recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*ASA kan også være en forkortelse for acetylsalisylsyre eller allmennaksjeselskap*.

**Asa** var ifølge Bibelen en konge i tostammeriket Juda i den tidligere delen av kongetiden. Historien om ham står i 2. Krønikebok fra kapittel 14 – 16.

Asa var sønn og etterfølger av Abia. Asa viste seg å være en fremragende styresmann og en som tjente Gud. Han gjorde mye for å fremme tilbedelsen og han fjernet avgudene. Da det ble krig med kong Serah fra Nubia, gikk han til kamp og vant. 

Senere i sin regjeringstid sies det imidlertid at han begynte å oppføre seg dårligere. Da det ble en kamp mellom ham og tistammerikets konge Basja, stolte han ikke på Gud. Isteden inngikk han et kompaniskap med Arams konge Ben-Hadad. Da kom det en profet til ham og irettesatte ham. Men han ville ikke høre på profeten og fikk ham satt i fangenskap. 

Det fortelles til slutt i 2. Krønikebok 16 om hans storslåtte begravelse.

Referanser
----------

1. 1 2   Første Krønikebok, avsnitt, vers eller paragraf 10, kapittel 3[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 2. Krønikebok kapittel 14 med lenke til 15 og 16

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GND
 |

Portal: Litteratur
**Ala Bashir** (født 1939) er en irakisk lege og maler, mest kjent som Saddam Husseins livlege.

Bashir tok spesialistutdanning i plastisk kirurgi i Storbritannia i 1968 – 72. I 1981 gjennomførte han Midtøstens første vellykkede påsying av en avkuttet hånd.

I 1983, mens krigen mellom Iran og Irak raste, bestemte Saddam Hussein at noen av legene som hadde gjort en innsats for å redde soldaters og offiserers liv og lemmer, skulle hedres. 25 leger fra hele Irak, og fra ulike fagfelter, ble innkalt – deriblant Bashir. Men det var like mye maleriene hans som gjorde at Saddam Hussein ville ha Bashir som sin livlege. Under Gulfkrigen, en februarkveld i 1991, ble Bashir oppringt og tilkalt til sykehuset. Han fikk beskjed om at presidenten var alvorlig skadet og at han måtte innfinne seg umiddelbart. Da han kom inn på operasjonssalen, så han Saddam liggende der på et bord, i militæruniform. Jeg trodde han var død, for han lå der livløs med blod i ansiktet og på hendene, forteller Bashir. Men presidenten levde. Han var blitt utsatt for en bilulykke, og hadde fått et dypt kutt i haken, et kutt i kinnet og i pannen, og høyre lillefinger var nesten kuttet av. Saddam bad Bashir om å sy pent og ikke legge på bandasje, for han skulle møte en av Mikhail Gorbatsjovs politiske rådgivere dagen etter og det skulle overføres på TV. Ingen måtte se at han var såret. Bashir fullførte oppgaven, og påstår at ingen kunne se spor etter ulykken i Saddams ansikt på TV-skjermen dagen etter. Han påstår å ha utført mer enn 12 000 neseoperasjoner og ansiktsløftninger i Irak.

Bashir er også en kjent kunstner i Irak. Hans bilder, skulpturer og monumenter rørte ved helt spesielle strenger hos Saddam, og presidenten gjorde ham etter hvert til en fortrolig samtalepart både i krig og fred.

Bashar besøkte Norge i 2004 hvor han blant annet var gjest i talkshowet *Først & sist*.

I 2004 utgav NRK-journalist, Lars Sigurd Sunnanå en bok om hans liv kalt *Saddams fortrolige*.

Referanser
----------

1. ↑   datos.bne.es, BNE-identifikator XX1705972, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   DACS register, DACS ID (tidligere) 610b1a3d-68b2-de11-b4a5-00237d073984[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   LIBRIS, SELIBR 239002, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   BnFs generelle katalog, catalogue.bnf.fr, besøkt 25. mars 2017[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2  Feiring, Eline (1. juli 2004). «Saddams krigskirurg». *Tidsskrift for Den norske legeforening* **(norsk)**. ISSN 0029-2001. Besøkt 4. juli 2021.
6. ↑  NRK (3. september 2003). «Populært med bok fra Saddams lege». *NRK*. Besøkt 4. juli 2021.
7. ↑  «Saddams fortrolige av Ala Bashir». *bokelskere.no*. Besøkt 4. juli 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside Arkivert 30. november 2006 hos Wayback Machine.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NDL **·** BNE
 |
Kiruna stadshus.
**Gamle Kiruna rådhus** (**Gamla stadshuset, Kiruna**) var en bygning i Kiruna i Sverige som var sete for administrasjonen i Kiruna kommune i Lappland i Norrbottens län fram til 10. august 2018 da virksomheten ble flyttet til det nye rådhuset. Det ble revet i våren 2019. Bygningen ble innviet i 1963 og fungerte også som kunsthall. 

I oktober 2009 ble det rapportert at huset kommer til å bli revet på grunn av LKAB:s gruvedrift. Alternativet hadde vært å flytte huset, men dette er ansett som for dyrt og komplisert.

Rådhuset er tegnet av arkitekt Artur von Schmalensee som kalte konstruksjonen for «Igloo» på grunn av det lave inngangspartiet inn mot en stor åpen hall med høye vinduer. Bygningen ble oppført mellom 1959 og 1962. 

I 1964 ble den tildelt Kasper Salin-prisen for «Sveriges vackraste offentliga byggnad».

Bygningen kalles også «Kirunabornas vardagsrum» ettersom det er en velfungerende møteplass.

Referanser
----------

1. ↑  Sternlund, Hans (10. august 2018). «Nu stängs det gamla stadshuset i Kiruna för gott». *SVT Nyheter* **(svensk)**. Besøkt 26. april 2021.
2. ↑  Sternlund, Hans (30. april 2019). «Så reagerar Kirunaborna på stadshusets rivning». *SVT Nyheter* **(svensk)**. Besøkt 26. april 2021.
3. ↑  Kirunas stadshus ska rivas-Byggnadsvårdsbloggen
4. ↑  Stillsamt motstånd räddar inte Kiruna stadshus, Norrbottens kuriren 11. februar 2011
5. ↑  Verk av von Schmalensee-Arkitektregistret[*død lenke*]
6. ↑  Mottakere - Kasper Salin-prisen Arkivert 12. januar 2014 hos Wayback Machine.

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Gamle Mandalsvei ved Kjærrane
Gamle Mandalsvei ved Kvislevann i Songdalen.
**Gamle Mandalsvei** (11-21, 2a-200) er en vei i bydelen Grim/Dalane i Kristiansand. Den kalles også postveien (anlagt 1791) og har sitt løp fra Krossen ved Krossen skole via boligområdet i Suldalen, langs Grotjønn (29 moh) til Kvislevann (125 moh) og ned til Farvannet (24 moh) i Songdalen.

20 eiendommer er matrikulert til Gamle Mandalsvei. Nummer 22 er området hvor Tinnheiabakken lå, mens nr. 200 er området ved Kjærrane som er et populært utfartssted.

Veien var tidligere hovedtrasé for veiforbindelsen fra Kristiansand og videre vestover til Greipstad, Søgne og Mandal. I Greipstad ble veien tidligere kalt Gamle byvei.

Veien var tidligere barnevandringsvei, en del av Vestlandske hovedvei og er i dag en del av Nasjonal sykkelrute nr 1.

Referanser
----------

1. ↑  Postens adressesøk
2. ↑  Gamle Mandalsvei Arkivert 18. november 2017 hos Wayback Machine. UT.no
3. ↑   KJÆRRANE GRÅMANNEN GROTUNGA KROKVANN ÅMLIKNUTEN Lommekjent (/ruter/exploratory\_search#)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
Et **Cullen-tall** er i matematikken et naturlig tall i rekken *n · 2n + 1* (skrives *Cn). Disse tallene ble først studert av James Cullen i 1905. Cullen-tall er spesielle typer Proth-tall.*

Christopher Hooley viste i 1976 at den aritmetiske tettheten til de positive heltallene {\displaystyle n\leq x} er *o(x)* for {\displaystyle x\to \infty }, hvis *Cn* er et primtall. Dermed er nesten alle Cullen-tall sammensatte tall. Hooleys bevis ble igjenarbeidet av Hiromi Suymama for å vise at det virker for alle tallrekker *n · 2n+a + b* hvor *a* og *b* er heltall, særlig også for Woodall-tall. Den eneste kjente **Cullen-primtallene** er:

1, 141, 4713, 5795, 6611, 18496, 32292, 32469, 59656, 90825, 262419, 361275, 481899, 1354828, 6328548, 6679881.
Ennå er det antatt at det er uendelig mange slike.

I august 2009 er det høyeste kjente Cullen-primtallet 6 679 881 × 26 679 881 + 1. Det er et megaprimtall med 2 010 852 sifre og ble oppdaget av en PrimeGrid-aktør fra Japan.

Et cullen-tall *Cn* er dividerbar med *p = 2n - 1* hvis *p* er et primtall av formen {\displaystyle 8k-3}, videre følger det fra Fermats lille teoem at hvis *p* er et oddetall og primtall, divideres p med *C**m*(*k*) for hver *m*(*k*) = (2*k* − *k*) 
 (*p* − 1) − *k* (for *k* > 0). Det har også blitt vist at primtallet *p* deler *C*(3*p* − 1) / 2 når Jacobi-symbolet (2 | *p*) er +1.

Det er ukjent hvorvidt det eksisterer et primtall *p* som *C**p* også er primtall. Noen ganger er et **generalisert Cullen-tall** definert som et tall i formen *n* · *bn* + 1, hvor *n* + 2 > *b*, og hvis et primtall kan bli skrevet sånn, kalles det et **generallisert Cullen-primtall**. Woodall-tall kalles noen ganger **Cullen-tall av andre sort**.

Referanser
----------

1. ↑  «The Prime Database: 6679881\*2^6679881+1». *Chris Caldwell's The Largest Known Primes Database* **(engelsk)**. Besøkt 15. juli 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MathWorld
 |
Ranfjorden til høyre og Litlsjona til venstre. Fjellet mellom er Laupen og er del av en halvøy som skiller de to fjordene. Foto: Øyvind Rask.
Utsikt innover den ytre delen av Ranfjorden
**Ranfjorden** (også kalt *Rana*, *Ranen* og *Ranafjorden*) er en 67 kilometer lang fjord i den nordlige delen av Helgeland. Den innerste delen av fjorden, fra Hemnesberget til Mo i Rana, kalles også **Nordrana**.

Fjorden strekker seg fra kysten innenfor Dønna i sør, nordøstover til Mo i Rana. Den ytre delen av fjorden er forholdsvis trang med bratte sider. Fjordens indre del har en mer frodig skog og tildels oppdyrkede steder. I sør er Elsfjorden nesten avstengt fra Ranfjorden av Hemneshalvøya.

Dybden på fjorden er 540 meter meter i den indre delen.

Ved Fossetangen i bydelen Selfors i Mo i Rana renner Ranelva ut i Ranfjorden.

Det gikk et ras i området i forbindelse med jordskjelvet på Helgeland den 31. august 1819.

Referanser
----------

1. ↑  «Ranfjorden». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 25. februar 2017.
2. ↑  «Nordrana». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 25. februar 2017.
3. ↑  Ranfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ranfjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Algeries flagg
Algeries orlogsflagg
**Algeries flagg** er vertikalt delt i to like felter, grønt mot stangen og hvitt ytterst. På midten er en rød halvmåne og en rød femtakket stjerne. Grønnfargen, halvmånen og stjernen er vanlige islamske symboler, mens det hvite symboliserer renhet. Rødt står for martyrenes blod, ofret i kampen for fedrelandets frihet. Samme flagg gjør tjeneste også som statsflagg til sjøs og på land, samt som handelsflagg. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.

Flagget ble opprinnelig innført i 1948 som Den nasjonale frigjøringsfrontens flagg. Da landet ble uavhengig 3. juli 1962 ble det godkjent som Algeries nasjonalflagg. 

Det er uenighet om flaggets opprinnelse. Ifølge en tradisjon ble det først tatt i bruk av frigjøringshelten Abd el-Kadar, men det er mer sannsynlig at det ble tegnet av Messali Hadj i 1928 i forbindelse med at han startet den politiske grupperingen Nord-Afrikas stjerne.

Orlogsflagg
-----------

Algeries orlogsflagg er som nasjonalflagget med tillegg av to korslagte røde ankere i øvre hjørne ved stangen. Også orlogsflagget er i størrelsesforholdet 2:3.

Litteratur
----------

* *Album des pavillons nationaux et des marques distinctives. National flags and distinctive markings*, Service hydrographique et océanographique de la marine, Brest, 2000

| * v
* d
* r
Afrikanske flagg |
| --- |
| Selvstendige land | 
* Algerie
* Angola
* Benin
* Botswana
* Burkina Faso
* Burundi
* Djibouti
* Egypt
* Ekvatorial-Guinea
* Elfenbenskysten
* Eritrea
* Eswatini
* Etiopia
* Gabon
* Gambia
* Ghana
* Guinea
* Guinea-Bissau
* Kamerun
* Kapp Verde
* Kenya
* Komorene
* Republikken Kongo (Kongo-Brazzaville)
* DR Kongo
* Lesotho
* Liberia
* Libya
* Madagaskar
* Malawi
* Mali
* Marokko
* Mauritania
* Mauritius
* Mosambik
* Namibia
* Niger
* Nigeria
* Rwanda
* São Tomé og Príncipe
* Senegal
* Den sentralafrikanske republikk
* Seychellene
* Sierra Leone
* Somalia
* Sudan
* Sør-Afrika
* Sør-Sudan
* Tanzania
* Togo
* Tsjad
* Tunisia
* Uganda
* Vest-Sahara
* Zambia
* Zimbabwe

 |
| Territorier | 
* Ceuta
* Det britiske territoriet i Indiahavet
* Kanariøyene
* Madeira
* Melilla
* Réunion
* Saint Helena
* Tristan da Cunha

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Lene Egeli** (født 27. mars 1987 i Stavanger) er en norsk modell fra Stavanger. Hun vant Frøken Norge-konkurransen i 2008, og representerte Norge i Miss World 2008 i Johannesburg, Sør-Afrika, den 13. desember 2008. Vinneren av konkurransen ble Ksenia Sukhinova, Frøken Russland. Egeli ble ikke en av de 15 semifinalistene, men gikk videre til topp 32 i delkonkurransen Miss World Top Model.

Hun har vært modell i flere år, og har blant annet vært med i den norske versjonen av det amerikanske realityprogrammet Top Model på TV3 (2.-plass), Årets Ansikt (3.-plass og lesernes favoritt), spilt inn reklamefilm for Revlon og vært med i en modellkonkurranse i Kina. Hun bor for tiden i Oslo.

Egeli vant Frøken Norge foran en annen jente fra Stavanger, Mariann Birkedal. Birkedal representerte Norge i Miss Universe 2008, og senere også i Miss World 2010, der hun plasserte seg som en av de syv beste.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lene Egeli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Top model TV3
* Frøken Norge Profil
* Lene (21) ble Frøken Norge 2008

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Russiske GRAUs store emblem
**Hoveddirektoratet for missiler og artilleri underlagt forsvarsdepartementet i Den russiske føderasjon** (**GRAU**) (russisk: **Главное ракетно-артиллерийское управление МО РФ** (**ГРАУ**), *Glavnoye raketno-artilleriyskoye upravleniye MO RF (GRAU)*) er en avdeling i Russlands forsvarsdepartement. Det er underordnet sjefen for våpen og ammunisjon i de russiske væpnede styrker, en viseforsvarsminister.

Direktoratets rolle er å lage en GRAU-indeks til alle viktige våpen og alt viktig materiell i hele Russland. Ved hjelp av denne indeksen kan en raskt finne fram til materiellbiten og få en indikasjon om hva det er.

Historie
--------

Organisasjonen kan dateres tilbake til 1862 da den ble etablert under navnet "Главное артиллерийское управление" (ГАУ – **GAU**). "R" fra "raketter" ble lagt til tittel i 1960.

Egne materiell-lagre
--------------------

Ifølge tidsskriftet Kommersant-Vlast i 2005, er følgende arsenaler etablerte:

* 60. arsenal i Kaluga
* 55. ved Rzjev,
* 75. ved Serpukhov
* 80. ved Gagarskij
* 116. ved Krasno-Oktjabrskij

Sjef
----

Generalløytnant Nikolaj Parshin har vært sjef for GRAU siden 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Kommersant-Vlast, Vys Rossikaya Armiya, 2005
**Autoreg** er Statens vegvesens nettbaserte løsning for kjøretøyregistrering. Ved å benytte dette systemet kan bilforhandlere registrere nye og brukte biler uten å møte opp på en trafikkstasjon. Systemet ble tatt i bruk for nyregistrering i 2001 og for omregistrering i 2006.

Biler som skal registreres via Autoreg må være type-godkjent eller enkelt-godkjent. Alle nødvendige avgifter må også være på konto hos Tolletaten før omregistreringen kan skje. Per 2007 var det bare DnB NOR som hadde online-system for slik betaling. 

Autoreg ble i 2005 nominert til Rosingprisen i kategorien eNorge.[]

I 2007 var det ca 900 bilforhandlere som benyttet systemet ved nybilregistrering av personbiler, og 200–250 forhandlere som benyttet det til omregistrering. Det året ble 70 prosent av alle nyregistreringer gjort med Autoreg, mens bare 4 prosent av omregistreringen ble gjort med systemet.

I april 2011 ble det åpnet for registrering også av elbiler gjennom Autoreg.

Referanser
----------

1. ↑  Bilbransjen nr 12, 2007: Nøler med online-omregistrering[*død lenke*]
2. ↑  elbil.no, 6. april 2011: Vi gratulerer Vegdirektoratet! Arkivert 20. oktober 2011 hos Wayback Machine.
**Reindert «Rein» Berend Jan de Waal** (født 24. november 1904 i Amsterdam, død 31. mai 1985 i Amsterdam) var en nederlandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin.

De Waal vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det nederlandske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak India. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turnering og den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. Nederland vant sin gruppe og i finalen møtte de India som var vinnere av den andre gruppen. Finalen, som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere, tapte Nederland med 0-3. De Waal spilte alle fire kampene i OL-turneringen.

Åtte år senere, under OL 1936 i Berlin, vant han en bronsemedalje med det nederlandske laget i landhockey bak India og Tyskland. Nederland vant sin gruppe men tapte semifinalen med 0-3 til Tyskland. I bronsefinalen vant de over Frankrike med 4-3. De Waal spilte alle fem kampene i OL-turneringen som back.

De Waal var Nederlands flaggbærer under åpningsseremonien 1936 i Berlin.

OL-medaljer
-----------

* 1928 Nederlands flagg Amsterdam - Sølv Sølv i landhockey Nederlands flagg Nederland
* 1936 Nazi-Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i landhockey Nederlands flagg Nederland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Rein de Waal – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Rein de Waal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Rein de Waal – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata
**GRS Riflestocks** er en norsk produsent av skjefter til skytevåpen som er kjent for sine ergonomisk tilpassede geværskjefter. Hovedkontor og produksjonslokaler ligger i Hornindal i Nordfjord.

Selskapet produserte opprinnelig møbler, og etablerte seg som en produsent av skjefter i 2011. I 2015 ble GRS Riflestocks kåret til årets gründer av Innovasjon Norge.

Historie
--------

Selskapet ble startet i 1983 som møbelfabrikken Grodås Møbler AS av Anne-Lise og Oddvin Haugen. Møblene ble i starten produsert i huset deres, men i 1985 ble produksjonen flyttet til egne fabrikklokaler. På 1990-tallet ble mye av produksjonen automatisert med CNC-maskiner. På 2000-tallet tok sønnene Håvard og Oscar Haugen over selskapet. Under finanskrisen fra 2008 slet selskapet økonomisk, og det ble bestemt å satse på produksjon av rifleskjefter som et nytt marked. I 2011 ble GRS etablert som et varemerke for rifleskjefter. Selskapet har per 2020 over 20 ansatte, og er representert med distributører i over 45 land.

Modeller
--------

En Savage sylinderlåsrifle med et GRS-skjefte brukt til langholdsskyting.
I 2011 lanserte GRS sitt første ergonomiske laminatskjefte. Ulike GRS-modeller av laminatskjefter inkluderer Hunter, Sporter, Hybrid, Varmint og Decima, som har noen små forskjeller i utforming som for eksempel lengde, form på kolben og forskjefte.[*bør utdypes*] Alle laminatskjeftene med en hurtigjustering GRS kaller «speed lock». Laminatskjeftene har vært tilbudt forhåndsutskåret til mange ulike våpenmodeller, samt tilbudt som halvferdig emne for tilpasning hos børsemaker for andre våpenmodeller. Ferdigtilpassede skjefter har blant annet blitt tilbudt for Tikka T3.

I 2014 ble «Bolthorn» lansert, GRS sitt første aluminiumschassis. Skjeftet ble levert til blant annet SIG Sauer 200 STR/SSG3000, Remington 700 (Short Action og Long Action), Howa 1500 (Short Action og Long Action), og Tikka T3. Bolthorn bruker «speed lock»-systemet, og har samme justeringsmuligheter på kolben som laminatmodellene. Bolthorn har i tillegg justerbart pistolgrep og bruker AICS-magasiner.

I 2016 ble «Bifrost» lansert, GRS sitt første komposittskjefte. Det er forsterket med glassfiber, og har hurtigjusterbar kolbe.

I 2018 ble «Berserk» lansert, et mer avansert komposittskjefte. Berserk har en ny type hurtigjustering kalt «SpeedLock 2.0», samt en annen komposittblanding.

I 2019 ble «Ragnarok» og «Warg» lansert. Ragnarok er et chassis til Blaser R8 og Blaser R93, mens Warg er et hybridskjefte som passer flere modeller. Begge har forskjefter som er kompatible med den populære M-LOK-standarden.

Se også
-------

* Kongsberg Våpenfabrikk
* McMillan Firearms

Referanser
----------

1. ↑  «– Vår bakgrunn som møbelfabrikkanter er alfa omega for riflestokkene | Nernett». Arkivert fra originalen 31. august 2019. Besøkt 7. mai 2020.
2. ↑  GRS Riflestocks blei Årets gründer – NRK Vestland
3. ↑  «About GRS Riflestocks». Arkivert fra originalen 29. september 2020. Besøkt 7. mai 2020.
4. ↑  GRS Introduces New Aluminum Chassis System « Daily Bulletin
Algeries bank
**Algeries bank** (arabisk: *بنك الجزائر*, fransk: *Banque d'Algérie*) er sentralbanken i Algerie. 

Den ble etablert 13. desember 1962, og har i dag til oppgave å sørge for stabil økonomi i forhold til valutakurser, kredittinstitusjoner og børsen. I tillegg har den som ansvar å sette regler for banker og andre kredittinstitusjoner i Algerie, blant annet regelverket som bestemmer hvem som skal kunne få autorisasjon til å drive bank her. 

Sentralbanksjef er per februar 2021 Rosthom Fadli. Han ble utnevnt 20. september 2020. Med seg har han to visesentralbanksjefer.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Algeries bank - *Who is who*, besøkt 11. februar 2021.
2. ↑  Reuters - *Algeria names new central bank governor, says President Tebboune*, besøkt 11. februar 2021.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Banque d'Algerie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
En 1970-modell Corvette som deltar i et autoslalom.
**Autoslalom** er en bilsport hvor man kjører bilen mellom hindre på tid. Konkurranser holdes både på grus og asfalt, og som regel kjører bare en bil om gangen.

Et autoslalom-løp er som regel 1–2 km langt, og legger vekt på gode kjøreferdigheter snarere enn motorkraft og høye hastigheter. Banen kan være permanent eller midlertidig oppmerket med kjegler. Det kan være ulike klasser, basert på biltype.

Autoslalom regnes som en inngangsport til bilsporten med mindre risiko og lavere utgifter enn for eksempel rally, rallycross og racing. Selv om hastighetene er relativt lave i forhold til mange andre former for motorsport, så har autoslalom et svært høyt aktivitetsnivået målt i svinger per minutt. Aktivitetsnivået kan være høyere enn selv Formel 1.

Referanser
----------

1. ↑  «Archived copy». Arkivert fra originalen 22. juni 2017. Besøkt 10. februar 2015.
2. ↑  «About Autocross».
3. ↑  *Standing Regulations for 2009* (PDF). Australia: Victorian Club Autocross Series. Arkivert fra originalen (PDF) 26. april 2012. Besøkt 29. desember 2011.
Skjeggbærer-ormer *Riftia pachyptila* lever av kjemosyntese ved Galapagos Rift 
**Autotrofi** betyr at organismen selv kan bygge opp organiske stoffer fra enkle uorganiske stoffer ved hjelp av energi som enten skaffes fra lys (fotosyntese) eller fra kjemisk bundet energi. Ordet er sammensatt av to greske ord: *auto* som betyr «selv» og *trophein* som betyr «spise».

Forskjellige former for autotrofi
---------------------------------

Alle organismer trenger to typer ressurser; energi til å drive livsprosessene og en karbonkilde som basis for de organiske molekylene som trengs til å bygge opp organismen. Autotrofe organismer bruker uorganiske molekyler, som regel karbondioksid som karbonkilde, de som bruker organiske molekyler kalles heterotrofe. Avhengig av hvordan organismene skaffer seg energi kan de autotrofe deles i to grupper: fotoautotrofe som henter sin energi fra lys (fotosyntese) og kjemoautotrofe som utnytter kjemisk bundet energi til å drive livsprosessene (oksidasjon av f.eks. hydrogensulfid, ammoniumioner, svovel, jern(II)ioner).

Autotrofe organismer finnes i alle organismerikene unntatt soppriket og dyreriket, men kjemoautotrofe organismer finnes bare blant prokaryotene (bakterier og erkebakterier)

Autotrofi i Jordas tidlige historie
-----------------------------------

Tidlig i Jordens geologiske historie oppsto autotrofe organismer som utnyttet den kjemiske energi fra oksygenfattige kullstoff- eller svovelforbindelser til å bygge opp nødvendige sukkerstoff. De finnes fortsatt i oksygenfrie eller oksygenfattige omgivelser, og deres produksjonsmetode kalles kjemosyntese.

Senere oppsto encellede organismer, blågrønnbakterier som hadde utviklet en ny metode til å skaffe seg stoff og energi på, nemlig fotosyntesen. Meget tyder på at fotosyntesen senere er blitt overført til grønne planter ved at de har tatt til seg blågrønnbakterier uten å fordøye dem, den såkalte endosymbiontteorien. Under alle omstendigheter er det tankevekkende at kloroplastene, organellene som utfører fotosyntesen, har deres eget DNA.

Se også
-------

* Økologi
* Heterotrof

Kilder
------

* Dieter Heinrich og Manfred Hergt, *Munksgaards Økologiatlas* ISBN 87-16-10775-6

| * v
* d
* r
Økologi |
| --- |
| Modeller | Livshistorieteori **·** R/K-seleksjon **·** Populasjonsdynamikk **·** Landskapsøkologi **·** Metapopulasjon **·** Økosystem **·** Biom **·** Biosfære **·** Biogeografi **·** Klimasone **·** Habitat **·** Suksesjon |
| Formering | Kjønnet formering **·** Ukjønnet formering **·** Levendefødende **·** Ovovivipari **·** Egglegging **·** Egg **·** Knoppskyting **·** Fosterutvikling **·** Direkte utvikling **·** Larve **·** Generasjonsveksling |
| Ernæring | Kjøtteter **·** Planteeter **·** Alteter **·** Filterspiser **·** Predator **·** Parasittisme **·** Durofagi **·** Detrivori **·** Saprofyttisme **·** Autotrofi **·** Fotosyntese |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Universalis
 |
Anders Reimers malmgård.   
Foto: Jordgubbe.
Reimersholme.   
Foto: Jordgubbe.
**Reimersholme** er en øy og en bydel i Stockholms innerstad. 

Den het tidligere Räkneholmen, men 24. juni 1798 fikk den sitt nåværende navn. Den er oppkalt etter hattemakeren og rådmannen Anders Reimers (1727–1816). Han eide en gård på østsiden av øya.

Reimersholme ligger inntil Långholmen like vest for Södermalm. De første boligene ble oppført på 1880-tallet ved Charlottenburg. På 1860-tallet ble det oppført en ullfabrikk her, Stockholms Yllefabrik, der det blant annet arbeidet fanger fra fengselet på Långholmen. Fabrikken gikk konkurs i 1934. I perioden 1942–1946 ble det oppført 900 leiligheter, først på den østlige og nordlige siden, og etter 1980 også på sørsiden. 

Øya er forbundet med Södermalm via Reimersholmsbron, som er 39 meter lang og 13 meter bred.

Eksterne lenker
---------------

* Ullas hemsida – Om Reimersholmes historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
«**Get a life**» (no. *skaff deg et liv*) er et engelskspråklig idiom med opprinnelse i USA. Det er vanligvis ment som en hån for å indikere at personen tiltalt på denne måten vier en overdreven mengde tid til trivielle eller håpløse gjøremål. Uttrykket har også forekommet som en mer empatisk variant av «get a job» (no. *skaff deg en jobb*)
som skal indikere at den tiltalte personen bør komme seg ut i verden og stå på egne bein uten støtte fra f.eks. foreldre eller velferdsordninger. 

«Get a life» kan også bli rettet mot en som blir oppfattet som ensporet og dermed foreslå at vedkommende burde finne andre, mer praktiske interesser eller hobbyer, gå ut med potensielle kjærester og skaffe seg sitt eget hjem. Dette innbefatter også personer som vier mye tid til sitt arbeid (er såkalt gift med jobben uten at dette er av økonomiske grunner eller lojalitet til arbeidsgiveren) og ikke tar seg tid til å nyte livet.

Noen ganger har uttrykket blitt brukt mot personer som blir ansett som påtrengende eller som blander seg inn i andres saker. Det er da en annen måte å uttrykke at vedkommende bør skaffe seg sitt *eget* liv eller rett og slett holde seg unna.

Tidlig dokumentert bruk
-----------------------

* **1983**: det første sitatet i Oxford English Dictionary er fra januar 1983 og er hentet fra *Washington Post*: "*Gross me out, I mean, Valley Girls was, like, ohmigod, it was last year, fer sure! I mean, get a life! Say what?*".
* **1986**: Forekommer i *Baby Anger* side 48 som "Get a life, people of New Jersey!
* **1986**: Uttrykket ble brukt av William Shatner da han opptrådte i en episode av *Saturday Night Live* i desember 1986.

Referanser
----------

1. ↑  Clemmer, Jim (1999). *Growing the Distance: Timeless Principles for Personal, Career, and Family Success*. ISBN 0968467504.
2. ↑  Oxford English Dictionary
3. ↑  Sean O'Casey, Peter Hedges *Baby Anger*, s. 48 , 1986. "Get a life, people of New Jersey!"
4. ↑  «Transcript of William Shatner's SNL appearance». Arkivert fra originalen 23. januar 2009. Besøkt 21. januar 2009.
**Zecharia Sitchin** (født 11. juli 1922 i Baku i den aserbajdsjanske SSR i Sovjetunionen, død 9. oktober 2010 i New York City, New York, USA) var en forfatter av bøker som forsøker å forklare menneskets opprinnelse gjennom forskjellige former for pseudovitenskap, som blant annet innbefatter pseudoarkeologi og teorier om besøk av astronauter fra verdensrommet i urgamle tider.

Sitchin hevder at den gamle sumeriske kulturen ble skapt av Anunnaki, en rase av utenomjordiske fra en planet han kaller Nibiru. Han hevder at denne planeten har en lang, elliptisk bane i vårt eget solsystem og hevder videre at hans teorier bekreftes av sumerisk mytologi.

Hans spekulasjoner er blitt totalt avvist av profesjonelle naturvitere, historikere og arkeologer, som har påvist en rekke feil i hans oversettelser av gamle tekster og feil i hans forståelse av fysikk.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, BNF-ID 121123829[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Internet Speculative Fiction Database, ISFDB forfatter-ID 86617, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   Find a Grave, Find a Grave 105187910, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   www.sitchin.com[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   www.findagrave.com, besøkt 22. november 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
***Get Your Man*** er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av George W. Hill og William K. Howard.

Handling
--------

Selv om hun er elsket av den skotske Jock MacTier som arbeider i kull-gruvene, gifter Margaret MacPherson seg med Arthur Whitman. Etter å ha reddet konkurrentens liv i en flom i gruvene, reiser Jock til Canada og slutter seg til Royal Canadian Mounted Police. Der stifter han snart bekjentskap med Lenore De Marney, hvis far er en kjent pels-smugler.

I mellomtiden underslår Arthur åenger, forlater sin kone og reiser til Canada. Der planlegger han å rane Lenores far. Jock forsøker å gripe inn, og selv om faren hennes blir myrdet i den påfølgende konfrontasjonen, hjelper Lenore politiet med å arrestere Arthur. Jocks beundring blir etter hvert til kjærlighet, og Lenore samtykker snart i å gifte seg med ham.

Skuespillere
------------

* Buck Jones som Jock MacTier
* W.E. Lawrence som Arthur Whitman
* Beatrice Burnham som Lenore De Marney
* Helene Rosson som Margaret MacPherson
* Paul Kamp som Joe

Referanser
----------

1. ↑  «AFI|Catalog». *catalog.afi.com*. Besøkt 21. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Get Your Man* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Get Your Man* på American Film Institute Rediger på Wikidata
Rikspartidagene i Nürnberg 1937: fra venstre til høyre: Prof. Bruckmann, Oberbürgermeister i Nürnberg Willy Liebel, von Ribbentrop, Adolf Hitler og Albert Speer**Willy Liebel** (født 31. august 1897 in Nürnberg, død 20. april 1945 ) var en nasjonalsosialistisk tysk politiker. 16. mars 1933 ble han Oberbürgermeister i den tyske byen Nürnberg. Vervet hadde han helt til han døde 20. april 1945.

Liebel meldte seg inn i NSDAP i 1925 og ble også medlem av SA, der han etterhvert fikk graden Obergruppenführer.

Fra 1933 til 1938 ledet han organisasjonen (Zweckverbandes reichsparteitag) som sto for gjennomføringen av de nasjonale Rikspartidagene i Nürnberg.

Liebel var direkte involvert i jødedeportasjonen i Nürnberg hvor 1631 jøder, derav 200 barn ble sendt til forskjellige konsentrasjonsleirer. Bare 72 av de deporterte overlevde.

Liebel døde av et skudd i hodet 20. april 1945. Det er usikkert om skuddet kom som følge av intern uoverensstemmelse i det lokale Nazi-partiet, skuddveksling med amerikanske soldater eller selvmord.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** Munzinger (iba)
 |

Portal: Andre verdenskrig
**Small Planet Airlines** er et flyselskap fra Polen. Hovedkontoret ligger i Warszawa og hovedbasen er Frédéric Chopin lufthavn Warszawa-Okęcie. Det tilbyr charterflyginger til destinasjoner i Europa, Nord-Afrika, Midtøsten og Asia.

Small Planet Airlines er opprinnelig fra Litauen, men Small Planet Group driver flyselskap med samme navn i andre land også.

Historie
--------

Small Planet Airlines blei etablert i 2009. Selskapet starta flyginger i 2010. Det tok over etter FlyLAL Charters Polska.

Det polske selskapet Small Planet Airlines er ett av flere flyselskap i Small Planet Group. Flyselskap med samme navn drives også i Litauen (Small Planet Airlines) og Tyskland (Small Planet Airlines Tyskland).

Flyflåte
--------

Flyflåten består av seks Airbus A320 og fire Airbus A321 (juli 2017).

* Airbus A320 fra Small Planet Airlines Polen tar av fra Birmingham internasjonale lufthavn.Airbus A320 fra Small Planet Airlines Polen tar av fra Birmingham internasjonale lufthavn.
* Airbus A320 fra Small Planet Airlines Polen på Korfu internasjonale lufthavn.Airbus A320 fra Small Planet Airlines Polen på Korfu internasjonale lufthavn.

Referanser
----------

1. ↑  Small Planet Airlines (Poland) fleet details, airfleets.net. Henta 17. juli 2017.
2. ↑  Small Planet Airlines Poland, Centre for Aviation. Henta 17. juli 2017
3. ↑  Small Planet Group, Centre for Aviation. Henta 17. juli 2017

Eksterne lenker
---------------

* (en) Small Planet Airlines Poland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Small Planet Airlines, offisielt nettsted
**Cromer-komplekset** var en relativt varm periode i midtre pleistocen. Den er oppkalt etter byen Cromer i Øst-England der de første sporene av denne tiden ble funnet. En tidsmessig sammenfallende periode kalles i USA *aftonian* og i Alpene Günz-Mindel interglasial.

Cromer kalles et «kompleks» fordi den relativt varme perioden besto av fire interglasialer avbrutt av tre glasiale framstøt. Cromer avløste *bavel* for omtrent 850 000 år siden og endte for 475 000 år da *elster* glasiale periode tok over.

De eldste danske sedimenter fra interglasialtider stammer fra *cromer* med blant annet alm, barlind, eføy og kristtorn samt Danmarks eldste pattedyrsfunn, en del av venstre pannebein fra en hjort.

Tidslinje
---------

|  |  |
| --- | --- |
| Geologisk æra: | ← kenozoikum |
| Geologisk periode: | ← kvartær |
| Subepoke: | ← Tidlig pleistocen | midtre pleistocen | sen pleistocen | holocen |
| (inter)glasial: | waal | menap | bavel | cromer | elster | holstein | saale | eem | weichsel | nåtid |

Litteratur
----------

* www.Stratigraphy.org
* www.zum.de

Referanser
----------

1. ↑  C. Reid, *The geology of the country around Cromer.* Mem. Geol. Surv. England and Wales, Sheet 64E. 143 s. London
2. ↑  C. Reid, *The Pliocene deposits of Britain.* Mem. Geol. Surv. England and Wales. London

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**David Chrystie** (født 9. mars 1771, død 30. november 1835) var handelsmann og reder i Moss. Slekten kom opprinnelig fra Skottland. Chrystie var i sin samtid en av de betydeligste forretningsmennene i Moss. Han bodde på Refsnes Gods, eide fire av byens seks skip, syv sager og drev en omfattende tømmerhandel.

David Chrystie drev omfattende veldedighet og ga også et betydelig bidrag, 2000 sølv spesiedaler, til opprettelsen av Det Kongelige Frederiks Universitet i Christiania (Oslo) i 1811. David Chrystie ble tildelt både Dannebrogordenen og Vasaordenen.

Referanser
----------

1. 1 2  Juell 1946, s. 27
2. ↑  Juell, Ragnar (1946). *Slægten Chrystie i Norge*. Cammermeyer. s. 27.
3. 1 2  Juell 1946, s. 28

Litteratur
----------

* Juell, Ragnar: *Slægten Chrystie i Norge*, Cammermeyer, Oslo (1946) (Digitalutgave fra bokhylla.no)

Eksterne lenker
---------------

* Om slekten Christie, fra slektshistoriewiki

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Wilhelm (Willy) Tyrholm Klevenberg** (født 5. oktober 1911 på Gjøvik, død samme sted 6. april 1987) var en norsk reklamemann og lokalpolitiker. Klevenberg, som representerte det nasjonalsosialistiske Nasjonal Samling (NS) i Gjøvik bystyre, ble propagandaleder for NS-myndighetene under andre verdenskrig, som «avdelingsleder, ekspedisjonssjef ved NS Rikspropagandaledelse».

Vidkun Quisling (i uniform i midten), fører i Nasjonal Samling (NS), på «Norges Nyreisning», en propagandautstilling i Nasjonalgalleriet i Oslo, høsten 1942. På bildet er også propagandaleder Willy Klevenberg (med blondt hår og uniform bak), redaktør Øystein Orre Eskeland som overtok som daglig stedfortreder i Rikspropagandaledelsen da Klevenberg ble fylkesfører 15. april 1945, og minister Lunde (i uniform til høyre). Foto: Riksarkivet 
Klevenberg hadde utdannelse fra handels- og reklamebransjen blant annet i England og Tyskland. Han ble medlem av Nasjonal Samling i 1934 og hadde en rekke tillitsverv i partiet, blant annet som lagfører i Gjøvik, fylkespropagandaleder i Oppland og sveitfører i Rikshirden. I 1940 ble han stedfortredende leder av partiets presse- og propagandaavdeling, først under daværende «riksprogramsjef», minister Gulbrand Lunde, som omkom høsten 1942, og seinere under minister Rolf Jørgen Fuglesang. 15. april 1945 overtok Klevenberg stillingen som NS’ fylkesfører i Vest-Viken (F. O. 7, det vil si Vestfold).

Under landssvikoppgjøret etter krigen ble Willy Klevenberg dømt til åtte års tvangsarbeid, men slapp ut etter fire års soning og gjenopptok arbeidet i sitt eget reklamebyrå.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  *Aftenposten* 16. april 1945
2. 1 2 3  lokalhistoriewiki.no om Willy Klevenberg
3. ↑  *Aftenposten* 19. april 1945

Eksterne lenker
---------------

* (en) Willy Klevenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Søkbar digitalkopi av Willy Klevenbergs *Organisasjonsoppgaver : forelesning holdt på Presse- og propagandaledernes særmøte i Klingenberg 27. september 1942*
* Søkbar digitalkopi av *Sett og sagt : ord for tiden* samlet av Willy T. Klevenberg (utgitt 1943)

Portal: Andre verdenskrig

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister
 |
**Willy Martin Martinussen** (født 21. juli 1938 på Vestvågøy) er en norsk sosiolog. Han har særlig forsket på sosial ulikhet, kulturelle verdier, velgeratferd m.m. og har skrevet innføringsbøker i samfunnsvitenskapelig tenkemåte og metode.

Han tok magistergrad ved Universitetet i Oslo i 1965. Fra 1963 til 1977 arbeidet han ved Institutt for samfunnsforskning i Oslo, her var han fra 1972 som forskningsleder. I 1977 ble han utnevnt professor i sosiologi ved Universitetet i Trondheim (senere NTNU). Han var fra 1972 til 1976 redaktør av Tidsskrift for samfunnsforskning. Han var av initiativtakerne til opprettelsen av Sosiologisk tidsskrift, og var første redaktør for tidsskritet fra 1993 til 1996.

Sammen med Henry Valen publiserte Martinussen artikler og bøker om valgforskning. Han har utgitt flere innførings- og lærebøker i sosiologi for universitetsstudenter. Blant disse er *Søkelys på samfunnet: en elementær innføring i sosiologi* som han skrev sammen med Alv Teig i 1978. *Sosiologisk analyse: en innføring* som ble utgitt første gang i 1984, og som kom i nye utgaver 1986 og 1991 I 2001 utgav han *Samfunnsliv: innføring i sosiologiske tenkemåter* (2. utgave 2008).

Martinussen mottok Norsk sosiologforenings hederspris for 2012. Juryen begrunnet tildelingen med «Hans innsats ved Institutt for samfunnsforskning: sosialpolitisk orientert forskning, samt forskning i grenseland mellom velferdsstats/valg-forskning, som ledet fram til hans bok om «Fjerndemokratiet» (...) den fortsatte forskningen (velferd/valg/levekår/mobilitet) som ledet til «Solidaritetens grenser»(...) I motsetning til den rådende tendensen til å skrive «social theory» med vekt på abstrakt og lite empirisk basert handlings/struktur-teori, er Willy Martinussens lærebøker skrevet av en sosiolog som primært har drevet empirisk forskning og som betrakter teoretiske spørsmål innen faget på denne basis.»

Bibliografi
-----------

* (no) Publikasjoner av Willy Martinussen i BIBSYS
* (no) Publikasjoner av Willy Martinussen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Referanser
----------

1. ↑  Willy Martin Martinussen *En undersøkelse av Statens veiledningstjeneste i heimstell: målsetting, avgjørelsesprosesser, aktiviteter*, Hovedoppgave i sosiologi - Universitetet i Oslo, 1965
2. ↑  85 års omtale i Aftenposten 21. juli 2023
3. ↑  Søkelys på samfunnet: en elementær innføring i sosiologi
4. ↑  Sosiologisk analyse: en innføring
5. ↑  sosiologforeningen.no Willy Martinussen er tildelt Norsk sosiologforenings hederspris 2010[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** CRIStin
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Steinalderen** |
| --- |
|  |
| **Epoker i Midtøsten (*og i Norge*)** |
| Paleolitikum 
ca. 2 millioner–10 000 f.Kr. (*-8 000 f.Kr.*)
Mesolitikum 
ca. 10 000–8 000 f.Kr. (*ca. 8 000–4 000 f.Kr.*)
Neolitikum 
ca. 8 000–4 000 f.Kr. (*4 000–1 800 f.Kr.*) |

**Skjeltorpdyssen** er den mest kjente av de få tidligneolitiske megalittgravene i Norge. Den står på gården Skjeltorp i Skjeberg, Sarpsborg kommune i Østfold, og har en helt spesiell historie. Anders Lorange forteller i sin rapport fra 1872 at dyssen antakelig var blitt stående uskadd fram til 1855:

*Overliggeren blev udsprengt til Trappestene i 1855 av* [grunneieren] *- der døde samme Uge, som han havde faaet Stenene til Gaarden. Alle Sidestene stod indtil 1863, da de bleve omstyrtede og bortkjørte paa to nær af* [ny grunneier]*, der heller ikke længe overlevede dette Arbeide. Siden har ingen rørt ved Ruinerne.*

Det var først i 1903 at noen våget å fjerne de tre siste steinene, men fremdeles lå stedet der dyssen hadde stått intakt. Gabriel Gustafson besøkte stedet i 1908, og i 1913 kom han tilbake og gjorde en undersøkelse av bunnen i gravkammeret. Ved Sverre Marstranders besøk på Skjeltorp i 1938 var stedet fulldyrket mark. Oppdyrkingen hadde skjedd i 1930. Marstrander fikk imidlertid intervjuet Jens Skjeltorp (født i 1853), som husket hvordan kammeret hadde sett ut og ga viktige opplysninger om det. Marstrander fikk laget en rekonstruksjonstegning på bakgrunn av disse opplysningene. 

I 1942 ble det tatt et lokalt initiativ til å få rekonstruert graven. Marstrander var da igjen på Skjeltorp og fikk vite at folk på stedet hadde lokalisert alle steinene, som slett ikke var blitt sprengt, slik man kunne få inntrykk av etter Loranges beretning. Steinene ble fraktet tilbake til Skjeltorp og i 1944 ble kammeret gjenreist, et par hundre meter øst for det opprinnelige stedet.

Ved et tilfeldig besøk i 1979 ble det iakttatt tegn som kunne tyde på at det fortsatt var intakt deler av gulvet i gravkammeret, men at det holdt på å bli ødelagt av pløying. Einar Østmo fikk organisert utgravninger i 1980 og -81, og fikk fram et oldsakmateriale, bl.a. typesikker traktbegerkeramikk, og andre spor etter gravkammeret. Han fikk også ut trekull til radiologisk datering, og fikk to utslag på henholdsvis 4560±100 år før nåtid, og 4270±60 år før nåtid. Dette er godt samsvarende med tilsvarende anlegg i Danmark og Sør-Sverige.

Senere har Østmo også påvist og undersøkt to dysser på Holtenes ved Rødtangen i Hurum kommune, Buskerud. Sammen med Skjeltorpdyssen er dette de tre eneste tidligneolitiske megalittgravene som hittil er funnet i Norge.

Litteratur
----------

* Østmo, Einar: «Megalittgraven på Skjeltorp i Skjeberg». I: *Viking nr.46*, Oslo 1983 ISSN 0332-608X

Eksterne lenker
---------------

* «Skjeltorpgraven». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
En **jambe** (gresk: ἴαμβος, *ïambos*) er en versefot som består av en trykklett fulgt av en trykktung stavelse, som i ordene «figur» eller «troké». Et versemål som består for det meste av jamber, kalles et *jambisk* versemål.

Paros - senter for jambediktningen.
I klassisk gresk litteratur består jamben av en kort stavelse etterfulgt av en lang.

Ordet kan kanskje knyttes til gudinnen som Homer kalte **Iambe**, og som tjente hos kongen i Eleusis. Iambes vitser og kvikke replikker hjalp Demeter ut av den dype sorgen som tynget henne mens hun lette etter sin datter Persefone, som Hades hadde bortført til underverdenen.

Et versemål bygget på dobbeltjambe lå nært opp til gresk talespråk, og var derfor velegnet til improvisasjon. Det ser ut til at improviserte, jambiske vers var i bruk fra oldtiden til en rituell utskjelling som inngikk i fruktbarhetskulten med sentrum på Demeters øy Paros. I gresk folketro tenkte man seg at grove ord og ordspill kunne avverge mørkemaktene. Den mest kjente jambedikteren er Arkhilokhos, oppvokst nettopp på Paros.

Horats tok også jambediktningen i bruk mot seg selv, som når han beskriver seg selv:

*Kom her og kikk på mitt glinsende fett.*
*Her kan du se en gris fra Epikurs store flokk!*

Referanser
----------

1. ↑  Asbjørn Aarnes: *Litterært leksikon* (Johan Grundt Tanum Forlag, Oslo 1967), s. 215
2. ↑
3. ↑  Lennart Breitholtz: *Epoker og diktere* (s. 24), Gyldendal Norsk Forlag, Oslo 1979, ISBN 82-05-1663-6
4. ↑  Lennart Breitholtz: *Epoker og diktere* (s. 77)

Se også
-------

* Troké
* Anapest
* Daktyl
* Arkhilokhos

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
**Boman Oscarsson** (født **Jöns Johan Boman Oscarsson** 27. november 1960 i Sörby kommun i Västergötland, død 26. august 2019) var en svensk skuespiller.

Oscarsson debuterte som barneskuespiller i *Oss emellan* i 1969. Etter skolen arbeidet han i flere ulike yrker. Han fikk jobb på Djurgårdsteatern som scenearbeider i 1985. Han fikk en økt interesse for teater og scenedebuterte i 1989. Senere samme år fikk han sitt gjennombrudd i *Fordringsägare* på teaterhuset Luntan. I Norge er han kjent for rollen som gymlærer Bror Petterson i den norske såpeoperaen *Familiesagaen De syv søstre*.[]

Familie
-------

Boman Oscarsson er sønn av skuespilleren Per Oscarsson.

Filmografi (utvalg)
-------------------

### TV

* 2004: *Graven* (mini-TV-serie)
* 1996–2000: *Familiesagaen De syv søstre* (TV-serie)

Referanser
----------

1. 1 2   minnessidor.fonus.se[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boman Oscarsson på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Boman Oscarsson i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) Boman Oscarsson hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |