recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Hôtel Le Vavasseur* til Nr 21 i rue Boissière.
**Rue Boissière** er en 750 meter lang og 16 meter bred gate i Quartier de Chaillot i 16. arrondissement i Paris. Den løper fra Place d'Iéna til Place Victor-Hugo.

I første avsnittet, mellom Place d'Iéna og Avenue Kléber eksisterte gaten allerede på 1700-tallet under navnet *Rue de la Croix-Boissière*, mens den resterende del alltid har hatt det nåværende navn. De to avsnittene ble sammenknyttet i 1868.

Kjentene beboere
----------------

I husnummer 4 residerte journalisten og teaterkritikeren Louis Ganderax (1855–1941).

I nr 20 bodde historikeren Georges Goyau (1869–1939). I samme hus arbeidet i 1930- og 1940-årene Ettore Bugatti (1881–1947).

I nr 24 bodde forfatteren Henri de Régnier (1864–1936) med sin hustru Marie de Heredia (1875–1963), som under psevdonymet *Gérard d’Houville* også forfattet litterære verker.

I nr 29 bodde general Félix Gustave Saussier (1828–1905).

Andre adresser
--------------

Husnummeret 21 hører til *Hôtel Le Vavasseur* som er på byens vliste over verneverdige kulturminner, og nr 71 er *Paroisse Saint Honoré d’Eylau*. Nr 45 var den 11. september 1937 mål dor ert bombeattentat mor en gruppe industrielle fra metallindustrien.

Referanser
----------

1. ↑  Joachim Kurz: *Bugatti. Der Mythos – Die Familie – Das Unternehmen*; Econ-Verlag (Ullstein Buchverlage GmbH), Berlin, ISBN 3-43015809-5; s. 175
2. ↑  «Paris Révolutionnaire : 16ème arrondissement». Arkivert fra originalen 9. august 2016. Besøkt 11. juli 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rue Boissière (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Rue Boissière på hjemmesidene for Paris Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Marquis de Rochegude : Promenades dans toutes les rues de Paris par arrondissements
Finlands østligste punkt befinner seg på en øy i sjøen Virmajärvi. Den blåvhvite pælen markerer den finske siden, den rødgrønne den russiske.
Skilt markerer grensensonen i Paljakka i Kuusamo.
Finlands grenser fra 1323 til 1975.
**Grensen mellom Finland og Russland** er statsgrensen som går mellom Finland og Russland. Den er 1 340 km lang, og går hovedsakelig gjennom ubefolkede skoger og ødemarker, samt grisgrendte områder. I Finland kalles den østgrensen (finsk *itäraja*). Den utgjør også Schengenområdets og EUs ytre grense. Ifølge både finsk og russisk lov er det forbudt å krysse grensen utenfor grenseoverganger uten tillatelse. Det er dessuten grensesoner på begge sider der man ikke får oppholde seg uten tillatelse. Dette forbudet gavner de ville dyrene som trives i grensesonen, selv om begrenset guidet turisme forekommer. Den finske grensevakten patruljerer rutinemessig grensen på den finske siden, likesom Russlands grensevakt vokter den russiske.

Referanser
----------

1. ↑  «Studieresa till Finland för att studera Rovdjursturism, 24 – 30 maj 2016» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 30. november 2018. Besøkt 11. april 2022.
Hjørnene i en syklisk firkant ligger på en sirkel.
**Brahmaguptas formel** gir arealet av en syklisk firkant uttrykt ved lengdene av de fire sidene i firkanten. I en syklisk firkant ligger alle hjørnene på en sirkel. Formelen er oppkalt etter den indiske matematiker Brahmagupta som levde på 600-tallet.

Kaller man sidelengdene i firkanten for *a*, *b*, *c* og *d*, kan dens areal skrives som

{\displaystyle S={\sqrt {(s-a)(s-b)(s-c)(s-d)}}}
etter at man har innført den halve omkretsen til firkanten,

{\displaystyle s={\frac {1}{2}}(a+b+c+d).\,}
Når en av sidene i firkanten blir forsvinnende liten, går den over til å bli en trekant. Formelen til Brahmagupta går da over i Herons formel som gir arealet til trekanten uttrykt ved dens sidelengder.

På 1800-tallet ble det vist at Bramhaguptas formel kunne utvides til å gjelde for en vilkårlig firkant.

Utledning
---------

La lengden av sidene i firkanten være *a*, *b*, *c* og *d*. Arealet *S* av firkanten er da lik summen av arealene til de to trekantene *ABD* og *BDC* som vist i figuren. Ved bruk av formelen for arealet til en vanlig trekant, har man da

{\displaystyle S={\frac {1}{2}}ab\sin A+{\frac {1}{2}}cd\sin C}
hvor *A* er vinkelen i hjørnet *A* og tilsvarende for *C*. I en syklisk firkant er summen av vinklene *A + C* = 180° som følger fra teoremet om periferivinkler. Derfor er sin*A* = sin*C* slik at arealet er gitt ved

{\displaystyle S={\frac {1}{2}}{\big (}ab+cd{\big )}\sin A}
Vinklene *A* og *C* kan nå finnes fra cosinussetningen brukt på trekantene *ABD* og *BDC*. De har siden *BD* felles slik at

{\displaystyle a^{2}+b^{2}-2ab\cos A=c^{2}+d^{2}-2cd\cos C}
Da nå cos*A* = - cos*C*, følger herav at *2(ab + cd)*cos*A = a2 + b2 - c2 - d2*. Dette resultatet for cos*A* kan nå benyttes i uttrykket for arealet til frikanten da

{\displaystyle S={1 \over 2}{\big (}ab+cd{\big )}{\sqrt {1-\cos ^{2}\!A}}={1 \over 2}{\big (}ab+cd{\big )}{\sqrt {1+\cos A}}{\sqrt {1-\cos A}}}
Settes her inn for *(ab + cd)*cos*A*, får man

{\displaystyle {\begin{aligned}S&={1 \over 4}{\sqrt {2(ab+cd)+a^{2}+b^{2}-c^{2}-d^{2}}}{\sqrt {2(ab+cd)-a^{2}-b^{2}+c^{2}+d^{2}}}\\&={1 \over 4}{\sqrt {(a+b)^{2}-(c-d)^{2}}}{\sqrt {(c+d)^{2}-(a-b)^{2}}}\\&={1 \over 4}{\sqrt {(a+b+c-d)(a+b-c+d)(c+d+a-b)(c+d-a+b)}}\end{aligned}}}
Dette er nå Brahmaguptas formel som sees ved å sette inn den halve omkretsen *s = (a + b + c +d)/2* til firkanten.

Generalisering
--------------

I en vilkårlig firkant er vinkelen *θ = (A + C)/2* ikke nødvendigvis nøyaktig lik 90° som i det sykliske tilfellet. Men den samme beregningen kan likevel benyttes til å gi resultatet

{\displaystyle S={\sqrt {(s-a)(s-b)(s-c)(s-d)-abcd\cos ^{2}\!\theta }}}
for arealet av en alminnelig firkant. Det ble vist vist i 1842 av de tyske matematikerne Carl Anton Bretschneider og Karl von Staudt uavhengig av hverandre. Da summen av de indre vinklene i en firkant alltid er 360°, spiller det ingen rolle hvilke to motstående vinkler blir brukt i bestemmelsen av vinkelen *θ*.

Litteratur
----------

* C.B. Boyer, *A History of Mathematics*, Princeton University Press, New Jersey (1985). ISBN 0-691-02391-3.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
**Guido von Usedom** (født den 2. desember 1854 i Quanditten i Østpreussen i Tyskland, død den 24. februar 1925 i Schwerin) var en tysk sjømilitær som gjorde aktiv krigstjeneste i Kina og i Tyrkia.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Guido von Usedom stammet fra den pommerke adelsslekt Usedom og var sønn av løytnanten Kuno von Usedom (1804–1855). 

### Karriere

Han inntrådte som offiser i den tyske keiserlige flåte i 1874 og ble etterhvert forfremmet til *Kapitän zur See*. I en periode var han adjutant til prins Heinrich av Preussen.

#### Bokseropprøret i Kina

Han markerte seg som sjef på den til Kina utsendte krysseren «Hertha» under Bokseropprøret. Han ble der kommandende for den tyske landstigningskorps på 500 mann som i spissen for de allierte makters troppekontingenter, under overkommando av den britiske admiral Edward Hobart Seymour rykket fram fra Tanggu ved kysten langs jernbanelinjen mot Beijing. Han var også Seymours stabssjef. Under tilbaketoget fra Langfang mot Tianjin den 22. juni 1900 stormet arsenalet ved Xikou. Seymours ordre *the Germans to the front* er blitt berømt. 

I 1904 ble von Usedom marineinspeksjonssjef, i 1905 konteradmiral, i 1906 verftsjef i Kiel og i 1908 viseadmiral. I 1910 fikk han avskje og ble samtidig forfremmet til admiral. 

#### Første verdenskrig

Det britiske «HMS Irresistible» forlates etter å ha gått på ren mine ved Gallipoli 18. mars 1915.
Under første verdenskrigs første år inntrådte han på nytt i aktiv tjeneste. I august 1914 ble han leder for den tyske spesialkommando for Tyrkia og sendt til Konstantinopel. Han ble snart admiral i den tyrkiske flåte og ledet med kraft og dyktighet overkommandien over Tyrkias land- og sjøstridskrefter i kampene på Gallipolihalvøya.

Den 26. november 1918 gikk han i pensjon for godt.

Kilder
------

* (sv) Usedom, 2. Guido von i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1921)

Litteratur
----------

* Dermot Bradley (utg.), Hans H. Hildebrand, Ernest Henriot: *Deutschlands Admirale 1849–1945. Die militärischen Werdegänge der See-, Ingenieur-, Sanitäts-, Waffen- und Verwaltungsoffiziere im Admiralsrang.* Band 3: *P–Z.* Biblio Verlag. Osnabrück 1990. ISBN 3-7648-1700-3. S. 473–475.
* Hans H. Hildebrand, Albert Röhr, Hans-Otto Steinmetz: *Die deutschen Kriegsschiffe.* Band 3. 1. Auflage. Herford 1981. ISBN 3-7822-0211-2.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
**Sundlandsfjord** er en fraflyttet (1992) bygd i Strauman-området på yttersiden av Austvågøya i Lofoten i Vågan kommune. Bygden var den ytterste (nordligste) bygden i Strauman-området da den ble fraflyttet i 1992. Den var lenge større enn mange av nabobygdene, men veien som kom på 1950-tallet gikk ikke lengre enn til Brenna. Derfor ble bygden svært isolert i forhold til de andre bygdene. Etterhvert begynte en fraflytting som gjorde at det ved slutten av 1980-tallet var få personer igjen i Sundlandsfjorden. Det var flere ganger aktuelt å bygge vei til Sundlandfjorden og videre ut til Laukvik på andre siden av Austvågøya. Reduksjon av ulike tjenester førte til videre fraflytting. Tidlig på 1990-tallet var det aktuelt å stoppe postlevering til bygden, men det ble vedtatt å opprettholde postlevering to ganger i uken, frem til den siste familien flyttet i 1992. 

I dag er det bare hytter og fritidsboliger i Sundlandsfjorden, men det er igjen aktuelt å bygge vei dit. Om noen vil flytte tilbake til bygden og bo der helårs er usikkert.

Kilder
------

* Brun, Håkon. *Årbok for Vågan 1998*. Vågan Historielag 1998. ISBN 82-7416-101-7
* Smaaskjær, Svein. *Lofotbilder 3: Vågan 1940 - 1965*. Vågan Historielag 2004. ISBN 82-991601-4-6
* Folketellingen 1865
* Folketellingen 1875
* Folketellingen 1900

Se også
-------

* Strauman
* Gimsøy kommune
Fra Central Railway jernbanestasjon
Sydneys jernbanenettverk
Billettbarrierer ved Campbelltown stasjon
Sydney har et større nettverk av passasjer- og godsjernbane. Passasjernettverket er en blanding av metro-undergrunnsbane sentrum med hyppige avganger som forgrener seg utover til pendlertog i forstedene.

Passasjernettverket
-------------------

Passasjertransporten i Sydney drives av RailCorp under merkenavnet Cityrail. Togene er i drift 20 timer i døgnet og på hverdager frakter de over 900 000 passasjerer i døgnet. Nettverket består av 2 080 km med spor og 306 stasjoner. Mesteparten av pendlertogene passerer igjennom *City Circle* som er en hesteskoformet undergrunnslinje i Sydney sentrum. Det foreligger flere planer om å bygge ut undergrunnslinjer i Sydney. Selv om togene har samme frekvens som undergrunnsbaner i sentrum av Sydney er det få som benytter togene som undergrunnsbane, de er først og fremst pendlertog.

Tog
---

Millenium togsettet.
Alle passasjertogene i Sydney har dobbeltdekkervogner.

Linjer
------

* Airport og East Hills-linjen
* Bankstown-linjen
* Carlingford-linjen
* City Circle
* Cumberland-linjen
* Eastern Suburbs og Illawarra-linjen
	+ Eastern Suburbs-linjen
	+ Cronulla-linjen)
* Inner West-linjen
* North Shore-linjen
* Northern-linjen
	+ Epping til Chatswood-linjen
* Olympic Park-linjen
* South-linjen
* Western-linjen
**Saksa** (også kalt **Blåfjellet** og **Saksin**) er et fjell i Halsa kommune og Surnadal kommune på Nordmøre. Det har en høyde på 902 meter over havet.

Fra toppen av Saksa er det utsikt til Aure, Tustna, Tingvoll, Sunndal, Surnadal og Kristiansund. Fjellet er stort og er godt synlig fra store deler av Nordmøre. På toppen finnes en av Nordmøres største varder (i omkrets), men den er ikke synlig fra andre fjell fordi den er så lav. Saksa ligger mellom Bøfjorden i Surnadal kommune og Innreitan i Halsa kommune. Oppstigningen fra Innreitan er enkel med god sti nesten hele veien. Det er også mange andre stier opp til toppen.

Kallset naturreservat ligger på vestsida av fjellet, som strekker seg fra Halsafjorden opp til toppen.

Referanser
----------

1. ↑  Saksa på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Saksa - 902moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 5. mars 2017.
3. ↑  «Saksa, Blåfjellet». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 5. mars 2017.
4. ↑  (no) Kallset naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
**DPMS Panther Arms** var en amerikansk våpenprodusent som hadde hovedkontor i Huntsville, Alabama, og var kjent for produksjon av et bredt spekter av militære og sivile skytevåpen.

I 2007 ble DPMS en del av Remington Arms, og fra januar 2020 videresendes DPMS sitt nettsted til moderselskapet Remington Outdoor Company.

Historie
--------

Selskapet ble grunnlagt i 1985 under navnet Defense Procurement Manufacturing Services (DPMS) i Osseo, Minnesota, og fokuserte på produksjon av deler til M203, M14 og M16 for det amerikanske forsvaret. På 1990-tallet utvidet selskapet med å selge deler til 1911 og AR-15, og selskapet ble flyttet til Becker, Minnesota.

I 2004 flyttet DPMS produksjonen til St. Cloud i Minnesota, og i 2007 ble selskapet kåret til å være blant de 50 raskest voksende privateide selskapene i Mississippi, Minnesota og St. Croix av magasinet *Minneapolis-St. Paul Business Journal.* Fra 2004 til 2007 ble omsetningen doblet.

I desember 2007 ble DPMS Panther-Arms kjøpt av Freedom Group, en del av det New York-baserte Cerberus Capital Management. DPMS ble dermed en del av Freedom Group sammen med Bushmaster, Remington og Cobb Manufacturing, og DPMS ble formelt sett organisert direkte under Remington.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 1. februar 2020. Besøkt 22. mai 2020.
2. ↑  «St. Cloud gunmaker moving to Alabama».
3. ↑  DPMS Acquired By Cerberus. Joins Bushmaster and Remington. « AccurateShooter.com Bulletin
**Sundsvollsundet naturreservat** er et naturreservat på Helløya i Harstad kommune i Troms. Naturreservatet ligger helt sør på øya, i fjellsiden mot Sundsvollsundet som skiller Helløya fra Bjarkøya. Det har et samlet areal på 234 dekar, hvorav 77 dekar består av fjell i dagen, 108 dekar består av lauskog og 19 dekar består av myr.

Naturreservatet ble opprettet 4. juni 2004 for å gi vern til fuglefjellet og dets dyre- og planteliv. Den vestlige delen av området er tilholdsted for den største kolonien av krykkje i Troms. Toppskarv, gråmåke og teist er andre fuglearter som har tilhold i naturreservatet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Sundsvollsundet i Miljødirektoratets naturbase. Besøkt 18. mai 2017.
2. ↑  Norsk institutt for skog og landskap. Markslagstatistikk[*død lenke*] for Sundsvollsundet naturreservat. Besøkt 18. mai 2017.
3. ↑  Lovdata. Forskrift om Verneplan for kystregionen i Troms fylke, vedlegg 32, Sundsvollsundet naturreservat, Bjarkøy kommune, Troms. Besøkt 18. mai 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
***The Chief's Blanket*** er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av D. W. Griffith.

Handling
--------

Når den store høvdingens kropp blir plassert foran begravelseshaugen av hans sørgende tapre soldater, og hans hellige teppe blir lagt over kroppen. En vaktpost blir etterlatt for å holde øye med området, høvdingens siste hvilested, ikke blir vanhelliget. Men etter at resten av stammen har dratt til landsbyen, når noen dukker opp og lykkes med å stjele teppet.

Tyvene skjenker også vaktposten whisky for å sørge for at han ikke hindrer dem fra å stjele teppet. Når de andre indianerne oppdager dette, sender de vaktposten i eksil, frem til han kan finne igjen teppet. Omtrent på denne tiden kommer det også en liten familie til fjell-området, men den gamle faren har dårlig helse.

Skuespillere
------------

* Lionel Barrymore som en ung mann.
* Blanche Sweet som en ung kvinne.
* W. Chrystie Miller som faren.
* Charles West som en fredløs.
* Adolph Lestina som en doktor.
* Walter P. Lewis som en indianer-sjef.

Referanser
----------

1. ↑  The Chief’s Blanket

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Chief's Blanket* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Chief's Blanket* på Silent Era Rediger på Wikidata
***The Chinese Repository*** var et tidsskrift som ble utgitt av og for misjonærer, og som handlet om Kina. Det var verdens første sinologiske tidsskrift (skjønt det var tidligere kommet en rekke studier, bøker og bokserier som må betegnes som sinologiske), og ble utgitt mellom 1832 og 1851 i Kanton i Kina.

Månedsmagasinet ble startet av Elijah Coleman Bridgman i mai 1832. Han var redaktør inntil han dro til Shanghai i 1847. Da overtok James Granger Bridgman som redaktør til september 1848, da Samuel Wells Williams overtok ansvaret. Fra begynnelse til slutt var imidlertid Elijah Bridgman en fast bidragsyter. 

*The Chinese Repository* var en kongstanke hos misjonæren Robert Morrison og E. C. Bridgman. Den fylte den funksjon å oppdatere misjonærene om hendelser i Kina og organisere kinakunnskapene i sammenhengende og forståelig form. Tidsskriftet hadde også allmenn nytteverdi for utlendinger i Kina og interesserte i Vesten. 

Mellom 1805 og 1842 var byer som Malacca, Penang, Singapore, Batavia, Rangoon og Amboyna utgangspunkter for de protestantiske misjonsfremstøt mot Kina. *The Chinese Repository* fikk dermed også meget detaljert materiale om misjonsarbeidet i store deler av Sørøstasia.
DBBOs emblem
**Defensie Bewakings- en Beveiligingsorganisatie** (**DBBO**) er en vakt- og sikkerhetsorganisasjon i det nederlandske forsvaret. DBBO ble etablert 1. januar 2011. Denne organisasjonen er såkalt 24-timersdrift (fullkontinuerlig), og faller inn under Commando DienstenCentra.

Før opprettelsen av DBBO hadde forsvarsgrenene selv ansvar for sikkerhet og bevoktning av sine objekter. Samlingen av vakt- og sikkerhetstjenester i en sentral organisasjon gjorde at forsvaret kunne innføre en enhetlig tilnærming. 

DBBO er ansvarlig for gjennomføringen av bevoktning og sikkerhet innen forsvaret. En sekundær oppgave er å gi råd om organisatoriske, strukturelle og elektroniske sikkerhetstiltak for hele forsvarets organisasjon.

Organisasjon
------------

Frem til midten av 2016 lå DBBO under avdelingen for fast eiendom og sikkerhet, hvoretter den ble underlagt avdelingen for anlegg og logistikk i Commando DienstenCentra.

DBBO består av tre sikkerhetsregioner (Syd, Nord og Vest). Hver region har sin egen kommandant. Sikkerhetsregionene er delt inn i åtte sikkerhetsområder; syv i Nederland og en i Karibien. Sikkerhetsområdene er organisert i patruljeområder (laveste nivå).
Den sentrale staben er forlagt i Utrecht, hvor DBBO-sjefen har sitt hovedkvarter. DBBO har drøyt 1800 ansatte, hvorav 80% sivile og 20% militære. 

Vakt- og sikkerhetsoppdragene utføres av lag bestående av tjenestemenn og hundeekvipasjer.

Eksterne lenker
---------------

* Nettsiden til CDC
* Artikkel om DBBO i den Militære Tilskuer
**Elizabeth «Liz» Chase** (født 26. april 1950 i Mutare, død 10. mai 2018 i Johannesburg), var en zimbabwisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Chase ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det zimbabwiske damelaget som vant landhockeyturneringen foran Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. På grunn av at mange land boikottet lekene i Moskva var Zimbabwe et av lagene som fikk erstatte de fem opprinnelige som ikke stilte i turneringen. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Zimbabwe vant tre kamper og to uavgjort, og med åtte poeng toppet de tabellen foran Tsjekkoslovakia med sju. Chase spilte fem kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i landhockey, damer Zimbabwes flagg Zimbabwe

Referanser
----------

1. ↑   «Liz Chase obituary», verkets språk engelsk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Golden Girl Liz Chase dies», verkets språk engelsk[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Elizabeth Chase – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Elizabeth Chase – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Elizabeth Chase – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Elizabeth Chase – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Elizabeth Chase – FIH Rediger på Wikidata
«Christmas Song» har flere betydninger.
Mel Tormé 1979
**The Christmas Song**, eller ofte kalt «Chestnuts roasting on an open fire» eller «Merry Christmas to you» er en amerikansk julesang skrevet 1944 av sangeren Mel Tormé og Robert «Bob» Wells. Ifølge Tormé selv ble sangen til en brennhet sommer, i et forsøk på å «svale seg selv ved å tenke svale tanker». Ifølge BMI er den en av verdens mest fremførte sanger.

> Jeg så en skriveblokk på hans piano der fire linjer var skrevet ned med blyant. De startet slik: «Chestnuts roasting... Jack Frost nipping... Yuletide carols... Folks dressed up like Eskimos». Bob (Wells) holdt ikke på med å skrive en sangtekst. Han tenkte han kunne synke inn i vintertanker for å kunne kjøle av. Førti minutter senere var sangen skrevet. Jeg skrev musikken og noe av teksten
> 
> 
> Mel Tormé
> 
> 

Nat King Cole spilte inn sangen med sin trio i 1946. På Coles befaling, og mot plateselskapets ønske, gjorde han en nyinnspilling samme år, men denne gangen med en liten strykeseksjon. Denne siste versjonen fikk en enorm fremgang på pop- og R&B hitlistene. Cole spilte igjen inn sangen i 1953 med samme arrangement, men med fullt orkester dirigert av Nelson Riddle og senere i 1961 i en stereoinnspilling under ledelse av Ralph Carmichael. Denne siste spilles fremdeles ofte på radio under julehøytidene. Coles originalinnspilling fra 1946 ble valgt inn i «The Grammy Hall of Fame» 1974.

Mel Tormé gjorde egne innspillinger av sangen i 1954 samt igjen 1965 og 1992.

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet *Ann-Margret's Christmas Carol Collection* i 2004.

Referanser
----------

1. ↑  Broadcast Music Incorporated
2. ↑  «The Grammy Hall of Fame». Arkivert fra originalen 19. februar 2011. Besøkt 25. april 2011.

Portal: Jazz

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
***En Herregaardssaga*** er en svensk film fra 1923, med regi av Mauritz Stiller. Manuskriptet var skrevet av Stiller og Alma Söderhjelm.

Som litterært forelegg hadde de Selma Lagerlöfs roman *En herrgårdssägen*, som ble utgitt i 1899. Hovedrollene spilles av Einar Hanson, Mary Johnson, Pauline Brunius og Hugo Björne.

Handling
--------

Gunnar Hede er en ung svensk mann som ønsker å bli en profesjonell musiker. Men etter at faren hans plutselig dør blir Gunnar presset av familien til å ta over familie-bedriften, oppdrett og salg av rein. Men Gunnar liker ikke denne virksomheten, og er egentlig ikke egnet for jobben. Han gir likevel etter for kravene til resten av familien sin, og tar over stillingen.

Men når Gunnar en dag blir hardt skadet i en ulykke, mens han kjører reinsdyr-flokken over det frosne Arktis og pådrar seg noen alvorlige hode-skader, frykter resten av familien hans at Gunnar kommer til å bli varig psykisk skadet. Dermed risikerer de å miste både Gunnar og hele familie-bedriften deres.

Rolleliste (i utvalg)
---------------------

* Einar Hanson - Gunnar Hede
* Pauline Brunius - frue Hede, Gunnars mor
* Hugo Björne - brukspatron Hede, Gunnars far
* Mary Johnson - Ingrid
* Adolf Olschansky - Blomgren
* Stina Berg - frue Blomgren, hans hustru
* Thecla Åhlander - jungfru Stava
* Gösta Hillberg - advokat
* Gustaf Aronson - inspektorn
* Albert Christiansen - Gunnar Hede som barn

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En Herregaardssaga* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *En Herregaardssaga* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *En Herregaardssaga* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *En Herregaardssaga* på Silent Era Rediger på Wikidata

Portaler: Film | Sverige
Battersea kraftstasjon
**Nine Elms** er et område langs Themsens høyre bredd sentralt i London, i bydelen Wandsworth. Nine Elms ligger mellom Vauxhall og Battersea. Nine Elms er framfor alt et industriområde, dominert av den nå nedlagte Battersea kraftstasjon og jernbanelinjer fra Waterloo stasjon. Her ligger også New Covent Garden Market og en stor postterminal.

Nine Elms Lane fikk sitt navn en gang rundt 1645 fra en rekke med almtrær som grenset veien. I 1838, på den tiden da jernbanen London and Southampton Railway ble bygget, var området beskrevet som «et lavliggende, sumplignende distrikt som tidvis blir oversvømmet Themsen [hvis] vidjebeder, styvinger (topphogde trær) og vindmøller og elven gir det et nederlandsk preg.»

I 1838 ble endestasjonen for London and Southampton Railway (London and South Western Railway) lagt til Nine Elms, og området har siden vært sterkt prega av jernbanen, selv om endestasjonen i 1848 ble flytta til Waterloo. Den gamle stasjonen fungerte som selskapets verksted fram til 1909, da det ble flytta til Eastleigh. Et gassverk kom opp i 1853 der Battersea kraftstasjon ble reist som et ruvende industrielt monument i 1939. Industrien og infrastrukturen i Nine Elms fikk store skader av tyske bomber under den andre verdenskrig.

I 1974 flytta Covent Garden Market til sine nåværende lokaler i Nine Elms. I seinere år har det foregått noe boligbygging i den sørlige delen, med boligkomplekser som Carey Gardens, Patmore og Savona. Den amerikanske ambassaden er planlagt å flyttes hit fra Mayfair til en ny bygning, prosjektert ferdig i løpet av 2016.

Referanser
----------

1. ↑   Nock, O. S. (1965): *The London & South Western Railway*. London: Ian Allan. ISBN 978-0711002678. Originalsitat: «a low swampy district occasionally overflowed by the Thames [whose] osier beds, pollards and windmille and the river give it a Dutch effect»
2. ↑   «Building the new Embassy of the United States in Nine Elms», *Usembassy.gov*

Eksterne lenker
---------------

* Kart og flyfoto

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
**Emund den gamle**, i Vestgøtalovens kongeliste blir han kalt for *Emund Slemme*, død ca. 1060, var en svensk konge fra ca. 1050 og til han døde.

Tilnavnet *Den gamle* fikk Emund sannsynligvis for at han var rundt femti år da han ble konge, en betydelig alder i jernalderen og middelalderen. Han var sønn til Olof Skötkonung, og halvbror til sin forgjenger Anund Jakob.

Emund den gamle er først og fremst kjent via de opplysninger som Adam av Bremen har oppgitt i sitt latinske historieverk om de nordiske folkene. Edmund var døpt, men ifølge Adam tok han ikke sin kristne dåp seriøst og var ingen riktig troende. Adams informasjon kan forstås på flere måter: Dels at Emund aktivt støttet den engelske misjonsvirksomheten på bekostning av erkebispestolen i Hamburg-Bremen, og dels i at Emund forsøkte å la den nye kristne troen eksistere ved siden av den gamle, tradisjonelle åsatroen. Denne religiøse toleransen kan ha blitt forsøkt av den selvutnevnte erkebiskopen Osmund eller Osmundus i et forsøk på å ikke virke truende på folk flest og åsatroene spesielt. Emund avviste setet i Hamburg-Bremens krav om å få skiftet ut Osmundus med deres egen biskop.

Man mener at Emund den gamle sammen med den danske kongen Svein Estridsson kan ha hatt ansvaret for den første formaliserte grensesettingen mellom Sverige og Danmark. Det sies også at Emund sendte sin sønn Anund Emundsson til kvenernes land hvor sønnen skal ha dødd av forgiftet vann. Da Emund ikke hadde andre barn ble han ettertrådd av en stormann fra Vestergøtland ved navn Stenkil. Edmund den gamle ble således den siste kongen av Munsöætten.

Referanser
----------

1. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Andersen, Per Sveaas. (2009, 14. februar). Emund Den Gamle. I Store norske leksikon. Hentet 3. februar 2017.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Anund Jakob** | **Konge av Sverige**(1050–1060) | Etterfølger:**Stenkil** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Svenskt biografiskt lexikon
 |
**Kizito Mihigo** (født 25. juli 1981 i Kibeho, død 17. februar 2020) var en rwandisk sanger, organist komponist og kristen aktivist for fred og forsoning. I februar 2020 ble han funnet død i et fengsel i Rwanda.

Han har komponert mer enn 300 liturgiske sanger sunget gjennom katolske gudstjeneste over hele Rwanda.[]

Biografi
--------

Mihigo var sønn av Placidie Ilibagiza og Augustin Buguzi. Han hadde to eldre søsken og tre yngre. Selv overlevde han folkemordet i Rwanda i 1994, men mistet sin far under massakrene.

Han deltok i konkurransen om Rwandas nasjonalsang i 2001. Deretter ble han anbefalt av Rwandas president Paul Kagame å studere ved et konservatorium i Paris i Frankrike.[] I løpet av sin studietid i Frankrike holdt sangeren en rekke konserter.

Kizito preket om tilgivelse og forsoning. I 2010 stiftet han organisasjonen Kizito Mihigo Peace Foundation - KMP Foundation, med formål å skape fred og forsoning i Rwanda. Etter studieperioden fikk Kizito støtte fra World Vision Organisaton og USAs ambassade i Kigali.

I august 2011 flyttet Kizito hjem til Rwanda etter flere års musikalsk virke i Europa. Samme år mottok sangeren prisen «CYRWA» av Rwandas presidentfrue Jeanette Kagame for arbeidet gjennom KMP Foundation med å skape fred og forsoning i Rwanda. Men etter at han i 2014 publiserte en sang med tittelen *Igisobanuro cy'Urupfu* (norsk: *Meningen med døden*), falt han i unåde hos president Kagame og de rwandesiske styresmaktene for øvrig*.*

Referanser
----------

1. 1 2  «Kizito Mihigo: Singer found dead in Rwandan police cell», *BBC News*, 17. februar 2020. Lest 17. februar 2020.
2. 1 2  «The gospel singer who died in a police cell». *BBC News* **(engelsk)**. 29. februar 2020. Besøkt 13. april 2020.
3. ↑  «Rwanda : Portrait de Kizito Mihigo, un chanteur qui risque la prison à vie». *Afriquinfos*. 16. juli 2014.
4. ↑  «'Kizito uses music to promote peace, reconciliation'». *The New Times*. 20. november 2012. Besøkt 13. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz
 |
**Nina Stiles** (født 19. mai 1989 i Trondheim) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun startet karrieren i Charlottenlund, som manglet jentelag, og hun spilte derfor hele tiden for guttelagene i bydelen. Stiles var kaptein på Charlottenlunds guttelag da hun dro til toppserielaget Trondheims-Ørn i 2005. Stiles spilte også for det norske U19-landslaget. Hun har til sammen 32 kamper for aldersbestemte landslag og hun har scoret 6 mål på 19 toppserie-kamper for Trondheims-Ørn.[]

I 2004 mottok Nina Stiles prisen «Årets Charlie», en ærespris som kun blir utdelt til de spesielt begavede elevene på Charlottenlund ungdomsskole. Året etter, i 2005, mottok hun Trønderfotballens talentstipend. Samme år debuterte hun i Toppserien som 16-åring, og hun mottok Knut Skoglunds minnepris for sitt talent. Prisen ble delt ut av Astrid Skoglund og Nils Skutle.

Den 29. oktober 2006 mottok Stiles også Ivers talentpris av Odd Iversen under pausen i kampen mellom RBK og Viking. Prisen på 5 000 kr deles hvert år ut til et trøndersk talent som har utmerket seg de siste årene.

Fra mai 2007 slet Stiles med gjentatte korsbåndskader, og hun bestemte seg for å legge opp som fotballspiller i 2009.

Etter spillerkarrieren var over, tok hun UEFA B-lisenskurs i fotball. 

Hun har jobbet i Coerver Coaching og som hovedtrener for Heimdal IF Damer senior (3.div). Hun er nå ansatt i Trondheims-Ørn SK, som spillerutvikler for rekruttlaget U20. 

Hun studerte fysioterapi ved HIST, og ble ferdigutdannet fysioterapeut våren 2016.

Nina Stiles er grandniesen til Manchester United-spilleren Nobby Stiles.

Meritter
--------

**Med Trondheims-Ørn:**

* Seriesølv 2006
* Vinner av Dana Cup 2006 (med juniorlaget

**Priser:**

* Per Olav Volls minnefond
* Knut Skoglunds minnefond (2005)
* Trønderfotballs idrettstipend
* Trondheim kommunes idrettsstipend
* Årets Iverstalentpris

Referanser
----------

1. ↑  Ørn-talentet Nina Stiles må legge opp
Kävlingeån i utkanten av Kävlinge
Kävlingeån ved Vombsjön
**Kävlingeån** eller **Lödde å** er et vassdrag i midtre Skåne. Kävlingeån er en av Skånes tre største åer (de to andre er Helge å og Rönneå). Lengden er på cirka 50 km, inklusive kildetilflytende cirka 90 km. Flodområdet er på cirka 550 km², og nedbørsfeltet på 1203,8 km2.

Kävlingeån kommer fra Vombsjön og rinner ganske rett vestover, i begynnelsen - gjennom Vombsänkan - med en svak dragning mot nord, men etter Kävlinge i klart sørvestlig retning straks sør for samfunnet Löddeköpinge, der åen kalles *Lödde å*. Mellom Vikhög og Bjärred munner åen ut i Lommabukten. Området ved munningen er et naturreservat.

Sidetilfytende åer er Klingavälsån fra venstre og Bråån fra høyre. Kildetilflytende er Björkaån (også kalt Tolångaån eller Vollsjöån) som kommer til Vombsjön østfra, fra nordlige del av Sjöbo kommun.

Forekommende fisker
-------------------

Følgende 28 fiskearter forekommer i Kävlingeån 

* Abbor
* Bekkeniøye
* Brasme
* Flire
* Gjedde
* Gjørs
* Hork
* Karpe
* Karuss
* Krøkle
* Lake
* Laks
* Laue
* Mort
* Nipigget stingsild
* Regnlaue
* Regnbueørret
* Sandkryper
* Skrubbe
* Smerling
* Steinsmett
* Suter
* Sørv
* Trepigget stingsild
* Vederbuk
* Ål
* ørekyt
* Ørret

Referanser
----------

1. ↑  «Län og hovudavrinningsområden i Sverige» (PDF). SMHI. november 2002. Arkivert fra originalen (PDF) 28. september 2018. Besøkt 14. september 2018.
2. ↑  Fiskar och fiske i Lunds kommun, Tekniska förvaltningen, Lunds kommun, 2003

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kävlingeån – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
> (...) For elevar som får spesialundervisning, skal det utarbeidast individuell opplæringsplan (...)
> 
> 
> Opplæringslova § 5-5
> 
> 

**Individuell opplæringsplan** (**IOP**) er en tilrettelagt læreplan for skoleelever som har rett til spesialundervisning. Opplæringslova pålegger skolene å utarbeide IOP for elever som får spesialundervisning.

Ansvaret for utarbeidelsen av IOPer ligger hos skolenes rektor. Planen kan være omfattende og skal utarbeides i samarbeid mellom skolen (lærer), foresatte og eleven selv. Pedagogisk-psykologisk tjeneste (PPT), sosiallærer, rådgiver og andre som følger eleven tett kan også bidra i planens utvikling. Den individuelle opplæringslæreplanen skal stå i samsvar med skolens og klassens undervisningsplaner. 

Stortingsmelding 14 (1997–98) knytter arbeidet med den individuelle opplæringsplanen til foreldremedvirkning i grunnskolen.

Utforming
---------

Det er utarbeidet en rekke maler og retnignslinjer for utarbeidelse av de individuelle opplæringsplanene. Slike maler og retningslinjer vil styre arbeidet og kan bidra til å kvalitetssikre produktet. Det fremkommer i Opplæringslova at en individuell opplæringsplan skal inneholde mål, innhold og hvordan opplæringen skal drives.

I en pedagogisk kartlegging av eleven bør det fokuseres på elevens sterke sider, forutsetninger og muligheter for læring, samt etablerte kunnskaper og ferdigheter. Dette gir et utgangspunkt for valg av utviklings- og læringsområder, samt de langsiktige mål. 

I planens mål bør spesifiseres for ferdigheter og arbeidsmetoder, samt faglig, sosial og personlig utvikling. Planen kan deles i perioder, gjerne halvårsplaner med fokus på innhold, arbeidsmetode, lærestoff/læremidler. En god plan inneholder også gjerne en oversikt over hvordan undervisningen skal organiseres, med tanke på hvor mye som skal være gruppearbeid, individuelt arbeid eller klasseromsundervisning. Bruk av spesialpedagoger, assistenter eller andre som skal øremerkes eleven skal også beskrives.

### Evaluering

I tillegg skal det komme frem når og hvordan planen skal evalueres. I forbindelse med evalueringen er det vanlig at det utarbeides en rapport med oversikt over den undervisningen eleven har fått, og en vurdering av den elevens utvikling. En slik rapport må inneholde en vurdering av måloppnåelse og hva som bør endres for å få en stadig bedre læringssituasjon. 

Foresatte og elevens selv bør være aktive deltakere i en slik evaluering.

Se også
-------

* Tilpasset opplæring
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Olympiske leker |
| Gull | OL 1952 i Helsingfors |  Tropp, håndapparater |

**Gun Margareta Röring** (født 16. juni 1930 i Umeå, død 17. mars 2006 samme sted) er en tidligere svensk turner. Hun representerte *Gymnastikföreningen Ryck In*.

Hun deltok i OL 1952, 22 år gammel. Her vant Sverige gull i troppskonkurransen; de hadde et program der de brukte baller. Sovjetunionen på andreplass brukte ringer, på samme måte som i moderne rytmisk gymnastikk. I lagkonkurransen sammenlagt kom Sverige på 4.-plass. Individuelt kom hun på 23.-plass sammenlagt, og ble Sveriges nest beste utøver. Karin Lindberg ble lagets beste, på 17.-plass.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gun Röring – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Gun Röring – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (sv) Gun Röring – Sveriges olympiske komité Rediger på Wikidata
* Profil med bilde hos Sveriges Olympiska Kommitté
* Profil på DatabaseOlympics.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Gunder Bentdal** (født 27. oktober 1917 i Bentdalen, død 14. november 1994) var en norsk gårdbruker, lokalpolitiker for Arbeiderpartiet og motstandsmann.

Politikeren
-----------

Gunder Bentdal var en kjent og markert person i Dovre-samfunnet gjennom hele sitt voksne liv. Han var medlem av Arbeiderpartiet og ordfører i Dovre to perioder på 1970-tallet. Han satt som formann i Dovre skolestyre i mer enn 20 år. Formann i styret i Dombås Samvirkelag på 1980-tallet.

Motstandsmannen
---------------

Gunder Bentdal var under krigen engasjert i motstandsarbeidet mot den tyske krigsmakten, som talte flere tusen soldater på Dombås. han kom med i XU-gruppen, og fikk opplæring som glassmester av Arne Wium. Med denne bakgrunnen fikk han tilgang til mange tyske forlegninger på Dombås og i Dovre, og kunne rapportere viktige oppdagelser videre. Deltok som vitne under rettssaken mot Henry Rinnan og hans medarbeidere.

Dombås Ungdomsherberge
----------------------

Bentdal kjøpte like etter krigen «Haus Gisela»,- et tysk forlegningshus. I 1947 åpnet han og hans kone Marie Dombås Ungdomsherberge i det tidligere tyskerhuset, og drev dette fram til november 1961.

Portal: Andre verdenskrig
**Darres gate** (1a–3, 2–40) er ei gate ved Alexander Kiellands plass på Ila i Oslo. Den går fra Maridalsveien og ned til Akerselva. Gata har navn etter major Niels Stockfleth Darre.

Det første kvartalet har leiegårder fra slutten av 1800-tallet på begge sider. Deretter følger et industribygg (Jordan børstefabrikk fra ca. 1900) på nordsida. Det har nå nr. 20–24, men var opprinnelig nr. 4. 

For øvrig er eldre bebyggelse revet og erstatta av boligskomplekset Waldemars hage (som også er adressen til blokkene på sørsida). Byggetrinn 1 var ferdig i 2005 og byggetrinn 2 (mellom Darres gate og Waldemar Thranes gate i 2010. 

Det var en periode på 2000-tallet bru over elva i enden av Darres gate.

Litteratur
----------

* Oslo byleksikon: Darres gate

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Wetterstein** er en fjellkjede på grensen mellom Tyskland (Bayern) og Østerrike (Tirol) med bl.a. Tysklands høyeste fjell, Zugspitze (2962 moh.).

Avgrensning
-----------

Wetterstein ligger mellom Bayern-Alpene i nord, Karwendel i øst, Stubai-Alpene i syd og Lechtal-Alpene i vest. Grensene følger elven Loisach fra Ehrwald i vest til Garmisch-Partenkirchen i nord. I øst dannes grensen av Isardalen og Seefeld-platået. Via Oberinntal i syd og Gurgltal og Fernpasset i vest returnerer grensen til Ehrwald.

Daler og videre inndeling
-------------------------

På østsiden av kjeden ligger Leutaschdalen, som har veiforbindelse til Mittenwald i nord, Seefeld i øst og Oberinntal i syd. Gaistal, som er sidedal av Leutaschdalen, deler fjellkjeden i den egentlige Wetterstein i nord og Mieming-kjeden (*Mieminger Kette*) i syd. Sistnevnte betraktes av noen som en selvstendig fjellkjede, ikke som en del av Wetterstein.

Topper
------

De høyeste toppene i (den egentlige) Wetterstein er:

* Zugspitze (2962 moh.)
* Schneefernerkopf (2875 moh.)
* Zugspitzeck (2810 moh.)
* Wetterspitze (2750 moh.)
* Hochwanner (2746 moh.)

De høyeste toppene i Mieming-kjeden er

* Hochplattig (2768 moh.)
* Griesspitzen (2751 moh.)
* Hochwand (2721 moh.)
* Mitterspitzen (2705 moh.)
* Grünstein (2666 moh.)
* Hohe Munde (2662 moh.)

Geologi
-------

Wetterstein består av dolomitt, en hard kalkstein. På grunn av wettersteinkalkens høye andel av bly, sink og sølv har det vært en del gruvedrift i området.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
***For the Cause of Suffrage*** er en amerikansk stumfilm fra 1909, regissert av Georges Méliès.

Handling
--------

Mrs. Duff har invitert den berømte Suffragetten Mrs. Mary Talker til lunsj, som skal holde en tale under et møte samme dag. Hushjelpen, som venter ved bordet, ligner en mann både i gangart og i oppførsel. Den ulykkelige Mr. Duff forsøker så godt han kan å delta i den generelle samtalen i løpet av måltidet, men hans kone formaner ham flree ganger alvorlig til de andre gjestenes store overraskelse. I tre tilfeller får ektemannen beskjed om å tie. Etter lunsjen ønsker Mr. Duff å reise sammen med dem til møtet.

Men Mrs. Duff befaler ham å hoolde seg hjemme, og heller vente på at hun kommer tilbake. Den uheldige ektemannen går deretter inn på kjøkkenet, og forteller kokken deres om sin store skuffelse. Men kokken gir Mr. Duff råd. Han burde ikke lenger tåle sin kones tyranniske herredømme, og burde selv finne ut hva som egentlig diskuteres på møtene til suffragettene. Men alle menn blir utestengt fra møtene deres. Hushjelpen hans kommer på ideen om å låne Mr. Duff klærne hennes, slik at han kan komme seg inn på møtet.

Men kvinnens klær er alt for store for ham, fordi Mr. Duff er veldig slank. Han får også en parykk på hodet, og fjerner skjegget hans med en barberhøvel. Ved møtet går Mrs. Mary Talker kledd som en mann. Mr. Duff blir til slutt oppfordret til å tale. Men hans teorier står stikk i strid med suffragetttenes tanker, at han blir etter hvert nødt til å rømme - og hopper derfor ut av vinduet. Men flere av kvinnene ved møtet tar straks opp jakten på ham.

Referanser
----------

1. ↑  Philippe Rège. *Encyclopedia of French Film Directors, Volume 1*
2. ↑  For the Cause of Suffrage

Eksterne lenker
---------------

* (en) *For the Cause of Suffrage* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *For the Cause of Suffrage* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *For the Cause of Suffrage* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Darryl Morris** er en fiktiv person i fjernsynsserien Charmed.

Morris var en inspektør for San Francisco politiet og en venn og alliert av Halliwell søstrene. Han ble opprinnelig introdusert til Prue, Piper og Phoebe gjennom hans partner Andy Trudeau. Etter Andys død blir han venn med søstrene og finner ut om de magiske evnene deres. Siden da har han ved flere anledninger satt jobben i fare for å dekke over for jentene og bevare hemmeligheten deres fordi han mener de er de beste menneskene han har møtt. 

Darryl var veldig hjelpsom for jentene helt frem til sesong seks da The Cleaners "Vaskerne", i et forsøk på å beskytte magi fra å bli eksponert, forandret på ett vide opptak, fikk det til å se ut som at Darryl drepte en mistenkt i kaldt blod. Inspektør Sherdian, besatt av en Phantasm, leverte inn bevisene, noe som førte til at Darryl ble dømt til døden. Halliwell søstrene klarer og overbevise dem til å omgjøre det og Vaskerne forandrer historien i siste liten. Dessverre husker Darryl sin dødsdom og nekter og ha noe med jentene å gjøre i nesten ett år. Darryl hjelper jentene en siste gang i episoden Something Wicca This Way Goes…?, og når han ser at det går bra med dem flytter han til østkysten med familien sin. han kommer aldri tilbake igjen men han er fortsatt god venn med søstrene.
**Søren Tybring** (født 6. november 1773, død 19. november 1822) var en norsk prest og stortingsrepresentant fra Høland i Akershus.
Tybring var sønn av sogneprest Johan Broderus Edinger Tybring og Ellen Geelmuyeden. Faren døde da han var 9 år gammel og han vokste derfor opp hos onkelen biskop Hans Henrik Tybring (også skrevet *Hans Heinrich Tübring*).

Tybring var student ved Herlufsholm i Danmark i 1790 og cand. theol. i 1796. Samme år ble han kapellan ved Kristiansand domkirke. Fra 1798 var han aftensangprest og rektor ved borgerskolen på Bragernes i Drammen. I en kort periode i 1802 var han sogneprest i Karleby på Falster i Danmark, men ble senere samme år utnevnt til sogneprest i Bragernes. Han innehadde dette embedet til han døde i 1822.

Han var førsterepresentant fra Drammen til det overordentlige Storting i 1814. Han skrev dagbok derfra som ble trykket i *Historiske Samlinger* bind II.

Tybring var gift to ganger, første gang med Caroline Christiane Adolphine Bülow, datter av Christian Frederik Bülow og Barbara Wittrup Høeg, andre gang med Petronelle Nicoline Rode, datter av major Georg Frederik Rode og Carite Wilhelmine Holst.

Referanser
----------

1. 1 2   Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 906[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 906
* Biografisk informasjon om Søren Tybring , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)

Eksterne lenker
---------------

* (no) Søren Tybring hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** ISNI
 |
«**For første gang**» er tittelen på et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1956. Melodien denne skillingsvisen synges på skal være «Farvel du hus hvor min fader bor».

Teksten
-------

**1.**Jeg var en pike på femten år  

med øyne blå og med blonde hår,  

og jeg var smukk og om livet smal  

da tok min moder meg med på ball for første gang.  

  

**2.**En lille løytnant på ballet var,  

et ridderkors han på brystet bar,  

han talte til meg om kjærlighet  

beskjedent slo jeg mitt øye ned, for første gang.  

  

**3.**Og da vi salen til sist forlot  

farvel han sagde, øm og god,  

av elskovsfryd var jeg syk og matt  

mitt hjertes fred hadde meg forlatt, for første gang.  

  

**4.**Og snart han gjorde hos oss visitt,  

han talte vennlig og ømt og fritt,  

om livets gleder og Hymens bånd  

og henrykt trykkede han min hånd, for første gang.  

  

**5.**En dag mens moder i kjøkkenet sto  

da vokste rett hans begeistrings mot  

han ba så bønnlig og ganske tyst  

jeg ga min løytnant et kjærlig kyss for første gang.  

  

**6.**Han kom så ofte og var så glad,  

om stevnemøte til sist han bad,  

hva dyd og plikter meg foreskrev  

jeg glemte alt og forført jeg ble for første gang.  

  

**7.**I speglet så jeg med sorg i sinn  

at uskyldsren forlot mitt kinn  

og aldri mer jeg min elsker så  

og snart et barn ved mitt hjerte lå, for første gang.  

  

**8.**Tag jer i vare I piker små  

at ei som meg det skal eder gå,  

og hvis en herre til eder kom  

så nekt ham straks hva han beder om for første gang.

Kilder
------

* De gamle visene 2 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1973
**Nowshak** (eller **Noshaq**) er det høyeste fjellet i Afghanistan og den nest høyeste toppen i Hindu Kush. Tirich Mir er høyere med 7690 moh. Nowshak ligger i det nordøstre hjørnet av landet langs Durrand-linjen som er grensen mot Pakistan. Den nordlige og vestlige delen av fjellet ligger i Afghanistan, den sørlige og østlige i Pakistan.

Den første bestigningen av fjellet var i 1960 av Toshiaki Sakai og Goro Iwatsuboa fra en japansk ekspedisjon. Klatringen fulgte den sørøstre kanten fra Qadzi Deh-isbreen. I dag er vanligvis ruten langs den vestre kanten.

Den første vinter-bestigningen var i 1973 av Andrzej Zawada og Tadeusz Piotrowski fra en polsk ekspedisjon. Det var den første vinterklatring over 7 000 moh. Den første afghanske bestigningen var i juli 2009 .

Referanser
----------

1. ↑  Den første afghanske bestigningen Arkivert 15. juni 2013 hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* Noshaq på Summitpost

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |