recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Sardinias flagg
**Sardinias flagg** består av en hvit duk med rødt kors, såkalt georgskors, og med fire Maurerehoder i hver kvadrant. Flagget er basert på Sardinias heraldiske våpen og er øyas historiske merke. Det er offisielt anerkjent av Den autonome regionen Sardinia. Våpen og gonfalon ble vedtatt 5. juli 1952. Flagget ble videre regulert ved regionlov av 15. april 1999.

Det er knyttet mange fortellinger til våpenets og flaggets opphav. Ifølge en spansk versjon skal de fire maurerhodene ha blitt til som følge av feiringen av de kristnes seier over araberne i et slag i 1096. I sardinsk tradisjon knyttes maurerhodene til banneret pave Benedikt II i 1017 skal ha gitt innbyggerne i Pisa som da ga støtte til Sardinias kamp mot sarasenerne. Disse forestillingene kan imidlertid ikke belegges med historisk dokumentasjon.

Den første dokumenterte bruk av merket stammer fra et aragonesisk kongelig segl fra 1281. Først i andre halvdel av 1300-tallet knyttes det til Sardinia, da øya kom under den aragonesiske krone. Fra 1700-tallet av ble hodene tegnet vendt mot flaggets frie ende og med bind for øynene. Dette siste er endret i flagg og våpen slik disse benyttes i våre dager, slik at hodene tegnes med bånd rundt hodet. Det røde korset i Sardinias våpen og flagg knyttes til Genova, som selv fører rødt kors på hvitt i sitt våpen og flagg.

Et maurerhode forekommer også i naboøya Korsika, samt i våpenet for pave Benedikt XVI. I sistnevnte våpen representerer hodet det heraldiske merket til byen Freising i Tyskland.

Eksterne lenker
---------------

* Legge Regionale 15 aprile 1999, n. 10 Bandiera della Regione Arkivert 16. september 2021 hos Wayback Machine.
* Sardinia Region (Italy) FOTW
* Lo Stemma – Il Gonfalone – La Bandiera dei Quattro Mori
**Brandis Kemp** (født 1. februar 1944 i Palo Alto i California i USA, død 4. juli 2020 i Los Angeles) var en amerikansk skuespiller.

Biografi
--------

Kemp gikk på tre høyere læresteder: San Jose State College, Stanford University (der hun tok mastergrad i drama og litteratur) og American Conservatory Theatre. Hun har fremhevet viktige impulser fra John Lehne, Jered Barclay, Ken McMillan, Gerry Hiken, Negal Jacson og Alan Fletcher.[]

Hun er kjent for sine roller i *Fridays* og *AfterMASH* fra årene 1980 til 1985.

Hun døde i en alder av 76 år i sitt hjem i Los Angeles den 4. juli 2020 med covid-19. Hun hadde også kreft i hjernen.

Referanser
----------

1. ↑   ČSFD, ČSFD person-ID 384032[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Internet Movie Database, IMDb-nummer nm0447264, besøkt 8. juli 2016[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Brandis Kemp Dies: Actress For ABC’s ‘Fridays’ And ‘AfterMASH’ Was 76 Deadline Hollywood, 9. juli, 2020

Eksterne lenker
---------------

* (en) Brandis Kemp på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Brandis Kemp i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (fr) Brandis Kemp på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Brandis Kemp på AllMovie Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Skogbygda Idrettsforening** (stiftet 15. august 1945) er et idrettslag fra Skogbygda i Nes i Akershus. Idrettsforeningen tilbyr fotball for alle aldersklasser. Ikke alle aldersbestemte lag har eget lag, men ved samarbeid med andre lokale idrettslag får alle et tilbud. Skogbygdas A-lag for herrer spiller i 6. divisjon. De rykket opp til 5. divisjon i 2008, men er tilbake i 6. divisjon igjen. Hjemmebanen ligger på Ingeborgrudmoen, rett ved siden av Skogbygda skole.

Historikk
---------

Klubben ble stiftet 15. august 1945 av Trygve Krogsrud, Anders Sæter, Kåre Hauger, Sverre Krogsrud, Torbjørn Haugen, Arne Henriksen og Ole Karsten Tangen. Aktivitetene var mange, blant annet fotball, håndball, langrenn, friidrett, orientering og teater. At Skogbygda IF ble stiftet i 1945 var nok ingen tilfeldighet. Samme år ble nemlig Halmsås Idrettslag slått sammen med Funnefoss/Vormsund Idrettslag. Idrettsforeningen drev aktivt i flere år, før den ble nedlagt i 1954.

I 1978 ble Skogbygda Idrettsforening gjenstiftet av Arvid Sannerud, Bjørn Lien, Einar Hogsnes, Bjørn Olstad, Oddbjørn Hauger, Per Delbekk, Helge Nilsen og Steinar Rognstad. Aktivitetene siden gjenopprettelsen har i all hovedsak vært fotball, men i en periode på 1980- og 1990-tallet var også håndball en sentral aktivitet.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
8. divisjon fotball for menn, Akershus Fotballkrets, 2020 |
| --- |
|  | 
* Dalen
* Eidsvold Turn 3
* Fet 3
* Frogner
* Gjelleråsen 3
* Løvenstad 2
* Raumnes & Årnes 3
* Rælingen 2
* Sand 2
* Skogbygda

 | Norges flagg |
«***Skogeierens sang***» er et skillingstrykk. Alf Prøysen presenterte det i sin visespalte i «Magasinet for alle» i 1957, og sier at denne har sitt utspring fra lokalrevymiljøet i Trysil.

Teksten
-------

**1.**Je var en gang fært te kar,  

je var sikkert millionær,  

arva skauen etter'n far i nitten atten  

men nå har je ittno att,  

hør en tømmerstokk er tatt  

enda har je siste åra sløppi skatten.  

  

**2.**Fist så sett je opp sag,  

saga planker natt og dag,  

det var sju-tom, det var nitten opp tel atten,  

je høgg haga, skau og holt,  

men når plankene blei solgt  

var det itte att så mye tel skatten.  

  

**3.**Året etter høgg je kubb,  

blinke både rubb og stubb  

det blei svære tømmerhauger må je tilstå,  

å je hadde sikkert trudd  

det sku bli tel overskudd  

men dessverre da var trua mi på villstrå.  

  

**4.**Sea har je renske opp  

krok og råta, skat og topp,  

je må tilstå at det itte blei så lite,  

men da je gjorde opp en kveld  

satt je att i bare gjeld  

nå tel skatt og slikt je kunne itte vri tel.  

  

**5.**Siste åra høgg je ved  

tok hvert enda lite tre,  

noen sto det att sånn hist og her på åsa  

men nå går det itte an  

å høgge aller minste grann  

je får tel å sanke tittebær og måsa.

Kilder
------

* De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975
**Styrelsen för psykologiskt försvar** (**SPF**) var en svensk etat som avløste Beredskapsnämnden og som ble etterfulgt av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Etaten ble også kalt **Psykologiska försvaret**, navnet på alle organisasjoner og etater som ble opprettet for å kunne støtte opp under forsvarsviljen for å beskytte Sveriges territorielle grense. Ett av målene var å begrense ryktespredning. Det psykologiske forsvaret var, sammen med det militære forsvaret og det økonomiske forsvaret, en del av totalforsvaret. Man skulle blant annet analysere folkestemningen og ved behov starte de kampanjer som var nødvendig. En av oppgavene var å radioovervåke utenlandske etermedier.

Sivile organisasjoner tilknyttet det psykologiske forsvaret
-----------------------------------------------------------

Andre organisasjoner som har tilknytning til det psykologisk forsvaret er:

* Sveriges Radio
* Sveriges Television
* Tidningarnas Telegrambyrå

Se også
-------

* Myndigheten för psykologiskt försvar

Litteratur
----------

* Fakta om totalforsvaret 1993-1994, Försvarsstabens informasjon delen, M7754-706002
* Boken SKUFFET IKKE publisert av Styret i psykologisk forsvar i juni 2003. ISBN 91-87260-03-4 Skuffet ikke[*død lenke*]

Referanser
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
St.Gotthardtkirken sett fra det gamle rådhuset
**Brandenburg an der Havel** er en by i Tyskland og i delstaten Brandenburg med rundt 75 000 innbyggere. Byen ligger ved bredden av elven Havel.

Selv om byen Brandenburg er mindre kjent enn delstaten ga den navn til det gamle bispedømmet Brandenburg, markgrevskapet Brandenburg og den nåværende delstaten. I dag er den en by i nærheten av Berlin, men en gang var byen opphavet til riket Brandenburg og Preussen.

Historie
--------

Slottet i Brandenburg, som hadde vært en festning for den slaviske stammen Stodoranie kalt **Brenna**, ble erobret i 929 av Kong Henrik I av Sachsen. Byen ble bare værende tysk til 983, da slaverne tok den tilbake. De neste 170 årene styrte de slaviske prinsene av Hevellesstammen området. Den siste av dem, Pribislav, døde i 1150. Etter dette slo Albert I seg ned her og var den første markgreven av Brandenburg. Byen holdt seg på den vestlige bredden av Havel frem til 1196, da den begynte å strekke seg over på østsiden. De to bydelene ble regnet som to forskjellige byer i flere hundre år (Gamle og Nye Brandenburg).

I 1314 ble de to byene medlem av Hansaen. Trettiårskrigen gikk hardt utover byen med plyndring og ødeleggelse og den mistet mye makt. Potsdam ble den nye hovedstaden og hoffet reiste fra byen Brandenburg. I 1715 ble de to halvdelene av byen slått sammen til én by.

Brandenburg-Görden fengsel ble oppført i 1928. Det er opprettet et museum over fengselets historie i den nasjonalsosialistiske perioden 1933 til 1945.

Etter Berlinmurens fall minket folketallet fra over 100 000 i 1989 til rundt 75 000 i 2005 på grunn av fraflytting. Det er stort sett unge folk som har flyttet fra byen, så fremtiden til byen er usikker.

Bydeler
-------

* Dom, med delbydeler Klein Kreutz (med Saaringen), Gollwitz og Wust.
* Altstadt, med delbydel Neuendorf
* Neustadt, med delbydeler Göttin und Schmerzke
* Görden
* Hohenstücken
* Nord
* Kirchmöser, med delbydel Mahlenzien
* Plaue
* Quenz med delbydel Klingenberg

Referanser
----------

1. ↑  «JVA Brandenburg an der Havel | MdJEV». *www.mdj.brandenburg.de*. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 28. mars 2016.
2. 1 2  Brandenburg, Stadt. «Startseite». *www.stadt-brandenburg.de* **(tysk)**. Besøkt 28. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Brandenburg an der Havel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Brandenburg an der Havel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Domkirken i Brandenburg
* Bykart
* Informasjon om sentrum av Brandenburg

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** SUDOC **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |

Portal: Tyskland
**Snøfrid Svåsedotter** (*Snæfríðr Svásadóttir*) var en av Harald Hårfagres hustruer og av samisk ætt.

Hennes far var samen Svåse Finnekonge, født ca. 850. Hun ble født i Tofte i Gudbrandsdalen i Oppland.

Hun var ifølge beretningene den fagreste kvinnen en kunne se.

Med Harald Hårfagre fikk hun barna

* Sigurd Haraldsson Rise (Sigurðr hrísi), født på Ringerike, død ca. 950
* Halvdan Hålegg (Halfdan háleggr)
* Gudrød Ljome (Guðrøðr ljómi)
* Ragnvald Rettilbeine (Rögnvaldr réttilbeini)

I Orknøyingenes saga kan vi lese om Torv-Einar (Einar Jarl) som dro til Orknøyene og ble stor høvding der.

Da Harald Hårfagres sønner vokste til, ble de svære voldsmenn og ugreie å ha i landet; de gikk mot kongens jarler, drepte noen, og noen jaget de bort fra eiendommene deres. Snøfridssønnene Halvdan Hålegg ("Langbein") og Gudrød Ljome, gikk imot Ragnvald jarl og drepte ham og la hans rike under seg. 

Da kong Harald fikk vite det, ble han meget vred, og gikk mot sønnene sine. Halvdan løp ombord på et skip og seilte vest over havet, og Gudrød ga seg over til sin far. I bot for hans far ga kong Harald Tore sin datter Ålov (Årbot) til ekte og jarlsnavn og farsarven hans. 

Halvdan Hålegg kom til Orknøyene, og da det ble kjent at kong Haralds sønn var kommet dit, ble folk oppskremt, og noen ble Halvdans håndgangne menn; Einar jarl rømte fra øyene opp i Skottland. Halvdan underla seg øyene og gjorde seg til konge over dem. Einar kom tilbake samme året, og han og Halvdan møtte hverandre. Det ble en hard strid, og Einar seiret. Halvdan sprang overbord i mørket om kvelden.

Om morgenen da det lysnet, fór de rundt på øyene og lette etter folk, om det var noen som hadde kommet seg unna. Da tok Einar ordet og sa: «Jeg vet ikke riktig hva jeg ser borte i Rinansøy, snart står det oppreist, snart legger det seg ned, det må enten være fugl eller folk. Jeg får dra dit bort og se etter.»

Der fant de Halvdan Hålegg, og Einar lot risse ørn på ryggen hans med sverd, de skar ribbeinene fra ryggraden og dro ut lungen og ga ham til Odin for å få seier.

Halvdans brødre sverget hevn over Einar Jarl, og Harald Hårfagre dro senere over til Orknøyene. Einar rømte da fra øyene over til Katanes. De kom til et forlik og Harald la skatt på øyene; 60 mark i gull. Einar bød seg til å betale hele skatten alene, men tok da som sin eiendom all odel på øyene. Bøndene samtykte i det, for de rike mente at de kunne løse inn sin odel, og de fattige hadde ingen penger til skatten. Einar betalte det hele, og jarlene eide all odel siden i lang tid, inntil Sigurd jarl Lodvesson senere ga den tilbake til orknøyingene. 

Kong Harald vendte tilbake til Norge, og Einar Jarl rådde for Orknøyene i et langt liv og døde sottedøden.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5   The Peerage[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Snøfrid i Olavshallen*, Trønder-Avisa, 14. februar 2018
3. ↑  *Samenes bidrag er glemt*, Nordlys, 8. februar 2016

Eksterne lenker
---------------

* Gro Steinsland om samekvinnen Snøfrid
**Jelena Michailovna Urlajeva** (født 1957) er en menneskerettighetsaktivist fra Usbekistan.

Jelena Urlajeva er medlem i borgerrettsorganisasjonen the Human Rights Society of Uzbekistan. I 2001 arbeidet hun for mennesker som mistet sine hjem på grunn av et veibyggingsprosjekt, noe som førte til at hun ble tvangsinnlagt på et sinnssykehus. Etter to måneders press fra utenlandske menneskerettighetsorganisasjoner ble hun skrevet ut, men har senere flere ganger blitt tvunget til psykiatrisk behandling.

Etter at regimet i 2005 massakrerte demonstranter i Andijon 2005 arrangerte Jelena Urlajeva nye demonstrasjoner for å støtte forfulgte journalister og få mer internasjonal oppmerksomhet for situasjonen i landet.

Urlajeva ble tildelt Per Anger-prisen i 2010, og juryens motivasjon var at hun i en truende omgivelse «osjälviskt och med fredliga medel och med stort personligt mod riskerat sitt eget liv och hälsa i kampen för mänskliga rättigheter».

Kilder
------

* International Foundation for the Protection of Human Rights Defenders hjemmesider, lest 2010-10-26

Eksterne lenker
---------------

* Urlaeva på hjemmesiden til Forum för levande historia lest 2015-01-17
* *Uzbekistan: The children are forced to pick the cotton again. The authorities keep hiding this fact (photo)* på 2010-09-20 på Ferghana.rus hjemmeside

  


| * v
* d
* r
Per Anger-prisen |
| --- |
| Per Anger-prisen | Per Anger - Per Anger-prisen - Forum för levande historia - Schutzpass |
| Prisvinnere | Gennaro Verolino - Arsen Sakalov - Aljes Bjaljatski - Organización Femenina Popular - Sebastian Bakare - Brahim Dahane - Jelena Urlajeva - Narges Mohammadi - Sapiyat Magomedova - Justine Ijeomah - Rita Mahato – Islena Rey Rodriguez – Abdullah al-Khateeb – Gégé Katana Bukuru – Teodora del Carmen Vásquez – Najwa Alimi – Intisar Al-Amyal – S'bu Zikode – Anabela Lemos |
Billefjorden på kartet over SvalbardBillefjordenBillefjordenBillefjorden på kartet over Svalbard
Kart over Billefjorden på Svalbard. Oppmålt 1923 og 1924 ledet av Adolf Hoel.  Foto: Statens kartverk Sjø 
**Billefjorden** er den midtre av de tre fjordarmene innerst i Isfjorden på Spitsbergen på Svalbard. Fjorden er 30 km lang og 5–8 km bred og ligger mellom Bünsow Land og Dickson Land. 

Innerst i fjorden ligger den fraflyttede russiske bosettingen Pyramiden, samt De Geerfjellet (1023 m) og Nordenskiöldbreen. Det er en rekke fyrlykter langs kysten på begge sider av fjorden.

Helt i sørvest skjærer Skansbukta seg 2,2 kilometer nordover fra fjorden, med lagdelte fjellstrukturer og rikt planteliv. Østkysten tilhører Sassen-Bünsow Land nasjonalpark, men den strekker seg ikke ut i selve fjorden. Helt i sørøst avgrenses fjorden ved Gåsøyane og Gåsøyane fuglereservat, som også er et Ramsarområde.

Fjorden har navn etter den nederlandske hvalfangeren Cornelius Claeszoon Bille, som ifølge nedtegnelser skal ha vært i aktivitet i 1675. Det har vært brukt navn som *Klaas Billen Bay'* for å beskrive fjorden. Navnet ble opprinnelig brukt om Adventfjorden, men Dunér og Nordenskiöld anvendte navnet slik det brukes i dag. Sommeren 1939 utforsket en britisk-norsk-svensk ekspedisjon Dicksonfjordens, Billefjordens, of Woodfjordens devonske geologi og fossile fauna, anført av den svenske forskeren Erik A Stensiö, og med Anatol Heintz som leder for det norske forskningslaget.

Referanser
----------

1. ↑  Anatol Heintz og Sven Føyn, «The Downtonian and Devonian Vertebrates of Spitsbergen. VIII» - *The English-Norwegian-Swedish Expedition 1939 - Geological Results*, Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser, Oslo 1943, side 41.
2. ↑  Billefjorden *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt. Besøkt 13. mars 2013
3. ↑  Anatol Heintz og Sven Føyn, «The Downtonian and Devonian Vertebrates of Spitsbergen. VIII» - *The English-Norwegian-Swedish Expedition 1939 - Geological Results*, Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser, Oslo 1943.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
***Snømannen*** (originaltittel: *The Snowman*) er en britisk animerte eventyrfilm fra 1982 som handler som en snømann som blir levende. Filmen har et julemotiv og er lagt til en engelsk landsbygd i romjula, der en liten gutt får oppleve ei julenatt helt utenom det vanlige. Filmen ble produsert av TVC London for Channel 4 og er basert på ei bildebok fra 1978, skrevet og tegnet Raymond Briggs.

Bortsett fra fortellerstemmen i innledningen, er filmen uten dialog. Den inneholder mye musikk samt melodien "Walking in the Air", som ble komponert av Howard Blake. Musikken ble fremført av Sinfonia of London.

Man kan tydelig se at handlingen er lagt til Brighton. Flere landemerker skildres, blant annet Royal Pavilion og Brighton Pier.

Den ble første gang sendt på norsk TV julaften 1982 og har gått flere ganger i reprise.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* Off. nettside
* (en) *Snømannen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Snømannen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Snømannen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Snømannen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Snømannen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Snømannen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

Portal: Film


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Discogs
 |
***Miles Smiles*** er et jazzalbum fra 1966 med Miles Davis. Albumet ble spilt inn i oktober 1966 av Miles Davis' andre kvintett, som foruten ham selv bestod av Herbie Hancock, Ron Carter, Tony Williams og Wayne Shorter. Dette albumet var det andre av totalt fire som denne kvintetten spilte inn.

Tre av albumets sanger er blitt spilt live. «Dolores» er bare kjent fra én enkelt innspilling våren 1967, «Gingerbread Boy» og «Footprints» ble spilt oftere. Såvidt man kjenner til ble «Gingerbread Boy» siste gang innspilt sommeren 1969, mens «Footprints» også figurerer på uoffisielle opptak fra Fillmore West.

Tidligere liveversjoner av «Gingerbread Boy» (fra våren og sommeren 1966) beholder melodien komponert av Jimmy Heath fra originalversjonen på Milt Jacksons album *Statements* (fra 1962). Studioversjonen ble derimot endret og brukt ved senere anledninger.

Sporliste
---------

### Side 1

1. «Orbits» (Wayne Shorter) – 4:37
2. «Circle» (Miles Davis) – 5:52
3. «Footprints» (Wayne Shorter) – 9:46

### Side 2

1. «Dolores» (Wayne Shorter) – 6:20
2. «Freedom Jazz Dance» (Eddie Harris) – 7:13
3. «Gingerbread Boy» (Jimmy Heath) – 7:43

Musikere
--------

* Miles Davis – trompet
* Wayne Shorter – tenorsaksofon
* Herbie Hancock – piano
* Ron Carter – kontrabass
* Tony Williams – trommer

Produksjonsteam
---------------

* Teo Macero – plateprodusent
* Frank Laico – lydtekniker
* Vernon Smith – plateomslag

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Miles Smiles* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Miles Smiles* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Miles Smiles* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Miles Smiles* på AllMusic Rediger på Wikidata

  

Portal: Jazz


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Furfolkets primære bosettingsområde i SudanFurfolkets primære bosettingsområde i Sudan
*Den nasjonale Fur-bevegelses* flag
**Furfolket** (*fur*: **fòòrà**,*arabisk*: فور ) er et folkeslag bosatt i det vestlige Sudan. I 1983 ble det anslått at omkring 0,5 millioner mennesker tilhørte furfolket som primært bor i Darfurregionen. De tilhører sub-sahara befolkningsgruppen og lever tradisjonelt som fastboende åkerbrukere, de dyrker primært hirse. Deres språk fur tilhører den nilosaharariske språkgruppe og de aller fleste av dem er muslimer. Furfolket overtok denne religion, da deres land ble erobret av Kanemriket i middelalderen. Noen er siden begynt å bruke arabisk som deres primære språk. Samfunnet i landområdene er tradisjonalistisk, og på lokalt plan er landsbyens eldste den øverste myndighet.

Det tradisjonelle kjerneområde for furfolket er den fjellrike region omkring Jebel Sî, Jebel Marra, Wadi Salih og Zaligi; i dag lever de fleste av dem i lavlandet sørvest for dette område. En liten gruppe av furfolket lever på den andre side av grensen i nabolandet Tsjad.

Furfolket etablerte det nå forsvunne sultanatet Darfur, som i flere århundrer kontrollerte Darfurregionen, og folkegruppen er stadig områdets største og mest dominerende etniske gruppe. Navnet Darfur stammer fra denne periode og betyr «Furfolkets hjem».

Konflikter
----------

Furfolkets livsform har ofte ledet til konflikter med det nomadiske baggarafolket, som lever som nomadisk kvegfolk i det samme område. Spesielt i Jebel Marrafjellene i det sentrale Darfur har spørsmålet om rettigheter til vann og beitearealer medført spenninger. De har ulmet i mange år, men i de seneste år er de kulminert i åpne voldshandlinger, og i 2003 ble furfolket utsatt for en humanitær katastrofe som følge av Darfur-konflikten. Abdulwahid Mohammed Nour som er fur, grunnla SLM/A, som bekjemper Sudans sentralregjering og janjaweedmilitsen. Som følge av denne konflikten lever mange furer i flyktningleirer i Tsjad.

Referanser
----------

1. ↑  Furfolket hos ethnologue

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
***Milestones*** er en amerikansk stum historisk dramafilm fra 1920 regissert av Paul Scardon. Filmen er basert på Arnold Bennetts og Edward Knoblocks skuespill fra 1912 og følger livet til en britisk overklassefamilie fra 1860-årene til nåtid.

Handling
--------

På 1860-tallet blir det mer populært med skip bygd av jern. Men Richard Sibley, en treskip-bygger, motstår hardnakket disse forandringene. Dette fører til at han forbyr ekteskapet mellom datteren hans Rose og John Rhead, en talsmann for den nye metoden å produsere skip på. Denne urettferdigheten opprører Johns søster Gertrude så mye at hun avbryter forlovelsen sin med Richard Sibleys sønn Sam.

I mellomtiden stikker John og Rose av sammen, og gifter seg. 25 år senere har John blitt velstående, og har en datter som heter Emily. Gertrude, som fremdeles er ugift, forsøker å hjelpe niesen Emily med å gifte seg med mannen hun elsker: Arthur Preece. Men faren hennes ønsker at hun i stedet skal gifte seg med Lord Monkhurst, men Gertrude misslykkes. Det går 25 år til, og John forsøker igjen å blande seg inn i livende deres, ved å motsette seg ekteskapet mellom barnebarnet Muriel og ingeniøren Richard Sibley Jr.

Skuespillere
------------

* Lewis Stone som John Rhead
* Alice Hollister som Gertrude Rhead
* Gertrude Robinson som Emily Rhead
* Harvey Clark som Sam Sibley
* Mary Alden som Rose Sibley
* May Foster som Nancy Sibley
* Boyd Irwin som Arthur Preece
* Jack Donovan som Richard Sibley Jr
* Correan Kirkham som Muriel Pym
* Carroll Fleming som Thompson
* Lionel Belmore som Richard Sibley Sr
* Gerald Pring som Ned Pym / Lord Monkhurst

Referanser
----------

1. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 15. april 2023.
2. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 15. april 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Milestones (1920 film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Milestones* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
***Snøhulemannen*** er en norsk dokumentarfilm fra 2010 som handler om en mann som har levd ute i den norske fjellheimen i 30 år.

Handling
--------

Filmen følger livet til Sverre Nøkling som med gamle treski på beina beveger seg fra snøhule til snøhule. Hulene isolerer godt og beskytter ham mot kulden og snøstormen utenfor, og han har utviklet egne og morsomme løsninger på å overleve i de barske omgivelsene.

Det enkle levesettet hans er også en beskyttelse mot det materialistiske jaget i den moderne verden. Livet hans er helt forskjellig fra dagliglivet til folk flest. Omgitt av reinsdyr og med brøytebilsjåfører som nærmeste naboer, nyter Snøhulemannen friheten og filosoferer over samfunnet og sin egen tilværelse som avviker.

Dette er en film om en mann som lever på tvers av det norske A4-samfunnet og konsumkulturen, et korrektiv til utstyrsfiksert friluftsliv og en fortelling om en helt annerledes norsk villmarkshelt. Gjennom Snøhulemannens humoristiske og gjennomtenkte kritiske forhold til samfunnet fungerer filmen som et speil for oss som tilskuere. I refleksjonen over hans klare valg blir vi konfrontert med våre egne.

Snøhulemannen hadde norsk kinopremiere i mars 2010. Filmen er regissert av Fridtjof Kjæreng, mannen bak TV-suksessen med Lars Monsen. 
50 minutters versjonen ble sendt på TV2 første gang i 2010.

Priser
------

* 2010 Hovedprisen fra Zakopane internasjonale filmfestival
* 2010 Ungdomsprisen Zakopane internasjonale filmfestival
* 2010 Prisen «Vie des hommes – Ethnologie» Mountain Film Festival of Autrans

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Snøhulemannen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Snøhulemannen* i Nasjonalbibliotekets filmografi Rediger på Wikidata

* (no) *Snøhulemannen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Snøhulemannen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Snøhulemannen* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Norske filmer 2010 |
| --- |
| 
* *Asfaltenglene*
* *Brødre i krig*
* *Elias og jakten på havets gull*
* *En ganske snill mann*
* *En helt vanlig dag på jobben*
* *Hjem til jul*
* *Keeper’n til Liverpool*
* *Knerten gifter seg*
* *Kommandør Treholt & Ninjatroppen*
* *Kongen av Bastøy*
* *Limbo*
* *Maskeblomstfamilien*
* *Nokas*
* *Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt*
* *Oss & de andre*
* *Pelle Politibil går i vannet*
* *Snøhulemannen*
* *Sykt lykkelig*
* *To brødre*
* *Tomme Tønner*
* *Trolljegeren*
* *Yohan – Barnevandrer*

 |
Et **brevmerke** er en frimerkelignende etikett som plasseres på brev og andre postforsendelser i tillegg til ordinær frankering. Merkene brukes for å samle inn penger til og å øke bevissthet om veldedige formål. De eldste kjente julemerkene er danske julemerker fra 1904, og julemerker er den vanligste formen for brevmerker. Med utgangspunkt i det engelsk navnet kalles slike merker også for «cinderellamerker».

Det eldste norske julemerket er utgitt av Norske Kvinners Sanitetsforening i 1906, har et bilde av dronning Maud og teksten «til kamp mod tuberkulosen». Det eldste kjente brevmerket som er utigtt i Norge er fra 1897 og en utstilling i Lillehammer. 

Brevmerker har vært utgitt for veldedighet, som reklame for varer og utstillinger, som opprop for saker som avhold og målsak, diakoni, politiske partier og andre organisasjoner.

Litteratur
----------

* Einar Økland. *Brevmerke på norsk post : eit utval av reklamemerke, julemerke, propaganda, utstillingsmerke o.a.* Samlaget, 1988. ISBN 82-521-3104-2
* Vemund Ljødal. *Norske brevmerker*. Egen forlag, 1998-2002. 4 bind.
	+ *Brevmerker 1897-2001. 2. utg. 2002 ISBN 82-91774-08-0*
	+ *Brevmerker med ukjent utgiver, 1897-1998*. 1998. ISBN 82-91774-05-6
	+ *Merkater i Norge*. 2000. ISBN 82-91774-06-4
	+ *Julemerker*. – 2001. ISBN 82-91774-07-2

Eksterne lenker
---------------

* (en) Cinderella stamps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Einar Øklands samling av norske brevmerker (intervju, kommentarer og eksempler)
Våpenskjold for de britiske myndigheter og Nord-Irland.
**Britiske rettsvesen** viser til britisk lov som i Storbritannia har tre forskjellige rettssystem; engelsk lov (for England og Wales); nordirsk lov (basert på *common lov* – felles lov); og skotsk lov (et hybridsystem basert på *civil law* (som ikke norsk motsvarighet) og bestanddeler av *common lov* – Loven om Unionen av 1707 garanterer Skottland et eget rettssystem). 

For øyeblikket er Overhuset den høyeste domstolen for anker for alle kriminelle og sivile rettshendelser i England, Wales og Nord-Irland, og for alle sivile rettshendelser i Skottland. 
Under *Loven om Konstitusjonelle reformer av 2005* skal en ny øverste domstol, *Supreme Court of the United Kingdom*, tre i kraft i 2009.

Den øverste domstol for jurisdiksjon i England og Wales består av ankedomstolen, *Court of Appeal, High Court of Justice* (for privatrett) og *Crown Court* (for strafferett), mens den skotsk *sheriff courts* er en motsvarighet til engelske *county courts*.

Intet felles lovverk
--------------------

I Storbritannia finnes det ikke allmenn lov som isteden erstattes av delvis hevdvunne rettsregler, hvilket pleier å sammenfalle under benevnelsen uskrevne lover eller såkalte *common lov* – felles lov, til dels kongelige forordninger og parlamentsbeslutninger, såkalte *statute law* – lovfestet lov, dels såkalt *equity* – billighetsrett, det vil si rettsregler som har oppstått ved at rikskansleren har gitt mildere dom i tilfeller hvor *common law* ikke var tilstrekkelig, samt til dels i tilfeller som romersk og kanonisk rett.

Se også
-------

* Rettshistorie
* Storbritannias konstitusjon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**Gunmanprosjektet** var et amerikansk prosjekt som skulle avsløre tyvlytting av den amerikanske ambassaden i Moskva i 1984. KGB hadde greid å installert sofistikert spionvare 
i 16 IBM Selectric skrivemaskiner brukt i ambassaden som gjorde at de kunne få vite alt som ble skrevet på disse maskinene allerede fra 1976. Det var NSAs sjef for sambandssikkerhet, Walter J. Deeley, som 
stor som ansvarlig for prosjektet.

En aluminiumsstripe på skrivemaskinen ble av KGB byttet ut med en modifisert utgave som inneholdt en buffer som fanget opp tastetrykkene, og videresendte disse til en mottaker i nærheten ved hjelp av en komprimert burst-sending med jevne mellomrom.
Srømforsyningen ble besørget av skivemaskinen selv.
Spionvaren ble installert i Selectric II og III modellene.

Referanser
----------

1. ↑  «Operation Gunman: how the Soviets bugged IBM typewriters».
2. ↑  «Soviet Spies Bugged World's First Electronic Typewriters». Arkivert fra originalen 20. desember 2013. Besøkt 22. januar 2021.
3. ↑   Geoffrey Ingersoll.
"Russia Turns To Typewriters To Protect Against Cyber Espionage".
2013.
4. ↑  Sharon A. Maneki.
"Learning from the Enemy: The GUNMAN Project" Arkivert 3. desember 2017 hos Wayback Machine. Arkivert 3 desember 2017 hos Wayback Machine.
2012.
En **postby** (engelsk *post town*) er i Storbritannia en del av alle postadresser. Begrepet brukes fordi postby og faktisk bosted kan avvike; det faktiske bostedet vises av postkoden og eventuelt ellers i adressen. For å sikre at brev blir levert i tide må postbyen alltid inkluderes ved adressering av brev i eller til Storbritannia.

Organisering
------------

Det er pr. 2007 omkring 1500 postbyer. Disse defineres av Royal Mail ut fra postverkets egne kriterier. De fleste postbyer inneholder flere postdistrikter, og de kan dekke flere byer og landsbyer. En postbys grenser overlapper sjelden politiske og administrative grenser, og grupperer også steder som ellers ikke har noe spesielt felles sammen. Årsaken til dette er at det sentrale for Royal Mail er å lage praktiske ruter i forhold til sorteringskontorene, og veiforbindelser og avstand er derfor viktigere enn grensene som er definert for andre formål.

Noen steder tilhører flere postbyer samme postdistrikt, og i noen få tilfeller kan ett enkelt postdistrikt omfatte flere postbyer. I disse tilfellene er det bare de to siste sifrene i postkoden som identifiserer postbyen. 

Postbyens område sammenfaller i mange tilfeller med området som betjenes av et sorteringskontor. Dette er ikke en fast regel, og det er også eksempler på at flere postbyer deler sorteringskontor, mens man i større postbyer kan finne flere sorteringskontorer.

Adressering
-----------

Royal Mail ber om at postbyen alltid tas med i adressen. Den skal plasseres rett over postkoden, og helst være skrevet mer kapiteler, for eksempel:

1 Valance Road
LONDON
E2 1AA
I større postbyer er det vanlig å legge til et mer spesifikt stedsnavn, kalt *dependent locality*. Dette er i de fleste tilfeller ikke en påkrevet del av adressen, men det er vanlig og anses som fornuftig å legge den til. Dersom det ikke lykkes å sortere brevet automatisk, eller dersom det er feil i en annen del av adressen, vil dette stedsnavnet gjøre det langt enklere å sortere manuelt. Et eksempel er:

1 Valance Road
Bethnal Green
LONDON
E2 1AA
Noen steder brukes også en *double dependent locality*, en ekstra linje med stedsangivelse. Dette gjøres der det er to veier med samme navn i et område. 

Tidligere hadde man også en spesiell adresseringsform der postbyen var helt atskilt fra det geografiske stedet brevet skulle til, for eksempel:

1 High Street
Sewardstone
VIA LONDON
E4 1AA
I eksempelet skal brevet til Sewardstone i Essex, som er det eneste stedet utenfor Stor-London som tilhører postbyen London. Bruken av VIA for å angi dette blir nå frarådet av Royal Mail, fordi det påvirker effektiviteten av de automatiske sorteringsmaskinene negativt.

Se også
-------

* Liste over Storbritannias postbyer
*Ariolimax columbianus*,   
*Ariolimax californicus*.   
*Ariolimax columbianus*, Canada   
**Banansnegler** er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene i familiegruppen skogsnegler. Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall.

De finnes ikke i Norge eller Europa, men er utbredt i Mellom- og Nord-Amerika.

Utseende
--------

Banansnegler er vanligvis gule og ikke helt ulike bananer, noe som grunnen til navnet. Men noen av artene kan være brune, grønne eller nesten hvite. *Ariolimax columbianus* har mørke flekker, disse kan nesten helt dekke den gule fargen. Den er den nest største landlevende sneglen i verden og kan bli opptil 25 centimeter. Den største er *Limax cinereoniger* som finnes i Europa, den kan bli hele 30 cm.

Banansnegler har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier. De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge. Man kan lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa.

Levevis
-------

Banansnegler lever for det meste av døde plantedeler og døde dyr (åtsler), som den spiser. Den har ikke tenner, men en raspetunge, som den kan raspe i seg maten med.

Banansnegler finnes på fuktige steder med skygge. Den er aktive om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte undere steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt, lukker den åpningen til kapphulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.

Banansnegler er hermafroditter (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre. De legger flere hundre egg i små grupper, på skyggefulle fuktige steder. Etter noen uker klekker eggene. De nyklekkete sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene. Utviklingstiden til et voksent individ kan variere etter arten.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* bløtdyr (Mollusca)
	+ snegler (Gastropoda)
		- lungesnegler (Pulmonata)
			* delgruppe Stylommatophora
				+ overfamilie Helicoidea
					- familie skogsnegler (Arionidae)
						* slekt banansnegler – *Ariolimax*
							+ *Ariolimax californicus* J. G. Cooper, 1872
							+ *Ariolimax columbianus* (Gould, 1851)
							+ *Ariolimax dolichophallus*

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Banansnegler* – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen Rediger på Wikidata

* (en) *Banansnegler* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Banansnegler* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Banansnegler* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Banansnegler* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Ariolimax* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Ariolimax* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Immivering** er en magisk form for teleportering i *Harry Potter*-bøkene av J.K. Rowling. En magiker kan forsvinne (*eksivere*) fra et sted, og med en gang dukke opp igjen (*immivere*) et annet sted. Både eksivering og immivering er typisk fulgt av et skarpt smell, muligens forårsaket av den plutselige bevegelsen i luften som kommer av den plutselige tilstedeværelsen eller mangelen på kroppens volum. Når Harry immiverer sammen med Albus Humlesnurr i *Harry Potter og Halvblodsprinsen*, får leserne av boken vite at det å immivere medfører en veldig ubehagelig følelse av å klemmes, som om man blir sendt gjennom et trangt gummirør.

Det å immivere blir lært mens magikerne går i sitt sjette år på skolen, det året man blir myndig (17 år i magikersamfunnet). Treningen er vanskelig, og det er en risiko for at man skal splutsje — fysisk delt mellom to forskjellige lokaliteter, og avhengig av hjelp fra magidepartementets Magiannullerings-patrulje for å bli hel igjen. Splutsjing virker å være vanlig mens man tar immiveringskurset som Galtvort arrangerer for sine sjetteårsstudenter. Merkelig nok vil man ende uskadd, selv om man blir splutsjet. Det virker som om kroppsdelene fortsatt henger sammen på et vis. En magiker må være 17 år og bestå eksamenen i immivering før han kan immivere på egen hånd. Det blir også sett på som en noe upålitelig transportmetode over lengre distanser, og selv de som er erfarne immiverere kan foretrekke andre transportmetoder, som sopelimer, enkelte ganger. Ingen, ikke engang Albus Humlesnurr, er i stand til å immivere til og fra noe sted ved Galtvort på grunn av gamle formler som er lagt på stedet (selv om både Noldus og Krynkel greier det i bok 6), og magikere kan «binde» andre magikere i magiske bånd for å forhindre at de skal immivere (Humlesnurr gjør dette mot flere dødsetere i magidepartementet i *Harry Potter og Føniksordenen*).

Portal: Litteratur
Møbeltapetserer i arbeid
En **møbeltapetserer** er en håndverker med et arbeidsområde som hovedsakelig omfatter restaurering av gamle stoppede møbler og tillaging av nye.

En møbeltapetserer bygger opp underlag av bæreduk og fjærer, binder fjærene sammen og monterer på stoppmaterialer. Til slutt blir dette trukket med trekkmateriale i hud eller møbelstoff som man skjærer til.

En viktig del av arbeidet er vurdering av stilart, valg av materialer til møbelets enkelte deler, tilskjæring og stansing av forskjellige typer materialer og møbelsøm. En møbeltapetserer arbeider ofte i små verksteder eller møbelbedrifter og arbeidsoppgavene er for det meste spesialoppdrag.

Til forskjell fra industritapetserfaget består arbeidet i møbeltapetserfaget av mye håndarbeid, og materialene som brukes er naturmaterialer som hestetagl, krøllhår, alfagress, jute, silke med mere.

Utdannelse
----------

I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og tekstil.

Møbeltapetsererfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

Referanser
----------

1. ↑  Utdanningsdirektoratets informasjon om ordningen Arkivert 10. juni 2016 hos Wayback Machine.

Se også
-------

* Møbelstopping
* Industritapetser

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata*
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av møbeltapetserer
* Design og håndverk – Møbeltapetserer

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC
 |
De Havilland DH 60 Cirrus Moth (G-EBLV)
**de Havilland DH 60 Moth** var et skole- og treningsfly som ble bygget av de Havilland i en ti-års periode fra 1925. Det ble også bygget på lisens i Canada, Australia, Frankrike, Finland og Norge. Det ble bygget i mer enn 1 600 eksemplarer. 

Flyet var en forminsket utgave av fabrikkens DH 51 som bare var blitt bygget i tre eksemplarer. 

DH 60 Moth ble bygget med forskjellige motorer og fikk navn etter motoren **Hermes Moth**, **Genet Moth**, **Gipsy Moth** , **Cirrus Moth** og **Moth Major**. Moth-navnet ble så populært at Geoffrey de Havilland valgte å beholde det på senere modeller, som f. eks Tiger Moth

Den første de Havilland Moth fløy den 22. februar 1925. Det var et attraktivt fly og prisen var overkommelig for mange, i 1929 kostet en Moth 650 britiske pund og ble ofte valgt av flyklubber som etterhvert ble stiftet. 

Flyet ble brukt i et antall rekordflyvninger. Den britiske kvinnelige flypioneren Amy Johnson fløy sin Moth (G-AAAH «Jason») 17 700 km til Australia. En annen av datidens britiske flypionerer, Jean Batten benyttet en Gipsy Moth i sine flyvninger til India og Australia og tilbake.

De første Moth som ble bygget hadde vinger som kunde foldes inn langs skroget for å spare lagringsplass i f.eks en hangar.

Varianter av flytypen
---------------------

* DH.60 Moth Cirrus I: 1925-26, to prototyper og 31 fly produsert.
* DH.60 Moth Cirrus II: 1926-27, 32 fly produsert.
* DH.60 Genet Moth: 1927, seks fly produsert for Air Ministry.
* DH.60X Moth Cirrus III: fra 1928: 338 fly produsert.
* DH.60G Gipsy Moth: fra 1928, 565 fly produsert av deHavilland, lisensproduksjon 40 i Frankrike, 18 i USA, 32 i Australia.
* DH.60M (Metal) Moth: fra 1928, 536 produsert av de Havilland i England og 40 i Canada, lisensproduksjon 161 i USA, 10 i Norge.
* DH.60G Ill Moth: 1932, 47 produsert.
* DH.60G III Moth Major: fra 1934, en prototype og 96 fly produsert.
* DH.60T Moth Trainer: fra 1931, to prototyper og 47 fly produsert.

Flytypen i Norge
----------------

DH 60 ble bygget på lisens ved Kjeller Flyfabrikk. I perioden 1928 til 1940 ble det bygget 10 DH. 60 for Hærens Flygevåpen, som i tillegg kjøpte tre fra fabrikken i England.

Andre lisensbygde Moth
----------------------

Moth ble bygget på lisens av den finske flyfabrikken «Valtion lentokonetehdas», som bygde til sammen 21 fly hvorav 18 til det finske flyvåpen. Flyene ble brukt vinterkrigen.

Spesifikasjoner (DH 60G Gipsy Moth)
-----------------------------------

DH 60 Cirrus Moth
* Besetning = To, (flyger og passasjer eller elev)
* Lengde = 7,29 m
* Vingespenn = 9,14 m
* Høyde = 2,68 m
* Vingeflate = 22.6 m²
* Vekt uten last = 417 kg
* Vekt, lastet = 794 kg
* Motor = de Havilland Gipsy 4-sylindret Rekkemotor 100 hk
* Toppfart = 169 km/t
* Marsjfart = 137 km/t

Referanser
----------

1. ↑  Bransom 1991, p. 16.

Eksterne lenker
---------------

* de Havilland D.H.60 Moth

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
**de Havilland DHA-3 Drover** var et australsk bygget, lavvinget, tre-motors passasjerfly, konstruert og bygget av de Havilland Australia sent på 1940-tallet. Flyet hadde likhetstrekk med den to-motors, britisk-bygde De Havilland DH 104 Dove

Det ble kun bygget 20 eksemplarer av denne flytypen som fløy for første gang i 1948. Flyet ble benyttet som passasjer- og fraktfly av de australske selskapene Qantas og TAA. Modellen er likevel mest kjent som ambulanseflyet som Royal Flying Doctor Service brukte til et godt stykke ut på 1960-tallet.

Drover ble bygget for å erstatte de Havilland Dragon Rapide som da var i utstrakt bruk i Australia, også hos Royal Flying Doctor Service.

Spesifikasjoner
---------------

Drover VH-DHM tilhørende Historical Aircraft Restoration Society.
### Dimensjoner

* Lengde: 11 m
* Vingespenn: 17,38 m
* Høyde: 3 m
* Tomvekt: 1 859 kg
* Lastekapasitet: 681 kg
* Max. take-off vekt: 2 950 kg
* Max drivstoff: 408 liter
* Besetning: 1 pilot
* Passasjerer: 6–8

### Ytelser

* Toppfart: 225 km/t
* Marsjfart: 201 km/t
* Rekkevidde: 805 km
* Stigningsevne: 244 m/min
* Startlengde: 475 meter
* Landingslengde: 460 meter (1 500 fot)
* Motorer: 3× De Havilland Gipsy Major Mk-10 4-sylindret luftkjølt rekkemotorer: 145 hk

Eksterne lenker
---------------

* Foto av prototypen
Matvej Sjisjkovs scenedekorasjon for urframføringa i 1870: Scene 25, Boris' hus
***Boris Godunov*** er et drama av Alexander Pusjkin utgitt i 1831.

Pusjkin skrev stykket i 1825, men sensurmyndighetene godkjente det ikke for framføring før i 1866. Stykket ble urframført 17. september 1870 på Mariinskij-teatret i St. Petersburg av personell fra Aleksandrinskijteateret. Pusjkins opprinnelige, usensurerte tekst (i engelsk oversettelse) ble første gang oppført 12. april 2007 på Princeton University i USA. 

Stykket består av 24 scener, hovedsakelig på blankvers. Handlingen er lagt til den store urotiden og temaet er maktkorrumpsjon og folkets avmakt og vankelmodighet.

Litteratur
----------

* Martin Schulze: *Alexander S. Puschkin: Boris Godunow – Dichtung und Wirklichkeit.* Ullstein Buch Nr. 5006. Ullstein, Frankfurt/Main 1963.
* Chester Dunning, Caryl Emerson, Sergei Fomichev og Lidiia Lotman: *The Uncensored Boris Godunov: The Case for Pushkin's Original Comedy, with Annotated Text and Translation*, Wisconsin Center for Pushkin Studies, ISBN 978-0-299-20760-1. Oversettelse av russiske tekster ved Antony Wood.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA
 |

Portal: Litteratur
**Denis Voronenkov** (russisk: Денис Николаевич Вороненков født 10. april 1971 i Gorkij, død 23. mars 2017 i Kyiv) var en russisk advokat og politiker. Han startet sin karriere i hæren allerede som ung gutt da han fikk plass på en av deres skoler i Leningrad. 17 år gammel fullførte han den og gikk inn i ordinær tjeneste i 1988. Der fikk han anledning til videre studier som del av tjenesten. Han studerte da juridiske fag. I 1999 forlot han hæren for å gå inn i politikk. Han hadde da nådd graden oberst.

Hans første sivile jobb var for partiet Enhet i Statsdumaen i år 2000. Deretter var han rådgiver i Høyesterett, viseborgermester i Narjan-Mar og viseguvernør i Nenetsk. Fra 2004 til 2007 jobbet han så for Det føderale narkotikapolitiet i Russland før han gikk over i en akademisk karriere. I 2009 forsvarte han sin doktorgrad, deretter fikk han en undervisningsstilling ved en handelshøyskole i St. Petersburg.

I 2011 ble han valgt inn i Statsdumaen for Den russiske føderasjons kommunistparti. Men han ble ikke gjenvalgt i september 2016 og gikk ut av Statsdumaen i oktober samme år. Han mistet sin politiske immunitet i desember og ble da anklaget for korrupsjon. Men han ga opp sitt russiske statsborgerskap, flyttet til Ukraina i oktober 2016 og fikk ukrainsk statsborgerskap der i desember 2016.

Etter at han kom til Ukraina, rettet han skarp kritikk mot president Vladimir Putin for anneksjonen av Krim. Han var også et viktig vitne for ukrainske myndigheter i saken mot tidligere president Viktor Janukovytsj. 23. mars 2017 ble han drept på gaten i Kyiv i et attentat hvor også attentatmannen ble drept av Voronenkovs livvakt.

Referanser
----------

1. ↑   Le Monde, «Un ex-député russe réfugié en Ukraine abattu à Kiev», utgitt 23. mars 2017, besøkt 23. mars 2017[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* Han rømte fra Putin. Så ble han likvidert på åpen gate i Kiev. Artikkel hos aftenposten.no
* Om Voronenkov hos en.crimerussia.com

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |