recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ole Olsen Nyhuus** (den eldre) (født 30. januar 1803 i Trysil, død 20. mai 1853 i Trysil) var lærer, ordfører, skogbestyrer, og gårdbruker på gårdene Østre Nyhus og Vestre Nordby i Trysil. Han var ordfører i Trysil i årene ​​1847–1853. Han døde mens han hadde vervet, og varaordføreren Halvor Strandvold tok over.

Ole var i unge år lærer, fra om lag 1825 til 1832. Etterhvert ble han fullmektig/bestyrer for A/B Mølnbacka-Trysils skoger.

Han var født på gården Østre Nyhus (Eriks) i grenda Varaholla vest for Trysilelva, og drev denne fra 1826 inntil han i 1845 kjøpte Vestre Nordby i Innbygda. De siste årene bodde han på Ørnsminde som var tjenestebolig og kontorer for bestyreren av skogsbolaget. Han sto selv for etableringen av Ørnsminde i 1850, og bygningen var for sin tid unik i bygda, med forbilder fra svensk herregårdsmiljø.

Han var far til ordfører og stortingsmann Ola Nyhuus d.y. og botanikeren Olinus Nyhuus, farfar til bibliotekreformatoren Haakon Nyhuus, og morfar til ordfører Halvor Lunde.

Se også
-------

* Liste over ordførere i Trysil

Referanser
----------

1. 1 2  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 4 : Alminnelig del; første halvbind*. Trysilboknemnda. 1964. s. 165, 361.
2. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 4 : Alminnelig del; andre halvbind*. Trysilboknemnda. 1964. s. 153,.
3. 1 2 3  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 2 : Garder og slekter*. Trysilboknemnda. 1946. s. 401, 408-411.
4. ↑  *Trysil-boka : bidrag til bygdens historie. Bind 3 : Garder og slekter*. Trysilboknemnda. 1950. s. 169-175.
5. ↑  Kildal, Arne (1966). *Haakon Nyhuus*. Oslo: Deichmanske bibliotek. s. 8.
6. ↑  (no) Haakon Nyhuus i Norsk biografisk leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister
 |
**Ide Pedersdatter Falk** (– 1399) var en dansk godseier og klosterstifter. 

Ide fødtes inn i slekten Falk på Gisselfeld – tidligere en av Sjællands mektigste slekter – som datter av adelsmannen Peder Eskildsøn og Ida Olufsdatter. I 1370 giftet hun seg med godseieren Torkild Nielsen Bing (d. 1384) og i 1385 med Johan Snakenborg (d. 1389). Hennes barn nådde ikke voksen alder, så Ide arvet både sine ektemenn og barn, hvilket gjorde henne til en av de største godseierne i Skåne. Hennes nære forbindelser til dronning Margrete I og biskoppen av Roskilde Peder Jensen Lodehat ga henne en dominerende posisjon innenfor den danske adelseliten.

I sitt tesatmente betenkte hun både slektninger og tjenestefolk. Mesteparten av formuen overlot hun dog til stiftelsen av et kvinnekloster hun ønsket å få oppført i Gladsax i Skåne. Hennes ønske ble ikke respektert hverken av monarken eller biskopen, som i stedet grunnla et dominikanerkloster på Gavnø på Sjælland.

Et synlig spor fra Ides gaver er alterskapet av tre som hun skjenket Lund domkirke.

Referanser
----------

1. ↑  Wallin, Curt (1954). *Ide Pedersdatter Falk til Gladsax* (PDF). Lund. s. 9.
2. 1 2  Grethe Jacobsen. «Ida Falk, godsejer | lex.dk». *Dansk Kvindebiografisk Leksikon* **(dansk)**. Besøkt 16. desember 2022.
3. ↑  «Fru Ide Pederdatter Falk till Gladsax». *Lunds domkyrka* **(svensk)**. 22. februar 2013. Besøkt 16. desember 2022.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk kvindebiografisk leksikon **·** Prabook
 |
Marie Silens hus på Nesna, hvor avisa Nesnaposten hadde lokalt kontor.
***Nesnaposten*** var en lokalavis som ble gitt ut for Nord-Helgeland fra 1915 til sommeren 1917. Første nummer utkom 31. mars 1915, etter initiativ fra Peder Tønder på Nesna. Han hadde også tidligere skrevet og publisert små dikt og tekster, og fungerte som skribent, muligens også redaktør til å begynne med. 

Avisa ble trykt, og utgitt av Ranen boktrykkeri, som var eid av G & K Gyldenhammer, Mo i Rana. Bak initialene "G & K" skjulte det seg en aktiv kvinnesakskvinne og hennes svenske mann. Kristine Gyldenhammer var født i 1864, fra Nordfold og het Andersen til pikenavn. Hun giftet seg først med bokbinder Peder Wilhelm Bogen, fra Sortland. De bodde i Bodø hvor de dreiv losji og bokbinderi. I 1903 flyttet ekteparet til Mo i Rana. Der startet de Mo boktrykkeri og Mo bokbinderi, og overtok Venstreavisa Ranværingen. Peder Wilhelm Bogen døde i 1909. Kristine giftet seg med Georg Gyldenhammer fra Sverige. De bodde på Toraneset i Rana.

Kristine Gyldenhammer var periodevis redaktør for flere helgelandsaviser lokalisert i Rana: Ranværingen, Ranens Folkeblad, Helgeland og Nesnaposten. Hun var i tillegg aktiv for partiet Venstre og svært engasjert innen avholds- og målsak. Hun var med på å starte avholdslag, sanitetsforening og ungdomslag.

Kristine Gyldenhammer ble redaktør for Nesnaposten, og avisa ble utgitt i nært samarbeid med venstreavisa Ranens Folkeblad, som hadde samme eiere, trykkeri og redaktør. Men Nesnaposten var definert som ei lokalavis uten sterk partitilknytning. Den skulle først og fremst være talerør for Nesna og områdene rundt på Nord-Helgeland. Undertittelen var derfor: «Organ for nordre Helgeland». 

Nesnaposten kom ut to ganger i uka. Abonnementet kostet 75 øre per kvartal. Da fikk man avisa tilsendt gratis. For abonnenter i Amerika var prisen 1,40 per kvartal. Innholdet besto av lokale, nasjonale og internasjonale begivenheter, annonser, kunngjøringer, referat fra blant annet herredstyremøter, dikt, fortellinger, leserinnlegg, gjengivelser av hva andre lokalaviser hadde skrevet, debatter o.l. 

Det lokale kontoret til Nesnaposten på Nesna lå først i baker Levin Pedersens hus. Langs nedre del av Movegen hadde han satt opp to bygninger i perioden 1912-1915. I det ene huset var det kafé, i det andre bakeri. Han leide også ut et par rom. Aviskontoret holdt til i ett av disse. 1. desember 1916 ble kontoret flyttet til Marie Silens hus. Hun hadde bygd hotell på Nesna i 1916, nokså nært Pedersen. Siste nummer av Nesnaposten kom ut 11. juli 1917.

Kilder
------

* Coldevin, Axel (udatert). *Mo prestegjeld etter 1850. Rana bygdebok*. Mo i Rana.
* Hansen, Kåre (2004). *"Dæ sto i avisa"*. Sandnessjøen: Helgelands Blad.
* Jenssen, Øyvind (1998). *Nesna bygdebok bind 2, 1800-1920*. Nesna: Nesna kommune.
* Slottemo, Hilde Gunn (2007). *Malm, makt og menensker*. Mo i Rana: Rana historielag.
* Solbakken, Ola Peter (1989). «Avishistorien for Rana». *Årbok for Helgeland*. Mosjøen: Helgeland Historielag. s. 24-35.
*For skøyteløperen med samme navn, se Carsten Christensen*.

**Carsten Christensen** (født 13. mai 1914, død 11. november 2000) var en norsk spiller, dommer, trener og leder i ishockey. Han regnes blant pionérene for idretten i Norge. Christensen representerte flere klubber, deriblant Trygg, som han ble norgesmester for i 1938. Han dømte NM-finalene i 1939 og 1940.

I 1944 var Christensen med på å stifte Idrettslaget Templar, og i 1951 var han sentral da ishockeyavdelingen i Templar brøt ut og dannet klubben Tigrene. Han var gjennom flere år trener og lagleder i disse klubbene. I tillegg hadde han flere engasjementer for det norske landslaget, blant annet var han lagleder under VM i 1950, OL i 1952 (sammen med kanadieren Bud McEachern) og VM i 1954.

Referanser
----------

1. 1 2  Tore Johannessen og Per Hauge-Moe (13. mai 1994). «En pionér runder 80 år». *Aftenposten Aften*.
2. ↑  Arne Brustad, red. (1952). *Aktive fotballspillere*. Oslo: Idrettsforlaget A/S. s. 645.
3. ↑  «Carsten Christensen trener og lagleder for olympia-laget i ishockey». *Verdens Gang*. 10. november 1951.
**Idealisering** er å forestille seg eller framstille noe mer fullkomment enn det i virkeligheten er. I filosofien innebærer idealisering å framstille noe i sin typiske skikkelse, det vil si at en ser bort fra mindre betydningsfulle egenskaper. Også i billedkunst og litteratur brukes begrepet når en idealiserer virkeligheten, altså skildrer det typiske eller fullkomne og gir et forskjønnet bilde av verden, i motsetning til for eksempel realisme og naturalisme. I vitenskap og forskning kan idealisering brukes for å lage en forenklet modell av en komplisert virkelighet.

Idealisering som vitenskapelig metode
-------------------------------------

Idealisering er en metode å drive forskning på der man antar ting om et fenomen som man vet ikke stemmer. Ofte ønsker man å beskrive et fenomen ved hjelp av en modell. Fenomenet blir lettere å løse eller forstå ved å idealisere noen av bestanddelene i fenomenet uten at det skader treffsikkerheten til modellen for bestemte formål.

Et av de, om ikke det aller første dokumenterte tilfelle, der denne metoden har blitt brukt er Galileo Galileis eksperimenter angående legemers frie fall. For å bevise (eller avkrefte) sin teori om at legemer faller like fort i vakuum, rullet han kuler nedover et skråplan. Å observere kuler rulle nedover et skråplan er på mange måter svært ulikt det å observere legemer falle i vakuum; kuler som faller ruller ofte ikke rundt, lyden er annerledes, kulen ender opp et annet sted, og tusen andre småting utgjør forskjeller som Galelei ikke kunne vite at ikke har noen effekt på modellen, men som han like vel antok at kunne sees bort fra. 

Denne teknikken brukes i stor skala i mange vitenskaper. Et populært eksempel er i fysikkens beskrivelse av det konstante forholdet mellom temperatur, volum og trykk i gass, nærmere bestemt Boyles lov, som tar forbehold i at atomer i gassen ikke har masse og ikke utgjør noen kraft på hverandre bortsett fra når de kolliderer.

På samme måte er geometri helt avhengig av idealisering, i og med at de rette linjestykkene, perfekte sirklene, presise vinklene og så videre ikke eksisterer utenfor en platonsk idéverden, og overlever ikke engang reisen fra matematikerens hode til hans tegnebrett og langt mindre hele veien til det aktuelle problemet som skal løses. 

En aristoteliker ville nok si at denne idealiseringa først og fremst øker avstanden mellom eksperimentet eller modellen som tar i bruk utstrakt idealisering. Selv om både Aristoteles og Galilei baserte sin forskning på erfaring, fikk Aristoteles sine erfaringer rett fra sanseerfaringene direkte knytta til problemet som skulle løses, mens Galileis stammet fra eksperimenter som ved første øyekast ikke nødvendigvis hadde noe med det aktuelle problemet å gjøre. Lovene og modellene han og andre idealiserende forskerne kommer fram til gjelder ikke eksisterende objekter og reelle fenomener i den fysiske verden, og det blir derfor nødvendig vis en viss feilkilde når man skal løse problemer og komme med prognoser om framtida.

Se også
-------

* Idealisme
* ideal
**Idealtype** er innen samfunnsvitenskapen en begrepsmessig rendyrkning og logisk understrekning av trekk ved et fenomen som gir det dets karakteristika. Hensikten med idealtyper er å forenkle flere aspekter ved virkeligheten slik at særtrekk blir mulig å fange i et begrep. Dermed blir det lettere å foreta komparasjoner og måle empiri opp mot idealtypen. 

Metoden ble utviklet av og er særlig knyttet til sosiologen Max Weber. Idealtyper er verken en (normativ) beskrivelse av en ønsket tilstand, eller en (empirisk) beskrivelse av hvordan verden faktisk er. En idealtype anvender ordet *ideal* i betydningen rendyrket, ikke ideal i betydning av *ønsket*. For eksempel, da Weber utviklet sin Byråkrati-idealtype, var det ikke for å vise at byråkrati var ønsket, men for å vise hvordan et «rent» byråkrati ideelt sett fungerte.

Se også
-------

* Teori
* Definisjon

Kilder
------

* *Sosialt Arbeid: En Grunnbok*. Ingunn T. Ellingsen med flere. Utgitt 2015. 3. opplag 2019.

Kjente idealtyper
-----------------

* Max Webers Byråkrati-idealtype
* Emile Durkheims selvmordstypologi: Egoistisk, altruistisk, anomistisk, fatalistisk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** BNF **·** BNF (data)
 |
**Foxhound**, også kalt **engelsk foxhound**, er en støver med utmerkede egenskaper som jakthund, men siden denne hunderasen er en typisk hetsende flokkjeger og hetsjakt er forbudt i Norden, har den aldri blir særlig populære i denne delen av Europa.

I Storbritannia har foxhound lenge vært svært populær blant aristokratiet og sosieteten, som i all vesentlighet har brukt den til såkalt parforsejakt på rødrev. Parforsejakt ble imidlertid forbudt ved lov den 18. november 2004 i England og Wales, med virkning fra 1. februar 2005.

Kroppstype
----------

Parforsejakt betraktes i dag som en blodsport, men sositeten vil nødig gi slipp på den forhatte jaktformen
Engelsk foxhound er velbygd og atletisk. Den har en karakteristisk bred skalle, med en lang snute. Skuldrene er dekket av muskler, uten at hunden ellers skal fremstå unaturlig muskuløs. Dette, kombinert med en sterk bakpart og en lang hals, gir hunden en noe grasisøs fremtoning.

Hundens øreer er avlet frem til å ha avrundende kanter nederst. Dette har sammenheng med at den hovedsakelig har vært brukt til jakt, og med avrundende ører unngår den lettere rifter i ørene når hunden løper gjennom kratt i ulendt terreng.

Rasen egner seg dårlig som selskapshund og trenger svært mye mosjon, men regnes vennlig.

Referanser
----------

1. ↑  «Engelsk foxhound». *Hunderase.no* **(norsk)**. 8. desember 2014. Besøkt 18. desember 2014.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Frityrstekt Mars** (engelsk: *Deep-fried Mars Bars*) er en skotsk søtsak. Den består av en dypfryst Mars-sjokolade dyppet i frityrdeig og kokt i olje.

En undersøkelse fra 2004 viste at av 300 undersøkte fish and chips-utsalgssteder i Skottland serverte 22 prosent av dem også frityrstekt Mars. Retten er mest populær blant barn og unge, og omtrent tre fjerdedeler av kundene til de undersøkte utsalgsstedene var barn.

Haven Chip Shop i byen Stonehaven hevder å ha vært først ute med å tilby frityrstekt Mars på 1990-tallet. I 2015 kom en noe mindre usunn variant – Mars-sjokolader stekt i filodeig – på menyen i kantina til Skottlands parlament.

Referanser
----------

1. ↑  «Deep-Fried Candy Bars: Scotland's Worst Food?». National Geographic News. 28. desember 2004. Besøkt 14. april 2014.
2. ↑  «The deep-fried Mars bar – an acquired taste». VisitScotland. 12. mars 2013. Arkivert fra originalen 16. april 2014. Besøkt 14. april 2014.
3. ↑  
«Scottish Parliament goes posh by deep frying their Mars Bars in filo pastry». dailymail.co.uk. 3. juni 2015. Besøkt 28. mars 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Deep-fried Mars Bars – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | TasteAtlas
 |
**Mick Lyons** (født 8. desember 1951 i Liverpool, England) er en tidligere engelsk fotballspiller som tilbragte mesteparten av sin karriere i Everton FC.

Mick Lyons er en av de få som fikk oppleve at guttedrømmen ble virkelighet.
Han var oppvokst et steinkast fra Goodison Park og ønsket hele barndommen å få løpe ut på gressmatta iført den kongeblå trøya. 
I 1971 ble drømmen virkelighet da Lyons ble hentet opp fra Juniorlaget til Evertons A-lag.

På juniorlaget hadde Mick Lyons vært spiss, men A-laget hadde mange som kunne bekle den rollen, så Lyons ble raskt omskolert til midtstopper, en rolle han skulle vise seg å være som skapt for.
Han var aldri noen spesielt teknisk eller talentfull spiller, men utmerket seg i stedet med å spille med hjertet utenpå drakta. Lyons ga alltid 100% for klubben og ble derfor en favoritt hos fansen.

Lyons` erfaring som spiss var noe hans managere lærte seg å utnytte. 
I kamper der Everton lå under med et mål ble Lyons gjerne flyttet opp i angrep som en ekstra spiss det siste kvarteret av kampen. Ved Merseyside kalles fortsatt manøveren med å sende en hodesterk forsvarer opp i angrepet i sluttminuttene "*To do a Mick Lyons*".
Av og til startet han kampene som spiss også, og i 1973/74 sesongen var han Evertons toppscorer med ni fulltreffere.

Selv om han blir husket som en av Evertons store sønner var Mick Lyons på mange måter uheldig med karrieren sin. Han spilte for Everton fra 1971-1982 men vant ikke et eneste trofe, og på tross av sitt eminente stopperspill på høyeste nivå i over 10 år, fikk han aldri sjansen på det engelske herrelandslaget i fotball.

I august 1982 mistet Lyons plassen på førstelaget til Billy Wright og stolt som han var, forlot han klubben og skrev under for Sheffield Wednesday. Siste stoppested i karrieren ble Grimsby Town.
Totalt spilte han 434 kamper og scoret 59 mål for Everton.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 255148, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mick Lyons – Transfermarkt Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
Fallskjermhoppere i «frittfall».
«Fritt fall» har flere betydninger.
**Fritt fall** er bevegelse der tyngdekraften er den eneste kraften som virker på massen. En fallskjermhopper f.eks blir påvirket av tyngdekraft og luftmotstand og faller derfor ikke fritt slik definisjonen i fysikk krever. Tyngdekraften vil ved lav høyde over havnivå gi en akselerasjon på ca{\displaystyle 9,81m/s^{2}} (omtales også 1g, eller g) dersom massen faller i vakuum. Tyngdekraften, og dermed også akselerasjonen, avtar med høyden over havnivå.

{\displaystyle v\_{ff}={\sqrt {2gh}}} angir farten ved fall fra høyden h. 

{\displaystyle h\_{ff}={\frac {1}{2}}gt^{2}} angir hvor langt massen har falt fra ro etter tid t. 

{\displaystyle t\_{ff}={\sqrt {\frac {2h}{g}}}} angir hvor lang tid det tar å falle h meter. 

{\displaystyle v\_{ff}=gt} angir farten massen har fra ro etter falltid t. 

Når noe faller fra ro vil akselerasjonen i praksis være lik 1g første sekundet, men luftmotstanden vil etter få sekunder fall bli like stor som tyngdekraften, og den fallende massen vil da ha oppnådd terminalfart og deretter holde terminalfart.

Når en gjenstand A kun er påvirket av tyngdekraften fra en gjenstand B, sier man at gjenstand A faller fritt i tyngdefeltet til B. Da har A en akselerasjon lik tyngdeakselerasjonen i feltet til B. Denne akselerasjonen er også lik gravitasjonsfeltstyrken

{\displaystyle g=GM/r^{2}}
der *M* er massen til B, *r* er avstanden mellom tyngdepunktene til A og B og *G* er gravitasjonskonstanten.

Nær havoverflaten på jorda, har *g* gjennomsnittsverdien {\displaystyle g=9,80665}. Denne kan regnes ut numerisk ved å finne integralet av en harmonisk varierande funksjon for *g* med breddegrad som uavhengig variabel, og dele på 180°.

Selv om definisjonen ekskluderer andre krefter som f. eks. luftmotstand, benyttes også uttrykket fritt fall om fall gjennom en atmosfære. I fallskjermhopping og BASE-hopping betegnes aktiviteten mellom utsprang og skjermåpning «frittfall».

Referanser
----------

1. ↑  «The Feynman Lectures on Physics Vol. I Ch. 8: Motion». *www.feynmanlectures.caltech.edu*. Besøkt 5. april 2023.
2. ↑  Mohazzabi, P.; Shea, J. (1996). «High altitude free fall» (PDF). *American Journal of Physics*. 64 (10): 1242. Bibcode:1996AmJPh..64.1242M. doi:10.1119/1.18386.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
***Court House Crooks*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Charles Parrott.

Handling
--------

En dommer, og hans kone, skal feire deres andre bryllupsdag. Kona insisterer på at han burde kjøpe en gave til henne. Han går ut og kjøper et halskjede til henne, som han umiddelbart mister. Finneren er imidlertid en advokat, som tror han kan gi gaven til en kvinne han forsøker å beile til - nemlig dommerens kone.

Men en arbeidsledig ung mann oppdager tilfeldigvis den kastede boksen som smykket lå i. Dommeren legger deretter merke til esken i den unge mannens besittelse. han mistenker derfor at den arbeidsløse unge mannen hadde stjålet smykket. Politiet arresterer den arbeidsledige mannen, som stilles for retten.

Skuespillere
------------

* Ford Sterling
* Charles Arling
* Minta Durfee
* Doris Baker
* Billie Bennett

Referanser
----------

1. ↑  Court House Crooks

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Court House Crooks* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Court House Crooks* på Silent Era Rediger på Wikidata
**Bruttofortjeneste** er et bedriftsøkonomisk begrep for differansen mellom innkjøpspris og utsalgspris for en vare på selgers hånd. Bruttofortjeneste er salgs- og driftsinntekter eksklusive merverdiavgift (omsetning) minus den varekostnad som er brukt for å oppnå omsetningen. Bruttofortjeneste fyller samme rolle i varehandel som dekningsbidrag i produksjonsvirksomheter. 
I absoluttverdi er bruttofortjeneste lik avanse, i prosent regnes bruttofortjenesten i forhold til utsalgsprisen. Derfor vil bruttofortjenesten i % alltid være lavere enn avanse i %. Som noen firma/butikker gjør er at selgeren får varens fortjeneste etter å solgt varen til en kunde fortjenesten kan variere, dette gjelder for butikker hvor man selger vær enkeltvis vare som for eksempel som en elektronikkjede, meglere og telefonselgere.

Formelen for bruttofortjenesteprosent er:

{\displaystyle Bruttofortjenesteprosent=\left({\frac {bruttofortjeneste\ i\ kr}{salgsinntekter}}\right)\*100}

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |
**Hasnæs-skipet** er et skipsvrak funnet på sørenden av halvøya Hasnæs ved Ebeltoft i Danmark. Vrakrestene som ble undersøkt viste at skipet som dels hadde blitt opphugget og forlatt på stranden, var et krigsskip fra vikingtiden.

Hasnæs
------

Den danske halvøya Hasnæs på den jyske østkysten ved Ebeltoft mellom Ebeltoft vig og Kattegat har et noe spesielt terreng som skyldes de lokale forholdene. Mot sør ligger en bred slette som består av strandvoller, som hadde vært utgravd av lokale innbyggere. Der ble forskjellige vrakrester etter flere båter og skip funnet, noen var tatt vekk og senere funnet og dokumentert. Bare to vrak har blitt nøyaktig dokumentert og undersøkt i en arkeologisk utgraving i 1961.

Hasnæs I
--------

Det første vraket som ble dokumentert, er et mindre fartøy også kalt *Hasnæs-båten* bygget av eik med surrede spanter, bruddstykker av bordlegningen og to åretoller. Dette vraket har blitt datert til å være fra cirka 500-600 e.Kr. Restene ble funnet omkring 160 meter fra den nåværende kystlinjen ved Øer hage.

Hasnæs II
---------

Innleiret i sanden omkring 50 meter fra den nåværende kystlinjen ved Øer hage ble større vrakrester funnet. Som et større fartøy ble dette omtalt som *Hasnæs-skipet*, som formodentlig var et krigsskip av samme type som Skuldelevskipene Skuldelev 3 og Skuldelev 5 fra vikingtiden. Dateringen av vrakrestene beviste at skipet var bygget cirka 990 e.Kr.

Lite er bevart av skipet, men det ble funnet et kjølsvin med en «sliske» ned mot mastesporet og en langsgående forsterkning på cirka 8,5 meter, et trekk som er karakteristisk for de store langskipene som en skeid. Avstanden mellom spantene var på 80 til 83 cm, dermed kjente man vikingskipets indre rom-avstand mellom roerne.

På stranden hadde skipet blitt trukket opp og dels opphugget. Spor etter opphuggerens øks var fremdeles å finne på de enkelte deler som hadde blitt funnet under utgravingen i 1961.

Eksterne lenker
---------------

* De arkæologiske kilder

Portal: Danmark
**Bruttotonn** (**BT**, forskrift forkortet **GT**), bruttotonnasje er mål for *volumet* av alle benyttede, innelukkede rom i et fartøy etter Skipsmålingskonvensjonen av 1969 uttrykt i tonnasjeenheter, forkortet TE eller TU (Tonnage Units).

Bruttotonnasje 'BT' erstatter det tidligere brukte uttrykket Brutto registertonn 'brt'. 1 BT er ikke samme som 1 brt selv om måleenheten for begge tilsvarer 100 engelske kubikkfot = 2,83 m³, siden oppmålingene er forskjellige, Et skip på 100BT har ikke samme størrelse som et skip på 100brt. 
MERK: bruttotonn og bruttotonnasje har ingenting med skipets vekt eller bæreevne i kilo å gjøre, det er kun et volummål.

Beregning
---------

Bruttotonn beregnes med formelen

{\displaystyle GT=K\times V\,}

* Hvor V er det totale volum av alle fartøyets lukkede rom målt i kubikkmeter
* og K kan ha verdier fra 0,22 til 0,32 og beregnes med formelen

{\displaystyle K=0,2+0,02\times \log \_{10}(V)\,}

Formelen for beregning av bruttotonn er dermed

{\displaystyle GT=V\times (0,02\times \log \_{10}(V)+0,2)}

Eksempel: Skip med volum på 10000 m3

{\displaystyle K=0,2+0,02\times \log \_{10}(V)\,}
{\displaystyle =0,2+0,02\times \log \_{10}(10,000)\,}
{\displaystyle =0,2+0,02\times 4\,}
{\displaystyle =0,2+0,08\,}
{\displaystyle =0,28\,}
Bruttotonn vil da utgjøre

{\displaystyle GT=K\times V\,}
{\displaystyle =0,28\times 10000\,}
{\displaystyle =2800\,}

Litteratur
----------

* lovdata.no Forskrift om måling av skip og flyttbare innretninger. Bilag I. Regler for fastsettelse av fartøyets brutto- og nettotonnasje.

Eksterne lenker
---------------

* Norges rederiforbund - Ordliste A - Å Arkivert 29. juni 2020 hos Wayback Machine.
* (no) Bruttotonn i Store norske leksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Lateral tenking** eller **lateral tenkning** er en utradisjonell tilnærming til en problemstilling som i noen tilfeller kan gi uventet enkle løsninger på vanskelige problemer.

Teknikken handler mye om å finne nye innfallsvinkler på et problem. Sammenlignet med tradisjonell problemløsning går det derfor mer tid til å tenke på ulike måter å betrakte et problem før man går i gang med selve arbeidet med å finne løsninger.

Historie
--------

Den maltesiske psykologen Edward de Bono (bildet) introduserte begrepet lateral tenking i 1967 (her avbildet i 2009).
Begrepet ble introdusert av Edward de Bono i hans bok *The Use of Lateral Thinking* ifra 1967 og ble utviklet videre i *Lateral Thinking* ifra 1970.

Samspill med vertikal tenking
-----------------------------

Lateral tenking er det motsatte av vertikal tenking. Poenget med lateral tenking er å finne mange løsninger eller tilnærminger, mens hensikten med vertikal tenking er å finne den beste løsningen. Forholdet mellom lateral og vertikal tenking er dermed komplementær, og begge kan være nødvendige i en problemløsningsprosess.

Se også
-------

* Den gordiske knute
* Idédugnad
* Seks tenkehatter
**Bruce Golding** (født 5. desember 1947) er en jamaicansk politiker som var statsminister på Jamaica fra 2007 til 2011. Golding ble utnevnt til leder av partiet Jamaica Labour Party (JLP) i 2003 og han ble statsminister fire år senere.

Liv og virke
------------

Han ble statsminister etter at partiet hans fikk en seier i valget den 3. september 2007. Han ble tatt i ed som statsminister av generalguvernøren av Jamaica den 11. september 2007. Golding ble landets åttende statsminister siden uavhengigheten fra Storbritannia i august 1962. 

Golding var grunnlegger av det politiske partiet National Democratic Movement (NDM).[] Han var tidligere formann for partiet JLP, før han og andre medlemmer av dette partiet følte behov for å splitte opp og isteden danne det nye partiet NDM i 1995.[] I 2002 sluttet han seg til JLP og i november 2003 ble igjen valgt til leder av partiet.[]

Han etterfulgte Edward Seaga som statsminister. Golding er en andregenerasjons medlem av JLP. Hans far, Tacius Golding, var også medlem av det jamaicanske parlamentet. Han ble i tillegg president i Representantenes hus fra 1962. 

Golding er gift med Lorna Golding og de har tre barn sammen som heter Sherene, Steven og Ann-Merita. 

I mai 2008, i et intervju med den britiske nyhetskanalen BBC, erklærte han at enhver regjering som var dannet av ham ville utelukke regjeringsmedlemmer som offentlig hadde stått frem som homofile.[]

I flere tidligere uttalelser har Golding uttalt at han og hans parti er sterkt imot offentlig framvisning av homoseksualitet på Jamaica, og at han følte at homofili skulle fortsette å være ulovlig i tråd med de sosiale normene som er meget utbredt på Jamaica.[]

Referanser
----------

1. ↑   Munzinger Personen, Munzinger IBA 00000026666, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bruce Golding – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Bruce Golding på Facebook Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Geni **·** VIAF **·** LCCN **·** Munzinger (iba)
 |
***Brutte løfter*** er et norsk aktualitetsprogram med Mette Fossum som gikk på TVNorge fra 2000 til 2001. Programmet hadde som formål å sette søkelys på politikernes løftebrudd og de konsekvenser dette hadde fått for enkeltmennesker og grupper i samfunnet. 

Programmet gikk på tirsdager den første tiden, men etter bare to episoder ble det midlertidig tatt av sendeskjemaet. Etter drøyt to måneder gjenoppstod programmet, men med redusert sendetid.

Innhold
-------

Programmets formål var å sette fokus på det som programlederen hevdet å være politiske løftebrudd i det norske samfunnet. Gjennom ulike reportasjer fikk seerne følge forskjellige personer som hadde blitt sterkt lidende av politikeres løftebrudd.

Ukens aktuelle tema ble så debattert i studio med politikere og andre aktuelle personer til stede.

Seertall
--------

Programmet hadde forholdsvis beskjedne seertall. Premieren ble kun sett av 65 000. Etter to måneder ble det en sendepause på to måneder. Deretter gjenoppsto programmet i en kortere versjon. Seertallene bedret seg betraktelige og ble liggende på rundt 170 000.

Referanser
----------

1. ↑  P4 - NRK mest nominert (10.5.2001)
2. ↑  Aftenposten aften- Justisministeren i «Brutte løfter» (20.11.2000, s.35)
3. ↑  Dagbladet - Svak start for «Brutte Løfter» (6.9.2000) «Ifølge MMIs fjernsynsmålinger så 65 000 mennesker i snitt programmet i går. Første del av programmet ble sett av 80 000 mennesker, men over 30 000 seere forsvant da andre del startet. TV Norge hadde selv håpet på over 100 000 seere i det første programmet».
4. ↑  VG - TV-toppen (28.11.2000)
5. ↑  VG - TV-toppen (5.12.2000)
**Latent varme** er varmemengden som må til for at et stoff skal gjennomgå en faseovergang (endre aggregattilstand). Konseptet ble først nevnt rundt 1750 av Joseph Black. Vi har to typer latent varme. En er latent varme ved smelting og den andre latent varme ved fordamping. Navnet beskriver hvilken vei varmen strømmer fra en fase til den neste: 

fast stoff → væske → gass.
Energiendringen er endotermisk når et stoff går fra fast stoff til væske til gass, og eksotermisk når endringen går i motsatt retning. 

**Latent varme og faseendringstemperaturar for nokre væsker og gassar**| Stoff | Latent varme  smelting  J/g | Smelte-  temperatur  °C | Latent varme  fordamping  J/g | Koke-  temperatur  °C |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Etanol (alkohol) | 108 | -114 | 855 | 78.3 |
| Ammoniakk | 339 | -75 | 1369 | -33.34 |
| Karbondioksid | 184 | -57 | 574 | -78 |
| Helium |  |  | 21 | -268.93 |
| Hydrogen | 58 | -259 | 455 | -253 |
| Nitrogen | 25.7 | -210 | 200 | -196 |
| Oksygen | 13.9 | -219 | 213 | -183 |
| Metylbenzen |  | -93 | 351 | 110.6 |
| Terpentin |  |  | 293 |  |
| Vann | 335 | 0 | 2272 | 100 |

  

Når et vannmolekyl fordamper fra en vannflate og inn i atmosfæren, blir *varme* overført via vannmolekylet til en luftpakke med lavere temperatur. Vi må ha energi for å fordampe vann til vanndamp, og vannmolekylene i vanndampen holder på denne energien som indre energi. Denne «lagrede» energien kalles latent varme, og når vanndamp går over til vann (kondensasjon) eller is (deposisjon) blir denne energien frigjort som følbar varme på flaten der kondenseringen (eller deposisjonen) har skjedd.

Latent varmefluks
-----------------

**Latent varmefluks** er varmefluksen fra jordoverflaten til atmosfæren i forbindelse med fordamping av vann, og kondensasjon av vanndamp i troposfæren. Det er en viktig komponent i Jordas energibudsjett for overflaten. Latent varmefluks blir vanligvis målt med å bruke bowenforholdsteknikken eller via virvlingskovarians, som er et statistisk redskap for å analysere atmosfæriske størrelser som svinger raskt med tiden (høyfrekvent dataserie), og gir fluksverdier for disse størrelsene. 

### Se også

* Fordampningsvarme
* Fusjonsvarme
* Bowenforholdet
* Sublimasjon
* Spesifikk varmekapasitet

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
***Junkyard Nostalgias*** er et instrumental-album av den norske artisten Kaada. Ifølge Kaada er platen en hyllest til den polske arbeideren som kommer til Norge for å arbeide.

Det østeuropeiske lydbildet på albumet skyldes ifølge Kaada hans egen samlemani. Han fortalte i et intervju med Dagsavisen at han samler på instrumenter, og at det begynte å hope seg opp med østeuropeiske instrumenter som balalaika, mandolin, harper. Dette er instrumenter som preger albumet. Han fortalte også at poenget ikke var å gjenskape noe autentisk polsk, men mer en slags forestilling om Polen. En av låtene synges på «fantasipolsk». Kaada nevner ordene «marja dalia» som et eksempel, da det hørtes ut som et kvinnenavn og dermed ble til en kjærlighetssang.

Sporliste
---------

1. «A Day and a Night and a Day»
2. «Truth Serum»
3. «Ode to the Old Flesh»
4. «Hammering Down the Nails»
5. «Dragging an Ox»
6. «Marja Dalia, The Polska Bogini»
7. «Broken Horse Restaurant»
8. «Late Bloomer Gipsiara»
9. «The Hermetic Bird»
10. «All the Things That Grow Old and Pass Away»
11. «We Salute You, Polish Working Man»

Eksterne lenker
---------------

* Intervju med Kaada i Dagsavisen 6. februar 2009 – av Bernt Erik Pedersen
* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* kaadas nettbutikk


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Sekken kirke** (tidligere *Sekken kapell*) er en langkirke i tre helt øst på øya Sekken i Molde kommune, Møre og Romsdal. Den er soknekirke for Sekken sokn, Molde domprosti i Møre bispedømme.

Kirken ble bygget 1908, og er i sveitserstil. Den har 130 sitteplasser. Arkitektene var Ole Havnæs fra Ålesund og Knut Flåthe.

Det var herredstyret i gamle Veøy herred som enstemmig vedtok den 4. januar 1902 at *«Herredstyret anbefaler på det beste Sækkens Invaaneres Andragende om Opførelse af Kapell på Sækken med tillagt Gravplads.»* Etter en kongelig resolusjon ble det gitt klarsignal til bygging av kapellet på garden Sekkenes. Sekken kapell ble vigslet 28. oktober 1908. Dette var ett år etter at Veøy herred fikk de tre kirkene: Veøy kirke, Holm kirke og Rødven kapell.

Kirkeklokka stammer fra Gamle Veøy kirke, på Veøya, på den andre sida av Sekkensundet. Den ble solgt på auksjon etter at kirka på Veøya ble lagt ned som soknekirke. Innbyggerne på Sekken sikret seg klokka på auksjonen. I 1988 fikk kapellet nytt orgel bygget av Hallstein Runshaug, som hadde arbeidet ved Vestre orgelfabrikk.

I forkant av 100-årsminnet ble kirken pusset opp, blant annet med utvendig maling. Arbeidet ble gjort på dugnad. Jubileet ble markert med en jubileumsfest 26. oktober 2009. Blant flere deltok biskop Ingeborg Midttømme sammen med sokneprestene Magne Furuset og Tormod Remøy. Etter festgudstjenesten fortsatte jubileumsfesten på Sekken skole, hvor Sekken skolekorps deltok.

Bilder
------

* Fra markeringen av 100-årsjubileet i 2009. Biskop Ingeborg Midttømme på prekestolen.Fra markeringen av 100-årsjubileet i 2009. Biskop Ingeborg Midttømme på prekestolen.
* Fra sørøst.Fra sørøst.
* Fra nordvest.Fra nordvest.

Referanser
----------

1. ↑  Kirkesøk
2. ↑  Stein Johannes Kolnes (1993). *Norsk orgelregister 1328–1992*. Førdesfjorden: Organum. s. 406. ISBN 82-992953-0-0.

Litteratur
----------

* Alf Henry Rasmussen (1993). «Sekken kapell». *Våre kirker. Norsk kirkeleksikon*. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 312. ISBN 82-7527-022-7.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Sekken kirke». *Kirkesøk*. Den norske kirke.
* «Sekken kirke». *Kulturminnesøk*. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.

| * v
* d
* r
Kirker i Molde domprosti |
| --- |
| 
* Aukra
* Bud
* Eide
* Eikesdal
* Gaustad
* Hustad
* Kleive
* Molde domkirke
* Myrbostad
* Nesset
* Nordbyen
* Nord-Heggdal
* Otrøy
* Røbekk
* Røvik
* Sekken
* Sira
* Veøy
* Vistdal
* Vågøy

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
«Samlingsregeringen» omdirigeres hit. For samlingsregjeringer generelt, se Samlingsregjering.
Den nyutnevnte regjeringen samlet ved Stockholms slott i desember 1939: Fra venstre: Bagge, Andersson, Bergquist, Möller, Westman, Quensel, Günther, Domö, statsminister Hansson, Wigforss, Sköld, Pehrsson-Bramstorp, Eriksson.
**Per Albin Hanssons tredje regjering**, eller **Samlingsregjeringen**, tiltrådte 13. desember 1939 og satt fram til den 31. juli 1945.

Samlingsregeringen bestod av representanter for Socialdemokraterna, Bondeförbundet, Folkpartiet og Högerpartiet. Den kom til som et resultat av det sovjetiske angrepet på Finland i vinterkrigen.

I regjeringserklæringen het det at regjeringens mål var å legge de innenrikspolitiske stridsspørsmålene til siden. Ettersom regjeringen bestod av fire partiledere ble mye makt overført fra riksdagen. Riksdagen hadde også forsynt regjeringen med ekstra fullmakter som en følge av krigen.

I praksis godkjente riksdagen beslutninger først i etterkant. Sveriges kommunistiska parti var ikke med i regjeringen, og heller ikke representert i utenrikskomiteen.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Regjeringen Hansson II** | **Sveriges regjering**(1939–1945) | Etterfølger:**Regjeringen Hansson IV** |
**Denis Joseph Germain Stanislaus Brodeur** (født 12. oktober 1930, død 26. september i 2013) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Brodeur vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det canadiske ishockeylaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og USA. Det var ti lag som deltok, etter gruppespillet spilte de seks beste lagen en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Canada vant tre og tapte to kamper i sluttspillsserien. Sovjetunionen vant alle fem kampene og vant serien med maksimale ti poeng foran USA med åtte og Canada med seks. OL-turneringen var også det 23. verdensmesterskapet i ishockey.

OL-medaljer
-----------

* 1956 Italias flagg Cortina d'Ampezzo - Bronse Bronse i ishockey Canadas flagg Canada

Referanser
----------

1. ↑   Roglo, Roglo person ID p=denis;n=brodeur[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «Denis Brodeur, NHL photographer and father of Martin, dies at 82»[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Denis Brodeur – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Denis Brodeur – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Denis Brodeur – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Denis Brodeur – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Nie Rongzhen** (forenklet kinesisk: 聂荣臻, tradisjonell kinesisk: 聶榮臻; pinyin: *Niè Róngzhēn*; Wade-Giles: *Nieh Jung-chen*; født 29. desember 1899 i Jiangjin i provinsen Sichuan i Kina, død 14. mai 1992 i Beijing) var en framstående kinesisk, kommunistisk militær leder og en av Folkerepublikken Kinas ti stormarskalker (*yuanshuai*; 元帥).

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Nie Rongzhen ble født i Jiangjin i Sichuan, nær og nå en del av Chongqing, og tilhørte en kosmopolitisk og meget velstående familie. Han fikk en god utdannelse.

Nie Rongzhen, 1922
Nie Rongzhen, 1940
### I utlandet

I 1920 dro Nie til Europa sammen med en gruppe kinesiske studenter på et mellomstatlig arbeid-studie-program. Her studerte han teknikk i Charleroi i Belgia, og møtte også Zhou Enlai, som ble hans mentor. Zhou rekrutterte ham i 1921, da han vvar på gjennomreise i Charleroi. Nie Rongzhen ble medlem av Det kinesiske kommunistpartiet i 1923.

### Militær

Etter å ha studert ved Den sovjetiske røde armés militæruniversitet og militærakademiet i Whampoa, brukte Nie sin tidlige karriere som politisk offiser i Whampoas politiske departement, hvor Zhou tjente som visekommandant for Folkets frigjøringshær.

Under den andre kinesisk-japanske krig ble Nie først tildelt posten som visedivisjonskommandant for Åttende Rutearmés 115. divisjon, som hadde Lin Biao som kommandant, og sent i 1930-åra fikk han kommandoen over et område nær Yan Xishans base i Shanxi.

Han kommanderte Nord-Kina-militærregionen under den kinesiske borgerkrigen, og sammen med hans nestkommanderende Xu Xiangqian beseiret han Fu Zuoyis styrker i Tianjin, nær Beijing. Under Koreakrigen var Nie med på å ta høykommandoens beslutninger og planlegging av militæroperasjoner, og delte ansvaret for krigsmobiliseringen.

Nie ble gjort til marskalk i 1955 og ledet senere Folkerepublikken Kinas atomvåpenprogram. Han var tidlig skeptisk til kulturrevolusjonen, og ble et offer for utrenskingen av en del eldre partifolk som da fant sted.

Litteratur
----------

* Donald W. Klein og Anne B. Clark: *Biographic Dictionary of Chinese Communism 1921-1965*, Cambridge, Mass. 1971, Harvard East Asian series, 0073-0491 ; 57 (engelsk). ISBN 0-674-07410-6.

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel i Folkets Dagblad
* Long March leaders
* US Naval War College

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Encyclopædia Universalis **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** Munzinger (iba)
 |
**Beleiringen av Breda** i 1581 under åttiårskrigen ble utført av spanske tropper under Claude de Berlaimont, herre av Haultepenne, sin kommando. Angrepet kom som en overraskelse fordi en illojal vakt slapp de spanske troppene inn. Han ble bestukket av kong Karl de Gavre som satt fanget i borgen. 

Til tross for motstand fra innbyggerne i Breda klarte fienden å ta de viktige byportene og gå til angrep på rådhuset, tårnet og kirken. Forsvarerne overga seg under den forutsetning at byen ikke skulle bli plyndret. Kampene stoppet, men spanjolene plyndret og massakrerte likevel innbyggerne i byen. 584 innbyggere mistet livet i angrepet.

Kilder
------

* G. G. van der Hoeven (1868) *Geschiedenis der vesting Breda*, blz. 47-53. Breda: Broese & Comp.
* P.C. Hooft (1642) *Nederlandsche Historiën*, blz. 784-786. Amsterdam: Louis Elzevier.
* A. J. van der Aa (1845) *Geschiedkundige beschrijving van de stad Breda en hare omstreken*, blz. 72-78. Gorinchem: J. Noorduyn en Zoon.
* Marcel Tettero, *Gilles en Charles van Berlaymont.* Claudius av Berlaymont, herre av Haultepenne, sønn av den sistnevnte, og hans angrep på Breda fortelles her.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Haultepenne Fury – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
***Beleiringen*** (originaltittel: *Siege*) er en kanadisk actionthriller fra 1983 regissert av Paul Donovan. En ny-facistisk gruppe henretter medlemmene i en humoklubb. Bare én blir unnslipper. Han søker tilflukt i en leiegård for studenter. Den tungt bevæpnede hatgruppen starter en beleiring for å tvinge beboerne til å utlevere ham. Det er ingen hjelp utenfra siden politet er i streik. De ledende rollene spilles av Tom Nardini og Brenda Bazinet.

Filmen er også kjent under tittelen *Self defence.*

Handling
--------

I Halifax, Canada har politiet er gått til en langvarig streik og gatebander herjer derfor fritt. En fascist-gruppe som kaller seg Ny Orden lager bråk på en homseklubb og dreper et av medlemmene der ved et uhell. De andre i klubben henrettes for å rydde mulige vitner av veien, men én unnslipper. Dermed starter en klappjakt som ender med en ren beleiring av en leiegård. Siden politiet streiker er ingen hjelp å få og beboerne må kjempe mot inntrengerne med hjemmelagede våpen.

Om filmen
---------

Filmen ble forbudt vist på kino av filmsensuren i Norge, men den ble utgitt på video i 1984 av C.P. Enterteinment.

I rollene
---------

* Tom Nardini ... Horatio
* Brenda Bazinet ... Barbara
* Darel Haeny ... Chester
* Terry-David Després ... Daniel
* Jack Blum ... Patrick
* Keith Knight ... Steve
* Doug Lennox ... Cabe
* Jeff Pustil ... Goose
* Fred Wadden ... Ian
* Gary Dempster ... Lloyd
* Dennis O'Connor ... Clark
* Richard Collins ... Rosie

Referanser
----------

1. 1 2  «beleiringen (siege) | Norsk VHS.com» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 2. februar 2019. Besøkt 1. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Beleiringen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Beleiringen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Beleiringen* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Beleiringen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Beleiringen* på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) *Beleiringen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Jacob Mestmachers musikkbok** er et vakkert innbundet håndskrevet manuskript med 261 korte musikkstykker.

Manuskriptet inneholder arier, danser og marsjer for klaviaturinstrument, noen med besifret bass. På baksiden er det satser fra Georg Philipp Telemanns partitas for fiolin, fløyte eller obo og generalbass (Hamburg 1716), ellers er stykkene av ukjent opphav.

Håndskriften avslører at minst tre personer har bidratt. Manuskriptets navn kommer av at det på forsatsarket er skrevet *Jacob Mestmacher* (1735–1810), en bergensk kjøpmann og musikkelsker av tysk avstamming. Både faren Jørgen og Jacobs halvbror Jürgen var organister ved Mariakirken og kan være blant de som har bidratt i musikkboken.

Manuskriptet ble gjenfunnet i Vestlandske kunstindustrimuseums magasiner i 1953.

Kilder
------

* Artikkelen «Notebok fra Holbergs tid blir aktuell», *Morgenavisen* 6. oktober 1953,

Eksterne lenker
---------------

* *Trio Sonatas and pieces from The Music Book of Jacob Mestmacher Arkivert 7. oktober 2013 hos Wayback Machine.* (2005), TOCC0006, Bergen Barokk
* *Jacob Mestmachers Musikk-Bok*, uib.no
Niedersachsens flagg
Niedersachsens statsflagg
**Niedersachsens flagg** er en vannrett delt trikolor i de tyske fargene svart, rødt og gult med forbundslandets våpenskjold midt i flaggduken. Niedersachsens våpen viser en springende hvit hingst på rødt felt. Flagget er i forholdet 2:3.

Fra 1946 og fram til delstatsflagget ble endelig fatsatt, gjorde et rødt flagg med hingsten tjeneste som Niedersachsens flagg. Etter heftige diskusjoner om flaggspørsmålet ble dette likevel ikke valgt, og heller ikke flaggene eller fargene til noen av de områdene som ble samlet i det nye forbundslandet. I stedet ble de tyske fargene valgt som grunnlag for flaggduken. Flagg og våpen ble fastsatt ved lov 13. oktober 1952. Statsflagget er et splittflagg av det ordinære delstatsflagget.

Tre tyske forbundsland har flagg basert på de tyske fargene svart, rødt og gult. I tillegg til Niedersachsen er det Rheinland-Pfalz og Saarland.

I Niedersachsen er også flaggene for tidligere selvstendige landområder som gikk opp i det og nydannede forbundslandet etter den andre verdenskrig offisielt anerkjent. Det gjelder Hannovers flagg i gult over hvitt, Oldenburgs blå flagg med rødt kors, Braunschweigs flagg i blått over gult, og Schaumburg-Lippes flagg i hvitt, over rødt over blått.

Litteratur
----------

* Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: *Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung*, 2006
* Harry D. Schurdel: *Flaggen und Wappen Deutschland*, 1995

Eksterne lenker
---------------

* Niedersächsisches Wappengesetz (NWappG) Vom 8. März 2007[*død lenke*]
* *Wappen und Flagge* fra Niedersachsens statskanseli