recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«Dronning Lovisa»** var et tremastet linjeskip som det fjerde av Norsk Løve-klassen på fem skip, sjøsatt den 10. desember 1744 sammen med sitt søsterskip «København». Krigsskipet med en bestykning på 70 kanoner var bygd ved hjelp av tegninger av fabrikmester Knud Nielsen Benstrup som bygd og sjøsatt «Norske Løve» i 1735.

I den fredelige perioden var linjeskipene sjeldent tatt ut av opplag i Flådens Leje utenfor Nyholmen for å bli utrustet for væpnede tokter til sjøs. «Dronning Lovisa» var brukt som troppetransportskip i 1762 for overførsel av tropper til Eckernförde i Slesvig-Holstein. Flere tusen norske soldater var overført til de nordtyske besittelser av det danske kongedømmet under syvårskrigen, og som kunne ha blitt trukket inn i en krig med Russland.

Til forskjell fra sine søstre skulle «Dronning Lovisa» som bare var utrustet to ganger i løpet av førti år, ha et hovedbatteri på 26 svære 36-punds kanoner i nedre kanondekk istedenfor de vanlige 24-punds kanoner. Mens «Norske Løve» hadde en besetning på 542 mann som forøkes til cirka 630 mann på yngre skip av klassen, hadde «Dronning Lovisa» den største besetning på 667 mann.

Skipet ble tatt ut av flåtelistene i 1783 for deretter å bli opphugd.

Se også
-------

* «Norske Løve»

Litteratur
----------

* Henrik Christiansen: *Orlogsflådens skibe gennem 500 år* 2010 ISBN 978-87-89022-78-9

Eksterne lenker
---------------

* Bygging av krigsskipene på Nyholmen 1692-1744
**Tahir bin 'Abd-Allah** (død 862) var tahiridenes guvernør av Khorasan fra 845 til 862. 

Mens hans far Abdullah bin Tahir hersket, ble Tahir sendt ut på steppene i nord for å holde oghuz-tyrkerne i sjakk. Han fikk antagelig assistanse fra samanidene i dette oppdraget. Da Abdullah døde i 844, utnevnte opprinnelig kalifen al-Wathiq en annen tahiride, Ishaq bin Musab, som hans etterfølger i Khorasan, men omgjorde så sin beslutning og bekreftet Tahir som guvernør.

Der var uro i noen av de ytre provinsene under hans styre. Sistan gikk for eksempel tapt for tahiridene da Salih bin al-Nadr drev ut Tahirs guvernør og tok makten der selv. Tahir døde i 862, og hans testament sa at hans unge sønn Muhammed skulle etterfølge ham som guvernør. Dette ble bekreftet av kalifen.

Litteratur
----------

* Bosworth, C. E. «The Tahirids and Saffarids», *The Cambridge History of Iran Volume 4: From the Arab Invasion to the Saljuqs.* R. N. Frye. London, UK: Cambridge University Press, 1975. ISBN 0-521-20093-8
**Ivar Olaus Sundet** (født 11. desember 1871 i Osen, død 20. oktober 1960) var en norsk jurist, byfogd og politiker for Venstre.

Sundet tok i 1891 studenteksamen ved Hauges Minde i Kristiania og i 1896 juridisk embetseksamen. I perioden 1897–1900 arbeidde han som fullmektig hos i Moss og Nordmøre sorenskriverier. Fra sommeren 1900 var han sakfører i Kristiansund. Ei kort tid var han konstituert som sorenskriver, byfogd og politimester. I 1917 blei han så fast utnevnt til byfogd i Kristiansund, et embete han hadde i 25 år. I perioden 1921–1929 var han også bestyrer av Norges Banks avdeling i byen. Som pensjonist fra 1942 bosatte han seg i Ski.

Sundet hadde ei rekke offentlige verv i Kristiansund og i amtet. Han var medlem i bystyret 1911–1919 og 1923–1931, hertil ordfører 1914–1916. Han var med i fylkets jernbanekomite fra 1914 til 1927. I tillegg hadde han verv i flere av byens banker og i Forretningsbanken i Trondheim. Han var formann i Titranfondets styre fra 1917 til 1942 og formann i Klippfiskrådet fra 1934 til 1936.

I valgperioden 1916–1918 møtte han på Stortinget som representant for Kristiansund krets. Han var da medlem av jernbanekomiteen.

Referanser
----------

1. ↑   Stortinget og statsrådet : 1915–1945. B. 1 : Biografier, side(r) 682[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   nsd.no[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2 3 4  Vilhelm Haffner: *Stortinget og statsrådet 1915–1945*, bind 1, Oslo 1949, side 682–683.
4. ↑  S.H. Finne-Grønn: *Norges prokuratorer, sakførere og advokater 1660–1905*, Den norske sakførerforening 1984. ISBN 8272350246, side 545.
5. ↑  Notis i *Vårt Land* 25. oktober 1960, side 7.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Ivar Olaus Sundet hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
**Wolfgang Margreiter** (født 31. desember 1967) er en østerriksk tidligere skihopper som var aktiv fra 1980 til 1991. Han var på det østerrikske laget som ble verdensmestere i lagkonkurransen i junior-VM i Täsch i 1985. I det individuelle rennet ble han nummer 6. Han ble nummer 19 i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1988. Han greide aldri å komme blant de 15 beste og ta poeng i verdenscupen. I den tysk-østerrikske hoppuka deltok han i renn i Innsbruck og Bischofshofen i årene 1984-1988, med 54.-plass i Innsbruck 4. januar 1986 som beste plassering i enkeltrenn og 94.-plass samme sesong som beste sammenlagt.

Margreiter arbeider nå (pr. 2011) som fysioterapeut i Innsbruck. Han var fysioterapeut for det østerrikske landslaget fra 1995 til 1997.

Kilder
------

* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* SPT-Education: Wolfgang Margreiter[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Wolfgang Margreiter – FIS (skihopping) Rediger på Wikidata
**Vladimir Paz de la Barra** (født 4. mars 1952 i Lima i Peru, død 27. juni 2020 samme sted) var en peruansk advokat. Han var dommer, leder av Limas advokatforening, medlem av Consejo Nacional de la Magistratura og generalsekretær for det politiske partiet Alianza para el Progreso.

Liv og virke
------------

Paz de la Barra begynte på sin dommerkarriere i 1978. I løpet av sin periode som dommer for sivilsaker i Lima ble han beskyldt for å være ansvarlig for tapet av saken vedrørende Evaristo Porras Ardilla, som ble tatt til fange i Colombia.[] Peru ønsket ham utlevert for å bli stilt or retten for narkotikahandel. Denne utleveringsbegjæringen gikk galt. For dette ble Paz de la Barra sanksjonert av Høyesterett. Etter dette trakk Paz de la Barra seg fra stillingen som dommer etter president Alberto Fujimoris såkalte *autogolpe* («selvkupp») i 1992.

I 1996 ble han valgt som dekan for Limas advokatforening, en stilling han hadde det året, og ble gjenvalgt i 1997 og i 1999 og 2000. I løpet av sin periode huskes det at hans fagforening representerte en opposisjonslinje i år 2000 mot Alberto Fujimoris kandidatur ved valget i 2000. Han hadde også til vane å omtale presidenten med kraftuttrykk (*¡Fuera chino de mierda!* - «vekk med kineserdritten»).

Hans stilte han som kandidat til kongressen ved parlamentsvalget i 2000 for partiet Somos Peru, uten å lykkes, og hans kandidatur til presidentskapet for Limas regionale regjering ved regionvalget 2002, uten å bli valgt.

I 2010 ble han av sine advokatkolleger utnevnt til medlem av Consejo Nacional de la Magistratura, og var med til han trakk seg i 2014 da han nektet å åpne etterforskning mot daværende riksadvokat. Han innehadde senere stillingen som generalsekretær i partiet Alianza para el Progreso. I dette vervet ledsaget han presidentkandidaten César Acuña, og forsvarte ham mot medienes melding om plagiat i avhandlingen han presenterte for å oppnå doktorgraden ved Universidad Complutense de Madrid.

Han døde i en alder av 68 år i Lima 27. juni 2020 av covid-19.

Referanser
----------

1. ↑  «El expediente desaparecido». IDL-Reporteros. 13. februar 2016.
2. ↑  «Dictaduras». 25. februar 2000.
3. ↑  «Los que denunciaban feroz dictadura se la pasban de cóctel en cóctel». *La Razón*. 13. september 2010.
4. ↑  «Vladimir Paz - Procesos Electorales». Infogob.
5. ↑  «Abogado y juez». *IDL-Reporteros*. 10. september 2014.
6. ↑  «Falleció exsecretario nacional de Alianza para el Progreso, Vladimir Paz de la Barra». *Radio Nacional del Perú*. 27. juni 2020.
7. ↑  «Trujillo: califican de ilegal investigación sobre presunto plagio de Acuña». *RPP Noticias*. 11. august 2016.
8. ↑  Gestion.pe: *Falleció Vladimir Paz de la Barra, exdecano del Colegio de Abogados de Lima* *, 27. juni 2020, lest 6. oktober 2021*
**Russell-øyene** er ei øygruppe i Sentralprovinsen i Salomonøyene i Stillehavet.

Gruppa består av øyene Pavuvu og Mbanika, samt drøyt femti mindre øyer (hvorav rundt 20 er bebodd), og ligger ca. 5 mil nord for Guadalcanal. Arealet er rundt 210 kvadratkilometer (dvs noe mindre enn Smøla). Folketallet er ca. 5000 (1990). Tidligere navn på øygruppa er Laube og Cape Marsh.

På øyene er det store områder med kokospalme-plantasjer. Palmene vokser mange steder heilt ned til vannkanten. Plantasjene, og dermed også store deler av Russell-øyene, er eid av private firmaer, noe som i stor grad begrenser allmennhetens adgang til øyene. 

Den største eieren var lenge (fra ca. 1910) det britiske selskapet Lever Brothers (som starta produksjonen av kjente såper som Sunlight og Lux, som Lilleborg eier i Norge.). Firmaet fusjonerte seinere til å bli det mer kjente Unilever.

Seinere overtok Russell Islands Plantations Estates Ltd (RIPEL) plantasjene. De seinere åra har det vært til dels harde arbeidskamper her. Bakgrunnen har blant annet vært oppsigelser på grunn av nye høstemetoder. Ettersom RIPEL eier områdene, fører oppsigelser til at arbeiderne også mister bolig og andre muligheter til livsopphold. Stridighetene har innbefatta langvarige streiker med over 1000 deltakere, slåsskamper med lokalt politi og okkupasjon av bedriftskontorene.

I Yandina, nord på Mbanika, er det en større kopra-fabrikk.

Pavuvu er den største av Russell-øyene, ca. 17 km tvers over.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
En skål med klappgröt laget på bringebærsaft, servert med melk.
Russedessert blir vispet
**Russedessert**, **klappgröt**, **vispgröt** eller **trollgröt** er en norsk (*russedessert*), svensk (*klappgröt*), finsk (*vispipuuro*) og estisk (*mannavaht*) dessert laget på semulegryn og saftblandinger med jordbær, solbær, rips, blåbær eller til og med tyttebær og heggebær, sålenge den ønskede røde fargen beholdes. 

Når grøten er ferdigkokt, vispes den kraftig til den er kald og serveres siden. Konsistensen og volumet skiller seg da vesentlig fra vanlig semulegrynsgrøt.

Etymologi
---------

Navnet "russe" er interessant, og kan referere seg til fargen etter at den er vispet ferdig eller at desserten har forbindelse med Russland.

Referanser
----------

1. ↑  Hjørne, Cathrines Kreative (9. februar 2013). «Cathrines Kreative Hjørne: Russe dessert - en gammel klassiker fra Sogn!». *Cathrines Kreative Hjørne*. Besøkt 27. november 2020.
2. ↑  «Russedessert». *Fjord Norway*. Besøkt 27. november 2020.
3. ↑  «Russedessert». *Heimelaga*. 8. juni 2016. Besøkt 27. november 2020.
4. ↑  NRK (12. september 2001). «Bestemors russedessert». *NRK*. Besøkt 27. november 2020.
5. ↑  «Russedessert». *Matarena*. Besøkt 27. november 2020.
6. ↑
7. ↑  «Russedessert». *Det Norske Akademis ordbok*. Besøkt 27. november 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas **·** TasteAtlas
 |
**Tahir ibn al-Husayn** (arabisk, persisk: **طاهر بن حسين**) (død 822) var general og guvernør under abbasidekalifatet. Spesifikt tjente han under al Mamun og ledet hærene som beseiret al-Amin og gjorde al-Mamun til kalif. 

Etterpå ble Tahir utnevnt til guvernør i Persia. Tahir erklærte seg i 822 uavhengig fra abbasidenes imperium ved å unnlate å nevne al-Mamun under en fredagsbønn. Da han døde samme natt ble likevel sønnen Talha ibn Tahir utnevnt til å fortsette i farens stilling. Dette etablerte tahiridenes dynasti som hersket over en delvis autonom stat i det østlige Persia. 

Tahir gav den kristne teologen Teodor Abu Qurrah (død ca. 830) i oppdrag å oversette den pseudo-aristoteliske De virtutibus animae til arabisk fra gresk. Tahir er også kjent for sitt brev fra 821 til sønnen Abd Allah ibn-Tahir som var utnevnt til guvernør i Egypt. Brevet er i sjangeren fyrstespeil, og gir råd om statsmannskunst og ledelse. Brevet fikk vid utbredelse i sin samtid, og er også gjengitt av Ibn Khaldūn.

Referanser
----------

1. ↑  Sydney H. Griffith, *The Church in the Shadow of the Mosque: Christians and Muslims in the world of Islam* (Princeton University Press, 2008), s. 107.
2. ↑  Kilde: Amund Bjørsnøs' innledning til *Klassiske islamske tekster*, 2013. Et utdrag fra brevet «Generalens råd til guvernøren» er gjengitt i antologien *Klassiske islamske tekster*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN
 |
***Close to Home*** er en newzealandsk novellefilm, regissert av nordmannen Erik Skjoldbjærg. Manuset ble skrevet av Skjolbærg og Simon Tyrrell. Det bygger på Kjell Askildsens novelle *Carl Lange*, som ble utgitt i samlingen *Thomas F's siste nedtegnelser til almenheten* i 1983.

Handling
--------

Det er midnatt. En middelaldrende mann er på vei hjem gjennom tomme, mørke gater i en engelsk storby. Mannen bevitner at en brutal dørvakt trakasserer ei beruset jente. Han stanser dørvakten. Jenta følger etter ham for å få beskyttelse. Mannen må velge mellom å ta seg av henne eller å la henne klare seg selv. Hans beslutning får fatale følger for dem begge.

Medvirkende
-----------

* Bruce Alexander
* Tony Bluto
* Elizabeth Chadwick
* George Irving
* Jess Mendelssohn
* Laura Sadler
* Edmund Strauss

Vurdering
---------

Ifølge Bergen Offentlige Bibliotek er det *«en intelligent og lavmælt spenningsfilm om ansvar, identitet og skyldfølelse.»*

Annet
-----

Fjernsynsteatret har også spilt inn en versjon av Askildsens *Carl Lange*, i regi av Terje Mærli og med Erik Hivju i tittelrollen. Den ble vist 1. september 1987.

Referanser
----------

1. 1 2 3  *Close to Home* (1994) i IMDB.com
2. 1 2 3 4  Novellefilm: *Close to Home* i Bergen Offentlige Bibliotek
3. ↑  Kjell Askildsen: *Carl Lange* i Bergen Offentlige Bibliotek
4. ↑  Fjernsynsteatret - *Carl Lange* på tv.nrk.no
**Vladimir Petrovisj Shkurikhin** (russisk: Владимир Петрович Шкурихин født 26. juli 1958 i Izjevsk, død 25. november 2017) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i De olympiske leker i 1988 i Seoul.

Shkurikhin vant en olympisk sølvmedalje i volleyball under OL i 1988]] i Seoul. Han var med på det sovjetiske laget som kom på andreplass i volleyballturneringen for menn bak USA. Sovjetunionen vant semifinalen mot Argentina 3–0, men tapte finalen 1–3 mot USA. Shkurikhin spilte sju kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer
-----------

* 1988 Sør-Koreas flagg Seoul - Sølv Sølv i volleyball menn Sovjetunionens flagg Sovjetunionen

Referanser
----------

1. 1 2 3   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Ушел из жизни Шкурихин В.П.»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Vladimir Shkurikhin – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Vladimir Shkurikhin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata
**Yngvar Ommundsen** (født 14. oktober 1952) er professor ved Seksjon for coaching og psykologi ved Norges idrettshøgskole (NIH). Hans fagområder er idrettspsykologi og helsepsykologi. Ommundsen er koordinator for *European Master in Health and Physical Activity*.

I 1992 ble Ommundsen dr.scient. ved NIH med avhandlingen *Self evaluation, affect and dropout in the soccer domain. A study of young male Norwegian players*. Han ble professor i 2004. Han er professor II ved Universitetet i Agder, tidligere medlem av Nasjonalt råd for fysisk aktivitet, Start-spiller og mangeårig trener i aldersbestemt fotball. I Start gjorde han seg mest bemerket da han i 1975 ble matchvinner mot Ham-Kam og sendte klubben til tidenes første semifinale.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 423558, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   ORCID Public Data File 2020, filename in archive 0000-0002-6500-8711.xml, pub.orcid.org, sist oppdatert 30. mai 2017, besøkt 10. januar 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Yngvar Ommundsen – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* 

* (no) Publikasjoner av Yngvar Ommundsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Yngvar Ommundsen i BIBSYS
* Yngvar Ommundsens ansattprofil på NIH.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** ORCID **·** CRIStin
 |
**Anthony Vincent** (født 9. november 1939, død 29. oktober 1999) var en kanadisk diplomat. Han var ambassadør til Peru og spilte en viktig rolle under gisseltakingen i den japanske ambassade i 1996 i den peruanske hovedstaden Lima. Han ble senere ambassadør til Spania.

Boken *The Ambassador's Word: Hostage Crisis in Peru 1996-97* (2008) av David J. Goldfield handler om Vincents opplevelse av gisselsituasjonen i 1996.

Vincent døde i 1999 59 år gammel. Den kanadiske statsministeren Jean Chrétien var blant dem som skrev minneord i anledning hans bortgang.

Referanser
----------

1. 1 2   powys.org[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.gg.ca[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  «Canda's Unsung Hero». Ottawa Citizen. 13. januar 2008. Besøkt 2. juni 2015. «Canadian ambassador Anthony Vincent is a hero in Peru and Japan but to most people in his own country he's Tony Who» [*død lenke*]
4. ↑  «Prime Minister of Canada mourns death of diplomat». CBC News. 1. november 1999. Besøkt 2. juni 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Aleksandr Dargomyzjskij
***Rusalka*** (***Русалка***, Rusálka) er en opera i fire akter, seks tablåer av Aleksandr Dargomyzjskij som han skrev i årene 1848–1855.

Historikk og beskrivelse
------------------------

Komponisten tilpasset selv den russiskspråklige librettoen med utgangspunkt i et ufullstendig Pusjkin-dikt ved samme navn. Urpremieren gikk av stabelen ved \ Mariinskij-teatret i St. Petersburg 22. apriljul./ 4. mai 1856greg..

Selv om Dargomyzjskijs *Rusalka* er relativt konvensjonell rent form- og stilmessig, er den kjent som det første russiske verket som tar i bruk «melodisk resitativ». Denne typen resitativ karakteriseres av lyriske utbrudd som kontinuerlig endrer seg i henhold til den dramatiske situasjonen, liksom også orkesterakkompagnementet endrer seg. Dargomyzjskij anvendte denne teknikken i mindre skala i sine sanger og i en større skala i sin siste, ufullstendige opera, *Steingjesten*.

Roller
------

| Rolle | Stemmetype | Premiere Cast22. apriljul./ 4. mai 1856greg.(dirigent: Konstantin Lyadov ) |
| --- | --- | --- |
| Prinsen | tenor | Pyotr Bulakhov |
| Prinsessen | mezzosopran | Darya Leonova |
| Mølleren | bass | Osip Petrov |
| Natasha, *hans datter, senere en Rusalka* | sopran | Anisya Bulakhova |
| Olga, *en foreldreløs, prinsessens hengivne* | sopran | Emiliya Lileyeva |
| En kobler | baryton | Pyotr Gumbin |
| Lille Rusalka, *12 år gammel* | synger ikke |  |
| Kor: *bojarer, boyarynyas, jegere, bønder og bondekone and rusalki* |

Handling
--------

*Handlingen foregår ved bredden av Dnepr*

Intrigen forteller om en ung kvinne som drukner seg etter (derav betegnelsen *rusalka*, dvs «druknet jente») å ha blitt vraket av en prins. Siste akt inneholder en ballett og er uvanlig ved at en tolv år gammel rusalka snakker over musikken.

Beslektede verk
---------------

Andre operaer med *rusalki* er Rimskij-Korsakovs *Mainatt* og Dvořáks *Rusalka*.

Litteratur
----------

* Naroditskaya, Inna, «Russian Rusalkas and Nationalism», *Music of the Sirens* (red. Linda Austern og Inna Naroditskaya), Indiana University Press, 2006, s.216-249.

Eksterne lenker
---------------

* Russisk libretto
* Russisk libretto i en zipfile for Word

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
***Rush*** er det første studioalbumet utgitt av det kanadiske progressive rockebandet Rush og ble utgitt i 1974.

Rushs første utgivelse viser ganske stor inspirasjon fra hard-rock/blues-sjangeren. Som fans av band som Led Zeppelin og Cream hentet de mye inspirasjon fra disse bandene, noe som er lett å høre på albumet *Rush*. 

Grunnet trangt budsjett måtte innspillingen av albumet foregå sent på kvelden, i den såkalte «dødtiden». Grunnet at svært få band ønsket å bruke studio om kvelden, var omkostningene for å benytte studioet billigere da. Dette er et kjent fenomen blant «stigende» rockestjerner. Et eksempel på dette er rockebandet Queen som måtte gjøre som Rush på sitt første album.

Den opprinnelige Rush-trommeslageren John Rutsey trakk seg rett etter utgivelsen av dette albumet på grunn av sin diabetes og mangel på lyst til å turnere. Han ble erstattet med Neil Peart som da deltok på turneen for førsteutgivelsen. Pearts trommeteknikk og sans for å skrive meningsfylte tekster viste seg å være avgjørende for Rushs «sound», som for eksempel på bandets andre utgivelse *Fly by Night*.

Opprinnelig ble plata gitt ut på plateselskapet Moon Records, og har blitt ganske poulær blant samlere. Etter 1000 utgitte album signerte Rush for plateselskapet Mercury Records og har utgitt album hos disse siden.

Sporliste
---------

Alle sangene er skrevet av Geddy Lee og Alex Lifeson unntatt hvor annet er notert

Side en
1. «Finding My Way» – 5:07
2. «Need Some Love» – 2:21
3. «Take a Friend» – 4:25
4. «Here Again» – 7:36

Side to
1. «What You're Doing» – 4:19
2. «In the Mood» – (Lee) 3:37
3. «Before and After» – 5:36
4. «Working Man» – 7:06

Personell
---------

* Geddy Lee – vokal og bass
* Alex Lifeson – gitarer og bakgrunnsvokal
* John Rutsey – trommer og bakgrunnsvokal

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Rush* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Rush* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Rush* på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) *Rush* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Rush* på AllMusic Rediger på Wikidata

  


| * v
* d
* r
Rush |
| --- |
| Medlemmer | 

|  |  |
| --- | --- |
| Nåværende | 
* **Geddy Lee**
* **Alex Lifeson**
* **Neil Peart**

 |
| Tidligere | 
* John Rutsey
* Jeff Jones

 |

 |
| Studioalbum | 
* *Rush*
* *Fly by Night*
* *Caress of Steel*
* *2112*
* *A Farewell to Kings*
* *Hemispheres*
* *Permanent Waves*
* *Moving Pictures*
* *Signals*
* *Grace Under Pressure*
* *Power Windows*
* *Hold Your Fire*
* *Presto*
* *Roll the Bones*
* *Counterparts*
* *Test for Echo*
* *Vapor Trails*
* *Feedback*
* *Snakes & Arrows*

 |
| Konsertalbum | 
* *All the World’s a Stage*
* *Exit...Stage Left*
* *A Show of Hands*
* *Different Stages*
* *Rush in Rio*
* *R30: 30th Anniversary World Tour*
* *Snakes & Arrows Live*

 |
| Samlealbum | 
* *Chronicles*
* *Retrospective I*
* *Retrospective II*
* *The Spirit of Radio: Greatest Hits 1974–1987*
* *Gold*
* *Retrospective III: 1989–2008*
* *Working Men*

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
Baisakhibhangra i Kent i England.
**Bhangra** er en folkemusikk- og dansetradisjon fra Punjab i India, kjennetegnet av rytmisk tromming på dhol eller dholak, energiske armbevegelser og hopp og fargerike kostymer. Stilen er blitt videreutviklet både i Sør-Asia og i den sørasiatiske diasporaen, særlig i Storbritannia, med gjensidig påvirkning mellom de ulike miljøene.

Bakgrunn
--------

Bhangradansarar i Amritsar kledte i fargerike tradisjonelle dhotiar, kamizar og turbaner.
Kvinnelige bhangradansarar i fargerike salver khamizar.
Navnet «*bhang*ra» er avledt av bhang, 'hamp', som lenge er blitt dyrket i Panjab. Dette var en dans kjennetegnet av energiske hopp, spark og kroppsbøyinger og som ble utført i forbindelse med høytiden baisakhi. Dansen ble opprinnelig bare utført av menn, mens den tilsvarende kvinnedansen er *giddha.* Dansen ble utført til korte sanger, *boliyan*, akkompagnert av en stor, tosidet tromme, *dhol.* Ene siden av trommene blir slått med en stor og andre siden med en liten stikke, noe som gir musikken en synkopert rytme. Denne rytmen har kjennetegnet ulike varianter av bhangra siden. Andre punjabiske folkemusikkinstrument er mellom annet tumbi, chimta, sapera og sarangi.

Videre utbredelse
-----------------

Malkit Singh opptrer i London.
Fra midten av 1900-tallet begynte musikkformen og dansen å bli kjent utenfor Panjab. Bhangra ble utvidet til å utføres ved ulike feiringer og festivaler. Begrepet ble utvidet til også å vise til musikken en danset bhangra til, og musikkstilen ble utvidet ved at en kunne bruke mindre dholak-trommer, tabla og andre indiske instrument som fele, fløyte, harmonium eller siter til. Senere på 1900-tallet kom også vestlige instrument som trommesett, synthesiser, gitar, mandolin og saksofon til. På 1960- og 1970-tallet ble bhangra spredt i India av utøvere som Kuldip Manak, Amar Singh Chamkila og A.S. Kang.

I Storbritannia laget britisk-indiske musikkgrupper som Alaap musikk som blandet bhangra og discoteknikker. Senere utøvere blandet musikkstilen med inspirasjoner fra reggae, rapp og andre afroamerikanske og karibiske musikkstiler. Den første bølgen av vestlig bhangramusikk hadde kjerne i Southall i London, og fokuserte mest på dans og moro med svært enkle sangtekster. Rundt midten av 1990-tallet begynte artister som Apache Indian og Fun-Da-Mental å også ta opp mer seriøse temaer, som rasisme og hiv/aids. En større bruk av engelsk eller både panjabi og engelsk istedenfor bare panjabi gjorde musikkformen mer tilgjengelig for et større publikum. Indisk bhangra gikk gjennom en parallell utvikling, hvor utøvere som Malkit Singh og Gurdas Maan for eksempel kunne ta i bruk elektronisk musikk og sang på forenklet panjabi og flere andre indiske språk. Bhangra og bhangrainspirert musikk og dans er blitt vist i indisk film, og har dermed nådd ut til flere.

Bhangra har spredt seg videre til mange deler av verdenen, som Nord-Amerika og Norge. Det er utviklet en treningsform, «bhangra masala», som inneholder bhangraelement.

Eksterne lenker
---------------

* Virginia Gorlinski, «bhangra», Encyclopædia Britannica 2013.
* «Bhangra History», punjabonline.com
**Totens Blad** er en avis som retter seg til lesere i kommunene Østre Toten og Vestre Toten. Avisa kom første gang ut med et prøvenummer 9. juni 1928. Per juli 2023 oppgir avisen å ha et opplag på 13 804 eksemplarer.

Totens Blad eier også Gjøviks Blad.

Totens Blad har ni ansatte per juli 2023. Avisen har kontor i Lena sentrum. Totens Blads ansatte produserer innholdet til både Totens Blad og Gjøviks Blad.

Historikk
---------

Under andre verdenskrig ble avisa stoppet, da redaktør Olaf Rossow ikke ville rette seg etter ordrene fra okkupasjonsmakten. I 1989 gikk avisa konkurs, men ble kort tid etter startet igjen av avisa *Samhold*. I 1991 ble avisa lagt ned. Høsten 1998 startet utgivelsene igjen, og da kom Totens Blad som gratisavis.

Sjefredaktører
--------------

* 1928–1941 og 1945–1955: Olaf Rossow
* 1955–1976: Reidar Rossow
* 1976–1987: Odd Magne Sæther
* 1987–1991: Jan Eivind Sandhaug/Arve Kaland
* 1998–2005: Lars Smedsrud
* 2005–: Jon Olav Andersen

Referanser
----------

1. ↑  «Om oss». Totens Blad. Besøkt 25. juli 2023. «Totens Blad er ei ukeavis som går til alle husstander i begge Toten-kommunene. Papiravisa har et opplag på 13.804 eksemplarer, og speiler hver onsdag lokalsamfunnet i Toten-området. I tillegg kan du lese nettavisa vår. Vi skriver om små og store hendelser i Vestre og Østre Toten. Totens Blad er heleid av de ansatte.»
2. ↑  «Ansatte». Totens Blad. Besøkt 25. juli 2023.

Se også
-------

* Artikkel om Totens Blad på lokalhistoriewiki
*
**TimoCom Soft- und Hardware GmbH** er en tysk it-bedrift i Düsseldorf. Virksomheten ble grunnlagt i 1997 og er tjenesteyter for virksomheter i transportbransjen. Navnet «Timo» er sammensatt av de første bokstavene i grunnleggernes etternavn – Jens Thiermann og Jürgen Moorbrink.

TimoComs online fraktbørs TC Truck&Cargo® har et slogan: Ledende fraktbørs i Europa. Målet er formidling av tilbud og etterspørsel på transportydelser via en online markedsplass. TimoCom tilbyr sine produkter og tjenester i 44 land i Europa og på 24 forskjellige språk, og ifølge websiden deres har virksomheten 100.000 brukere. I starten av juni 2013 relanserte virksomheten også et kalkulasjons- og trackingprodukt, TC eMap®.

TimoCom er også representert i Polen, Tsjekkia, Ungarn, Spania og Frankrike.

Referanser
----------

1. ↑  TimoComs webside
2. ↑  TimoComs webside
3. ↑  TimoComs webside

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Timocom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* TimoComs norske webside
Clos Lucé
Herskapshuset Clos Lucé og hagen
Silkeavtrykk av *Mona Lisa* og Leonardo da Vinci på et vinduene i Clos Lucé
**Clos Lucé** er et herskapshus i Amboise i Frankrike, lokalisert rundt 500 meter fra det kongelige slott Château d'Amboise, og disse er knyttet sammen med en underjordisk gangveg.

Det ble bygget av Étienne le Loup på midten av 1400-tallet, overtatt av kong Karl VIII av Frankrike i 1490 for sin hustru, Anna av Bretagne. Senere ble det benyttet av Frans I av Frankrike, foruten også av hans søster Margrete av Navarra som begynte å skrive sin bok *L'Heptaméron* mens hun bodde her.

I 1516 inviterte Frans I den italienske kunstneren og oppfinneren Leonardo da Vinci til Amboise og lot ham da ha Clos Lucé, den gang kalt for Château de Cloux, som et sted å bo og arbeide. Leonardo kom dit med tre av sine malerier, *Mona Lisa*, *Sainte Anne* («Jomfruen og barnet med sankt Anne og sankt Johannes døperen»), og *Saint Jean Baptiste* («Sankt Johannes døperen»). Leonardo bodde i Clos Lucé i de siste tre årene av sitt liv og døde her den 2. mai 1519. 

I dag er Clos Lucé et museum som reflekterer den prestisjetunge historien i regionen og omfatter dessuten førti modeller av ulike maskiner som ble designet av Leonardo.

Galleri
-------

* Utsyn over eksteriøret til herskapshuset Clos LucéUtsyn over eksteriøret til herskapshuset Clos Lucé
* En del av det praktfulle interiøretEn del av det praktfulle interiøret
* Clos Lucés hage og forretningClos Lucés hage og forretning
* Parken bak Clos LucéParken bak Clos Lucé
* ParkbroenParkbroen
* Bekken og vannhjulet i parkenBekken og vannhjulet i parken
* En av Leonardos konstruksjonerEn av Leonardos konstruksjoner
* Våpenskjoldet på husets veggVåpenskjoldet på husets vegg

Referanser
----------

1. ↑  Tanaka (1992), s. 90

Litteratur
----------

* Tanaka, Hidemichi (1992): «Leonardo da Vinci, Architect of Chambord?» i: *Artibus et Historiae* **13** (25): 85–102, JSTOR 1483458

Eksterne lenker
---------------

* Clos Lucé, offisielt nettsted


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** GeoNames
 |
**Bharat Biotech International Limited** er et indisk legemiddelselskap med hovedkontor og produksjon i Hyderabad i delstaten Telangana. Det utvikler og produserer legemidler, vaksiner og medisintekniske produkter.

I år 2019 ble datterselskapet Chiron Behring Vaccines Pvt Ltd i Ankleshwar i Gujarat oppkjøpt av Glaxo Smith Kline.

Koronavaksine
-------------

Bharat Biotech har i samarbid med Indian Council of Medical Research utviklet vaksinekandidaten *Covaxin*, eller *BBV152*, som er basert på en inaktivert helvirion. Den var en av tre vaksinekandidater som per midten av desember 2020 hadde søkt om autorisasjon for nødbruk hos *Drugs Controler General of India*. De to andre søknadene var innleverte av Pfizer henholdsvis Serum Institute of India.

Fase III-studier ble innledet 17. november 2020.

Vaksinen fikk autorisasjon for nødbruk den 3. januar 2021.

### Førsøkt datatyveri

I mars 2021 meldte Reuters at den kinesiske statsstøttede cyberspionasjegruppen Red Apollo forsøkte inntrengning i Bharat Biotechs systemer for å eksfiltrere intellektuell eiendom.

Referanser
----------

1. ↑  «Bharat Biotech International Ltd». *www.bloomberg.com*. Besøkt 15. desember 2020.
2. ↑  Bureau, Our. «Bharat Biotech buys Chiron Behring Vaccines from GSK». *The Hindu BusinessLine*. Besøkt 15. desember 2020.
3. ↑  *Covaxin - India's First indigenous COVID-19 Vaccine* på Bharat Biotechs nettsted, lest 15. desember 2020
4. ↑  *COVID-19 vaccine: India may approve emergency authorisation soon, says V K Paul* på www.livemint.com den 12. desember 2020
5. ↑  *Covid-19: Bharat Biotech begins Phase 3 trials of Covaxin in India* i Hindustan Times den 17. november 2020
6. ↑  *India approves two vaccines as it prepares for massive immunization campaign* i Washington Post 3. januar 2021[*død lenke*]
7. ↑  Das, Krishna N. (1. mars 2021). «Chinese hackers target Indian vaccine makers SII, Bharat Biotech, says security firm». *Reuters* **(engelsk)**.

Eksterne lenker
---------------

* Bharat Biotechs nettsted
Taumadhi torget i Bhaktapur.
**Bhaktapur** (nepali *Bhadgaon* – Risbyen, newar *Khwopa* – De Gudfryktiges By) er en by i Katmandudalen i Nepal. Administrativt er byen en del av Bhaktapur-distriktet, som ligger i sonen Bagmati i Sentralregionen. Byens folketall var i 2005 anslått til 76 890.

Bhaktapur er en av Nepals største og historisk viktigste byer. Sammen med Katmandu og Patan reknes den som et av hovedsetene for dalens fantastisk rike gamle kulturarv. Av disse 3 byene er Bhaktapur den som er best bevart og minst ødelagt av moderne riving og nybygging, trafikk og liknende.

Byen er et viktig sete for Katmandudalens gamle newarkultur. Den er full av minnesmerker fra denne kulturens storhetstid under Malla-dynastiet, da den i flere århundrer var sentrum i en sjølstendig bystat. Newarenes språk, tradisjoner, religion og håndverk står også sterkt her.

Politisk har Bhaktapur fra slutten av 1970-tallet vært dominert av Nepal Mazdoor Kizan Party, et kommunistparti som står sterkt her, men ellers ikke har klart å oppnå langvarig sterk innflytelse utafor Bhaktapur.

NMKPs karismatiske leder Narayan Man Bijukche, alias *kamerat Rohit*, har fra 1991 representert Bhaktapur-distriktet i parlamentet.

* Bhaktapur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Eksterne lenker
---------------

* Kart over Bhaktapur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Anthony Allen «Tony» Williams** (født 28. juli 1951 i Los Angeles i California) er en amerikansk lokalpolitiker som representerer Demokratene. Han er mest kjent for å ha vært borgermester i District of Columbia i to valgperioder, fra 1999 til 2007. 

Han ble ansatt av distriktet i 1995 for å hjelpe til med å redde Washingtons økonomi. Han gjorde en god jobb, og ble overtalt til å stille da Marion Barry ikke ønsket en femte periode. Williams fikk 50 prosent av stemmene i det demokratiske primærvalget mot fem andre kandidater. 

Under primærvalget 10. september 2002 vant Williams både hos Det demokratiske partiet og det republikanske. Fordi den lokale loven sier at en person ikke kan representere to partier, ble det opp til lokale ledere av Det republikanske parti å finne en motkandidat. Williams fikk 61 prosent av stemmene i valget mot republikaneren Carol Scwartz.

Byens budsjett gikk i balanse ti år på rad, fra 1997 til 2006.

Referanser
----------

1. ↑   Social Networks and Archival Context, oppført som Anthony A. Williams, SNAC Ark-ID w6ms7xdj, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Vernon Loeb (27. august 1998): Williams Charts an Independent Course. *The Washington Post*.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi
* Colbert I. King (30. desember 2006): A Success Story in His Comfort Zone. *Washington Post*.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Marion Barry** | **Borgermester i District of Columbia**(1999–2007) | Etterfølger:**Adrian Fenty** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ULAN
 |
Nedgang til bunkeren var i kjelleren til Ruseløkka skole.
**Ruseløkkabunkeren** ved Ruseløkka skole ble etablert av den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Etter krigen overtok Forsvarets overkommando og E-tjenesten denne bunkeren.

«Operasjon Muldvarp», som ble etablert i 1950, hadde plassert lydbånddopptakere i Ruseløkkabunkeren hovedsakelig for å avlytte forbindelsen til kommunistisk virksomhet. Et eksempel er avlyttingen av kommunistenes landskonferanse i Folkets Hus i 1951. Blant annet ble de sovjetiske skipsfartskontorene Sovfrakt og Morflot avlyttet, noe som gjorde E-tjenesten i stand til å verve eller plassere etterretningsagenter om bord på skip.

Det ble drevet telefonovervåking i Norge herfra frem til 1989, noe som ble nøye rapportert i Lund-rapporten. Tjenesten ble holdt hemmelig, og dens sjef i 40 år, Asbjørn Mathiesen, var blant dem bare sto oppført på hemmelige lønningslister.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Oslo kommune om historien til Ruseløkka skole, lest 21. september 2018
3. ↑  «GRANSKINGEN AV FORSVARETS ETTERRETNINGSTJENESTE» (PDF). Besøkt 7. mars 2019. «1951: Avskrivnings/oversettelsesbunkeren i Cort Adelers gate 33 tas i bruk Kommunistenes landskonferanse i Folkets Hus avlyttes fra bunkeren ved Ruseløkka skole»
4. ↑  «GRANSKINGEN AV FORSVARETS ETTERRETNINGSTJENESTE» (PDF). Besøkt 7. mars 2019. «1950: Avlytting av sovjetiske skipsfartskontor - den opprinnelige Operasjon Muldvarp- etableres»
5. ↑
6. ↑
7. ↑
8. ↑
9. ↑
**Anthony Roux** (født 18. april 1987 i Verdun) er en fransk tidligere profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell i det franske laget Française des Jeux i 2008. Hans har en etappeseier fra 17. etappe i Vuelta a España 2009.

Han la opp etter 2022-sesongen.

Meritter
--------

2005
Sammenlagt, Tour de Lorraine (U19)
2007
2.-plass, Liège-Bastogne-Liège (U23)
2009
17. etappe, Vuelta a España
4. etappe, Circuit de la Sarthe
2010
5. etappe, Circuit de Lorraine
4.-plass sammenlagt, Circuit de la Sarthe
2011
Sammenlagt, 4. etappe og Ungdomtrøya, Circuit de la Sarthe
Tour de la Somme
2.-plass, Nasjonalt Mesterskap Landevei
2012
 Mest offensive rytter 2. etappe, Tour de France
2013
3.-plass sammenlagt og 6. etappe (ITT), Étoile de Bessèges
Poengtrøya og 4. etappe, Vuelta a Burgos
2015
2. etappe, Circuit de la Sarthe
2018
4. etappe, La Route d'Occitanie
Fransk mester i landeveisritt

Referanser
----------

1. ↑  «Anthony Roux (Groupama-FDJ) : « En 15 ans, j'ai vu des choses changer »». *Le Quotidien du Sport* **(fransk)**. 17. februar 2022. Besøkt 1. januar 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anthony Roux (cyclist) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Anthony Roux – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Anthony Roux – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Anthony Roux – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Anthony Roux – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Anthony Roux – CycleBase Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz
 |
Et Short Sunderland av samme type som styrtet i Finnemarka
**Short Sunderland L2167** var et britisk rekognoseringsfly som 9. april 1940 kom i kamp med og ble skutt ned av tyske jagerfly under invasjonen av Norge.

Det britiske flyet var et stort sjøfly («flying boat») av typen Short Sunderland som hadde stor rekkevidde. L2167 hadde tatt av fra Invergordon i Skottland omtrent midt på dagen 9.april med oppdrag å undersøke hva som foregikk rundt Oslo. Flyet kom inn fra Nordsjøen ved Stavanger og gikk over fjellene. Flyet kom inn over Oslo 17:30 på ettermiddagen og fotograferte blant annet Oslo havn. Flyet gjorde en stor sving over Oslo (der flyet ble truffet av tysk luftvern), snudde vestover igjen, og ble da forfulgt av tyske jagerfly Messerschmitt 110 som tok av fra Fornebu. L2167 ble innhentet over Sollihøgda og luftkampen fortsatte over Holsfjorden.

Flyet eksploderte over Hornsetra styrtet i Finnemarka ovenfor Holsfjorden. Av besetningen på ti overlevde bare Ogwyn George etter et fritt fall på nesten 1000 meter. George landet i grantrær og dyp snø, og ble reddet etter mange timer ned fra marka av skogsarbeider Johan T. Bråthen. De ni omkomne var de første allierte soldater som falt i kampen om Norge. Soldatene var fra Storbritannia, Nord-Irland, Canada og Australia. De omkomne ble hentet ned av Drammen trekkhundklubb og gravlagt ved Sylling kirke. Noen vrakdeler fra flyet ligger fortsatt i Finnemarka.

I 2010 ble dokumentarfilmen *A Very Short War* (*En kort innsats for Norge*) laget om hendelsen, den har blant annet vært vist på NRK TV. Ogwyn George tilbragte resten av krigen som krigsfange. Etter 32 år møttes George og Bråthen igjen i Erik Byes fjernsynsprogram.

Referanser
----------

1. 1 2  *Finnemarka*. [Forsikringsselskapet Norge]. 1982. ISBN 8299084318.
2. ↑  A-magasinet 9.april 2010.
3. ↑  Wales online (nyheter)  lest på nett 3.11.2012.
4. ↑  Oppføring i Internet Movie Database  lest 3.nov 2012.
5. ↑  Vist på NRK2 18. og 19. oktober 2012, sett på nett 3.november 2012.

Portal: Andre verdenskrig
**Mary Arizona «Zonia» Baber** (født 1862, død 1955) var en amerikansk geograf og geolog. Hun er best kjent for å utvikle en metode for å undervise i geografi.

I utgangspunktet jobbet Baber som lærer i geografi, samtidig som hun var rektor på en privatskole. Hun begynte å arbeide ved University of Chicago i 1895, og fikk bachelorgrad der i 1904. 

Baber var med og grunnla Geographic Society of Chicago i 1898. Hun fungerte som en president der, og var involvert I samfunnet i 50 år. I 1948 mottok hun en pris for sin oppnåelse i samfunnet på livstid. 

Hun var også involvert i mange samfunnsspørsmål. Hun ble betraktet som en feminist, anti-rasist og anti-imperialist. I 1926 representerte hun kvinner i Puerto Rico i forbindelse med forlengingen av stemmerett i landet.

Referanser
----------

1. ↑   www.smithsonianmag.com[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.newspapers.com[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Biographical Dictionary of Women in Science, side(r) 65-66, bind 1[Hentet fra Wikidata]

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Jethro Tull, 2009
**Aqualung** er en sang av det britiske progressive rocke bandet Jethro Tull. Det er tittelsporet fra albumet deres *Aqualung* fra 1971. 

Sangen ble skrevet av fløytisten og lederen av bandet Ian Anderson, og hans daværende kone Jennie Anderson (Franks). Teksten handler om uteliggeren Aqualung, ideen kom etter at Jennie Anderson hadde tatt noen bilder av bostedsløse ved Themsen i London.

Sangen er typisk progressiv rock men glir også litt over i hard rock, den ble ikke gitt ut som singel fordi det originale opptaket var 6:34.

Uteliggeren Aqualung omtales også i et annet spor på albumet, «Cross-Eyed Mary» som i teksten er en prostituert skolejente.

Medvirkende
-----------

**Jethro Tull**

* Ian Anderson - vokal, akustisk gitar, produsent
* Martin Barre – elektrisk gitar
* John Evan – piano, orgel
* Jeffrey Hammond – bassgitar
* Clive Bunker – trommer, perkusjon

**Teknisk personell**

* Terry Ellis - produsent

Referanser
----------

1. ↑  «Jethro Tull Press: Guitar World, September 1999». *www.tullpress.com*. Besøkt 21. oktober 2022.
2. 1 2  Songfacts. «Aqualung by Jethro Tull - Songfacts». *www.songfacts.com* **(engelsk)**. Besøkt 21. oktober 2022.
3. ↑  Blistein, Jon; Blistein, Jon (27. mars 2018). «Jethro Tull Detail Massive 50th Anniversary Compilation». *Rolling Stone* **(engelsk)**. Besøkt 21. oktober 2022.
Oversiktskart med akvedukten markert i rødt.
**Aqua Appia** var den første romerske akvedukten. Den ble bygget i 312 f.Kr. av Appius Claudius Caecus, den romerske censoren som også bygde den viktige veien Via Appia. Dens kilde, som ifølge Frontinus ble anslått å ligge omtrent 780 romerske steg unna via Palestrina, ble angivelig skapt av Caius Plautius Venox.

Aqua Appia strakk seg 16,4 km inn til byen Roma, gjennom Porta Maggiore, og rant ut i Forum Boarium, like ved Porta Trigemina. Omtrent hele dens lengde var under bakken, noe som var nødvendig på grunn av høydeforskjellene på dens kilde og utløp, og førte også til beskyttelse fra angrep under samnitterkrigene som pågikk under byggingen. Etter å ha ankommet Romas høyder, gikk akvedukten gjennom tunneler i Celio- og Aventinerhøyden med en opphøyd seksjon i mellom. En detaljert moderne modell av antikkens Roma viser akvedukten går gjennom toppen av Serviusmuren over Porta Capena. Den senket seg kun 10 meter av dens hele lengde, noe som er bemerkelsesverdig ingeniørkunst for sin tid.

Frontinus regnet på at akvedukten kunne levere 73 000 kubikkmeter med vann til Roma hver dag.

Referanser
----------

1. ↑   Fotografier av modeller som viser formgivningen av Aqua Appia og Aqua Marcia i Roma

Eksterne lenker
---------------

* Aqua Appia på LacusCurtius
* Informasjon om romerske akvedukter
* Modellbilder som viser planløsningen av Aqua Appia og Aqua Marcia i byen Roma
* Kart over romerske akvedukter
* Fra en liste over 25 akvedukter beskrevet i detalj Arkivert 15. juni 2006 hos Wayback Machine.


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Guljaj, Vasia!*** (originaltittel: *Гуляй, Вася!*) er en russisk film fra 2017, regissert av Roman Karimov.

Handling
--------

Mitja frir ved et uhell til Alisa (spilt av Svetlana Stepankovskaja) men kvinnens far planlegger umiddelbart en dato for bryllupet deres. Situasjonen blir ytterligere komplisert av det faktum at Mitja fremdeles ikke har skilt seg fra sin tidligere kone - Vasia. Men han ønsker naturligvis ikke å fortelle den nye bruden sin, eller faren hennes, om dette. Men Vasia nekter å gå med på skilsmisse, før Mitja oppfyller en rekke betingelser. En av disse betingelsene er at Mitya må presentere henne for den nye bruden hans.

Mitja forsøker derfor å finne en annen ung kvinne, Nastja (spilt av Sofja Rajzman) som går med på å late som hun er bruden hans, foran Vasia. Nastjas kjæreste Maks (spilt av Roman Kurtsyn) blir først irritert etter å ha fått vite om dette opplegget. Men han går deretter med på å ta del i denne affæren, mot å få penger fra Mitja. Men de videre hendelsene utvikler seg ikke på en slik måte Mitja hadde planlagt.

Skuespillere
------------

* Jefim Petrunin som Dmitrij 'Mitja'
* Ljubov Aksjonova som Vasilisa 'Vasja'
* Boris Dergatsjev som Pasja
* Sofja Rajzman som Nastja
* Roman Kurtsyn som Maks

Referanser
----------

1. ↑  Вышел трейлер продолжения комедии "Гуляй, Вася!"
2. ↑  Гуляй, Вася! (2016)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Guljaj, Vasja!* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Kinesisk Taipeis flagg Kinesisk Taipei |
| Asiamesterskapet i beachhåndball |
| Sølv | Hongkong 2013 | Lag |
| Asian Beach Games |
| Sølv | Haiyang 2013 | Lag |

**Kinesisk Taipeis kvinnelandslag i strandhåndball** representerer Taiwan i internasjonale konkurranser i strandhåndball.

Resultater
----------

### VM i beachhåndball

Kinesisk Taipei har ikke deltatt i noe VM enda. 

### Asiamesterskapet i beachhåndball

Ved Asiamesterskapet i beachhåndball 2013 kom Kinesisk Taipei på 2.-plass. Mesterskapet ble gjennomført som round robin, og Kinesisk Taipei vant tre av sine fem kamper.

### World Games

Kinesisk Taipei deltok ved World Games 2013. Til tross for at de vant bare én av sine tre kamper i gruppespillet gikk de videre til semifinalen, som de tapte mot Brasil. Dermed måtte de spille bronsefinale, som de tapte 0-2 for Norge, og de endte dermed på 4.-plass.

### Asian Beach Games

De kom på 2.-plass i beachhåndball ved Asian Beach Games 2012.

Referanser
----------

1. ↑  Det asiatiske håndballforbundet - *4th Asian Men & Women Beach Handball Championship*, besøkt 5. mai 2021.
2. ↑  3rd Asian Beach Games 2012 Haiyang CHINA -(WOMEN) Arkivert 18. september 2013 hos Wayback Machine. besøkt 6. august 2013.

Eksterne lenker
---------------

* Chinese Taipei Handball Association
Drikkekartong med skummet melk fra Q-Meieriene påstemplet «best før, men ikke dårlig etter 21. september 2017» og forklaring på datomerkingen.
**Datomerking** innebærer at det på ulike forbruksvarer angis en holdbarhetsdato som forteller hvor lenge produktenes normale kvalitet kan forventes å vare, forutsatt at de oppbevares riktig. Eksempler på varer med datomerking er matvarer, legemidler og hygieneartikler.

Dersom matvarer er merket med «best før», skal varen ha god kvalitet frem til den påstemplede datoen, men kan også brukes etter denne datoen. Er varen merket med «siste forbruksdag», er det ikke sikkert at det er trygt å bruke den etter den angitte datoen.

Datomerking brukes også på noen andre varer med begrenset holdbarhet, som dekk til kjøretøyer, lim osv.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Shelf life – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
* Holdbarhetsmerking på matvarer - Mattilsynet
* Merking - Trygg mat

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |