recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Jakob von Uexküll (til høyre) sammen med René Ngongo under tildelingsseremonien for Right Livelihood Award 2009
**Carl Wolmar Jakob von Uexküll** (født 19. august 1944 i Uppsala) er en tysk-svensk filantrop, filatelist, forfatter, politiker og tidligere medlem av Europaparlamentet for De grønne i Tyskland, grunnlegger av Right Livelihood Award (1980), grunnlegger av World Future Council (2004) og grunnlegger av Den estiske renessanseprisen (1993).

Han tilhører en tysk-baltisk adelsfamilie som flyktet fra Estland etter første verdenskrig, og er barnebarn av biologen og filosofen Jakob Johann von Uexküll, en av det 20. århundres mest kjent zoologer. Faren Gösta von Uexküll var journalist og bl.a. aktiv i anti-atomvåpenbevegelsen på 60-tallet. Han kom til Sverige som flyktning fra naziregimet, men reiste senere tilbake til Vest-Tyskland. Jakob von Uexküll vokste opp i Hamburg, har både tysk og svensk statsborgerskap, og studerte filosofi, statsvitenskap og økonomi ved University of Oxford (Christ Church, Oxford), hvor han tok mastergrad i 1966.

Jakob von Uexküll ble tidlig opptatt av miljøspørsmål, og foreslo for Nobelstiftelsen at den skulle opprette en eller to miljøpriser. Dette forslaget ble avvist. Han arvet en meget betydelig og verdifull frimerkesamling og begynte å handle med frimerker; disse verdiene gjorde det mulig for ham å opprette Right Livelihood Foundation og Right Livelihood Award i 1980, da han donerte en million dollar til formålet. Prisen framstilles av utdelerne selv også som *Den alternative Nobelprisen*. Den har siden 1985 blitt utdelt i Riksdagshuset i Stockholm. Den gis for fortjenester for humanitære, sosiale og økologiske prosjekter som bidrar til en bedre verden.

Jakob von Uexküll var medlem av Europaparlamentet for De Grønne i Tyskland fra 1984 til 1989. Han har fått en rekke priser og utmerkelser selv.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Europaparlamentet, www.europarl.europa.eu[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000018167, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id uexkull-carl-jakob-wolmar, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   World Future Council, «Bundesverdienstkreuz für Jakob von Uexküll», utgitt 27. mai 2009[Hentet fra Wikidata]
6. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 4. januar 2012. Besøkt 12. januar 2012.
7. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 20. juni 2010. Besøkt 24. mars 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jakob von Uexküll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jakob von Uexküll hos Europaparlamentet Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Helga Birgitte Salvesen** (født 23. desember 1963,  død 20. januar 2016) var en norsk lege og professor i medisin ved Universitetet i Bergen.

Salvesen ble født i Asker, men flyttet til Bergen som barn. Hun tok graden cand.med. i 1991 og dr.med. i 2000, med doktorgradsavhandlingen *Tumor Biomarkers and Prognostic Factors in Endometrial Carcinoma*. Hun ble overlege ved Haukeland universitetssykehus, og i 2003 også professor i gynekologi og obstetrikk ved Universitetet i Bergen. Her ble hun meddirektør for Centre for Cancer Biomarkers CCBIO som er karakterisert som Senter for fremragende forskning. I 2015 ble hun valgt inn som medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi.

Hun giftet seg i 1986 med lege Pål Rasmus Njølstad, og sammen fikk de fire sønner. Hun døde brått i januar 2016.

Salvesens forskning vakte også stor anerkjennelse internasjonalt. European Society of Gynaecological Oncology (ESGO) opprettet i 2017 en pris til minne om henne, denne skulle gå til forskere som har utmerket seg innen gynekologisk. kreftforskning.

Referanser
----------

1. ↑  «Jubilanter». *Bergensavisen*. 23. desember 2013. s. 41.
2. 1 2  «Minneord». *Bergens Tidende*. 23. februar 2016.
3. ↑  «Nekrolog: Helga Birgitte Salvesen». *Aftenposten*. 21. januar 2016.
4. ↑  Olsen, Dag Rune; m.fl. (1. februar 2016). «Helga Birgitte Salvesen». *Aftenposten* **(Norwegian)**. s. 21.
5. ↑  Staff, Annetine; m.fl. «Helga Birgitte Salvesen». s. 49.
6. ↑  «Professor Ian McNeish vant Helga Salvesen-prisen». *Healthtalk.no*. 28. oktober 2022.
7. ↑  «ESGO Helga Salvesen Award for the Best contribution in Translational research». European Society of Gynaecological Oncology. «This award is meant for a clinician or translational researcher who made a significant contribution to translational research in gynaecological oncology in the past few years.»

Eksterne lenker
---------------

* Helga Salvesen i Scholia
**Cherubs** var en norsk-engelsk musikkgruppe med tilholdssted i London, England og ble utgitt på Cargo Records. Cherubs plasseres ofte innen for indierock-sjangeren. Bandet besto av tre nordmenn og to engelskmenn.

Historie
--------

Cherubs kom sammen desember 2003, og i løpet av en kort tidsperiode fikk de spillejobber over hele England og Europa. De turnerte og spilte med blant annet The Libertines, The Departure, The Rakes, Bloc Party, New Order, Razorlight, Interpol, Maximo Park, Moving Units, The Cribs, The Others, The Brakes, Echo & The Bunnymen, Art Brut, The Bandits. Bandet spilte også på en mengde britiske og europeiske musikkfestivaler. Høsten 2007 ble Cherubs oppløst.

### Utgivelser

I oktober 2004 kom debutsingelen «Hey Bunny», etterfulgt av «Club Hoola Hoop's Walls» i februar 2005. To måneder senere, den 18. april 2005, kom debutalbumet *Uncovered by Heartbeat*, utgitt på Cargo Records. 15. august samme år kom singelen «Man of No Importance». EP-en *Paper, Cut, Moon* ble sluppet i 2006. 

### Utskiftninger

Glenn Wange hadde sin siste opptreden sammen med resten av Cherubs den 24. november på Barfly i London. Februar 2006 ble Glenn Fryatt nytt medlem på trommer.

Bandmedlemmer
-------------

* Staale Kranzt Bruland – vokal
* Espen Dahl – gitar/vokal
* Matthew Orchard – gitar
* Jørgen Raa – bass
* Glenn Fryatt – trommer

* Glenn Wange – tidligere medlem – trommer/perkusjon

Diskografi
----------

**Album**

* *Uncovered by Heartbeat* – april 2005

**Singler**

* *«Hey Bunny»* – oktober 2004
* *«Club Hoola Hoop's Walls»* – februar 2005
* *«A Man of No Importance»* – august 2005
* *Paper, Cut, Moon*, EP – februar 2006

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cherubs (band) på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Cherubs (band) på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Cherubs (band) på Songkick Rediger på Wikidata
* Cherubs on Myspace
* Cherubs on Facebook

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Helga Tiemann** (født 11. oktober 1917 i Remscheid; død 13. oktober 2008 i Köln) var en tysk maler og billedhugger. Hun portretterte gjennom årene en rekke fremstående personer i politikk, vitenskap og kultur i Tysklands daværende hovedstad Bonn.

Helga Tiemann gikk etter abitur (videregående skole) på kunstskole i Köln (Kölner Werkschulen). Fra 1937 til 1945 studerte hun ved Hochschule für Bildende Künste i Berlin. Etter krigens slutt bodde hun hos slektninger i Dagart, der hun portretterte en rekke russiske soldater og offiserer. Senere reiste hun til sine foreldre i Köln, og arbeidet som reklametegner.

Da firmaet Ford bestilte et portrett av Tysklands president Theodor Heuss, ble det starten på en lang karrière med en rekke tilsvarende oppdrag. Hun portretterte senere blant andre Konrad Adenauer, forleggeren Aenne Burda, Walter Scheel, Katia Mann, Ronald Reagan, Nelly Sachs og en rekke andre politikere. Et portrett av Hermann Josef Abs befinner seg i kunstnervillaen Villa Romana i Firenze.

* Helga Tiemann i sitt atelier i 2008Helga Tiemann i sitt atelier i 2008
* Tiemanns skulptur av Konrad Adenauer på Adenauerplatz i Berlin.Tiemanns skulptur av Konrad Adenauer på Adenauerplatz i Berlin.

Referanser
----------

1. ↑   www.degruyter.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gemeinsame Normdatei, besøkt 20. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  «Helga Tiemann». *rektorenportraits.uni-koeln.de* **(tysk)**. Besøkt 7. oktober 2017.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |

Portaler: Tyskland | Kunst
**Ain al-Hilweh** (alternativt **Ein-el-Helweh**) er en palestinsk flyktningleir som ligger i utkanten av havnebyen Sayda i Libanon. Leiren ble opprettet i 1948, som en følge av den arabisk-israelske krig i 1948. Den var før dette en britisk militærleir som ble benyttet under annen verdenskrig.

Ain al-Hilweh er den største av i alt tolv palestinske flyktningleire i Libanon. Det var rundt 70 000 mennesker som bodde der i 2008. Libanesiske sikkerhetsstyrker har forbud mot å trenge inn i både denne og de andre leirene i Libanon. Dette ble bestemt i en arabisk avtale fra 1969. Det bodde over 350 000 palestinske flyktninger i Libanon i 2007. Rundt 200 000 av disse er registrert av FN. Libanesiske myndigheter fører en hard politikk overfor
palestinerne, som i praksis bare kan utføre ikke-faglært arbeid. De kan heller ikke kjøpe eller leie boliger utenfor flyktningleirene.

Den kjente palestinske tegneren Naji al-Ali vokste opp i denne leiren.

Stridigheter
------------

Leiren ble den 15. mai 1974 hardt rammet da israelske bombefly angrep den som hevn etter Ma'alot-massakren. Israelerne mistenkte at personer tilknyttet denne ugjerningen befant seg i leiren. Det israelske flyvåpenet angrep i alt syv flyktningleire denne dagen. Totalt ble 17 mennesker drept og 138 skadd i de israelske angrepene. Ain al-Hilweh var den leiren som ble hardest rammet.

Det har flere ganger vært stridigheter i leiren grunnet rivaliseringer mellom ulike palestinske grupper. Sommeren 2007 støtte væpnede islamister sammen med den libanesiske hæren ved inngangen til flyktningleiren. Konfrontasjonene skal ha oppstått da et medlem fra islamistiske gruppen Jund al-Sham kastet en håndgranat mot en av hærens kontrollposter utenfor leiren. Flere tusen palestinere skal ha flyktet fra leiren etter at stridighetene utartet de nærmeste dagene.

Referanser
----------

1. ↑  BBC – Factions fight in Lebanese camp (21.3.2008)
2. ↑  NRK – Rykker inn i flyktningleir (15.7.2007)
3. ↑  Dagbladet - Fakta Flyktninger i Libanon (25.8.2007)
4. 1 2  Dagbladet - Militante palestinere overga seg (5.6.2007)
5. ↑  BBC – BBC on this day (15.5.1974)
6. ↑  Dagbladet - Sammenstøt ved ny flyktningleir (3.6.2007)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GeoNames
 |
***Chersinellina*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

En middelsstor, oval, blank, brungul eller grønngul (i alle fall døde eksemplarer, trolig grønnlig som levende) skjoldbille med mørkere midtparti. Hunnen er smalere enn hannen Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" ikke framskytende, pronotum og dekkvingene danner en nesten jevn kurve. Dekkvingenes midtparti har fine, litt uregelmessige punktrader.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten lever på planter i vindelfamilien.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Panama og Colombia.

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Chersinellina*** Hincks, 1950
							+ *Chersinellina heteropunctata* (Boheman, 1854)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Chersinellina* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chersinellina* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chersinellina* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Chersinellina* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Chersinellina* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Chersinellina* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ei **setergrend** er en bosetning med flere setrer, tilhørende ulike gårder (driftsenheter eller bruk) og ulike eiere. 

At setrene ligger samlet i ei grend og ikke spredt enkeltvis i terrenget har sammenheng med flere ulike faktorer. Geografiske forhold begrenset hvilket areal som egnet seg til bebyggelse, og et beiteområde kunne med fordel utnyttes i fellesskap. 

Historiske årsaker kunne også ligge bak, som at brukene hørte til den samme matrikkelgården. Gården i bygda ble oppdelt i flere bruk, og delte alle ressurser: Jord, skog og beitearealer. Noen av disse ressursene ble skiftet mellom eieren, mens andre ressurser kunne utnyttes i fellesskap. Den ressurs som ofte lengst ble benyttet i fellesskap var beiting i utmarksområder, fordi skifte ville kreve omfattende og kostbar gjerding. 

Bebyggelsen i setergrendene er i dag preget av at seterdrift med melkekyr er slutt for mange tiår siden. Seterhusene brukes, om de eksisterer, som fritidsbebyggelse, og eventuelle hus for buskapen er oftest borte. Noen tidligere setergrender er i dag forvandlet til hyttegrender og høyfjellsturisme. 

Eksempler på tidligere setergrender er Nordseter ved Lillehammer, og Sjusjøen i Brøttum allmenning, Billingen i Skjåk, og Bødalseter nær Loenvannet i Stryn.
S-Videokontakt
**Separat video**, forkortet **S-Video** også kjent som **Y/C** er et analogt videosignal som transporterer video som to separate kanaler (lysstyrke og farger) til forskjell fra kompositt video som har både lysstyrke og farger samlet på en to-tråds kabel. S-Video brukes oftest til å formidle 480i og 576i oppløst video, dvs. standard definisjons video. Lyd blir ikke transportert i denne kabelen. Videostandarden ble introdusert i 1979.

S-Video og lyd kan bli transportert gjennom SCART, men det er ikke del av den originale SCART standarden og ikke alle SCART-kompatible enheter støtter S-Video av denne grunn. De fleste TV-apparater eller videospillere med SCART støtter faktisk ikke S-Video som resulterer i et svart-hvitt bilde om du tilkobler S-Video via SCART fordi bare den ene kanalen av de to kanalene fører frem (lys, men ikke farge-kanalen). Et svart-hvitt bilde kan også være en indikasjon på en inkompatibel fargekoding, f.eks. NTSC video vist på et PAL-apparat.

Et enkelt «hack Arkivert 26. januar 2006 hos Wayback Machine.» gjør det mulig å vise farger på et apparat som ikke støtter S-Video over SCART. Dette gjøres ved å koble sammen pin 15 og 20 på SCART-kontakten. Dette vil vise et komplett bilde, men ikke med optimal kvalitet.
Skisse av feltseng i metall
Klappseng som bæres av to personer under oversvømmelser i Rheinbach, 2021 jui
En **feltseng** er en kompakt, lett og bærbar seng som kan brukes til overnatting, camping og turisme, av det militære, eller av hjelpeorganisasjoner i nødssituasjoner når det er behov for å raskt tilby overnattingsplasser.

Feltsenger har vanlgvis en sammenleggbar ramme av treverk eller metall, dekket med et lerret av slitesterkt stoff som for eksempel nylon.

Feltsenger kommer i ulik lengde, og det er viktig at den er lang nok til personen som skal bruke den. De kan også ha en vektbegrensning. Vekten blir som regel spredt godt ut når man ligger på feltsengen, mens de tåler generelt mindre hvis man sitter på dem, med resultat at ramme og bein kan knekke.

En **klappseng** er en sammenleggbar feltseng, og er ofte brukt som en type rimelig og portabel gjesteseng. Noen av de har hjul slik at de kan trilles over gulv i sammenpakket tilstand. Portable senger kan også være egnet til bruk som **reiseseng**.

Historie
--------

Man antar at de første feltsengene ble brukt av den romerske hæren. I sovjetperioden førte mangel på boliger til hyppig bruk av feltsenger, og feltsenger ble på denne måten et ikonisk element av det sovjetiske livet.

Galleri
-------

* Forskjellige feltsenger
* Tysk soldat på en sammenleggbar feltseng (1941)Tysk soldat på en sammenleggbar feltseng (1941)
* Sammenleggbar feltseng fra amerikanske hæren av typen som ble brukt i andre verdenskrigSammenleggbar feltseng fra amerikanske hæren av typen som ble brukt i andre verdenskrig
* Sammenslått feltsengSammenslått feltseng
* Fransk bærbar feltseng med myggnettFransk bærbar feltseng med myggnett
* Sammenfoldet seng med aluminiumsramme av et design som er typisk for mange østblokklandSammenfoldet seng med aluminiumsramme av et design som er typisk for mange østblokkland
* Forberedelse av feltsenger for potensielle evakuerte fra skogbrannene i California, 2007Forberedelse av feltsenger for potensielle evakuerte fra skogbrannene i California, 2007

Se også
-------

* Båre
* Solseng
**S-Bahn Hamburg** kalt S-Bahn (Stadtschnellbahn) og er en viktig del av offentlig transport i Hamburg sammen med metroen (U-Bahn).

Historie
--------

Hamburgs S-Bahn ble åpnet i 1906 og året etter ble linjen elektrifisert. I 2008 begynte Neugraben-Stade-seksjonen å bli betjent av pendlertog. Denne delen er teknisk sett ikke en S-Bahn-jernbane, men har jernbanens normale overhead kontaktlinjeteknologi, og det er nivåoverganger på vei. Tog på denne linjen kan ta strøm fra både overhead kontaktlinje og spor.

Organisjon
----------

Tjenesten drives på vegne av transportoperatøren Hamburger Verkehrsverbund (HVV) av operatøren S-Bahn Hamburg GmbH, et datterselskap av Deutsche Bahn.

Teknisk
-------

Vognene drives av 1 200 Volt likestrøm fra sporet. Pendlertog kjører på egne spor (unntatt til Stade), men i noen tilfeller på vanlige strekninger og med stasjoner som er i alminnelig bruk av jernbaner for langdistanse- og regionale tog. Hamburg har fem store jernbanestasjoner som betjenes av langdistanse-, regional- og pendlertog. Disse stasjonene er Hamburg Hauptbahnhof, Dammtor, Altona, Harburg og Bergedorf. Pendlerbanenettet er 147 km langt og har 69 stasjoner.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) S-Bahn Hamburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) S-Bahn Hamburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
Skulptur av Angelina Engelsen, 2009
**Angelina Engelsen** (født 25. juni 1948 på Kapp) er en norsk billedhugger. Hun arbeider i tre, betong og bronse.

Angelina Engelsen er datter av treskjæreren Henning Engelsen og søster av billedhuggeren Elena Engelsen. Hun fikk sin utdannelse ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, Treskjærerskolen i Oberammergau, Hochschule für Bildende Künste i Dresden og Statens kunstakademi under Per Palle Storm. 

Hun debuterte på Høstutstillingen i 1977, og med separatutstilling på Galleri Tanum i 1978.

Engelsen har hatt en rekke utsmykningsoppdrag og offentlige arbeider, blant andre prisen for Årets budeie, Oppland fylkeskommunes pris for forskning og utvikling, Sparre Olsen-prisen, priser til den årlige Hestegallaen, byste av dikteren Marie Wexelsen, byste av Rolf Bækkelund, minnesmerke over Bastian Haugland, utsmykning på Norsk Hestesenter, Raufoss eldresenter, Gran psykiatriske sykehus og Jørstadmoen militærleir. 

Angelina Engelsen utformer også prototyper for produksjon i treskjærerbedriften HENNING, som ble etablert av hennes far i 1947. Hun mottok Oppland fylkeskommunes kunstnerstipend i 2005.

Referanser
----------

1. 1 2   Norsk kunstnerleksikon, Norsk kunstnerleksikon ID Angelina\_Engelsen, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   KulturNav, KulturNav-ID 6a81d02a-6739-4a19-8c77-a74f803c7232, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

Angelina Engelsen
Galleri Svae

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Norsk kunstnerleksikon **·** KulturNav
 |
**Øyvind Frøyland** (født 1958) er norsk skuespiller og regissør. Han er rektor og førstelektor ved NSKI Høyskole.

Liv og virke
------------

Øyvind har sin skuespill- og regiutdanning fra New York University. I tillegg studerte han method acting i to år på Ed Koven’s Acting Studio i New York. Han startet i 1984 Northern Lights Theatre, en Off-Broadway teatergruppe i New York, og var kunstnerisk leder for gruppen frem til 1992. Øyvind instruerte flere av Northern Lights oppsetninger, blant annet *Det er min vår i høst*, *Av måneskinn gror ingenting*, *Fem kvinner i et kapell*, *Dr. Glas* og *Den 25. timen*. Han var første regissør i Rattlestick Theatre med stykket *Among FLowers*. Rattlestick er i dag en av New Yorks ledende Off-Broadway teatergrupper. Fra 1999 til 2009 var Øyvind regissør i TV-serien *Hotel Cæsar* hvor han regisserte rundt 150 episoder.

Fra 2004 og frem til 2009 underviste Øyvind skuespillere og regissører i method acting ved Nordisk Institutt for Scene og Studio – nå Høyskolen Kristiania. Høsten 2009 startet Øyvind sammen med Yngve Marcussen fagskolen Norsk Skuespillerinstitutt.

Øyvind Frøyland startet i 2005 opp ukentlig kveldsundervisning i Method acting. Da skolen fikk sin første BA-utdanning i 2014 skiftet den navn til NSKI Høyskole. NSKI er den eneste høyskolen i Nord-Europa som har hovedvekt på «Method Acting» - den amerikanske versjonen av Konstantin Stanislavskijs erfaringsbaserte skuespillermetodikk. I 2015 startet Øyvind utviklingen av en ny skuespillerteknikk han kaller "EYEACTING" - basert på hjerneforskning og nevrologi. Metoden ble første gang benyttet i en oppsetning på Chat Noir høsten 2019.

Referanser
----------

1. ↑   Enhetsregisteret, «Øyvind Frøyland – 5 roller i norsk næringsliv», besøkt 17. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Om ansatte | NSKI Høyskole». NSKI. Besøkt 17. februar 2023.
3. ↑  «EyeActing teknikken videreutvikles - Method Acting Norge». methodacting.no. Besøkt 14. mars 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Øyvind Frøyland på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) Øyvind Frøyland hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (no) Øyvind Frøyland hos Sceneweb Rediger på Wikidata

* (en) Øyvind Frøyland hos The Movie Database Rediger på Wikidata
Cicignons plass i 1964
**Cicignons plass** (også kjent som **Lilletorvet**) er en plass i Midtbyen i Trondheim som ligger i forlengelse av Thomas Angells gate østover, mellom Søndre gate og Krambugata. Plassen fikk sitt nåværende navn i 1935 i forbindelse med 300-års fødselsdag for generalmajor Johan Caspar de Cicignon, som blant annet stod bak Cicignons byplan til gjenoppbygningen etter bybrannen i 1681.

Cicignons plass ble regulert som allmenning etter bybrannen i 1841 og fikk navnet Lilletorvet, men gikk også under navnet *Nye torv*. Reguleringen var opprinnelig tiltenkt å gå østover helt til Kjøpmannsgata, men gårdeiere klarte å gjenreise sine bygårder langs Krambuveita slik at denne istedet ble bevart. Utover 1950- og 1960-årene endret Krambuveita karakter og fikk en mer eller mindre normal gatebredde. I 1990-årene ble veita rustet opp som en forlengelse av Cicignons plass, med brosteinsbelegging og en plass med stor utsmykning hvor det ble ført opp et større vannspeil og satt opp skulpturer. I forbindelse med utbyggingen av kunsthuset Kjøpmannsgata Ung Kunst ble plassen mellom Krambugata og Kjøpmannsgata gitt navnet Elsa Laula Renbergs plass høsten 2020.

Plassen er omgitt av flere markante bygg, hvor Folkets Hus ligger mot nordøst, mens Trondheim Metodistkirke fra 1925 ligger mot sør på hjørnet mot Krambugata. Ved siden av kirken ligger Forretningsbankens bygg fra 1915, som nå er hovedkontor for Danske Bank Norge. På plassen utenfor kirken står det en statue av tidligere statsminister Johan Nygaardsvold utformet av billedhuggeren Per Palle Storm som ble avduket i 1986. I tillegg til nevnte gater går også Kattveita mellom Cicignons plass og nordover til Olav Tryggvasons gate.

Referanser
----------

1. ↑  Terje Bratberg, Trondheim byleksikon 2008. «Cicignons plass» s. 125.
2. ↑  Wilhelm K. Støren. *Sted og navn i Trondheim*. «Cicignons plass» s. 58
3. ↑  NRK.no – Trondheim hedrer Elsa Laula – håper dette skaper stolthet rundt samisk kultur (Av Mette Ballovara. Publisert 26. oktober 2020, besøkt 14. juni 2022)

Litteratur
----------

* Bratberg, Terje T. V. (2008). *Trondheim byleksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 125. ISBN 978-82-573-1762-1.
* Støren, Wilhelm K. (1983). *Sted og navn i Trondheim*. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 58. ISBN 82-7028-471-8.

Eksterne lenker
---------------

(no) Cicignons plass i Store norske leksikon

* Wikioppføring «Cicignons Plass» hos Strinda historielag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Wikistrinda
 |
**Owen Porter Churchill** (født 8. mars 1896, død 22. november 1985) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker; 1932 i Los Angeles.

Churchill ble olympisk mester i seiling under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den amerikanske båten «Angelita» som vant i 8-meterklassen foran «Santa Maria» fra Canada. Det var kun to båter i denne klassen. Seilingene ble gjennomført i Port of Los Angeles mellom 5. og 12. august 1932.

Mannskapet på «Angelita» var; Churchill, John Biby, William Cooper, Carl Dorsey, Robert Sutton, Pierpont Davis, Alan Morgan, Alphonse Burnand, Thomas Webster, John Huettner, Richard Moore og Kenneth Carey

OL-medaljer
-----------

* 1932 USAs flagg Los Angeles – Gull **Gull** i seiling, 8-metersklassen USAs flagg USA.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Owen Churchill – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Owen Churchill – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Owen Churchill – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Owen Churchill – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Owen Churchill – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Owen Churchill – World Sailing Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
***Cicindela aurofasciata*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere (Cicindelinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse
----------

Den finnes ikke i Europa, men i varmere strøk av Asia.

Utseende
--------

*Cicindela aurofasciata* har en ganske svart farge med en stor og lett synlige gule flekk, som danner et lett gjenkjennelig mønster, på hver dekkvinge. Kjevene er lyse, mens munnskjoldet (clypus) er mørkt.

Levevis
-------

*Cicindela aurofasciata* finnes i tilknytning til åpne solrike tørre lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cicindela aurofasciata* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela aurofasciata* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cicindela aurofasciata* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Cicindela aurofasciata* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cicindela aurofasciata* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Sandjegere (Cicindelinae, Carabidae) engelskspråklig
* Cicindela online
* Norsk Entomologisk forening
**Rosie Brennan** (født 2. desember 1988) er en amerikansk langrennsløper, som representerer APU Nordic Ski Center.

16. januar 2009 debuterte Brennan i verdenscupen i langrenn i sprinten i Vancouver, hvor hun ikke kom seg videre fra prologen med 34. beste tid.

Brennan ble tatt ut i den amerikanske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, hvor hun endte på 30.-plass i 15 km skiathlon. Fem dager senere gikk hun USA inn til en 4.-plass på stafetten, på lag med Sadie Bjornsen, Liz Stephen og Jessica Diggins. Mesterskapet ble avsluttet med en 16.-plass på den klassiske tremila.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

| Sesong | Totalt | Distanse |
| --- | --- | --- |
| Poeng | Plassering | Poeng | Plassering |
| 2014/15 | 31 | 87. | 31 | 56. |
| 2015/16 | 59 | 54. | 31 | 43. |

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rosie Brennan – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rosie Brennan – USAs olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Rosie Brennan – FIS (langrenn) Rediger på Wikidata
***Mektige skip*** (engelsk: *Mighty ships*) er en dokumentarserie produsert av Exploration Production Inc. i Canada. Programmet ble først sendt på Discovery Channel Canada, senere over hele verden. Hver episode av serien følger et bestemt havgående fartøy og gir et innblikk i skipet og dets mannskap.

En typisk episode følger mannskapet på et bestemt fartøy når det forbereder seg til å legge ut på en reise og avsluttes ved slutten av reisen eller når en bestemt jobb er fullført. De operative egenskapene og de tekniske aspektene ved skipet har stor betydning i serien, mens medlemmer av skipets mannskap gir et innblikk i livet til sjøs og gir et menneskelig perspektiv. Serien bruker også datagenerert animasjon for å vise scener som ellers ville vært uoppnåelige, for eksempel undervannsoperasjoner.

Serien ble startet etter suksessen med en engangsspesial på Discovery Channel med tittelen *Inside Queen Mary 2*. Serien har vist et omfattende utvalg av forskjellige typer skip, blant annet cruiseskip, et hangarskip, fiskebåter, mudderskip og ulike typer lasteskip, marine- og spesialskip.

Mektige cruiseskip er en spin-off-serie med fokus på cruiseskip som ble sendt for første gang i slutten av 2014. Mektige fly er en spin-off-serie i samme format, men med fly i stedet for skip.

Referanser
----------

1. 1 2  «DiscoveryHD - Mighty Ships». *web.archive.org*. 15. september 2008. Archived from the original on 15. september 2008. Besøkt 12. mars 2022. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)
2. ↑  PUREBLINK (7. oktober 2011). «Mighty Ships - Episode Animations». Besøkt 12. mars 2022.
3. ↑  July 8, Emily Claire Afan; 2011. «Mighty Ships, Planes take off worldwide». Besøkt 12. mars 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Mighty Ships* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Mighty Ships* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Habanera** er en dans- og en musikkform som oppsto i Havanna, Cuba. *Habanera* er en av røttene til tango. Det er en langsom solodans som ble tilpasset etter contradanza, den franskinspirert haitisk dans, i første halvdel av 1800-tallet. Da habanera så ble eksportert tilbake til Europa, ble den svært populær. 

*Habanera Carmen* (Strukturen til delene følger alltid samme rytme).
Habanera er en dans som går i 2/4 takt. I tillegg til dansen synges det. Den går senere enn contradanza, og danses mer grasiøst. Etter en introduksjon kommer to deler, hver på åtte til seksten takter.

Komponister som har brukt habanera
----------------------------------

Den tidligst identifiserte habanera er *La Pimienta* som finnes i en samling fra 1836.

Den første store *hit-en* var La Paloma av Sebastian Yradier, som har gjort at den gjerne forbindes med Spania. En annen kjent habanera er fra operaen Carmen (1876) av Georges Bizet, men den er også inspirert av Yariders habanera *El Arreglito*.

I 1885 inkluderte Jules Massenet dansen i en ballett i operaen *Le Cid* for å gi spansk koloritt til musikken.

Maurice Ravel skrev en *Vocalise-Étude en forme de Habanera*, Camille Saint-Saëns sin *Havanaise for violin og orkester* spilles på konserter og gis ut på plate også i dag.[*når?*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Habanera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** NKC
 |
**Thode Fagelund** (født 29. mai 1904 i Tønsberg, død 19. november 1944) var en norsk fiolinist, komponist og orkesterleder.

Etter organisteksamen ved Musikkonservatoriet i Oslo, ble han kapellmester på Grand Hotell (1925–30), hvorpå han ledet Bristolorkesteret (1930–33), datidens ledende danseorkester, og til sist Lyches Restaurants husorkester frem til sin tidlige død (1933–44). Han medvirket forøvrig i Kristian Haugers orkestre, skrev musikk til den norske helaftensfilmen *Fant* (1937), og komponerte operetter som *Reisen til Rio* og *Frist meg ikke* (1943). Hans eget Thode Fagelund orkester spilte inn hans egne låter som *Du er den skjønneste blant kvinner*/*Slik er du*. Fagelund var en av initativtakerne til Norsk Slagerkomponistforening (1937) og Norsk Filmkomponistforening (1939).

«Thode Fagelund» var også navnet på to fartøy eid av Wilh. Wilhelmsen (1904–1917) og (1920–1941), som ble senket under henholdsvis den første verdenskrig og den andre verdenskrig. Disse skipene var egentlig oppkalt etter en av Fagelunds forfedre, ambassadøren og skipsmegleren Jacob Thode Krog Fagelund.

Eksterne lenker
---------------

* bilder og biografi fra Norsk Musikkinformasjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** Discogs
 |
**Mel Galley** (født 8. mars 1948 i Cannock i Staffordshire i England, død 1. juli 2008) var en engelsk gitarist og et tidligere medlem av hardrock bandene Whitesnake, Trapeze, Finders Keepers og Phenomena. 

Mens han var medlem av Whitesnake ble han alvorlig skadet i armen i en ulykke i Tyskland. Han kunne ikke fortsette å spille på grunn av en nerveskade han fikk på grunn av ukompetent kirurgi.

Senere ble han kjent for å spille med «The Claw», en spesialutviklet fjær og kabel anordning montert til hans hånd som muliggjør at han kan spille gitar igjen. Hans sangforfatterskap og gitarspilling var en stor del av den fenomenale suksessen til Tom Galley og Wilfried F. Rimensberger.

7. februar 2008 offentliggjorde Galley at han hadde spiserørskreft og at han kun hadde kort tid igjen å leve. 

> "I have been very lucky. I have seen some great bands, and played with many great musicians. And I have enjoyed some tremendous experiences. I am thankful that I can say a proper goodbye to all the friends I have made, who are now rallying round me".
> 
> 
> 

 Han døde 1. juli 2008.

Diskografi
----------

### Med Finders Keepers

* "Sadie, The Cleaning Lady" (single)

### Med Trapeze

* *Trapeze*
* *Medusa*
* *You Are the Music...We're Just the Band*
* *The Final Swing*
* *Hot Wire*
* *Live At The Boat Club*
* *Trapeze*
* *Hold On* a.k.a. *Running*
* *Live in Texas: Dead Armadillos*
* *Welcome to the Real World*
* *High Flyers: The Best of Trapeze*
* *Way Back to the Bone*
* *On the Highwire*

### Med Glenn Hughes

* *Play Me Out*

### Med Whitesnake

* *Saint & Sinners*
* *Slide It In*

### Med Phenomena

* *Phenomena*
* *Phenomena II: Dream Runner*
* *Phenomena III: Inner Vision*
* *Psychofantasy*

### Med Cozy Powell

* *Octopuss*

Referanser
----------

1. ↑   www.classicrockmagazine.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  John Sykes. Interview with Troy Wells of ballbusterhardmusic.com Arkivert 19. desember 2009 hos Wayback Machine.
3. ↑  DPAS/Darker Than Blue. Whitesnake History
4. ↑  **Blabbermouth** *Former WHITESNAKE/TRAPEZE Guitarist 'Seriously Ill With Cancer'*
5. ↑  Former Whitesnake guitarist dies age 60

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Litle Tverråga** er en liten sideelv i til Sjønståelva i Fauske kommune, Nordland, og del av Sulitjelmavassdraget. Elva har sin opprinnelse fra Sålberget, sør for Sjønstådalen.

Littj Tverråga danner en fossen kjent som Slipsknuten.

Det er i 2013 søkt konsesjon for utbygging av Kvannelva og Littj Tverråga som vil utnytte et fall på 490 m i de to elvene. Littj Tverråga og en mindre bekk er planlagt overført til Kvannelva. Inntakene vil ligge 570 moh. Kraftverket er planlagt med en installert effekt på ca. 5,1 MW. Etter planene vil årsproduksjon være på 15 GWh. Utbyggingen vil føre til redusert vannføring på en 1450 m lang strekning i Kvannelva og en 2000 m lang strekning i Littj Tverråga. Det er planlagt minstevannføring på 50 l/s i Littj Tverråga og 31 l/s i Kvannelva sommerstid, og ingen minstevannføring vinterstid. I konsesjonssøknaden er tiltaket beskrevet som middels til stor negativ konsekvens for landskap og som ubetydelig for kulturminner/kulturmiljø, landbruk og vannkvalitet etc.

Referanser
----------

1. ↑  Statens kartverk
2. ↑  NVE Konsesjoner
**Reinungatunnelen** er en 1 820 meter lang tunnel på Bergensbanen sør for Reinungavatnet, 2–3 kilometer øst for Myrdal stasjon. Ved det vestre utløpet av tunnelen ble det bygget en vokterbolig, som var i jernbanens bruk fram til strekningen ble elektrifisert i 1964.

Reinungatunnelen var Norges tredje lengste tunnel, beliggende bare 2 km øst for Gravhalstunnelen som lenge var landets lengste. Reinungatunnelen var spesielt komplisert fordi jernbanen her skjærer seg opp den stupbratte fjellsiden i uavbrutt stigning. En dag gikk det et enormt skred. Arbeiderne reddet seg unna, men tunneltaket hadde rast sammen, og sandholdig gjørme og leire trengte 60 meter inn i tunnelen. Det tok flere måneder å få ut igjen all sølen.

Referanser
----------

1. ↑  «Norgeskart». Besøkt 22. mai 2021.
2. ↑  Carl Just: «Jernveien over høyfjellet», *Den norske turistforenings årbok 1950* (s. 100)

Eksterne lenker
---------------

* Gammelt bilde mot tunnelen sett fra vest. Vokterboligen sentralt i bakgrunnen.
**Newnham on Severn** er en landsby i det verdslige sognet Newnham i distriktet Forest of Dean som ligger i grevskapet Gloucestershire, England. Den ligger på vestbredden av elven Severn, omkring 16 km sørvest for Gloucester og 5 km sørøst for Cinderford ved veien A48. I henhold til folketellingen i 2011 hadde landsbyen en befolkning på 1 296 innbyggere.

Historie
--------

*Newnham-on-Severn from Dean Hill*, maleri av William Turner fra Oxford anskaffet av Gloucester City Museum & Art Gallery i 1977 med støtte fra The Art Fund.
Romerne anla tre veier gjennom stedet, på grunn av den strategiske plasseringen ved Severn. Angelsakserne opprettet den første permanente bosetningen, og normannerne befestet denne for å forsvare den mot waliserne. I løpet av middelalderen ble havnen viktig for handel med andre deler av de britiske øyer. Henrik II brukte havnen i 1171, da han la ut med 400 skip og 5000 menn for å invadere Irland. 

Sognekirken ble første gang bygget i det 1300-tallet, skjønt det tidligere bare hadde vært et kapell der siden 1018. Allerede i 1366 ble kirken erstattet av en ny som ble anlagt på høyere sted, ettersom den første var utsatt for erosjon fra elven. Den nye er fortsatt i bruk, selv om den ble skadet av en krutteksplosjon i 1644 under den engelske borgerkrigen, og av brann i 1881.

Newnham var lenge et av de viktigste og mest framgangsrike steder i Gloucestershire vest for Severn, men i 1827 åpnet Gloucester- og Sharpnesskanalen, og dens betydning dalte raskt.

Styre
-----

Det verdslige sognet er en del av valgkretsen 'Newnham and Westbury'. Denne valgkretsen begynner i nord ved Westbury-on-Severn og følger deretter elven Severn til Newnham. Den totale befolkningen i kretsen var i henhold til folketellingen i 2011 på 3 088 innbyggere.

Referanser
----------

1. ↑   «Civil parish population 2011», *Neighbourhood Statistics*
2. ↑   «Newnham and Westbury ward 2011», *Ukcensusdata*

Eksterne lenker
---------------

(en) Newnham on Severn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Lokalinformasjon fra nettstedet til Royal Forest of Dean
* Sognerådet
* Foto av sognekirken

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
**Habermehltoppen** er et stort fjell i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land. Det ligger sør for Storkvarvet, om lag fem kilometer sør for Gessnertind. Høyeste punkt måler 2945 moh.

Habermehltoppen ble første gang fotografert fra fly av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher, som gjennomførte en grov kartlegging av området og navnga fjellet *Habermehlgpfel* etter direktøren for den tyske værtjenesten. Området ble ytterligere kartlagt av norske kartografer basert på undersøkelser og flyfotografier fra Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.

Se også
-------

* Liste over fjell i Dronning Maud Land

Referanser
----------

1. 1 2 3  Composite Gazetteer of Antarctica Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR). Katalognr. 5843
2. ↑  Habermehltoppen *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

Portal: Antarktis

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GNIS **·** SCAR **·** Norsk polarinstitutt

 |
**Newington** er et område i distriktet Southwark i sentrale London. Det var et gammel sogn og stedet var tidligere administrasjonsområdet for grevskapet Surrey

Antagelig vokste Newington (som betyr «Nygården») opp etter at det ble skilt ut fra det eldre Walworth litt lengre sør. Her ble Lambeth Palace bygd omkring 1200, og brakte økt trafikk langs veien til Kent. Newington var et jordbruksområde fram til andre halvpart av 1700-tallet. På Shakespeares tid på begynnelsen av 1600-tallet fantes her et teater kalt Newington Butts, og kildene nevner også flere teatre i området.

Fram til den gryende industrialiseringen på midten av på 1700-tallet var området preget av rurale landsbyer med begrenset befolkning og liten industri, hovedsakelig framstilling tobakkpiper av keramikk. Deretter førte nye veier til muligheter for utvikling. Landeieren Henry Penton (som også skapte Pentonville i London) begynte å selge tomter for boligbygging, og Newington ble i løpet av 1800-tallet helt utbygd, hovedsakelig med boliger.

I nyere tid er navnet mer og mer gått ut av bruk til fordel for Elephant and Castle, men lever videre i gatenavn som Newington Causeway og Newington Butts, og i parken Newington Gardens.

Se også
-------

* Stoke Newington, et sted i Nord-London.

Referanser
----------

1. 1 2  «Newington, Southwark», *Hidden London*

Eksterne lenker
---------------

* Walworth, Newington and Elephant & Castle suburban development

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Vision of Britain **·** GeoNames
 |
En **sildoljefabrikk** eller **sildeoljefabrikk** produserer olje av fiskeråstoff. Råstoff som ble brukt var i første omgang sild, og senere lodde. Sildoljefabrikkene var et markant innslag i næringslivet i hele Fiskeri-Norge på 1900-tallet. De fleste sildoljefabrikkene ble etablert i begynnelsen av 1900-tallet og nedlagt på 1980-tallet. 

Sildoljefabrikkene var basert på framveksten av en effektiv fiskeflåte og god tilgang på råstoff. Sild var det vanligste råstoffet fram til 1970-tallet, da sildebestandene ble for hardt beskattet. Lodde overtok da som viktigste råstoff, men på 1980-tallet ble også denne arten overfisket. Sildoljefabrikkene hadde sesongvariabel drift. 

Sildolje ble brukt til en rekke formål, særlig margarinproduksjon. Fiskemel var et annet produkt. 

Viktige lokaliseringsfaktorer for sildeoljefabrikker var nærhet til fiskefeltene, god havn for større fiskefartøyer og tilgang på tilstrekkelig arbeidskraft. Fabrikkene ble vanligvis lokalisert i utkanten av eksisterende byer og tettsteder, bl.a. på grunn av sjenerende lukt. «Det luktet penger», sa man gjerne.

Haugesund, Florø, Måløy, Ålesund, Vadsø og Kristiansund var byer som hadde en eller flere sildeoljefabrikker. 

Neptun sildoljefabrikk i Melbu i Vesterålen er Riksantikvarens prioriterte kulturminne fra denne bransjen.

Referanser
----------

1. ↑  Skjelvik, Sondre (7. mars 2021). «Bruker spesialtrente neser for å kontrollere historisk stank». *NRK*. Besøkt 25. mars 2022.
2. ↑  Norges mest moderne sildoljefabrikk brukes som konsertlokale – nå kan den bli fredet. NRK. Besøkt 26. mars 2022.
3. ↑  «Neptune Herring Oil Factory protected by the Directorate for Cultural Heritage - Riksantikvaren» **(engelsk)**. 3. november 2020. Besøkt 25. mars 2022.

Litteratur
----------

* Kåre Fasting (1907–1983) (1954). *En industri av verdensformat: utviklingen av sildolje- og sildemelindustrien i Norge*. [S.l.]: Norske sildolje- og sildemelfabrikkers landsforening.
* Harbitz, Georg Prahl (1993). *Fra havets sølv til kystens gull*. Sildemelfabrikkenes landsforening.
«***O mottag her min dyrebare dukke***» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte det i sin visespalte i «Magasinet for alle» årgang 1957.

Teksten
-------

**1.**O mottag her min dyrebare dukke  

siste hilsning fra mitt hjerte går,  

som i stille lønndom for deg sukke  

og deg beundrer jeg som en helligdom.  

  

**2.**Hulde Lina jeg for deg ei dølger,  

att din yndest gjør mitt hjerte sorg,  

o min barm av idel elskov bølger  

inntil siste puls i døden slår.  

  

**3.**Elskovs pensel tegned deg så fager  

første gangen jeg dine øyne så,  

og i himmelsk klarhet står nu malet  

for mine øyne hvor jeg står og går.  

  

**4.**Blott for deg mitt hjerte trofast banker,  

blott for deg jeg fatter kjærlighet,  

blott for deg jeg øver mine tanker  

dag og natt så stilles du for meg.  

  

**5.**Men her i Kongegårdens høye sale,  

angstens hjerter titt av sorgen klemt,  

og en himmelsk klarhet deg omstråle  

o mitt hjerte slår så bølgende.  

  

**6.**Hyttens sønn misunn meg ei din lykke,  

skjønt jeg står opphøyet over deg,  

himmelen skjenkte meg en bedre lykke  

som i verden her ble nektet meg.  

  

**7.**Du ditt elskovs valg kan fritt bestemme,  

ingen hindring deg i veien står,  

men jeg lyde må til lovens stemme  

jeg over disse grenser ei tør gå.  

  

**8.**Men hist bak graven der hvor allting smiler,  

der hvor fyrster intet fortrinn har,  

seierskransen oss tilsammen binder,  

ut i evigheten til ett par.  

  

**9.**Jeg mitt purpur og min gyldne krone  

gjerne ville bytte bort for deg,  

du er meg mer enn kongens gyldne krone  

om den en glinsede som solen rød.

Kilder
------

* De gamle visene 4 av Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975