recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**På Kanten** er en norsk filosofifestival i Kragerø. Festivalen arrangeres en gang i året, i slutten av mai eller tidlig juni. Festivalen konsentrerer seg rundt feiring av menneskets tanker, åndsliv, historie og tillærte visdom. Arrangementet har hatt en rekke velkjente deltagere både fra Norge og internasjonalt. Deltagere i 2015 var bl.a. Inga Bostad, Trond Berg Eriksen, Thomas Hylland Eriksen, Ingmar Meland, Håvard Rem, Finn Skårderud og Kjell Madsen.

Festivalen er etablert som en stiftelse. Styreleder er professor Per G. Norseng. Stifterne var Kragerø kommune, Kragerø Sentrumsforening, Kragerø Museum (Telemark Museum), Kragerø Kunstforening og UtKanten.

> På Kanten - Den norske filosofifestivalen i Kragerø oppfordres man til filosofisk refleksjon om de grunnleggende spørsmål i livet, å tenke det utenkelige, strekke seg til kanten av det mulige, bryte grenser, utforske tilværelsen – hver for seg og sammen.
> 
> 
> 

Den norske filosofifestivalen i Kragerø ble avholdt første gang 31. mai-4. juni 2007, med temaet "frihet eller bedrag?". Tema i 2015 er bevissthet.

Festivalen deler også ut en årlig pris. I 2015 vant Kari Jaquesson, noe som ledet til oppstuss i media.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Kartfestivalen** var en musikkfestival som ble avholdt på Gvarv i Midt-Telemark i midten av august. Den var en viktig begivenhet i regionen og trekker hvert år flere tusen mennesker.

Festivalen oppsto først i 2005 som et samarbeidsprosjekt mellom Bjørn Thore Andreassen, Jo Henning Kåsin og Øyvind Dag Dahle. Den markerte seg sterkt allerede første år. Profilen den gangen, som ennå ligger fast, bygger på et ønske om å sette sammen en opplevelse der band i vannskorpa får en mulighet til å vise seg fram. Etter hvert som festivalen har modnet noe, har band som The Avett Brothers, Bob Geldof, Jethro Tull, Waterboys, Glenn Hughes, The Presidents of the United States of America fått anledning til å spille. I sitt første år ble Kartfestivalen kåret til Årets Telemarking av Vardens lesere.

Kartfestivalen ble i 2008 verden første heløkologiske musikkfestival der all mat og alkoholholdig drikke er økologisk. Kartfestivalen har fått Oikos sin høyeste utmerkelse og er miljøfyrtårnbedrift. Festivalen er en av Norges mest anerkjente kontra sitt miljøfokus og fikk bl.a. omtale over flere sider i Aftenposten i 2013.

I 2011 fant festivalen sted 18.-20. august og hadde blant andre Gogol Bordello, The Waterboys og Joe Lynn Turner på plakaten.Festivalen ble en stor suksess med publikumsrekord, flere terningkast 6 i avisene og fatastisk atmosfære. Mange prates om de forskjellige «hidden acts» som blant annet inkluderte Salongorkesteret, gitarist Martin Solvoll, fyrverkeri, flammeblåsing mm.

Kartfestivalen feirer sitt 10-årsjubileum 15-16 august i 2014. Blant artisten som kommer til Gvarv dette året er danske D-A-D, svenske Graveyard, Sivert Høyem, Odd Nordstoga, Skambankt, Blaze Bayley, Jonas Alaska, Hoist!, Atlanter, Tilted Smile, Off Axis, ugras, Ni Liv mm. Festivalen hadde programslipp på ærverdige Lindheim gård der bl.a. Lindheim Ølkompani finner sted. Telemarksbandet The Lone Pine, som tidligere på året toppet den norsk iTunes listen, spilte sitt debutalbum i solskinnet.

Kartfestivalen ble arrangert 12.-13. august i 2016 med bl.a. The Temperance Movement, Karpe Diem, Odd Nordstoga, Stein Torleif Bjella på plakaten

Band som har spilt på Kartfestivalen

* The Avett Brothers
* The Wombats
* Gogol Bordello
* Jethro Tull
* The Waterboys
* Glenn Hughes
* DumDum Boys
* Big Bang
* Susanne Sundfør
* Marit Larsen
* The Presidents of the USA
* Skambankt
* Joe Lynn Turner
* Come Taste The Band

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Kartfestivalens offisielle side
* Kartfestivalens offisielle Facebook-side
* 
* 
* 
* Arkivert 29. mai 2014 hos Wayback Machine.
**Jarle Heitmann** (født 25. desember 1972) er en norsk politiker (Ap), som er gruppeleder for Arbeiderpartiets gruppe i kommunestyret og formannskapet i Tromsø kommune. Han er også politisk nestleder i Tromsø Arbeiderparti siden 2013.

Han var Arbeiderpartiets gruppeleder i tiden da Brage Larsen Sollund var byråd frem til 1. juli 2016 ved overgang til formannskapsmodell, deretter gruppenestleder og ble igjen gruppeleder fra 8. januar 2018, da Larsen Sollund gikk over i ny jobb. 

Fra 2016 er han styreleder i Tromsø Havn KF og styreleder/daglig leder i Alfheim Stadion AS.

Han har jobbet som fylkessekretær i Troms Arbeiderparti (1998 - 2003), rådgiver for Arbeiderpartiet 2002, politisk rådgiver for fylkesrådet i Troms (2004 - 2007) og som politisk rådgiver for ordfører Arild Hausberg i Tromsø kommune (2009 -2010). I tillegg har Heitmann vært seniorrådgiver ved Utviklingssenteret og rådgiver i KS. 

Heitmann har også vært kommunikasjonssjef for Fair Trade Norge, kampanjesjef LHL 2010-2012 og kommunikasjons- og PR-sjef i perioden 2013 -2014 for Sjakk-OL i Tromsø 2014. 

Heitmann har studier i statsvitenskap og historie fra Universitetet i Tromsø og juss fra Universitetet i Oslo.[]

Referanser
----------

1. 1 2  Jarle Heitmann Arkivert 11. februar 2017 hos Wayback Machine. Nordnorsk Debatt
2. ↑  «Heitmann ny gruppeleder for Arbeiderpartiet». *itromso.no*. 8. januar 2018. Besøkt 12. januar 2018.
**Helligskogen** (fra finsk *Pyhämettä*, «den hellige skogen») er et sted med militær grensestasjon og vandrerhjem i Skibotndalen. Stedet ligger ved E8 om lag 30 km fra Skibotn og om lag 10 km fra grenseovergangen til Finland, like der hvor nedstigningen begynner.

Vandrerhjem og tollstasjon
--------------------------

Vandrerhjemmet er en gammel fjellstue som markedsfører seg med at den er et godt utgangspunkt for turer til Treriksrøysa, som er verdens nordligste i sitt slag.

Helligskogen tollstasjon er den stasjon som det transporteres mest varer over av grenseovergangene i Troms og Finnmark. Overgangen er spesielt viktig for eksport av fisk fra Troms.

Militær vaktstyrke
------------------

Hæren hadde under den kalde krigen en stående vaktstyrke på stedet, som er en gammel møteplass for reisende på Nordkalotten. Vaktstyrken på Helligskogen, og på Brennfjell, var en del av Brigaden i Nord-Norges forsvarsverk i Skibotndalen. Den framskutte styrken på Helligskogen skulle sinke en eventuell sovjetisk eller finsk invasjon over land via Finland, slik at sprengningstroppene fra Brennfjell kunne klargjøre sine sprengningsobjekter.

Stasjonen var bemannet med en infanteritropp fra Brennfjell leir lenger nede i Skibotndalen der resten av kompaniet var forlagt. Kompaniet kom fra 2. bataljon Skjold - Bn 2. Geværkompaniene i Bn 2 rullerte på å bemanne Skibotndalen med tre måneders lange opphold. Oppgaven var å stenge veien gjennom dalen ved å føre oppholdende strid. På en rekke steder var det laget mulighet for å sprenge veien om det skulle bli en invasjon. Mange tonn sprengstoff lå plassert under bruer og i veiskjæringer fram til midten av 1990-tallet. Daghavedende offiser på Brennfjell sjekket ladningene tre ganger hver dag hele året. På forskjellige steder (objekter) var det laget betongstillinger med skuddfelt på kryss og tvers over Skibotndalen. På vaktrunder på 1980-1990 -tallet ble det konfiskert mange filmruller av "turister" som hadde tatt bilder av betongstillinger og andre militære installasjoner. 

Leiren er fortsatt i bruk av forsvaret og er delvis pusset opp.

Helligskogen leir blir brukt utdanning/trening og øvelse av norske og allierte ellers egnet til kurs og konferanser. 

Under koronapandemien i 2020 ble leiren tatt i bruk av Forsvaret for å begrense smitte ved å redusere størrelsen på kohortene i de større leirene.

Litteratur
----------

Forfatteren John Giæver ga i 1928 ut boka *Mattis fra Helligskogen*.

Referanser
----------

1. ↑  (nb) Helligskogen - Pyhaouta: Fjellstue og trafikk-knutepunkt i en svunnen tid - trestammersmote.no]

Eksterne lenker
---------------

* Vandrerhjemmet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Prosesjon på vei til Hambach slott med det fremtidige tyske flagget opp-ned
**Hambach-festen** var en tysk, politisk massemønstring som ble avviklet fra 27. mai til 30. mai 1832. Den foregikk ved Hambach slott i nærheten av Neustadt an der Weinstraße. Hambacherfesten var den største politiske demonstrasjon i Tyskland, frem til da.

Bakgrunn
--------

Rheinkreis var av Wienerkongressen innlemmet i kongeriket Bayern, som i 1818 vedtok en ny grunnlov. I mai 1832 inviterte avisene til feiring av grunnlovsdagen 26. mai. Journalistene Johann Georg August Wirth (1789-1848) fra München og Philipp Jakob Siebenpfeiffer (1789-1845) fra Pfalz, så sitt snitt til å invitere til *Nationalfest der Deutschen*, en tysk nasjonalfest, i dagene etter. De ønsket å feire sin nystiftede forening *Vaterlandsverein zur Unterstützung der freien Presse* (Fedrelandsforeningen til understøttelse av den frie presse).

Demonstrasjonens forløp og etterspill
-------------------------------------

Arrangørene hadde regnet med ca. 1 000 besøkende, men til slutt møtte ifølge politiet 30 000 mennesker fra alle samfunnslag. Siebenpfeiffer anslo selv at 60 000 mennesker var samlet under møtet. Det var arbeidere, studenter og parlamentsmedlemmer, også fra andre land som Frankrike og Polen. Talene som ble holdt, priste den nasjonale enhet, pressefrihet, og til og med en føderal republikk i et konføderativt Europa.

Myndighetene slo hardt ned på Wirth, Siebenpfeiffer og 11 andre arrangører, som ble dømt til fengselsstraffer. Et armekorps på 8 500 mann ble stasjonert i Pfalz, for å sikre seg mot gjentakelser.

Demonstrasjonen må ses i sammenheng med andre hendelser på denne tiden: Vormärz (1815), Wartburgfesten (1817), revolusjonen i 1830, novemberoppstanden (1830–1831), Gaibacherfesten (1832) og marsrevolusjonen (1848).

Referanser
----------

1. 1 2  Dorlis Blume (10. oktober 2014). «Das Hambacher Fest 1832». Deutsches Historisches Museum, Berlin. Besøkt 27. november 2018.
2. ↑  «Philipp Jakob Siebenpfeiffer». *demokratie-geschichte.de* **(engelsk)**. Besøkt 28. august 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND
 |

Portal: Tyskland
Steinsettingen sett fra sør.
Runesteinen som ble funnet i en av gravhaugene.
**Elgesem** er en grunnkrets beliggende på Haukerød i Sandefjord i Vestfold. Området ligger langs raet som strekker seg gjennom Vestfold.

Her finnes et gravfelt som er et av Sandefjords mest fremtredende fornminner. Funn i gravfeltet viser at det har vært bosetninger fra minst år 500 f.Kr. her. Gravfeltet slik det fremstår i dag, består av 8 gravhauger og en 45 meter lang skipsformet steinsetting.

Gravfeltet ble arkeologisk utgravd av Nicolay Nicolaysen i 1870, og fredet samme år.

Man tror at feltet opprinnelig har inneholdt mellom 20 og 30 gravhauger. I tillegg er det også funnet en mengde umerkede graver i området. Mange av disse er forsvunnet som en følge av bebyggelse, dyrking og veibygging. Gravene som er undersøkt har avdekket funn fra ca. år 500 f.Kr. til ca. år 1000 e.Kr, altså fra jernalderen.

Blant tingene som ble funnet, var en runestein med inskripsjonen «alu» som kan bety *øl*. Dette er det hyppigst forekommende ordet på runesteiner, og meningen bak er antakelig den rollen øl spilte i ulike ritualer i fortiden, for eksempel gravøl og barsel («barns-øl»). Runesteinen i granitt er 172 cm høy, 90 cm bred og ca. 18 cm tykk. Den er datert til første halvdel av 400-tallet e.Kr. Steinen befinner seg nå i Vikingskipshuset på Bygdøy.

Steinsettingen er 40 meter lang og 7 meter bred, og består av 21 steiner av opprinnelig 38. Steinene i stevnene er 1,85 meter og 2,5 meter høye.

Referanser
----------

1. ↑  Norgeshistorie.no, Lisbeth Skogstrand, «Runene: det første skriftspråket». Hentet 24. nov. 2016 fra .
2. ↑  Heyerdahl, Gerd Høst. (2009, 14. februar). Elgesem Steinen. I Store norske leksikon. Hentet 24. november 2016 fra .

Eksterne lenker
---------------

* *Elgesem-steinen*, artikkel hos Store norske leksikon
* *Runene: det første skriftspråket*, om runer og runesteiner, artikkel hos Norgeshistorie.no
* *Vilhelm Møller: Gravfeltet og steinkretsen på Elgesem*, artikkel hos Sandefjord bibliotek/Sandar historielag

Portal: Arkeologi
**Meteorittnedslaget i Troms 7. juni 2006** var en meteoride på anslagsvis 10–12 kg, eller noe større, som kom inn i atmosfæren kl. 02.05, og som deretter eksploderte. Det kraftige smellet kunne høres fra Lyngen til Nordreisa, et område på mer enn 100 km i diameter. Dette er et uvalig stort område for slike fenomener. Objektet ble omtalt som en rødlig lyskule som lyste opp som en blitz. Selv om det var midnattssol var det sterke lysfenomenet synlig over store avstander, i alle fall til Narvik i Nordland. Flere fotografier ble tatt av meteor-fenomenet.

Sjokkbølgene fra eksplosjonen ble registrert av NORSAR i Karasjok kl. 02.13.25. Også seismiske forstyrrelser ble registrert. Det ble framsatt en teori av avisa Nordlys om at det hadde skjedd et nedslag i Reisadalen i Troms, men lokale beboere i dalen informerte senere om at dette var et ras-sår som hadde oppstått tidligere dette året.

En forsker ved Nordlysobservatoriet uttalte at det nok er en meteoroide på 10-12 kilo som har kommet inn i atmosfæren. Men sannsynligvis var objektet en god del større enn dette. Forskere er uenige om størrelsen, men energien i eksplosjonen er i ettertid beregnet til 1/100 av styrken til atombomben som ble sluppet over Hiroshima i 1945. Opprinnelig ble den anslått til det samme utfra en sprengkraft på 40 kt TNT.

Folk oppfordres til å lete etter fragmenter av et mulig nedfall av meteoritten i Reisadalen og omkringliggende områder. Slike kan være verdt mange tusen kroner, men alle leteforsøk så langt har vært resultatløse. Dette kan også ha sin forklaring i at materialet i den innkommende meteoroide hadde en lav egenvekt og styrke.

Se også
-------

* Meteor, meteoroide, meteoritt
* Alta-meteorittene

Noter
-----

1. ↑  Det er uenighet om størrelsen på Little Boy, og dermed hvorvidt anslaget er feil med en faktor 40 eller 100.

Referanser
----------

1. ↑  journalist, Kristin Straumsheim Grønli (9. juni 2006). «Diger meteoritt krasjet i Nord-Troms». *forskning.no* **(norsk)**. Besøkt 23. februar 2020.
2. ↑  Knut Jørgen Røed Ødegaard (12. juni 2006). «Eksepsjonelt meteoritt-nedslag i Nord-Troms». *Institutt for teoretisk astrofysikk*. Universitetet i Oslo. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 23. februar 2020.
3. ↑  «Her landet meteoritten». *www.nordlys.no* **(norsk)**. 8. juni 2006. Besøkt 23. februar 2020.
4. ↑  journalist, Kristin Straumsheim Grønli (5. juli 2006). «- 100 ganger overdrevet om meteoride». *forskning.no* **(norsk)**. Besøkt 23. februar 2020.
5. ↑  «Ildkulefenomenet over Troms». *forskning.no*. 2. oktober 2006. Arkivert fra originalen Bruk av `|arkiv_url=` krever at `|arkivdato=` også er angitt (hjelp). Besøkt 23. februar 2020.
6. ↑  Professor, Kaare Aksnes (15. juni 2006). «Kronikk: Overdreven sprengkraft i meteorittnedslag». *forskning.no* **(norsk)**. Besøkt 23. februar 2020.
7. ↑  «Du kan få 100.000 for meteoritt-stein». *www.nordlys.no* **(norsk)**. 9. juni 2006. Besøkt 23. februar 2020.

Eksterne lenker
---------------

* forskning.no
* aftenposten.no
*For actionfilmen fra 2010, se Machete (film)*
Moderne machete.
**Machete** er et større redskap som blir brukt til kutting og oppdeling. Bladet er vanligvis 50-60 cm langt, og gjerne ikke mer enn 3 mm tykt.

Det vanligste bruksområdet for en machete er å kutte seg gjennom tykk vegetasjon, men kan også brukes som et angrepsvåpen.

Kulturelle variasjoner
----------------------

Den swahilske tapanga er en variant som blir brukt i Øst-Afrika. Bladet er gjerne bredere enn på en vanlig machete.

I Hongkong er macheten et populært redskap blant Triadene. Den blir ofte referert til som «vannmelonkniven».

På Filippinene er bolo et svært likt redskap, men ikke helt det samme. Bladet på en bolo er enda større før tuppen og gjør den mye mer egnet til kutting. Boloen ble brukt som våpen mot spanjolene og senere i Den filippinsk-amerikanske krig.

I det sydlige Brasil blir macheten hyppig brukt av de innfødte. Den blir brukt til å lage veier i jungelen, og ble også brukt i kampene mot det Brasilianske Imperiet i farrapokrigen.

Bruk som et våpen
-----------------

I mange tropiske land blir macheten ofte brukt når et folk eller en stamme skal gjøre opprør mot sine undertrykkere. Dette er grunnen til at våpenet har fått kallenavnet «den fattige manns sverd».
Ofte var dette det eneste våpenet som slaver hadde tilgjengelig, ettersom de brukte det til å kutte opp sukker og andre jordbruksprodukter.
Macheten ble brukt av Interhamwe-militsen i det store folkemordet i Rwanda.
På Filippinene var deres versjon av kniven, boloen, så suksessfull at den i dag blir brukt av den filippinske hæren. 

Ofte har navnet huggert blitt brukt for å omtale macheten. Fordi macheten først og fremst er et jordbruksredskap blir det feil å omtale den som en huggert.

Stål
----

Det er svært viktig at macheten består av et hardt stål ettersom den ofte har tøffe bruksområder og et svært tynt blad.
Medium til høyt karbonstål som 1050 til 1095 er godt egnet. De beste machetene bruker 1095 ettersom det er svært lett å få dette skarpt. Man bør unngå rustfrie macheter da dette stålet er svært spakt og lett å brekke.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Machetes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** LCCN
 |
*For animasjonsfilmen Balto, se Balto (1995).*
 
**«Balto»** (født ca. 1919, død 14. mars 1933) var en trekkhund av typen husky (skjønt noen kilder oppgir alaskan malamute), og lederhunden til Gunnar Kaasen under siste etappe av serumløpet til Nome vinteren 1925.

Balto fikk heltestatus etter løpet, selv om det var Leonhard Seppalas lederhund «Togo» som sto for den største bragden. Togo løp nærmere 420 km (tur/retur) av det 1085 km lange serumløpet til Nome. Det var nær dobbelt så langt som neste beste hund, som heller ikke var Balto. Dette provoserte Seppala ganske kraftig, som selv uttalte:

> Det som plaget mig mest var at ‘Togos’ bedrift blev godskrevet ‘Balto’, en fillehund som blev trukket frem i rampelyset og gjort udødelig. (...) Ved å tildele ‘Balto’ ‘Togos’ bedrifter blev den anerkjent som ‘den beste sledehund i Alaska’, og den hadde aldri vært i et seirende spann! Jeg vet det, for jeg eiet og opdrog både ‘Balto’ og ‘Togo’.
> 
> 
>  Leonhard Seppala
> 
> 

Leonhard Seppala oppdrettet og eide både Balto og Togo. Balto var oppkalt etter den samiske oppdageren og eventyreren Samuel Balto fra Karasjok, som blant annet fulgte Fridtjof Nansen på en ekspedisjon til Grønland. Balto ble 14 år gammel. Balto ble udødeliggjort i form av en statue som ble reist i Central Park, New York, etter løpet.

I 1995 kom det en animasjonsfilm, *Balto*, som var løst basert på historien om virkelighetens «Balto».

Galleri
-------

* Statue av Balto i Central Park, New YorkStatue av Balto i Central Park, New York

Referanser
----------

1. ↑  Balto - A Capsule History

Eksterne lenker
---------------

* (en) Balto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Balto – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Newgrounds** er en amerikansk nettside hvor man kan legge ut animasjonsfilmer og spill laget i Adobe Flash, musikk og tegnekunst slik at andre kan se på, høre på eller spille arbeidet ditt og gi tilbakemeldinger og eventuelt stemme på hvor bra arbeidet ditt var. Newgrounds ble grunnlagt i 1995 av Tom Fulp, og har i dag sitt hovedkvarter i Glenside, Pennsylvania. Siden kan defineres som verdens første og ledende Flash-portal.

Historie
--------

Newgrounds startet som en fanside i 1991, da Tom Fulp var 13 år, til spillet Neo-Geo. Siden het "New Ground", for å etterlikne spillets tittel. Siden utviklet seg og fikk flere tilhengere og et bredere innhold. Tom Fulp lagde blant annet "Club a Seal" og "Assasin" i 1996, og "Pico's School" i 1999. I 1998 fikk siden domenenavnet den har i dag (newgrounds.com). Selve Flash-portalen startet med at brukere av siden sendte Tom Fulp sitt arbeid laget i Flash slik at Tom skulle avgjøre hva som var bra nok til å vises på siden. Det kom inn flere og flere Flash-kreasjoner, og til slutt ble det for mange til å gå gjennom alle forslagene manuelt. Slik ble den automatiserte Flash-portalen satt i gang. Tom Fulp fikk hjelp (og har i dag en egen stab) av mange venner med å opprettholde, utvikle og forbedre siden. Blant annet sin bror, Wade Fulp.

Brukere
-------

På Newgrounds må du registrere deg som bruker for å legge ut arbeidet ditt eller kommentere og stemme på filmer, spill og musikk. Alle brukere har sin egen, personlige brukerside hvor de kan fortelle om seg selv og laste opp nyhetsinnlegg om deg selv, også kalt blogg. På Newgrounds finnes det også et forum, der man kan snakke med andre artister, diskutere saker, eller organisere filmer sammen.

Kilder
------

* Arkivert 24. august 2010 hos Wayback Machine.
*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Newgrounds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tom Fulp på IMDb
Vår Frue av Meritxell
**Vår Frue av Meritxell** (katalansk: *Mare de Déu de Meritxell*) er en statue av jomfru Maria og barnet, som også er Andorras skytshelgen. Statuen står i en helligdom i kommunen Canillo.

Statuen
-------

Den opprinnelige statuen stammet fra det 12. århundre og ble oppbevart i et kapell i den lille landsbyen Meritxell i kommunen Canillo. 

Kapellet og statuen ble ødelagt i en brann i 1972. En ny statue ble laget av Sergi Mas. En ny helligdom viet Vår frue av Meritxell, tegnet av arkitekten Ricardo Bofill, ble reist og innviet i 1976.

Vernehelgen
-----------

Vår frue av Meritxell feires 8. september. I 1873 ble hun erklært som Andorras vernehelgen av *Consell General* og i 1921 ble festdagen gjort til nasjonaldag.

Sagn
----

Til Vår frue av Meritxell er det knyttet en overlevering om en åpenbaring: På veg til messe tidlig i januar skal folk ha kommet over en blomstrende villrose. Ved blomsten oppdaget de en statue av Maria og Jesusbarnet. Statuen ble plassert i et kapell, men neste dag var den borte og ble gjenfunnet ved rosebusken. Dette gjentok seg og underet ble tatt som et tegn på at folk skulle bygge en ny kirke til statuen. Det gjorde de, på et jordstykke som lå bar etter et snøfall.

Referanser
----------

1. 1 2  «Meritxell», Gran Enciclopèdia Catalana.
2. ↑  «Una Marededéu amb carisma» Arkivert 9. januar 2014 hos Wayback Machine. *Església d’Urgell*, nr. 338, mai, 2005, s. 6.
3. ↑  «La imatge de la Mare de Déu de Meritxell ha sigut sostreta del seu Santuari», *L'Hdigital*, 18. mai 2005.
4. ↑  «Mare de Déu de Meritxell», Bisbat d'Urgell.
5. ↑  «Visita al santuari de Meritxell» Arkivert 9. januar 2014 hos Wayback Machine. Discover Catalonia.
**«Be My Guest»** er en amerikansk rock and roll-sang, skrevet av Antoine Domino (Fats Domino), John Marascalco samt Tommy Boyce. Domino utgav den på singlen Imperial 5629. Produsent var Dave Bartholomew.

Svensk versjon
--------------

Marita Mejstam har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Å vilken tid».

### Innspilling

* Sven-Ingvars. Utgitt på LP-albumet *Å vilka tider* (GoodWill GWLP 2050) i 1982.

Norsk versjon
-------------

Ivar Hovden og Svein Wilhelm Ramberg har skrevet norske tekster. I Hovdens versjon bærer den tittelen «Vær min gjest». Rambergs versjon heter «Bli min gjest».

### Innspillinger

New Jordal Swingers (Hovdens tekst). Utgitt på EP-platen *På norsk* (On Records NJS 001) i 1976.

Ole Ivars (Rambergs tekst). Utgitt på LP-platen *Bli vår gjest* (RCA Victor YNCL 1-741) i 1976.

Innflytelse
-----------

Fats Dominos sanger, slik som «Be My Guest», har hatt innflytelse på ska-musikken.

Listeplasseringer
-----------------

| Artist | Liste | Høyeste  plassering | Uker på listen | Dato for listeplassering |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fats Domino | Norges flagg VG-lista | # 3 | 11 (# 3 i 1 uke) | 1960 |
| Fats Domino | Storbritannias flagg Storbritannia | # 11 | 12 | 19. desember 1959 |
| Fats Domino | USAs flagg Billboard Hot 100-listen | # 8 |  | 1959 |

Referanser
----------

1. ↑  «New Jordal Swingers Singler». Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 4. august 2009.
2. ↑  Coleman, Rick (2006): *Blue Monday: Fats Domino and the Lost Dawn of Rock 'n' Roll*, Da Capo Press. Side 210 ISBN 0306814919
3. ↑  norwegiancharts.com - Fats Domino - Be My Guest
4. ↑  Chart Stats - Fats Domino - Be My Guest
**Grafem** (fra gresk γράφω, *graphē*, «skrift», dannet etter mønster av fonem) er den fundamentale enheten i et skriftsystem. Typer av grafemer er blant annet bokstaver, kinesiske tegn, tall, skilletegn og andre tegn. I lingvistikk er et grafem den minste funksjonelle enheten i et skriftsystem. Studiet av grafemene heter grafemikk.

I fonologisk ortografi tilsvarer ett grafem ett fonem. I ikke-fonemiske skriftsystemer kan en sekvens av grafemer stå for ett fonem; disse kalles digrafer (to grafemer for ett fonem) og trigrafer (tre grafemer for ett fonem). For eksempel består det norske ordet *skjerm* av seks grafemer (*s*, *k*, *j*, *e*, *r* og *m*), men kun fire fonemer, siden *skj* er en trigraf.

Ett fonem kan også i enkelte tilfeller bli representert av forskjellige grafemer. For eksempel kan fonemet *k* i norsk representeres av grafemene *k*, *c* og *q*. På samme måte kan fonemet *f* i engelsk representeres både av grafemet *f* og av digrafen *ph*.

Forskjellige glyfer kan også representere samme grafem, noe som betyr at de er allografer. For eksempel kan den lille bokstaven *a* bli sett i to varianter, med en «krok» øverst, og uten. Ikke alle glyfer er grafemer i den fonologiske betydningen; for eksempel representerer logogrammet *&* det latinske ordet *et*, som betyr *og*, og består av to fonemer.

Referanser
----------

1. ↑  «grafem», *NAOB*
2. ↑  Coulmas, F. (1996): *The Blackwell Encyclopedia of Writing Systems*. Oxford: Blackwell, s. 174
3. ↑  «grafemikk», *NAOB*

Se også
-------

* Fonem
* Tegn
* Digraf
* Trigraf
* Allograf

Eksterne lenker
---------------

* (en) Graphemes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** NKC
 |
Norsk infanterisoldat med AG-3 som var hærens halvautomatiske gevær.
**Skjold Garnison** var en militæravdeling som var stasjonert i Øverbygd i Troms under den kalde krigen og til midten av 2000-tallet. Garnisonen besto av leirene Maukstadmoen og Holmen som i dag kalles Skjold leir, og i tillegg av Brennfjell leir i Skibotndalen og Helligskogen grensestasjon ved Finlands grense.

Hæravdelingen besto av en infanteribataljon og noen stasjonerte kompanier. Infanteribataljonen hadde to geværkompanier stasjonert på Maukstadmoen sammen med et støttekompani og et stabskompani. Videre var et kløvkompani, som ble avskaffet i 1998 og en motorisert oppklaringseskadron stasjonert i Maukstadmoen leir. I Holmen leir like ved i Øverbygd var et ingeniørkompani stasjonert. Bataljonens tredje geværkompani var forlagt i Brennfjell leir og på grensestasjonen, en oppgave geværkompaniene byttet på.

Garnisonen hadde kaserner til seks kompanier i Maukstadmoen leir i tillegg til de to kompaniene i Holmen leir og i Skibotn. Avdelingen var andre bataljon i Brigaden i Nord-Norge, og brigaden hadde tilsvarende infanteriavdelinger i Setermoen leir (1. bataljon) og i Åsegården (Åsegarden i Harstad (3. bataljon) i tillegg til stabs- og støtteavdelinger på Setermoen.

Avdelingene gjennomførte systematisk forskjellige typer feltøvelser, og soldatene hadde 50-60 netter i bivuakk i løpet av tjenestetida på stedet som var ni måneder. Hver øvelse varte fra to til fem døgn. I tillegg ble det gjennomført to storøvelser (NATO-øvelser) i februar og september som hadde varighet over ei uke. I storøvelsene deltok andre militæravdelinger fra hæren, marinen og flyvåpenet (Luftforsvaret), og også avdelinger fra andre NATO-land.

I løpet av ni måneders tjeneste i Brigaden i Nord-Norge hadde soldatene to langpermisjoner med gratis hjemreise. Overføring til tjeneste i brigaden skjedde etter gjennomført rekruttskole.
Katedralen
**Culiacán**, offisielt **Culiacán Rosales**, er en storby i nordvestre Mexico, og er hovedstad og største by i delstaten Sinaloa. Byen er den 15. største i Mexico og har 745 532 innbyggere.

Geografi
--------

Culiacán ligger der elvene Humaya og Tamazula flyter sammen til Río Culiacán. Byen ligger på 54 meters høyde, i lavlandet ved foten av fjellkjeden Sierra Madre Occidental, som går langs vestkysten av Mexico.

Historie
--------

Opprinnelig var området rundt Culiacán befolket av ulike stammer av urfolk. Aztekerne passerte stedet på sin lange vandring fra sitt mytiske opphav i Aztlán til Mexicodalen, og dette tidfestes til år 628. Mens de var på dette stedet, oppsto kulten rundt aztekernes hovedgud, krigsguden Huitzilopochtli. 

Dagens by ble imidlertid grunnlagt av Nuño de Guzmán, en av de mest blodtørstige av conquistadorene under navnet San Miguel de Culiacán. I kolonitida var Culiacán en avsides provinshovedstad i en folkefattig, nordlig provins. Ettersom jordbruket ved hjelp av irrigasjon har blitt bygd ut, har imidlertid byen tiltatt i betydning.

Klima
-----

Klimaet i Culiacán er fuktig og varmt om sommeren og høsten, mens det er tørt og behagelig varmt om vinteren. Årsmiddeltemperaturen ligger på 23,8 °C, med en varmerekord på 41,7 °C, og en kulderekord på –2,0 °C. Årsmiddelnedbøren ligger på 2106 mm.

Økonomi
-------

Culiacán er det overlegent viktigste industrisenteret i Sinaloa, med 32,5 % av delstatens totale industri. Mye av dette er næringsmiddelindustri basert på statens rike jordbruk, tekstilindustri samt bygg og anlegg. Fiske betyr også mye for næringslivet i Culiacán-området, både oppdrettsanlegg i lagunene og havfiske. 

Uoffisielt er Culiacán et sentrum for kokainsmugling fra Sør-Amerika, først og fremst Colombia, til USA, noe som både fører til stor rikdom og mange gjengoppgjør.

Ymse
----

* Culiacán har en katedral fra 1800-tallet i sentrum
* Byen har også varme kilder ca. 30 minutter utenfor sentrum
* Byen har 16 ulike institusjoner for høyere utdanning
* Byens profesjonelle lag for baseball heter Tomateros de Culiacán
* Byens profesjonelle fotballag heter Dorados de Culiacán

Referanser
----------

1. ↑  .

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Culiacán Rosales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Turiskontorets nettsted Arkivert 24. juni 2006 hos Wayback Machine.
* Interaktivt kart

| * v
* d
* r
Mexicos delstatshovedsteder |
| --- |
| 
* Aguascalientes
* Chetumal
* Chihuahua
* Chilpancingo de los Bravo
* Ciudad Victoria
* Colima
* Cuernavaca
* Culiacán Rosales
* Guadalajara
* Guanajuato
* Hermosillo
* Mérida
* Mexicali
* Monterrey
* Morelia
* La Paz
* Oaxaca de Juárez
* Pachuca de Soto
* Puebla de Zaragoza
* Saltillo
* San Francisco de Campeche
* San Luis Potosí
* Santiago de Querétaro
* Tepic
* Tlaxcala de Xicohténcatl
* Toluca de Lerdo
* Tuxtla Gutiérrez
* Victoria de Durango
* Villahermosa
* Xalapa de Enríquez
* Zacatecas

 | Mexicos flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Silfarfossen** (nordsamisk: *Silffargorži*, kvensk: *Kurkkionväli*) er et fossestryk i Børselva i Porsanger kommune i Finnmark. Den utgjør en to kilometer lang strekning gjennom den dype kløfta som Børselva danner der den snur fra å renne mot nord fra utspringet ved Gaissene til å dreie mot sørvest ned til Porsangerfjorden ved Børselv. Silfarfossen har et samlet fall på 30 meter.

Silfarfossen starter ved 80 meter over havet. Elva renner her mot nord og faller ned til samløpet med Vieksajohka, hvor den snur mot vest og renner inn i det dype gjelet som Børselva har gravd ut gjennom en berggrunn av dolomitt. Den øvre del av gjelet er opptil 80 meter dypt, med store rasmarker langs sidene, spesielt på nordsiden. I den nedre delen renner elva mellom høye, nesten loddrette bergvegger, godt over 50 meter høye.

Fylkesvei 98 går langs nordsiden av kløfta.

Referanser
----------

1. ↑  «Faktaark». Kartverket. Besøkt 10. desember 2021.
2. ↑  Silfarfossen på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 10. desember 2021
3. ↑  Gaarder. G. Flynn, K. M. Golten, I. & Midteng, R. 2 (2011). *Biologisk mangfold i Porsanger kommune. Miljøfaglig Utredning rapport 2011-36.* (PDF). ISBN 978-82-8138-497-2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Vedlegg, Lok. nr. 1036 Silfarfossen]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Stian Floer** (født 1976 på Nøtterøy) er en norsk kokk og kokebokforfatter. Han har blant annet fartstid fra Hotel Continental og restauranten Palace Grill. I 2003 startet han kokkekollektivet[*klargjør*] Flavours sammen med Tom Victor Gausdal og i 2006 åpnet han sin første restaurant på Ullern i Oslo. Han har i de senere årene etablert flere konsepter rundt i Oslo under eierselskapet Lava Oslo.

I 2018 startet han selskapet Foldenbanden som i dag driver blant annet Stasjonen i Tønsberg og Strand huset (drevet siden 2010) på Stabekk. Våren 2021 tok Foldenbanden over restauranten i lokalene over Myken destilleri på den lille øya Myken på Helgelandskysten.

I 2021 ble selskapet Haabrann grunnlagt sammen med Arnt Harald Stange hvor det dyrkes chili på Stange gård i Tønsberg som skal brukes til storproduksjon av blant annet chilisauser.

Han fikk i mai 2021 tilsagn om drift av det nye servicebygget på Huk i Oslo.

Utover å drive restauranter var Floer programleder i Nordens Perler på TV 3 i 2015/16 hvor han reiste rundt i Norden med barndomsvenn Jannecke Weeden.

Han har gitt ut flere kokebøker: *Fiskekokeboka* (sammen med Tom Gausdal, forlaget Press, 2012) og *Gatemat fra hele verden*. *Grønnsakskokeboka* (med Gausdal, Forlaget Press, 2018) ble av NRKs jury kåret til årets kokebok i 2018 og som også er utgitt i Danmark.

Referanser
----------

1. ↑   www.proff.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Stian Floer. Forlaget Press. Besøkt 23. juni 2021.
3. ↑  Espeland, Einar (12. desember 2018). «Dei beste kokebøkene i 2018». *NRK* **(norsk nynorsk)**. Besøkt 23. juni 2021.
***Official Xbox Magazine*** (ofte forkortet til OXM) var et månedlig utgitt videospilltidsskrift som ble startet i november 2001, kort tid etter at Xbox-konsollen ble sluppet ut. En utgave av tidsskriftet ble først vist ved E3 i 2001, og enda en ble vist frem før det ble gitt ut månedlig i november 2001. Det fulgte med en DVD sammen med tidsskriftet som inkluderte spilldemoer, spilltrailere og annet lignende innhold. De inneholdt også programvaren for Xbox 360ens bakoverkompatibalitet med originale Xbox-spill, for de som ikke hadde tilgang til internett. Etter januar 2012 inkluderte ikke tidsskriftet disse DVD-ene. I midten av 2014 hadde den amerikanske og den britiske versjonen av fusjonert til samme nettside. Noen få måneder senere ble hele tidsskriftet lagt ned. Fra og med februar 2015 omdirigeres alle nettsider som tilhører Future Publishing, som inkluderer OXM, til GamesRadar.

Referanser
----------

1. 1 2   (på en, fr, es, zh-hans, ar) *The ISSN portal*, Paris: ISSN International Centre, ISSN 1819-1819, ISSN 1534-7850, Wikidata Q70460099,
2. ↑  ; besøksdato: 11. mai 2021; tidspunkt: 30. mars 2020.
3. ↑
4. ↑
5. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

Portal: Videospill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN
 |
**Siljan Idrettslag** (stiftet 7. juni 1925) er et idrettslag fra Siljan i Telemark, som driver med aerobic, allidrett, fotball, freestyle, idrettsskole og skiidrett.

Historikk
---------

Idrettslaget ble stiftet 7. juni 1925 og ble 26. november året etter innmeldt i Telemark Distriktslag for Idrett. 4. november samme år meldte klubben seg inn i Grenland Skikrets og Norges Skiforbund.

Først 20 år senere; 26. august 1946, ble idrettslaget opptatt i Grenland Fotballkrets og Norges Fotballforbund, mens de fra 1947 til ut på 50-tallet var tilsluttet Grenland Håndballkrets og Norges Håndballforbund.

I 1961 ble idrettslaget en del av Telemark Orienteringskrets og Norges Orienteringsforbund, mens det i 1973 ble vedtatt å søke om opptak i Telemark Turnkrets og Norges Gymnastikk- og Turnforbund, samt Telemark Friidrettskrets og Norges Friidrettsforbund. To år senere, i 1975, ble klubben tilsluttet Telemark Brytekrets og Norges Bryteforbund.

Idretter
--------

### Fotball

A-laget i fotball for menn rykket ned fra 3. divisjon etter 2002-sesongen, og spilte sist seniorfotball i 6. divisjon under 2018-sesongen:

#### Tabell

6. divisjon Telemark 2022| # | Lag | K | S | U | T | Mål | ± | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Urædd 2 | 20 | 16 | 1 | 3 | 108–32 | 76 | **49**  |
| 2 | Kroken | 20 | 14 | 3 | 3 | 65–26 | 39 | **45**  |
| 3 | Skarphedin 3 | 20 | 11 | 3 | 6 | 53–42 | 11 | **36**  |
| 4 | Siljan | 20 | 11 | 2 | 7 | 49–34 | 15 | **35**  |
| 5 | Tollnes 2 | 20 | 10 | 2 | 8 | 63–71 | −8 | **32**  |
| 6 | Sannidal | 20 | 8 | 4 | 8 | 51–54 | −3 | **28**  |
| 7 | Herøya | 20 | 9 | 0 | 11 | 55–66 | −11 | **27**  |
| 8 | Skidar | 20 | 7 | 3 | 10 | 47–64 | −17 | **24**  |
| 9 | Borg | 20 | 6 | 3 | 11 | 45–60 | −15 | **21**  |
| 10 | Åfoss | 20 | 3 | 4 | 13 | 37–73 | −36 | **13**  |
| 11 | Fossum | 20 | 2 | 1 | 17 | 24–75 | −51 |  **7**  |
|  | ~~Klyve~~ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0–0 | 0 | **0**  |
| Kilde  **·**  Rediger |

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  Siljan Historielag. *Siljan Idrettslag 50 år (1925–1975)* (PDF). Besøkt 7. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted
* Siljan Idrettslag på Facebook

| * v
* d
* r
6. divisjon fotball for menn, Telemark Fotballkrets, 2022 |
| --- |
|  | 
* Borg
* Fossum
* Herøya
* Klyve
* Kroken
* Sannidal
* Siljan
* Skarphedin 3
* Skidar
* Tollnes 2
* Urædd 2
* Åfoss

 | Norges flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Et utvalg av klippsapparater. I midten et apparat med regulator (nederst) og klippapparat (ovenfor).
**Klippapparatet** er en oppfinnelse for gassdrevne fyr og fyrlykter som gjør at de kan få sin egen lyskarakter, det vil si blinke i spesielle mønster. Det ble oppfunnet av Gustaf Dalén og ble lansert i 1906. Den er rund med et membran til lokk. En ventiltunge er festet ved inn- og utgangene for gassen og med en fjær koblet til membranen. Når man slipper på gassen løftes membranen og drar tungen over til andre siden. Tilgangen stenges og koblingen som leder til brenneren åpnes. Snart har så mye gass strømmet ut at tungen går tilbake til utgangspunktet. Slik gjentas forløpet. I brenneren tennes gassen av en liten evighetsflamme. Dette lave nivået krever mye mindre gass enn den store, og reduserer gassbehovet med 90%.

For å minske bruken av gass ytterligere oppfant Nils Gustaf Dalén solventilen. For denne oppfinnelsen mottok Dalén Nobelprisen i fysikk i 1912. 

Det første fyret i Norge som brukte AGAs klippapparat var det på Udvåre i Lindesnes.

Se også
-------

* Acetylen
* Solventil

Eksterne lenker
---------------

* Klippapparat på Digitalt museum
* Dalénmuseet i Stenstorp Moderne museum med manga av Daléns og Aga's oppfinelser (Svensk).
* AGA-systemets tillämpning för olika belysningsändamål Svenska Fyrsällskapet (Svensk).
**Voskhod-programmet** (russisk: Восход, norsk oversettelse: soloppgang) var et sovjetisk romprogram. Programmet etterfulgte Vostok-programmet, og innebær en viss gjenbruk av komponenter fra det programmet sine kansellerte ferder. 

Mens Vostok-programmet var rettet mot å forstå effektene av å reise i rommet, samt vektløshetens virkning på menneskekroppen, ble de to bemannede ferdene i Voskhod-programmet rettet mer mot spektakulære "Først"-hendelser, eller PR-stunts.
Selv om programmet oppnådde den aller første romvandringen (EVA) i romfartshistorien, ble det å slå USA med å plassere flere mennesker i et romskip det alt overskyggende motiv for programmet.
Da begge disse målene ble oppnådd, ble programmet avsluttet før tiden, på grunn av endringer i den sovjetiske ledelsen. Sovjet rettet da sitt fokus mot Sojuz-programmet.

Voskhod 1 and 2 spacecraftVoskhod 1 and 2 spacecraft

Voskhod-ferdene med oppskytingsdatoer
-------------------------------------

* Cosmos 47 – Ubemannet test-ferd.
* Voskhod 1 – 12. oktober 1964. Første romferd med mer enn et menneske i et romskip.
* Cosmos 57 – Mislykket ubemannet test-ferd.
* Voskhod 2 – 18. mars 1965. Første romvandring (EVA) noensinne utført av et menneske.
* Cosmos 110 – Ubemannet test-ferd, med to hunder, Veterok og Ugolyok, på en 22 dagers ferd.

**Planlagte, men kansellerte ferder:**

* Voskhod 3 – 19 dagers ferd for å studere vektløshet.
* Voskhod 4 – 20 dagers ferd for å studere vektløshet.
* Voskhod 5 – 10 dagers ferd med 3 kvinner ombord.
* Voskhod 6 – Ferd for å teste nytt jet-belte for romvandringer.

Sitteplassering for Vostok, Voskhod 1, Voskhod 2
------------------------------------------------

Vostok, Voskhod 1 and 2 crew seatingVostok, Voskhod 1 and 2 crew seating
Jack’s Mannequin i Washington i 2012 Foto: Adam Shlossman 
**Jack's Mannequin** er et amerikansk band som har holdt på siden ca. 2000. I 2005 kom de med singelen «The Lights And Buzz», og senere kom albumet *Everything In Transit*. Det tok dem tre år å få til et nytt album de ble fornøyde med, og det het *The Glass Passenger* som kom ut i 2008. De fikk også en sang med på soundtracket til Supermann-filmen *Superman Returns* som kom ut i 2006 og het *Sound of Superman*. Andre artister som også hadde sanger på dette albumet var Paramore, Plain White T's, The Academy Is... og mange fler. På albumet *Everything In Transit* hedrer de også old school-bandet The The Beach Boys. De var også med på en episode av *Under samme tak* med bla. Mary-Kate og Ashley Olsen og Bob Saget. Andrew McMahon er vokalen i Jack's Mannequin. Han har selv lidet av Leukemi og er derfor veldig engasjert i arbeidet for å hjelpe bla. ungdom med denne sykdommen.

De har også vært nominert til Band of the Year at the 2004 College Music Awards. De vant den ikke, men Andrew og gjengen var takknemlige nok for nominasjonen.

Jack's Mannequin har også opptrått på et par episoder av den kjente ungdomsserien *One Tree Hill*. Der Peyton Sawyer (Hilarie Burton) har en klubb som heter Tric hvor folk i alle aldre kan komme og se på band og artister opptre. Artister og band som bla. Fall Out Boy, Lupe Fiasco og Bethany Joy Galeotti har hatt konserter.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jack's Mannequin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Jack's Mannequin på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Jack's Mannequin på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på YouTube Rediger på Wikidata

* (en) Jack's Mannequin på Myspace Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Tidssoner i Midtøsten**:  

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|     | UTC+02:00 | Egyptisk standardtid |
|     | UTC+02:00UTC+03:00 | Østeuropeisk tid /Israelsk standardtid /Palestinsk standardtidØsteuropeisk sommertid /Israelsk sommertid /Palestinsk sommertid |
|     | UTC+03:00 | Arabisk standardtid /Tyrkisk standardtid |
|     | UTC+03:30 | Iransk standardtid |
|     | UTC+04:00 | Persiabukta standardtid |

▉▉▉▉ Normaltid observert hele året  
▉ Sommertid observert

**Israelsk standardtid** (**IST**, hebraisk: *שעון ישראל*, *She'on Yisra'el*; «Israel-tid») er standardtidssonen i Israel. Den er to timer foran UTC (UTC+2).

Differansen fra UTC er den samme som østeuropeisk tid store deler av året, men siden israelsk sommertid slutter tidligere om høsten, er israelsk tid lik sentraleuropeisk tid mellom to og syv uker disse månedene.
Israels skifte til sommertid om våren skjer også enten to dager før eller fem dager etter skiftet i Europa, siden de endrer til sommertid på en fredag, og ikke søndag slik som de fleste andre land. Israel praktiserer altså sommertid, lokalt kalt israelsk sommertid (hebraisk: *שעון קיץ*, *sh'on kayits*, tidvis forkortet *IDT* på engelsk).

I 2005 ble det fastsatt en lov som bestemte at klokken skulle stilles én time frem kl. 02.00 (til 03.00) siste fredag før 2. april. På siste søndag før 10. tisjré (den jødiske Jom kippúr-helligdagen) stilles klokken én time tilbake kl. 02.00 (til 01.00).

Den tidligste datoen for skifte til sommertid er 26. mars og den seneste er 1. april. Den tidligste datoen for å skifte tilbake til standardtid er 8. september og seneste er 13. oktober. Det totale antallet dager varierer mellom 163 og 198, med 180 i gjennomsnitt.

Før denne loven ble iverksatt hadde innenriksministeren autoritet til å bestemme start- og sluttdatoene for israelsk sommertid. Lengden på sommertiden var da i stor grad avhengig av ministerens politiske tilknytning.
**New Israel Fund** (**NIF**) er et fond som donererer penger til og støtter organisasjoner i Israel som fremmer en demokratisk utvikling i landet og sikrer frihet, rettferdighet og likhet for alle landets borgere. Organisasjonen fokuserer spesielt på borgerrettigheter og menneskerettigheter, religiøs toleranse og pluralisme, samt å utjevne sosiale og økonomiske forskjeller i det israelske samfunnet, særlig mellom jøder og arabere. Som et tegn på organisasjonens utstrakte hånd til palestinerne er alle organisasjonens tekster trespråklige, på hebraisk, arabisk og engelsk.

Enkelte på høyresiden i Israel har anklaget organisasjonen for å ha en antisionistisk agenda. Dette blir tilbakevist av organisasjonens leder, professor ved Georgetown University Law Center, Peter Edelman, som beskriver kritikken som «udemokratisk og ujødisk».

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* New Israel Fund

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Kåre Johannes Glette** (født 21. august 1943) er en norsk litteraturhistoriker og sakprosaforfatter. 

Kåre Glette er dr.philos. med doktorgrad i litteraturhistorie. Han var tidligere førsteamanuensis og høyskolelektor ved Høgskolen i Vestfold. Han har blant annet skrevet avhandling om veierlendingen Karin Bangs forfatterskap, vært med på å starte Litteraturuka i Vestfold og nettstedet Vestfolds litteraturportal. I 1999 utgav han boka *Vestfolds litteraturhistorie 1000 – 2000*. Det er en regional litteraturhistorie som tar for seg sakprosa og skjønnlitteratur for barn og voksne. Boka er på nynorsk.

Kåre Glette mottok Vestfolds litteraturpris i 2006. Han bor i Tønsberg i Vestfold.

Eksterne lenker
---------------

* Tønsbergs Blad om Vestfold litteraturpris til Kåre Glette 2006[*død lenke*]


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:Odd Børretzen | **Vinner av Vestfolds Litteraturpris**(2006) | Neste mottaker:Svein Nyhus |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Storgata 10a og 12** er to karakteristiske runde hjørnebygg som står i krysset der Pløens Gate, Skippergata, Storgata og Nygata møtes. Bygningene ble bygget i henholdsvis 1933 (nr. 10a) og 1934 (nr. 12). Arkitekt var Ole Sverre. Hjørnebyggene gikk og under kallenavnene «Dessverre-gårdene», «Gasmannbygningen» og «Stormbullbygningen». Innflytterlaget Sunnmøringen drev kafé i nr. 12 siste halvparten av 1940-årene.

Bygningene
----------

Gårdene kjennetegnes av sitt funksjonalistiske design og sin runde form. Hver er på åtte etasjer med runde, tilbaketrukkede kobberdekte tårnhjelmer som kroner hver sin bygning. De bærende konstruksjonene er i stål innstøpt i betong. Byggene ble satt opp for arkitektens egen regning. 

Bygningene står oppført på Byantikvarens gule liste som bevaringsverdige.

Eksterne lenker
---------------

* Arc! Arkitektur og historie i Oslo: Storgaten 10b og 12
* Byen i forandring – Butikker i gamle dager[*død lenke*]
* Neon i Oslo – Jernbanetorget Arkivert 20. juli 2010 hos Wayback Machine.
* Byantikvaren – Gul liste
* (no) «Storgata 10a og 12 (Oslo)». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.