recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Reyt regn* (Rødt regn) fra 1980, 66x50 cm, Listasavn Føroya
**Ingálvur av Reyni** (18. desember 1920 i Tórshavn, død 26. november 2005 i Tórshavn) var en kunstmaler og grafiker av *annen generasjon* på Færøyene.

Ingálvur av Reyni har med sin ekspresjonisme gjort opprør mot det tidligere kravet til *episk innhold* i kunsten, som hans forgjengere forholdt seg til. Han har ledet billedkunsten inn på nye veier, inspirert av en klar koloristisk fransk tone, med røtter hos Paul Cézanne og Henri Matisse.

En separatutstilling i Tórshavn i 1961 ble banebrytende – i og med at den for første gang viste en direkte abstrakt oppfatning av naturen. Bildene hadde navn som *Kurpali* (uorden) og *Sjón í fuglaeyga* (utsikt fra et fugleøye). Utstillingen varslet ikke noen absolutt overgang til nonfigurativ kunst – Ingálvur av Reyni dyrket på 60- og 70-tallet fremdeles landskapsmotivene, om enn mer abstrahert, især når det gjaldt sentraltemaet *bygda ved havet*. Farveholdningen veksler fra sterke klare farver, via et gråskjær til det dypt sorte register.

En serie verk fra 70-taller er abstraksjoner over figurgrupper, med titler som *pike* og *mennesker ved havet*. Spesielt må nevnes et triptykon fra 1979, som eies av Listasavn Føroya. De siste årene var Ingálvur av Reyni overveiende *abstrakt kunstner*, hvis man kan bruke dette begrepet om nonfigurativ kunst som så tydelig bygger på naturens strukturer.

Reyni døde den 26. november 2005 i sin hjemby Tórshavn.

Priser og legatudeling (utvalg)
-------------------------------

* 2000 - Mentanarvirðisløn Landsins
* 1996 – Ole Haslunds Kunstnerfond
* 1986 – Eckersbergmedaljen

Referanser
----------

1. 1 2   Kunstindeks Danmark, «Ingálvur av Reyni», Kunstindeks Danmark kunstner ID 10222[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Artists of the World Online, AKL Online kunstner-ID 40146362[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* FaroeArtStamps.fo - Ingálvur av Reyni (på dansk. Skrevet av Bárður Jákupsson

Litteratur
----------

* Finn Terman Frederiksen. *Rød Regn: En bog om maleren Ingálvur av Reyni*. Randers Kunstmuseums Forlag, 1998 – ISBN 87-88075-25-7 (184 s.)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ingálvur av Reyni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Ingálvur av Reyni – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Art.fo – Ingálvur av Reyni biografi og portrett
* Kunst Indeks Danmark biografi, verkliste mm

Portaler: Kunst | Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Dansk biografisk leksikon **·** Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS
 |
**Lena «Supa» Sayed** (født 1981) er en norsk artist. Hun er kjent for å ha medvirket på flere låter med Gatas Parlament. Hun har også samarbeidet med Tommy Tee.

I 2006 gav Supa Sayed ut EP-en Motgift, sammen med Don Martin fra Gatas Parlament. Sayed fortsatte samarbeidet med Gatas Parlament, og deltok på fire låter på Gatas Parlaments utgivelse Kidsa har alltid rett og på EP-en *Counter Strike*. Spesielt tittelsporet fra denne utgivelsen ble kjent og nådde en niendeplass på VG-lista. Også på Gatas Parlaments utgivelse *Dette forandrer alt* fra 2011 er hun med, denne gangen på *Seinsommernatta*.

Hun deltar også på Tommy Tees låt *Meet The Legends* sammen med Bun B. Denne er på hans utgivelse *Studio time*.

Sayed var tidligere medlem i bandet Quintrophenia fra Namsos, som i 1997 ble trønderske mestere i rock.

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Kampen fortsetter i melodiøs ramme Arkivert 29. april 2011 hos Wayback Machine. Adresseavisen, 27. mai 2008, side 9
3. ↑  VG-lista: Counter Strike EP (*med videostreaming*)
4. ↑  Seinsommernatta (med Aslak og Supa Sayed) (*med lydstreaming*)
5. ↑  *ALT er forandret*, Dagbladet, 24. juni 2011, side 44, seksjon A, del 1
6. ↑  Bergensavisen: Tommy Tee
7. ↑  «Namdalsavisa: Entrer scenen med originalbesetninga». Arkivert fra originalen 28. mai 2018. Besøkt 27. mai 2018.

Litteratur
----------

* Don Martin, Aslak Borgersrud, Elling Borgersrud ; *Gatas Parlament : Røverhistorier og raptekster* , 2009 ISBN 9788202304614

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Rockipedia **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Reinhard Bendix** (født 25. februar 1916 i Berlin, død 28. februar 1991 i Berkeley) var en tysk-amerikansk sosiolog og statsviter.

Bendix utvandret i 1938 til USA og fikk sin utdannelse der. Han tok doktorgraden ved Universitetet i Chicago, der han også startet sin universitetskarriere. Etter å ha vært ved Universitetet i Chicago fra 1943 til 1946 var Bendix et år ved University of Colorado. Deretter flyttet han i 1947 til University of California, Berkeley der han resten av sin karriere. Først var Bendix tilknyttet universitetets sosiologiske institutt, men i 1972 flyttet han til institutt for statsvitenskap. Bendix hadde gjesteforskeropphold og tilknytninger også til utenlandske institusjoner, blant annet Columbia University, University of Oxford, Det frie universitet Berlin, Universitetet i Konstanz, Det hebraiske universitetet i Jerusalem og Universitetet i Heidelberg.

Reinhard Bendix regnes som en viktig bidragsyter til historisk sosiologi og sammenlignende politikk, men bidro også innenfor politisk teori. Han spilte også en sentral rolle som den som introduserte Max Webers tenkning i USA, da særskilt gjennom boken *Max Weber: An Intellectual Portrait* (1960). Andre sentrale arbeider er *Work and Authority in Industry* (1956), *Nationbuilding and Citizenship* (1964), *Kings or People* (1978), *Force, Fate and Freedom* (1984), *From Berlin to Berkeley* (1986) og *Embattled Reason* (1988–1989). 

Bendix var medlem av American Academy for the Advancement of Science og ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Leeds, Universitetet i Mannheim og Universitetet i Göttingen. I 1986 holdt Bendix Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen.

Referanser
----------

1. 1 2   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 118702041, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 6845[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id bendix-reinhard[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6n91hvm, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.asanet.org[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Guggenheim fellows ID reinhard-bendix[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   www.asanet.org[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Biografi Arkivert 9. november 2007 hos Wayback Machine. fra University of California, Berkeley

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NDL **·** NKC **·** BNE **·** CiNii
 |
Hundekehlefenn
Skogshusvær i Hundekehlefenn
**Hundekehlefenn** er et 100 dekar stort naturvernområde i Grunewald i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. Området ligger i tunneldalen Grunewaldseenkette mellom Grunewaldsee og Hundekehlsee. Gjennom området går *Hundekehlekanalen*.

Etymologi
---------

Hundekehle kan være avledet av begrepet *Hundequele*, et samlingssted for hundekoblene under drivjaktene, kanskje med utgangspunkt i det nærliggende jaktslottet Grunewald. Navneeksperten Schlimpert antar imidlertid at ordet er avledet av *hunt*, et annet ord for *Ackermass* (måleenhet for åker) og *kele* for *Schlucht* (slukt). *Fenn* er et lavtysk ord for «myr», som kjennes fra engelsk *fen* og dansk *fenne*, og går igjen i de norske stedsnavnene Fana (av norrønt *fen*) og Fennefoss.

Referanser
----------

1. ↑  Online Enzyclopädie
2. ↑
3. ↑
4. ↑

Litteratur
----------

* Gerhard Schlimpert, *Brandenburgisches Namensbuch, Teil 3, Die Ortsnamen des Teltow*, Hermann Böhlaus Nachf. Weimar, 1972, om begrepet *Hundekehle* side 226, om ordet *Fenn* sidene 74, 38.

Eksterne lenker
---------------

* Senatsverwaltung für Stadtentwicklung Berlin: NSG Hundekehlefenn

Portal: Tyskland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Slaget ved Ekornholmen** var et sjøslag på Mjøsa utkjempet mellom ribbungene og birkebeinerne i 1222. Ekornholmen ligger over ti kilometer nordvest for Minnesund, utenfor Feiring på vestbredden av Mjøsa.

Etter at ribbungene hadde underlagt seg Hadeland og Toten i løpet av vinteren 1221 til 1222, utvidet de området de kontrollerte til å omfatte mesteparten av det indre Østlandområdet – med unntak av Hedmark og landet øst for Mjøsa. Med en flåtestyrke på Mjøsa og hærstøtte fra hedmarkingene hadde birkebeinerne vært i stand til å hindre inntrenging fra ribbungene.

Sigurd Ribbung samlet styrker sommeren 1222. Disse ble overført til skipene som var blitt ført opp Glomma til Øyeren. Flåten bestod av et ukjent antall mindre fartøyer og fortsatte opp Glomma fram til Vorma (som renner ut fra Mjøsa).

Da ribbungene kom forbi Minnesund startet de letingen etter birkebeinerne. De lå utenfor Feiring ved Ekornholmen på vestsiden av sjøens sørende.

Under sjøslaget hadde hedmarkingene trolig færre skip, men sto under ledelse av flere dyktige sysselmenn. Harald Stangarfylja (kanskje «folen fra Stang»), Olav Mok («den søvnige»), Fridrek Slafse og Torgeir biskopsmann hadde alle erfaring som sveithøvdinger. Birkebeinerne og hedmarkingene sto imot og lyktes med å overvinne ribbungene som måtte flykte etter at de var drevet opp på land mot Toten. Sigurd Ribbung led et tap på fire sveithøvdinger: Styr prest, Ørnulv fra Forvell, Torbjørn Rig og Audun Austansjor fra Østensjø. 200 av ribbungene falt også under kampene.

Nederlaget i slaget ved Ekornholmen samt den sterke birkebeinerflåten på Mjøsa hindret ribbungene i å få kontroll over Hedmark i flere år fram til 1225.

Kilder
------

* *Håkon Håkonssons saga*
**Howa 1500** eller **Howa M1500 (豊和M1500, *hōwa-M1500*)** er en sylinderlåsrifle produsert i Japan av Howa. Den brukes blant annet av jegere og av myndigheter som skarpskyterrifle.

Beskrivelse
-----------

Mekanismen på Howa 1500 har en del slående likheter med samtidige sylinderlåser fra Sako. Låskassen leveres i 3 ulike lengder avhengig av hvilken patron våpenet er kamret for. De tre lengdene samt noen tilgjengelige kamringer er:

* Howa 1500 Mini: .223 Rem, 7.62x39 mm, 6.5 mm Grendel
* Howa 1500 Short: .22-250, .223 Rem, .204 Ruger, 6.5×55 mm, .308 Win. .30-06 Springfield
* Howa 1500 Long: .300 Win Mag, .338 Win Mag, 7 mm Rem Mag, .375 Ruger

Mini-lengden ble innført i 2017. Howa 1500 leveres enten i blånert eller rustfri utførelse og kan fås med ulike pipeprofiler.

Howa 1500 brukes som skarpskytterrifle av det japanske politiet, samt av den japanske kystvakten ved siden av Howa Type 64.

Eksportmodeller
---------------

Howa produserer også M1500-mekanismen strippet (uten skjefte) som så sendes til andre våpenprodusenter for ferdigstillelse og salg under et annet merkenavn. Weatherby Vanguard er et slikt eksempel. M1500 har tidligere også blitt solgt på denne måten av Mossberg, Inter-Arms og Smith & Wesson.

Se også
-------

* SIG Sauer 200 STR
* Tikka T3

Referanser
----------

1. ↑  Komine, Takao; Sakamoto, Shinichi. *SST - the Japan Coast Guard Special Forces* **(japansk)**. Namiki-shobou. ISBN 978-4890631933.
2. ↑  «Rifle Review: Howa HCR by David E. Petzal - Tuesday, January 31, 2017».

Eksterne lenker
---------------

* Howa USA sin nettside
En kunstneres fremstilling av HD 29587 B, en brun dverg i bane rundt stjernen HD 29587, anslått å være rundt 55 jupitermasser.
En **super-Jupiter** er en planet som er mer massiv enn Jupiter. Flere slike har blitt oppdaget utenfor solsystemet, mye på grunn av at de er store og enklere å oppdage enn mindre planeter. Selv om det er vanskelig å dra en direkte linje mellom super-Jupiter og brune dverger, har man noen kjennetegn: alle himmellegemer med en masse >25 ganger Jupiters masse klassifiseres som en stjerne.

Eksempelvis harhimmellegemer på grensen mellom planet-brun dvergstjerne blitt kalt super-Jupiter, som Kappa Andromeda b rundt Kappa Andromeda.

I 2011 kjente man til 180 slike planeter, noen av dem hete, andre kalde. Selv om de veier mer enn Jupiter, er mange av dem omtrent like store.

Referanser
----------

1. 1 2  Kitchin, Chris (2012). *Exoplanets: Finding, Exploring, and Understanding Alien Worlds*. s. 167–168. ISBN 9781461406440.

|  |  |
| --- | --- |
| Portalikon | Portal:Astronomi  |

Portal: Astronomi
«Caddy» har flere betydninger.
Natalie Gulbis med caddie under major-turneringen LPGA Championship i 2008.
En **caddie** eller **caddy** er i golf en person som tar hånd om en spillers utstyr under spill og som kan gi råd underveis. I profesjonell golf har alle spillerne hver sin faste caddie som gir råd om køllevalg og strategi. Profesjonelle caddier får vanligvis en prosentandel av spillerens inntekter, og mange tjener derfor svært godt. For eksempel fikk Tiger Woods' første caddie, Mike «Fluff» Cowan, selv en stor tilhengerskare, og hans senere caddie, Steve Williams, er mangemillionær etter å ha jobbet for Woods siden 1999.

Ordet *caddie* kommer fra fransk *le cadet*, som betyr «junior» eller «den yngste i familien». Å ta i bruk franske ord var ikke uvanlig i Skottland, golfsportens fødested, og ordet *cadet* er første gang sett i engelsk språk i 1610 og ordet *caddie* eller *cadie* dukket opp kort etter i 1634. Ordet ble brukt i skotske byer om bærere og visergutter, og i løpet av 1800-tallet utviklet begrepet seg til å betegne gutter som bar golfkøllene.

Eksterne lenker
---------------

* Professional Caddies Association

| * v
* d
* r
Golfterminologi |
| --- |
| Golfscore | 
* Hole in one
* Kondor (-4)
* Albatross (-3)
* Eagle (-2)
* Birdie (-1)
* Par (0)
* Bogey (+1)

 |
| Golfslag | 
* Backspin
* Chip
* Draw
* Duff
* Fade
* Hook
* Mulligan
* Pitch
* Putt
* Shank
* Slice

 |
| Banen | 
* Bunker
* Divot
* Dogleg
* Fairway
* Green
* GUR
* Links
* Out of bounds
* Rough
* Tee
* Vannhinder

 |
| Golfutstyr | 
* Driver
* Peg
* Spoon
* Stimpmeter
* Wedge
* Wood
* Jern
* Golfball

 |
| Annet | 
* Caddie
* Cut
* Dormie
* Dropp
* Fore
* Fourball
* Foursome
* Greens in regulation
* Greenfee
* Greenkeeper
* Handikap
* Loft
* Major
* Matchspill
* Pengeliste
* Playoff
* Scramble
* Scrambling
* Slagspill
* Slope
* Straffeslag
* Tour

 |

Portal: Golf

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Finska litteratursällskapets bygning i Helsingfors  Foto: Tuomo Koistinen 

**Suomalaisen Kirjallisuuden Seura** (SKS) (svensk **Finska litteratursällskapet**) er en organisasjon som har som mål å fremme kjennskap til og forsking på finsk kultur og kulturarv, særlig språk, litteratur og folketradisjon.

SKS ble grunnlagt i 1831 av folk i kretsen rundt Helsingfors universitet som var interessert i finsk språk og å fremme en nasjonal reising via arbeidet for språket. Røttene til SKS ligger i Åboromantikken rundt Åbo Akademi fra 1820-tallet. 

SKS publiserte blant annet Kalevala i 1835 og Kanteletar i 1840. Ordet *kirjallisuus*, som er det finske ordet for litteratur, ble laget av Elias Lönnrot nettopp for SKS. 

SKS har omfattande arkiv innenfor folkeminne, litteratur og språk, og som forlag gir SKS kontinuerlig ut bøker om finske emner av høy kvalitet.

Etableringen av SKS har mye til felles med stiftelsen av Det norske samlaget.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Finnish Literature Society – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC **·** CiNii **·** EU mva-nr.
 |
**Slaget ved Emsdorf** ble utkjempet 14. juli 1760 under Syvårskrigen i Emsdorf i dagens Hessen i Tyskland, mellom allierte styrker fra Storbritannia, Hannover og Hessen under prinsen av Hessen-Kassel, mot tyske tropper i fransk tjeneste under *Marechal de Camp* Glaubitz. Det var en del av felttoget for å forstyrre den franske kommunikasjonslinjen ved å erobre Marburg, som var et fransk forsyningslager.

De allierte styrkene besto av seks infanteribataljoner fra Hannover og Hessen, noen jegere fra Hannover, hussarene til Luckner og britiske dragoner. Den franske styrken besto av fem infanteribataljoner fra tyske Anhalt, et husarregiment og noen lette tropper.

De allierte styrkene overrasket i starten den franske leiren, mens de spiste lunsj. De franske husarene flyktet i starten, mens to infanteribataljoner klarte å komme i stilling før de mottok tett ild fra de hessiske bataljonene. Glaubitz sendte en bataljone tilbake til Marburg mens han prøvde å trekke seg tilbake til Kirchhain med resten av styrken. De fleste fluktveiene ble avskåret av Luckner og de lette troppene. De allierte fanget til slutt 1&nbsbp;650 soldater.

Resultatet ble en alliert seier, hovedsakelig på grunn av de britiske dragonene, som fikk store tap og mistet 125 av de totalt 186 tapte soldatene. De klarte derimot ikke å erobre Marburg, som var målet.

Eksterne lenker
---------------

* Slaget ved Emsdorf på www.britishbattles.com
**«Fjøsprat»** er en norsk sang som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt 11. november 2016 som bonusspor på Sundes musikkalbum *Bestefar*. Opptaket ble gjort i Rainbow Studio i Oslo i 2016 med Jan Erik Kongshaug som lydtekniker. Kun en tagning av sangen ble foretatt.

Teksten handler om en bonde som blir oppsøkt av en byråkrat med klare restriksjoner angående foring av kyr. Sunde hadde lest en artikkel i avisa Firda mens han og Ingrid Bjørnov var på turné. 24. februar 2016 spilte de to konserter i Ålesund hvor «Fjøsprat» ble fremført i en avdeling med ymse ideer. Bakgrunnen for teksten er det faktum at kyr avgir metangass som er mer skadelig for miljøet enn eksos (se Eksterne lenker under). Teksten er gjengitt i CD-heftet/omslaget til *Bestefar*.

Sunde synger med kun den akustiske gitaren sin som komp. «Fjøsprat» er en talking blues som stiller i samme sjanger som «Jaktprat», «Oppfinnervise», «2003, en butikk-odyssé» og «Svigerfars motorsag».

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Bestefar*– informasjon i CD-heftet
2. 1 2  Spinner Records – Medium: *Bestefar* – Øystein Sunde (2016)
3. ↑  CDON.com – Medium: Bestefar
4. ↑  Spinner Records - Konserter 2016
5. ↑  «En talking blues, vær så snill?» – Sundes verbale innstikk på *Live på Svalbard -82*.

Eksterne lenker
---------------

* VG 2. desember 2006 - Ku-promt verre enn eksos
* Forskning.no - Kurap gir klimaregning
Osmanieordenens ordenstegn for tredje grad
Ordensstjerne for første grad av Osmanieordenen
**Osmanieordenen** (tyrkisk: *Nişân-ı Osmânî*) var en orden som ble tildelt i Det osmanske rike. Den ble innstiftet 9. desember 1861 av sultan Abdülâziz til belønning av fortjenester for Det osmanske rike. Osmanieordenen var rikets fornemste orden og rangerte foran Mecidi-ordenen innstiftet i 1852. Den overtok dermed også som den orden som ble tildelt fremmede lands statsoverhoder.

Inndeling
---------

Ved innstiftelsen hadde Osmanieordenen tre grader, men en fjerde grad ble føyd til etter kort tid. Gradene hadde nummerbetegnelser, der første grad var den fornemste.

Insignier
---------

Ordensinsigniene for Osmanieordenen besto av et ordenstegn i gull utformet som en grønnemaljert stjerne med syv odder, alle med en kule i enden, og med tre korte stråler imellom. Midtmedaljongen var rød med en bred grønn bord. På den røde skiven fantes en liggende halvmåne i gull sammen med inskripsjonen «Abdülâziz khan, Den osmanske stats hersker, som støtter seg til Guddommelig rettledning» på arabisk. Baksiden var preget av korslagte flagg og trommer sammen med årstallene 699/1299-1300, ansett som året for grunnleggelsen av Det osmanske rike. Ordenstegnet kan derigjennom anses som en hyllest til rikets grunnlegger, Osman I, og som et ledd i etableringen av ottomanisme som ideologi. Etableringen av en forbindelse mellom ordenen og dynastiets gylne historie ble styrket ved at Osman I i april 1862 posthumt ble tildelt ordenens øverste grad og en kostbart utsmykket ordensstjerne ble plassert på hans grav. 

Ordenstegnet var opphengt i et bånd ved hjelp av en halvmåne og stjerne. Ordensbåndet var grønt med smale røde striper. Rødt og grønt var forbundet med henholdsvis islam og Det osmanske rike, og ordensbåndet kan ses på som et symbolsk uttrykk for statens karakter som en kombinasjon av kalifat og sultanat. 

Bryststjernen var en åtteoddet stjerne i diamanter med en midtmedaljong som i ordenstegnet.

Tildeling
---------

Statuttene fastsatt kriterier for tildeling av Osmanieordenen, men sultanen hadde rett til å tildele ordenen etter eget forgodtbefinnende. I statuttene ble det spesifisert at en bestemt tjenestetid før inntreden og ytterligere tjenestetid for opprykk, lik reglene som fantes for Mecidi-ordenen. Medlemskap var også begrenset i statuttene: Første klasse var begrenset til 50 medlemmer, andre klasse til 200, tredje klasse til 1000 og fjerde klasse til 2000. Disse begrensningene gjaldt ikke for tildelinger til utlendinger.

Tildeling av Osmanieordenen fortsatte fram til 1922.

Norske innehavere
-----------------

Kong Haakon VII var innehaver av Osmanieordenen «med briljanter». Ordenen ble også andre nordmenn til del.

Kilder
------

* Edhem Eldem: *Pride and Privilege. A History of Ottoman Orders, Medals and Decorations*, Istanbul: Ottoman Bank Archives and Research Centre, 2004, ISBN 9759369281.
**Archway** er et område i distriktet Islington i nordlige London. Det ble tidligere kalt Upper Holloway, og er det nordligste av de tre delene av Holloway. Området er et av de minst utviklede og mest nedslitte i bydelen. Det er lokalisert 6 km nord for Charing Cross og ligger innenfor det historiske grevskapet Middlesex. Det ligger ved motorveien A1, sentrert ved Vantage Point (tidligere Archway Tower) og Archway undergrunnsstasjon.

Broen
-----

Archway Navigator Square
Området fikk sitt nåværende navn etter at en bro som dominerer landskapet ble konstruert der. Broen ble bygget som en del av sørlige Highgate for en mindre vei mellom sørlige Highgate og Crouch End, Hornsey, i 1896, førløperen til Hornsey Lane Bridge.

Det skulle egentlig vært en tunnel under stedet, men på grunn av flere kollapser gav man opp dette. Broen fører Hornsey Lane mellom Highgate og Crouch End. Den opprinnelige broen ble tegnet av John Nash og bygget i 1813; i 1893 ble den nåværende broen reist, og i 1900 ble den gamle revet. 

På gaten Highgate Hill gikk den første kabeltrukne banen i Europa mellom 1884 og 1909. I 1907 åpnet Highgate undergrunnsstasjon, som nå heter Archway undergrunnsstasjon (det finnes en ny Highgate undergrunnsstasjon, omkring to km unna). Den skulle egentlig betjene trikker. 

Whittington Hospital, som har navn etter Richard Whittington (død 1423), handelsmann og politiker, ligger i Archway. Den mest synlige bygningen er det omkring 60 meter høye kontorbygget Archway Tower, som ikke er spesielt populært blant lokalbefolkningen.

Referanser
----------

1. ↑   The Highgate Archway from the Turnpike gate at Holloway
2. ↑   The Highgate Archway, with London and St Paul's Cathedral in the Distance 1813
3. ↑  Baker, T.F.T.; Elrington, C.R. (1980): «Hornsey, including Highgate - Communications | A History of the County of Middlesex: Volume 6» Arkivert 12. august 2014 hos Wayback Machine. *Victoria County History*, s. 103–107

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Flabellototreta*** er en slekt av lysbiller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende
--------

Hannene er middelsstore, avlange, røde og svarte lysbiller med kamformede antenner.

Levevis
-------

Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (*habitat*), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker. De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen. Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier. Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse
----------

Artene lever i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling
---------------------

  

**Treliste**
* Orden **biller** (Coleoptera)
	+ Underorden  **Polyphaga**
		- Overfamilie  **Cantharoidea**
			* Familien **lysbiller** (Lampyridae Fleming, 1821)
				+ underfamilie **Ototretinae** McDermott, 1964
					- * slekten ***Flabellototreta*** Pic, 1911
							+ *Flabellototreta bicoloripes* (Pic, 1926)
							+ *Flabellototreta fruhstorferi* Pic, 1911
							+ *Flabellototreta malabarensis* Pic, 1914
							+ *Flabellototreta obscuripes* Pic, 1911
							+ *Flabellototreta ruficeps* Pic, 1914

Referanser
----------

Litteratur
----------

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Arctapila*** er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 9 millimeter), avlang, blank, svart smeller. Kroppsformen er noe timeglass-formet (innanevret i midten), dette er uvanlig hos smellere. Antennene er brune, perlekjede-formede, omtrent så lange som hode + thorax. Hode er firkantet, tett og grovt punktert, med forholdsvis store mandibler. Pronotum er svært blankt, karftig punktert, rundet, bredest foran midten, betydelige avsmalnende bakover, bakhjørnene bare litt tilbaketrukne, butte. Det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er nokså smale ved roten, bredest et stykke bak midten, med kraftige punktrader, fint hårete. Beina er lyst brune, nokså tynne og korte.

Levevis
-------

Denne slekten har larver som lever i død ved.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i det sørlige Frankrike.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien smellere, Elateroidea
			* Familien smellere, Elateridae
				+ Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
					- Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
						* Understammen Athoina Candéze, 1860
							+ Slekten ***Arctapila*** Candéze, 1891
								- *Arctapila bruckii* (Candèze, 1865)

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av arten
* (en) *Arctapila* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Arctapila* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Arctapila* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata
Fjøsanger hovedgård
**Fjøsanger** er et område i Bergen, på grensen mellom bydelene Fana, Fyllingsdalen og Årstad. Fjøsanger ligger ved foten av Løvstakken og den nordlige enden av Nordåsvannet, og hørte opprinnelig til Fana kommune.

På Fjøsanger ligger Fjøsanger hovedgård og Langeskogen, som er et populært turområde, med treningsbane for Bergens Bueskyttere. Området har også en del småhusbebyggelse og næringsvirksomhet. Like ved ligger kongeboligen Gamlehaugen.

Fjøsanger er et trafikknutepunkt hvor hovedinnfartsåren til Bergen fra sør (Fjøsangerveien og motorveien Fritz C. Riebers vei) forenes med kryssende hovedveier (Straumeveien og Statsminister Michelsens vei). 

Fjøsanger er en del av grunnkretsene Kråkenes (Fyllingsdalen bydel) og Storetveit (Fana bydel) i Bergen kommune.

Eksterne lenker
---------------

* Bergen byleksikon på nett, om Fjøsanger

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Fana bydel |
| --- |
| Brattland **·** Dyngeland **·** Fanahammeren **·** Fjøsanger **·** Helldalsåsen **·** Hop **·** Kaland **·** Kirkebirkeland **·** Krokeide **·** Midtun **·** Nesttun **·** Nordvik **·** Paradis **·** Rådal **·** Skjold **·** Smørås **·** Storetveit **·** Sædalen **·** Totland **·** Øvsttun |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Bergen byleksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Foreningen Arcon** er en medlemsorganisasjon for spillinteresserte i Norge. Årlig arrangerer foreningen spillfestivalen med samme navn, som har blitt arrangert på Blindern i Oslo hvert år siden 1984. I 2009 ble arrangementet flyttet til Sogn videregående skole, og i 2014 til Kongshavn videregående skole. Festivalen pleier å vare fra fredag morgen til søndag ettermiddag og foregå siste helg i juni. Arcon arrangerer også jevnlig treff hvor medlemmene samles for å dyrke hobbyen sin. Disse varer ofte en ettermiddag eller to og blir derfor kalt «Mini-Arcon».

På festivalene spilles alle slags brettspill, rollespill, miniatyrspill og samlekortspill. Brettspillene er tradisjonelt av den mer kompliserte typen og gjengangere er bl.a Axis and Allies, Roborally, Junta, Diplomacy og Settlers.

Foreningen Arcon er medlem av Hyperion.

Eksterne lenker
---------------

* Festivalens nettsider
* Oversikt over alle avholdte festivaler Arkivert 14. september 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
De gamle fjærpennene bestod av en kraftig fjær der fjærstammen var skåret tvers over på skrå for å danne et hulrom til blekket og samtidig en spiss. Fjærpennene måtte dyppes i blekk. Bildet er en detalj fra et maleri fra 1483.
En **fjærpenn** er et skriveredskap som er lagd av en flådd fjær fra en stor fugl. Penner av fjær ble brukt til å skrive med blekk eller tusj før splittpenn, fyllepenn, rissepenn og kulepenn ble oppfunnet. Selv om fjærpenner anses som utdatert av de fleste, er det enkelte kalligrafer som bruker slike fordi de kan tilpasses og gir en konstant, skarp strek. Imidlertid krever det trening å lage dem og spissen blir fort slitt mot treholdig papir.

Det finnes et stort utvalg fjærpenner som varierer når det gjelder levetid, styrke og strek. Den mest brukte typen er lagd av gåsefjær. Fjær fra svaner brukes til større penner. Det er også vanlig å bruke fjær fra hauk, ugle, ørn, kalkun og kråke.

Historie
--------

Blekkhus og fjærpenn
Gammel fjærpenn fra Norsk Folkemuseums samlinger.
Fjærpennen var det mest brukte skriveredskapet i den vestlige verden fra 500- til 1800-tallet. De beste fjærpennene var som oftest lagd av fjær fra gås, svane og i senere tid kalkun. Fjærpennen gikk gradvis ut av bruk etter at metallpennen ble oppfunnet i USA 1810.

Fjærpenner ble brukt både til skriving og dekorasjonsarbeider på alt fra vaser og keramikk til tegninger og manuskripter.

Ordet 'penn' betyr opprinnelig 'fjær'.

Å lage en fjærpenn
------------------

Tre gåsefjær som skal lages til fjærpenner: øverst i ubearbeidet form, i midten skrapet og nederst tilskåret. 
Formen og materialet gjør en fjær velegnet som skriveredskap. Tuppen kan enkelt skjæres over slik at den får en spiss og rørskaftet kan på grunn av kapilarkreftene holde på blekket en dypper den i. 

Det krever imidlertid øvelse å lage en god gåsefjærspenn. Bare felte fjær kan brukes (fjær som er ribbet av, er for myke i enden). Overhuden må skrapes grundig av, og spissen må lages nøyaktig hvis pennen skal fungere godt. Den skal kuttes på skrå og spaltes på midten med en skarp kniv. Innersiden av røret må avfettes, for eksempel ved hjelp av sprit på en vattdott.

Fjærpenner kan stikkes i varm sand for å herdes før tilskjæring. «Strålene» ut fra fjærskaftet kan også skjæres bort for å gi bedre grep for hånden.

Fjærpenner kan ha bedre spenst enn rørpenn av tilskårne siv.

Se også
-------

* Penn

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *Vi maler, tegner og trykker* (side 6)
2. ↑  *Making a quill pen* (med bilder)
3. ↑  *Cutting Quill Pens from Feathers*
4. ↑  *How to Make a Quill Pen out of a Feather* (med filmsnutter)
5. ↑  «*The Quill Pen*». Arkivert fra originalen 12. mai 2015. Besøkt 15. juni 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Quills – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Søkbar digitalkopi av Ludvig Holm-Olsens *Med fjærpenn og pergament : vår skriftkultur i middelalderen* (Cappelen, 1990)
* Søkbar digitalkopi av Lars Laurentiis *Grunnbok i kalligrafi* ( Boksenteret forl. 1997)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Egypts historie** |
| --- |
|  |
| **Epoker** |
| Oldtidens Egypt(før 664 f.Kr.)
Persisk Egypt(664–332 f.Kr.)
Gresk-romersk Egypt(332 f.Kr.–639 e.Kr.)
Tidlig arabisk Egypt(639–1517)
Osmansk Egypt(1517–1803)
Reform og modernisering(1803–1882)
Under britisk okkupasjon(1882–1953)
Arabisk sosialisme(1953–1981)
Egypt under Mubarak(etter 1981) |

**Osmansk Egypt** eller **eyaleten Egypt** (arabisk: ايالة مصر ; moderne tyrkisk: *Eyalet-i Mısır*) er betegnelsen på Egypt i perioden 1517–1803, da landet var erobret av Det osmanske rike. De osmanske sultanene hadde alltid slitt med å få kontroll over denne provinsen. Området forble dominert av de semiautonome mamelukkene frem til det ble erobret av Frankrike i 1798, som igjen mistet kontrollen til den albanske Muhammad Ali av Egypt og hans etterkommere. Dette gjorde at osmanene mistet enda mer av makten i området. I 1882 invaderte Storbritannia Egypt, og landet ble et de facto protektorat av Storbritannia.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Dudley Junior «D.J.» Campbell** (født 12. november 1981 i London) er en engelsk fotballspiller som for øyeblikket er kontraktsløs. Campbell har spilt for en rekke engelske klubber i de øvre divisjoner.

Klubbkarriere
-------------

Campbell ble født i London, men startet karrieren i Aston Villa som juniorspiller, men fikk aldri kontrakt med dem. I 2000 gikk han til non-league fotball med Isthmian League Premier Division-klubben Chesham United FC og scoret 16 mål på 29 kamper. Den 20. mai 2001 gikk han til Conference League-klubben Stevenage Borough FC. På to år i klubben spilte han 23 kamper og scoret 3 mål. I august 2002 ble Campbell plassert på transferlisten etter eget ønske. Han ble lånt ut til Isthmian League Premier Division-klubben Billericay Town FC. 

Den 4. februar gikk han gratis til Yeading FC, som spilte i Isthmian League Division One North. Der ble han umiddelbar suksess og scoret totalt 83 mål på 109 kamper.

Den 7. juni 2005 gikk han til Brentford FC i League One på en 1-årskontrakt med mulighet for forlengelse for 5000£. Der scoret han 12 mål på 28 kamper for Bradford, før turen i januar gikk videre til Premier League klubben Birmingham City FC for 500 000£. Han gjorde debuten sin den 4. februar mot Arsenal FC, da han kom inn som innbytter og spilte de siste 20 minuttene.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 37896, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) D. J. Campbell – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) D. J. Campbell – Soccerbase.com Rediger på Wikidata

* (en) D. J. Campbell – Soccerway Rediger på Wikidata

* (en) D. J. Campbell – PlaymakerStats.com Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Argulus indicus*** er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk. Arten ble beskrevet i 1892.

Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et *naupilus*-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Argulus indicus* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus indicus* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus indicus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus indicus* hos NCBI Rediger på Wikidata
* Argulus - oversikt og omtale av artene i *WORMS*-databasen. Besøkt 5. januar 2014.
***Argulus lepidostei*** er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet allerede i 1867. I USA lever den langs Mexicogulfen og i Mississippi-vassdraget.

Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et *naupilus*-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Argulus lepidostei* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus lepidostei* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus lepidostei* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus lepidostei* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Argulidae - oppslaget i *WORMS*-databasen. Besøkt 5. januar 2014.
* Oversikt over Argulus-arter i USA - *United States Environmental Protection Agency*. Besøkt 5. januar 2014.
**Jegosjika** (russisk: Егошиха) er en elv i Perm kraj i Russland og en av sideelvene til Kama fra venstre i nedbørfeltet til Volga. Jegosjikha renner gjennom de ytre delene av Perm nær flere industriområder, og er derfor forurenset av industrielt avfall. 

Til tross for at elven bare er 9 kilometer lang er den historiske viktig. Elven renner hovedsakelig gjennom selve byen Perm og springer ut fra et skogsområde nær bydelene Lipovaja Gora og Vladimirskiij. Elven renner langs *Jegosjikha-ravinen*, som deler Perm i to på venstrebredden av Kama. To demninger og en bru krysser elven. Langs Jegosjika ligger det blant annet flere mindre hus, *Den sørlige gravplassen* og *Jegosjika gravplassen*. Jegosjika renner ut i Kama nær elvehavnen Perm I.

Historie
--------

Den første bosetningen ved Perm oppstod rundt Jegosjika og ble først skildret av Prokopij Jelizarov i 1647. Denne bosetningen ble senere kalt landsbyen Jegosjika. I 1723 ble det oppdaget kobber her og *Jegosjika kopperfabrikk* ble grunnlagt av Vasilij Tatisjtsjev ved bredden av elven. Han var også leder for Uralfabrikkene. Arbeidernes bosetninger utviklet seg etter hvert til å bli byen Perm.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yegoshikha River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Nasdaq Nordic**, tidligere **OMX**, er den børsvirksomhet som Nasdaq, Inc. driver i Norden og i Baltikum. Med base i Sverige driver Nasdaq børsene i Stockholm, Helsingfors, København, Reykjavík, Tallinn, Riga og Vilnius.

Historie
--------

OMX var en svensk-finsk virksomhet som hadde to divisjoner: OMX Exchanges og OMX Technology. OMX Exchanges drev børsene i København, Stockholm, Helsingfors, Tallinn, Riga og Vilnius samt verdipapirsentralene i Estland og Latvia. OMX hadde også virksomhet i Norge. OMX Technology leverte løsninger og tjenester (transaksjonsteknologi, prosessing og outsourcing). OMX var notert på børsene i Stockholm, Helsingfors og København.

I 2005 ble Københavns Fondsbørs en del av OMX, da det kjøpte aksjene i Københavns Fondsbørs A/S for 1,2 milliarder danske kroner. Tidligere hadde de danske bankene, fondsmeglerselskapene og utstederne av verdipapirer eid Københavns Fondsbørs.

I mai 2007 fremsatte det store amerikanske børsselskapet Nasdaq et kjøpstilbud på OMX på 3,7 milliarder dollar. Etter oppkjøpet kalte gruppen seg Nasdaq OMX Group, fra 2014 bare Nasdaq.

Referanser
----------

1. ↑  Bakie, John (30. oktober 2014). «Nasdaq drops OMX name from branding». *The Trade*. London. Arkivert fra originalen 20. september 2016. Besøkt 2. september 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
Gruvegang på Nasafjellet som muligens er laget på 1600-tallet.  Foto: Gudrun Norstedt 
**Nasa sølvgruver** var et sølvverk i Piteå kommune i Sverige som var i drift i to perioder, 1635–1659 og 1770–1810. Malmen ble brutt ut av på Nasafjellet (*Sillbanássja*) rett øst for grensen mot Norge. Smeltingen av sølvet skjedde i den første perioden i Silbojokk ved Sädvvájávrre i Skellefteälven, under den andra perioden i Adolfström i Laisälven. Anlegget ble også kalt for *Piteå silververk*. Gruven var den første større mineralutvinningen i øvre deler av Norrland.

I den første perioden ble den totale produksjonen rundt 860 kilo sølv og 255 tonn bly. I den andre perioden ble det produsert rundt 110 kilo sølv og 21 tonn bly.

Sølvgruven ble i den første perioden drevet at tvangsrekruttert arbeidskraft. Selve gruvearbeidet ble utført av menn fra Sveriges kystområder som var utskrevet til krigstjeneste. Malmtransporten ble utført av samer med sleder trukket av rein. De fikk kompensasjon for arbeidet, men kunne ikke selv velge om de ville utføre arbeidet. Dermed gikk arbeidet samene utførte på bekostning av skjøtselen av reinen, noe som fikk andre samer til å forlate regionen. I neste omgang betydde dette at samene måte tjenestegjøre i enda lengre tid og under hardere arbeidspress. Det er mange historier om de harde straffene samene ble utsatt for i forbindelse med sølvverekt, men lite dokumentasjon som bekrefter historiene.

Bakgrunn
--------

Blyglans.
Sølvforekomsten ligger på Nasafjellet, omtrent 1000 meter over havet. Det som gjorde gruven interessant var at blyglansen i malmen inneholdt 0,136–0,178 % sølv. Arbeidet med gruven startet opp sommeren 1635 under ledelse av lappefogden Olof Jonsson. Bergverkets formelle bergverksprivilegier ble tildelt under Dronning Christinas formynderregjering. Bergmester Hans Philip Lybecker ledet senere bergverket.

Malmforekomsten ble oppdaget av samen Per Olofsson rundt 1634. Han rapporterte om funnet til den svenske diamantbryteren og perlefiskeren Jöns Persson. Det ble satt i gang prøvedrift høsten 1634, og resultatet ble sett på som meget lovende. Ettersom Sverige hadde store finansielle problemer etter mange år med krig kom funnet som en stor gave fra oven.

På grunn av Preben von Ahnens felttog til Nasa i 1659 ble gruveanleggene ødelagt og driften ble avsluttet. Senere, i 1770, ble gruvedriften gjenåpnet og var i drift frem til 1810.

Referanser
----------

1. ↑  Bromé 1923, s. 268
2. ↑  Bromé 1923, s. 341
3. ↑  Bromé 1923, s. 105
4. ↑  Bromé 1923, s. 79, 151–156
5. ↑  Bromé 1923, s. 157
6. ↑  Bromé 1923, s. 114
7. ↑  Bromé 1923, s. 49–50
8. ↑  Bromé 1923, s. 69
9. ↑  Bromé 1923, s. 82
10. ↑  Bromé 1923, s. 61–66

Litteratur
----------

* Bromé, Janrik (1923). *Nasafjäll: ett norrländskt silververks historia* **(svensk)**. Stockholm: Nordiska bokhandeln.

Eksterne lenker
---------------

* Kulturspor i Arjeplog: Nasafjäll
* 362:1, Riksantikvarieämbetet, kart over gruveområdet.
* Nasa sølvgruver i Kringla
* Silbojokk smeltehytte i Kringla
***Argulus chesapeakensis*** er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet først i 1971. I USA lever den på østkysten fra Maryland og sør til Nord-Carolina.

Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et *naupilus*-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Argulus chesapeakensis* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus chesapeakensis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus chesapeakensis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus chesapeakensis* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Oversikt over Argulus-arter i USA - *United States Environmental Protection Agency*. Besøkt 5. januar 2014.
|  |
| --- |
| ***Il matrimonio segreto***54 Opera buffa av Domenico Cimarosa |
| Urfremføring | 1792 |
| Tekst av | Giovanni Bertati |
|


| **Operaer:** |
| --- |
| (1772) | *Le stravaganze del conte* |
| (1773) | *La finta parigina* |
| (1777) | *L’Armida immaginaria* |
| (1780) | *Le donne rivali* |
| (1781) | *Giannina e Bernardone* |
| (1786) | *L'impresario in angustie* |
| (1789) | *La Cleopatra* |
| (1792) | *Il matrimonio segreto* |
| (1793) | *Il maestro di cappella* |
| (1794) | *Le astuzie femminili* |
| (1796) | *Gli Orazi e i Curiazi* |
|  |  |
|  |  |
| Se også: Operaer av Domenico Cimarosa |

**Il matrimonio segreto** («Det hemmelige ekteskap») er en komisk opera med musikk av Domenico Cimarosa (1749–1801) og libretto av Giovanni Bertati.

Historikk
---------

Til grunn for librettoen ligger lystspillet *The Clandestine Marriage* av skuespilleren David Garrick og dramatikeren George Colman den eldre, som med stor suksess ble uroppført ved *Royal Theatre Drury Lane* i 1766. Inspirasjonskilde for komedien var et kopperstikk av den engelske maleren William Hogarth.

Cimarosas opera ble oppført første gang 7. februar 1792 Wiens Burgtheater. Keiser Leopold II av Det tysk-romerske rike, som hadde bestilt operaen, var til stede under uroppføringen. Keiseren ble så begeistret etter første framføring at han serverte ensemblet middag og fikk hele operaen spilt om igjen samme kveld.

*Il matrimonio segreto* er Cimarosas 54. opera og den mest kjente av de over 70 han skrev. Den ble populær over hele Europa og er den eneste av Cimarosas operaer som fremdeles oppføres regelmessig. Selv om den ikke kan sammenlignes med Mozarts *Così fan tutte* har den likevel en lett sjarme som gjør at den

Personer
--------

* Geronimo, rik kjøpmann (buffo-bass)
* Elisetta, hans eldre datter (sopran)
* Carolina, hans yngre datter (sopran)
* Fidalma, Geronimos søster, en rik enka (mezzosopran)
* Grev Robinson (baryton)
* Paolino, en ung mann, diskenspringer i Geronimos butikk (tenor)

Handling
--------

Handlingen utspiller seg i 1700-tallets Bologna.

Paolino og Geronimos datter Carolina har giftet seg i all hemmelighet. Situasjonen kompliseres av at Carolinas tante Fidalma elsker Paolino og at engelskmannen grev Robinson forelsker seg i Carolina selv om han er forlovet med Geronimos andre datter, Elisetta. Etter mye forviklinger og amorøse intriger, bilr sannheten om ekteskapet avslørt og alt ender lykkelig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NLA **·** BNE
 |
***Argulus laticauda*** er en art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, i regelen fisk, men også tidvis på for eksempel rumpetroll. Arten ble beskrevet allerede i 1873. I USA lever den langs kysten av Mexicogulfen.

Anatomien er særegen, kroppen er sammenklemt og et stort skjold dekker det meste av den, men på undersiden er kroppens ledd og anatomi godt synlig. Inndelingen i hode, kropp (thorax) og bakkropp (abdomen) er tydelig. Arten er mellomstor, den er noen mm lange. Øynene er store tydelige, og de har også et *naupilus*-øye. Begge antenne-parene er omdannet til haker som holder fiskelusen fast i vertsdyret.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Argulus laticauda* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus laticauda* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus laticauda* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Argulus laticauda* hos ITIS Rediger på Wikidata
* Argulidae - oppslaget i *WORMS*-databasen. Besøkt 5. januar 2014.
* Oversikt over Argulus-arter i USA - *United States Environmental Protection Agency*. Besøkt 5. januar 2014.