 28–39 mm), og en kraftig bygd nattfly. Fargen varierer sterkt, men er gjerne mer eller mindre rødlig brun eller grå. Noen eksemplarer er nesten ensfargede, andre kontrastrikt tegnede. Forvingen er noe avrundet, vanligvis med tydelige, lyse nyre- og ringmerker. To mellomlinjer avgrenser vingens midtfelt, den innerste av disse er ganske rett, den ytterste buet. De er vanligvis godt synlige. Bakvingen er grå.

Levevis
-------

Arten lever i skog og på heier. Larvene kan spise en lang rekke ulike løvtrær, busker og urter, blant andre bjørnebær (*Rubus* spp.) og blåbær (*Vaccinium myrtillus*). De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli og kommer gjerne til lys. De kan være svært tallrike, særlig i bjørkebeltet.

Utbredelse
----------

Skogteglfly er utbredt i Europa og i det nordlige Asia østover til Kamtsjatka, sørover til Kina. I Norge finnes den over hele landet, men er gjerne mest tallrik i høyereliggende strøk.

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 25. juli 2020. Besøkt 25. juli 2020.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Diarsia mendica* på UK moths:
* Utbredelsesdata:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *vanlig teglfly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig teglfly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *vanlig teglfly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *vanlig teglfly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig teglfly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *vanlig teglfly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Diarsia mendica* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Diarsia mendica* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**«King Creole»** er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Jerry Leiber og Mike Stoller, som ble gjort kjent av Elvis Presley. Den ble skrevet til filmen med samme navn.

Presley spilte sangen inn i Radio Recorders i Hollywood 23. januar 1958. Paramount-produsenter var Walter Scharf og Paul Kagan.

Den ble utgitt på EP-platen *King Creole Volume 1* (RCA Victor EPA 4319) i september 1958 samt på LP-platen *King Creole* (RCA Victor LPM 1884). Den kom på en andreplass på Billboard Top Pop Album-listen.

I Storbritannia ble «King Creole» utgitt på single. Den entret den britiske singlelisten 4. oktober 1958, lå der i seksten uker og fikk en annen plass som beste plassering.

I Norge lå den på VG-lista i tyve uker i 1958/1959, hvorav en tredjeplass i fem uker.

I 1959 inkluderte Cliff Richard den på LP-platen *Jack Good's Oh Boy!* (Parlophone PHC 1072).

Roald Stensby and his Rocking Dukes spilte den inn 30. oktober 1959. Den ble utgitt på EP-platen *King Roald at Jordal Amfi* (Odeon GEON 40).

«Bokreol» med Øystein Sunde
---------------------------

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Bokreol» i mars 1979 på Sundes musikkalbum *Hærtata hørt* (Philips 6317 049). Sunde skrev selv den norske teksten hvis jeg-person treffer en dame som han flytter sammen med. Men plustelig drar hun sin vei og etterlater seg alle sine eiendeler unntatt sin bokreol. Hele poenget med teksten er uansett at titlene «King Creole» og «Bokreol» ligner fonetisk på hverandre. Det siste ble poengtert av Sunde selv da han og Kari Svendsen utgjorde et lag på musikklek programmet *Beat for beat den 2. februar 2001. På denne innspillingen deltok:*

* Øystein Sunde: vokal, gitarer
* Bjørn Christiansen: gitar
* Iver Kleive: piano
* Svein Gundersen: bass
* Per Ivar Johansen: trommer
* Fredrik Wibe: kor
* Rolf Wibe: kor

«Bokreol» ble utgitt 2006 på samlealbumet *Sundes verden – 52 av de aller beste*. Både tekst og noter til «Bokreol» ble publisert i notaboka *Kjekkere å ha–2* i 1992.

Referanser
----------

1. ↑  «Tape Log – King Creole». Arkivert fra originalen 3. juli 2007. Besøkt 12. august 2009.
2. ↑  «Sessions 1950's». Arkivert fra originalen 12. oktober 2008. Besøkt 10. desember 2018.
3. ↑  Elvis Presley Discography 1958
4. ↑  Chart Stats - Elvis Presley - King Creole
5. ↑  norwegiancharts.com - Elvis Presley - King Creole
6. ↑  The Cliff Richard Fan Club[*død lenke*]
7. 1 2  Spinner Records – Medium: *Hærtata Hørt* – Øystein Sunde (1979)
8. 1 2  Sunde, Øystein (1997) *Du må'kke komme her og komme her*. Ex Libris Forlag AS; Oslo. ISBN 82-7384-621-0 s. 128/133
9. ↑  VG – 2. februar 2001 side 54.
10. ↑  *Hærtata hørt* – informasjon på omslagets innerpose
11. ↑  Sunde, Øystein (1992). *Kjekkere å ha–2*. Ex Libris Forlag AS: Oslo. ISBN 82-7384-292-4 s. 16/17
**Alfa Romeo MiTo** (2008–18) er en liten tredørs småbil (B-segmentet) fra italienske Alfa Romeo.

Den ble et av de siste designprosjektene utført ved *Centro Stile* i Arese ved Milano, før eieren, Fiat, flyttet designhuset til Torino og virksomheten i Arese opphørte. Mito bygges på Fiats "small"-plattform i Torino på Mirafiori-fabrikkene til Fiat (som siden 1986 har eid Alfa Romeo). Navnet "MiTo" er en forkortelse for Milano-Torino.

Motorene var 1,4-liters bensin og 1,3- og 1,6-liters diesel. Toppmodellen, **Quadrifoglio Verde (QV)**, har en 170-hesters motor, som også brukes i **Maserati edition** (100 bygd; Fiat eier også Maserati). MiTo fikk i 2011 start & stopp-teknologi, og ble den første utrustet med Fiats nye automatgir med dobbeltclutch (som Alfa kalte *TCT* for *Twin Clutch Tech*). I 2014 kom små kosmetiske endringer, samt Fiats to-sylindrete 0,9-liter *Twin-air* bensinmotor på 105 hk.

* 
* 
* QV QV

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia CommonsSearch Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Alfa Romeo MiTo*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  «Alfa Romeo to close Milan style centre and lay off workers». *eurocarblog.com*. Arkivert fra originalen 21. juni 2009. Besøkt 6. november 2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. februar 2014. Besøkt 8. mai 2016.
2. ↑  Andrei Tutu, *Alfa Romeo MiTo Gets Twin Clutch Gearbox* i autoevolution.com den 28. januar 2011.
3. ↑  Alfa Romeo MiTo Arkivert 5. mai 2016 hos Wayback Machine. i Auto Motor & Sport.
Eksempel på S&P-ratinger, fra 2018

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AAA | AA | A | BBB | BB | B | CCC | CC/D |

**Standard & Poor's** (**S&P**) er et amerikansk kredittvurderingsbyrå. Det er en divisjon i McGraw-Hill som publiserer finansiell forskning og analyse av aksjer og obligasjoner. De vurderer også kredittverdigheten til lånetakere (utstedere) av obligasjoner ved bruk av en standardisert vurderingsskala. Selskapet er blant de tre største på sitt område, sammen med Moody's og Fitch Ratings.

Ratingene til S&P kategoriseres fra AAA som beste score, til C som dårligste score. I 2011 falt Hellas ned på score CC, det laveste nivået. Land med score "R" er underlagt administrative oppfølging og faller i praksis under "C"-nivået. Den 6.august 2011 ble USA nedgradert fra AAA til AA+, mens Kina på samme tidspunkt har scoren AA-. 

Score hos kredittratingbyråer er utslagsgivende for markedets vurdering av sannsynligheten for at et land (eller et selskap) kan innfri de forpliktelser som er inngått overfor kreditorer og investorer. Land og store selskaper som utsteder f.eks obligasjoner, vil få redusert score dersom byrået anser det som sannsynlig at landet eller selskapet i framtiden vil være mindre i stand til å innfri forpliktelsene i form av renteutbetaling eller innfrielse av obligasjonene. Markedet vil reagere på en slik nedvurdering ved å sette opp rentene landet eller selskapetmå betale for lån (eksempelvis obligasjonslån).

Standard & Poor's er også kjent for flere viktige aksjeindekser:

* S&P 500 (USA-basert, dekker selskaper over hele verden)
* S&P/ASX 200 (Australia)
* S&P/TSX (Canada)
* S&P/MIB (Italia)

Selskapets historie
-------------------

I 1860 utga Henry Varnum Poor *History of Railroads and Canals in the United States*. I boken ble det sammenstilt forretningsinformasjon om jernbaneselskapene. Henry Varnum grunnla senere fselslappet *H.V. and H.W. Poor Co.* sammen med sønnen Henry William. Det utga nye opplag av boken.

I 1906 grunnla Luther Lee Blake *Standard Statistics Bureau*. Selskapet skulle formidle finansinformasjon om selskaper utenfor jernbanebransjen. I 1941 ble de to selskaper slått sammen til **Standard & Poor's Corp**. Selskapet har sinen 1966 inngått i selskapsgruppen McGraw-Hill.

Referanser
----------

1. ↑  «History of Railroads and Canals in the United States». *Library of Congress Catalog Record*. Library of Congress.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) S&P Global Ratings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Standard-&-Poor’s Website

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Stand Up Bergen** er en bergensk standupklubb som ble startet av Bengt Ståle Tvedt og Christoffer Andreas Dedekam Schjelderup i desember, 2005. 7 desember åpnet en klubb der folk i Bergen kan gå og oppleve Stand Up på regelmessig basis. Roar Brekke, Pål Rønelv og Micken, som alle er lokale komikere sto på scenen sammen med Doffedutten, som er klubbens hovedkonferansier.

Flere navn har kommet opp fra dette miljøet. Vidar Hodnekvam, Stian Bipp, Anders McAuley og Grim Moberg er bare noen av de mange komikerne som reiser rundt i Norge og headliner og konferansierer på alle klubbene som etterhvert har dukket opp. Selda Ekiz, som er kjent fra "Newton" var også en av de faste komikerne som stod på scenen her før hun ble programleder på NRK.

Det hele startet på Det Akademiske Kvarter. Helt frem til ombyggingen i 2007 holdt SUBergen til på huset. De fleste klubbkvelder ble arrangert i Storelosjen og et par ble holdt nede i Teglverket. Klubben ble fort populær og det ble hele tiden utvidet frekvens på arrangementene. Da Kvarteret ble midlertidig stengt på grunn av oppussing, flyttet klubben til Ricks. Der har den holdt til siden.

Nå er det klubbkvelder hver eneste onsdag og fredag i sesongen. Tar pause i desember og deler av sommeren. Klubben er nå den nest største i Norge. Foruten faste klubbkvelder, arrangeres også enkeltshow, Comey Fight Club og HumorLaboratoriet. SUBergen setter også opp egne show og konsepter utenom Bergen og har skapt et levende miljø for komikere i Bergen.

Humorlaboratoriet holder til på Kosmo. Et utested som ligger rett ved Fløibanen i Bergen. Der holder vi standup annenhver torsdag på scenen de har nede i kjelleren. Der kommer de nyeste komikerne og tester ut sitt beste materiale, og de beste komikerne tester ut sitt nyeste materiale.

SUBergen holder kurs og workshops. Har et eget forum for lokale komikere og blir drevet for det meste av komikerne selv på ulønnet basis. Det er idag Pål Rønelv og Christoffer Andreas Dedekam Schjelderup som styrer skuten og skal ha mye av æren for at det nå er en spennende standup-scene i Bergen.
*Må ikke forveksles med sportsbilen Alfa Romeo 33 Stradale fra 1967*
**Alfa Romeo 33** (1983–95) er en mindre familiebil fra italienske Alfa Romeo.[1]

Den ble bygget på en basis fra Alfa Romeo Alfasud i underkant av 1 million eksemplarer, og ble etterfulgt av Alfa Romeo 145/146.

Den kom først som kombi tegnet av Pininfarina og stasjonsvognen **Giardinetta** (senere omdøpt **Sports Wagon**), tegnet av Ermanno Cressoni (1939–2005) ved Alfas eget designkontor *Centro Stile*. Utover diverse bensin boksermotorer kunne den også fås med dieselmotor. **Quadrifoglio Oro** var en velutstyrt utgave, mens **4x4** fra 1984 hadde firehjulsdrift.

Serie II **Nuova** fra 1990 hadde litt endret utseende og mindre rustproblem etter galvanisering som i Alfa Romeo 164.

Etter tre år uten norsk Alfa-importør startet Ugland Auto Import A/S i 1991 import av 33, Alfa Romeo 75 og Alfa Romeo 164. En 33 med 1.7 liter boxer Quattrovalvole (QV, 16 ventiler) med 132 hestekrefter kostet da omtrent 200 000 kroner.[2]

* kombi
* Giardinetta


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Alfa Romeo 33*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  *Passion on a budget* fra den britiske *The Scotsman*.
2. ↑  Are Wormnes, *Potent Italiaimport* i Aftenposten den 12. februar 1991.
*Se Alfa Romeo Giulietta (1954) og Alfa Romeo Giulietta (2010) for to andre modeller med samme navn*
**Alfa Romeo Giulietta** (1977–85) er en familiebil fra italienske Alfa Romeo, laget i omtrent 380 000 eksemplarer.

Den var bakhjulsdrevet og ble bygget på samme plattform som Ferrari Alfetta, med 1,3-liters rekkefirer på 95 hk og 1,6-liter på 122, fra 1979 fås også 1,8 liter med 122 hk. **Super** fra 1980 hadde 2 liter og 130 hk. Serie II fra 1981 hadde mindre kosmetiske endringer. **Autodelta** fra 1982 hadde 175 hk (bygd for homologering),[1] og var litt som **Giulietta Turbodelta** med sin KKK og 170 hk. 2-liters turbodiesel på 82 hk fra *VM motori* kom i 1983. Tredje serie het "84". Modellen ble i 1985 etterfulgt av Alfa Romeo 75.

* 
* turbodelta
* polizia


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Search Wikimedia Commons |   |  Wikimedia Commons har media  relatert til (kategori): ***Alfa Romeo Giulietta (1977)*** 
 |

 |

Referanser
----------

1. ↑  Alfa Romeo Giulietta 1977 to 1985 fra britske autoexpress.co.uk den 10. desember 2010.
Trommeslagere fra Nordnæs Bataillon
En **trommeslager i buekorps** er en sentral og dominerende musiker i buekorpsene i Bergen.

Vanligvis er de plassert midt i korpset og er ledet av en tamburmajor. De fleste buekorpsene har egne trommemarsjer, men det finnes også en del felles. Av og til har korpsene konkurranser der et er om å gjøre å få det andre korpset ut av sin takt. Det er også konkurranse om byens beste trommeslager på Buekorpsenes dag som holdes hvert fjerde år. Hver vår er det utallige avisskriverier da studenter syns det blir for mye bråk av trommeslagerne i buekorpsene.

Slagerkonkurransen på Buekorpsenes dag
--------------------------------------

Tom Alexander Klementsen  Foto: Nina Aldin Thune 
Vinnere av slagerkonkurransen på buekorpsenes dag, f.v.: Magne Larsen (1978 - Nordnæs), Trond Størksen (2006 - Sydnæs), Stig Klemetsen (1998 - Sydnæs), Kenneth Vågenes (1990 - Sydnæs) og Kurt Djupevåg (1982 - Sydnæs)  Foto: Nina Aldin Thune 
Siden 1970 har det blitt arrangert konkurranse om beste trommeslager under Buekorpsenes dag. 
I 1970 hadde hvert korps tre slagere hver, og alle disse tre fra vinnerkorpset ble dermed regnet som vinnerne i 1970.

Fra 1974 måtte hvert korps velge én slager hver, og én slager ble dermed regnet som beste slager – og kan smykke seg med tittelen «verdensmester i tromming».

Deltakerne dømmes etter:

1. **Tromme** – Hvordan trommen er stemt, lyd og klang
2. **Stil** – Holdning (rett i ryggen, blikket rett frem), Uniformering
3. **Marsj** – Vanskelighetsgrad, Utførelse av marsjen
4. **Teknikk** – Takt, Drilling

De som har hatt denne gjeve tittelen er:

* 1970  Geir Nordnes, Leif Magnus Jensen og Jan Pedersen, Skansens Bataljon
* 1974  Geir Nygård, Skansens Bataljon
* 1978  Magne Larsen, Nordnæs Bataillon
* 1982  Kurt Djupevåg, Sydnæs Bataljon
* 1986  Bjarte Fauskanger, Skutevikens Buekorps
* 1990  Kenneth Vågenes, Sydnæs Bataljon
* 1994  Tony René Andersen, Nygaards Bataljon
* 1998  Stig Hugo Klemetsen, Sydnæs Bataljon
* 2002  Andreas Bjordal, Wesselengens Bataljon
* 2006  Trond Størksen, Sydnæs Bataljon
* 2010  Tom Alexander Klementsen, Sydnæs Bataljon

Referanser
----------

1. ↑  Schønfelder, Lotte; *Leve tradisjonen! Buekorpsenes dag 1970-2010* Bergen 2010 side 134
2. ↑  «Buekorpsene.com: «Buekorpsenes dag 2010»». Arkivert fra originalen 20. mai 2010. Besøkt 14. juli 2010.

Litteratur
----------

* Schønfelder, Lotte; *Leve tradisjonen! Buekorpsenes dag 1970-2010* Bergen 2010 ISBN 978-82-7129-242-3

Eksterne lenker
---------------

* Bilder fra trommekonkurranse mellom Lørdagskorpsene 2004
* Buekorpsene.com: «Buekorpsmarsjer»[*død lenke*]
***Pretty Girls & Grey Sweaters*** er debutalbumet til den norske artisten LidoLido (Peder Losnegård). Det ble utgitt 3. februar 2012, på Universal Music Norway. LidoLido har selv produsert hele albumet i sitt hjem i Tysvær og har spilt mesteparten av instrumentene selv. Flere kjente artister gjester på albumet. I løpet av 2011 ble det gitt ut to singler fra albumet; «Different» (mest spilte låt på NRK P3 i 2011) og «Turn Up The Life» (blant annet fremført live under Spellemannprisen 2012).

Sporliste
---------

1. «Melody (Intro)»
2. «Comfortable»
3. «Turn Up The Life» (Featuring Yosef og Timbuktu)
4. «Different»
5. «Hey Girl»
6. «Numbers»
7. «Hold My Hand» (Featuring Elise Luhr)
8. «Chop It Up»
9. «All This Time» (Featuring Proviant Audio)
10. «Nightplane» (Featuring Ole Edvard Antonsen)
11. «I'm Not A Rapper»
12. «Fake ID – Little Steven Edit – Bonustrack»
13. «Different Part II – Bonustrack» (Featuring Bernhoft)

Referanser
----------

1. ↑  ««LidoLido troner på radio»». *nrk.no/lydverket*. NRK. 16. desember 2011. Besøkt 28. august 2012.
**Alfa Romeo GT** (2003–10) er en 3-dørs sportslig familiebil fra italienske Alfa Romeo i Milano. Den ble først vist i Genève i mars 2003 og overtok for Alfa Romeo GTV (1995) som en Grand tourer med god plass til bagasje, men lite plass i baksetet.

Den ble bygget i Pomigliano ved Napoli, der de også bygget Alfa Romeo 156 (som GT deler understell med) og Alfa Romeo 147 (som ga GT sitt interiør). Utseendet er tegnet av Bertone i Torino. 

GT hadde bensinmotor på 165 eller 240 hk og diesel på 150. GT solgte i 80 000 eksemplarer,
tre ganger så mye som den litt større 3-dørs Alfa Romeo Brera som kom i 2005 og (var basert på den nyere Alfa Romeo 159).

* 
*

Referanser
----------

1. ↑  Stian Gihle, *DinSide.no: Test av Alfa Romeo GT Arkivert 25. august 2007 hos Wayback Machine.* fra Dinside.no den 28. mai 2005
2. ↑  Luca Ciferri. «The car that Alfa should have built». Automotive News. Besøkt 9. april 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alfa Romeo GT – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* www.alfa-gt.de, GT-eiere fra Tyskland
**Prestvannet** (eller **Prestvatnet**) er et vann ved tettstedet Vanse i Farsund kommune i Agder. Vannet har et areal på 0,33 km², ligger 3 moh, og er en del av Nesheimvassdraget. Vannet ble fredet i 1988, og har vært en del av ramsarområdet Lista våtmarksystem siden 1996. Fra Kleivlandsvatnet i nord, kommer Åmdalsbekken og munner ut i Prestvannet. I sør fortsetter Brynebekken under Prestvatn bru, langs Bryne og Austre Vatne, før den munner ut i Nesheimvannet.
Vannstanden ble senket to meter i 1918 i forbindelse med drenering av deler av Hellemyra. Vannstanden i Brastadvannet og Nesheimvannet ble samtidig senket. I dag brukes vannet som kajakkbane, spesielt av Farsund kajakklubb. Banen strekker seg langs mesteparten av vannet, men i vestre del er det innført padlingsforbud.

Fisk
----

Aure finnes i relativt tette bestander i vannet under gode reproduksjonforhold. Fisk på 200 – 400 gram er vanlig. Sjøaure og laks svømmer til vannet og et stykke videre opp i Åmdalsbekken.

Dyreliv
-------

Området utgjør et viktig våtmarksområde for overvintrende ender, dvergdykkere, sivhøner og riksefugl. Det finnes også hekkeområder for rørsanger, sivsanger og myrsanger. Av spesielle arter lever det taffelender og toppdykkere. Per 1998 var det registrert 130 arter i området, hvorav 50 har tilknytning til våtmark. Svaner, gråhegre og sothøne overvintrer også i vannet. Prestvannet er også hekkeplass for stokkender, vadefugl, småfugl, knoppsvane, kanadagås og grågås. Vannet og kantsonen bestående av løvtrær, er gode jaktområder for flaggermus.

Referanser
----------

1. ↑  «Prestvatnet». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 27. oktober 2016.
2. ↑  «NVE Atlas». *Vassdrag – Innsjødatabase.*  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 27. oktober 2016
3. 1 2 3  Prestvannet; Arkivert 25. januar 2016 hos Wayback Machine. Naturbase.no

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Prestvannet
* Farsund kajakklubb[*død lenke*]
**Trombofili** eller **hyperkoagulabilitet** er en medfødt eller tilegnet tendens til å danne blodpropper (tromboser). I medisinsk terminologi beskrives tilstanden ofte som en *protrombotisk* eller *hyperkoagulabel* tilstand 

Blodproppene sitter ofte i blodårene (venene) i bena, som er de karene som fører blodet tilbake til hjertet. Man skiller mellom de overfladiske blodårene, som kan føles og ses under huden, og de dype blodårene, som er dekket av muskler og annet vev. 

Blodproppene medfører en betennelsesreaksjon og kalles derfor også for årebetennelse. Hvis de dype blodårene rammes, er det risiko for at blodproppen river seg løs (emboliserer) og setter seg fast i lungene (lungeemboli). I de fleste tilfeller er det mulig med medisinsk behandling for å forebygge og behandle blodproppene.

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
**Tromlingene** er en øygruppe utenfor Tromøy og er en del av Raet nasjonalpark.

Tromlingene ligger i Arendal kommune i Agder, utenfor fylkets største øy, Tromøy. Østre del av Tromlingene er fuglereservat, mens vestre del er naturreservat og vernet på grunn av sine verdifulle våtmarker. Her beiter sauer hver sommer og floraen består hovedsakelig av snaue gressarter kun avbrutt av einer. Løsmassene er sand og store mengder rullestein. Det vokser ikke trær på øya, men det registrert rundt 200 plantearter og rundt 130 fuglearter, deriblant rundt 30 forskjellige arter med vadefugler.

Tromlingene betyr noe slikt som *Småtromøyene*. Selve navnet kommer av grunnordet «Þruma». Þruma stammer muligens av thramer som betyr rand eller kant. 

Tromlingene står nevnt i flere eldre tekster, og det er 29 store og små gravrøyser fra bronsealderen og vikingtiden. I 1207 stod et slag her mellom birkebeinerne og baglerne.

Kilder
------

* Informasjonshefte om Raet landskapsvernområde fra Fylkesmannen i Aust-Agder.

Eksterne lenker
---------------

* Ut.no – Tromlingene[*død lenke*]
* Inatur – Tromlingene[*død lenke*]
* Naturpærler - Tromøy og Tromlingene
* Fylkesmannen i Aust-Agder - Forvaltningsplan for Tromlingene og Store Torungen naturreservater
* Verneforskrift for Tromlingene naturreservate[*død lenke*] (PDF-fil)
* Botanikk.no – Plantefunn på Tromlingene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Krister Sørgård** (født 20. april 1970) er en tidligere norsk langrennsløper og langrennstrener.

Sørgård tilhørte norgeseliten fra 1992 til 2001, uten noen gang å ta steget helt opp i verdenstoppen. Han debuterte i verdenscupen ved å bli nr 25 på femmila i Vang (flyttet fra Holmenkollen) i 1992. I NM 1992 tok han bronse på 50 km og han deltok på Kirkenes og Omegn Skiklubb sitt vinnerlag i 3 × 10 km stafett, sammen med Vegard Ulvang og Magne Hellerud.

Han deltok i VM 1993 med en 10.-plass på jaktstarten som beste resultat. I 1996 fikk han sin eneste pallplassering i verdenscupen da han ble nr. 2 på femmila i Holmenkollen. I 1998 tok han NM-gull 15 km jaktstart og sølv på 30 km klassisk.

Våren 2003 overtok han som hovedtrener for det norske herrelandslaget i langrenn. Han hadde stor suksess i sitt første VM (Oberstdorf 2005), der det norske herrelaget tok tre gull og avsluttet med tredobbelt på den klassiske femmila. Ett år senere slet det norske laget i OL i Torino, og Sørgård ble utsatt for sterk kritikk, blant annet på grunn av laguttaket, da han hverken tok ut noen av skiskytterne eller Petter Northug jr til troppen.

Til tross for kritikken mot Sørgård var det likevel overraskende da han våren 2006 trakk seg som landslagstrener for å lede en bilforretning på Hønefoss. Morten Aa Djupvik overtok som hovedtrener etter Sørgård.

Medaljer i norske mesterskap
----------------------------

| Plassering | Øvelse | År |
| --- | --- | --- |
| Gull | 15 km jaktstart | 1998 |
| Gull | Stafett | 1992 |
| Sølv | 30 km langrenn | 1998 |
| Sølv | Stafett | 2001 |
| Bronse | 30 km langrenn | 1993 |
| Bronse | 50 km langrenn | 1992, 1994, 1999 |

Referanser
----------

1. ↑  – Valgte riktig lag Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine. Nettavisen 19.2.2006
2. ↑  Krister Sørgård slutter i Norges Skiforbund Arkivert 14. juni 2007 hos Wayback Machine. Norges Skiforbund 18. april 2006

Eksterne lenker
---------------

* (en) Krister Sørgård – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
**Mantineia** (gresk: *Mαντίνεια*, tidligere også **Antigonia** – Αντιγόνεια) var en by i antikkens Arkadia i det sentrale Peloponnes som var åstedet for to betydelige slag i klassisk gresk historie. Det er også et byområde i dagens Arkadia i Hellas med sitt sete i landsbyen Nestani.

Dagens by
---------

I moderne tid var Mantineia en tidligere kommune i Arkadia på Peloponnes, men siden reformen i lokalstyre i 2011 er den blitt en del av kommunen Tripoli hvor den er en kommunal enhet. Dets sete var landsbyen Nestani som hadde 778 beboere i 2001. Mantineia er lokalisert i den nordøstlige delen av Arkadia. Dens kommunale enhet har et landareal på 205 393 km² og en befolkning på 3 510 innbyggere. De største av de andre landsbyene er Artemísio (654 beboere), Loukás (653 beboere), og Kapsas (505 beboere).

Historie
--------

Det første slaget ved Mantineia i 418 f.Kr. var peloponneserkrigens største slag på land. På den ene siden stod Sparta og deres gjenværende allierte, og mot dem Athen, deres allierte og byer som hadde gjort opprør mot spartanerne. Etter at Lakhes, den athenske kommandanten, ble drept, vendte krigslykken, og athenerne og de allierte arméene flyktet, et resultat som ble tillagt spartanernes større mot.

Det andre slaget ved Mantineia i 362 f.Kr. brøt Spartas hegemoni. Athen og Sparta var allierte, men Theben vant, selv om deres største general, Epaminondas, falt i slaget.

Den makedonske kong Antigonos III Doson omdøpte senere byen til Antigonia etter seg selv. Mantineias navn ble gjeninnført av den romerske keiser Hadrian.

Referanser
----------

1. ↑  Kallikratis Arkivert 12. juli 2017 hos Wayback Machine. (PDF) det greske innenriksdepartementet (gresk)
2. ↑  Hazlitt: *The Classical Gazetteer*, s. 215, The Ancient Library

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mantineia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Arkeologi | Historie


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Kristen sang og musikk** er et tobinds leksikon over kristen sang og musikk. Verket kom ut med første bind i 1962 og andre bind i 1965 på Runa forlag. Redaksjonen besto av Lars Aanestad, Sigurd Lunde, Karsten Ekorness og Johan B. Straume. 

Formålet med verket var ifølge redaksjonen å gi større kjennskap til «vår gamle salmeskatt» og «våre åndelige sanger i sin alminnelighet», om sangmaterialet og biografiske forhold vedrørende tekstforfatterne så vel som utdypet kjennskap til det musikalske element (komponister) og den gudstjenestlige tradisjonssammenheng som sangene og salmene hører hjemme i.

> Det er de fyldige artikler om kirkemusikk, om salmer og åndelige sanger, om salmetonenes skaper og kirkens menn for øvrig som preger dette verket.
> 
> 
> Ella Arntsen
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Fra verkets forord
2. ↑  Ella Arntsen: Kristen sang og musikk. Anmeldelse i Bok og Bibliotek nr. 2, 1963 side 133

Eksterne lenker
---------------

* Kristen sang og musikk 1 hos Nasjonalbiblioteket
* Kristen sang og musikk 2 hos Nasjonalbiblioteket
Romersk skipssnabel, fra de puniske kriger
**Skipssnabel** eller **rostra** (av lat. *rostrum*) I antikken også brukt om bronsebelagte spisse rambukker i forstavnen på krigsskip. Disse kunne brukes som rambukker, til å lage hull i fiendtlige skip.

Ved sjøslag var det vanlig å ta rostra til den tapende part som krigsbytte. Etter slaget ved Antium i 338 f.Kr. hvor romerne seiret over volskarane (*volsci*), satte de stavnene fra fiendeskipene opp rundt talerstolen i Forum Romanum. Denne ble senere kjent som *rostra*, flertallsformen av rostrum. I moderne engelsk er «rostrum» fremdeles et ord for talerstol.

* Modell av romersk trirem med rostrum.Modell av romersk trirem med rostrum.
* Restene av rostraen på Forum Romanum i Roma.Restene av rostraen på Forum Romanum i Roma.

Kilder
------

* Farstad, Olav (1929) *Latinsk-norsk ordbok*, s. 297 – Brun, Trondhjem.
* Fuchs, J.W. (1968) *Illustrert klassisk realleksikon*, s. 227 – Aschehoug, Oslo.
* Steen, Tone. «rostra» (14. februar 2009), *Store norske leksikon*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Krister Andersson** (født 1951) er en svensk jazzmusiker (tenor-saksofon, klarinett).

Klassisk Virtuos
----------------

Han var tidlig skolert innen klassisk musikk med kammermusikk og klarinett som hovedområde. Senere ble han influert av Bernt Rosengren, John Coltrane og Joe Henderson, noe som gjorde at han beveget seg over til jazz-genren.

Jazz-virtuos
------------

Tidlig i sin jazz-karriere var han bl.a med på to utgivelser med den norske gitaristen Thorgeir Stubø som erstatter for sin mentor, Bernt Rosengren: *Rhythm'a'ning*, (Cadence Jazz Records, 1986), innspilt i 1983, samt *Flight*, innspilt delvis 1983 og 1985 (Hot Club Records, 1986).

Gyllene Skivan
--------------

Krister Andersson har mottatt det store jazztidskriftet Orkesterjournalens utmerkelse, Gyllene Skivan to ganger for platene *Krister Andersson and Friends* (Dragon, 1986) og "About time (Flash Music)" (Dragon, 1993). 
Nasjonalt har han ellers ledet Krister Andersson Quartet (*Concord and Time*, Flash Music, 1997). Han spiller sammen med kollega og mentor Bernt Rosengren i gruppa "Summit Meeting", som har den sjeldne besetningen med to tenorsaksofoner. Her foreligger bl.a utgivelsen "Bent's Jump" (Dragon, 1993). Andersson går ikke av veien for å benytte seg av både altsaksofon og klarinett i dette ensemblet, noe som det sies han har tilsvarende gode ferdigheter på.
Med Bengt Hanson på bass, ga han ut *Catching the Moment* (Dragon, 2001).
Han har spilt i «Jess Jazz Group» (*Saxism Party*, 2004).
I gruppen DUOJ spiller han med Cecilia Jonshult vokal og Lars Jonshult bass (*Betraktelser*, 2004).

Improvisator
------------

Krister Andersson spiller i en moderne neo-bop stil. Han reknes som en av Europas ledende, der hans spill kan beskrives[*hvem?*] som fantasifullt, teknisk kompetent, harmonisk komplekst og energisk.[]

Krister Andersson er fremdeles en ettertraktet klassisk solist.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Krister Andersson på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Krister Andersson på MusicBrainz Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Aplerbecker Hütte** er et tidligere stål- og jernverk i bydelen Aplerbeck i Dortmund. I 1865 ble forgjengeren til selskapet grunnlagt av *Blücher AG* (grunnlagt 1856) under navnet *Commandit-Gesellschaft Aplerbecker Hütte*, med en egenkapital på 1 million Vereinsthaler. Selskapet gikk konkurs i 1859, men gjenoppstod som *Aplerbecker Hütte* etter at *Blücher AG* kjøpte selskapets produksjonslokaler, såvel som dets jernmalmgruver og etablerte et puddelverk og valseverk. I desember 1858 ble masovnen i bedriften satt i drift. Imidlertid var det ikke kapital for å utvide; bedriften var dermed ikke istand til noen økonomisk drift av metallurgiske anlegg, og ny kapital var ikke tilgjengelig. 192 arbeidere ble permittert i 1859 grunnet konkursen til Blücher AG, og den 10. mars 1860 ble masovnen satt ut av drift. I august 1861 ble hele anlegget oppkjøpt av åtte medlemmer av det tidligere styret for 200 000 Vereinstaler. De tilknyttede jernmalmgruvene ble også oppkjøpt. Etter gjenopprettelsen i 1862 kunne driften bli gjenopptatt i *Commandit-Gesellschaft Aplerbecker Hütte*.

Portal: Tyskland
Kart som viser beliggenheten til Skiringssal i forhold til Tjølling og Kaupang
**Skiringssal** var en markeds- og kultplass i Vestfold, fem-seks km nordøst for dagens Larvik sentrum, i norrøn tid.

Skiringssal nevnes flere ganger i norrøn litteratur. *Skiring* kan bety «den skinnende» og refererer til guden Frøy. Frøy var guden for godt år og fred, fruktbarhet, grøderikdom, fremgang og handel. I den forstand kan Skiringssal bety «Frøys hall». De skriftlige, historiske kildene forteller om Ynglingkongenes Skiringssal, kongssete og maktsentrum for Norges første by, Kaupang. 

Det er en vanlig antagelse at *Skiringsal* er det samme som *Skiringes heal*, som nevnes av den nordnorske sjøfareren og handelsmannen Ottar fra Hålogaland (rundt 880-tallet) da han fortalte om «nordmennenes land» til Alfred av England, og om reisen han hadde gjort langs norskekysten, innom Skiringssal og Hedeby, før han kom til London.

Skiringssal folkehøyskole i Sandefjord er oppkalt etter stedet.

Utgravning
----------

Utdypende artikkel: Kaupangen i Skiringssal

Ottar fra Hålogalands reise langs norskekysten på 880-tallet. Ottar var innom blant annet Skiringssal og Hedeby, før han kom til Alfred av England i London der han fortalte om reisen.
Utgravningene av Kaupangen i Skiringssal avdekker et bysamfunn som stammer helt tilbake fra 800-tallet. Kaupang var det generelle norrøne navnet for «kjøpstad», «by», «handelsplass», mens Skiringssal trolig var vikingtidens navn på stedet. 

I 2000 ble tuftene etter gildehallen på kongsetet til Skiringssal-kaupangen, oppdaget og gravd ut på Huseby nær Kaupang ved Viksfjorden i tidligere Tjølling kommune. På et naturlig høydedrag ble restene etter en 33 x 10 meter stor hall gravd fram, plassert på et kunstig formet platå som kan minne om funn fra Uppsala i Sverige. 

På 700-tallet, da ynglingekongene Halfdan Kvitbein og Øystein Fjert regjerte, var Skiringssal det sentrale maktsentret som kontrollerte og beskyttet vikingenes handelsplass på Kaupang. Stedet der hallen Skiringssal ble gravet ut, heter i dag Huseby.

Referanser
----------

1. ↑  Knut Helle (10. desember 2007). «Kaupang i Skiringssal». *Historisk tidsskrift*: 619–633.

Eksterne lenker
---------------

* Universitetet i Oslo om Kaupang-undersøkelsen i Vestfold
* Oscar Albert Johnsen: «Vestfoldriket blir til»
* Litteraturliste