recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Bahrains flagg Bahrain |
| Friidrett Islamic Solidarity Games |
| Sølv | Baku 2017 | 100 meter |
| Gull | Baku 2017 | 4x100 meter |
| Konkurrerte for Jamaicas flagg Jamaica |
| Friidrett CAC-mesterskapet i friidrett |
| Gull | Morelia 2013 | 100 meter |
| Sølv | Morelia 2013 | 4x100 meter |

**Andrew Fisher** (født 15. desember 1991) er en jamaicanskfødt friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han har representert Bahrain siden 2015. Hans fremste internasjonale meritt er gull på 100 meter under CAC-mesterskapet i friidrett 2013.

Idrettskarriere
---------------

### 2013

Fischer deltok i CAC-mesterskapet i friidrett 2013 (Central American and Caribbean Championships - Det sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i friidrett). På 100 meter satte han personlig rekord med 10,07 sekunder i innledningsheatet, og vant finalen med tiden 10,14. I tillegg kom Jamaica på andreplass på 4 x 100 meter stafett.

### 2014

Han deltok på 4 x 100 meter stafett under Stafett-VM i friidrett 2014 (IAAF World Relays), og løp i innledningsheatet der Jamaica satte ny mesterskapsrekord på 37,71. Han løp ikke selve finalen, men Jamaica vant denne med tiden 37,77.

### 2015

Den 11. juli 2015 brøt han 10-sekundersgrensen på 100 meter, da han løp på 9,94 med 1,4 m/s medvind, under stevnet Meeting de Atletismo Madrid. 

### 2016

Han representerte Bahrain under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble diskvalifisert for tyv i semifinalen på 100 meter. Han løp på 10,12 i innledningsheatet, og ble nummer to i sitt heat.

### 2017

I Islamic Solidarity Games 2017 kom Fisher på andreplass på 100 meter, bak Ramil Guliyev fra Tyrkia. Han fullførte ikke 200 meter, men deltok også på Bahrains stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett. 

Han representerte Bahrain under VM i friidrett 2017, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter der han løp på 10,36 og fikk 22. beste tid.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 262173[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Track Alerts - *Three Jamaican athletes switch allegiance to Bahrain* Arkivert 16. august 2017 hos Wayback Machine. besøkt 15. august 2017.
3. ↑  CACAC Athletics - *XXIV Campeonato Centroamericano y del Cariba*, besøkt 15. august 2017.
4. ↑  IAAF - *World Relays - 4 x 100 Metres (1 lap) Men - Round 1*, besøkt 15. august 2017.
5. ↑  IAAF - *World Relays - 4 x 100 Metres (1 lap) Men - Final*, besøkt 15. august 2017.
6. ↑  «Official Results Book – Rio2016: Athletics» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 11. november 2016. Besøkt 10. oktober 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Andrew Fisher – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fisher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Andrew Fisher – World Athletics Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos All-Athletics Arkivert 16. august 2017 hos Wayback Machine.
Slaget ved Calcinato, maleri av Jean Baptiste Martin.
**Slaget ved Calcinato** var et slag i den spanske arvefølgekrigen utkjempet den 19. april 1706 nær Calcinato i Italia mellom styrkene til Frankrike og Spania og styrkene til Østerrike. Det endte med seier for dem fransk-spanske styrkene til marskalk Vendôme.

Opptakt
-------

I Italia hadde felttoget i 1706, som tidligere under krigen, to deler. Striden om Piemonte og striden mellom de franske styrkene i Lombardia og den andre armeen til østerrikerne, som prøvde å slå seg sammen med armeen til Victor Amadeus og Starhemberg i Piemonte. Sistnevnte ble drevet tilbake av Vendôme ved Cassano, og trakk seg tilbake til Brescia og Gardasjøen, Vendôme fulgte opp og slo vinterleir rundt Castiglione og Mantova.

Slaget
------

I april 1706 hadde Vendôme utnyttet at Eugene var borte, og gått til angrep på den østerrikske leiren ved Montechiaro–Calcinato. Målet hans var å marsjere gjennom natten og overraske stillingen ved Ponte San Marco lengst til deres venstre, men da dagen kom merket han seg at han kunne gi den fiendtlige venstreflanken kamp ved Calcinato før høyreflanken ved Montichiari kunne nå frem. Da han nådde frem brøt forsvaret fullstendig sammen og han drev den østerrikske armeen opp i fjellene, hvor Eugene hadde store vanskeligheter med å organisere retretten.

Ettervirkning
-------------

Vendôme ble sendt til Flandern etter et knusende nederlag der i slaget ved Ramillies. Som følge av den katastrofale beleiringen av Torino ble den franske stillingen i Italia brått dårlig, og mot slutten av året hadde alle de franske styrkene blitt drevet ut av Italia.

Litteratur
----------

* Lynn, John A. The Wars of Louis XIV, 1667–1714. Longman, (1999). ISBN 0-582-05629-2
Utsyn over palasskomplekset på 1880-tallet. Fotografi av fotopioneren Deen Dayal
Parti av Chowmahalla-palasset
**Chowmahalla-palasset** er et palasskompleks i Hyderabad i India. Komplekset består av fire slott som danner en rektangulær indre hage. Det ble påbegynt på 1700-tallet og var sete for nizamdynastiet som hersket over staten Hyderabad fra 1724 til 1948. 

De fire slottene hadde ulike funksjoner. Det nordre, kalt *Khilwat Mubarak*, ble benyttet til offisielle seremonier og det var her nizamen hold *durbar* eller hoff. *Masnaden* eller tronen var plassert her. Det ble modernisert fra 1913 til 1916 under nizam Osman Ali Khan. Slottet i sør ble benyttet til mottagelse av embetsmenn og dignitærer. Nizamen hadde sitt private kvarter i det vestlige slottet.

Chowmahalla-palasset ble restaurert fra 2000 til 2005 da det åpent for publikum.

Referanser
----------

1. ↑  M. A. Nayeem: *The splendour of Hyderabad. The last phase of an oriental culture (1591–1948 A.D.)*, Hyderabad: Hyderabad Publishers, 2011, s. 306.
2. ↑  Royal past regained[*død lenke*], *Asian Age*, 18. mars 2012.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Chowmahalla Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Brattkort** er et ferdighetsbevis i klatresporten, der innehaveren har bevist tilstrekkelig kunnskap og sikringsferdigheter til å ta vare på seg selv og andre i klatreveggen. Innehavere av brattkort har (sammen med inngangsbillett) adgang til alle klatresentre og anlegg som er en del av brattkortordningen.

Formål
------

Siden 1990 har Norges Klatreforbund (NKF) og Norsk Fjellsportforum (NF) systematisert ulykkesrapporter, slik at det er mulig å finne frem til de vanligste former for ulykker. Databasen er åpen og tilgjengelig, slik at alle kan se ulykkene som blir innrapportert. Etter flere års rapportering innførte i 2003 NKF brattkortordningen med hensikt å forbedre sikkerheten på innendørsvegger i Norge.

Brattkortordningen er todelt mellom klatreren og klatresenteret. Klatrere som har Brattkort har gjennomført en praktisk test der de viser forståelse for sikringsarbeidet og innehar sikringsferdighetene som kreves for å ivareta egen og andres sikkerhet. Etter godkjent test signerer klatreren en ansvarserklæring som bekrefter at vedkommende har gjort seg kjent med risikoene som klatring fører med seg og erkjenner sitt eget ansvar. Klatresenteret forplikter seg til å tilby klatring på et vedlikeholdt og trygt anlegg.

Testen som gjennomføres for å få Brattkort er ikke basert på deltagerens klatreferdigheter, men på deltagerens sikkerhetsferdigheter. For å bestå testen må deltagerne vise at de behersker utstyret som brukes ved innendørs klatring og at de innehar de praktiske sikringsferdighetene som kreves for sikker opptreden i klatreanlegget. Dette inkluderer sikring på topptau og led i tillegg til punkter som kameratsjekk, kommunikasjon og håndarbeid.

I 2016 ble det også innført et Topptaukort. Dette kortet har samme hensikt som Brattkort, men innehar ikke krav om kunnskap om klatring på led.

Referanser
----------

1. 1 2  1 Tronstad, S. (2005). Innføring i klatring. Oslo: Akilles.
2. 1 2  Stein Tronstad. «Fortsatt ille ute inne?». Klatring.
3. 1 2 3  «Brattkort». *Norges Klatreforbund*. 2013.
4. ↑  Norges klatreforbund. «Brattkortprøven». Besøkt 07.02.2019.
5. ↑  Norges klatreforbund (02.10.2013). «Grunnkurs inne - kursmal». Besøkt 07.02.2019.
***Brachinus tenuicollis*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) bombardérbiller (Brachininae) i familiegruppen løpebiller. Den har et avansert kjemisk forsvar, evnen til å sprøyte kokende, etsende kjemikalier mot truende fiender.

Utbredelse
----------

*Brachinus tenuicollis* finnes i Nord-Amerika.

Utseende
--------

*Brachinus tenuicollis* har en matt blå-svart farge på dekkvingene. Dekkvingene har en svak antydning til lengdestriper (riller) og litt av bakkroppen stikker fram bak dekkvingene. Kjevene, følehornene, halsskjoldet, hodet og beina har en mer orange farge.

Levevis
-------

*Brachinus tenuicollis* finnes i tilknytning til åpne solrike lokaliteter. Både de voksne og larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Brachinus tenuicollis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus tenuicollis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Brachinus tenuicollis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Brachinus tenuicollis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Brachinus tenuicollis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Tree of Life – Bombardérbiller (Brachininae, Carabidae) – engelskspråklig
* Brachininae - fotogalleri - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
**Antonius Hubertus Maria Bouwens** (født 22. mai 1876 i Hunsel, død 28. mars 1963) var en nederlandske skytter som deltok under OL 1900 i Paris.

Bouwens vant en olympisk bronsemedalje i skyting under OL 1900 i Paris. Han var med på det nederlandske laget som kom på tredjeplass på 50 meter militærpistol lagskyting. Det var 20 deltakere fra fire nasjoner som deltok i konkurransen 50 meter militærpistol. Den med høyest score etter 60 skudd vant den individuelle konkurransen og i lagkonkurransen ble resultatet av de fem deltakerne fra hver nasjon summert. 
De andre skytterne på det nederlandske laget var; Solko van den Bergh, Anthony Sweijs, Dirk Boest Gips og Henrik Sillem. 
Bouwens kom på femtendeplass i den individuelle konkurransen med 390 poeng, som var det tredje beste resultatet i lagskytingen for Nederland.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i skyting, 50 meter pistol, lagskyting (Nederland)

Referanser
----------

1. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=antoine;n=bouwens, oppført som Antoine Bouwens[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Antonius Bouwens – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Antonius Bouwens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Antonius Bouwens – ISSF Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
**Antonio d'Almeida** eller **Almeyda** 麥安東 *Mai Andong* (født 1557 i Trancoso ved Viseu i Portugal, død 17. oktober 1591 i Shiuchow i Guangdong i Kina) var en portugisisk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han virket for det meste i Shiuchow, på en av de fem misjonsstasjoner som pater Matteo Ricci opprettet i Kina.

Pater d'Almeida reiste ut fra Lisboa på skuten *Relíquias* den 10. april 1584, ble presteviet 25. mars 1585 i Goa i India, og ankom Macao den 8. oktober 1585. Han gjennomgikk den grundige men strevsomme prosess å lære deg kinesisk, noe han sammenlignet med å bli som et kinesisk barn, i behov av å lære seg alt. Han dro inn til Kanton i oktober samme år. Han havnet etter noen andre posteringer i Shiuchow. 

Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Ming-Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble tidlig syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater d'Almeida som bare ble 35 år.

Se også
-------

* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Referanser
----------

1. ↑  Dino Luca: *The Chinese Language in European Texts: The Early Period*, National Taiwan Normal University, Taipei, s. 68, ISBN 978-1-137-50291-0 (e-Book)
2. ↑  Brev 10. februar 1586 til Duarte de Sande, *Avvisi della Cina et Giapone del fine dell'anno 1586...*, Milano, Pacifico da Ponte, 1588), 6
3. ↑  Kaijan Tang (som viser til *Pfister: Notices biographiques*). Kaijan Tang: *Setting Off from Macau: Essays on Jesuit History during the Ming and Qing dynasties*, Jesuit Studies, Leiden, Boston: Brill (2016), s 5, ISBN 9789004305519
Bratteklev.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
Bratteklev.  Foto: Karl Ragnar Gjertsen 
**Bratteklev skipsverft** ligger ved Galtesund, på vestsiden av Tromøy, i Arendal kommune. Opprinnelig var eiendommen som naboeiendommene, et bruk der folk levde av jordbruk, sjøfart og fiske. I 1860-årene ble stedet kjøpt av kaptein O. B. Sørensen, som etablerte skipsverftet. Med gården som base drev Sørensen rederi, islandsfiske og sel- og hvalfangst. På eiendommen ble det drevet dampsag, høvleri, trankokeri, trelasthandel og skipsverft. Det ble også oppført et staselig våningshus i sveitserstil.

På skipsverftet ble det bygd 10 seilskip og fire dampskip. D/S Ora, det siste tredampskipet, ble sjøsatt i 1923. Bratteklev har vært benyttet som vedlikeholdsverksted og opplagshavn for rederiet helt opp i 1980-årene.

Bratteklev utgjør, etter Riksantikvarens mening, et unikt kystkulturmiljø i nasjonal sammenheng. Bygningene ble fredet etter Lov om kulturminner i 1993.

Referanser
----------

1. ↑  Skipsverftet i Bratteklev, *avtrykk.no*, 12.11.2022

Eksterne lenker
---------------

* «Bratteklev skipsverft». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | KulturNav
 |
**Brattland** er et spredtbebygd område ved Grimevatnet i Fana bydel i Bergen kommune, på grensen mot Arna bydel i øst, og omgitt av Sædalen og Midtun i vest. Hardangerveien er hovedveien gjennom området.

Brattland utgjør en grunnkrets i Bergen kommune, som hadde 1 864 innbyggere 1. januar 2014, og et areal på 9,56 km², hvorav 0,79 km² er ferskvann. Grunnkretsen strekker seg fra grensen mot Arna i øst til og med Helldal i vest. I området ligger gårdene Øvre og Nedre Brattland, Søylen, Erdal, Grimen og Helldal, som er oppdelt i mindre bruk. Ved Helldal er det tettbebyggelse oppover mot Sædalen.

Strøk og boligområder i Bergen kommune

| * v
* d
* r
Fana bydel |
| --- |
| Brattland **·** Dyngeland **·** Fanahammeren **·** Fjøsanger **·** Helldalsåsen **·** Hop **·** Kaland **·** Kirkebirkeland **·** Krokeide **·** Midtun **·** Nesttun **·** Nordvik **·** Paradis **·** Rådal **·** Skjold **·** Smørås **·** Storetveit **·** Sædalen **·** Totland **·** Øvsttun |

| * v
* d
* r
Arna bydel |
| --- |
| Brattland **·** Espeland **·** Garnes **·** Indre Arna **·** Langedalen **·** Skuggestranda **·** Trengereid **·** Unneland **·** Ytre Arna |
**Liket i biblioteket** er en kriminalroman skrevet av Agatha Christie. Dette var den tredje boken der Miss Jane Marple er detektiven.

Handlingen foregår i St. Mary Mead, der et vennepar av Miss. Marple finner en død jente i biblioteket sitt. Miss. Marple er på plass som vanlig. Boken ble først publisert i USA av Dodd, Mead & Company i februar 1942, og ble sluppet i Storbritannia av «Collins Crime Club» i mai samme år.

Handling
--------

Hushjelpen i Gossington Hall vekker fru Bantry, og sier at det ligger en død person i biblioteket deres. Dolly Bantry vekker deretter ektemannen sin, oberst Arthur Bantry. Den døde kroppen er en ung kvinne med kraftig sminke, platina-blondt hår, og en sølv-farget kjole. Obersten kontakter politiet, og fru Bantry ringer sin gamle venninne, Frøken Marple. Politiet sender oberst Melchett og inspektør Slack for å etterforske saken. Melchett forsøker å identifisere den unge døde kvinnen, og reiser til den nærliggende hytta til Basil Blake. Men Blakes platina-blonde kjæreste Dinah Lee, er fremdeles i live og kommer til eiendommen samtidig som Melchett intervjuer Blake.

En obduksjon gjennomført av Dr. Haydock avslører at den unge kvinnen i biblioteket sannsynligvis døde mellom 22.00 og 12.00 kvelden før. Kvinnen hadde blitt dopet ned, og deretter kvalt til døde. Hotell-gjesten Conway Jefferson melder at Ruby Keene, en 18 år gammel danserinne ved Majestic Hotel i Danemouth, er savnet. Josie Turner, ansatt ved det samme hotellet, identifiserer den døde kvinnen som hennes kusine Ruby. En rekke gjester ved hotellet hadde sett Ruby så sent som kl. 23.00, når hun danset sammen med George Bartlett. Men Ruby dukket ikke opp til en avtale hun hadde ved midnatt. Både Dolly og frøken Marple flytter deretter til Majestic Hotell for å undersøke saken nærmere.
**Likstammen** er en innsjø sentralt i Södermanland i Sverige, med beliggenhet på grensen mellom de to historiske herredene Rönö og Daga. Innsjøens overflateareal er 11 km², og den ligger 25 meter over havet. Innsjøens største dybde er 27 meter, og dens utløp går via Svärtaån til Østersjøen.

Ifølge Svenska Jägareförbundet har innsjøen sitt navn begrunnelse i dens tre like store «fliker», eller viker, som løper ut fra innsjøens midte. Den nordlige fliken består egentlig av to fliker, så man kan si at innsjøen egentlig har fire fliker.

I nærheten av innsjøen, ved Malmasjön, ved Östermalma, ligger Stockholms universitets feltstasjon Tovetorp. Öster Malma slott ligger ca en kilometer vest for innsjøens sørvestlige flik. I dette området ligger også Malma kulle. I innsjøens nordlige flik stikker *Utnäset*, hvor man, på nesets smaleste punkt finner en fornborg. Innsjøens sørvestlige flik strekker seg mot Lästringe.

Likstammen er fordelt mellom fire historiske sogn: Lästringe sogn, Ludgo sogn, Björnlunda sogn og Frustuna sogn. Ludgo og Lästringe ligger i Rönö herred, mens Björnlunda og Frustuna ligger i Daga herred.

Kilder
------

* Nordisk familjebok, upplaga 3, band 12, 1930

Eksterne lenker
---------------

* SJF INFO om Likstammen


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
**Gaustadbekkdalen** er et strøk i bydel Nordre Aker i Oslo. Gaustadbekkdalen er avgrenset av Ring 3 i nord, Vestgrensa / t.o.m Trimveien i øst, Sognsvannsbekken i vest, og Sognsvannsbanen og Rasmus Winderens vei i sør. Dermed grenser strøket til Gaustad i nord, Sogn i øst, Blindern i sørøst, og Vinderen i sør og vest, der strøket slutter ved Blindern stasjon.

UiO og forskning er svært rådende i Gaustadbekkdalen, området ble allerede i 1952 gjennom et vedtak i Stortinget båndlagt til forskning og undervisning.

Navn og geografi
----------------

Gaustadbekkdalen er et dalsøkk som ligger sør for det gamle Gaustadjordet, og naturlig nok ved Gaustadbekken. Det er over femti år siden sist Gaustadbekken gikk over bakken, men denne skal frem igjen til overflaten i forbindelse med 2010-byggeprosjektet (se avsnitt lenger nede).

Bebyggelse
----------

Området består av anlegg for forskning og undervisning. I dag er rundt en tredel av Norges samlede forsknings- og
utviklingsressurser lokalisert i området.

Så langt er fire bygg/komplekser bygget, alle ligger sør for Problemveien:

* Forskningsparken i Oslo – 140 bedrifter, forskningsgrupper og institutter (til sammen 1700 personer) driver FoU-virksomhet innen bioteknologi, IKT, media, materialforskning, elektronikk og miljøforskning.
* Kristen Nygaards hus, frem til 2011 kjent som *Informatikkbygningen*. Inneholder Institutt for informatikk, USIT, og Norsk Regnesentral. Bygget stod klart i 1988.
* Ole-Johan Dahls hus, bygget under arbeidstittelen *Ifi2*. Institutt for informatikks bygg nummer to. Bygget stod ferdig i slutten av 2010, og ble åpnet i januar 2011.
* SINTEF-bygget

Området har også sin egen t-banestasjon og trikkeholdeplass, naturlig nok oppkalt etter Forskningsparken: Forskningsparken stasjon. Helt i strøkgrensene finner man også Blindern t-banestasjon og Gaustadalléen holdeplass for trikk.

### Videre utbygging

Det nye forsknings- og undervisningsbygget for livsvitenskap, kjemi og farmasi på UiO skal bygges her f.o.m 2016, og blir på 66.000 kvadratmeter Norges største universitetsbygg. De samlede kostnadene frem til byggestart i 2016 anslås til 200 millioner kroner, mens totalkostnadene blir 3,5 milliarder kroner.

### Studentvelferd

Helt i nordøst (i Trimveien) har studentene hatt velferdstilbud siden siste halvdel av 90-tallet. Her finner man idrettsbygget Domus Athletica (1996) som ga navn til Trimveien, og Vestgrensa studentby (1999).

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  Statsbygg[*død lenke*] -Gaustadbekkdalen – Grønn port til forskning på livets prosesser (brosjyre, side 2)
3. ↑  Aftenposten.no - *Her kommer Norges største universitetsbygg* (30.11.2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gaustadbekkdalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Statsbygg – Gaustadbekkdalen nord
* NRK[*død lenke*] – Nytt turområde på Blindern
* Aftenposten – Norges Silicon Valley (fra 24.04.10)

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**Personskadeforbundet LTN**, tidligere **Landsforeningen for trafikkskadde i Norge** (LTN) er en uavhengig ideell interesseorganisasjon for mennesker med alle typer skader og deres pårørende. Organisasjonen ble opprettet i 1984 og er landsdekkende. Foreningen skiftet navn 8. mai 2012 til Personskadeforbundet LTN. LTN har ca 4000 medlemmer fordelt på 37 lokal- og fylkeslag over hele landet. Sekretariatet ligger i Oslo og generalsekretær er Ingeborg Dahl-Hilstad. Foreningen utgir medlemsbladet Leve med 10 ganger i året.

LTN støtter ikke bare personer som rammes av trafikkulykker, men også de som skades på jobben, hjemme, på fritiden eller i helsevesenet. LTN hjelper alle berørte parter, både de skadde, deres pårørende og etterlatte. LTN jobber i hele prosessen, med forebygging, rådgivning og påvirkning av myndigheter.

Foreningens viktigste oppgaver er:

* Bistå medlemmer med råd og valg av advokat i erstatningssaker.
* Påvirke politiske prosesser slik at skadelidtes interesser ivaretas
* Høringsinstans for flere departementer
* Lokal aktivitet som fagkurs, sosiale sammenkomster, markeringer og aksjoner
* Likemannsarbeid
* Stimulere medisinske og juridiske fagmiljøer
* Forebyggende trafikksikkerhetsarbeid
* Øke medlemmenes kompetanse
* Folkeopplysning

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Personkilometer** og **passasjerkilometer** (begge forkortet **pkm**) er to enheter for persontransportarbeid definert som henholdsvis antall *personer* (sjåfør medregnet) og antall *passasjerer* (sjåfør ikke medregnet) ombord på et kjøretøy ganget med hvor mange kilometer de blir transportert.

Enhetene brukes for å beregne drivstofforbruk (energiforbruk) og kostnader ved transport av personer, og brukes ofte for kollektivtransport og drosjer.

Med ubetjente autonome fartøy vil passasjerkilometer tilsvare personkilometer.

Eksempler
---------

For eksempel vil en buss med 10 passasjerer og 1 sjåfør som kjører 10 km utføre et transportarbeid på:

* 10 p × 10 km = 100 passasjerkilometer
* (10+1) p × 10 km = 110 personkilometer

Sammenheng med kjøretøykilometer
--------------------------------

Enhetene personkilometer og passasjerkilometer har relevante sammenhenger med trafikkarbeid, som måles i enheten kjøretøykilometer og er definert som er det antallet kilometer kjøretøyet forflytter seg.

Se også
-------

* Effektiv energibruk
* Tonnkilometer, enhet for godstransportarbeid

Referanser
----------

1. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 28. juli 2021.
2. ↑  *www.ssb.no*. Besøkt 28. juli 2021.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑  *www.ssb.no*. Besøkt 28. juli 2021.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
4. ↑  «Det Norske Akademis ordbok». *naob.no*. Besøkt 28. juli 2021.
5. ↑  «passasjerkilometer». *Store norske leksikon*. 19. november 2020. Besøkt 28. juli 2021.
6. ↑  *www.ssb.no*. Besøkt 28. juli 2021.  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
7. ↑  Permisjon/Sluttet. «Passasjerkilometer». *www.ssb.no*. Besøkt 28. juli 2021.
8. ↑  «Definisjon av noen viktige begrep». *Statens vegvesen*. Arkivert fra originalen 28. juli 2021. Besøkt 28. juli 2021.
De forskjellige lands euromynter.
**Luxembourgske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Luxembourg på revers.

Euro
----

Euro er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således ett eller flere symboler som er unike for landet.

For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.

Nasjonalt motiv
---------------

  

De luxembourgske euromyntene er preget i tre ulike design, men alle viser et portrett av storhertugen Henri av Luxemburg, teksten *Lëtzebuerg* samt de tolv EU-stjernene. Årstallet på de luxembourgske myntene viser myntens utgave, til forskjell fra andre euromynter der årstallet er pregingsåret og ikke utgivningsåret.

Luxembourgs gamle valuta, den luxembourgske francen, kan veksles inn hos landets sentralbank i ubegrenset tid, men dette gjelder kun sedler. Mynter kan ikke lengre veksles inn.

Luxembourg har preget en serie mynter og seks versjoner av 2-euro jubileumsmynt.

Referanser
----------

1. ↑  «Exchanging national cash». Den europeiske sentralbanken. Besøkt 30. juni 2008.

Eksterne lenker
---------------

* Den europeiske sentralbanken: Luxemburg

| * v
* d
* r
De ulike euromyntene fra hvert land |
| --- |
| Andorra **·** Belgia **·** Estland **·** Finland **·** Frankrike **·** Hellas **·** Irland **·** Italia **·** Kypros **·** Latvia **·** Litauen **·** Luxembourg **·** Malta **·** Monaco **·** Nederland **·** Portugal **·** San Marino **·** Slovakia **·** Slovenia **·** Spania **·** Tyskland **·** Vatikanstaten **·** Østerrike |  |
**Matt Preston** (artistnavn *Phaeleh*, uttales Fella) er en musikk-produsent fra Wiltshire, England. Han begynte med musikken sin gjennom piano og senere gitar som ung. Preston begynte å produsere musikk for fullt i 2006, da han flyttet til Bristol. 
Han lærte det meste av klassisk gitarspill fra gitar-læreren sin fra han var 12 år. Musikklæreren så potensialet hans ganske tidlig, og fikk ham til å bruke programmet Cubasis da han var 14. Preston studerte også musikk på høyskolenivå da han var 16.

Preston produserer mange slags former for electronica, men fokuserer mest på Dubstep og Breakbeat. De fleste sangene hans er en blanding av sub-bass, synth sounds, atmosfæriske vokaler og et instrument som gitar eller piano. Preston bruker programmet Cubase når han produserer.

Han har fått mye oppmerksomhet i det siste, blant annet fra store artister innen sjangeren, slik som Skream, N-Type, Scuba, Distance, Kryptic Minds, Oris Jay, RSD og Jakes. Han har også radio støtte på Surface Tension, Against the Grain og Urban Scrumping. Matt har utgitt EPer i plateselskaper som Wheel & Deal, Afterglo, Black Box, og Disfigured Dubz.

Diskografi
----------

### E.P og singler

* *Reflections* E.P. (2008)
* *Inside E.P.* (2008)
* *Within The Emptiness* (2009)
* *Lounge* (2009)
* *Fire* (2009)
* *Untitled 333* (2010)
* *Afterglow* (2010)
* *The Cold in You* (2011)
* *Lament* (2011)
* *Falling* (2011)

### Album

* *Fallen Light* (2010)
* *Afterglo 0.01* (2010)

Kilder
------

* Intervju på bassweightsociety.com
* facebook-side
* Phaeleh på discogs.com

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Phaeleh på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh hos The Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Phaeleh på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Phaeleh på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) Phaeleh på Instagram Rediger på Wikidata

* Phaeleh på YouTube Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BBC Things **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Phalanx CIWS
**Phalanx CIWS** (Close-In Weapon System) er et nærforsvarssystem som ble utviklet av General Dynamics sin avdeling i Ponoma for å beskytte krigsskip mot missiler. 
Systemet består av en M61 Vulcan gatlingkanon som er knyttet til et radarsystem som finner, følger og angriper innkommende mål. Det blir nå produsert av Raytheon.
Det finnes også en landbasert versjon, C-RAM.

Utvikling
---------

På slutten av 1960-tallet var den største trusselen mot overflatefartøyer missiler. Den amerikanske marinen hadde ikke noe effektivt forsvar mot missiler som trengte gjennom forsvaret som egne missiler gav så et program ble startet for å se om et radarstyrt kanonsystem kunne gi den beskyttelsen man trengte.

USS «King» var det første skipet som fikk montert systemet til utprøving i 1973. I 1974 ble den utrangerte destroyeren USS «Cunningham» utstyrt med systemet og det ble utført tester med en rekke forskjellige missiler og droner. Systemet ble også testet i forhold til elektroniske mottiltak ombord på destroyeren USS «Bigelow». I juli 1977 ble systemet godkjent og produksjonen startet i 1978. Det første fartøyet som var ferdig utrustet med systemet var USS «Coral Sea» i 1980. Systemet er i 2008 bruk hos mer enn 20 land. US Navy har systemet montert på alle fregatter eller større overflatefartøy.

Versjoner
---------

Phalanx systemet finnes i flere forskjellige versjoner.

### Phalanx Block 0

Phalanx Block 0 er basisversjonen som består av søke og ildledingsradarer og en hydraulisk M61A1 Vulcan gatlingkanon med av skuddtakt på 3000 skudd i minuttet og et magasin på 980 skudd. Block 0 varianten er også basisen for de oppgraderte versjonene.

### Phalanx Block 1

Phalanx Block 1 har oppgradert søkeradar som gir større søkevinkel både horisontalt og vertikalt. Skuddtakten er økt til 4500 skudd per minutt ved at gatlingkanonen er pneumatisk og magasinet økt til 1500 skudd. Ammunisjonen er også byttet fra uran til wolfram.

### Phalanx Block 1A

Phalanx Block 1A har oppgraderte datamaskiner og mulighet for å koble ildledningssytemet til RAM.

### Phalanx Block 1B Phalanx Surface Mode

Phalanx Block 1B
Phalanx Block 1B er en oppgradering av systemet så det også kan angripe små, raske overflatefartøy, saktegående fly og helikoptre.

Litteratur
----------

* E.R.Hooton, red. (2007). *Jane's Naval Weapon System* (47 utg.). Jane’s Information Group Limited. s. 690. ISSN 0960-4448.

Eksterne lenker
---------------

* Raytheon Phalanx produktark – besøkt 18. april 2008.
* Globalsecurity.org om MK-15 Phalanx – besøkt 11. januar 2009.
**Civic Arena** (tidligere **Mellon Arena**) var en innendørs arena i Pittsburgh, Pennsylvania, USA. Den ble innviet i 1961 og frem til 1999 var den kjent som The Pittsburgh Civic Arena. Stadionet var hjemmet til Pittsburgh Penguins og var NHLs eldste arena da det ble revet i 2012. På ishockeykamper huset det 17 132 sittende tilskuere. I 2007 ble Pittsburgh Penguins og byen Pittsburgh enige om å bygge Consol Energy Center for 290 millioner dollar. Arenaen hadde en kapasitet på 18 500 tilskuere, og ble ferdigstilt for 2010-2011-sesongen. Stadionet ble revet i 2012.

Kontrakten gikk ut med Mellon Financial i 2010, så stadionet fikk tilbake det opprinnelige navnet Civic Arena.

Interiør
En del scener i filmen *Sudden Death* fra 1995, med blant annet Jean-Claude Van Damme, utspiller seg i Mellon Arena.

Referanser
----------

1. ↑  «Sudden Death». *IMDB*.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mellon Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
***Phalacropterix graslinella*** er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er til nå bare funnet i Østfold og Akershus i Norge, men utbredelsen i Sverige og Finland skulle tilsi at den trolig finnes helt nord til Finnmark. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende og svært redusert, med stor, sekklignende kropp og bein og antenner reduserte til korte stumper.

Utseende
--------

*Phalacropterix graslinella* larvesekk
Hannen er en middelsstor (vingespenn 20-22 millimeter), kraftig, grå sekkspinner med fjærformede antenner. Antennene er ganske kraftige og nær halvparten så lange som forvingene. Kroppen er tett kledt med lange, utstående, mørkgrå hår. Vingene er grå, noe lysere ved roten. Hunnen er 10-12 millimeter lang, blekt gulbrun og larvelignende med sterkt reduserte antenner, fasettøyne og bein. Larvesekken er 22-28 millimeter lang, avlangt pæreformet, kledt med korte stråbiter som er festet på tvers av sekken.

Levevis
-------

Arten trives på åpne, solbelyste steder, særlig myrer med myrull. Larven lever av ulike slags lave planter, blant andre myrull, molte og røsslyng. Utviklingen er to-årig, noen ganger kanskje tre-årig. Hannene flyr om formiddagen i mai-juni. Hunnen forlater aldri larvesekken i live, men parer seg, legger egg og dør der inne.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra de østligste delene og Storbritannia. I Norge er den bare funnet i Østfold og Akershus.

Kilder
------

* Bengtsson, B.Å. Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 551 – 552. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *silkesekkspinner* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *silkesekkspinner* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *silkesekkspinner* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *silkesekkspinner* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *silkesekkspinner* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *silkesekkspinner* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Phalacropterix graslinella* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Phalacropterix graslinella* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
**Chr. Nielsen & Co A/S** var et norsk rederi tilholdende i Larvik. Firmaet ble etablert i 1869 under navnet **Nielsen & Hesselberg** av konsul Christian Nielsen og kaptein Nils Hesselberg.

Allerede i 1880-årene engasjerte firmaet seg i den nordnorske hvalfangsten gjennom etableringen av *Laurvigs Interessentskab for Hvalfangst* med Chr. Nielsen som disponent. Selskapet anla en landstasjon på Svartnes ved Vardø, og drev fangst her frem til forbudet i 1904. Nielsen startet da fangst ved Shetland og Svalbard.

I 1909 ble Hvalfangstselskapet Ocean A/S etablert med Chr. Nielsen & Co som disponent. Selskapet fikk lisens til å anlegge landstasjonen Ocean Harbour i New Fortuna Bay på Sør-Georgia, og transportskipet «Ocean» ble innkjøpt. Allerede første år ble det oppnådd godt resultat, og året etter ble Hvalfangerselskabet Norge A/S etablert med det flytende kokeriet «Solstreif» for fangst ved Sør-Shetlandsøyene.

I 1911/12 etablerte Chr. Nielsen & Co ytterligere tre hvalfangstselskap, nå for fangst ved Australia og New Zealand: A/S Spermacet, Western Australia Whaling Company og New Zealand Whaling Company. Ved Christian Nielsens død i 1914 kontrollerte rederiet 4 landstasjoner, 5 kokerier og 21 hvalbåter.

I 1928 ble rederiet engasjert i pelagisk hvalfangst gjennom etableringen av Hvalfangerselskapet Atlas A/S med kokeriet «Solglimt». Atlas ble i 1930 slått sammen med A/S Odd etter at A/S Thor Dahl hadde overtatt disponeringen av selskapet.

Eksterne lenker
---------------

* Chr. Nielsen & Co A/S. Larvik Arkivert 4. desember 2011 hos Wayback Machine. lardex.net
* Kaskelotten: «Fra langt nord, til langt syd!» Østfold hvalfangerklubb

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
Lik svøpt i hvite likkleder med hette og lue, liggende i kiste og på bakken med lange halmstrå under hodet. Utsnitt fra den flamske maleren Pieter Brueghel den eldres allegoriske skrekkfantasi «Dødens triumf» fra ca. 1562.

**Likhalm** eller **likstrå** (norrønt *líkstrá*) var i eldre tider den sengehalmen en avdød hadde ligget på under dødsleiet. Ordet «likhalm» kunne betegne både underlaget i senga som noen hadde dødd i, og halmen som liket ble lagt på før det kom i kista. I dag brukes «likstrå» bare i uttrykket «å ligge på likstrå», det vil si å «ligge lik» på lit de parade («paradeseng», leiet for en avdød).

I flere land var det vanlig at likhalmen ble båret ut og brent før likferden. Skikken går tilbake til førkristen tid og var en sikkerhetsakt for de gjenlevende: En trodde halmen kunne skade og gjøre åkre og dyr ufruktbare. Brenninga kunne også omfatte sengeklær og klærne til den døde. Halmen ble gjerne brent fra et godt synlig sted for å varsle om dødsfallet. I de eldste byforordningene i Norge var det forbudt med åpen ild på gater og bytomter, men tillatt å brenne likhalm. Skikken ble praktisert i Norge til inn på 1900-tallet.

Til likvaka («vaktstua») ble kroppen lagt på et underlag av halm på en benk eller et bord, eventuelt i en ferdig kiste, enten i et avstengt rom i huset, på låven eller stabburet. Noen steder rydda en ikke ut av senga før den døde var stelt og lagt på strå en dags tid etter. For å hedre den døde kunne en komme sammen til drikk og dans («likdans») under likvaka, altså før det egentlige gravølet etter selve begravelsen.

Se også
-------

* Lit de parade, «paradeseng» for avdøde berømtheter
* Likvake, våking over et lik i kista før begravelsen

Referanser
----------

1. ↑  Oppslagordet «likhalm» i *Det Norske Akademis ordbok*
2. ↑  Oppslagordet «likstrå» i *Det Norske Akademis ordbok*
3. ↑  Oppslagsordet «ligstraa» i *Ordbog over det danske Sprog 1700-1950*
4. ↑  Christiansen, Reidar Th. (1886-1971) (1946). *The dead and the living*. Oslo: Aschehoug. s. 39.
5. ↑  Oppslagsordet «likstrå» i *Bokmålsordboka* og *Nynorskordboka*
6. 1 2  Birkeli, Emil (1877-1952) (1943). *Fedrekult: fra norsk folkeliv i hedensk og kristen tid*. Oslo: Dreyer. s. 59.
7. ↑  Aall, Lily Weiser (1898-1987) (1953). *Julehalmen i Norge*. Oslo: Norsk folkemuseum. s. 28.
8. ↑  *Preparing for Death, Remembering the Dead*, redigert av Tarald Rasmussen og Jon Øygarden Flæten
9. 1 2  Hodne, Bjarne (1943-) (1980). *Å leve med døden: folkelige forestillinger om døden og de døde*. Oslo: Aschehoug. s. 56. ISBN 8203103626.
10. ↑  Hovdhaugen, Einar (1908-1996) (1981). *Vårt møte med døden*. Oslo: Samlaget. s. 55. ISBN 8252120261.
11. ↑  Birkeli, Emil (1877-1952) (1943). *Fedrekult: fra norsk folkeliv i hedensk og kristen tid*. Oslo: Dreyer. s. 55.
**Duane Harmer** (født 3. juni 1974 i Fullarton, Ontario, Canada) er en tidligere canadisk profesjonell ishockeyspiller som spilte løper.

Oppvekst
--------

Harmer vokste opp med å spille hockey for Mitchell Mindre Hockey lag i WOAA før tilbringe et år med St. Marys Lincolns Jr.B. klubben av Oha. Han var også en konkurransedyktig fotball spiller for flere klubber i den vestlige Ontario-området i løpet av årene.

Etter å ha spilt sesongen 1990/91 med Lincolns, ble Harmer valgt i 15. runde (to hundre og tjueniende samlet) av OHL's Welf Storm i mai 1991.

Harmer begynte sin karriere i Ontario Hockey League, spille for Welf Storm og Detroit Jr Red Wings. Som medlem av junior Red Wings, Harmer ofte var sammen med fremtidig NHL All-Star Bryan Berard.

Karriere
--------

Han ble proff i 1995 og tilbrakte fire sesonger med Roanoke Express i East Coast Hockey League med sin beste sesong kom i 1997-98, hvor han skåret 10 mål og 40 assists på 50 poeng, leder team i assists. Han flyttet til American Hockey League men hadde begivenhetsløst staver med Lowell Lock Monsters og Providence Bruins og ville tilbrakte de neste tre årene glidende bevegelse AHL og ECHL lag. Harmer spilte i ECHL All-Star Game i løpet av 1998-1999 ECHL sesong og ble kåret til ECHL's andre All-Star Team i 1999-2000.

I 2003 flyttet Harmer til Europa og ble med i Trondheim Black Panthers i Norge. Etter to sesonger med Trondheim, flyttet han til Tyskland til å spille for EC Bad Tölz i  2. Eishockey-Bundesliga. Han gikk deretter tilbake til Norge og returnerte til Trondheim før han flyttet til Sveriges Eliteserie for Skellefteå AIK og spiller nå for Södertälje SK.

18. oktober 2008 signerte han med Tappara Tammerfors av SM-liiga, der han scoret seks poeng på 42 kamper. Harmer tilbake til Norge for å spille for Rosenborg IHK, som hadde spilt i Norge sine første divisjon i 2009-10 sesongen og offisielt signert en kontrakt med laget den 25. januar 2010. 

Den 12. mars 2010, kunngjorde Harmer sin avgang.

Referanser
----------

1. 1 2  EliteProspects.com: Duane Harmer Profile Page

Eksterne lenker
---------------

* (en) Duane Harmer – Eurohockey.com Rediger på Wikidata

* (en) Duane Harmer – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Duane Harmer – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata
**Likskue**, sjeldnere også kalt **liksyn**, er en undersøkelse som en lege gjennomfører ved ytre eksiminasjon og enkle undersøkelser av en avdød for å avklare dødsårsak og kunne skrive ut en dødsattest. Et enklere likskue kan dermed gjennomføres av en lege uten spesialkompetanse i rettsmedisin eller patologi.

I juridisk forstand gjennomføres et *likskue* der det er grunn til å anta at noe staffbart kan være årsak til dødsfallet, jf. straffeprosessloven av 22. mai 1981 § 228. I påtaleinstruksen § 13-4 heter det at sakkyndig likundersøkelse, obduksjon, bør gjennomføres, fortrinnsvis ved et rettsmedisinsk institutt, når likskue ikke anses tilstrekkelig. I enkelte tilfeller gjennomføres også slik undersøkelse ved patologisk avdeling ved et større sykehus.

I Storbritannia og USA har likskuet tradisjonelt blitt ledet av en *coroner*.

Referanser
----------

1. ↑  Rognum, Torleiv Ole (14. juni 2019). «likskue». *Store medisinske leksikon* **(norsk)**. Besøkt 5. juli 2019.
2. ↑  «likskue - Det Norske Akademis ordbok». *www.naob.no* **(norsk)**. Besøkt 5. juli 2019.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
***Civilization*** er en amerikansk stumfilm fra 1916.

Handling
--------

Historien begynner med utbruddet av en krig i det tidligere så fredelige kongeriket Wredpryd. Grev Ferdinand er oppfinneren av en ny ubåt, som får i oppdrag å kommandere denne nye farkosten i kamp. Kongen av Wredpryd beordrer greven til å senke ProPatria, et sivilt skip som de tror skal frakte ammunisjon - så vel som sivile passasjerer. Men greven nekter å gå med på disse ordrene. Når han innser at mannskapet hans kommer til å utføre disse kongens ordrer, kjemper greven mot sitt eget mannskap. Han ødelegger hele ubåten - som snart havner på bunnen av havet. Men greven dør og sjelen havner i skjærsilden, hvor han møter Jesus - som kunngjør at greven kan finne forløsning ved å vende tilbake til den levende verden, for å være en stemme for fred. 

Greven vender deretter tilbake til livet, hvor han snart blir steinet og utskjelt av sine landsmenn. Han blir stilt for retten av kongen, en moderne Pontius Pilatus, hvor han blir dømt til døden. Men 5 000 kvinner samles i nærheten av kongens palass, synger en fredssang, og ber kongen om å få en endelig slutt på krigen. Mødrenes bønn inspirerer kongen til å besøke fengselscellen til den fordømte greven. Men greven blir funnet død på cellen sin, og Jesus kommer ut av grevens kropp for å ta med seg kongen med på en omvisning på slagmarkene. De går deretter gjennom slagmarkene midt under krigens blodbad, i håp om at kongen endelig skal bli overbevist om å få slutt på hele konflikten så snart som mulig.

Skuespillere
------------

* Howard C. Hickman som Ferdinand
* Herschel Mayall
* George Fisher
* Enid Markey som Katheryn Haldemann
* Lola May som Eugenie

Referanser
----------

1. ↑   *The American Film Institute Catalog of Motion Pictures*, AFI Film-ID 14010, Wikidata Q7713473,
2. 1 2 3 4 5 6 7  J. C. Jessen (6. mai 1916). «"Civilization" Is Plea Against Savagery of War». *Motion Picture News*. 13 (18): 2677. Wikidata Q104525929.
3. 1 2   "Civilization" Is Plea Against Savagery of War[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Civilization
5. ↑  CIVILIZATION

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Civilization* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Civilization* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Civilization* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Civilization* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Civilization* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Oscar Ludvig Stoud Platou** (født 16. juli 1845 i Kristiania, død 17. januar 1929) var en norsk professor i rettsvitenskap ved Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo).

Han studerte jus fra 1863 og ble cand. jur i 1869, deretter sorenskriverfullmektig. Han var amanuensis ved Universitetsbiblioteket 1871–76, der han i 1874 vant H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen «Det navngivne Handelsselskabs Retsforhold ligeoverfor Trediemand». I 1876 ble han assessor ved Kristiania byret. 

Han ble dr.jur. i 1876 og var da den første som disputerte for den juridiske doktorgrad ved Det kongelige Frederiks Universitet. Han ble professor i rettsvitenskap i 1890. Han var deretter også ekstraordinær assessor i Høyesterett, medlem av aksjelovkommisjonen (1881), den nordiske sjølovkommisjonen (1882), forsikringslovkommisjonen (1883), av kommisjonen til ny lov om enkekassen (1891–92) og av nordisk kommisjon til visse tillegg til sjølovene (1911).

Han satt i direksjonen for Den Norske Enkekasse fra 1907 og var medlem av tilsynskomiteen for private forsikringsselskaper fra 1887 til 1901. Som rettsvitenskapsmann utgav han bøker om arverett, ekteskapsrett og selskapsrett. Han gikk av som professor i 1920. Han var ridder av St. Olavs Orden, kommandør av Dannebrogordenen, ridder av Nordstjerneordenen og belgiske Leopoldsordenen.

Familie
-------

Han var sønn av overrettsjustitiarius og revisjonsminister Frederik Christian Stoud Platou (1811–1891) og Constance Henriette Reiertsen (1820–1893). I 1876 giftet Oscar Ludvig seg med Emma Collett (1850–1934), som var datter av amtmann og statsråd Johan Christian Collett. De ble foreldre til blant andre OL-fekter og jurist Harald Platou (1877–1946) og kjemiker Eilif Oscar Stoud Platou (1886–1954).

*Se Platou for mer om farsslekta og Collett for ektefellens slekt*

Vitenskapelig produksjon
------------------------

* Platou, Oscar (1875). *Det navngivne Handelsselskabs Retsforhold ligeoverfor Trediemand*. Pedersen & Tangen.  [Ga Oscar H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for 1874]
* *Forelæsninger over norsk Arveret* (1890, 2. Udg. 1910);
* *Forelæsninger over norsk Søret* (1900);
* *Forelæsninger over norsk Selskabsret*, Bd I (1906);
* *Forelæsninger over norsk Selskabsret*, Bd II (Om Aktieselskaber, Kommanditselskaber paa Aktier, og Foreninger, 1911);
* *Forelæsninger over udvalgte Emner af Privatrettens alm. Del* (1914);
* *Forelæsninger over Retskildernes Teori* (1915).

*Se også (no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Oscar Ludvig Stoud Platou*

Referanser
----------

1. ↑  Oscar Ludvig Stoud Platou i Store norske leksikon.
2. ↑  *Aftenposten*. 11. april 1934. s. 10. «Vår kjære mor Emma Platou, f. Collett døde stille idag. Oslo, 7. april 1934.»  Manglende eller tom `|tittel=` (hjelp)
3. ↑  «Grav - Begravde i Oslo: Familiegravsted Platou». *www.begravdeioslo.no*. Besøkt 26. januar 2023.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |