recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sør-Russland** er den delen av Russland som ligger lengst sør i europeisk Russland. Den omfatter stort sett Den sørlige føderasjonskrets og Den nordkaukasiske føderasjonskrets. Befolkningen var i 2018 på litt over 14 millioner. «Hovedstaden» er Rostov-na-Donu.

Kart over Russland med Den sørlige føderasjonskrets i blått og Den nordkaukasiske føderasjonskrets i rødt.

Inndeling
---------

Den sørlige føderasjonskrets:

* Adygeja
* Kalmykia
* Krim
* Astrakhan oblast
* Volgograd oblast
* Rostov oblast
* Krasnodar kraj
* Sevastopol

Den nordkaukasiske føderasjonskrets:

* Dagestan
* Ingusjetia
* Kabardino-Balkaria
* Karatsjajevo-Tsjerkessia
* Nord-Ossetia
* Tsjetsjenia
* Stavropol kraj

Historie
--------

Området kom under russisk kontroll etter tidligere å ha være kontrollert av bl.a. Persia og Det Osmanske Riket. Dette medførte en rekke kriger fra 1500-tallet og utover:

* Den russisk-tyrkiske krig
* De russisk-persiske kriger
* Kaukasuskrigene

Referanser
----------

1. ↑  «Southern Russia». *www.centrinvest.ru* **(russisk)**. Arkivert fra originalen 22. juni 2020. Besøkt 27. oktober 2018.
2. ↑  «Russia: Federal Districts and Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information». *www.citypopulation.de* **(engelsk)**. Besøkt 27. oktober 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) South European Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Helge Mossige Sønneland** (født 18. april 1943 i Stavanger) var en norsk embetsmann og departementsråd i Kulturdepartementet.

Sønneland var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han er utdannet cand.jur. og ble ansatt i Kirke- og undervisningsdepartementet i 1976, og fra 1982 i Kulturdepartementet.

Han var underdirektør i årene 1978 til 1991, avbrutt av årene 1982 til 1984 da han var prosjektleder ved Nordisk ministerråds sekretariat i København og arbeidet med for Nordsat-saken.

I årene 1991 til 20o0 var han ekspedisjonssjef i Medieavdelingen i Kulturdepartementet. Han ble deretter departementsråd i samme departement, som året etter fikk navnet Kultur- og kirkedepartementet. Han gikk av som departementsråd i 2007, da det skulle være et anstrengt forhold mellom ham og Trond Giske som på denne tiden var statsråd, som ble kjent i forbindelse med en episode i forbindelse med Giskes 40 årsdag.

Fra 2007 ble han spesialråd ved Norges delegasjon til Den europeiske union i Brussel med oppgaver knyttet til opphavsrett, medier og kultur fram til han gikk av med pensjon i utgangen av 2012. Han har imidlertid etter at han ble pensjonist fortsatt å arbeide for EU-delegasjonen og er særlig kjent for sin kompetanse innen opphavsrett.

Han har også arbeidet som vitenskapelig rådgiver ved Institutt for privatrett ved det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Helge Mossige Sønneland i Store norske leksikon
2. ↑  Stavanger Aftenblad: "Lærerne skal ikke puffe oss frem", 21. oktober 1961 s.3.
3. ↑  Toppbyråkrat kalt «Tause Birgitte», Aftenposten 29. november 2006
4. ↑  Ubehaget i Kulturdepartementet, VG 1. desember 2006
5. 1 2  En sterk forsvarer for opphavsretten regjeringen.no 31. mars 2014
6. ↑  Helge Sønneland Arkivert 6. mars 2016 hos Wayback Machine. Institutt for privatrett, UIO
**Gjerløvs Minde** er et hus på Teaterplassen  i Arendal. Det ble opprinnelig oppført som byens første hospital med matrikkelnummer 280, på stedet hvor idag den tredje Trefoldighetskirken i Arendal står. Hospitalet ble grunnlagt i 1755 og oppført for innsamlede midler, og opprettet som en stiftelse. i 1805 tok Fattigvesenet i Arendal over driften. Da kirken skulle bygges på 1880-tallet måtte huset vike, og det ble flyttet og oppført i 1884 i Kirkeveien 11 i Barbu som Barbu fattighjem, en gave til Barbu fra Arendal og senere ble det brukt som aldershjem. Bygget fikk i 1895 navnet *Gjerløws Minde* da enken etter sokneprest Jens Andreas Gjerløw (1840-1893) donerte 4000 kr til bygget med betingelse for at det skulle kalles opp etter mannen. Kirkeveien, der bygget lå, har i ettertid fått nytt navn, og ble oppkalt etter presten, med navnet Jens Gjerløws vei. 

Aldershjemmet, som fikk et vesentlig påbygg i 1963, ble nedlagt i 1989. I 1997 ble bygget revet for å gi plass til nye leiligheter. Materialene ble lagret for at det igjen skulle oppføres på nytt, men det viste seg at det var i så dårlig forfatning, at dette ikke lot seg gjøre. Istedenfor ble en utvendig kopi reist på Teaterplassen på Tyholmen i Arendal sentrum i 2008, omtrent 100 meter fra den første opprinnelige plassen hvor det først ble oppført. Innvendig ble det bygget som seks leiligheter, men utvendig er det en kopi, justert etter 2008 standard på etasjehøyder osv.

Kilder
------

* *Arendals første hospital[*død lenke*]*, Sølvi Kaastrup, Aust-Agder-Arkivet
* *Et hus på vandring*, Arendals Tidende, 11. november 2008
* *Barbu - Slik det engang var*, Agderposten 30. november 2012
**Livssyklusanalyse** eller **livsløpsvurdering** er en metode for å skape et helhetsbilde av hvor stor den totale miljøpåvirkningen er under et produkts livssyklus fra råvareutvinning, via produksjonsprosesser og bruk til avfallshåndtering, inklusive all transport og all energibruk i mellomleddene. 

Alle produkter forårsaker en eller annen slags form for miljøpåvirkning gjennom sin livssyklus, være seg fra uttak av naturressurser, gjennom design, produksjon, logistikk, markedsføring, distribusjon, salg, bruk eller i avhendingsfasen. Gjennom å undersøke hvilke steg i produksjonskjeden hvor miljøpåvirkningen er størst, kan bedrifter rette sine anstrengelser for å bedre miljøet i riktig retning og skape et effektiv miljøsystem. Livssyklusanalyser kan utføres på alle menneskelige aktiviteter og produkter som mat, emballasje, elektronikk, brensel, transport og lignende.

Det finnes også støtte og metoder for å anvende resultatene av livssyklusanalyser ved eksempelvis produktutvikling og markedsføring. Det finnes ulike standarder for hvordan en livssyklusanalyse kan gjennomføres, eksempelvis ISO 14040. I dag gjør stadig flere bedrifter, institusjoner og organisasjoner livssyklusanalyse som en del av sitt miljøarbeid. Gjennom økt etterspørsel etter miljøinformasjon, forsterkes miljølovgivningen innenfor EU og det er en økende tendens mot at globale bedrifter tar økt ansvar. De nordiske landene var særlig på 1990-tallet ledende i å gjøre livssyklusanalyser og utvikle metoden. De var også sterkt medvirkende og drivende ved utviklingen av de internasjonale LCA-standardene. Siden begynnelsen av 2000-tallet har resten av verden, først med Europa og siden Asia, fulgt med i denne metodeutviklingen, med raskt utvikling av industrielle, bedriftmessige og samfunnsmessige endringer.

Eksterne lenker
---------------

* ISO 14040 for Life Cycle Assessment beskriver prinsippene og rammeverket for livssyklusanalyser.
* European Platform on Life Cycle Assessment Arkivert 27. februar 2012 hos Wayback Machine. (PDF)
* European Commission’s Joint Research Centre
* LCA Resources Directory

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NDL **·** NKC
 |
***Julemysteriet*** er en barnebok av Jostein Gaarder, først utgitt i 1992. Boken er utformet som en adventskalender med 24 kapitler, og ble opprinnelig skrevet som adventsserie for NRK.

Sammen med de forutgående bøkene *Kabalmysteriet* (1990) og *Sofies verden* (1991) blir boken gjerne sett som del av en trilogi, tematisk samlet om identitetsutvikling i lys av europeisk kulturhistorie. Mens *Julemysteriet* handler om kirkens kulturhistorie og *Sofies verden* handler om filosofiens historie, legger *Kabalmysteriet* særlig vekt på den europeiske mytetradisjonen. Gaarder fikk Skolebibliotekarforeningens litteraturpris i 1993 for hele trilogien.

Handling
--------

På samme måte som *Kabalmysteriet* og *Sofies verden* er boken bygget opp med en noenlunde realistisk rammefortelling og en fiksjonsfortelling plassert inn i rammefortellingen, en teknikk som ofte beskrives som «kinesiske esker». I rammefortellingen opptrer gutten Joakim som sammen med faren kjøper en adventskalender i en liten eksotisk bokhandel; kalenderen har verken sjokolade eller plastfigurer.

Da Joakim åpner første luke dagen etter, faller det ned en lapp som handler om en jente ved navn Elisabet. I de følgende dagenes kalenderfortellinger reiser Elisabet både geografisk og historisk gjennom Europa og Lilleasia. Fortellingen starter i Oslo 1948 og slutter i Betlehem i år 0. Hun reiser sammen med «en brokete pilegrimsskare», og møter engler, sauer, sauegjetere, de tre vise menn og romerske menn.

Referanser
----------

1. ↑  Gaarder, Jostein (1992). *Julemysteriet*. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203171737.
2. ↑  *Jostein Gaarder og Klaus Hagerup*. Oslo: Biblioteksentralen. 1993.
3. 1 2  Gunnar Bustø. «Kabalmysteriet, en fantastisk-mytisk fortelling om reisen mot en ny identitet». I: *Norsklæreren*; nr 3, 1993
4. 1 2  Boel Westin (1998). «Filosofi och fiktion i Jostein Gaarders romaner». *Årboka Litteratur for barn og unge*. Oslo: Samlaget. ISBN 8252149642.

Portal: Litteratur
**Julekalenderen på Oslo S** er en adventskalender som er et fast innslag i eller på Oslo sentralstasjon.

Julekalenderen for 2005 på Oslo S var av kunstneren Ingrid Toogood Hovland fra Stavanger. Denne utstillingen har fått sin inspirasjon fra blant annet fortellingen om «Piken med svovelstikkene». Beretningen utviklet seg over 24 dager.

Som kunstneren selv sier det:

– Inspirasjonen for årets julekalender er den klassiske snøkula. Tilsynelatende hersker det ro og idyll i den lukkede kula. Men snur man den på hodet eller rister ekstra hardt endres formen - hva skjuler seg inni snøstormen? Med dette som utgangspunkt har jeg fabulert videre og forsøkt å skape et «julens glansbilde», men som glimtvis avdekker noe foruroligende.
– Jeg har videre arbeidet med våre tradisjonelle julesymboler og spør meg: Har de mistet sitt innhold? Er de blitt oppbrukt? Hva betyr de for oss idag? «Piken med svovelstikkene» (H.C. Andersen) og «Karens jul» (Amalie Skram) er to slike symboler som jeg har latt meg inspirere av i dette arbeidet.
Julekalendrene på Oslo S startet med prosjektet «Juletrekalender på Oslo S» i 2001.

Eksterne lenker
---------------

* Julekalenderen på Oslo S
***The Plow Woman*** er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Charles Swickard.

Handling
--------

Etter at moren dør blir Mary nødt til å ta hånd om hele husholdningen til sin overbærende far, den skotsk-amerikanske Andy MacTavish. Hun blir også som en slags mor til lillesøsteren Ruth. Flere år senere gifter Jack Fraser, sønn av en kirurg, seg i all hemmelighet med Ruth selv om han er dypt elsket av Mary. Noe senere føder Ruth en baby. Mary, som tviler på søsterens påstander om at hun er gift med Fraser, tar det nyfødte barnet med for å få sannheten fra Fraser selv. Men faren Andy, som tror at babyen er Marys, beordrer henne og barnet vekk fra hjemmet deres.

I mellomtiden er en gruppe indianere fra området på krigsstien, og Mary blir omringet. Buck Mathews, en halvt indianer som også har begjært Mary, ser henne sammen med barnet. Han synes synd på den hjelpeløse unge kvinnen. Han velger derfor å forlate de andre indianerne, i håp om å beskytte Mary. Fraser ankommer akkurat i det Buck blir dødelig såret, og han redder Mary. Fraser erkjenner nå endelig at han faktisk er ektemannen til Ruth.

Skuespillere
------------

* Mary MacLaren som Mary MacTavish.
* Harry De More som Andy MacTavish.
* Marie Hazelton som Ruth MacTavish
* Lee Shumway som Løytnant Jack Fraser
* Kingsley Benedict som Fraser
* Hector V. Sarno som Buck Matthews
* Eddie Polo som Bill Matthews

Referanser
----------

1. ↑  THE PLOW WOMAN
2. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Plow Woman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Muezzin** (på arabisk: مؤذن, *mu’adhdhin*) er en valgt person i moskeen som leder innkallingen (adhan) til fredagsbønnen og de fem daglige bønnene (*salah*) fra moskéens minareter. I de fleste moderne moskéer blir muezzinene hjulpet av elektroniske forsterkere. Man antar at institusjonen muezzin, den offentlige utroper, eksisterte i før-islamsk arabisk kultur, Dens oppgaver regnes også som en kunstform, uttrykt i det melodiøse utropet av adhanen.

Den profesjonelle muezzin blir valgt til å tjene i moskeen ut fra god karakter, stemme og ferdigheter. Når han kaller til bønn vender muezzinen seg mot de fire himmelretningene i rekkefølge, mens han roper ut adhan. I noen moskéer står muezzinen på en spesiell plattform (på tyrkisk *muezzin mahfili*), på motsatt side av minbaren i moskéen og svarer imamen.

Rollen som muezzin har eksistert siden Muhammeds tid. Den første muezzinen var Bilal ibn Ribah, som gikk i gatene og kalte de troende til bønn. De første muezzinene brukte taket på moskéen, de høye søylene på moskeene eller nærliggende gater, til å påkalle de troende. Fortsatt idag er muezzin brukt til å lese adhan for la de andre få vite at det er bønnetid. 

| * v
* d
* r
Islam |
| --- |
| Tro | 
* Allah
* Tawhid
* Koranen
* Sunna
* Hadith
* Sunniislam
* Sjiaislam

 |
| Liv | 
* Islams fem søyler:
* Shahadah (trosbekjennelse)
* Salah (bønn)
* Zakat (veldedighet)
* Saum (faste)
* Hajj (pilegrimsreise)

* Ramadan
* Id al-adha
* Id al-fitr
* Moské
* Mihrab
* Islamske høytider
* Halal

 |
| Ledere | 
* Muhammed
* Fatima
* Abu Bakr
* Ali
* Sahaba
* Islams profeter
* Imam
* Mulla
* Muezzin

 |
| Historie | 
* Islamsk arkitektur
* Kaba
* Mekka
* Al-Haram
* Islams historie
* Kalif
* Sirat Rasul Allah
* Islamsk kunst
* Islamsk astronomi
* Islamsk kalender
* Kvinner i islam
* Sufisme
* Salafisme
* Ahmadiyya
* Drusere
* Bahai
* Islamisme
* Nation of Islam
* Wahhabisme

 |
| Rettslære | 
* Sharia
* Fiqh
* Fatwa
* Halal
* Ammanbudskapet

 |
| 
* Kategori:Islam
* Islamsk ordliste
* Islam i Norge

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Veitistel** (latin: *Cirsium vulgare*) er en toårig plante i tistelslekten *(Cirsium)* av korgplantefamilien *(Asteraceae)*. Veitistel blir 30–150 cm høy, og blomstrer fra juli til september. Blomstene er sterkt purpurrøde eller klar-lilla. 

Veitistel er forgreinet og har en v-form med mange grågrønne stilker.
Veitistel kjennes blant annet på det svært regelmessige kurvbegeret med jevne, utstående pigger. Her ser vi at helt ferske blomster er gule ved gjennombruddet fra begeret.
Veitistel har grågrønn, stikkende og forgreinet stengel, og parstilte, annethver motsatte blader som er flikete med pigger. Stengelen har vingekanter som danner tornemønster, og lange, lyse pigger. Bladene er eggerunde eller lansettformede med dype fliker. Bladene er delvis nedstående og har også gule, spisse torner. 

Begeret (korgen) er ovalt eller klokkeformet, med jevne og regelmessige utstående pigger på hvert korgdekkblad. Korgdekkbladene er grågrønne. 

Blomsterstanden på korgen springer ut med grønngul farge, men blir raskt purpurrød eller lilla. Hvite blomster er svært sjelden. Korgen er 3–5 cm i diameter, men planten har som regel på samme tid korger av ulik modenhetsgrad og størrelse.

Referanser
----------

1. ↑  International Organization for Plant Information[*død lenke*] - *Cirsium vulgare*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Veitistel* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Veitistel* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Veitistel* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Veitistel* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Veitistel* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Veitistel* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Veitistel* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Veitistel* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cirsium vulgare* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cirsium vulgare* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cirsium vulgare* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**Gjermundshamn** er et fergeleie i tettstedet Hatlestrand i Kvinnherad kommune i Hordaland. Navnet har sin opprinnelse fra gammel gård på stedet; gården eksisterer ikke lenger.

Stedet består av et nes med fergekai. Det har 8–10 husstander, trelast- og byggevareforretning (O.Jacobsen Trelast), lege- og tannlegekontor.

Fergeforbindelse
----------------

Fergeleiet er et ledd i trekantsambandet Gjermundshamn-Varaldsøy-Årsnes.

Veiforbindelser
---------------

På østsiden av Hardangerfjorden kommer man sørover via fylkesvei 49/48 til industristedet Husnes, nordover via Ænes/Maurangsfjorden og Folgefonntunnelen (åpnet 2001) til Eitrheim i Sørfjorden fylkesvei 550 og til Odda.

På vestsiden nordover kommer man via fylkesvei 48/49 til Norheimsund. Sørover fylkesvei 49 til Tysnesøya, eller til Bergen over fylkesvei 48 nordover, og vestover via fergesambandet Hatvik–Venjaneset via fylkesvei 552 til Os og deretter langs E39. Alternativt nordover fra Eikelandsosen over Samnanger, fylkesvei 48, fylkesvei 7 og E16. 

Gjermundshamn er sterkt trafikkert i turisttiden og et viktig krysningspunkt for trafikken over ytre Hardangerfjorden.

Bildegalleri
------------

* Gjermundshamn fergeleie i Hatlestrand, Kvinnherad kommune, Hardanger. Stedet Gjermundshamn består av havnen og odden hvor fergeleiet befinner seg.  Foto: Anbjørn HøivikGjermundshamn fergeleie i Hatlestrand, Kvinnherad kommune, Hardanger. Stedet Gjermundshamn består av havnen og odden hvor fergeleiet befinner seg.  Foto: Anbjørn Høivik
* «Gjermundshavn». Oljemaleri av Hans Gude, ca. 1850.«Gjermundshavn». Oljemaleri av Hans Gude, ca. 1850.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gjermundshamn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Veivals som komprimerer nylagt asfalt Foto: Ungarn, 2005 
En veivals, komprimeringsmaskin ved veibygging, av merket Bomag (*Bopparder Maschinenbaugesellschaft*) BW 213 D. Foto: Sortland, 2014 
**Veivals** er en anleggsmaskin som blir brukt for å komprimere veibanen både før og etter at det blir lagt asfalt. Noen veivalser har en brei rull som dekker hele bredden, andre har en brei valse foran og to smalere valser istedenfor bakhjul. Valsene vibrerer for å gjøre pakkinga mer effektiv.

Veibyggingsmaskin
-----------------

Veivalser består av en eller flere tromler eller gummihjul med passende belastning og eventuelt vibrasjoner for kompaktering (sammenpakking) av jord-, stein- og veibyggingsmaterialer. Kompakteringa blir utført ved at valsen blir kjørt eller slept fram og tilbake over materialet som legges ut i lag. God kompaktering er nødvendig for å oppnå god bæreevne og en jevn kjørebane.

* MTZ Belarus traktor ombygd til veivals.MTZ Belarus traktor ombygd til veivals.
* Komprimering av asfalt med en HAMM DV6 veivals.Komprimering av asfalt med en HAMM DV6 veivals.
* Ulike veivalser i bruk i Sofia i Bulgaria.Ulike veivalser i bruk i Sofia i Bulgaria.
* Liten veivals. Foto: Israel, 2006Liten veivals. Foto: Israel, 2006

Dampveivals
-----------

Dampveivals er en ekstra tung valse som blir drevet av en dampmaskin og som tidligere ble brukt for å bygge veier.

Ordet «dampveivals» kan brukes i overført betydning som uttrykk for noe som har nok kraft eller tyngde og autoritet til å «valse» ned all motstand.

* Hestetrukket veivals fra rundt 1800.Hestetrukket veivals fra rundt 1800.
* Tysk dampveivals fra 1925. Maskinen veier 8,5 tonn.Tysk dampveivals fra 1925. Maskinen veier 8,5 tonn.
* En Škoda Sentinel dampveivals.En Škoda Sentinel dampveivals.

Se også
-------

* Veiarbeid, veiteknikk
* Asfaltlegging
* Anleggsmaskin

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Store norske leksikon* om «veivals»
2. 1 2  *Store norske leksikon* om «dampveivals»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Road rollers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
Gammelt sjøkart over området fra Arendal til Kragerø, Gernestangen er nordøst for Risør
**Gjernestangen** er et nes i Risør kommune i Aust-Agder, rundt to kilometer vest for fylkesgrensa mot Telemark.

Gjernestangen er tradisjonelt antatt å være identisk med grensemerket Rygjarbit, som i tidlig middelalder markerte skillet mellom Viken og Agder. I henhold til Alexander Bugge i 1912: «Rygjarbit var i middelalderen grænsen mellem Grenland og Agder, og endnu danner Gjernestangen, som det nu heder, skillet mellem Bratsberg og Nedenes amt.»

Til grunn for navnet Gjernestangen ligger gårdsnavnet Gjernes, som er antatt å komme fra norrøne *\*Geiranes*, kanskje avledet fra norrøne *geirr*, «spyd», hvilket kan henspille på de spisse nesene som halvøya deler seg i. Det siste leddet, *tange*, betyr «spiss odde».

Referanser
----------

1. ↑  «Gjernestangen». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 6. november 2016.
2. ↑   Bugge, Alexander (1912): *Norges historie fremstillet for det norske folk. Tidsrummet indtil ca. 800*, Kristiania: H. Aschehoug & Co. s. 94
3. ↑   Sandnes, Jørn & Stemshaug, Ola, red. (1997): *Norsk stadnamnleksikon*, 4. utg. Oslo: Det Norske Samlaget, s. 174

Eksterne lenker
---------------

* Bilder fra Gjernestangen, august 2011


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Ohridavtalen** er en fredsavtale undertegnet av representanter makedonske og albanske partier i Nord-Makedonia. Avtalen, som ble framforhandlet ved hjelp av USA og EU, ble undertegnet 13. august 2001. Den har navn etter byen Ohrid der forhandlingene mellom partene fant sted. 

Ohridavtalen gjorde slutt på den væpnede konflikten som startet i februar 2001 mellom den albanske Nasjonale frigjøringshæren (NLA) og Nord-Makedonias myndigheter og som krevde over 1000 menneskeliv. Avtalen sikret større innflytelse for det albansktalende mindretallet i Makedonia. Som følge av avtalen ble Nord-Makedonias grunnlov 16. november 2001 endret på femten punkter, hovedsakelig slik at albanerne sikres større rettigheter og medvirkning i Makedonias politiske system. Albansk er etter avtalen blitt offisielt språk i Nord-Makedonia. Avtalen forpliktet NLA til å innstille fiendtlighetene og la seg avvæpne. 

Verken Nord-Makedonias regjering eller den Nasjonale frigjøringshæren var direkte involvert i forhandlingene. Partene var på makedonsk side representert ved to de største partiene, Den Indre Makedonske Revolusjonære Organisasjon-Det Demokratiske Parti for Makedonsk Nasjonal Enhet (VMRO-DPMNE) og Makedonias Sosialdemokratiske Allianse (SDSM), mens den albanske siden var representert ved Albanernes Demokratiske Parti (DPA) og Partiet for Demokratisk Velstand (PDP).

Eksterne lenker
---------------

* Ohrid Agreement I fulltekst fra Europarådet
**Mudumalai National Park and Wildlife Sanctuary** er et tigerreservat i det nordvestre hjørne av Nilgiri-fjellene ("De blå fjell") i Nilgiridistrktet om lag 150 km. nordvest for Coimbatore i Kongu Nadu-regionen i Tamil Nadu. Det ligger på grensen mellom Karnataka og Kerala. Nasjonalparken er delt i fem områder: Masinagudi, Thepakadu, Mudumalai, Kargudi og Nellakota.

Parken er tilholdssted for truede og sårbare dyrearter, inklusive indisk elefant, bengaltiger, gaur og indisk leopard. Det er i det minste 266 arter av fugler i parken, inklusive den kritisk utrydningstruede kondoren.

Hele det 6 000 km² store område i Nilgiris-fjellet, inklusive hele Mudumalai National Park, vurderes av UNESCO for listen over verdesarvsteder.[]

Mudumalai Tiger Reserve
-----------------------

Det er registrert 48 tigre i Nilgiri-reservatet.Tigrene kan vandre fritt i reservatet. I april 2007 erklærte Tamil Nadus regjering Mudumalai som tigerreservat  i et forsøk på å bevare landets synkende tigerbestand. Følgelig ble om lag 350 familier tvangsflyttet fra kjerneområdet og gitt 10 lakh rupi som kompensasjon. De som bodde i en buffersone på 5 km. fryktet at de også ville bli tvangsflyttet. I virkeligheten vil de bli involvert i prosjektet og dra økonomiske fordeler gjennom økoturisme, ved å få arbeid som vakter, turledere eller omvisere.

Flora
-----

Det er tre hovedtyper skog i parken: Tropisk løvfellende skog i vest hvor det er mest regn, tropisk tørr eviggrønn buskas i midten og tropisk barskog i øst.

Galleri
-------

* Utsyn over skogenUtsyn over skogen
* En apeEn ape
* HannelefantHannelefant
* Familieidyll i en apefamilieFamilieidyll i en apefamilie
* Indisk pytonslange svelger fullvoksen chitaIndisk pytonslange svelger fullvoksen chita
* En hannapeEn hannape
* En krokodilleEn krokodille
* En påfuglEn påfugl
* En elefant ved MudumalaiEn elefant ved Mudumalai
* Velkommen til parkenVelkommen til parken
* Trær etter skogbrannTrær etter skogbrann

Referanser
----------

1. ↑  «Mudumalai Wildlife Sanctuary». *Conservation database*. Bangalore: Ashoka Trust for Research in Ecology and the Environment Eco-Informatics Centre. Arkivert fra originalen 24. desember 2009. Besøkt 9. november 2009.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 24. desember 2009. Besøkt 21. november 2015. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  under section 38V of the Wildlife Protection Act of 1972
3. ↑  Murari, S. (31. desember 2008). «Thousands Protest Against Indian Tiger Reserve». *Planet Ark*. Reuters. Arkivert fra originalen 16. juli 2011. Besøkt 30. oktober 2009.  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 16. juli 2011. Besøkt 21. november 2015.
4. ↑  Dr. Rajesh Gopal, APCCF (PT) and Member Secretary (NTCA) (31 August 2010), «Centrally Sponsored Plan Scheme 'Project Tiger' Administrative Approval for funds release to Mudumalai Tiger Reserve, Tamil Nadu during 2010–11.», *No. 4-1(32)/2010-PT* (New Delhi: National Tiger Conservation Authority)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Global Association of International Sports Federations** (**GAISF**), mellom 2009 og 2017 kjent som SportAccord, er en internasjonal sportsorganisasjon grunnlagt for å fremme kommunikasjon og samarbeid mellom forskjellige internasjonale sportsføderasjoner. 26 slike føderasjoner deltok under grunnleggelsen av GAISF i 1967 i Lausanne. Idag er mer enn 100 idretter representert. GAISF arbeider i nært samarbeid med den olympiske bevegelsen. Den har siden 2009 hatt sitt hovedkontor i Lausanne. Hovedkontoret var fra starten også i Lausanne, inntil det i 1978 flyttet til Monaco.

Referanser
----------

1. ↑  «History». *Official Web site of SportAccord*. Besøkt 6. oktober 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Global Association of International Sports Federations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NLA
 |
**Linda Margaret Watson** (født 15. september 1955), zimbabwisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Watson ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det zimbabwiske damelaget som vant landhockeyturneringen foran Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. På grunn av at mange land boikottet lekene i Moskva var Zimbabwe et av lagene som fikk erstatte de fem opprinnelige som ikke stilte i turneringen. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Zimbabwe vant tre kamper og to uavgjort, og med åtte poeng toppet de tabellen foran Tsjekkoslovakia med sju. Watson spilte fem kamper og scoret ett mål i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1980 Sovjetunionens flagg Moskva - Gull **Gull** i landhockey, damer Zimbabwes flagg Zimbabwe

Eksterne lenker
---------------

* (en) Linda Watson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Linda Watson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**The Trans-Anatolian Pipeline** (TANAP; tyrkisk: Trans-Anadolu Doğalgaz Boru Hattı) er en naturgassrørledning som gjør Aserbajdsjans gassresurser tilgjengelig for det europeiske markedet. Den skal frakte 16 milliarder kubikkmeter gass i året fra Shah Deniz steg 2 i Aserbajdsjan gjennom Georgia og Tyrkia til Europa.

TAP-TANAP-SCP-Shah Deniz
TANAP ble først diskutert ved det tredje Svartehavsforumet for energi og økonomi, holdt i Istanbul 17. november 2011. Prosjektet ble offisielt etablert i Kars 17. mars 2015 av Tyrkias president Recep Tayyip Erdoğan, Aserbajdsjans president İlham Əliyev og Georgias president Giorgi Margvelashvili. Bygging av rørledningen startet i 2015, og den ble åpnet i juni 2018. Hovedkontoret for TANAP Natural Gas Transmission Company er i Nederland.

Eierandeler
-----------

* SOCAR (58%)
* BOTAŞ (30%)
* BP (12%)

Rute
----

Rørledningen Trans-Anatolian er en sentral del av Southern Gas Corridor sammen med South Caucasus-rørledningen og den transadriatiske rørledningen, og begynner fra Sangachal steg i Aserbajdsjan. Omkring 1850 kilometer lange hoveddelen av rørledningen ligger i Tyrkia og går gjennom 20 fylker. Den går først fra Türkgözü i Ardahan og passerer deretter gjennom Kars, Erzurum, Erzincan, Bayburt, Gümüşhane, Giresun, Sivas, Yozgat, Kırşehir, Kırıkkale, Ankara, Eskişehir, Bilecik, Kütahya, Bursa, Balıkesir, Çanakkale, Tekirdag og Edirne for å levere naturgass til Europa. Rørledningen går gjennom 19 kilometer under vannet i Marmarahavet.

Referanser
----------

1. ↑  «Statoil tar endelig investeringsbeslutning for Shah Deniz steg 2 og kunngjør 10% nedsalg». *www.statoil.com* **(norsk)**. Besøkt 27. mars 2018.
2. ↑  «Trans- Anatolian Natural Gas Pipeline Project» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 1. mars 2018.
3. ↑  
«Turkey opens TANAP pipeline that will bring Azeri gas to Europe». *Deutsche Welle*. 12. juni 2018. Besøkt 17. juni 2018.
4. ↑  «TRANS ANATOLIAN NATURAL GAS PIPELINE PROJECT | TANAP». *www.tanap.com*. Arkivert fra originalen 5. mai 2015. Besøkt 1. april 2018.
Bygningen Keiserlige Lyceum.
*14-år-gamle Aleksandr Pusjkin resiterer sine dikt for sin lærerr Derzhavin i Lyceum* (maleri av Ilja Repin fra 1911, ved skolens hundreårsjubileum).
**Keiserlig Lyceum** i Tsarskoje Selo (på russisk: Императорский Царскосельский лице́й) nær St. Petersburg var en skole grunnlagt i 1811, for å utdanne ungdommer av det russiske aristokratiet som senere skulle bekle ledende stillinger i keiserdømmet. Gutter i ti års alder ble tatt inn for å gjennomgå tre års videregående klassisk studium. De følgende tre årene var på universitetesnivå.

Skolen ble opprettet etter keiserlig ordre 12. august 1810. En fire etasjer høy neoklassisk bygning, tegnet av Vasilij Stasov, ved siden av Katarinapalasset, ble stilt til disposisjon som undervisningslokaler, med internat der hver elev hadde eget rom, sykehus, et kjøkken, så vel som bolig for den administrative staben. Skolen fikk samtidig tildelt møbler og utstyr. Åpningen skjedde 19. oktober 1811.

Tsarskoye Selo Lyceum ble åpnet 19. oktober 1811. De første nyutdannede omfattet  Aleksandr Pusjkin og Alexander Gorchakov. Åpningsdagen feires fortsatt hvert år med blant annet opplesning av Pusjkins dikt. I januar 1844 ble skolen flyttet til St. Petersburg.

I 1937 ble byen omdøpt Pusjkin til ære for Lyceums mest berømte elev.

Kjente elever
-------------

I løpet av de 33 årene av Tsarskoye Selo Lyceum eksisterte ble det utdannet 286 kandidater.. De mest kjente av disse, i tillegg til de to ovennevnte var

* Anton Delvig (1798-1831, dikter),
* Wilhelm Kuchelbecker (1797-1846, dikter og dekabrist),
* Nicholas de Giers (1820-1895, utenriksminister),
* Dmitrij Tolstoj (1823-1889, innenriksminster),
* Jakov Grot (1812-1893, lingvist),
* Nikolaj Danilevskij (1882-1895, naturvitenskapsmann og filosof,
* Aleksej Lobanov-Rostovskij (1824-1896, utenriksminister),
* Mikhail Saltykov-Sjtsjedrin (1826-1889, forfatter)
* Ivan Pusjtsjin (1798-1859, dommer og dekabrist)
* Aleksander Gortsjakov (1798-1883, utenriksminister)
* (en) Lyceum in Tsarskoe Selo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Referanser
----------

1. ↑  «Tsarskoselsky Litsey» **(russisk)**. Besøkt 9. desember 2016.

Eksterne lenker
---------------

* IMPERIAL LYCEUM (på engelsk) - fra Tsarskoye Selo i 1910
* Pushkin og Lyceum (på russisk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
**Kvalitetsstyring** sikrer at en organisasjon, produkt eller tjeneste er konsekvent. Det har fire hovedkomponenter: kvalitetsplanlegging, kvalitetssikring, kvalitetskontroll og kvalitetsforbedring.

Hovedprinsipper for kvalitetsstyring
------------------------------------

Den internasjonale standarden for kvalitetsstyring (ISO 9001:2015) angir en rekke styringsprinsipper, som kan brukes av ledelsen for å veilede sin organisasjon mot forbedret ytelse. Med ISO 9001:2015 ble antallet hovedprinsipper redusert fra 8 til 7.[]

Litteratur
----------

* Juran, Joseph M. og Joseph A. De Feo, *Juran Kvalitet Håndbok», 2010, ISBN 978-0-07-162973-7*
* Nederpelt, Peter van. *Object-oriented Quality and Risk Management (OQRM). A practical and generic method to manage quality and risk*. MicroData. ISBN 978-1-291-037-35-7.
* *Prosessen for Vurdering og Forbedring* ISBN 0-387-23182-X
* Pyzdek, T, *Quality Engineering Handbook*, 2003, ISBN 0-8247-4614-7

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |
**Kvalitetslaboratorium for psykoterapi** (tidligere MBT Kvalitetslaboratorium eller MBT-lab) er en del av Nasjonal kompetansetjeneste for personlighetspsykiatri (NAPP) ved Oslo universitetssykehus. Kvalitetslaboratoriet ble opprettet av professor Sigmund Karterud i 2013 og skårer kvalitet og etterlevelse for dynamisk psykoterapi, spesielt mentaliseringsbasert terapi (MBT). Laben ble ledet av Dr. Espen Folmo fra 2013 til mars 2022. MBT er en manualisert, dynamisk terapi, og er en evidensbasert behandling for emosjonelt ustabil personlighetsforstyrrelse. Kvalitetslaboratoriet har publisert reliabilitetsstudier (G-study) for de anvendte MBT-skalaene for både individuell- og gruppeterapi. Labens hensikt er å bidra i kvalitetssikring av forskning, opplæring av terapeuter og kvalitetssikring av terapier som gis nasjonalt. En dansk studie viste at adekvat reliabilitet kan oppnås også utenfor det norske kvalitetslaboratoriet. Daglig leder for laboratoriet er psykologspesialist Andreas Ekberg.

Referanser
----------

1. ↑  «Psychology and Psychotherapy: Mentalization‐based treatment or psychodynamic treatment programmes for patients with borderline personality disorder – the impact of clinical severity».
2. ↑  Taylor and Francis online: *The MBT Adherence and Competence Scale (MBT-ACS): Development, structure and reliability*
3. ↑  Scandinavian Journal of Psychology: *The design of the MBT‐G adherence and quality scale*
4. ↑  Nordic Psychology: *The mentalization-based therapy adherence and quality scale (MBT-AQS): Reliability in a clinical setting*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Plosjtsjad Lenina** (russisk: Пло́щадь Ле́нина, «Leninplassen») er en undergrunnsstasjon på Kirovsko-Vyborgskaja-linjen i St. Petersburgs metro. Stasjonen åpnet 1. juni 1958, som linjens nye endestasjon, da den 3 km lange utvidelsen fra Plosjtsjad Vosstanija sto ferdig. 

Stasjonen er en dyp pylonstasjon, som ligger 71 meter under bakken. Tidlig i planleggingsfasen var stasjonen kjent som Finland-stasjonen, fordi den skulle ligge like ved Finland jernbanestasjon, men den ble i stedet oppkalt etter Leninplassen, som stasjonen har utgang til. 

Stasjonens tema er Lenins retur fra Finland til Petrograd i juni 1917. Som Tsjernysjevskaja, ble Plosjtsjad Lenina bygget i en periode da mange sovjetiske arkitekter forsøkte å frigjøre seg fra påvirkningen fra den ornamentale stalinistiske stilen som hadde preget tidligere stasjoner. Stasjonen fikk derfor er enkelt uttrykk.

Veggen i inngangshallen er dekorert med en mosaikk som viser Lenins tale til arbeidere og soldater i Petrograd 3. april 1917. Mosaikken er laget av Andrej Mylnikov og Aleksandr Koroljov.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ploshchad Lenina (Saint Petersburg Metro station) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Russland | Undergrunnsbane
**Lucius Cornelius Sisenna** (født ca. 120 f.Kr. død 67 f.Kr.) var en romersk soldat, historiker og pretor, som skrev verket *Historiæ*, et hovedverk på 23 bøker, som alle har gått tapt, unntatt noen få fragmenter. Det ble sagt at historikeren Sallustius skrev sitt verk ved samme navn som en fortsettelse av Sisennas verk. Cicero uttrykte til en viss grad en berømmelse for Sisennas stil. 

Sisenna oversatte også en samling erotiske og pikareske fortellinger av grekeren Aristeides av Milet ved tittelen *Milesiæ fabulæ* (*Mileske fabler*) som det er blitt sagt tjente som modell for Petronius’ *Satyricon*.

Sisenna ble drept i kamp i løpet av Pompeius’ hærtokt mot pirater etter den mithradatiske krig. Sisenna hadde vært kommandant for styrkene ved den greske kysten.

Referanser
----------

1. 1 2   Q45259491[Hentet fra Wikidata]

  

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** ICCU **·** BNE
 |
**Plopp** er en sjokoladebit med tofféfyll. Visuelt og smaksmessig relativ lik Center. Produseres av Cloetta. Plopp ble introdusert i 1949 av *Choklad Thule*, som senere ble kjøpt opp av Cloetta. I forbindelse med oppkjøpet ble Plopp en del av sortimentet til Cloetta ved siden av Center.

Ulikheter mellom Plopp og Center
--------------------------------

Mange[*hvem?*] stiller spørsmålstegn ved om det er noe forskjell mellom Plopp og Center. Ved første øyekast ser sjokoladebitene helt like ut med unntak av forpakningen. Innholdsdeklarasjonen er identisk. Den enes slogan er *Toffeefylld choklad* og den andre *Choklad med toffeefyllning*. Ifølge produsenten er fyllet i Plopp mer lettflytende enn i Center på grunn av koketiden. Plopps fyll inneholder også mer sukker enn Centers. Plopp inneholder smakstilsetningen kumarin, til forskjell fra Center som har smak av cola.

Smakstilsetninger og midlertidige utgaver
-----------------------------------------

I likhet med mange konkurrerende produkter har Plopp i løpet av de siste årene blitt lansert med ulike smakstilsetninger. Allerede på 1980-tallet ble Plopp solgt med både lakris- og cola-smak. I forbindelse med femtiårsjubileument i 1999 ble Plopp med lakrissmak relansert.

I 2004 kom en midlertidig utgave av Plopp med solbærsmak, i 2006 kom Plopp Caffè latte og i 2008 Plopp Tutti Frutti. Vinteren 2009 ble Plopp smaksatt med saltlakris introdusert.

Referanser
----------

1. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 18. februar 2009. Besøkt 19. februar 2009.  Historien om Plopp

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Plopp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Kvalsaukbrua** er ei bru som krysser Hognfjorden på Hinnøya, i Sortland kommune i Nordland. Den er en del av fylkesvei 82#Sortland. Brua er 401 meter lang og har seilingshøyde 8 meter.

Kvalsaukbrua ble tatt i bruk den 5. september 1974, og er en av Vesterålsbruene. Disse ble oppført på 1970-tallet som en del av et interkommunalt samarbeid mellom de berørte kommunene i Vesterålen og Statens vegvesen, og gav kommunene fergefri veiforbindelse. Kvalsaukbrua var den eneste av de 4 bruene som ikke ble finansiert med bompenger.

Kvalsaukbrua og de øvrige Vesterålsbruene ble prosjektert av firmaet Aas-Jakobsen AS, Oslo.

De andre Vesterålsbruene er Sortlandsbrua, Andøybrua og Hadselbrua. Sammen med Sortlandsbrua erstattet Kvalsaukbrua fergestrekninga mellom Sortland og Maurnes.

Se også
-------

* Sortlandsbrua
* Hadselbrua
* Andøybrua

* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
---------------

* The World's Longest Tunnel Page (bru-delen)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonal vegdatabank
 |
**Naek Lumban Tobing** (født 14. august 1940 på kraterøya Samosir i Tapanuli på Sumatra i Nederlandsk India, død 6. april 2020 i Jakarta i Indonesia) var en indonesisk lege, sexolog og forfatter. Han skrev *Problems and Solutions* (1994) og *Premarital Sex, Extramarital Sex, and Building Marital Harmony.*

Liv og virke
------------

Tobing fikk sin medisinske utdannelse fra Universitas Sumatera Utara (Universitetet i Nord-Sumatra) i 1966, og utdannelse i psykiatri fra Universitas Indonesia i 1976. Han ble også serfifisert sexolog fra University of Minnesota i 1983.[]

Han skrev spalter om seksologiske problemstillinger en rekke aviser og ukeblader, og ble ofte benyttet som foredragsholder relatert tuil det samme i helseorienterte programmer på fjernsyn og radio over hele Indonesia.[]

Han var gift med Marion Aritonang og de fikk seks barn.

Han døde på Pertamina Central Hospital (RSPP) i Jakarta den 6. april 2020 i en alder av 79 år på grunn av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  «Dr Naek L Tobing, Pakar Seksologi Rumah Tangga yang Peduli pada Masalah Mikropenis». *liputan6.com*. 6. april 2020.
2. ↑  «Meninggal Dunia, Naek L Tobing Positif Corona». *iNews.ID*. 6. april 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
***Once to Every Woman*** er en amerikansk drama-stumfilm fra 1920, regissert av Allen Holubar og med Dorothy Phillips i hovedrollen.

Filmen antas å ha gått tapt.

Handling
--------

En scene med blant annet Dorothy Phillips.
Aurora Meredith, landsby-smedens eldste datter, som er velsignet med en vakker sang-stemme. En dag besøker den velstående Mrs. Thorndyke fra New York den lille landsbyen hennes. Etter å ha hørt den unge kvinnen synge i kirke-koret, blir hun så imponert over stemmen hennes at hun sender Aurora til utlandet for å studere. På slutten av sitt tredje studieår dør Auroras velgjørerinne, og Aurora blir tvunget til å ta imot hjelpen fra Juliantimo - en italiensk beundrer. Etter å ha oppnådd stor berømmelse som sangerinne, vender Aurora tilbake til Amerika for å unnslippe oppmerksomheten til sin italienske beundrer.

Aurora får snart hovedrollen i en ny opera. Juliantimo følger imidlertid etter henne, og på åpningskvelden skyter han Aurora før han begår selvmord. Hun kommer seg etter skadene, men mister stemmen - og med tapet av talentet hennes forlater også de tidligere vennene henne. Ensom vender hun hjem, hvor hun blir ønsket velkommen av familien og barndomskjæresten Phineas Scudder. Det traumatiske dødsfallet til Auroras mor gjenoppretter sang-stemmen hennes. Hun må derfor velge mellom ekte kjærlighet og gifte seg med Phineas, eller fortsette som sangerinne.

Skuespillere
------------

* Dorothy Phillips som Aurora Meredith
* Margaret Mann som Auroras mor
* Frank Elliott som hertug av Devonshire
* Robert Anderson som Phineas Schudder
* Rudolph Valentino som Juliantimo
* William Ellingford som Matthew Meredith
* Emily Chichester som Patience Meredith
* Elinor Field som Virginia Meredith
* Mary Wise som Mrs. Thorndyke
* Rosa Gore som Mrs. Chichester Jones
* Dan Crimmins som Mr. Chichester Jones

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 24. april 2023.
2. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 24. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Once to Every Woman (1920 film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Once to Every Woman* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Once to Every Woman* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Once to Every Woman* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Once to Every Woman* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Once to Every Woman* på Silent Era Rediger på Wikidata
Yuxiang auberginer
**Yuxiang** (tradisjonell kinesisk: 魚香, forenklet kinesisk: 鱼香, pinyin: *Yú xiāng*) er en smaksettingsmikstur innen det kinesiske kjøkken. Den skal ha sitt utspring i sichuankjøkkenet men er blitt utbredt også i landets andre regionale matkulturer. Grunningrediensene er hvitløk, vårløk og ingefær. Den er blitt sammenlignet med den franske mirepoix.

I tillegg til de grunnleggende ingrediensene tilkommer nesten alltid sukker, salt, doubanjiang, soyasaus og chilipepper.

Retter
------

Selv om ordet betyr «duftende fisk», benyttes ikke yuxiang primært i sjømat. Den er vanligere i retter med oksekjøtt, svin eller kylling, eller i vegetariske retter. Slike retter får gjerne *yuxiang* knyttet til navnet, som for eksempel:

* Yuxiang rousi (魚香肉絲): Svinekjøtt
* Yuxiang qiezi (魚香茄子): Auberginer
* Yuxiang niunan (魚香牛腩): Oksekjøtt

Referanser
----------

1. ↑   Fuchsia Dunlop. Land of Plenty: A Treasury of Authentic Sichuan Cooking. (2003). 395 pag. ISBN 0393051773, ISBN 978-0393051773

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
«El Gato del Río»
**«El Gato del Río»** («Elvekatten») er en skulptur av Hernando Tejeda som befinner seg ved bredden elva Cali i bydelen Normandía i den nordvestlige delen av den colombianske byen Cali. Skulpturen er av bronse og forestiller en brun, smilende katt. Den er 3,5 meter høy og veier 3 tonn. Den ble innvia 3. juli 1996, etter å ha blitt donert til byen av kunstneren, og har blitt et av Calis mest emblematiske monumenter.

I oktober 2006 ble det oppført ytterligere 15 skulpturer i parken rundt «El Gato del Río». Disse forestiller kvinnelige katter, «Las Gatas del Río», som er dekortert på forskjellige måter av hver sin artist. Konseptet er at alle er på vei til Elvekatten for å innynde seg hos ham. Hver av kvinnekattene har sitt eget navn og sin egen personlighet som står beskrevet på et skilt.

Referanser
----------

1. ↑  «Estos son los monumentos emblemáticos de Cali que se encuentran en total abandono» Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. *El País*, 29. mai 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) El Gato del Río – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* El Gato del Río hos Calis bystyre
* Bilder og beskrivelser av de 15 kvinnekattene
Godavaris beliggenhet i India
Godavari ved byen Kovvur
**Godavari** (marathi: गोदावरी, telugu: గోదావరి) er ei elv i det sentrale India. Den har utspring ved Trimbak i delstaten Maharashtra, bare 80 km fra Indias vestkyst. Den renner derfra i østlig retning over Deccanplatået, gjennom Maharashtra og Andhra Pradesh, og munner ut i Bengalbukta nær Rajahmundry. Godavari er 1465 km lang, og har et nedbørfelt på 319 808 km².

Godavari er ei hellig elv for hinduer, og det ligger flere pilegrimsentere langs elvas bredder.

De største sideelvene er Indravati, Pranahita, Wainganga, Wardha, Manjira og Bindusara.

De største byene langs elva er Nashik, Nanded, Bhadrachalam, Rajamundry og Narsapur.

Referanser
----------

1. ↑  «River Godavari». rainwaterharvesting.org. Arkivert fra originalen 14. mai 2016. Besøkt 12. november 2006.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** NKC **·** GeoNames
 |