recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tsunamien i Thailand i 2004
En **naturkatastrofe** er en naturlig (ikke-menneskeskapt) endring i jordas overflate eller atmosfære som får katastrofale følger for mennesker og andre organismer. En naturkatastrofe kan sette tydelige spor i den sedimentære lagrekken til tross for at hendelsen utgjør en mikroskopisk andel av den geologiske tidsregningen. Slike hendelser kan derfor ofte gjenkjennes ved paleontologiske eller sedimentologiske undersøkelser.

Studier av naturkatastrofer omfatter å vurdere, forebygge og avhjelpe hendelser som skyldes geologiske forhold eller prosesser, og som er til fare for mennesker, eiendom eller det naturlige miljø. De største farer oppstår ved skred i løsmasser og berg forårsaket av nedbør, vulkanutbrudd, flom, jordskjelv og menneskelig påvirkning. Skred ut i innsjøer og fjorder, undersjøiske skred og jordskjelv kan forårsake ødeleggende flodbølger (tsunamier).

Avdelingen for miljøgeologi, hydrologi og naturkatastrofer ved Institutt for Geofag ved UiO har et nært samarbeid med International Centre for Geohazards (ICG) på Norges Geotekniske Institutt (NGI). Sammen har disse institusjonene stor kompetanse innen analytisk og numeriske modellering og eksperimentelle metoder, og har omfattende praktisk erfaring med feltobservasjoner og forebyggende tiltak.

Naturkatastrofer i Norge
------------------------

Vi har ikke hatt noen hendelser som kan betegnes **naturkatastrofe** i Norge i nyere tid. Imidlertid har **naturskade** rammet liv og eiendom. Noen kjente naturskader:

* Borregaard Hovedgård jordskred
* Gauldalsraset
* Hatlestad-raset
* Leirskredet i Gjerdrum 2020
* Lofot-stormen 1849
* Rasulykken i Loen i 1905
* Rasulykken i Loen i 1936
* Rissaraset
* Storeggaraset
* Storofsen
* Tafjord-ulykka
* Tiller-raset
* Tjelle-skredet
* Verdalsraset
* Vesleofsen

Slik skade omfattes ikke av private forsikringer. I stedet gir staten naturskadeerstatning.

Galleri
-------

* Jordskred i Hunnedalen i 2016Jordskred i Hunnedalen i 2016
* Leirskred i Stjørdal i 1976Leirskred i Stjørdal i 1976
* Snøskred i SkaitidalenSnøskred i Skaitidalen

Litteratur
----------

* Henrik Svensen: *Enden er nær. En bok om naturkatastrofer og samfunn*. Aschehoug 2006.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Natural disasters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** HDS **·** NDL **·** NKC **·** BBC Things
 |
**Osman Batur** (Оспан батыр, også kjent som **Ospan Batyr**, født i Koktokay i dagens Xinjiang i Kina i 1899, død 29. april 1951 i Ürümqi) var en kasakhisk geriljaleder. 

I 1943 startet Batur med sovjetisk støtte kasakhiske geriljagrupper i Altaj- og Tianshanfjellene med det målet å opprette en egen stat i Altajområdet. I samband med den Den andre østturkestanske republikkens grunnleggelse i 1944 ble han med i den nye regjeringen. Etter at Folkerepublikken Kina ble grunnlagt i 1949 ledet han geriljagrupper som kjempet mot Folkets frigjøringshær i Xinjiang. Han ble til slutt fakket i det sørlige Xinjiang og ble henrettet ved halshugging i Ürümqi den 29. april 1951. Mange av hans tilhengere flyktet senere fra Xinjiang og innledet det som ble kalt «den kasakhiske flukt» fra Xinjiang.

Kilder
------

* Linda Benson: *The Ili Rebellion: Moslem Challenge to Chinese Authority in Xinjiang 1944-49* Armonk, New York: M.E. Sharpe, Inc. 1990.
* Godfrey Lias: *Kazak Exodus.* Arkivert 8. november 2020 hos Wayback Machine. London: Evans Bros, 1956.
* James A. Millward: *Eurasian crossroads: A history of Xinjiang.* New York: Columbia University Press, 2007.
**Alta folkehøgskole**, tidligere **Øytun folkehøgskole**, er en kristen folkehøgskole som ligger i Alta kommune i Finnmark. Skolen ligger 6 km sør for Alta sentrum og 12 km fra Alta lufthamn. Den fokuserer spesielt på friluftslivfag og tar imot rundt 110 elever i året.

Elever ved skolen velger seg et linjefag og fire valfag fordelt på periodene høst, mørketid og vår/vinter. Alle elevene får felles turer og dager med ulike tema og seminar. Felles skoleturer går til Kolahalvøya i Russland og Levi i Finland. I tillegg blir det blant annet arrangert «bli-kjent-tur» til Orroshytta, skolens hytte på Finnmarksvidda, førstehjelpskurs, soldagstur, samisk seminar og avslutningstur til Jøkelfjorden. Skolen har gymsal, trimrom, skytesimulator, bandrom, buldrerom, skimakerverksted og sykkelverksted.

Skolen ble grunnlagt i 1917 i Havøysund i Måsøy kommune under navnet Øytun. De første 50 årene lå Øytun folkehøgskole i Havøysund i Måsøy kommune, men i 1967 ble det besluttet å flytte skolen til Alta. Den 22. september 1968 startet byggingen av den nye skolen og den stod ferdig 13. september 1970. Selv om skolen nå lå midt i skogen ble Øytun-navnet beholdt frem til desember 2016, da skolen byttet navn til Alta folkehøgskole. Tunet heter fremdeles Øytun.

Skolen ligger i furuskog ved foten av fjellet Skoddevarre og har gangavstand til Altaelva. Skolebygningen, 8 internat og en stor hundegård er oppført rundt et idyllisk tun. Skolen er eid av Normisjon, Norges Samemisjon og Indremisjonsforbundet.

Linjefag
--------

* Friluftsliv 70° Nord
* Arktis
* Hundekjøring - Finnmarksløpet
* Friluftsliv Ingen Grenser
* Jakt og Fiske
* Foto Villmark - Island/USA
* Opplev Nord-Norge
* Skolen tilbyr også halvårskursene *Ski og Skred* og *Circum Polar*, i tillegg til ulike kortkurs.

Referanser
----------

1. ↑  «Øytun folkehøgskole har skiftet navn til «Alta folkehøgskole – folkehøgskolen for #ArktiskVillmarksliv» | NKF». *nkf.folkehogskole.no*. Arkivert fra originalen 27. november 2018. Besøkt 27. mai 2017.
2. ↑  «Øytunelever fra Alta på museumsbesøk i Havøysund - Kystmuseene». *www.kystmuseene.no* **(norsk)**. Besøkt 11. juli 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Alta folkehøgskole på Facebook Rediger på Wikidata

* (no) Alta folkehøgskole på Instagram Rediger på Wikidata

* (no) Alta folkehøgskole på YouTube Rediger på Wikidata

* (no) Alta folkehøgskole på Vimeo Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Nasjonalt skoleregister **·** Brønnøysundregistrene
 |
**3269 Dagros** er en dokumentarfilm produsert av Sigve Endresen i Motlys for TV 2, første gang vist i 2007, og regissert og delvis foto av Kenneth Slotterøy Elvebakk. Filmen er vist på en rekke filmfestivaler og vant i 2008 «The Silver Statue» på Roshd International Film Festival i Teheran. Filmen er klippet av Torkel Gjørv og har flere filmfotografer.

Handling
--------

I et fjøs, like utenfor Oslo, finner vi flere kyr med vindu i magen. Hvorfor det? Jo, fordi nordmenn er så glade i melk at vitenskapsmenneskene gjerne vil følge med på hvordan kua nyttegjør seg maten den spiser. Men er det vondt for kua å ha et vindu i magen? 3269 Dagros er en fascinerende liten dokumentar om menneskets umåtelige vitebegjær. Filmen følger tolv fistelkyr, ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås. Vi møter forskere og studenter som jobber med kyrne og følger livet i forskningsfjøset i ett år.

Filmfestivaler
--------------

* Den norske dokumentarfilmfestivalen i Volda
* 4 Screens European Festival, Paris
* Portugal Cine’Eco
* ZagrebDox documentary film festival
* Eurodok Film Festival, Oslo
* International AFIA Film Festival, Aarhus
* Roshd International film festival, Teheran
* International Science & Film Festival, Marseille
* CMS Vatavaran Env. And Wildlife Festival, New Delhi

Eksterne lenker
---------------

* Norsk filminstitutt
**Jarle Tor Rørvik** (født 23. mai 1954 i Rørvik i Sogn, død 1. mars 2018 i Wien i Østerrike) var professor i radiologi ved Universitetet i Bergen med bistilling som overlege på Radiologisk avdeling ved Haukeland universitetssykehus.

Jarle Tor Rørvik ble født på Vigra i 1954 og flyttet til Volda da han begynte på skolen. Han studerte medisin ved Universitetet i Bergen og avla medisinsk embetseksamen samme sted i 1981. I 1986 begynte Jarle arbeidet innen radiologi på Haukeland universitetssykehus. Han disputerte i 1998 med avhandlingen «On staging of prostate cancer prior to radical treatment».

Jarle ble ansatt som professor 1 i radiologi ved Universitetet i Bergen i 2008, og har siden da hatt hovedansvar for forskning og undervisning ved avdelingen. I 2013 ble Jarle seksjonsleder for radiologi og leder for undervisning ved Klinisk Institutt 1, Universitetet i Bergen. Siden 2014 ledet han også ledet Bergen Abdominal Imaging Research Group.

Jarle har også satt betydelige nasjonale spor gjennom verv i Norsk Radiologisk Forening, Norsk Forening for Abdominal Radiologi og gjennom etableringen av Radforsk – Norsk Radiologisk Forenings forskningsinstitutt. Han var styreformann i forskningsklyngen MedViz Arkivert 13. oktober 2017 hos Wayback Machine. fra 2010 til 2017. Han hadde i sitt arbeid særlig fokus på radiologisk fagutvikling og forskning innen uroradiologi, som var hans spesialfelt. Han hadde i tillegg et stort internasjonalt engasjement gjennom Europeiske forskernettverk og aktivt medlemskap i Europeisk Selskap for Urogenital Radiologi.

Priser og utmerkelser
---------------------

Studiekvalitetspris til Medisinsk fakultet ved Universitetet i Bergen i 2006.

Referanser
----------

1. ↑  Aslak Aslaksen, Guttorm Jenssen, Panchakulasingam Kandiah, Jostein Kråkenes, Karen Rosendahl, Stein Magnus Aukland, Ansgar Espeland og Ingfrid S. Haldorsen (21. mars 2018). «Jarle Tor Rørvik er død». *www.bt.no*. Besøkt 6. august 2020.
2. ↑  «Minneside for Jarle Tor Rørvik». *solstrands.vareminnesider.no*. Arkivert fra originalen 24. april 2018. Besøkt 23. april 2018.
3. ↑  «Minneord i *På Høyden* i mars 2018». Arkivert fra originalen 24. april 2018. Besøkt 23. april 2018.
4. ↑  Minnord Bergens Tidende 21.03.2018
5. ↑  Rapport Institutt for kirurgiske fag, lastet ned 23.04.2018

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Jarle Rørvik i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* (no) Publikasjoner av Jarle Rørvik i BIBSYS
Styrker fra både Vertslandstøttebataljonen og 2nd Battalion, 2nd Marine Regiment, 2nd Marine Division hos US Marine Corps i skytetrening ved Giskås skytefelt i forkant av øvelsen Cold Response 2014.
**Vertslandstøttebataljonen** er en bataljon i Forsvarets logistikkorganisasjon som skal utføre støtteoppdrag i forbindelse med mottak av amerikanske styrker fra US Marine Corps til Norge.

Bataljonen har hovedkvarter i Værnes garnison. I en krise og krigssituasjon i Norge skal bataljonen støtte Marine Corps Prepositioning Program–Norway og andre allierte med drivstoff, forsyninger, vann og kjøreoppdrag og bidra til rask og effektiv forflytning av allierte styrker.

En vertslandstøttebataljon nr. 2 ble lagt ned i 2009.

Referanser
----------

1. ↑  Prop. 151 S (2015–2016)
2. ↑  «Dei gode vertane». *Forsvaret* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 10. mars 2024.
3. ↑  «forsvaret.no». Arkivert fra originalen 20. mai 2020. Besøkt 18. mai 2017.
4. ↑  «Værnes». *Forsvaret* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 27. februar 2023.
5. ↑
6. ↑  «t-a.no». Arkivert fra originalen 19. mai 2017. Besøkt 18. mai 2017.
7. ↑  statsbudsjettet.no[*død lenke*]
***Hvem er hans kone?*** (originaltittel: *Seine Frau, die Unbekannte*) er en tysk stumfilm fra 1923 regissert av Benjamin Christensen.

Handling
--------

Den unge artisten Wilbur Crawford har vært blind siden han tjenestegjorde ved fronten under første verdenskrig. Han forteller sin mor en historie som skjedde for lenge siden. Under et karneval møtte han en vakker og mystisk kvinne som ble trakassert og forfulgt av noen menn. Wilbur inviterte henne deretter hjem til seg. Moren hans forstår av denne historien hvor viktig dette møtet må ha vært for Wilbur, og hun undersøker nå hvor denne kvinnen befinner seg. Men ved en tilfeldighet oppdager hun snart at denne unge kvinnen faktisk er en kriminell som er etterlyst av politiet. Hun finner ut adressen og inviterer henne på middag sammen med sin blinde sønn. Men den ukjente personen dukker ikke opp. Moren hans ansetter deretter en ung kvinne, Eva, til å ta på seg rollen som denne unge kvinnen.

En dag får Wilbur muligheten til å få tilbake synet som følge av en operasjon av en spesialist. Og Crawford kan faktisk se igjen etterpå, men han kjenner ikke lenger igjen sin egen kone. Han ønsker derfor å forlate henne, og det lille barnet deres. Men Wilbur er fremdeles ikke helt restituert etter operasjonen, og blir derfor nødt til å ansette en barnepike. Derfor vender Eva tilbake til Wilburs hjem, under et annet navn for å bli ansatt til dette formålet. Både Eva og moren til WIlbur håper at Wilbur med tilden kommer til å bli virkelig forelsket i denne kvinnen.

Skuespillere
------------

* Willy Fritsch som Wilbur Crawford
* Lil Dagover som Eva
* Edith Edwards som Mabel
* Karl Falkenberg
* Jaro Fürth
* Martin Lübbert som Jack

Referanser
----------

1. ↑   *filmportal.de*, Wikidata Q15706812,
2. ↑   Freebase-data fra Google[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 15. mars 2024.
4. ↑  «His Wife, the Unknown (1923)» **(engelsk)**. Besøkt 15. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Hvem er hans kone?* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Hvem er hans kone?* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Hvem er hans kone?* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (de) *Hvem er hans kone?* på filmportal.de Rediger på Wikidata

* (en) *Hvem er hans kone?* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Hvem er hans kone?* på Silent Era Rediger på Wikidata
Gamlarætt.  Foto: Tórfinnur Nielsen 
**Gamlarætt** er en fergekai rett nord for Kirkjubøur på Streymoy på Færøyene.

Gamlarætt ble åpnet for fergetrafikk mellom Streymoy, Sandoy og Hestur i 1992. Det nye trekantsambandet avløste to fergesamband via Tórshavn.

Før jul i 2023 åpnet Sandoyartunnilin mellom Gamlarætt og Sandoy.

Fergesambandet mellom Gamlarætt og Hestur, og tidligere også Sandoy, betjenes av MF «Teistin». Fergen kan ta 288 passasjerer, 33 personbiler eller 12 personbiler og 2 vogntog på en overfart. Fergetrafikken drives av det offentlige selskapet Strandfaraskip Landsins.

Kaianlegget brukes også av småbåter, fiskefartøyer og servicefartøyer for havbruket.

Referanser
----------

1. ↑  Gaïni, Firouz og Jacobsen, Helgi (2008). *Mynstur broytast* **(færøysk)**. Tórshavn: Landsverk. s. 187–191 og 206–211. ISBN 978-999183251-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Jensen, Frants (21. desember 2023). «Í myndum: Framtíðin er komin til Sandoynna» **(færøysk)**. Kringvarp Føroya. Arkivert fra originalen 21. desember 2023. Besøkt 22. desember 2023.
3. ↑  «M/F Teistin. Tekniskar útgreiningar». *ssl.fo*. Strandfaraskip Landsins. Arkivert fra originalen 30. mai 2019. Besøkt 3. februar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Strandfaraskip Landsins

Portal: Færøyene
**Otto Urbanus Risanger** (født 1945) er en norsk fagbokforfatter og journalist som er spesialist på personlig økonomi. Han er den norske forfatteren som har gitt ut flest bøker om privatøkonomi.

Siden 1979 har han årlig utgitt *Pengeboka*, et oppslagsverk om økonomi og lover og regelverk relevant for personlig økonomi, og *Kjøreboka*, et hefte for å notere kjøredokumentasjon.

Siden høsten 2005 har han blant annet utgitt bøkene *Singelboka, Samboerboka, Ektefelleboka, Foreldreboka, Skilsmisseboka* og *Arveboka*.

Hvert år siden 2004 har han også gitt ut *DrivBedre-pakken*, en samling av ebøker for småbedrifter.

Våren 2020 ble Risanger pensjonist, og overdro *DrivBedre-pakken* og *Kjøreboka* til Paal Stavrum, som årlig gir ut oppdaterte utgaver.

Referanser
----------

1. ↑  «Om forfatteren». *risanger.no*. Besøkt 16. februar 2024.
2. ↑  «Wayback Machine». *web.archive.org*. 27. oktober 2004. Archived from the original on 27. oktober 2004. Besøkt 16. februar 2024. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
3. ↑  «Om forlaget Risanger». *risanger.no*. Besøkt 16. februar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* www.risanger.no
* (no) Publikasjoner av Otto Risanger i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Sandvikbotn naturreservat** er et naturreservat i Kinn kommune i Sunnfjord i Vestland, og er et verna område for alt av planteliv øst for Florø. Reservatet ligger i Barlindbotn. Området er helt urørt urskog, og har rikelige mengder forskjellige tresorter og planter, særlig store mengder av den værna tresorten barlind. Sandvikbotn naturreservat har òg et naturlig og rikt dyreliv. Sandvikbotn naturreservat ble vernet 14. juni 2002.

I regjeringens forvaltningsplan over Sandvikbotn naturreservat heter det:

> Sandvikbotn naturreservat vart verna 14.6.2002, som ein del av supplering av verneplan for barskog i Vest-Noreg. Føremålet med vernet er å ta vare på eit skogområde med alt naturleg plante- og dyreliv, og med alle dei naturlege økologiske prosessane. Naturreservatet har stor variasjon i skog- og vegetasjonstypar, og med ein særmerkt førekomst av den raudlista arten barlind (VU) av nasjonal verdi. Sandvikbotn naturreservat ligg i Flora kommune i Sunnfjord, på halvøya mellom Eikefjorden og Høydalsfjorden. Naturreservatet ligg i ei gryte i landskapet i eit småkupert skoglandskap på vestsida av Jagedalsvatnet. Furu er hovudtreslaget, men det er eit stort innslag av lauvtre i naturreservatet, både boreale treslag som bjørk, osp, gråor, selje og rogn, og varmekjære treslag som eik, lind, alm, hassel, rognasal og svartor. Sandvikbotn naturreservat har og ein rik lavflora, med fleire raudlista artar. Barlind finst i hovudsak i lågurtprega skog i dei søraustvende lisidene i naturreservatet. Det vart i 2009 funne over 300 større tre innanfor verneområdet. Rekrutteringa for arten er svært dårleg, og avgrensa til bergskorter der hjorten ikkje kan beite på trea.
> 
> 
> 

I 2012 ble det bygd kraftledninger gjennom reservatet, en del av de omstridte Hardangermastene, men det ble ingen protester mot dette.[]

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2 3 4  (no) Sandvikbotn naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
Mornington Crescent stasjon
**Mornington Crescent** er et spill, skapt av Geoffrey Perkins og kjent fra BBCs radioprogram *I'm Sorry I Haven't a Clue*. Spillet er oppkalt etter stasjonen Mornington Crescent på Londons undergrunnsbane, og består i at man etter tur melder (sier navnene på) stasjoner på Londons undergrunnsbane. Vinneren er den første som sier «Mornington Crescent». Reglene er tilsynelatende svært kompliserte.

Spillet er en parodi på kompliserte strategispill, og særlig på kompleksiteten i regler og terminologi i spill som kontraktbridge og sjakk.

En del av humoren (og det viktigste poenget) ved spillet er å late som om det finnes regler. Det hentydes til ei regelbok, antakelig skrevet av *the International Mornington Crescent Society (IMCS)*.

Blant Mornington Crescent-fans er det nærmest tabu å innrømme at reglene er fri fantasi.

Eksterne lenker
---------------

* A list of variations
* The York Encyclopaedia Morningtonia Arkivert 15. oktober 2006 hos Wayback Machine.
* Encyclopaedia Morningtonia (wiki)
En bruker har foreslått å slette denne siden. Siden vi setter pris på alle forsøk på å forbedre leksikonet, inviteres du til å gi uttrykk for dine synspunkter ved å følge denne lenken: **Wikipedia:Sletting/Bjarne Brandal**.

**Bjarne Andreas Brandal** (født 1966 i Bodø) er en norsk journalist som har arbeidet som programleder for NRK Nordland og som fotballkommentator der han har fulgt Bodø/Glimt siden 1995. Brandal kommenterer Bodø/Glimts kamper fra Aspmyra for NRK og *4-4-2 Radiosporten*.

Utdannelse og bakgrunn
----------------------

Brandal har utdannelse fra Universitetet i Bergen. Før han ble journalist i NRK var han redaktør ved Melburadioen i Hadsel i Vesterålen.

Familie
-------

Han er svoger til historikeren Nik Brandal.[]

Referanser
----------

1. ↑  Olsen, Jan Roger (18. mai 2018). «NRK-profil i Nordland overrasket over streikestøtte fra publikum». *Journalisten*. Besøkt 20. januar 2024.
2. ↑  Johansen, Glenn Slydal (3. februar 2017). «NRK i Nord-Norge starter daglige nettsendinger». *Journalisten*. Besøkt 20. januar 2024.
3. ↑  «Hør 4-4-2 Radiosporten». *nrk.no*. NRK. 6. mai 2018. Besøkt 25. februar 2024. «kommentator på Aspmyra er Bjarne Brandal.»
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet.
**Funksjonell programmering** brukes innenfor informatikken om et programmeringsparadigme som behandler utregninger som en evaluering av matematiske funksjoner og unngår tilstandsendringer og foranderlige data. Det er et deklarativt programmeringsparadigme, i motsetning til imperativt programmeringsparadigme, som betyr at programmering er gjort med uttrykk som deklarerer hva som skal utføres i motsetning til å beskrive hvordan. 

I funksjonell programmering avhenger utverdien bare av argumentene som er innverdien til denne funksjonen, slik at en funksjon *f* som kalles to ganger med argumentet *x*, vil produsere den samme verdien *f(x)* hver gang. Samme input gir alltid samme output. Ved å eliminere sideeffekter, dvs. tilstandsendringer som ikke avhenger av funksjonens input, kan man gjøre det mye enklere å forstå og forutsi programmets adferd. Dette er en av hovedmotivasjonene bak utviklingen av funksjonell programmering.

Selv om noen av de matematiske prinsippene bak funksjoner har vært kjent siden 1930-tallet og funksjonell programmering har eksistert siden 1950-tallet, er det først etter årtusenskiftet at utbredelsen og populariteten har økt i bredere lag blant utviklere. En av årsakene er at CPU-er med flere kjerner i perioden ble utbredt datamaskiner og mobiltelefoner og at å spre en oppgave ut til flere kjerner som jobber i parallell vil kunne utføre noen oppgaver raskere og at det er mer håndterlig å gjøre dette feilfritt i funksjonelle språk. Språk som (Common) Lisp, Haskell, Erlang, Scala, F# (F-sharp), Clojure nevnes ofte som funksjonelle programmeringsspråk med varierende grad av *renhet*. I de fleste andre populære høynivåspråk støttes *noen* av prinsippene slik at kildekode også i disse kan skrives i en delvis funksjonell stil, som blant annet støtte for førsteklasses-, anonyme- og høyereordens funksjoner, enderekursjonsoptimalisering, støtte for å unngå uønskede sideeffekter, persistens i datastrukturer m.m. 

| * v
* d
* r
Typer programmeringsspråk |
| --- |
| Paradigme | 
* Aktørbasert
* Aspektorientert
* Dataflyt
* Deklarativ
* Deriverbar
* Domenespesifikk
* Dynamisk
* Esoterisk
* Funksjonell
* Følbart
* Hendelsesdrevet
* Imperativ
* Malprosessor
* Makro
* Metaprogrammering
* Klassebasert
* Kommandokø (*pipeline*)
* Konkatenativ
* Logisk
* Objektbasert
* Objektorientert
* Prosedyrisk
* Prototypebasert
* Regelbasert
* Samtidig
* Selvmodifiserende
* Skripting
* Stakkorientert
* Synkront
* Tabell
* Utvidbar

 |
| Nivå | 
* Maskin
* Assembler
* Kompilert
* Tolket

* Lavnivå
* Høynivå
* Svært høynivå

 |
| Generasjon | 
* 1. generasjon
* 2. generasjon
* 3. generasjon
* 4. generasjon
* 5. generasjon

 |
| Relatert | 
* Visuelt

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** BNE **·** BBC Things
 |
**Martina Hansens Hospital** er et privat ideelt sykehus på Dønski i Bærum, eiet av stiftelsen med samme navn. Sykehuset har offentlig oppdragsgiver, Helse Sør-Øst og er et av landets ledende spesialsykehus i ortopedisk kirurgi, revmakirurgi og revmatologi. Sykehuset opererer årlig ca. 4500 pasienter og har nærmere 35.000 polikliniske undersøkelser i året.

Sykehuset ble bygget i 1936 med midler fra Martina Hansens legat. Det ble bygget som et spesialsykehus for pasienter med tuberkuløse sykdommer i ben og ledd. Etter 1950-tallet med oppdagelsen av medikamentet Streptomycin som praktisk talt tok knekken på tuberkulosen ble det et markert mindre behov for slike spesialsykehus (i likhet med kysthospitalene) og sykehuset spesialiserte seg på pasienter med behov for ortopedisk kirurgi og revmatologi.

Ledelse
-------

* Arne Ekeland (til 2012)
* Pål Jeroen Husby (2013–2017)

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Blåsmo, Trude (2. februar 2017). «(+) Sykehusdirektøren går av etter fire turbulente år». *www.budstikka.no* **(norsk)**. Besøkt 9. mai 2021.
3. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Martina Hansens hospital – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Reidar Lund** (1897–1978) var en norsk filmfotograf.

I 1921 ble den unge tittelfotografen Reidar Lund forfremmet til aktualitetsfotograf og sendt med en ekspedisjon til Novaja Semlja, noe som resulterte i filmen Under polarkredsens himmel i 1922. Dette førte så til at han ble med på Roald Amundsen sin Nordpolekspedisjon i 1922. Reidar Lund laget etter dette en helaftens spillefilm, *Med Roald Amundsens Nordpolsekspedition til første vinterkvarter*, som hadde premiere i 1923.

Han fortsatte å produsere en rekke filmer. Den mest kjente var *Jeppe på bjerget* (1933).

Filmografi, fotograf
--------------------

* 

* 1953 – *Flukt fra paradiset*
* 

* 1934 – *Sangen om Rondane*
* 

* 1933 – *Jeppe på bjerget*
* 

* 1932 – *Prinsessen som ingen kunne målbinde*
* 

* 1927 – *Den glade enke i Trangvik*
* 

* 1925 – *Himmeluret*
* 

* 1923 – *Med Roald Amundsen's Nordpolsekspedition til første vinterkvarter*
* 

* 1922 – *Under Polarkredsens Himmel*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Reidar Lund på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Reidar Lund i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Reidar Lund på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

  

Portal: Kunst
***Som du vil ha meg*** (orig.: As You Desire Me) er en amerikansk romantisk dramafilm fra 1932 regissert av George Fitzmaurice med Greta Garbo og Melvyn Douglas i hovedrollene.

Handling
--------

Zara er en misfornøyd alkoholiker som blir kurtisert av en rekke forskjellige menn, og bor sammen med forfatteren Carl Salter. En merkelig mann som kaller seg Tony dukker en dag opp på Salters eiendom. Tony påstår at Zara egentlig heter Maria, og er kone til hans nære venn Bruno. Maria, påstår Tony, fikk problemer med hukommelsen for 10 år siden - under en invasjon som skal ha funnet sted i løpet av første verdenskrig.

Zara husker ikke noe av dette, men hun reiser likevel sammen med Tony - til Salters store forferdelse. Bruno, nå en offiser i det italienske militæret, forsøker å lokke frem Marias tidligere minner. Ingen er egentlig helt sikre på om Zara faktisk er Maria, eller ikke. Når Salter deretter dukker opp sammen med en mentalt forstyrret kvinne som han påstår er den virkelige Maria, forsøker alle sammen desperat å finne den egentlige sannheten.

Rolleliste (in credits order)
-----------------------------

* Greta Garbo - Zara / Maria
* Melvyn Douglas - Count Bruno Varelli
* Erich Von Stroheim - Carl Salter
* Owen Moore - Tony Boffie
* Hedda Hopper - Ines Montari
* Rafaela Ottiano - Lena
* Warburton Gamble - Baron
* Albert Conti - Captain
* Roland Varno - Albert

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Som du vil ha meg* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Som du vil ha meg* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Som du vil ha meg* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Som du vil ha meg* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Som du vil ha meg* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Som du vil ha meg* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Wada-test** er en testprosedyre som anvendes for å fastslå lokalisering av språkfunksjoner og hukommelsesfunksjoner i de to hjernehalvdelene. Wada-test kan være aktuelt når man planlegger nevrokirurgiske inngrep i hjernen og hvor nevrokirurgen ønsker å planlegge inngrepet slik at det kan foretas med minst mulig risiko for å ramme viktige hjernefunksjoner. Prosedyren anvendes oftest ved hjernekirurgi ved epilepsi, men kan også være aktuell ved tumor-kirurgi. Man bedøver hver hjernehalvdel separat, mens pasienten er våken og kontaktbar. Man kan da fastslå om den ikke-bedøvde hjernehalvdelen kan ivareta språkfunksjoner og hukommelsesfunksjoner på tilfredsstillende måte uten medvirkning fra den bedøvde hjernehalvdelen. 

Separat anestesi av hjernehalvdelene utføres ved å injisere en lav dose av et hurtigvirkende barbiturat i den ene hjernehalvdelens blodforsyning, oftest i halspulsårens forsyningsområde. Undersøkelsen gjennomføres som oftest av klinisk nevropsykolog i samarbeid med nevroradiolog. 

Denne undersøkelsen har vært i bruk internasjonalt siden slutten av 1940-årene og anvendes fremdeles, men har i en viss utstrekning blitt erstattet av funksjonelle hjerneavbildningsteknikker som ikke innebærer invasive prosedyrer. 

Denne testprosedyren har fått sitt navn fra nevrologen Juhn Atsushi Wada som introduserte denne metoden.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**Deutscher Frauenring** er en av de største kvinneorganisasjonene i Tyskland og arbeider for likestilling og for at jenter og kvinner skal engasjere seg på alle samfunnsområder. Organisasjonen er tverrpolitisk, inkluderende og engasjerer seg bredt for jenters og kvinners menneskerettigheter og likestilling. Den har regionale ledd i alle delstatene, rundt 40 lokallag og rundt 50 000 medlemmer.

Deutscher Frauenring ble etablert i 1949 i det daværende Vest-Tyskland. På stiftelsesmøtet i Bad Pyrmont deltok 600 representanter for ulike kvinneorganisasjoner. Den er medlem av International Alliance of Women (IAW) – som historisk var den viktigste internasjonale organisasjonen som kjempet for kvinners stemmerett – og er en av IAWs største medlemsorganisasjoner. Deutscher Frauenring er dermed den tyske søsterorganisasjonen av Norsk Kvinnesaksforening. I likhet med disse organisasjonene tilhører Deutscher Frauenring tradisjonelt den bevegelsen som gjerne kalles den «borgerlig-liberale» kvinnesaksbevegelsen, og står i en bred og inkluderende tradisjon. I moderne tid tar Deutscher Frauenring hensyn til et interseksjonelt perspektiv og forstår dermed minoritetsgruppers menneskerettigheter som en integrert del av feminismen, og organisasjonen støtter f.eks. transpersoners og andre skeives rettigheter. Deutscher Frauenring har i tråd med dette uttalt at «Deutscher Frauenring krever (...) styrking av forebyggende tiltak, økt bevissthet og kompetansehevende tiltak mot kjønnsspesifikk vold fra et interseksjonelt perspektiv, tilgang til krisesentre også for transkvinner, utbygging av transinkluderende trygge rom for sexarbeidere, obligatoriske kurs for politi, påtalemyndigheter og dommere om transfiendtlig vold, konsekvent anvendelse av den alminnelige likestillingsloven, avskaffelse av diskriminerende og stigmatiserende lovgivning som transseksualitetsloven og en transinkluderende feminisme.» Deutscher Frauenring er også tilsluttet Deutscher Frauenrat og CEDAW-Allianz.

Marion Böker, som representerte Deutscher Frauenring, var president i International Alliance of Women 2021–22 og visepresident i IAW gjennom en årrekke. Böker var IAWs første president fra Tyskland siden etableringen i 1904.

Referanser
----------

1. ↑   www.bag-jugendschutz.de, besøkt 6. september 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.vzbv.de, besøkt 23. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Forbundsdagen, red. (på de), *Bundestag Lobbyregister*, Wikidata Q110733123,
4. ↑   lobbyregisternummer i tyske Forbundsdagen R003925, besøkt 13. mai 2022[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Angela Icken (2013): *Der Deutsche Frauenrat: Etablierte Frauenverbandsarbeit im gesellschaftlichen Wandel*, s. 240, Springer-Verlag
6. ↑  «Transgender Day of Remembrance – Internationaler Gedenktag für die Opfer von transfeindlicher Gewalt» (PDF). Deutscher Frauenring. 20. november 2021. Arkivert fra originalen (PDF) 19. januar 2022.
7. ↑  Der Verband

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Deutscher Frauenring – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Greensted** (tidligere kjent som **Greensted-juxta-Ongar**) er en liten landsby i Essex, England. Den ligger ved A414, ikke langt fra Chipping Ongar.

Historie
--------

Det gamle navnet på landsbyen, Greensted-juxta-Ongar («Greensted inntil Ongar») brukes nå sjelden. Unntaket er i forbindelse med omtale av den berømte landsbykirken (se nedenfor). *Greensted* er av angelsaksisk opprinnelige, og betyr rett og slett «grønt sted». Navnet er også i bruk som etternavn i England, og regnes som en direkte parallell til det danske etternavnet Grønstad – stedet ligger helt i utkanten av Danelagen. 

Navnet er beskrivende, da landsbyen ligger i en stor, naturlig lysning i Epping Forest. Dette var et naturlig sted å legge en bosetning langs veien gjennom skogen. Ongarveien, som går rett forbi, er blant annet kjent som en pilegrimsrute til Canterbury, og er nevnt i *Canterbury-fortellingene*. Det finnes flere lokale minner om pilegrimsfarten. 

Landsbyen er lite forandret siden angelsaksisk tid, og Greensted regnes derfor som et historisk viktig sted. Det er også sterke bånd til sankt Edmund martyren, som var konge av East Anglia.

Landsbykirken
-------------

Greensted Church, også kjent som *The St. Andrew Church, Greensted-juxta-On*, blir av mange regnet som verdens eldste trekirke, selv om den ikke er like gammel som mange har trodd. Den stammer enten fra midten av 800-tallet, eller fra 1000-tallet og er det eneste eksempel på en angelsaksisk trekirke som er bevart, og den er fortsatt i bruk.

Kirken var motiv på et britisk frimerke som ble utstedt i april 1972.

Referanser
----------

1. ↑  Historic England. «Details from image database (117767)» Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine. Images of England.
2. ↑  Frewins, Clive (2005): *The Church Explorer's Handbook*. Canterbury Press Ltd, ISBN 1-85311-622-X, s. 16.
3. ↑  *Tree-ring analysis of timbers from the stave church at Greensted, Essex* Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine. (PDF), Ancient Monuments Laboratory Report 14/96
4. ↑  *Stanley Gibbons Stamp Catalogue* (1982), Part 1: British Commonwealth. London: Stanley Gibbons Publications Ltd. s. GB 24.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Greensted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Greensted Network

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** GeoNames
 |
**Lauvhøgdi naturreservat** består av et område ved Miland i Tinn kommune. Området ble vernet 2. september 2005 og inngår i verneplan for skogvern.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å bevare et tilnærmet urørt naturområde med sitt biologiske mangfold i form av naturtyper, økosystemer, arter og naturlige økologiske prosesser. Området har en særskilt pedagogisk og vitenskapelig betydning som et representativt område for høytliggende granskog i regionen og er egenartet i form av gammel naturskog av gran, stort innslag av død ved og mange arter av vedboende sopp, samt partier med høgstaudevegetasjon.»

Referanser
----------

1. ↑   Common Database on Designated Areas, besøkt 26. juni 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   (på en) *Nationally designated areas (CDDA)*, Wikidata Q1116062,
3. ↑  «Forskrift om Verneplan for skog, vedlegg 22, Lauvhøgdi naturreservat, Tinn kommune, Telemark». Lovdata. Besøkt 28. februar 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Raymond Aloysius Lane** M.M. (født 2. januar 1894 i Lawrence i Massachusetts i USA. død 31. juli 1974 i San Francisco) var en amerikansk katolsk kinamisjonær. Han tjente som biskop av Fushun (1946) og generalsuperior for Maryknollfedrene (1946-1956).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Raymond Lane ble født til Michael og Anastasia (née Doyle) Lane.[1] Etter å ha fullført *St. John's Preparatory School* i Danvers, takket han nei til en sjanse tilbegynne på West Point og avsluttet sitt arbeide for medisinkjeden Rexall for å bli prest.[2] Deretter begynte han på *Maryknoll Preparatory Seminary* i Scranton i Pennsylvania, og og avla løftene i 1913.[1] 

### Prest

Han ble presteviet den 8. februar 1920.[3]

Lane tjente som generalprokurator for Maryknoll-fedrene i noen år før han ble tildelt misjonen i Honkong i 1923. Fra 1925 til 1929 var han den første superior for Maryknoll-misjonen i Mandsjuria.[1] 

Han var så rektor ved *Maryknoll Seminary* ved Ossining nord for New York City (1929-1932).

### Apostolisk prefekt av Fuchun

Han returnerte til Kina som apostolisk prefekt av Fushun den 14. april 1932. 

### Apostolisk vikar av Fuchun, titulærbiskop

Den 13. februar 1940 ble Lane utnevnt til apostolisk vikar av Fushun og titulærbiskop av *Hypaepa* av Pave Pius XII.[3] Han ble bispeviet den følgende 11. juni av biskop James Edward Walsh, M.M. med biskopene Joseph Edward McCarthy og Richard Cushing som medkonsekratorer.[3] 

Etter angrepet på Pearl Harbor i desember 1941 ble han internert av japanske myndigheter i Fushun.[4]

### Biskop av Fushun

Da hans apostoliske vikariat ble elevert til rang som bispedømme, ble Lane utnevnt til den første biskop av Fushun den 11. april 1946. 

Kort tid etter ble han valgt til generalsuperiot for Maryknollfedrene den 7. august samme år.[3] Hans funksjonstid sammenfalt med den største ekspansjonen i inn- og utland for Maryknoll.[4] I 1953 fikk han fredsprisen fra den katolske foreningen for internasjonal fred.[5] 

Etter ti år som superior gikk han av 6. august 1956.[3]

Lane døde på *St. Mary's Hospital* i San Francisco i California, 80 år gammel.[6]
Denne artikkelen inneholder en liste over kilder, litteratur eller eksterne lenker, men enkeltopplysninger lar seg ikke verifisere fordi det mangler konkrete kildehenvisninger i form av fotnotebaserte referanser. Du kan hjelpe til med å sjekke opplysningene mot kildemateriale og legge inn referanser. Opplysninger uten kildehenvisning i form av referanser kan bli fjernet. Se Mal:Referanseløs for mer informasjon.

**Isaac Leth** (født 1757 i Porsgrunn, død 1831 i Arendal) var en stadshauptmann i Arendals Borgerlige Militære, handelsmann, veier, måler og vrager, visekonsul, og kaper. Han var blant annet medlem av distriktskommisjonen for Norges Vel for Nedenes amt. 

Isaac giftet seg med Marthe Nilsdatter Willulmsen 16. januar 1781. Marthe var datter av Nils Willulmsen, kjøpmann og tobakkspinner, «en av byens 6 mænd», og eide Høgedal gård i Arendal og Grimenes gård i Lillesand. Da Nils døde overtok Isaac og Marthe Løvolds hus på Tyholmen og de andre eiendommene som faren eide. 

De bodde i Løvolds hus i en periode inntil de flyttet til Det gamle politikammer, et stenkast unna i samme gate. Issac og hustruen fikk seks barn, ett av dem var Catharina Helmer Leth (1783-1869), som giftet seg med skipsreder, konsul og kjøpmann Morten Michael Kallevig. 

Leth hadde offentlig kaperlisens, og eide sluppen og kaperfartøyet *Admiral Tordenskiold*, bygget i Lillesand av Anders Schrøder. Sluppen hadde en besetning på 22 mann, og en bestykning med to haubitsere og to vanlige kanoner. Leth eide også en kort periode fullriggeren *Kongen af Assianthe*, som ble ført av kaptein Ole Ugland.

Kilder
------

* *Arendal Byes Historie* - Frithjof Foss (1998 utgave) ISBN 82-91627-03-7
**James Richard Ham** MM (født 11. juli 1921 i Chicago i USA; død 20. desember 2002) var katolsk ordensmedlem og misjonær i Guatemala, og til sist hjelpebiskop i Saint Paul og Minneapolis i Minnesota i USA.

Liv og virke
------------

### Misjonsprest

James Richard Ham sluttet seg til Maryknoll Missionary Order og ble ordinert til prest den 12. juni 1948.

### Hjelpebiskop i Guatemala by

Pave Paul VI utnevnte ham til hjelpebiskop i Guatemala by og titulærbiskop av *Putia in Numidia* deb 28. november 1967. Han ble ordinert til biskop den 6. januar neste året av erkebiskop Bruno Torpigliani, apostolisk nuntius til El Salvador og Guatemala; medkonsekratorer var erkebiskopen av Guatemala, Mario Casariego y Acevedo CRS, og Rafael González Estrada, hjelpebiskop i Guatemala.

Han trakk seg fra dette embedet i februar 1979. 

### Hjelpebiskop i Saint Paul og Minneapolis

Paven utnevnte ham til hjelpebiskop i Saint Paul og Minneapolis den 7. oktober 1980. 

Pave Johannes Paul II innvilget hans sin aldersrelaterte avskjedssøknad den 30. oktober 1990.
bakluka på en Indy
**Maserati Indy** er en luksuriøs grand tourer familiebil laget av italienske Maserati mellom 1969 og 1975.

Navnet kommer av fabrikkens seier med Maserati 8CTF tretti år tidligere (1939) i Indianapolis 500.

Indy ble utformet av karosseribyggeren Vignale som en coupe, med to dører og fire seter, samt et romslig bagasjerom med stor bakluke.

Indy har bakhjulsdrift med 4,2 liters V8 bensinmotor bygget i amulinium, med fire forgassere, som yter 265 hestekrefter. En femtrinns manuell girkasse fra tyske ZF Friedrichshafen var standard, men man kunne på bestilling få tretrinns automat fra amerikanske Borg-Warner.

Motoren vokste til 4,7 liter i 1970 da man også gikk over til innsprøytning av drivstoff, og en effektøkning til 290 hestekrefter. Året etter kom **Indy America** med 4,9 liter og 320 hestekrefter. 

Etter at Citroën kjøpte fabrikken i 1973 gikk Indy over til hydrauliske bremser.

I alt laget man 1 104 Indy.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2  The Maserati Indy fra maserati-alfieri.co.uk, sist lest den 15. februar 2024.
3. 1 2  Indy fra maserati.com, sist lest den 4. mars 2024.
*For fjellet i Sømna med samme navn, se Øyfjellet (Sømna).*

**Øyfjellet** er et fjell i Vefsn kommune i Nordland. Fjellet ligger på sørvestsiden av Vefsnfjorden og strekker seg fra utløpet av Vefsna og ut til Alterneset. Fjellet har flere topper, den høyeste heter Stortuva og måler 818 meter over havet. Her finnes varden Øyfjellvarden. Derfra er det utsikt mot blant annet Sju søstre i nordvest, Storfinnkneet (Finnknefjellan) i sørvest og Okstindan i nordøst.

Sør for Stortuva går Trongskardet bratt opp i sørvestlig retning. I sørveststorm kan det komme kraftige fallvinder over Mosjøen fra den kanten, disse vindene blir kalt «trongskarding».

Fjellet er mye brukt som turmål, og det inngår hvert år i «Fjelltrimmen» som kommunen organiserer i samarbeid med lokale turlag. Det går tursti fra Mosjøen og opp til varden som er reist på toppen av fjellet. En vanlig måte å ta seg opp fjellet på er Trongskardet fra Mosjøen sentrum, opp Helgelandstrappa. Et annet vanlig alternativ er gjennom Øydalen som ligger et par kilometer opp Vefsndalen.

Det er også mulig å ta seg rett opp fjellet til varden, men her bør man søke informasjon fra vante fjellfolk før man legger ut på klatring.

Det er malt en ca 6 meter stor hane vel 700 meter oppe i fjellsida, rett ovenfor Mosjøen sentrum. Hanen er kommunevåpenet til Vefsn kommune.

Ask Amundsen har blitt utnevnt som "kongen av Øyfjellet" på vegne av Mosjøen sjakklubb både i 2023 og i 2024 ved å vinne Mosjøen Gp, en prestisjefull sjakkturneringen som arrangeres årlig.

Utsikt over Mosjøen sentrum sett fra Trongskardet
Øyfjellvarden er et yndet turmål hele året, men spesielt sommerstid. Foto: Trond Erik Vollen

Referanser
----------

1. ↑  Øyfjellet på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Stortuva - 818moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 23. januar 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**HiFi Klubben** er en kjede av elektronikkbutikker, med fokus på Hi-fi og fjernsynsapparater.

Historie
--------

Kjeden ble startet i Danmark i 1978 av Peter Lyngdorf i Århus. Han begynte selv å importere produkter fra en rekke produsenter, først Cerwin Vega høyttalere. Fra starten av var det kun mulig å kjøpe produkter via postordre, direkte fra lager. På grunnlag av responsen åpnet han så demorom i Århus og København hvor man kun fikk lytte på produktene, ikke kjøpe dem, de ble sendt fra lager direkte til kunden. 

Interessen for kjeden spredde seg slik at både nordmenn og svensker reiste til Danmark for å handle. I Sverige ble NAD Svenska AB startet opp i 1982 med et sortiment på 15 NAD produkter. Fire år senere, i 1986, ble navnet forandret til Sveriges Hi-Fi Klubb og sortimentet utvidet betraktelig. Danmarks Hi-Fi Klubb begynte etterhvert å få mange medlemmer med postadresse i Norge, og i 1987 åpnet Danmarks Hi-Fi Klubb i Oslo. Peter Lyngdorf kjøpte lageret til Erling Neby AS og overtok agenturene. Også den danske kjeden Audioscan ble kjøpt opp i 1989, og flere andre agenturer kom til. Alle varer gikk etterhvert fra et sentral lager i Danmark direkte til de skandinaviske butikkene. Omsetningen i Norge økte fra ca 20 millioner i 1987 til over 100 millioner i 1993, mens antall butikker ble utvidet til mer enn 10 utover på 90-tallet. På 90-tallet hadde Hi-Fi Klubben en svært liten administrasjon samt stor grad av egeninnsats rundt alle deler av driften av konseptet. Hver butikk hadde også egen serviceavdeling. 

Per desember 2016 har HiFi Klubben 101 butikker i Danmark, Norge, Sverige, Tyskland og Nederland.

Referanser
----------

1. ↑  «Kjøp høyttalere, LED TV, hjemmekinoanlegg og stereo | Hi-Fi Klubben». *Hi-Fi Klubben* **(norsk)**. Besøkt 6. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Hi-Fi Klubben – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
«PIA» har flere betydninger.

**Pakistan International Airlines** (urdu: **پاکستان انٹرنیشنل ایرلاینز**, forkortet **PIA**) er Pakistans nasjonale flyselskap med base i Karachi. Selskapet ble etablert i 1946 som *Orient Airways*. Selskapet fløy blant annet direkte til Oslo lufthavn, Gardermoen fra Lahore og Islamabad via København.

PIA har en flåte som består av Boeing og Airbus fly, de flyr lengre ruter med Boeing 777 fly og flyr korte til middels lange ruter med Airbus A320- og Boeing 777-flyene. De flyr også innlands med alle flyene i flåten.

PIA boeing 777-300ER (77W)
Flyselskapet er også lanseringskunden til Boeings 777-240LR. Selskapet satte 10. oktober 2005 rekord for verdens lengste nonstop flytur fra Hongkong til London med et 777-240LR. Det fløy den 21 000 km lange turen på 22 timer og 22 minutter.

Etter en flystyrt i Karachi 22. mai 2020 ble det igangsatt en granskning av selskapet. I en pressemelding 1. juli 2020 kunngjorde Det europeiske luftfartssikkerhetsbyrå (EASA) at Pakistan International Airlines umiddelbart utestenges fra EU. Årsaken skal ifølge EASA være at en stor andel av selskapets piloter har jukset seg til flysertifikat ved å få andre til å ta eksamen for dem. Ifølge Pakistans luftfartsminister skal 30 % av selskapets piloter mangle gyldige flysertifikater. Utestengelsen rammet også Norge.

Dette ble opphevet ett år senere i 2021 og PIA begynner og fly med sine egene fly igjen i våren 2022.

Flåte
-----

* 3 ATR 42-500
* 1 ATR 72-500
* 11 Airbus A320-214 ( 2X WL varriant)
* 6 Boeing 777-240ER
* 2 Boeing 777-240LR (long range)
* 4 Boeing 777-340ER

Referanser
----------

1. ↑  «Plane lands after longest non-stop passenger flight». *The Telegraph* **(engelsk)**. 10. november 2005. Besøkt 1. juli 2020.
2. ↑  «262 piloter fløy uten sertifikat – nå utestenges flyselskaper».

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pakistan International Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Pakistan International Airlines – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |