recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bartolomeo Guidiccioni** (født 1470 i Lucca i Italia, død 4. november 1549 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble utnevnt til biskop av Teramo i 1539, og senere til vikar for Roma.

Han ble utnevnt til kardinal av pave Paul III den 9. desember 1539.

Som medlem av kommisjonen som skulle gi paven råd om jesuittordenen frarådet han at denne ordenen, og forsåvidt andre nye ordener, skulle opprettes. Men da paven likevel tillot jesuittene, ble han en sterk støtte for dem. I 1540 ble han medlem av en kommisjon for reformen av den romerske kurie, og senere ble han medlem også av andre reformkommisjoner, og fikk sentrale kurieverv.

I 1546 ble han utnevnt til erkebiskop av Lucca.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Biskop Andrea Novelli (?-1513)
* Kardinal Giovanni Stefano Ferrero (1474-1510) \*bispeviet 1500
* Kardinal Bonifacio Ferrero (1476-1543) \*1505
* Kardinal Rodolfo Pio di Carpi (1500-1564) \*1531
* Kardinal *Bartolomeo Guidiccioni* (1470-1549) \*1546

Referanser
----------

1. ↑  catholic-hierarchy.org guidb, lest 3. april 2022

Eksterne lenker
---------------

* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
Fogelstad slott er et gods i Katrineholm kommune i Sverige der kvinnegruppa Fogelstadsgruppen drev Kvinnliga medborgarskolan vid Fogelstad 1922–1954. Godseieren Elisabeth Tamm, liberal politiker, testamenterte herregården til tidsskriftet *Kvinnen og Tiden*, men testamentet ble omgjort da abonnementstallene sank.
***Kvinnen og Tiden*** var et tidsskrift med fokus på kvinnespørsmål utgitt og redigert av Henriette Bie Lorentzen og Kirsten Hansteen fra desember 1945 til 1955. I redaksjonsrådet satt blant annet Aaslaug Aasland, Margarete Bonnevie, Gerda Evang, Inger Hagerup, Åse Gruda Skard, Halldis Moren Vesaas, Nic Waal, Harriet Bog, Eva Kolstad og Rønnaug Eliassen. De første årene ble tidsskriftet utgitt av Cappelen forlag, som ble ledet av Bie Lorentzens fetter Henrik Groth. I åpningsnummeret stod blant annet en hilsen fra kronprinsesse Märtha.

Selv om tidsskriftet ikke var kommunistisk, fikk det problemer under den kalde krigen på grunn av Hansteens kommunistiske bakgrunn, og fra 1947 ønsket ikke lenger Cappelen å stå som utgiver. Etter en topp på 12 000 abonnenter i januar 1947 slet tidsskriftet frem til nedleggelsen i 1955 med synkende opplagstall. Allerede i april 1947, etter at Cappelen hadde avbrutt samarbeidet, var abonnenttallet sunket til 5 000.

Tidsskriftet ble fra 1947 i en periode utgitt av et eget aksjeselskap, A/S Kvinnen og Tiden, der styret bestod av Henriette Bie Lorentzen, Eva Kolstad (senere Venstre-leder) og Kirsten Hansteen. Tidsskriftet ble finansiert av den svenske godseieren og liberale politikeren Elisabeth Tamm, som tilhørte en av Sveriges rikeste familier og var Sveriges første kvinnelige riksdagsmedlem. Hun testamenterte også Fogelstad slott og det meste av sin formue (flere millioner i 1949-kroner) til tidsskriftet, og det ble opprettet et fond til dette formålet med Bie Lorentzen, Hansteen, Gerda Evang, Eva Kolstad, Honorine Hermelin og en svensk advokat som styre. På Fogelstad ble det også holdt forskjellige kurs og arrangementer. Til tross for støtten fra Tamm gikk opplaget nedover, og hadde i 1955 sunket til 900. Bie Lorentzen og Hansteen besluttet derfor å legge ned tidsskiftet og bad Tamm omgjøre testamentet, fordi de ikke følte de kunne gjøre bruk av en så stor formue.

Referanser
----------

1. ↑  *Norsk Lysingsblad*. 16. desember 1947. s. 2.
2. ↑  Henriette Bie Lorentzen: «Kvinnen og tiden 1945–1955», i Kari Skjønsberg (red.), *Hvor var kvinnene? Elleve kvinner om årene 1945–1960*, Oslo: Gyldendal Norsk Forlag, 1979, s. 126ff.

Eksterne lenker
---------------

* (no) *Kvinnen og Tiden* fra Bibsys
***Sophie & Virginie*** er en fransk animert eventyrserie for barn som gikk TF1 fra 1990 til 1992. Serien var utviklet av Jean Chalopin.

I Norge har den vært tilgjengelig på barnakanalen Jetix (tidligere kalt Fox Kids).

Handling
--------

### Første sesong

Serien handler om søstrene Sophie og Virginie Mecier. I første sesong mister de foreldrene sine, to berømte etnografer, i en flystyrt i den afrikanske jungelen. Sophie og Virginie må derfor flytte til madame Lassarts barnehjem. Her får de ikke lov til å treffe hverandre, men jentene møtes likevel i det skjulte. Mens Sophie lykkes i å få venner på barnehjemmet, deriblant gutten Paul, plages Virginie av de to medelevene Nathalie og Nicole. Kun romvenninnen Mireille står på hennes side. Sophie og Virginie får etter hvert tegn som tyder på at foreldrene er i live. Flere personer engasjerer seg i deres sak, slik som journalisten Catherine Dupuis, forskeren Frederique Rochambeau, legen dr. Franck og gymlæreren Julien. Dr. Franck får et fortrolig forhold til jentene, men mot slutten av sesongen viser det seg at han leder en kriminell organisasjon som ønsker å ta livet av Sophies og Virginies foreldre. Her er også Julien involvert. Sesongen avsluttes med at familien Mercier gjenforenes.

### Andre sesong

Som den beste studenten ved universitetet vinner Virginie en forskningsreise til Afrika. Hun legger ut på turen samme med Catherine, Frederique, Sophie og Paul. Etter å ha ankommet Tanzania engasjerer Virginie fremmedføreren Malumba, en person som Frederique straks finner mistenkelig. Snart viser det seg at uhellene som ekspedisjonen utsettes for, slik som sykdommer og maurangrep, ikke bare er uflaks. Som i første sesong er det dr. Franck og hans organisasjon som står bak, hvor Malumba og medisinkvinnen Anola også er med. Målet til organisasjonen er å fange Sophie og Virginie for på den måten å lokke til seg deres foreldre. Organisasjonen lykkes i å fange jentene og deres foreldre, men med hjelp fra blant annet krigeren Kotori klarer til sist ekspedisjonen å overvinne organisasjonen, da Malumba bli drept og dr. Franck fanges.

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Sophie & Virginie* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Sophie & Virginie* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata
**Carnegies Heltefond** er en stiftelse som er en norsk del av det internasjonale Carnegie Hero Fund.

Det ble opprettet i Norge i 1911 som en norsk del av det internasjonale Carnegie Hero Fund. Fondets midler kommer fra grunnleggeren Andrew Carnegie, en skotsk immigrant i USA. Han skaffet seg en betydelige formue ved etablering innen den amerikanske stålindustri. Han solgte virksomheten i 1901 for 500 millioner dollar og donerte 350 millioner dollar til ulike samfunnsmessige formål, deriblant de såkalte heltefond hvor rentene av fondet skulle gå til belønning av heltegjerninger.

Fondet belønner heltemot vist under fredelig livsgjerning, ofte hvor en med fare for eget liv redder andre. 

Utmerkelsen er en medalje eller annen minnegjenstand. Det deles også ut en pengebelønning.

Fondets styre består av en styremedlem som er USAs ambassadør til Norge, en nestleder utnevnt av Kongen i statsråd og en styreleder utnevnt av Nærings- og fiskeridepartementet, som fondet ellers sorterer under. Utdeling foretas av statsforvalteren.

Fondet er regulert ved kgl.res. 15. mars 1912 om bestyrelse m.v. av «Carnegie's Heltefond for Norge» og kgl.res. 25. oktober 1912 om regler for «Carnegie's Heltefond for Norge».

Referanser
----------

1. ↑  *Styret for Carnegies Heltefond for Norge* Arkivert 25. desember 2013 hos Wayback Machine. Norsk statsvitskapleg datateneste, NSD
2. ↑  *Norsk Lovtidend* Avd. II 1912, s. 96–97 og 526–528.

Eksterne lenker
---------------

* Carnegie Heltefond for Norge.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Brønnøysundregistrene
 |
**Mjeldalen** er en typisk U-formet fruktbar dal i øst-vestlig retning mot Sørfjorden, ca. 4 kilometer lang i Osterøy, Vestland fylke. Den gjennomskjæres av Mjeldalselva, en elv med lite tilsig og lav vannføring unntatt i perioder med mye nedbør. Elven renner ut i Mjeldavatnet (Mjeldavågen), som er en liten innsjø med brakkvann. Godt jordbruksområde og gammel bosetning hvor det er funnet flere fornminner. Kultsted trolig i Midt-Mjelde med funn av fallosstein og gravrøyser (Bergen Museum). Flere gravrøyser registrert, eksempelvis i Øvre Mjelde (Træ). Et navn på en åsrygg midt i dalen kan tyde på at det har vært sted for et hov (Hovåsen) men dette er ikke dokumentert. Mulig sted for leidangskip (Mjelde skipreide) men naust er ikke påvist, muligens beliggende ved Mjeldavågen (Stokkabrygga), men dette er også uvisst. Kirkested i mellomalderen med Mjelde kirke som ble revet i 1866. 

Om dalens forhistoriske bosetning vites lite, med unntak de fornminner som er funnet. Dalens bosetning er tradisjonelt delt i tre deler; Øvre-, Midt- og Nedre-Mjelde. Øvre- og Midt-Mjelde var tradisjonelle klyngetun frem til utskifting i 1890-årene. Gården Nedre-Mjelde har trolig vært krongods eller kirkegods i middelalderen og ble overtatt av Herman Garmann på 1600-tallet. Mjelde kirke tilhørte familien Garmann fra 1600 tallet til tidlig på 1800-tallet. Mjeldegodset var en stor gård etter vestlandske forhold med flere bygninger i tillegg til hovedhus, frukt- og rosehage samt flere underbruk (husmannsplasser). Godset ble delt på slutten av 1800-tallet og det gamle gårdstunet forfalt gradvis. I dag er det få spor etter det gamle godset.

Jordbruk er tradisjonell næringsvei, om enn på retur i dag. Det har vært dyrket korn i dalen frem til på 1960-tallet. Kvegdrift (stor- og småfe) var likevel hovedinntektskilden. I tillegg til hovedslått kunne bøndene slå gress i nærliggende fjellområder hvor også dyrene beitet. I dag gror disse beiteområdene til. Tilgang på skog er begrenset men dalen hadde et lite felles sagbruk til frem på 1960-tallet hvor man skar tømmer til eget bruk.

Ved åpning av Osterøybrua ble dalen skånet for mye gjennomgangstrafikk, idet trafikken ledes i tunnel fra Øvre-Mjelde og mot broen.
**Studienzentrum Weikersheim** (SZW) er en tenketank for kristelig orientert kristendemokratisk konservatisme. Den ble grunnlagt i 1979 på Schloss Weikersheim. Senteret ble grunnlagt med det eksplisitte oppdrag å bryte det venstre-liberale kulturelle hegemoniet, og innlede et «åndelig-moralsk vendepunkt». Medgrunnlegger og første president var Baden-Württembergs statsminister Hans Filbinger, samt Helmut Metzner, Günter Rohrmoser, Heinz Karst og Erich Baumann. Filbinger var president til 1997, da han ble etterfulgt av den heller liberal-konservative Wolfgang von Stetten.

Senteret arrangerer jevnlig kongresser, seminarer og møter om europeisk og tysk politikk. Det blir finansiert av gaver fra det private næringslivet og offentlige midler, bl.a. fra Bundeszentrale für politische Bildung. I 2004 grunnla organisasjonen *Jung-Weikersheim* for yngre medlemmer.

Senterets nåværende president er Bernhard Friedmann, som var medlem av Forbundsdagen for CDU fra 1976 til 1990 og president for Den europeiske revisjonsretten. Visepresidenter er Jörg Schönbohm, Brandenburgs innenriksminister, og Norbert Nothelfer, tidligere regjeringspresident (tilsvarende fylkesmann). Styret i senteret består ellers av Philipp Jenninger, tidligere forbundsdagspresident, Manfred Rommel, tidligere overborgermester i Stuttgart, Klaus Hornung, Renate Heinisch, tidligere medlem av Europaparlamentet for CDU, Dieter Farwick, pensjonert general, Ulrich Kolberg, Arnold Vaatz, tidligere miljøvernminister i Sachsen, Andreas Graudin, Stefan Winckler, publisist, samt Lienhard Schmidt. Hans Filbinger var ærespresident frem til sin død i 2007.

Eksterne lenker
---------------

* (de) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Carne Beach, Carnsore
**Carnsore Point** eller **Carn tSóir** (irsk) er et nes helt sørøst på øya Irland, i grevskapet Wexford i Irland.

Carnsore Point er først og fremst kjent for at bygging av et atomkraftverk var planlagt der på 1970-tallet. Planene vakte stor motstand blant miljøvernere, og flere protestaksjoner ble iverksatt. Blant annet fikk to store konserter, «Get To The Point» i 1978 og «Back To The Point» i 1979, stor oppmerksomhet, og bidrog til å sette spørsmålet om atomkraftverk på dagsordenen i Irland.

Irlands første vindkraftverk ble plassert ved Carnsore Point. Det åpnet i 2002 og består av 14 Vestas 850kW turbiner med en kapasitet på like under tolv megawatt.

Eksterne lenker
---------------

* Nuclear Energy (An Bord Fuinnimh Núicléigh) Act, 1971 (engelsk)
* Carnsore: Why Ireland never got nuclear power (engelsk)
* Minister Opens Carnsore Windfarm (engelsk)
* Making the Point: remembering the first festival weekend (engelsk)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
Cesária Évora var en kjent morna-sanger.
**Morna** er en musikkform som stammer fra Kapp Verde. Stilen inkluderer vokal, instrumenter, poesi og dans; og morna kan fremføres instrumentalt. Det benyttes vanligvis strenginstrumenter (kordofoner) ti-strengs gitar, fiolin, cavaquinho og, ukulele. Piano og slaginstrumenter har til dels vært brukt, mens gitaren er det viktigste. Poesien kan være improvisert. Tidligere var teksten oftest på portugisisk, senere ble det lokale kreolspråket vanlig. Temaene er typisk kjærlighet, nostalgisk lengsel, sorg, savn av en kjær person og ensomhet. Instrumentbruk, sangstil og harmonier er mer preget av europeiske enn afrikanske tradisjoner. Trolig har det vært en påvirkning fra portugisisk og brasiliansk *modinha*.

Musikkstilen ligner bossa nova og fado, men er også karakterisert som en form for blues. I likhet med fado er morna preget av en melankolsk, nostalgisk lengsel, kalt *sodade* på Kapp Verde og *saudade* i Portugal. Sangeren Cesária Évora bidro til å gjøre morna kjent internasjonalt og hennes største hit var sangen «Sodade». En ny generasjon musikere inkluderer Mayra Andrade og Sara Tavares som ble påvirket av Évora.

Morna ble i 2019 inkludert på UNESCOs liste over verdens immaterielle kulturarv.

Musikken har bakgrunn i portugiskisk slavehandel som begynte med at Kapp Verde ble besatt og brukt som handelsstasjon for slaver røvet fra Vest-Afrika. Tradisjonelt var det særlig kvinner som fremførte morna. Kapp Verde har hatt stor utvandring og det anslås at 1 million med opphav på Kapp Verde bor andre steder. Mange morna-utøvere, som Mayra Andrade, bor og arbeider utenfor Kapp Verde.

Morna blir regnet som Kapp Verdens egen musikksjanger og som symbol for nasjonen. Det er den mest populære sjangeren på Kapp Verde.

Referanser
----------

1. 1 2  «UNESCO - Morna, musical practice of Cabo Verde». *ich.unesco.org* **(engelsk)**. Besøkt 26. januar 2023.
2. 1 2  Hart, Keith (2014). *People, Money and Power in the Economic Crisis*. Berghahn Books.
3. 1 2  Lobban, Richard A. (2018). *Cape Verde: Crioulo Colony To Independent Nation*. Routledge.
4. ↑  «Lavteknologisk musikk med technotempo», Jungeltelegrafen, NRK.
5. ↑  «Singer Cesaria Evora dies at the age of 70», *BBC News*, 17. desember 2011.
6. ↑  Pareles, Jon (18. desember 2011). «Cesária Évora, Queen of Morna Singing, Dies». *The New York Times*. ISSN 0362-4331. Besøkt 28. mai 2017.
7. ↑  Denselow, Robin (11. mars 2014). «Mayra Andrade review – languid world music, with jazz excursions». *The Guardian* **(engelsk)**. ISSN 0261-3077. Besøkt 28. mai 2017.
8. ↑  Silva, Beatriz Ramalho da. «The story of morna: Cape Verde’s music of displacement and return». *www.aljazeera.com* **(engelsk)**. Besøkt 26. januar 2023.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica
 |
**Terje Bjørn Englund** (født 4. januar 1963 i Oslo) er en norsk journalist og forfatter med Sentral- og Øst-Europa som spesialfelt. 

Han har vært bosatt i Praha siden 1993. Englunds første bok, *The Czechs in a Nutshell*, kom i 2004. Hans andre bok, *Spionen som kom for sent*, var den første bredere fremstillingen av den tsjekkoslovakiske etterretningstjenesten StBs operasjoner i Norge under den kalde krigen. Boken ble gitt ut i tsjekkisk oversettelse i 2018. 

Englund har vært en regelmessig bidragsyter til programmene *Radioselskapet* og *Kulturhuset* i NRK P2. Han var hovedredaktør for dokumentarverket *In the Morning We Played Quartet*, som ble utgitt i 2014 i Bloomington i Indiana. I september 2019 ble Englund tildelt hederspris av ordføreren i Praha 6 for sitt litterære arbeid med historien til Holocaust-ofrene Ema og Artur Melichar, som bygget villaen som i dag er Norges ambassadørbolig i Praha.

Englund har oversatt verker av Václav Havel, Pavel Kohout, Avigdor Dagan, Zuzana Brabcová, Ota Pavel og Ondřej Neff til norsk.

Bibliografi
-----------

* 2004: *The Czechs in a Nutshell* – sakprosa ISBN 9788072522668
* 2010: *Spionen som kom for sent* – sakprosa ISBN 9788203291883

Referanser
----------

1. ↑   National Library of Israel Names and Subjects Authority File, National Library of Israel J9U ID 987007412812605171, besøkt 1. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Archive of Fine Arts, cs.isabart.org, abART person-ID 164968, besøkt 1. april 2021[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Rozhovor: T. B. Englund». *Šestka* **(tsjekkisk)**. mars 2020. Besøkt 1. oktober 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC
 |
**Denuvo** er et digital rettighetsadministrasjon- og kopibeskyttelse-programsett. Det tas i bruk i videospill for å beskytte spill fra å bli piratkopiert ved å forhindre at endrebrukeren kan debugge, dekonstruere eller ellers endre spillfiler eller annen manipulering for å kunne viderekopiere spillet eller spille det uten å ha betalt for det.

Denuvo marketsfører seg selv til videospillutgivere på premisset at de fleste salg forekommer iløpet av et kort tidsvindu like etter lanseringen, så til tross for at spill som *Dragon Age: Inquisition* lot seg piratkopiere bare en måned etter at det kom ut, til tross for Denuvo-beskyttelsen, så har det beskyttet kjerneandelen av salget, i tillegg til at det er en forbedring ovenfor ingen beskyttelse, ettersom mindre beskyttede spill kan la seg piratkopiere så kort som mindre enn en dag etter at de kommer ut.

Referanser
----------

1. ↑   *Knowledge Graph*, Wikidata Q648625,
2. 1 2  «Don't call it DRM: what's Denuvo Anti-Tamper?». *Eurogamer.net* **(engelsk)**. 19. desember 2014. Besøkt 18. september 2022.
3. 1 2  «Denuvo: "There is no uncrackable game. What we do is protect the initial sales"». *GamesIndustry.biz* **(engelsk)**. 29. august 2018. Besøkt 18. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Denuvo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Videospill
«Dakota» omdirigeres hit. For annen bruk, se Dakota (andre betydninger).
Dakota-territoriet 1861-1889
Dakota-territoriets våpen
Norsk immigrantfamilie ved torvhuset på prærien i Nord-Dakota i 1898. Motivet har dannet grunnlag for frimerker både i USA og Norge
**Dakota-territoriet** var en benevnelse for det territoriet som USA administrerte i årene 1861 til 1889. Territoriet besto av de nordligste områdene som ble ervervet av USA fra Fransk Louisiana ved Louisiana-kjøpet i 1803, samt den sørligste delen av Rupert's Land, som ble kjøpt i 1818. Navnet henviser til dakota-grenen av sioux-folkene som befolket området på denne tiden. Det meste av Dakota-territoriet var tidligere en del av territoriene Minnesota og Nebraska.

Da Minnesota ble tatt opp som stat i 1858, falt det resterende området mellom Missouri-elven og Minnesotas vestgrense utenfor det organiserte området. Da Yankton-traktaten ble undertegnet samme år, ble mye av det som hadde vært sioux-område overført det den amerikanske regjeringen, og tidligere settlere dannet en uoffisiell provisorisk myndighet og arbeidet uten hell for at dette skulle bli et offisielt territorium tilhørende USA.

Tre år senere arbeidet den nyvalgte presidenten Abraham Lincolns inngiftede slektning J.B.S. Todd for at området skulle få status som territorium og Kongressen vedtok da at opprettelsen av Dakota-territoriet. Det ble formalisert som territorium fra 2. mars 1861. Ved opprettelsen omfattet Dakota-territoriet det meste av dagens Montana og Wyoming, samt dagens Nord-Dakota og Sør-Dakota, samt en liten del av dagens Nebraska, men i 1868 ble det redusert til dagens to Dakota-stater.

Administrasjonssenteret var opprinnelig i Yankton i dagens Sør-Dakota, men ble i 1883 flyttet til Bismarck. Dakota-territoriet ble delt i de to statene Nord-Dakota og Sør-Dakota 2. november 1889. Det var en rekke årsaker til delingen, blant annet var bosetningsmønstret delt i de nordøstlige og sørøstlige hjørnene av området med store avstander mellom disse. I tillegg lå det også politiske vurderinger bak, da to stater fra dette dengang republikanske området medførte flere representanter fra dette partiet i de føderale organene i Washington D.C. særlig med to ekstra representanter i senatet.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Dakota Territory». *Archives - State Agencies - Dakota Territory Records*. State Historical Society of North Dakota. Besøkt 21. mars 2016.
2. ↑  Heather Cox Richardson, *Wounded Knee: Party Politics and the Road to an American Massacre*, ss. 100-101, Basic Books, 2013 ISBN 0465021301.

Litteratur
----------

* Dakota Territory Centennial Commission (1961). *Dakota Panorama*. Dakota Territory Centennial Commission. OCLC 2063074.
* Lauck, Jon K. (2010). *Prairie Republic: The Political Culture of Dakota Territory, 1879-1889*. University of Oklahoma Press. ISBN 9780806141107. OCLC 455419815.
* Waldo, Edna La Moore (1936). *Dakota*. The Caxton printers, Ltd. OCLC 1813068.

Eksterne lenker
---------------

* Samling av histroiske bilder fra Dakota-territoriet
**Mornai Tea Estate** eller Mornai Tehage i Goalpara-distriktet i Assam i India, ble kjøpt av Lars Olsen Skrefsrud - og ble i mange år drevet av The Indian Home Mission to the Santals. Tehagen er nå overtatt av santal-kirken, NELC (Northern Evangelical Lutheran Church). Den store te-plantasjen har i noen år slitt med dårlig økonomi etter påstått korrupsjon blant delstatsmyndighetene og illojale administratorer.

Kirken satt derfor plantasjen under direkte administrasjon i 2002 og forsøker å nedbetale gjeld. Den lokale kirken er avhengig av inntektene fra plantasjen for å kunne drive sitt arbeid. På grunn av de økonomiske problemene har NELC ikke utbetalt lønn til sine ansatte, og en rekke prosjekter, blant annet utdannings- og sykehus-tilbud for den fattige lokalbefolkningen, har blitt avviklet.

Referanser
----------

1. ↑  Louise Jensen. 2004 «Svindel sætter hjælpearbejde på spil». Danmission. Info hentet 26. juli 2007

Eksterne lenker
---------------

* Side om Mornai tehage.
Hus av leire på ei øy midt i Debo-sjøen.
Debo-sjøen sett fra verdensrommet.
**Debo-sjøen** (fransk: *Lac Débo*) er en innsjø i Maasina-deltaet i Mali. Innsjøen dannes når Niger flommer over sine bredder mellom april og august, mens innsjøen er sterkt redusert fra september til mars.

Størrelse
---------

Når Debo-sjøen er på sitt største, ligger den fra ca. 80 km oppstrøms fra Mopti, og ca. 240 km nedstrøms fra Timbuktu. Debo-sjøen er Malis største innsjø, og har et overflateareal på 160 km².

Bruk
----

Innsjøen er størst i regntiden, når elvene Bani og Niger har størst vannføring. Da driver bozoerne intensivt fiske. I tørketiden, når innsjøen er på sitt minste, lar fulanierne storfeflokken beite på de store gressletene, som da er fri for vann.

Økologi
-------

Innsjøen er et viktig hvilested for trekkfugler, og UNESCO har klassifisert den som et Ramsar-område.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** GeoNames
 |
Fire generasjoner kvinner fra USA: datter, mor, mormor og oldemor.
**Mormor** er navn på ei kvinne som er mor til ens egen eller andres mor. Ei mormor er en av fire besteforeldre.

Mormoren Sankt Anna med jomfru Maria og Jesusbarnet i fanget. Treskulptur på *Sankta Annaskåpet* (1400-tallet) i Skönberga kirke i Östergötland. En slik figurgruppe kalles Anna selvtredje.
Ordet kommer fra norrønt *móðurmóðir*. På 1700-tallet fikk ordet sterk konkurranse fra ordet bestemor (*Bedstemoder*), som, i likhet med «godmor», kan bety både farmor og mormor. En undersøkelse fra 2005 viste at de spesifikke slektsskapsorda farmor og mormor fortsatt oftere blir mer brukt enn de mer generelle, spesielt i bymål.

Kjente mormødre
---------------

* Anna av Jerusalem (Sankt Anna), mormor til Jesus ifølge kristne tradisjoner
* *Mormor* i *Mormor og de åtte ungene*, en serie barnebøker av Anne-Cath. Vestly som også har blitt filmatisert

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagsordet «Mormoder» i *Ordbog over det danske Sprog 1700-1950*
2. ↑  Oppslagsordet «Bedstemoder» i *Ordbog over det danske Sprog 1700-1950*
3. ↑   besteforeldre.no:«Bestemor eller mormor»

Eksterne lenker
---------------

* (en) Grandmothers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Oppslagsordet «mormor» i *Svenska akademins ordbok* (historisk bruk på svensk)
**KÅKÅ kverulantkatedralen** (ofte bare KÅKÅ) er et frittstående debatt- og litteraturhus i Stavanger med Jan Inge Reilstad som litteraturhussjef og daglig leder. KÅKÅ startet opp 11.september 2014 med det formål å legge til rette for en fysisk møteplass hvor man kunne dyrke debatt, samtale og uenighetsfellesskapet, under mottoene: «Den gode kverulanten styrker uenighetsfellesskapet!», og «Ingen by er bedre enn sin egen offentlighet!». Stiftelsen delte tidligere også ut prisen «Årets kverulant», til en person eller gruppe som har «utfordret maktperspektiv, formidlet livslyst og vært irriterende god». Styreleder er Snorre Haukali, som overtok etter Hallgeir Langeland i 2019. Stiftelsen KÅKÅ ble stiftet av Kristoffer og Signe Anne Stensrud i 2014. 

Stiftelsen KÅKÅ kverulantkatedralen startet i 2017 den årlige økonomifestivalen KÅKÅnomics i Stavanger, som foregår hvert år i slutten av oktober.

Arrangement
-----------

KÅKÅ kverulantkatedralen står årlig for rundt 150 til 200 arrangementer i Stavangerområdet, deriblant debatter, samtaler og temauker innenfor litteratur, politikk og samfunn, ofte med et fokus på sosiokulturelle dilemma. Fra 2014 til 2020 var hovedscenen til KÅKÅ i kjelleren på Café Sting (Sting Nere), fra våren 2020 på Musikstuen Påfyll i Kirkegata 36. KÅKÅ arrangerer også debatter, samtaler og andre opplysende arrangement rundt omkring i hele Rogaland fylke, først og fremst under Tour de KÅKÅnomics, som foregår i forkant av KÅKÅnomics hver høst.

«Årets kverulant»
-----------------

Årets kverulant ble tidligere delt ut til en person eller gruppe som har utmerket seg i samfunnsdebatten i løpet av det forrige året. Fra og med 2020 ble den erstattet av «Kverulantkatedralens økonomipris» (også kalt «KÅKÅnomics-prisen»), som deles ut under økonomifestivalen KÅKÅnomics.

#### Tidligere vinnere

* 2014 - Piraya film
* 2015 - Kvinnegruppa Ottar og Osman Uzun
* 2016 - De skamløse jentene og Faten Mahdi Al-Hussaini
* 2017 - Olaug Nilssen
* 2018 - *Prisen ble ikke utdelt for 2018*
* 2019 - Øystein Stene

Referanser
----------

1. ↑  «Om KÅKÅ». *KÅKÅ kverulantkatedralen*. Arkivert fra originalen 20. mars 2020. Besøkt 20. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brønnøysundregistrene
 |
Inngangsporten til Morka-Koldedalen med Hjelledalstinden og Falketind som portaler.
**Morka-Koldedalen** er en dal som ligger i vestre del av Jotunheimen i Årdal i Sogn og Fjordane. Vassdraget Morka-Koldedøla inneholder blant annet Vettisfossen i overgang til Utladalen.

Morka-Koldedalen ble brukt som en overgangsrute mellom Bygdin og Vettismorki før i tiden. Dalen er kupert, og var ikke lett å passere med hestekjerre på sommer- og vinterføre. Om sommeren kan man komme til Morka-Koldedalen med bil fra Tyin til Koldedalsvatnet og derfra går en og passerer tre vann før man går ned i Utladalen, det navnløse 1291-vannet grunnet 1291 moh, så Andrevatnet og deretter Fyrstevatnet. 

Morka-Koldedalen er ofte utsatt for mørk tåke og uvær, derfor har den fått sitt navn. Dalen blir ofte brukt som en avstikker på en eventuell tur til Falketind, da tar man nordover fra Andrevatnet. Selve dalen har flere utsatte passasjer, og anbefales derfor bare for erfarne fjellvandrere.

Referanser
----------

1. ↑  Areas › Stølsnos Massif › Detailed Information: Morka-Koldedalen Valley
2. ↑  Morka-Koldedalen, Norway, aroundguides.com
3. ↑  Berntsen, Bredo (1977). *Naturvernets historie i Norge: fra klassisk naturvern til økopolitikk*. Oslo: Grøndahl. ISBN 8250401956.
**Kystvaktskvadron Nord** var en av to skvadroner i Kystvakten. Skvadronen hadde sin egen base på Sortland i Vesterålen i Nordland fylke. Basen ble offisielt åpnet av Kong Olav V den 5. september 1984. Basen huset frem til 1. januar 2011, KV Nords stab og servicefunksjoner for fartøyer og helikoptere.

Den siste sjefen for KV Nord var kommandørkaptein Morten Jørgensen. 1. januar 2012 ble Kystvaktens landorganisasjon reorganisert. Sjef Kystvakten med stab (Oslo), Sjef KV Sør med stab (Bergen) og Sjef KV Nord med stab (Sortland) ble samlokalisert på Sortland.

Fartøy i Kystvaktskvadron Nord
------------------------------

Fartøy i Ytre Kystvakt

* KV Harstad – også med i slepebåtberedskapen
* KV Svalbard
* KV «Nordkapp» – Nordkapp-klasse
* KV Senja – Nordkapp-klasse
* KV Tromsø
* KV Malene Østervold
* KV Nordsjøbas
* KV Andenes

Fartøy i Indre Kystvakt

* KV Barentshav
* KV Sture Gøran
* KV Åhav
* KV Sjøveien – kombinert IKV/BV

Fartøy i Bruksvakttjeneste

* KV Nysleppen
* KV Thorsteinson
* KV Kongsøy

Eksterne lenker
---------------

* Forsvarsnett[*død lenke*]
***Debunking 9/11 Myths: Why Conspiracy Theories Can't Stand up to the Facts*** er ei bok utgitt i 2006 av det amerikanske magasinet *Popular Mechanics*. Boka er utgitt på forlaget Hearst, og James B. Meigs er redaktør. Bokas forord er skrevet av sentaor John McCain,

Debunking 9/11 Myths tar systematisk for seg konspirasjonsteorier om 11. september og tilbakeviser disse punkt for punkt. Boka er skrevet av en tverrfaglig forskergruppe, og bygger tungt på ekspertutsagn og kritisk gjennomgang av konspirasjonsteoretikernes påstander sett i sammenheng med det fysiske bevismaterialet.

Første del av boka handler om flyene terroristene kapret, og tar blant annet for seg konspirasjonsteoretikernes påstander om at flyene skal ha vært droner. Dessuten tilbakevises påstandene om at kaprerne ikke skal ha gode nok ferdigheter til å fly såpass store fly som ble brukt i terrorangrepene. 

Del to handler om hvordan World Trade Center i New York raste ned, og slår blant annet hull på myten om at Larry Silverstein skal ha beordret WTC7 revet med ordene «pull it» Tredje del av boka handler om Pentagon, og forklarer blant annet hvorfor det finnes relativt få bilder av vrakrester. Bokas siste del tar for seg Flight 93, og bruker blant annet plass på å forklare hvorfor den ofte gjentatte myten om at det skal ha vært umulig å bruke mobiltelefoner på fly i 2001 ikke stemmer.
En öronmanet rör upp termoklinen nära ytan av Gullmarsfjorden utanför Sämstad, Sverige
En **termoklin** er et sjikt i hav eller sjø der temperaturen endres meget raskt innen et lite dybdeintervall. Under det termokline sjiktet blir det ekstremt syrefattig når organisk materiale brytes ned og store mengder hydrogensulfid kan dannes.

I de fleste svenske vann ligger termoklinen på mindre enn 10 meters dyp, på grunn av det relativt kalde nordiske klimaet. Nedbrytningen av organisk materiale under termoklinen går ekstremt langsomt på grunn av syrebristen og den lave temperaturen, hvilket normalt gir opphav tll en veldig gjørmete/mudrete bunn som avgir sumpgass.

Se også
-------

* Pyknoklin
* Kjemoklin
* Haloklin
* Sprangsjikt

Referanser
----------

1. ↑  «VISS-Hjälp». Besøkt 22. januar 2021.
2. ↑  «vattenkikaren». Besøkt 22. januar 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Arkeologi**


|  |
| --- |
| ***Disipliner**** Egyptologi
* Historisk arkeologi
* Klassisk arkeologi
* Nordisk arkeologi
* Marinarkeologi
* Historisk osteologi
* Industriell arkeologi
* Arkeologisk teori
 |
| ***Metode**** Overflateundersøkelse
* Åkervandring
* Prøvestikk
* Utgravning
* Maskinell flateavdekking
* Stratigrafi
 |
| ***Terminologi**** Struktur
* Artefakter
 |
| ***Datering**** Dendrokronologi
* Karbondatering
* Termoluminescens
* Typologi
 |


**Termoluminescens** er en metode for å komme frem til absolutt datering av arkeologisk materiale som inneholder mineralkrystaller og har blitt brent. Den er spesielt egnet til datering av keramikk, brent leire som inneholder nok krystaller.

Metoden baserer seg på at alt slikt materiale lagrer frastøtte elektroner fra radioaktive isotoper. Når det blir brent, frigjøres elektronene, slik at materialet blir «nullstilt». Det begynner å lagre nye elektroner når det blir begravet, og dermed kan man ved å måle strålingsstyrken i området og elektronmengden i materialet finne ut hvor lenge det har ligget der. 

Det er svært liten feilmargin på termoluminescens, oftest regner man bare fem år pluss/minus. Dette er langt mindre enn ved karbondatering, noe som dels skyldes målemetoden, og dels at man ved termoluminescens får en stadig større mengde målbart materiale, mens man ved karbondatering måler en stadig synkende mengde slik at målet blir noe mer nøyaktig. 

Det er to viktige feilkilder ved datering: Materiale må ha vært begravet for å motta elektroner, og det kan ha gått lang tid fra produksjon til det havnet i jorden, og materialet kan ha blitt brent på nytt som følge av brann i bygningen hvor det ble oppbevart eller geotermisk aktivitet. 

Grunnen til at termoluminescens ikke på langt nær brukes så ofte som for eksempel karbondatering er de relativt høye kostnadene forbundet med analysene, samt at materialet, i de fleste tilfeller keramikk, må knuses til et fint pulver før det kan analyseres. Man risikerer derfor å betale en høy sum for få resultater, samtidig som man mister potensielt viktig referansemateriale.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Mio, min Mio*** er en roman av Astrid Lindgren første gang utgitt i 1954.

Handling
--------

Boken handler om den foreldreløse gutten Bosse som ikke føler seg hjemme hos sine adoptivforeldre i Stockholm og i stedet drar til «Landet i det fjerne» hvor han møter sin virkelige far. Det viser seg at Mio egentlig er en prins, og faren har ventet og lett etter ham helt fra han ble født. Nå må Mio ta opp kampen mot Ridder Kato, som kidnapper barn og undertrykker folk. Sammen med kameraten JumJum og hesten Miramis rir han ut for å bekjempe Ridder Kato.

Fortellerteknikk og sjanger
---------------------------

Boken gjør bruk av mange eventyrtrekk i oppbyggingen av fortellingen, som for eksempel de forskjellige hjelperne Mio treffer i boken og de ulike gjentakelsene. Boken kan likevel klassifiseres som en roman, basert på den mer komplekse historien og ikke minst fortellerstemmen, som ligger hos Mio selv.

Filmatisering
-------------

Filmen *Mio min Mio* (1987) var en sovjetisk-svensk-norsk-britisk samproduksjon, med Vladimir Grammatikov som regissør. Linn Stokke og Sverre Anker Ousdal hadde biroller i filmen; Christian Bale filmdebuterte som Bosses venn Benka/JumJum, og den onde ridder Kato ble spilt av Christopher Lee.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mio, min Mio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Mio, min Mio hos IMDB

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND
 |
Animert framstilling av den termohaline sirkulasjonen.
**Termohalin** (sammensatt av gresk *θερμός*, *thermós* «varm», og *ἁλός*, *hálos* «salt») er et begrep som benyttes for å beskrive sjøvannets endrede massetetthet som følge av variasjoner i temperatur og saltholdighet.

Termohaliniteten forklarer den termohaline sirkulasjonen, en viktig del av jordas havstrømmer. Transportbeltet som Golfstrømmen er en del av eksemplifiserer mekanismen: Globale vindsystemer driver varmt og lett overflatevann fra sør i Atlanterhavet nordover i Nord-Atlanteren. Både avkjølingen og en stigende saltholdighet pga. fordamping og isdannelse langt nord, øker sjøvannets massetetthet, og dermed spesifikke vekt, slik at vannet synker (se Grønlandspumpa). Den nordatlantiske dyphavstrømmen transporterer det kalde, salte vannet tilbake i sørlig retning og inn i Indiahavet og Stillehavet. Underveis blandes andre vannmasser inn, og etterhvert transporteres vannet langsomt opp til overflaten igjen og vider til Sør-Atlanteren, der prosessen gjentas.

I likhet med strømmer i atmosfæren transporterer denne sirkulasjonen varme i retning polene, og spiller en dermed en viktig rolle i det globale energihusholdet.

Med stigende temperatur øker issmeltingen fra polkappene, og saltholdigheten i vannet rundt polområdene reduseres av den økende mengden smeltevann. Mindre temperaturendringer kan føre til en tilbakekoplingseffekt ved at reduserte temperaturer fører til økt isdannelse, noe som bidrar til å øke saliniteten lokalt og dermed øke pumpeeffekten igjen. En eventuell galopperende oppvarming vil derimot kunne svekke den termohaline sirkulasjonen ved at store mengder lett, men kaldt, smeltevann med lav saltholdighet legger seg som et lokk over det saltere havvannet. Dette har skjedd flere ganger i jordas klimahistorie, for eksempel bidro sannsynligvis den raske oppvarmingen ved slutten av siste istid til yngre dryas, en rundt 1 200 år lang kuldeperiode som startet svært brått.

Referanser
----------

1. 1 2  Stefan Rahmstorf: «Thermohaline Ocean Circulation» i *Encyclopedia of Quaternary*
Sciences*, 2007, s. 739-750, doi:10.1016/B0-44-452747-8/00014-4*
2. ↑  W.S. Broecker: *Massive iceberg discharges as triggers for global climate change*. I *Nature*, bind 372, s. 421–424, doi:10.1038/372421a0

Eksterne lenker
---------------

* Lasse Bjørnstad: *Smeltende is svekket Golfstrømmen*, forskning.no 27. mars 2015
* Kristin Straumsheim Grønli: *Golfstrømmen stabil i Norskehavet*, forskning.no 29. september 2008
* Silje Gripsrud: *Nytt lys over klimaendringer*, forskning.no 4. oktober 2004
**debugfs** er et filsystem som har vært tilgjengelig i Linuxkjernen siden versjon 2.6.10-rc3. Det ble skrevet av Greg Kroah-Hartman.

debugfs er et RAM-basert filsystem som er spesielt konstruert for avlusing. Det eksisterer som en enkel måte for kjerneutviklere å gjøre informasjon tilgjengelig i brukerområdet. Ulikt `/proc`, som bare er ment for informasjon om en prosess, eller sysfs, som har strikte en-verdi-per-fil regler, har ikke debugfs noen regler i det hele tatt. Utviklere kan legge den informasjon de ønsker der.

Referanser
----------

1. ↑  Linux: DebugFS Arkivert 1. februar 2010 hos Wayback Machine. Arkivert 2010-02-01 hos Wayback Machine, by Jeremy, December 11, 2004, KernelTrap. (Announcement of debugfs by Greg KH.)
2. ↑  «Debugfs». LWN.net. 13. desember 2004.
3. ↑  Linux Kernel Documentation :: filesystems : debugfs.txt documentation from the source code (Based on kernel version 2.6.35.4. Page generated on 2010-09-02 21:39 EST.)
4. ↑  An updated guide to debugfs, By Jonathan Corbet, May 25, 2009, LWN
**Taipa** (kinesisk: 氹仔 / 榃仔 / 凼仔, minnan: *tiap á*, kantonesisk: *Tam Chai*, pinyin: *Tanzai*) er en øy på Kinas kyst i Perleflodens munning mot Sør-Kina-havet. Den er del av Macao, og har på grunn av landreklamasjon i 1990-årene og 2000-årene landforbindelse med Coloane, den sørligste av de macanesiske øyene.

Da portugiserne først kom til Macao var Taipa to øyer. Men over århundrene førte Perlefloden med seg så meget avleiringer at de to øyene grodde sammen til én. 

Taipa livnærte seg lenge med andegårder og fiskeri, og ved produksjon av fyrverkeri. Men den voldsomme befolkningstilveksten i Macao, tre broer og Macaos flyplass ved øyas østende er øya blitt svært urbanisert tildels med store skyskrapere. Det pågår en storstilt utbygning av *Taipa by* midt på øya. Men samtidig er barokkirker og buddhistiske og taoistiske templer særlig i *Taipa landsby* blitt tatt vare på.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Taipa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GeoNames
 |
**Draumkvedet** er et 70 meter langt håndbrodert billedteppe bygd over folkevisen/middelalderballaden Draumkvedet, laget av den norske kunstneren Torvald Moseid og omtalt som hans hovedverk. Det var hans siste større verk.

Det tok Moseid ti år å brodere teppet i middelaldersk leggsøm. Det var ferdig i 1993. Deler av "Draumkvedet" ble første gang vist på Ny Fossum, Blaafarveverket, sommeren 1990. Da var verket omtrent halvferdig. Våren 1993 ble det nesten ferdige teppet vist på Hardanger folkemuseum, og høsten 1993 i Kunstindustrimuseet i København. Det har senere vært vist på slottet i Praha 17. mai 1999, i Durham-katedralen i England og St. Magnuskatedralen på Orknøyene. Frisen har siden 2002 hatt et eget Draumkvede-rom i Telenors hovedkvarter på Fornebu.

Litteratur
----------

* Ågot Gammersvik. *Torvald Moseid: Draumkvedet : Utne 2.-30. mai 1993*. Hardanger folkemuseum, 1993. Utstillingskatalog. Fulltekst i bokhylla.no
* Eldbjørg Giske. *En kunstner, broderier og en gåte. Tekstilkunstneren Torvald Moseid*. Masteroppgave i kunsthistorie høst 2009. fulltekst

Eksterne lenker
---------------

* o-vaering.no[*død lenke*]
Svensk His Master's Voice med "Där björkarna susa".

***«Där björkarna susa»*** er en finsk vise. Teksten er et dikt av Viktor Sund (1915) som ble tonesatt av Oskar Merikanto.

Svenske innspillinger
---------------------

Sangen har ligget på Svensktoppen to ganger:

* Den første gang var en singleinnspilling med Jailbird Singers (Metronome J 670). Den lå på listen i 21 uker i perioden 30. januar-19. juni 1965, med en tredjeplass som høyeste resultat.
* Den andre gang var en singlelinnspilling med Hootenanny Singers (Polar POS 1165). Den lå på listen i fem uker i perioden 31. desember 1972-28. januar 1973, med en tredjeplass som høyeste plassering.

Sangen har også blitt spilt inn på plate av blant annet Curt Haagers og Thorleifs.

Lotta Engberg spilte den inn som duett med Jan Carlsson på deres visepopalbum *Man & kvinna* fra 2005.

Norske versjoner
----------------

Det finnes en kristen norsk tekst med tittelen «Golgata, det beste sted av alle». Kåre Mørkestøl, sang, spilte den inn 28. mai 1965. Sangen ble utgitt på EP-platen Harmoni HEP 241.

Arne Riis har skrevet en verdslig norsk tekst. Den norske tittelen er «Der bjørkene suser». Sangen ble utgitt på LP-platen *Frem fra Glemselen kap.16*  med Rita Engebretsen, (PolyGram) i 1986.

Gjenbruk av melodi
------------------

Den kristne sangen *Vi går igjennom verden bare denne ene gang* er diktet på samme melodi.

Likeledes ble melodien gjenbrukt til den norske, lokalpatriotiske «Solør-visa», som blant annet er innspilt av Rita Engebretsen på LP-platen *Frem fra Glemselen kap. 12*.

Referanser
----------

1. ↑  Svensktoppen *1965*
2. ↑  Svensktoppen *1972*
3. ↑  Svensktoppen *1973*
4. ↑  «Rita og Tommy fant tonen fra glemselen». *Glåmdalen* **(norsk)**. 21. mars 2015. Besøkt 2. april 2023. «– Jeg sang Solør-visa, som Rita har på en av sine plater. Så traff jeg Rita igjen, og jeg sa vi måtte børste støvet av dette. Det er mange som har alle platene til Rita, som kan sangene og som synger med og synes dette er kjempemoro. Folk gleder seg, sier Tommy M.»

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forrige mottaker:«King of the Road» med Roger Miller | **Nummer 1 på VG-lista (med Jailbird Singers)**(Uke 25 1965) | Neste mottaker:«Cadillac» med The Hep Stars |
**Termodynamisk likevekt** er et termodynamisk system innen termodynamikk som er i termal, mekanisk og kjemisk likevekt. Den lokale tilstanden til et system i termodynamisk likevekt blir avgjort av verdiene til parametre som trykk, temperatur, osv. Mer spesifikt kjennetegnes termodynamisk likevekt av et minimum av et termodynamisk potensial. For et system med konstant temperatur *T* og volum *V* brukes Helmholtz fri energi

*F = U – TS*
hvor *U* er den indre energien til systemet og *S* er entropien. Kjemiske prosesser foregår vanligvis under konstant trykk og temperatur og da benyttes Gibbs fri energi

*G = H – TS*
der *H* er entalpien til systemet.

Prosessen som fører til termodynamisk likevekt kalles termalisering. Et eksempel på dette er et system med vekselvirkende partikler som ikke blir forstyrret fra utsiden. Når de vekselvirker vil de overføre energi eller moment seg i mellom og nå en tilstand der tilstanden til alle partiklene sett under ett ikke endrer seg over tid. 

Termal likevekt har en når to systemer som er i termal kontakt med hverandre bytter energi med varme. Om to systemer er i termal likevekt er temperaturen deres den samme. 

Termodynamikk omhandler likevektstilstander. Ordet likevekt omfatter en balansetilstand. I en likevektstilstand er det ingen ubalanserte potensialer (eller drivende krefter) i systemet. Et system som er i likevekt vil ikke oppleve endringer når det er isolert fra ytre påvirkninger.

Overblikk
---------

* To systemer er i *termal likevekt* når de har samme temperatur.
* To systemer er i *mekanisk likevekt* når de har samme trykk.
* To systemer er i *diffusiv likevekt* når de har samme kjemiske potensial.

Vilkår for likevekt
-------------------

* For et totalt isolert system er ΔS = 0 ved likevekt.
* For et system med konstant temperatur og volum er ΔF = 0 ved likevekt.
* For et system med konstant temperatur og trykk er ΔG = 0 ved likevekt.

Disse forholdene kan vises ved å se på en differensial form av termodynamisk potensial.

Generelle referanser
--------------------

* Cesare Barbieri (2007) *Fundamentals of Astronomy*. First Edition (QB43.3.B37 2006) CRC Press ISBN 0-7503-0886-9, 9780750308861
* Hans R. Griem (2005) *Principles of Plasma Spectroscopy (Cambridge Monographs on Plasma Physics)*, Cambridge University Press, New York ISBN 0-521-61941-6
* C. Michael Hogan, Leda C. Patmore and Harry Seidman (1973) *Statistical Prediction of Dynamic Thermal Equilibrium Temperatures using Standard Meteorological Data Bases*, Second Edition (EPA-660/2-73-003 2006) United States Environmental Protection Agency Office of Research and Development, Washington DC
* F. Mandl (1988) *Statistical Physics*, Second Edition, John Wiley & Sons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Konge Taejo, grunnlegger av Joseon
**Taishang Wang** (kinesisk: 太上王 , pinyin: *Tàishàng wuáng*) er en kinesisk tittel, en hederstittel til ev fratrådt konge, som kanskje kan oversettes *fortjent opphøyd konge*. Det er en tittel som ble benyttet om enkelte konge etter at de hadde abdisert (frivillig, eller tilsynelatende frivillig) til fordel for en sønn. 

Tittelen dukker opp, som låneord eller i oversettelse, også i koreansk (태상왕, *TaeSang-wang*), japansk (太上天王, "Daijō Tennō") og vietnamesisk historie (*Thái thượng vương*). 

Den første kongen til å motta denne tittelen er Taejo, (1335-1398), også kjent som grunnlegger av Joseon (1392-1897), Yi Seong-gye. Taejo regjerte fra 1392 til 1398, da han abdiserte til fordel for sin sønn, kong Jeongjong (Yi Bang-gwa), (1357-1400). Kongedømmet Táng gikk i oppløsning 505 år etter kong Taejos' død. Andre kinesiske konger fra hoveddynastiene som bar tittelen Taishang wuang etter sin abdikasjon:

* Kong Taejong av Joseon, som abdiserte i 1418 og var kalt Taishang wuang til sin død i 1422.
* Kong Danjong av Joseon, som abdiserte i 1455 og ble kalt Taishang wuang til sin død i 1457.

Portal: Korea