recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Svenning Johansson** (også kalt **Swening**. født 1. desember 1827, død 2. april 1898) var en svensk predikant og salmedikter. Han er representert med salme i *Norsk salmebok 2013*.

Svenning Johansson ble født og vokste opp i Jönköping, og som tenåring ble han påvirket av ulike vekkelsestradisjoner og begynte som predikant allerede som ung mann. I 1853 flyttet han til Habo i Västergötland og virket som predikant der og i tillegg i Småland og Östergötland. Han var kolportør, altså en som hadde i oppgave å reise rundt og selge eller dele ut kristen litteratur, for Jönköpings traktatsällskap, og fikk gjennom dette et stort antall tilhørere og autoritet. Flere steder åpnet stedets prest kirken for ham.

Johansson ble radikalisert og mer kontroversiell utover fra rundt 1850 og videre på 1870- og 80-tallet, og i 1884 måtte han forlate stillingen sin. I 1886 ble han så kallet til predikant i Jönköpings stadsmissionsförening og samtidig til forstander på Gamla missionshuset. Begge disse stillingene hadde han resten av livet. Som menighetsleder vste han et stort organisasjonstalent, i tillegg til at han fikk utfolde seg som predikant. Fra 1879-97 var han leder for styret i Svenska Missionsförbundet.

Flere av talene hans ble publisert i hans levetid, og i tillegg gav han ut boken *Herrens verk* samt tre salmesamlinger. Salmene hans er senere tatt med i både Den norske kirke og Svenska Missionsförbundets salmebøker.

Utgivelser
----------

* *Herrens verk*

### Salmer

* *Andeliga sånger af Svening Johansson* - 1855. Nye opplag i 1856, 1857, 1860 og 1861.
* *Andeliga sånger, samlad och utgeven af Svening Johansson*- 1863
* *Hemlands-sånger på vägen till det himmelska Jerusalem* - 1865. Ny utgave i Chicago i 1874

Litteratur
----------

* Svenning (Swening) Johansson i *Svenskt biografiskt lexikon* (art av Gunnar Wallin), Elektronisk utgave. Lest 22. april 2015

Eksterne lenker
---------------

* Oppslag i svensk Wikisource

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Svenskt biografiskt lexikon **·** Geni **·** ISNI
 |
Lev Borisovitsj Kamenev, til venstre, Lenin til høyre, Kamenev var en av de mest fremstående som ble dømt og henrettet etter Moskvaprosessene
**Moskvaprosessene** var tre rettssaker som ble ført i Sovjetunionen mot politiske motstandere av Josef Stalin under den store terroren. Mange av de dømte ble henrettet. Prosessene anses som skueprosesser, hvor dommene og straffene var bestemt på forhånd og offentlig rettferdiggjort gjennom fremtvungede tilståelse. Hensikten med prosessene var å eliminere alle mulige utfordrere til Stalins makt, særlig gamle bolsjeviker med erfaring fra den russiske revolusjonen. De fleste ofrene for prosessene ble anklaget etter artikkel 58 i den sovjetiske straffeloven, for å konspirere med vestlige land om å myrde Stalin og andre sovjetledere, oppdele Sovjetunionen og gjenopprette kapitalismen.

Prosessene ble gjennomført mot tidligere fremtredende maktpersoner i Sovjetunionen i årene 1936 til 1938. De ble satt i verk etter drapet på lederen av kommunistpartiets avdeling i Leningrad, Sergej Kirov. Det var Stalin som sto bak Moskvaprosessene for å konsolidere sin makt over kommunistpartiet. Mange mener også at Stalin sto bak drapet på Kirov, selv om dette ikke er blitt bekreftet etter at de sovjetiske arkivene ble åpnet etter Sovjetunionens sammenbrudd. Om lag 50 personer ble dømt i Moskvaprosessene, de fleste til døden. Blant de dømte var Nikolaj Bukharin, Lev Kamenev, Grigorij Zinovjev, Jurij Pjatakov, Karl Radek og Aleksej Rykov.

Rettssakene ble holdt med internasjonal presse til stede. Blant annet rapporterte den norske forfatteren Nordahl Grieg fra rettssakene, og han gikk svært langt i å forsvare Stalins prosesser. I artikkelen «Dramaet i Moskva» (februar 1937) angrep han åtte norske forfattere som kritiserte prosessene. Prosessene utgjorde også grunnlaget for hans roman *Ung må verden ennu være*. I sin samtid var rettssakene bemerkelsesverdige på grunn av hvor mange tidligere bolsjeviker som kom med innrømmelser både om landsforræderi og konspirasjon.

Referanser
----------

1. ↑  *Moskvaprosessene og stalinismen*. Oslo: Universitetsforlaget. 1981. s. 89. ISBN 8200055981.

Litteratur
----------

* Moskvaprosessene i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** GND **·** LCCN **·** NKC
 |
**Norbusang** er et samarbeidsorgan for nordiske ​barne- og ungdomskororganisasjoner. Fram til 2010 var samarbeidsorganets kortform **Norbusam** (forkortet fra **Nordisk barne- og ungdomskorsamarbeid**) er en sammenslutning av nordiske organisasjoner som arbeider for barne- og ungdomskor. Navnebyttet fra Norbusam til Norbusang ble vedtatt på rådsmøtet i Hillerød, 2. oktober 2010. Siden den gang har både rådet og festivalen hatt samme navn.

En av Norbusams viktigste foretak er hvert år å arrangere Norbusang, en stor festival hvor barne- og ungdomskor samles fra hele Norden.

Norbusam-rådet hadde sitt første møte i Stockholm i oktober 1982. Der var Norge, Finland og Sverige representert. Noen år senere ble Danmark også med. Virksomheten skjøt fart med økonomisk støtte fra Nordisk Kulturråd. Fra 1996 var også Island med i rådet.

Nåværende president i Norbusam er Nils Hidle fra Norge som ble valgt i 2013.

Norbusams presidenter
---------------------

* Sven Olof Ray fra Finland (1985–1986)
* Ann Sætre fra Norge (1986–1987)
* Perry Göransson fra Sverige (1988)
* Stefan Sköld fra Sverige (1988–1989)
* Perry Göransson fra Sverige (1990)
* Henrik Colding-Jørgensen fra Danmark (1991)
* Bo Rosenberg fra Finland (1991–1995)
* Kari Olene Oma Rønnes fra Norge (1995–2002)
* Anne Johansson fra Sverige (2002–2009)
* Ivar Mæland fra Danmark (2009-2013)
* Nils Hidle fra Norge (2013-)

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
***Boston Blackie's Little Pal*** er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av E. Mason Hopper.

Handling
--------

Boston Blackie, en gentleman og en kjeltring, og hans medskyldige Mary, planlegger å rane det overdådige Wilmerding-herskapshuset samtidig som eieren - Mr. Wilmerding - er bortreist. Som en del av planleggingen blir Mary snart ansatt som sykepleier for sønnen deres Martin Wilmerding, Jr. og etter at fru Wilmerding har gått til en fest, slipper hun inn Boston Blackie, som begynner å åpne pengeskapet. Men akkurat da kommer lille Martin inn, og han og Blackie leker sammen og blir raskt venner.

Men fru Wilmerding kommer tilbake med kjæresten sin, Donald Lavalle, og Blackie overhører planene deres om å stikke av sammen med alle de verdifulle juvelene hennes. Men han narrer Donald til å gi ham juvelene, ved å utgi seg som for å være fru Wilmerdings sjalu ektemann.

Skuespillere
------------

* Bert Lytell som Boston Blackie
* Rhea Mitchell som Mary
* Rosemary Theby som Mrs. Wilmerding
* Joey Jacobs som lille Martin Wilmerding Jr.
* Howard Davies som Donald Lavalle
* John Burton som Jackson - en hovmester
* Frank Whitson som Martin Wilmerding

Referanser
----------

1. ↑  BOSTON BLACKIE'S LITTLE PAL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Boston Blackie's Little Pal* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Boston Blackie's Little Pal* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Boston Blackie's Little Pal* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Boston Blackie's Little Pal* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Song Qingwei** (kinesisk: 宋清渭; pinyin: *Sòng Qīngwèi*; født i mars 1929 i Ling fylke i Dezhou i Shandong i Kina, død 2. desember 2022) var en general i Folkets frigjøringshær i Kina son var politisk kommisar i Jinan militærregion fra 1987 til 1994.

Han var delegat til 1. og 7. nasjonale folkekongress, og medlem av Det kinesiske kommunistpartis 9. nasjonale folkekongress' stående komité. Han var representant til 13.de, 14.de, og 15.de nasjonalkongress. Han var medlem av Kinas kommunistpartis 14. sentralkomité.

Biografi
--------

Song ble født som **Song Qinghu** (forenklet kinesisk: 宋清湖),. Han sluttet seg til Åttende rutearme i juni 1945, og ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti (KKP) i oktober samme år. Han tjenestegjorde i Bohai militærområde til han ble del av Østkinas feltarmé (华东野战军) i 1948.

Etter at Folkerepublikken Kina var blitt etablert sent i 1949, tjenestegjorde han i Fuzhou militærdistrikt i lang tid. I juni 1985 ble han politisk kommisar for Jinan militærregion, og ble politisk kommisar i november 1987. Han ble pensjonert i juli 2003.

Han ble forfremmet til generalløytnant (*zhongjiang*) i september 1988 og til general] (*shangjiang*) i mai 1994.

Fra 1998 til 2003 var han viseformann for Den nasjonale folkekongressens utenrikskomite.

Den 2. desember 2022 døde Song Qingwei av covid-19 i en alder av 93 år.

Verker
------

* **(kinesisk)**. Beijing: PLA Publishing House. 2009. ISBN 9787506557948.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)

Referanser
----------

1. ↑   **(kinesisk)**. Beijing: CCP History Press. 2004. s. 648–649. ISBN 7-80136-946-7.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
2. ↑  *中国共产党历届中央委员大辞典 1921-2003*. 北京: 中共党史出版社. 1. november 2004. s. 648–649. ISBN 7-80136-946-7.
3. ↑
4. ↑
Dragon Tavern, Boston
**Boston Caucus** var en uformell politisk organisasjon som hadde betydelig innflytelse i Boston i årene før og etter den amerikanske revolusjonen. Dette var kanskje den første bruken av ordet *caucus* i betydningen et lukket møte med medlemmer av en bevegelse eller politiske parti for å bli enige om en felles plattform.

Tidlig i år
-----------

Ingen skriftlig dokumentasjon har overlevd om de tidlige årene av caucus før 1740, men det er sterke holdepunkter for at det ble etablert rundt 1719 av den populære legen og handelsmannen Elisa Cooke Jr. 
Cooke var en av de rikeste menn i provinsen med en eiendom verdsatt ved hans død i 1737 til 63 000 pund.
Han var tung alkoholiker, og eieren av Goat Tavern på King Street.
Et annen tidlig medlem av Caucus var diakon Adams, far til Samuel Adams, en rik forretningsmann som ble en fremtredende figur i New Englands politikk.
Formålet med caucus var å beskytte interessene til de lave og midtre klasser i Boston,
og for å fremme viktige saker.
Medlemmer av Caucus omfattet ledelse av det *popular party*, også kjent som *whigs* eller 'Patriot
og caucus fikk økende innflytelse i Boston da den definerte problemer, fremmet politiske synspunkter og utfordret den britiske kronens myndighet.

Selv om den arbeidet for gi representasjon for vanlige folk, undergravde Caucus på noen områder den demokratiske prosessen ved å sette dagsorden for Boston bys møter på forhånd, og gjennom felles handling som i stor grad forhåndsbestemte resultatet.
I henhold til Peter Oliver, den siste chief justice of Massachusetts før revolusjonen, brukte Caucus store summer på brennevin for å vinne valget i 1720-årene.
Cooke ser ut til å også ha hatt stor innflytelse i den markerte avslapping i tillatelser til brennevinssalg i 1720-årene, som ble populært hos et stort antall velgere.

Referanser
----------

1. ↑  Bell 2008
2. ↑  Stowell 1820
3. ↑  Smith, Thackeray & Strachey 1887
4. ↑  Bell 2008b
5. ↑  Ferling 2003
6. ↑  Sismondo 2011
***Brachycoryna*** er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.

Utseende
--------

Gasnke små (ca. 3 millimeter), avlange, som oftest noe firkantede, matte, gulbrunlige eller mørke bladbiller. Oveersiden er tett og svært grovt punktert, punktene gjerne noe kantete. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er trapesformet. Antennene består av 7-8 ledd og er korte og klubbeformede. Dekkvingene er oftest nokså firkantede, beina temmelig korte. Dekkvingene har 10 punktstriper, i alle fall ved roten, og gjerne fire svakt opphøyde ribber.

Levevis
-------

Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Denne slekten omfatter arter som lever på familiene Malvaceae, Sterculiaceae og kurvplantefamilien.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt fra Canada i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling
---------------------

Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
					- stamme **Chalepini** Weise, 1910
						* slekten ***Brachycoryna*** Guérin-Ménéville, 1844
							+ *Brachycoryna dolorosa* (Van Dyke, 1925)
							+ *Brachycoryna hardyi* (Crotch, 1874)
							+ *Brachycoryna longula* (Weise, 1907)
							+ *Brachycoryna melsheimeri* (Crotch, 1873)
							+ *Brachycoryna montana* (Horn, 1883)
							+ *Brachycoryna notaticeps* Pic, 1928
							+ *Brachycoryna pumila* (Guérin-Méneville, 1844)

Litteratur
----------

* *Brachycoryna* på ITIS
* Hispines of the World - *Brachycoryna*
* bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachycoryna* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brachycoryna* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Brachycoryna* hos ITIS Rediger på Wikidata
* (en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Brurskanken** (sørsamisk: *Brovrese*) er et fjell i Vefsn kommune i Nordland. Det har en høyde på 1 447 meter over havet og er det nest høyeste fjellet i kommunen. Fjellet ligger øst i kommunen og fra toppen har man utsikt østover mot Sverige og vestover mot Helgelandskysten.

Områdene rundt fjellet er reinbeiteområder for samer. Fram til 1999 var Brurskanken reinbeitedistrikt et eget distrikt i Nordland reinbeiteområde, og flere samiske organisasjoner opp gjennom tidene har hatt navn etter distriktet. I dag er gamle Brurskanken reinbeitedistrikt en del av Jillen-Njaarke sijte reinbeitedistrikt, etter å ha blitt sammenslått med det gamle distriktet Brønnøy/Kvitfjell.

Den første organisasjonen som fjellet ga navn til var Brurskanken samiske lag (1907), en av de tidligste sameforeningene i Norges historie. Det var ved stiftelsesmøtet for denne organisasjonen at den samiske organisasjonspionéren Elsa Laula, som var vokst opp i Sverige, for første gang opptrådte på norsk side av grensene. Hun gifta seg året etter med den lokale reindriftssamen Thomas Toven, og ekteparet tok det felles etternavnet Renberg. Elsa Laula Renberg ble etter dette boende på norsk side, deltok i Brurskankens reindrift, og hadde sin politiske hovedvirksomhet i Norge. Hun var sentral i stiftelsen av Brurskanken samiske kvinneforening fra 1910, verdens første samiske kvinneorganisasjon, som også arrangerte det første samemøtet i 1917.

Fjellet har senere gitt navn til «Brurskanken Turlag» som er en lokalforening av Den Norske Turistforening, og firmaet Brurskanken Rein som selger reindriftsprodukter.

Referanser
----------

1. ↑  Brurskanken på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Brurskanken - 1447moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 23. januar 2017.
3. ↑  «Brurskanken». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 17. oktober 2016.
4. ↑  Berg-Nordlie, Mikkel (1. oktober 2021). «Elsa Laula Renberg». *Store norske leksikon*. Besøkt 4. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
***Brachinus explodens*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Brachinus explodens* finnes lengre sør i Europa, nord til Baltikum. I Asia, østover i til Sibir. Den er ikke funnet i Norge.

Utseende
--------

*Brachinus explodens* er mellom 5-8 millimeter lang og den minste av bombardérbillene i Europa. Dekkvingene er røde. Undersiden har fin behåring.

Levevis
-------

*Brachinus explodens* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachinus explodens* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus explodens* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Brachinus explodens* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Brachinus explodens* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus explodens* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus explodens* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Brachinus explodens* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Brachinus explodens* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Bruray** (norrønt: *Bruray*) er én av de tre største øyene som utgjør Out Skerries på Shetland i Skottland. De to andre er Housay og Grunay. De to bebodde øyene, Bruray og Housay, er forbundet med en bro, og refereres til som East Isle («Østøy») og West Isle («Vestøy»).

En bro knytter Bruray til Housay
Flystripen på Bruray.  Foto: Rude Health (2013) 
Den ubebodde Grunay (norrønt for «Grønnøy») er lokalisert på sørøstlig side av den skjermede havnen og skiller seg fra de to andre øyene. De to bebodde øyene Bruray (norrønt for «Broøy») og Housay (norrønt for «Husøy») er knyttet sammen med en bro. Out Skerries ligger omtrent fire mil nordøst for Whalsay og Bound Skerry utgjør den østligste delen av Skottland. De ligger 322 km fra Norge. I henhold til folketellingen av 2011 har Bruray, som er den østligste bebyggelsen på Shetland, 44 innbyggere.

Infrastruktur
-------------

Broen Skerries Bridge ble bygget i 1957 for å gi en fast forbindelse fra Bruray til den nærliggende og større øya Housay. På Bruray er Skottlands minste skole. Øya lider tidvis av vannmangel. Det er lite torv på Out Skerries, så beboerne har fått rett til å skjære torv på Whalsay.

Fra havnen i Bruray er det fergeforbindelse til Vidlin og Lerwick på Mainland og Bruray har også en liten flystripe med flyforbindelse til Tingwall.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  «Island in Focus – Out Skerries», *Northlinkferries*
2. ↑  National Records of Scotland (15. august 2013): «Appendix 2: Population and households on Scotland's Inhabited Islands» (PDF). Statistical Bulletin: 2011 Census: First Results on Population and Household Estimates for Scotland Release 1C (Part Two) Arkivert 23. februar 2014 hos Wayback Machine. (PDF) (Report). SG/2013/126.
3. ↑   Haswell-Smith, Hamish (2004): *The Scottish Islands*. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
4. ↑  Shetlands Islands Council. Ferry Services. Routes and Destinations Arkivert 26. oktober 2013 hos Wayback Machine.. Besøkt 2. februar 2017. (en)
5. ↑  Shetland Islands Council. Internal Air Services. Besøkt 2. februar 2017. (en)

Eksterne lenker
---------------

(en) Bruray – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* (en) «Out Skerries», *Undiscovered Scotland*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Svart hagefly** (*Melanchra persicariae*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge.

Utseende
--------

 Larven
Et middelsstort (vingespenn 39 – 47 mm), silkeaktig gråsvart nattfly. Forkroppen og forvingen er gråsvarte. Forvingen har et skinnende hvitt nyremerke, ellers har den alle tegningene som er typiske for nattfly, men disse er vanskelige å se på grunn av den mørke fargen. Bakvingen er mørkgrå, lysere ved roten. Larven er naken, grønn eller brun, lysere på ryggen enn på buken. På sidene har den lyse skråstriper, på det bakerste kroppsleddet en spiss pukkel. På to av de fremste kroppsleddene har den mørke tverrflekker på ryggen.

Levevis
-------

Arten lever mest i bebodde områder: hager, veikanter og skrotemark. Larvene kan leve på en rekke ulike løvtrær, busker og urter. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse
----------

Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord. I Norge forekommer den bare langs kysten av Sørlandet og Østlandet.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Melanchra persicariae* på UK moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *svart hagefly* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *svart hagefly* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *svart hagefly* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *svart hagefly* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *svart hagefly* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *svart hagefly* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Melanchra persicariae* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Melanchra persicariae* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
**Song Renqiong** (kinesisk: 宋任穷 / 宋韵琴; født 11. juli 1909 i Liuyang i provinsen Hunan i Kina, død 8. januar 2005) var en general i Folkets frigjøringshær og kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina. Han regnes blant de åtte eldste, partiveteraner som spilte en stor politisk rolle under 1980- og 1990-årene.

Under den annen sino-japanske krig var han visedirektør for 129. divisjons politiske avdeling; mot slutten av den kinesiske borgerkrig vise politisk kommissar for den nordøstlige feltarme.

Etter at Folkerepublikken ble etablert i 1949 var han sekretær for partikomiteen i provinsen Yunnan, visesekretær for partiets sørvestbyrå, vise generalsekretær for partiets sentralkomite, minister for andre, tredje og syvende mekanisk industri-departement, og førstesekretær for kommunistpartiets nordøstbyrå. Han var viseformann for den nasjonale politisk konsultative kommisjon, et alternerende medlem og senere fullt medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrå.

Han var viseformann for partiets sentrale rådgivende komite.

Selv om han døde før Zhao Ziyang, bad han om at man sørget for at den krans fra ham med en elegi skulle være med under Zhaos begravelse.

Hans datter, Song Binbin, ble i august 1966, i en alder av ca 17 år, en fremtredende leder under kulturrevolusjonen.

Referanser
----------

1. ↑   pantheon.world[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Song Renqiong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Song Renqiong hos China Vitae Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** SUDOC
 |
***Brachybyrrhulus*** er en slekt av pillebiller.

Utseende
--------

Små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. **Hodet** er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. **Dekkvingene** er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. **Beina** er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. **Larvene** er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis
-------

Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
			* Familien pillebiller, Byrrhidae
				+ Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
					- Slekten ***Brachybyrrhulus*** Lawrence, Slipinski, Jäger & Pütz, 2013
						* *Brachybyrrhulus malleecola* Lawrence, Slipinski, Jäger & Pütz, 2013

Referanser
----------

1. 1 2  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 29. august 2020. Besøkt 29. august 2020.
2. ↑  Lawrence, J.F. Slipinski, A. Jäger, O. & Pütz, A. 2013. The Australian Byrrhinae (Coleoptera: Byrrhidae) with descriptions of new genera and species. Zootaxa 3745(3): 301–329.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachybyrrhulus* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Brachybyrrhulus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**«Telstar»** er en instrumentallåt som ble skrevet av Joe Meek. Meek produserte også utgivelsen av låten på singel i 1962 av det engelske bandet The Tornados. Låten er oppkalt etter den første Telstar telekommunikasjonssatellitten. En ny versjon av låten med vokal ble utgitt senere i 1962 under tittelen **«Magic Star»**. Sangen ble fremført av Kenny Hollywood (egentlig navn Kenny Plows).

«Telstar» slo godt an, og forble på salgslistene i Storbritannia i 25 uker. Den oppnådde førsteplass både der og i USA.

Sporliste
---------

Instrumentalversjonen ved The Tornados
* Side A: «Telstar» (Joe Meek)
* Side B: «Jungle Fever» (Geoffrey Goddard)

Vokalversjonen ved Kenny Hollywood
* Side A: «Magic Star» (Joe Meek)
* Side B: «The Wonderful Story of Love» (Geoffrey Goddard)

Referanser
----------

1. ↑  Music Kieron Tyler: «Music Reissues Weekly: The Telstar Story, The Heinz Sessions Vol. 1» på *theartsdesk* 14. august 2022
2. ↑  Kaili Bissonoct: «The Story Behind the Song "Telstar" by The Tornados» i Spinditty 16. oktober 2021
3. ↑  «Footnote Archive: Kenny Hollywood's magic star» i *Goldmine* 23. april 2008
4. ↑  Oppslag på «Telstar» hos *Official Charts*
5. ↑  Oppslag på «Telstar» hos *Billboard*
**Nils Gunnar Kvamstø** (født 31. januar 1964) er en norsk meteorolog og professor ved Universitetet i Bergen. Han ble fra 2022 direktør for Havforskningsinstituttet i et seksårig åremål.

Karriere
--------

Kvamstø ble cand.scient. ved Geofysisk institutt ved UiB i 1989 og dr.scient. i 1992 samme sted. Etter et forskningsopphold ved European Centre for Medium-Range Weather Forecasts (ECMWF) i Reading i England ble han i 1993 ansatt som forsker ved Geofysisk institutt ved UiB og i 1999 som førsteamanuensis samme sted. Han ble professor i meteorologi i 2006. Han var instituttleder for Geofysisk institutt 2011–2019. I 2019 ble han marin dekan ved UiB. Han ble i 2021 utnevnt av Kongen i statsråd til direktør for Havforskningsinstituttet i et seksårig åremål fra 2022.

Hovedfags- og doktorgradsarbeidene hans omhandlet behandling/beskrivelse av skyer og nedbør i numeriske værvarslingsmodeller. Senere har arbeidene dreiet mot klimamodellering og klimaanalyse. Problemstillingene i disse arbeidene er rettet mot vekselvirkning mellom hav og atmosfære.

Kvamstø var sentral i oppbyggingen av klimamodelleringsaktiviteten ved Bjerknessenteret for klimaforskning og i etableringen av Bergen Offshore Wind Center. Som styremedlem fra starten av har han vært en vesentlig bidragsyter til etableringen av det nasjonale prosjektet Arven etter Nansen. Både som forsker og gjennom styreroller har han blant annet hatt et betydelig engasjement for samarbeidet i Nansen-Zhu International Research Center i Beijing i Kina og Nansen Tutu Center i Cape Town i Sør-Afrika.

Bibliografi i utvalg
--------------------

* Sorokina, S. A. Li, C. Wettstein, J. J. og Kvamstø, N. G. (2015) Observed atmospheric coupling between Barents Sea and the Warm-Arctic Cold-Siberia anomaly pattern. J. Clim. DOI: 10.1175/JCLI-D-15-0046.1

* Furevik, T. Bentsen, M. Drange, H. Kindem, I. K. T. Kvamstø, N.G.]og Sorteberg, A. (2003). Description and Validation of the Bergen Climate Model: ARPEGE coupled with MICOM, Clim. Dyn.[*død lenke*], 21, 27-51

* Kvamstø, N. G. P. Skeie og D. B. Stephenson, (2004). Large-scale impact of localized Labrador sea-ice changes on the North Atlantic Oscillation. Int. J. Climatol. 24, 603-612

* Grønås, S. og Kvamstø, N. G. (1995) Numerical simulations of the synoptic conditions and development of Arctic outbreak polar lows. Tellus A, 47, 797-814

Referanser
----------

1. ↑  «Nils Gunnar Kvamstø tek til som havforskingsdirektør». *Havforskningsinstituttet*. Besøkt 4. januar 2022.
2. ↑
3. ↑  Nils Gunnar Kvamstø blir ny direktør for Havforskningsinstituttet, Regjeringen
4. ↑

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Nils Gunnar Kvamstø i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Nils Gunnar Kvamstø i BIBSYS

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** CRIStin
 |
**Losbyvassdraget** er et vassdrag som renner nordover fra Østmarka ved Oslo forbi Losby gods og til Fjellhammarelva i Lørenskog. Vassdraget har to hovedgrener, og et samlet nedbørsfelt på 54,5 km². Den ene grenen har utspring i småtjern rundt Søndre Krokvannet, midt i Østmarka naturreservat. Herfra renner vassdraget via Midtre Krokvannet, Tappenbergvann og Nordre Krokvannet til Røyrivannet. Her kommer så en sidegren fra Halssjøen og Drettvannet samt Skålsjøen.

På grunn av oppdemming, henger Røyrivannet sammen med Geitsjøen og Fløyta gjennom et smalt sund kalt Knurra. Fra dammen i Fløyta er det bare en foss på 4 meter ned til Mønevannet, som også er demmet opp.

Ved elva nedenfor Mønevannet nærmere Losby, står et gammelt vannhjul. Det er dette vannhjulet som er motiv i kommunevåpenet for Lørenskog.

Videre renner elva rett nordover forbi Losby gods med golfbanen, og får tilsig fra flere mindre bekker, før den renner sammen med Fjellhammarelva like øst for Langtjernet i Lørenskog.

Vassdrag som renner nordover er mindre vanlig på Østlandet, og etter gammel overtro skulle vann som renner nordover ha foryngende og medisinsk virkning.

Mønevannet er en populær badeplass om sommeren, tilrettelagt med stupebrett og toaletter. Herfra og oppover har vassdraget korte elvestrekninger, og er derfor velegnet for kanopadling. Flere av vannene har også godt fiske med flere fiskeslag. Ved sørenden av Røyrivannet ligger Røyrivannskoia, som er et ubetjent losji drevet av DNT Oslo og Omegn.

Det er mye bever i vassdraget, og lett å finne både beverhytter og andre spor etter gnageren.

Se også
-------

* Liste over elver i Akershus

Eksterne lenker
---------------

* rb.no: Losbyvassdraget
* (no) Losbyelva øvre i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |
**Grunnkretser i Nannestad kommune** er delområder og grunnkretser som seksjonerer Nannestad kommune, Akershus, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.

Grunnkretser
------------

Utsikten i retning Nannestad sentrum fra Åsgrenda Foto: Tommy Gildseth 
Bjørke kirke i Maura Foto: Kjersti Holmang 
Nannestad videregående skole.
* **Delområde Bjerke**
	+ Sandnessæter
	+ Steinsgård
	+ Kopperudmoen
	+ Holkebylia
	+ Solheimsfeltet
	+ Åmål
	+ Ås
	+ Bjørke
	+ Åmot
	+ Nordre Kringler
* **Delområde Nannestad**
	+ Moreppen
	+ Kneppe
	+ Engelstad
	+ Engelsrud
	+ Preståsen
	+ Prestmosen
	+ Ekre
	+ Låke
	+ Melby
	+ Røtterud
	+ Gardermoen
* **Delområde Holter**
	+ Åsgrenda
	+ Ramstad
	+ Eik
	+ Løken
	+ Hagamoen
	+ Finstad
	+ Eltonåsen
	+ Harstad

Se også
-------

* Lister over grunnkretser i Norge

Eksterne lenker
---------------

* Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
**Los Kjarkas** er en boliviansk musikkgruppe som blei danna i Capinota i 1965. Sangene deres er i sjangeren andinsk folkemusikk. De synger både på quechua og på spansk.

Gruppa er kanskje mest kjent for sangen «Llorando se fue», som uten deres tillatelse blei oversatt til portugisisk av den franske gruppa Kaoma og utgitt som den verdensomspennende hitten «Lambada». Los Kjarkas vant den påfølgende rettssaken, og Kaoma betalte erstatningsbeløpet.

Navnet på gruppa kommer fra ordet *kharka*, som betyr «frykt» eller «jordskjelv» på sørquechua.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Los Kjarkas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Los Kjarkas på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Los Kjarkas på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Los Kjarkas på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Los Kjarkas på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Los Kjarkas på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Los Kjarkas på Genius — sangtekster Rediger på Wikidata

* (en) Los Kjarkas på AllMusic Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Et X 2000-tog på Oslo sentralstasjon 2018.
**Persontog**, eller **passasjertog**, er et jernbanetog som kjøres for transport av passasjerer, i motsetning til godstog.

I jernbanens barndom var det lokomotivet som utgjorde de store kostnadene for jernbaneselskapene. For å få en så høy inntekt som mulig besto togene derfor som regel av både godsvogner og personvogner. På begynnelsen av 1900-tallet fant man at passasjerene ønsket å reise raskere, mens godstransportørene ønsket tyngre last. Togene ble derfor delt opp i persontog med høyere hastigheter og godstog som var tyngre men langsommere.

Persontog var opprinnelig betegnelsen på et tog som primært var beregnet for passasjertransport, men som også innebar godstransport og lettere stykkgods. Persontoget hadde derfor lavere hastighet enn hurtigtogene og ekspresstogene og stoppet på alle eller de fleste stasjonene på linjen det kjørte på.

I eldre togtabeller hos NSB var *persontog* betegnelsen på et tog som kjørte lengre strekninger enn lokaltogene eller forstadstogene.

Referanser
----------

1. ↑  Persontåg  i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1915).

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NKC
 |
***Brachinus medius*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Brachinus medius* finnes i Nord-Amerika.

Utseende
--------

*Brachinus medius* har en mørk blå, metallisk farge på dekkvingene. Dekkvingene har en svak antydning til lengdestriper (riller) og litt av bakkroppen stikker fram bak dekkvingene. Kjevene, halsskjoldet, hodet og beina har en mer lys orange farge uten noen mørkere flekker. Følehornene er mørkere (blekt svart) og har en fin lys orange farge mellom hvert antenneledd. Det første leddet, nærmest hodet er helt lyst og ogange.

Levevis
-------

*Brachinus medius* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachinus medius* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus medius* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus medius* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Brachinus medius* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Den nå nedlagte delen av Bergensbanen, mellom Slirå og Fagernut  Foto: Tore Sætre 
**Slirå** ligger 1301 moh. på strekningen Finse – Hallingskeid på Bergensbanen, i Ulvik kommune i Hordaland. På Slirå ligger en rallarbrakke, vokterbolig og meteorologisk målestasjon. Rallarbrakken er trolig en «Provisorisk Arbeiderbarakke» oppført i 1901 i forbindelse med arbeidet med Bergensbanen. Brakken har siden blitt påbygget, sist på 1950-tallet, slik at den kunne huse opptil 15 mann. På grunn av snøforholdene på høyfjellstrekningen ble det bygget vokterboliger for hver 3 kilometer, tilsammen 77 typeboliger i tre eller stein. Slirå er av typen «Mindre dobbelt Vogterbolig i Træ for Taugevand – Aal-banen», tegnet av arkitekt Paul Armin Due i enkel jugendstil og oppført i 1907. Boligen ble brukt som ingeniørbolig fram til 1909. Senere ble boligen brukt i forbindelse med anleggsarbeid på strekningen. Etter at Finsetunnelen åpnet i 1993 går det ikke lenger vanlig togtrafikk forbi stedet, og siden 2001 har eiendommen vært i privat eie.

Sammen med Fagernut vokterbolig og Sandå stikningsbu ble rallarbrakken og vokterboligen på Slirå ble fredet av Riksantikvaren i 2002.

På Slirå målestasjon i januar 1942 ble Hordalands laveste offisielt registrerte månedsmiddeltemperatur målt til -17,1 °C.

Eksterne lenker
---------------

* Foto Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
* Fredningen av rallarbrakken[*død lenke*]
* Fredningen av vokterboligen[*død lenke*]
En **personlighetstype** er et sammenhengende system av personlighetstrekk, som har en høy innbyrdes sammenheng med hverandre og som til sammen vil utgjøre en måte et individ vil handle og tenke på i ulike situasjoner. En forståelse av skillet mellom psykologiske typer og psykologiske trekk kan være å si at der psykologiske trekk viser til egenskaper ved individers atferd, vil personlighetstyper referere til bakenforliggende psykologiske prosesser som til sammen utgjør et menneskes personlighet. Det er dessuten antatt at personlighetstyper gir uttrykk for de kvalitative forskjellene mellom folk, mens trekkene refererer til kvantiative forskjeller. Denne distinksjonen mellom kvalitative og kvantitative forskjeller innebærer i denne sammenheng at hvor personlighetstyper forklarer en vesensforskjell i personligheten, kommer personlighetstrekkene til uttrtykk i form av gradsforskjeller mellom individer. En slik gradsforskjell kan for eksempel være det mye benyttete kontinuumet mellom utadvendt og innadvendt. På dette kontinuumet kan et individ variere fra å være helt fullstendig utadvendt til fullstendig innadvendt og alle nyansene mellom disse to ytterpunktene. En vesensforskjell kan være skillet mellom en sangviniker og en melankoliker, der sangvinikeren er den som blant annet ser lyst på livet mens melankolikeren derimot er den som ser mørkt på livet.

Personlighetstyper kan bestemmes ut ifra personlighetstester. Det nevnes ofte at det er to fundamentale typer av mennesker, introverte og ekstroverte. Typeteorier bygger blant annet på arbeider til Carl Jung.

Hovedteorier
------------

* DISC
* Enneagram av personlighet
* Fire temperamenter
* Humorisme
* Keirsey Temperament Theory
* Myers-Briggs Type Indicator
* Sosionikk
* Type A og Type B personlighetsteori

Se også
-------

* Big Five personlighetstester
* Personlighetspsykologi
* Personlighetstest

Kilder
------

* Larsen, R. J. & Buss, D. M. (2010) *Personality psychology. Domains of knowledge about human nature*. New York: McGraw-Hill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** GND
 |
Peter Singer
**Personisme** betgner en utilitær moralfilosofi innen livssynshumanismen. Tankegangen er utarbeidet av den australske moralfilosofen Peter Singer, men begrepet er skapt av hans kritikere i deres analyser av Singers etikk.

Begrepet personisme
-------------------

Personismen skiller seg fra den tradisjonelle livssynshumanismen ved at den i stedet for å bruke mennesket som målestokk, anser et individs personlige egenskaper som målestokken til hvorvidt det individet er berettiget til menneskerettigheter. Tankegangen baserer seg på den kanadisk-amerikanske filosofen Michael Tooleys definisjon av begrepet "person": et individ som er i stand til å ønske å fortsette som et subjekt for erfaringer og andre mentale tilstander. Enkelte ikke-menneskelige dyr, som for eksmpel en primat, en gris eller en elefant, vil dermed kunne møte flere av kriteriene for å kunne defineres som en person og dermed ha større verdi og være berettiget til flere rettigheter enn et menneske som lider av alvorlig psykisk utviklingshemming eller et spedbarn, da de sistnevnte ikke vil ha noe begrep om sin egen fremtid, i motsetning til de førstnevnte. Filosofien fremstår som en av flere begrunnelser for Singers forakt overfor artssjåvinisme, da han mener mange andre moralfilosofer ikke har klart å frigjøre seg fra det tradisjonelle kristne synet på mennesket som en verdimessig overlegen art. Samtidig trer filosofien inn i rekken som et av Singers mange argumenter for flere rettigheter til ikke-menneskelige dyr.

Referanser
----------

1. ↑  Gordon R. Preece: *A Christian Critique*
2. ↑  David S. Oderberg: *Applied ethics: a non-consequentialist approach*
3. ↑  Jenny Teichman: *Humanism and Personism: The false philosophy of Peter Singer*
4. ↑  Peter Singer: *Taking Humanism Beyond Speciesism* Arkivert 22. mai 2011 hos Wayback Machine. Free Inquiry, 24, no. 6 (Oct/Nov 2004), pp. 19-21
**Slint** var en rockegruppe fra Louisville i Kentucky i USA og ble startet i 1986 av Brian McMahan (vokalist og gitar), David Pajo (gitar), Britt Walford (trommer) og Ethan Buckler (bassgitar, senere erstattet av Todd Brashear). Bandet ble oppløst i 1991, men har blitt gjenforent ved to anledninger, i 2005 og 2007.

De ga ut to album, *Tweez* i 1989 og *Spiderland* som kom ut kort tid etter at bandet ble oppløst i 1991. Bandet kom fra punkscenen i Louisville men utviklet raskt sin egen stil som var preget av et langsomt tempo, ofte rene gitarer og dissonante harmonier. Tekstene var vekselsvis mumlende og skrikende og inneholdt ofte bisarre og fascinerende historier. Lydmessig er et annet av bandets kjennetegn de minimalistiske, men allikevel komplekse delene som spilles veldig presist.

Diskografi
----------

* *Tweez*, 1989
* *Spiderland*, 1991
* *Slint* (EP), 1994

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Slint – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Slint på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) Slint på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Slint på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Slint på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Slint på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Slint på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Slint på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Slint sin side hos Southern Records

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** ISNI **·** Munzinger **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Et **personregister** (eller *folkeregister*) er et register over en befolkning, det vil si en fortegnelse over alle innbyggerne innen et administrativt område, herunder livshendelser som fødsler, bryllup, skilsmisser og dødsfall, samt bostedsadresser og forandringer i disse.

Det er varierende praksis hva gjelder etablering av et personregister i de ulike land. I noen land – eksempelvis Tyskland og USA – er opprettelse av personregister grunnlovsstridig, mens det i nordiske land er svært utbygget, eksempelvis Det sentrale folkeregisteret i Norge og Det Centrale Personregister i Danmark.

Et personregister er gjerne relatert til områdets bruk av personnummer.

Historie
--------

Fra 1905 ble det adgang til å opprette folkeregister i kommunene. Folkeregisteret i Oslo (Kristiania) ble opprettet i 1906, i Bergen 1912, Drammen i 1914 og Stavanger i 1916. I 1942 ble det bestemt at folkeregister skulle opprettes i alle kommuner. Ordningen ble stadfestet ved lov av 1946. Folkeregistrene var kommunale t.o.m. 1964. Fra 1. januar 1965 var folkeregistrene statlige. Samtidig ble likningskontorene overført til staten.

Litteratur
----------

* Mykland, Liv og Masdalen, Kjell-Olav 1987: "Administrasjonshistorie og arkivkunnskap." Kommunene.

Eksterne lenker
---------------

* Folkeregister - oppslagsverket oVe, artikkel av Knut Geelmuyden, Bergen Byarkiv.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** GND
 |
**Parley Birger Eugen Gulbrandsen**, (kinesisk: 金寶立, pinyin: *Jin Baoli*, født 30. oktober 1889 i Kristiania, død 10. mai 1959 i Norge) var en norsk kinamisjonær tilhørende pinsebevegelsen. Han var storebror til Henry Gulbrandsen, som også ble kinamisjonær.

Etter å ha kommet i kontakt med pinsebevegelsen i Filadelfiaforsamlingen i Christiania studerte Gulbrandsen ved misjonshjemmet på Stabekk i 1909. Etterpå studerte han ved *Bible Training Institute* i Glasgow i Skottland. I september 1910 dro han til Kina, og arbeidet i *Tsjilimissionen* (*The North Chihli Mission*) til 1914. Han var da aktiv i Longmen-distriktet 龍門縣. I 1916 sluttet han seg til Norges Frie Evangeliske Missionsforbund (NFEH) som Pinsebevegelsen i Norge hadde lansert året før. Da dette misjonsselskapet ble oppløst i 1934 ble de norske tidligere NFEH-misjonærer direktestøttet av lokalmenigheter i Norge. Parley Gulbrandsen hadde ansvaret for arbeidet i Xinbaoan 新保安 i Zhili (senere del av Chahar). Dette arbeidet, som var begynt i 1916, ble nå kjent som den norske misjon i Sinpaoan. I Norge ble arbeidet støttet av Filadelfia i St. Olavsgt. 24, i Oslo. Senere virket Gulbrandsen i Xuanhua, Longguan og Beijing. Han vendte tilbake til Norge i 1948 og ble tildelt Kongens Fortjenstmedalje i 1952; han døde i 1959.

Parley Gulbrandsen hadde i 1911 giftet seg med Christina («Chrissie») Beruldsen i Kina.

Verker
------

* *Hilsen fra Kina*, 1926
* *Noen tanker om den ytre misjon og en kort oversikt over pinsevennenes misjonsfelt*, Oslo: Filadelfia, 1939

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.begravdeioslo.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Tildelinger av ordener og medaljer». *www.kongehuset.no* **(norsk)**. Besøkt 21. juni 2021.

Litteratur
----------

* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
* *Norsk Misjonsleksikon*, Bind 2, sp. 143.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Personlig verneutstyr på et anleggsområde
Sykepleier som behandler en covid pasient
Skogsarbeider
Birøkter
**Personlig verneutstyr** (**PVU**) er bekledning og utstyr som beskytter mot skade eller smitte.

Privat bruker man personlig verneutstyr som munnbind og sykkel hjelm. Skal man gjøre hagearbeid eller vedlikehold bruker man også hansker og vernebriller, eller om man skal benytte verktøy som for eksempel vinkelsliper eller motorsag må også vernesko, hørselvern, hjelm og påbudt arbeidstøy som vernebukse benyttes.

På arbeidsplassen er krav til personlig verneutstyr meget forskjellig ut fra hvilket arbeid man utfører. Bruk av personlig verneutstyr er en del av arbeidet med helse, miljø og sikkerhet og krav til et minimum av utstyr reguleres av nasjonale og lokale lover og regler. I tillegg har vanligvis arbeidsgiver egne prosedyrer for å identifisere farer på arbeidsplassen, forhindre ulykker og eksponering for skadelige situasjoner og stoffer, og krav til bruk av personlig verneutstyr i henhold til dette.

Noen eksempler på personlig verneutstyr er:

* Hjelm
* Hørselvern
* Vernebriller
* Munnbind
* Ansiktsvern
* Vernehansker
* Åndedrettsvern
* Vernesko
* Redningsvest
* Smittefrakk
* Sveisemaske
* Fallsikringsutstyr

Bilder
------

* 
* 
* 
* 
*

Referanser
----------

1. 1 2  Forskrift om organisering, ledelse og medvirkning kap. 15

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** LCCN **·** NKC
 |