Må ikke forveksles med Max Amann (vannpolo).

Max Amann  Foto: Deutsches Bundesarchiv 
**Max Amann** (født 24. november 1891 i München, død 30. mars 1957) var en tysk nasjonalsosialistisk politiker, SS-general og journalist. 

Han ble etter krigen dømt til 10 års arbeidsleir.

Biografi
--------

### Første verdenskrig

Under første verdenskrig tjenestegjorde Amann i 16.reserveinfanteriregimentet (RIR 16) som innikk i 6. bayerske reservedivisjon. Regimentet var kjent under navnet «Regiment List» etter Julius List (1864–1914), som var dets første sjef. I dette regimentet kjempet visekorporal Adolf Hitler, og Amann var som feldwebel tidvis hans overordnede. Hitler tjenestegjorde i hovedsak som ordonnans.

Amann foreslo Hitlers forfremmelse til underoffiser.

### NSDAP

Etter krigen vendte Amann hjem til München. Han var med i Thuleselskapet, og ble 1921 med i NSDAP (nazistpartiet); han hadde partibok nummer 3. Hitler utpekte Amann til partiets første kasserer (*1. Geschäftsführer der NSDAP*) og pressesjef. I november 1923 forøvet Hitler det såkalte ølkjellerkuppet. Kuppet var mislykket, og Hitler og flere andre tilhengere ble internert på festningen i Landsberg am Lech. 

Amann avtjente seks måneder i fengsel. Etter løslatelsen gav Hitler i 1925 Amann i oppdrag å bygge opp partiets bokforlag, *Eher-Verlag*. Amann var ansvarlig for avisene *Das Schwarze Korps* og *Völkischer Beobachter*. Amann foreslo tittelen *Mein Kampf* på den boken som Hitler først hadde tenkt å kalle «Fire og et halvt års kamp mot løgner, dumhet og feighet» og ordnet med publiseringen av den. 

Amann mistet sin venstre arm i samband med en jaktulykke i september 1931.

Da nazistene i januar 1933 kom til makten i Tyskland fikk Amann, ved siden av Joseph Goebbels og Otto Dietrich, en vesentlig rolle i ensrettingen (Gleichschaltung) av den tyske presse. Amann ble ordførende i Rikets pressekammer (Reichspressekammer) og Rikets organisasjon for avisutgivere, og han kontrollerte dermed pressesensuren. Han sørget for at nazistene fikk kontroll over avisene i landet og fikk lagt ned aviser som ikke fullt ut støttet Hitler-regimet. I 1933 fikk NSDAP kontroll over 120 aviser og ukeblader, i 1939 kontrollerte partiet 2000 direkte.

Den 30. juni 1934 var Amann til stede under mordaksjonen mot den homoseksuelle SA-Gruppenführer Edmund Heines.
I 1941 ble Max Amman forfremmet til Obergruppenführer i SS.

I 1943 inkorporerte han Alfred Hugenbergs aviskonsern i nazistpartiets eiendomsmasse.

Amann var den største avis-baronen i det tredje rike og profitterte økonomisk på nazismen. Amanns formue økte fra 108 000 i 1934 til 3 800 000 mark i 1944.

### Etterkrigsoppgjøret

Amann ble funnet skyldig i å ha vært en «hovedskyldig» (*Hauptschuldiger*) under rettsoppgjøret etter krigen. Han ble dømt til ti år i arbeidsleir i 1948, men han ble løslatt i 1953. Han ble fradømt eiendeler og pensjonsrettigheter og døde i fattigdom i München i 1957.

Litteratur
----------

* Wilhelm Baur, Rolf Rienhardt, Wilhelm Weiss: *Max Amann - Ein Leben für Führer und Volk 1891-1941*, Betriebsgemeinschaft Deutscher Verlag, Berlin, 1941
* Oron J. Hale: *The Captive Press in the Third Reich*, Princeton, 1964
* Robert S. Wistrich: *Who's Who in Nazi Germany*, Bonanza Books, 1982

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 9. april 2014[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000000578, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 15524095m[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id amann-max[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w68h28qz, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Nuremberg Trials Project, nuremberg.law.harvard.edu[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Dienstaltersliste der Schutzstaffel der NSDAP, Stand vom 1. Dezember 1936[Hentet fra Wikidata]
8. ↑  *Hitlers första krig: Adolf Hitler, soldaterna vid Regiment List och första världskriget*. Lund: Historiska Media. 2011. s. 126. ISBN 978-91-86297-60-2.
9. 1 2 3  *Das Personenlexikon zum Dritten Reich* **(tyska)**. Frankfurt am Main: Fischer Taschenbuch Verlag. 2007. s. 14f. ISBN 978-3-596-16048-8.
10. ↑  Weber, sid. 128.
11. ↑  Miller, Michael D. & Collins, Gareth. «SS-Obergruppenführer & General der Polizei: Max Amann». *Axis Biographical Research* **(engelska)**. Arkivert fra originalen 20. desember 2011. Besøkt 20. desember 2011. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
12. ↑  Jeffrey Herf: *L'ennemi juif : la propagande nazie, 1939-1945*, Calmann-Lévy, 2011, ISBN978-2-702-14220-2
13. ↑  Hans-Günther Seraphim (Hrsg.): *Das politische Tagebuch Alfred Rosenbergs*. 1934/35 und 1939/40. Dokumentation. München 1964, S. 45. (Der Herausgeber war der Bruder von Peter-Heinz Seraphim.)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Max Amann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Spartacus Schoolnet
* Amanns tale under rikspartidagene i 1936 (på engelsk)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** Munzinger (iba)
 |