recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Plantegning av en treudd i Lyngsta, Sorunda socken, Södermanland, Sverige.
Treudd ved Torsa stenar, Sverige.
**Treudd** eller treodde, er spesiell form for gravhaug. Grunnplanet er trekantet med innsvungne sider. Vanligvis er treuddene ikke høye, som regel er de bare en enkel steinlegging, noen ganger markert med bautasteiner i spissene eller i midten. Treuddene er relativt sjeldne i Norge, og forekommer bare i jernalderen. Den eldste her ser ut til å være De fem dårlige jomfruer ved Karmsundet, som er datert til 300-tallet e.Kr. 

Et gjennomgående trekk ved treudder er at de sjelden inneholder normalt innholdsrike gravfunn. Det vanlige er meget enkle gravanlegg, kanskje bare en grunn nedgraving med litt trekull og brente bein.

Litteratur
----------

* Krambs, Karsten (2011): «Trekantede grave (treodder) i Norge», del 1
* Krambs, Karsten (2011): «Trekantede grave (treodder) i Norge», del 2 Viken

Generelt
* Krambs, Karsten (2012-14): «Oprindelse og udbredelse af trekantede grave» (Origin and dissemination of triangular graves)
**Umetaro Suzuki** (铃木 梅太郎 Suzuki Umetaro, født 7. april 1874 i Horinoshinden som senere ble del av Makinohara i Shizuoka-prefekturet i Japan, død 20. september 1943 i Shinjuku i Tokyo) var en japansk biokjemiker.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Umetaro Suzuki var bondesønn. Hans høyere studier begynte i 1824 ved fakultetet for jordbruksteknikk ved det keiserlige universitet i Tokyo; først studerte han jordbruk og så (jordbruksrelatert) kjemi. Han var deretter student i Tyskland under den tyske kjemikeren Emil Fischer, og senere studerte han i Sveits. 

### Forskning

I 1910 forsket Umetaro Suzuki på effektene av riskli i pleien av pasienter med beriberi. Den nederlandske militærlege Christiaan Eijkman hadde i 1897 oppdaget at riskli kunne helbrede høns som led av en syndom som hadde fellesnevnere med beriberi, og slik oppstod det et kappløp mellom dorkere om å isolere det stoffet som var selve virkestoffet. 

Suzuki klarte det først. Det lyktes ham da å trekke ut et vannløselig kompleks av mikronæringsstoffer fra risplantens kli. Dette mikronæringsstoffet kalte og patenterte han som aberisk syre (som senere ble kalt «oryzanin»). Han publiserte dette funnet i *Tokyo Kagaku Kaishi*, et japansk vitenskapelig tidsskrift.

Da artikkelen ble oversatt til tysk, sa oversettelsen intet om at det var et nylig oppdaget næringsstoff, i strid med hva som ble skrevet i den opprinnelige japanske artikkelen, noe som dermed gjorde at hans oppdagelse ikke fikk særlig internasjonal publisitet. 

Den polske biokjemikeren Kazimierz Funk isolerte senere det samme kompleks av mikronæringsstoffer og foreslo navnet «vitamin» (et teleskopord: «vital+amin») for komplekset i 1912.

I 1935 ble denne forbindelsen raffinert og beskrevet som tiamin (vitamin B 1). Hans forskning var blant de tidligste innen moderne vitaminforskning. Han ble professor i landbrukskjemi ved Universitetet i Tokyo.

Skrifter
--------

* U. Suzuki, T. Shimamura, S. Odake: «Über Oryzanin, ein Bestandteil der Reiskleie und seine physiologische Bedeutung», *Biochemische Zeitschrift*, Band 43, 1912, S. 89-153
* Suzuki Umetaro: *Kenkyu no kaiko*, Tokyo: Kibundo Shobo 1943

Referanser
----------

1. ↑  Suzuki, U. Shimamura, T. (1911). «Active constituent of rice grits preventing bird polyneuritis». *Tokyo Kagaku Kaishi*. 32: 4–7; 144–146; 335–358. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
2. ↑  Funk, C. and Dubin, H. E. (1922). *The Vitamines*. Baltimore: Williams and Wilkins Company.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NDL **·** CiNii
 |
**Tornerose** er et norsk rockeband fra Bergen. Bandet ble startet i 1976 med første besetning frem til vinteren -77. Den klassiske besetningen restartet bandet høsten 1978 og ble oppløst i 1982. Bandet var inspirert av The Who. Bandet var med i konkurransen *NM for Rockeband* i 1979 hvor de ble tildelt 2. plass. Året etter ga de ut albumet *Welcome To The City gjennom Talent Studio*. De oppnådde 1. plass på Norsktoppen med en oversettelse av albumets 'Prisoners' - 'Når du våkner opp igjen', som lå på lista i 8 uker. Tornerose var mest aktiv 1978-81 gjennom NAMA International bookingbyrå i Oslo.

Kalvik, Kjølner, Hundvin og Lunde gjenopplivet Tornerose sommeren 2021 under 'Lægreidfest' i Sogndal, noe som ble Magne Lundes siste live-opptreden. Han gikk bort etter kort sykehusopphold 2. nov. 2021.

Medlemmer
---------

* Jørn Kalvik – vokalist og keyboards (1976–1981)
* Per Fredrik Kjølner – gitar og vokal (1976–1982)
* Oddvar Ruud – gitar (1976–1977)
* Eirik 'Pytten' Hundvin – bass (1976–1982)
* Torleif Iversen – trommer (1976–1977)
* Magne Lunde – trommer (1978–1980)
* Ole Hamre – trommer (1980-1981)
* Per Eriksen – trommer (1981–1982)

Diskografi
----------

* *Welcome to the City* (1980)
* *Elevator* (1981)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tornerose på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Tornerose på MusicBrainz Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Thormod Henriksen** (1928–2020) fra Nøtterøy er en norsk fysiker og professor, som har studert hvordan stråling påvirker mennesket.

Etter cand. real. fra Universitetet i Oslo i 1955 forsket han ved Radiumhospitalet på biologiske virkninger av radioaktiv stråling. Han ble i 1957 blant de første som i Norge tok i bruk magnetisk resonansteknologi, og brukte det for å bedømme strålingens effekt på blant annet arvemolekylet. 
Han ble dr. philos. i 1963 på en avhandling om stoffer som kan beskytte mot stråling og gikk til University of California, Berkeley 1963–66 for å studere hvordan menneske i verdensrommet blir utsatt for stråling. Han ble dosent ved Fysisk institutt (UiO) i 1970 og professor i biofysikk 1980.

Henriksen hevdet at virkningene etter ulykken i Tsjernobyl-ulykken i 1986 var ubetydelige, og mente i 2000 at Norge hadde kastet bort en milliard kroner på tiltak for å redusere effekt av stråling som i seg selv er mye lavere enn den stråling man uansett vil utsettes for.
Han samarbeidet med Søren H. H. Larsen i flere tiår med ozonmålinger, og konkluderte i 1988 at ozonlaget over Norge ikke var varig svekket, men at dets tykkelse over Arktis varierte naturlig.
Han mente også at den forliste atomdrevne «Kursk» (ubåt) ikke var noen fare der den lå.

Han mottok i 1998 Prisen for god forskningsformidling ved Universitetet i Oslo sammen med middelalderhistorikeren Magnus Rindal.

Utgivelser
----------

* Thormod Henriksen, Finn Ingebretsen, Anders Storruste, Terje Strand, Tove Svendby og Per Wethe (1995). *Stråling og helse*. Fysisk institutt, Univ. i Oslo. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
* Thormod Henriksen og Tove Svendby (1997). *Ozonlag, UV-stråling og helse* (PDF). Akademika.
* Thormod Henriksen og Ingolf Kanestrøm (2001). *Klima, drivhuseffekt, energi* (PDF). Eget forlag.
* Thormod Henriksen og David H. Maillie (2002). *Radiation and health*. Taylor & Francis.
* Thormod Henriksen (2003). *Norsk Fysisk Selskap, historikk* (PDF). Norsk Fysisk Selskap. [*død lenke*]

Referanser
----------

1. ↑   www.norskfysisk.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Thormod Henriksen». [*død lenke*]
3. ↑  Thormod Henriksen (13.3.1987). «Tsjernobyl ubetydelig for Norge». Aftenposten.
4. ↑  Bengt Nilsen. «1 milliard bortkastet». VG.
5. ↑  «Tykt ozonlag over Norge». NTB. 26.5.1988.
6. ↑  «"Kursk" utgjør ingen helsefare». Dagens Næringsliv. 25.8.2000.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Joe Swail** (født 29. august 1969) er en nordirsk profesjonell snookerspiller.

Swail har tu ganger kommet til semifinale i rankingturneringer, inkludert semifinalene i verdensmesterskapet i snooker i 2000 og 2001, men han har bare vært i én finale. I begge seierne i kvartfinalene i VM, mot henholdsvis John Parrott og Patrick Wallace, kom han tilbake etter å ha ligget under 12–8 ved å vinne de fem resterende partiene. Dette har også gitt han kallenavnet «Comeback Kid».

Han har hatt meget varierende resultater på verdensrangeringen og var første gang inne i topp 16 i sesongen 1994/1995, men falt ut igjen før neste sesong. Prestasjonen i VM gjorde at han var tilbake igjen i topp 16 foran sesongen 2000/2001 og ble dermed den andre spilleren i historien som har spilt seg opp igjen i topp 16 etter å ha vært rangert utenfor topp 32 i mellomtiden. De påfølgende sesongene falt han igjen på rankingen, med en 40.-plass som dårligste ranking, før han klatret tilbake igjen og var for sesongen sesongen 2007/2008 rangert like utenfor topp 16, på en 17.-plass.

Før 2009 sesongen falt han litt tilbake igjen til en 20.-plass. Sesongen startet meget dårlig og Swail tapte i første runde i de fire første turneringene. Under Welsh Open klarte han imidlertid å spille seg frem til en finale for første gang i karrieren. Etter å ha ledet 5–2, tapte Swail 5–9 etter en sterk avslutning av Allister Carter.

Swail gjør seg bemerket på grunn av den meget uortodokse måten han støter på. Mens alle andre profesjonelle snookerspillere holder køarmen vertikalt har Swail armen bøyd i hvert fall 45 grader og med albuen mot ryggen. Selv om dette langt fra er en teknikk som en trener ville anbefalt fungerer det for Swail, og gir han også ekstra kraft i støtet.

Swail er født tunghørt, og har også en bror som er døv, men har uttalt at han anser dette som en fordel da det gjør at han i mindre grad forstyrres av bråk fra publikum og andre kamper som foregår parallelt.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Joe Swail – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Enkel høyfrekvenstone-(venstre) og lavere tonleleie-(høyre) dampfløyte.
**Dampfløyten** ble oppfunnet omkring 1832 av en amerikansk musiker som ville lage signalapparater.

Fløyten virker ved at damp slippes inn i et kammer gjennom en spesielt utformet åpning når en åpner en ventil. Dampen vil skiftevis utvide seg og trekke seg sammen før den går ut. Tonehøyden bestemmes av lengden på kammeret.

Dampfløyten var brukt til lokomotiver, båter og skip, fyr, og som fabrikksignaler ved arbeidstids start og slutt. Noen steder var det flere fløyter, slik at en kunne lage tonesignaler (Britiske togfløyter kunne signalisere til stasjoner de passerte). Amerikanske tog hadde ofte fløyter som ble utløst sammen til en akkord. Kjennere kunne derfor høre hvilket tog som passerte. Dampen er nå oftest erstattet med trykkluft.

De fleste dampfløyter som var i nyttig bruk er nå erstattet med trykkluftdrevne horn (tåkelurer).

*Calliope* er det engelske navnet på dampfløyteorgelet.

På Bergen havn ble det fremført en komposisjon for skips- og dampfløyter i tilknytning til en veteranbåtfestival.

Referanser
----------

1. ↑  Chanaud, Robert (1970). «Aerodynamic whistles». *Scientific American* (223): 40–46.
**Neil Adams** (født 27. september 1958 i Rugby, Warwickshire) er en britisk judoka som vant flere OL-og VM-medaljer i kampsporten judo.

Hans prestasjoner inkluderer en gull-medalje i 1981 under World Championships i Maastricht, Nederland, i tillegg til mange sølv-medaljer under Sommer-OL i 1980 og 1984. I 1983 deltok han under Judo World Championships. Adams var også fem ganger europamester i judo. Adams er en bror til den avdøde profesjonelle bryteren Chris Adams, som selv hadde en vellykket karriere innen judo før han slo igjennom med bryting i 1978. Adams er gift med Nikki Adams (født Jenkins), en tidligere kanadisk olympisk mester i judo.

Han var den første britiske mannlige judo-mesteren som noensinne har vunnet en VM-tittelen, og han var den første britiske mannen som noensinne har holdt en VM-tittel samtidig som han har hatt en europeisk tittel i samme gren. Den 20. september 2008 ble han forfremmet til 8. Dan i en alder av 49 år.

Adams driver nå med undervisning innen judo overalt i verden. I mars 2009 trakk han seg som hovedtrener for det det walisiske Judo Association, en stilling han var blitt tildelt etter å ha blitt bedt om å overta denne oppgaven av hans nære venn og formann i foreningen, Keven Williams. Adams er i dag landslagstrener for Belgias landslag i judo.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Neil Adams – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Neil Adams – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Neil Adams – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Neil Adams – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Neil Adams – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Neil Adams – JudoInside Rediger på Wikidata

* (en) Neil Adams – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** BNE **·** Munzinger (sport)
 |
Foden damplastebil fra 1911.
En restaurert Foden C-typ damplastebil fra 1930, men nyttelast på 5 tonn. Bilen har kompakte gummidekk, med tvillinghjul på bakakselen.
**Damplastebil** er en dampdreven lastebil, som spesielt i Storbritannia spilte en sentral rolle. Men den første dampdrevne lastebilen i historien ble lagd av franskmannen Joseph Cugnot i 1769. Cognots dampbiler var et millitært kjøretøy som var tenktå brukes for å frakte artelleri. Men etter at Cognot hadde bygd et par prototyper og kjørt ned en mur ble kjøretøyet parkert i et lager. 

De første kommersielle damplastebilene dukket opp rundt 1890. I begynnelsen var de ikke stort mer enn ombygde damptraktorer, men etter hvert ble de bygget som lastebiler fra grunnen av. Thornycroft og Leyland startet produksjon 1896 og Sentinetal i 1906.

Dampmaskinen hadde gått gjennom en lang utviklingsperiode helt fra sent på 1700-tallet, og var både mer driftssiker og hadde større effekt enn forgassarmotorene som var tilgjengelige på den tiden. Helt ut på 1930-tallet var de største lastebilene i Storbritannia dampdrevne og noen av disse var i drift til ut på 1950-tallet. Det finnes flere restaurerte damplastebiler i Storbritannia som fremdeles er fullt kjørbare.

Damplastebilene krevde et mannskap på to, en sjåfør og en fyrbøter. De måtte stanse og etterfylle vann på kjelen med jevne mellomrom. Om kjelen kokte tom ville varmen smelte kjelebunnen og den siste vannskvetten ville da renne ned i fyrrommet og fordampe brått, noe som ofte førte til at damptrykket i kjelen steg så brått at kjelen eksploderte. Kjeleksplosjoner kunne være svært kraftige og førte ofte til dødsfall. Sjåføren og fyrbøteren måtte derfor legge opp ruten slik at de var sikre på å finne vann i vannreservoar langs veien, eventuelt også fra bekker og vann langs med veien.

Referanser
----------

1. ↑  *Sentinal Steam Lorry*, YouTube.
Tysk mineralvann uten kullsyre
**Naturlig mineralvann** eller **mineralvann** er vann med opphav i en underjordisk vannkilde (grunnvannsreservoar) som ligger beskyttet mot forurensning og har, og vil fortsette å ha, sin naturlige renhet og balanse i behold. Mineralvann er ofte rikt på naturlige mineraler og sporstoffer, i motsetninger til kildevann som gjerne er mer fattig på slikt. For å unngå risiko for hjerte- og karsykdommer bør ikke inntaket av naturlig mineralvann med høyt innhold av salter bli for stort.

I Norge er det mange kilder til naturlig mineralvann, men få som utnyttes til produksjon av vann på flaske uten tilsetninger. Dessuten er markedet begrenset. Mange grunnvannsreservoarer utnyttes imidlertid som drikkevannskilder til kommunale vannverk.

Se også
-------

* Drikkevann
* Selters (kullsyreholdig mineralvann)

Portal: Mat og drikke

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
| Berreuth |
| --- |
| Høyde: | 350-370 moh. |
| Areal: |  |
| Folketall: | 174 (2008) |
| Opphørt som kommune: | 1973 |
| Postnummer: | 01744 (DDR-8231) |
| Retningsnummer: | 03504 |
| Kart |
|  |

**Berreuth** er en del av Dippoldiswalde i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Sachsen. Frem til 1973 var Berreuth også en selvstendig kommune.

Geografi
--------

Stedet befinner seg 350-370 moh. I en avstand av 800 meter i luftlinje vest for sentrum i Dippoldiswalde. Stedet grenser i nord til Malter, i øst til Dippoldiswalde, i sørøst til Ulberndorf, i sørvest til Reichstädt, i vest til Ruppendorf og i nordvest til Paulsdorf.

Berreut ble i året 1420 første gang nevnt i forbindelse med herskapet *czu Beyerrute*. Endelsen -reuth, viser at dette var et område der skogen var ryddet. Opprinnelig administrert fra Dippoldiswalde, hadde Berreuth senest i 1551 sin egen grunneier gjennom det lokale *Rittergut*. I 1656 var Berreuth et Amt, i 1540 var det offisielt underlagt Dippoldiswalde, og i 1590 var det underlagt Amt Dippoldiswalde.

Mellom 1553 og 1586 ble herregården oppsatt med fem bygninger og et slott. I 1657 tilhørte den Seifersdorfer Mühle, en eiendom med åtte hus i Seiffen, som lå i den nordlige enden av Paulsdorf. Det samlede areal var 340 hektar. I 1790 stod ølslageriet og sagbruket på *Schwarzen Teich*. Buskapen var på 800 sauer i Paulsdorf og 100 storfe i Berreuth. I 1807 ble veien bygd til Paulsdorf. I 1856 brente sauebruket i Paulsdorf ned og ble bygd opp igjen like etterpå. I 1850 gikk herregården sammen med *Rittergut Reichstädt* og hadde et samlet areal på 1200 hektar.

I 1945/46 ble slottet satt i brann og eiendommene distribuert. Samtidig ble eiendommene ekspropiert av staten gjennom landreformene i Tyskland og gjennom kollektivisering omdannet til statlig eiendom.

Bønder i Berreuth
### Folketall

|  |  |
| --- | --- |
| * 1551: 8 besittende menn, 28 innbyggere
* 1764: 2 Häusler
* 1834: 126
* 1871: 125
* 1890: 141
* 1910: 182
 | * 1925: 176
* 1939: 148
* 1946: 235
* 1950: 235
* 1964: 244
* 2008: 174
 |

### Navneformer

* 1420: zcu Beyerrute
* 1457: Beyerrewt
* 1497: Beyrewt
* 1501: Berewte
* 1540: Berreut
* 1548/64: Berreuth
* 1568: Bereith
* 1791: Beereuth, oder Barreuth, Berreuth

Eksterne lenker
---------------

* Berreuth i Digitalen Historischen Ortsverzeichnis von Sachsen

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |

Portal: Tyskland
I økonomifaget oppstår et **naturlig monopol** når maksimum effektivitet av produksjonen og distribusjonen er oppnådd gjennom én leverandør på grunn av skalaeffekt i en spesiell industri.

Naturlige monopoler oppstår når den største leverandøren i en industri, ofte den første leverandøren i et marked, har en overveldende omkostningsfordel over andre faktiske og potensielle konkurrenter. Dette pleier å være tilfellet i industrier hvor kapitalomkostningene dominerer, slik at man får en stordriftsfordel som er stor i forhold til markedets størrelse, og dermed oppstår høye inngangsbarrierer; eksempler inkluderer noen typer typiske offentlige bedrifter som vann- og elektristitetsverk. Det er veldig dyrt å bygge overføringsnett (vann-/gass-, elektrisitets- og telefonlinjer), og derfor er det usannsynlig at en potensiell konkurrent vil være villig til å ta kapitalinvesteringene som er nødvendige for å entre den ene leverandørens marked.

Noen frimarkedsorienterte økonomer argumenterer for at naturlige monopol bare eksisterer i teorien, og ikke i praksis, eller at de eksisterer i en overgangsfase.

Referanser
----------

1. ↑  DiLorenzo, Thomas J. (1996), *The Myth of the Natural Monopoly*, The Review of Austrian Economics 9(2)
**Lauren Wenger** (født 11. mars 1984 i Long Beach i California) er en amerikansk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 2008 i Beijing og 2012 i London.

Wenger ble olympisk mester i vannpolo under OL-2012 i London. Hun var med på det amerikanske laget som vant vannpoloturneringen for damer. USA vant kvartfinalen over Italia med 9-6, og i semifinalen vant de over Australia med 11-9. Finalen mot Spania endte 8-5 til USA.

Hun var også med på det amerikanske vannpololaget som vant gull i Panamerikanske leker 2011 i Guadalajara i Mexico.

OL-medaljer
-----------

* Gull 2012 Storbritannias flagg London - **Gull** i vannpolo, damer USAs flagg USA
* Sølv 2008 Kinas flagg Beijing - Sølv i vannpolo, damer USAs flagg USA

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lauren Wenger – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Lauren Wenger – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Lauren Wenger – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Lauren Wenger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Lauren Wenger – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Lauren Wenger – FINA Rediger på Wikidata
**Tornerai** er en italiensk populærmusikksang med melodi av Dino Olivieri og tekst av Nino Rastelli. Den ble skrevet i 1933. Fransk tittel er «J'attendrai». Den franske teksten ble skrevet av Louis Potérat. Sangen ble spilt inn på plate i fransk versjon av Rina Ketty i 1938.

Den har også blitt spilt inn på plate på tysk under tittelen «Komm zurück» og på tsjekkisk som «Vérim vám».

Den oppnådde stor popularitet i sin tid. Sangen har siden kommet til å bli sett på som symbolsk for starten på den andre verdenskrig.

Andre innspillinger
-------------------

### Dalida

En nyere versjon har blitt spilt inn på plate av Dalida. Den ble utgitt på hennes album *J'attendrai* i 1975. Året etter gjorde hun en coverversjon av sangen igjen på sitt discoalbum *Coup de chapeau a passé*.

### Andre artister og anvendelser i populærkulturen

Rina Kettys versjon var med i den tyske spillefilmen *Ubåten* (*Das Boot*) med Jürgen Prochnow i hovedrollen. Kommandanten spilte den over intercomen kort etter at ubåten forlater havnen.

Introen til «J'attendrai» høres også i sovekvarterene i undergrunnsbrakkene i Fort Eben-Emael. Rommet viser besøkende hvordan sovekvarterene til vanlige soldater så ut i 1940, da Belgia ble angrepet av det nasjonalsosialistiske Tyskland.

«J'attendrai» var hovedsangen i *Arch of Triumph*, en film fra 1984 med Anthony Hopkins og Lesley-Anne Down i hovedrollene.

«J'attendrai» har blitt spilt inn på plate av den legendariske jazzgitaristen Django Reinhardt og av Tino Rossi.

En innspilling av «J'attendrai» med Jean Sablon var med i spillefilmen *Et godt liv* (*A Good Life*) fra 2006.

Rina Kettys innspilling ble anvendt i begynnelsen av dokumentarfilmen *My Enemy's Enemy* fra 2007, om livet til Klaus Barbie og rettssaken mot ham.

Norske versjoner
----------------

Signaturen A.G. har skrevet en norsk tekst. Victor Skaarup har skrevet en dansk tekst som en annen av de norske bygger på. Begge versjonene bærer tittelen «Kun for deg».

### Innspillinger

| År | Sangtittel | Artist | Tekstforfatter | Platetype | Platemerke og katalognummer |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | «Kun for deg» | Willy Johansenmed sang Aage Braarud | A.G. | 78-plate | His Master's Voice A.L. 2690 |
|  | «Kun for deg» | Reidar Andresenmed Telefunkens Danseorkester | A.G. | 78-plate | Telefunken T-8249 |
| 1958 | «Kun for deg» | Anne Lise JacobsenKjell Karlsens orkester | Victor Skaarup | Single | RCA NA 1115 |

Listeplassering
---------------

Dalidas versjon fra albumet *Coup de chapeau a passé* kom på den nederlandske singlelisten 21. februar 1976 og lå der i fire uker. Den lå som best som nummer ni i én uke.

Fotnoter og referanser
----------------------

1. ↑  Dino Oliveri hos Internet Movie Database
2. ↑  Rina Ketty[*død lenke*]
3. ↑  Das Boot – Soundtracks hos Internet Movie Database
4. ↑  A Good Life – Soundtracks hos Internet Movie Database
5. ↑  Innspilt i Oslo i desember 1939
6. ↑  Se plateetiketten
7. ↑  Innspilt i Oslo 16. desember 1939
8. ↑  Se plateetiketten
9. ↑  Se plateetiketten
10. ↑  dutchcharts.nl - Dalida - J'attendrai
**Łowicz** (ˈwɔvitʂ) er en by og gmina i Łódź voivodskap i det sentrale Polen ved elven Bzura. Den ligger i powiaten med samme navn. Mot slutten av det 16. århundre var byen landets uoffisielle hovedstad, setet til primasene som hersket over landet under interregnumet. Av den grunn har byen både en katedral og biskop til tross for sin beskjedne størrelse. I Łowicz kan man også se en av fire eksisterende trekantformede markedsplasser i Europa.

Historie
--------

Katedralen i Łowicz
Łowicz nevnes for første gang i pave Innocent IIs bulla fra 1136. Den nøyaktige datoen Łowicz mottok sine byrettigheter er ikke kjent, men det første dokumentet hvor den omtales som by kommer fra 1298. Takket være sin beliggenhet ved viktige handels- og kommunikasjonsveier samt flere privilegier og markeder utviklet byen seg veldig raskt i det 15. århundre. 

Fra 1572, da landet gikk inn i et interregnum etter Sigismund II Augusts død, ble byen rikets uoffisielle hovedstad. 

Under Sveriges invasjon av Polen på 1600-tallet ble byen betydelig ødelagt og gjenvant aldri sin tidligere storhet. Den var imidlertid fremdeles et viktig kulturelt og vitenskapelig senter frem til Polens tre delinger. 

Etter Polens andre deling i 1793 kom byen under Preussen. I 1807 ble den innlemmet i Storhertugdømmet Warszawa og tilfalt i 1815 det russiskkontrollerte Kongress-Polen. I 1845 fikk Łowicz jernbaneforbindelse med Warszawa og i 1862 med Bydgoszcz. 

Ved nærheten av byen ble det største slaget under Felttoget i Polen utspilt i 1939 (slaget ved Bzura).

Vennskapsbyer
-------------

Cheektowaga, Colditz, Lubliniec, Montoire-sur-le-Loir, Reda, Šalčininkai

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 4. oktober 2022; filformat: JSON.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Łowicz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Łowicz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Berrylands** er et forstadsområde i distriktet Kingston upon Thames i London. Det ligger 16,3 kilometer sørvest for Charing Cross. Berrylands jernbanestasjon er 24 minutter fra Waterloo stasjon med toget.

I bortimot i tusen år var området kun benyttet til landbruk, dominert av to store gårder, Berry Lodge ved grensen til Tolworth, og Berrylands nord for denne. Ved begynnelsen av 1900-tallet hadde husbygging begynte å gripe inn i landbruksområdet, og på slutten av 1920-tallet ble Berrylands aggressivt markedsført som den nye forstadshagen.

Etymologi
---------

Berrylands er et stedsland som feilaktig antyder «land hvor det vokser bær», men det betyr faktisk «land på en høyde» fra angelsaksisk *beorg* (jf. det moderne dialektordet *barrow* i betydningen «høyde/ås»), beslektet med norrøne *bergr*, *bjorgr* og *borgr* som har samme betydning. Siste ledd er *land* som har samme betydning på moderne engelsk som på norsk. Stedsnavnet var nedtegnet som *Berilendes* i 1126, og som *Berulind* i 1148, og i nyere tid som *Barrilands* i 1378. Herregodset la Bergh ble nedtegnet i 1241 og en bevilgning på inngjerding av land ved Berowe ble gitt i 1439.

Referanser
----------

1. 1 2   «Berrylands, Kingston upon Thames», *Hidden London*

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Laurence Bidaud** (født 22. mars 1968 i Lausanne), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 2002 i Salt Lake City.

Bidaud vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Hun var med på det sveitsiske laget som kom på andreplass i curlingturneringen for damer bak Storbritannia. De vant semifinalen over USA med 9-4 men tapte finalen mot Storbritannia med 3-4. De andre på laget var Luzia Ebnöther, Tanya Frei, Mirjam Ott og Nadia Röthlisberger.

OL-medaljer
-----------

* 2002 USAs flagg Salt Lake City - Sølv Sølv i curling, damer Sveits’ flagg Sveits

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Laurence Bidaud – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Laurence Bidaud – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Laurence Bidaud – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Laurence Bidaud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Laurence Bidaud – World Curling Tour Rediger på Wikidata

* (en) Laurence Bidaud – World Curling Federation Rediger på Wikidata
Alexandra Ansanelli som *Prinsesse Aurora* og David Makhateli som *Prince Florimund* i en produksjon av *Tornerose* av Royal Ballet, 29. april 2008.***Tornerose*** (*Спящая красавица*) er en ballett bestående av en prolog og tre akter komponert av Pjotr Tsjajkovskij i 1889, den andre av hans tre balletter (de to andre er Svanesjøen og Nøtteknekkeren). Stykket er basert på Charles Perraults historie *La Belle au bois dormant*. Med unntak av at flere eventyrfigurer kommer inn på slutten av stykket, følger balletten fortellingen trofast.

Akkurat som de to andre ballettene til Tsjajkovskij, er også denne koreografert av Marius Petipa. *Tornerose* har i lang tid tilhørt klassikerne innen ballett. Stykket var det første ballettstykket som ble satt opp på Royal Opera House etter andre verdenskrig.

Referanser
----------

1. ↑  Sleeping Beauty Arkivert 21. april 2017 hos Wayback Machine. - Charlotte Ballet
2. ↑  The Sleeping Beauty Arkivert 31. januar 2013 hos Wayback Machine. - Royal Opera House

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Headcorn** er en stor landsby og verdslig sogn distriktet Maidstone i grevskapet Kent, England, omkring 16 km fra byen Maidstone. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 3 387 innbyggere.

Jernbanestasjonen i Headcorn, på linjen mellom London og Dover, åpnet 31. august 1842. Linjen forbi landsbyen er den lengste rette jernbanestrekningen i Storbritannia. En annen jernbanelinje, Kent and East Sussex Railway, hadde sitt nordlige knutepunkt ved Headcorn. Denne linjen ble nedlagt i 1954, og det som er igjen av skinnegangen brukes til et gammelt damplokomotiv.

Like ved landsbyen ligger en flyplass, hvor det også er et flymuseum og et fallskjermsenter.

Referanser
----------

1. ↑  «Civil Parish population 2011» Arkivert 20. oktober 2016 hos Wayback Machine. *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics

Eksterne lenker
---------------

(en) Headcorn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Headcorn Parish Council Official
* Select H for Headcorn village notes

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
Palassets sørlige fasade
**Łazienki-palasset** (polsk *Pałac Łazienkowski*, også kjent som «*Palasset ved vannet*» – *Pałac na wodzie* – eller «*Palasset på øyen*» – *Pałac na Wyspie*) er et nyklassisistisk palass i Łazienki-parken i Warszawa. Palasset ligger på en kunstig øy på en liten innsjø og er forbundet med land gjennom to klassisistiske søylebroer.

Historie
--------

Palassets nordlige fasade Foto: Marek og Ewa Wojciechowscy 
Palasset ble bygd av Stanisław August Poniatowski i årene 1772–1793 på grunnlag av Lubomirskis badehus. Badehuset ble opprinnelig bygd til Stanisław Herakliusz Lubomirski etter tegninger av Tylman van Gameren i årene 1680–1690. Det nye palasset ble derimot tegnet av Domenico Merlini og Johann Christian Kammsetzer, mens skulpturene og maleriene ble laget av blant annet Marcello Bacciarelli og Jan Bogumił Plersch. Det nybygde palasset hadde fra 1775 funksjon som kongelig residens. Om sommeren ble møter for polske intellektuelle (de såkalte «torsdagsmiddager») organisert her. 

Etter Poniatowskis død ble palasset overtatt av prins Józef Poniatowski og prinsesse Maria Poniatowska. Fra 1817 fungerte det som tsarresidens. I mellomkrigstiden ble palasset sammen med den omkringliggende parken overgitt til Den statlige kunstsamling. 

Under andre verdenskrig ble palasset brent ned av tyskerne. I samsvar med de tyske planene skulle palasset også sprenges i luften, og om lag tusen dynamitthull ble boret ut i palassmurene. Ved sin retrett rakk tyskerne imidlertid ikke å sette planen i live. Palasset ble gjenoppbygd under ledelse av arkitekten Jan Dądrowski i årene 1945–1965. Det rike palassindret ble rekonstruert etter krigsskadene. Palasset var til å begynne med en filial til Nasjonalmuseet, men ble senere i 1995 en selvstendig institusjon. 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
**«Berre piss»** er en coverlåt med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 18. oktober 1982 på musikkalbumet *Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt)*. Sangen ble innspilt 6.-11. september 1982 i Arne Bendiksens Studio. Musikerne på dette sporet var Geir Holmsen (bass), Marius Müller (gitar), Magne Lunde (trommer), Geir Langslet (synth).

Originalen heter «More Than This» og ble utgitt på singel i april 1982 med Roxy Music. Gruppens vokalist Bryan Ferry var komponist og tekstforfatter. Sangen handler om et forhold som ble brutt.

I starten av 1980-tallet begynte utesteder å ta betaling når gjestene skulle benytte toalettet. Prima Vera følte for å gjøre narr av dette på sin måte. Tekstens jeg i Prima Veras versjon er toalettvakt på et utested. De fikk med seg Øivind Blunck på vokal inkludert en verbal avslutning hvor han føler seg forpliktet til å hjelpe en gjest. Blunck var også med og mimet til musikkvideoen som ble med på VHS videoen *De gærne har'e godt*.

> En liten sang må til for å sette en ekstra piss på tilværelsen.
> 
> 
> Kommentar til «Berre piss» på albumomslaget.
> 
> 

«Berre Piss» ble også utgitt i 1994 på *Absolute Prima Vera*.

Referanser
----------

1. ↑  *Absolute Prima Vera* – cover informasjon.
2. ↑  *Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt)* – albumomslag informasjon
3. ↑
He Xiangnu, med ruyisepter i hånden
**He Xiangu** (kinesisk: 何仙姑, pinyin: *Hé Xiāngū*, W.-G.: *Ho Hsien Ku*, også romanisert *He Xian Gu*) er en av taoismens «åtte udødelige». Disse mytiske åtte udødelige har i uminnelige tider være et viktig motiv i kinesisk folklore, drama og litteratur, så vel som i billedkunst som f.eks. silketrykk og som dekorasjoner på keramikk og porselen.[]

He Xiangu er en ren jomfru som flyter på skyene og bare spiser perlemor og månestråler. Hun bærer på en lotusblomst, symbol på barmhjertighet og et langt levnet, og hun reiser omkring med den opphøyede «føniks» *(fenghuang)* som er utgått av solen og innvarsler velstand og rikdom.[]

Hun kan også avbildes med et ruyisepter - det inngår da i stedet for lotusblomsten, som det kan minne om.[]

Hun kom ifølge legenden fra prefekturet Yong (i dag Linglin fylke i Hunan) og stammer fra Tang-dynastiets tid. En annen versjon hevder at hun stammet fra en rik og gavmild familie i Zengcheng fylke i Guangdong.[]

Litteratur
----------

* Werner Lind: *Das Lexikon der Kampfkünste. China, Japan, Okinawa, Korea, Vietnam, Thailand, Burma, Indonesien, Indien, Mongolei, Philippinen, Taiwan u. a.* Sonderausgabe. Sportverlag, Berlin 2001, ISBN 3-328-00898-5 (*Edition BSK*).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
Brent ved broen Vicar's Bridge, Alperton. Her tjener elven som grense mollom to borough i London: Ealing (venstre bredde) og Brent (høyre bredde).
Lveninger av en demning eller overløpskant ved Brent. Utsyn vestover fra høyre bredde.
**Brent** er en engelsk elv i vestlige og nordvestlige London, og en sideelv til Themsen. Den 29 km lang, den har sitt opphav i Londons distrikt Barnet og flyter i en sørvestlig retning før den slår seg sammen med den delen av Themsen som heter Tideway ved Brentford. Elven har gitt sitt navn til Londons distrikt Brent.

Etymologi
---------

Et brev fra biskopen i London i 705 antyder et møte ved *Breġuntford*, i dag Brentford, og er det eldste omtalen av dette stedet og antagelig derfor av elven. Det antyder at navnet kan være beslektet med keltiske *\*brigant-* i betydningen «høy» eller"«opphøyd», kanskje knyttet indirekte til den keltiske gudinnen Brigantia.

Beskrivelse
-----------

Brent er en mindre bielv til Themsen, og befinner seg innenfor Stor-London. Elven er omkring 29 km lang, og renner stort sett fra nordøst mot sørvest i grusavsetninger fra siste isalder som hviler på leirholdig jord.

Elven har sitt utspring i de lave åsene i Barnet i form av flere mindre elver. Den viktigste er den tre km lange Dollis Brook, som starter ved Barnet Common i Arkley. Ved Henley's Corner møter den Mutton Brook, og selve Brent begynner. Ved Brent Bridge kommer også Decoy Brook inn i Brent. Elven følger A406 North Circular Road til Brent Cross.

Den fortsetter så langs North Circular Road forbi Stonebridge Park sør for Wembley, og renner under en akvedukt som fører frem Grand Union-kanalen. Fra Hanger Lane renner den vestover omkring tre km før den igjen svinger sørover ved Hanwell.

Grand Union-kanalens hovedkanal renner inn i Brent etter en serie sluser, og den videre strekningen forbi Osterley og frem til Themsen i Brentford er gjort til en kanal med tre sluser.

Referanser
----------

1. ↑  «London's Lesser Known Rivers - River Brent», *London's Lost Rivers*
2. ↑  11. Brent River Valley (PDF), Natural England, med kart
3. ↑  Canham, Roy; Glanville G. H. (1978): *A London Museum Archaeological Report: 2000 years of Brentford*. Kapittel 2; s 3. Her Majesty's Stationery Office. ISBN 978-0-11-290176-1

Eksterne lenker
---------------

* Environmental Agency: Flood warning updates for River Brent, flomvarsling
* Environmental Agency: Current flood warning situation for River Brent, catchment area. Oppdatert hvert 15. minutt.
* The Waterways of Brent
**Thomas Haßlberger** (født 23. mai 1964) er en tysk tidligere skihopper som represente SC Ruhpolding. Han konkurrerte internasjonalt for Vest-Tyskland i årene 1976-1988.

Haßlberger ble nummer 21 i junior-VM i Murau i 1982 og var på Vest-Tysklands lag som kom på 8. plass i lag-VM i Engelberg i 1984. Han fikk 37. plass av 44 deltakere i VM i skiflyging i Planica i 1985. I den tysk-østerrikske hoppuka var hans beste sammenlagtplassering 42. plass i 1982/83. Bare én gang greide han å ta poeng i verdenscupen - 15.-plassen i Bischofshofen 6. januar 1984 ga 77. plass sammenlagt sesongen 1983/84.

Sammenlagtplasseringer i den tysk-østerrikske hoppuka:

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| År | 1981/82 | 1982/83 | 1983/84 | 1984/85 | 1985/86 | 1986/87 | 1987/88 |
| Plassering | 70 | 42 | 61 | 67 | 93 | 109 | 106 |

Thomas Haßlberger er FIS-sertifisert hoppdommer. Under OL i Pyeongchang i 2018 skal han være assisterende teknisk delegert i skihopping.

Referanser
----------

1. ↑  Ski-Club Auerbach: Einladung/Ausschreibung Sommer-Skispringen um den Flieger-Cup 2016 Adelholzener Mini-Vierschanzentournee am Sonntag, den 2. Oktober 2016[*død lenke*] (besøkt 25. juni 2017)
2. 1 2  Adam Kwieciński: Thomas Hasselberger Arkivert 9. august 2020 hos Wayback Machine. (hoppresultater, besøkt 25. juni 2017)
3. ↑  FIS: Ski jumping judges Arkivert 9. juli 2017 hos Wayback Machine. (besøkt 25. juni 2017)
4. ↑  Rosenheim24: Ehrungen für Wellinger, Reiter und Co. (2. mai 2016, besøkt 25. juni 2017)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Thomas Hasslberger – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Thomas Hare** (født 28. mars 1806, død 6. mai 1891) var en britisk jurist og politisk teoretiker som var tilhenger av endringer i valgsystemet.

Liv
---

Han var den eneste sønnen i familien. 14. november 1828 ble han tatt opp som student ved Inner Temple i London, og ble advokat 22. november 1833. I 1853 ble han *Inspector of Charities* og ble senere *Assistant Commissioner on the Royal City Charities Commission*, som han skrev flere bøker om. Han var medlem av det konservative partiet, og trakk seg tilbake fra offentligheten i 1846.

Hare fikk åtte barn med sin kone Mary som døde i 21. oktober 1855, og giftet seg igjen 4. april 1872 med Elanor Bowes Benson.

Ideer
-----

Hare ble omtalt som en som brukte sine krefter på å tenke ut et system som ville sikre proporsjonal representasjon for alle klasser i Storbritannia, også minoriteter, i underhuset og andre valgte forsamlinger.[] Hares opprinnelige valgsystem var en stor valgkrets der velgere signerte stemmesedlene sine, men i 1873 hadde han tenkt ut en metode som også tok hensyn til hemmelig valg. Hares metode delte antall stemmer på antall seter, og kandidater med flere stemmer enn kvoten ble valgt.

Med hjelp fra samtidige tenkere som John Stuart Mill og Catherine Helen Spence ble Hares ide om proporsjonal representasjon spredt til hele verden.[] Andrew Inglis Clark bidro til å innføre en valgordning på Tasmania i 1897, som også i dag blir kalt Hare-Clark, og er en versjon av single transferable vote.

Hare har fått sitt navn forbundet med:

* Et valgsystem med preferansevalg som i dag kalles single transferable vote.
* Hare kvote, en valgkvote som angir hvor mange stemmer en kandidat trenger for å bli valgt.
* En metode for fordeling av kandidater mellom partier, også kjent som største brøks metode.

Hare publiserte også dommeravgjørelser i en tid der det ikke fantes offisielle rapporter fra domstolene. Dommene i sakene Henderson mot Henderson og Foss mot Harbottle har vært viktige for britisk juss, og sistnevnte har vært hovedprinsippet for rettighetene til aksjeeiere i minoritet i over 160 år.[]

Verk
----

* *The machinery of representation* (1857)
* *A treatise on election of representatives, parliamentary and municipal* (1859)
* *The election of representatives parliamentary and municipal: a treatise* (1865)

Referanser
----------

1. 1 2   Kindred Britain[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   basert på følgende heuristikk avledet fra tidslinjen fra andre hendelser[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   The Peerage person ID p66174.htm#i661733, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2 3 4 5 6 7   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
5. ↑  Hare-Clark Explained

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |
**The National Museum of the Philippines** er et museum i Manila på Filippinene. Det ble opprettet i 1901 under navnet *Insular Museum of Ethnology, Natural History and Commerce*, og er det offisielle museum for filippinsk naturhistorie og etnografi. Det ligger ved Rizal Park og nær den historiske bykjernen Intramuros in Manila. 

Hovedbygningen fra 1918 var tegnet av den da allerede avdøde amerikanske arkitekten Daniel Burnham, og den var opprinnelig møtested for den filippinske kongress. Det opprinnelige museet ble stygt skadet under annen verdenskrig, og museet var i lite egnede lokaler frem til at kongressbygningen ble renovert og overdratt til museet i 1990-årene.

Bygningen har samlinger av kunst og naturvitenskaper, og huser andre støttetjenester; den nærliggende tidligere finansbygningen huser avdelingene for antropologi og arkeologi og er kjent som *The Museum of the Filipino People*.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) National Museum of the Philippines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Thomas Hammond** (født 1630 i Chertsey, død 19. april 1681 i Trondheim) var en engelsk kjøpmann som slo seg opp som en av Trondheims mektigste, og også ble rådmann og borgermester.

Han var sønn av den engelske godseier Edward Hammond som levde omtrent 1595–1660. Thomas og broren William (1629–1719) fartet mellom England og Trondheim og handlet trelast og fisk. Thomas kom til Trondheim rundt 1658 og giftet seg i 1659 med Elisabeth Sommerschiel, som var datter til en annen engelsk tilflyttende kjøpmann Henrik «Engelskmann» Sommerchild (Henrich Richardson Sommerscales, 1584–før 1664). Hammond ervervet seg etter hvert store jord- og skogseiendommer blant annet fra Joachim Irgens og Henrik Müller. Han omkom under bybrannen i Trondheim den 18.-19. april 1681, som også tok de fleste av hans byeiendommer, men Hammond eide jo store verdier utenfor byen, da.

Thomas og Elisabeth fikk fire døtre som ble gift med kjøpmenn i Trondheim, deriblant Elisabeth (1659–1712) og Sara (1672–1716) som giftet seg med sønnene til den styrtrike Lorentz Mortensen Angell, nemlig Morten og Albert (som fikk «Angellgodset»). Sara var mor til Thomas Angell (1692–1767). Thomas Hammonds datter Anna giftet seg med Johann Mølmann, og datteren Lydia med Jochum Manzin og senere med Hans Christian Hagerup.

Thomas ble også far til tre sønner, der Edvard Hammond (1668–1711) ble amtmann i Bergen, og Johan Thomassen Hammond (1674-1722), g. Sofie Humfreysdatter Brügman (1674-1751), var kjøpmann i Trondheim.

Se også
-------

* Hammond (slekt)

Referanser
----------

1. ↑   Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Thomas\_Hammond[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Genealogics[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Thomas Hammond, utdypning». Det store norske kleksikon.
5. ↑  {{kilde 
www|url= Ofstad}}

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook
 |
Lomonosov-broen
Lomonosov-broen
**Lomonosov-broen** er en bro over Fontanka-elven i St. Petersburg i Russland.

Broen er en del av gaten med samme navn, Lomonosov. Broen er den best bevarte bevegelige tårnbroen som var typisk for St. Petersburg i det 18. århundre. 

Broen ble bygget i perioden 1785 til 1787. Broen var opprinnelig en del av et *7-broer prosjekt*.
I dag er det bare denne, Anitsjkov- og Staro-Kalinkin-broen som fortsatt er der.

Da broen var ny het den Ekaterinenskij-broen til ære for keiserinne Ekaterina og deretter Tsjernysjov-broen etter General Tsjernysjov, som hadde en viktig rolle i kampen nær Narva og Poltava.

Den hadde opprinnelig en totallengde på 63 m og bredde på 14,7 m.

I 1912 ble den restaurert. Planene for oppgraderingen av broen ble utarbeidet av arkitekt I. Fomin og ingeniør A. Psjenitskij. Broen fikk beholde sine særegenheter, men det bevegelige dekket i tre ble skiftet ut med et i metalbjelker. I dag er broen 57 m lang.

Broen fikk navnet Lomonosov-broen i 1948, etter den russiske vitenskapsmannen og forfatteren Mikhail Lomonosov.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lomonosov bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Saint-Petersburg.com – om St. Petersburg
* Answers.com – Om Lomonosov-broen
* Structure
**Andreas Sommer** var en amatørpilot fra Østerrike som fløy en Cessna 150 fra Ivalo i Finland og langt inn på Kola-halvøya i Russland før han landet på Høybuktmoen i Kirkenes den 28. mai 1988, nøyaktig ett år ettar at Mathias Rust hadde gjort det samme «karstykket» men landet da på Den røde plass i Moskva.

Hendelsen skapte mye diplomatisk virksomhet fordi mange trodde at flygningen hadde noe med et møte mellom Ronald Reagan og Mikhail Gorbatsjov å gjøre. Flyruta avdekket også svake punkt i luftforsvaret på Kola-halvøya.

Sommer bodde og arbeidet som bussjåfør i Hamburg i 1988.

Se også
-------

* Mathias Rust

Referanser
----------

1. ↑  
«Pilot tried to recreate Rust's flight, officials say». *UPI*. 1. juni 1988.
2. ↑  «A 2ND WEST GERMAN INVADES SOVIET AIRSPACE». *DeseretNews.com* **(engelsk)**. 31. mai 1988. Besøkt 2. april 2019.
3. ↑  «Another W. German Pilot Flies Small Plane Into Soviet Airspace». *Los Angeles Times* **(engelsk)**. 1. juni 1988. ISSN 0458-3035. Besøkt 2. april 2019.
4. ↑  «Pilot tried to recreate Rust's flight, officials say». *UPI* **(engelsk)**. Besøkt 2. april 2019.
**National Radio Hall of Fame** er et æresgalleri for enkeltpersoner og radioprogrammer i USA som har bemerket seg positivt ved sitt innhold eller fått omfattende oppmerksomhet. Det er en del av USAs radiomuseum *Museum of Broadcast Communications* i Chicago i Illinois.

Innvalgte til æresgalleriet blir foreslått av en komité oppnevnt av museets president. Komiteen består av programskapere, vitenskapsmenn, journalister, m. fl. De setter sammen opp en kandidatliste for hvert år i mai for avstemning blant museets medlemmer. Vinneren blir årets innvalgte i æresgalleriet, og blir bekjentgjort i august.

Innvalgte i Æresgalleriet
-------------------------

### Enkeltpersoner

* Abbott og Costello
* Fred Allen
* Don Ameche
* Eve Arden
* Edwin Howard Armstrong
* Gene Autry
* Jack Benny
* Edgar Bergen
* Amar G. Bose
* Eddie Cantor
* Dick Clark
* William Conrad
* Bing Crosby
* Rick Dees
* Lee de Forest
* Tommy Dorsey
* Ralph Edwards
* Alan Freed
* Arthur Godfrey
* Benny Goodman
* Bob Hope
* Don Imus
* Hal Jackson
* Michael Jackson
* Casey Kasem
* Garrison Keillor
* Larry King
* Rush Limbaugh
* Guglielmo Marconi
* Groucho Marx
* Bruce Morrow
* Edward R. Murrow
* Red Skelton
* Orson Welles
* Wolfman Jack

  

### Programmer

* Grand Ole Opry
* Little Orphan Annie
* Lone Ranger
* Mercury Theatre on the Air
* The Shadow
* Take It or Leave It
* You Bet Your Life

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted