recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kart over Pieniny
**Pieniny** er en fjellkjede i Polen og Slovakia, som deles i tre deler av elven Dunajec: *Pieniny Spiskie* («Spiszpieninene»), *Pieniny Środkowe* («De midtre Pieninene») og *Małe Pieniny* («De små Pieninene»). Fjellkjeden består hovedsakelig av kalkstein- og dolomittformasjoner, med den høyeste topp på 1050 meter. Fjellkjedens mest berømte fjelltopp er derimot Trzy Korony («De tre kroner»), som rager 982 meter i været. Pieniny – og særlig deres midtre del – er en av de mest populære turistregioner i Polen.

Navnet stammer fra keltisk *«penno»*, som betyr «hode».

Store deler av Pieniny er verneområder. I Polen finnes nasjonalparken Pieniński, som omfatter De midtre Pieninene. På den slovakiske siden er De små Pieninene vernet som Pieninský nasjonalpark.

Referanser
----------

1. ↑  Viktor Kalygin. «The Celts and the Slavs: on K. H. Schmidt's hypothesis on the eastern origin of the Celts» (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 22. desember 2019. Besøkt 22. desember 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Pieniny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GND **·** NKC **·** GeoNames
 |
En av vognene fra SRS
Strekningen til Schöneicher-Rüdersdorf Strassenbahn
**Schöneicher-Rüdersdorf Straßenbahn** GmbH er et selskap som driver trikkelinjen fra S-Bahn-stasjonen Friedrichshagen i bydelen Köpenick i Berlin, til de to landsbyene Schöneiche og Rüdersdorf som ligger utenfor bygrensen i Landkreis Oder-Spree. Selskapet og banen er over ett hundre år gammel og tidligere var det også transport av kalk fra gruver i Rüdersdorf. Idag er det bare persontrafikk og storparten av døgnet trafikkeres linjen med tyve minutters frekvens med korrespondanse til S-Bahn til og fra Berlin over Ostkreuz stasjon. Linjen er 14,1 kilometer og trikkene har nr. 88.

Litteratur
----------

* Ivo Köhler: Schienenwege nach Schöneiche und Rüdersdorf. GVE, Berlin 1997, ISBN 3-89218-047-4.
* Ivo Köhler: 100 Jahre Schöneicher-Rüdersdorfer Straßenbahn. Verlag Bernd Neddermeyer, Berlin 2010, ISBN 978-3-941712-09-6.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Schöneicher-Rüdersdorfer Straßenbahn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tram88.de Hjemmeside til trikkens støtteforening

Portal: Tyskland
**Tresøtmispel** (*Amelanchier arborea*) er et lite, løvfellende tre eller stor busk i rosefamilien som vokser i østlige Nord-Amerika.

Den blir mellom 2 og 20 m høy og kan ha fra 1 til 20 stammer. Barken er glatt og grå på unge trær, mens eldre trær har grunne furer i barken. Kvistene er brune og glatte, mens unge skudd er grønne og dekket av ullhår. Bladene sitter spredt; de er ovale, fintannede, 47–68 mm lange og 26–40 mm brede. Under blomstringen er bladene tett dekket av ullhår. Ut på sommeren er oversiden av bladene glatt og grønn, mens undersiden er sparsomt håret.

Blomstene sitter 6–14 sammen i en 30–55 mm lang klase. De har fem hvite, linjeformete kronblad som er 10–15 mm lange. Det er 20 pollenbærere og 5 grifler. Blomstringen skjer i februar–mai, og blomstene har en svak duft. Frukten er en kjernefrukt, som er 6–10 mm i diameter; den er først grønn, så rød og til slutt purpurfarget. Den er moden mai–juli. 

Tresøtmispel er ganske lyskrevende og vokser i åpen skog, skogkanter, åkerkanter og langs elver og veger. Den er utbredt fra sørøstlige Canada til Mexicogolfen. Arten pollineres av honningbier, sandbier, markbier, blomsterfluer (Syrphinae), snyltefluer og praktbiller (*Acmaeodera*). Fruktene etes av mange fuglearter, blant annet kragejerpe, indianerspett, eremittskogtrost, einersidensvans og lundtrupial.

Systematikken til slekta *Amelanchier* er vanskelig ettersom de morfologiske karakterene er variable, og hybrider er vanlige. *Amelanchier arborea* og glattsøtmispel (*Amelanchier laevis*) ble fram til 1941 ofte regnet til *Amelanchier canadensis*, men det ble da fastslått at de er gyldige arter. De to artene er nært beslektet, og noen botanikere har regnet *A. laevis* som en underart av *A. arborea*. De kan skilles på at glattsøtmispel under blomstringen har rødaktige, glatte blad, mens tresøtmispel har grønne eller hvitgrønne, ullhårete blad.

Litteratur
----------

* «*Amelanchier arborea*». Flora of North America. Besøkt 26. august 2017.
* «Common Serviceberry (*Amelanchier arborea*)». Carolina Nature. Besøkt 28. august 2017.
* «Downy Serviceberry». Illinois Wildflowers. Besøkt 28. august 2017.
* «Downy Serviceberry». Virginia Tech Department of Forestry and Environmental Conservation. Besøkt 28. august 2017.

Eksterne lenker
---------------

Blomst med ullhårete blad
* (en) *Tresøtmispel* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Tresøtmispel* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Tresøtmispel* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Tresøtmispel* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Tresøtmispel* hos The International Plant Names Index Rediger på Wikidata

* (en) *Tresøtmispel* hos Tropicos Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Amelanchier arborea* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Amelanchier arborea* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Amelanchier arborea* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
***g*-kraft** er en måleenhet for akselerasjon. Betegnelsen «kraft» er derfor forvirrende. En bedre betegnelse kunne vært «***g*-faktor**» idet *g*-kraft er forholdet mellom aktuell akselerasjon og standardakselerasjonen 1 *g* på jordoverflaten. *g*-kraft kan måles med et *g*-meter. 

Begrepet brukes særlig for å angi belastningen en flyver utsettes for ved en kraftig manøver. En kan legge merke til at to personer i samme fly vil oppleve samme akselerasjon og dermed antall *g*. Kraften fra setet som skaper denne akselerasjonen vil imidlertid være forskjellig og avhengig av den enkeltes vekt. 

Antall *g* brukes også i andre sammenhenger som eksempel de belastningene en sjåfør utsettes for ved akselerasjon i drag-racing eller for å angi belastningen på de indre komponenten i en mobiltelefon som faller i gulvet. 

Bokstaven «*g*» står for gravitasjon. 1*g* tilsvarer den kraften jorden har når objektet står stille; tyngdekraften som tilsvarer en akselerasjon på 9,81 m/s². Når man utsettes for eksempel 5*g* så utsettes man for fem ganger tyngdekraften. Dette oppleves som om kroppen skulle veie fem ganger det den gjør i stillestående tilstand på jordoverflaten.

```
Ved hurtig dykk i fly eller i en berg-og-dalbane kan man oppleve negativ *g*-kraft, dvs. man akselerer oppover. 
```

En normal frisk person kan klare opp til 9*g* uten å besvime, og ved en kroppsvekt på 70 kg vil da kraften være tilsvarende om personen skulle veie 630 kg på jordens overflate i stillestående tilstand. Ved positiv *g*-kraft presses blodet ut av hodet og ned i kroppen, og mangel på blod i hjernen gjør at man tilslutt besvimer. Ved negativ *g*-kraft presses blodet opp i hodet og kan føre til at blodkar sprenges i øynene. Dette er farligere enn positiv *g*-kraft, så man tåler normalt kun 2-3 negative *g* før man tar skade. I korte øyeblikk kan man tåle mye mer.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Maciej Paterski** (født 12. september 1986 i Kalisz[]) er en profesjonell polsk landeveissyklist. Han sykler for polske CCC Polsat Polkowice.

Paterski ble i 2007 nummer to i U23-landeveisrittet i det polske mesterskapet. Han ble nummer 27 i U23-landeveisrittet under VM i landeveissykling 2007. I 2008 vant han en etappe i Giro delle Regioni. Han ble i det polske mesterskapet nummer tre i det individuelle U23-temporittet. Samme år ble han nummer 22 i Tour de l'Avenir. I 2009 syklet han Babygiroen, hvor han ble nummer 23. Dette sikret ham en kontrakt med det italienske laget Liquigas.

Merittet
--------

2007
2. Plass, Nasjonalt U23-mesterskap landevei
2011
3.-plass, Nasjonalt mesterskap landevei
4.-plass sammenlagt – Tour du Frioul
2014
Sammenlagt, Tour of Norway
Memorial Henryka Lasaka
2015
1. etappe, Catalonia rundt
Sammenlagt, 3. og 5. etappe, Tour of Croatia

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Maciej Paterski – UCI Rediger på Wikidata

* (en) Maciej Paterski – ProCyclingStats Rediger på Wikidata

* (en) Maciej Paterski – Cycling Archives Rediger på Wikidata

* (en) Maciej Paterski – Cycling Quotient Rediger på Wikidata

* (en) Maciej Paterski – CycleBase Rediger på Wikidata

* (en) Maciej Paterski – TheSports.org Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
En musikers chiptunesetup med Game Boyer.
«The Adventure Lights», en chiptune fra 2011.
«Computer Adventures», en chiptune fra 2012
**Chipmusikk**, også kjent som **chiptune** eller **8-bit-musikk**, er elektronisk musikk som er lagd for PSG-lydchiper (både fysiske og emulert) som brukes i eldre datamaskiner, konsoller, og arkademaskiner. Chipmusikk er også tracker-formatert, for å med vilje høres gammel ut og ligne på musikk fra PSG-chipper. Chippmusikk kan også referere til musikk som  kombinerer PSG-lyder og moderne elektronica, EDM-musikk eller andre musikkformer.

Referanser
----------

1. ↑  Friedman, Ian. «Top 5 Chiptune Artists». DJZ.com. Arkivert fra originalen 15. juni 2013. Besøkt 16. juli 2016.  «Arkivert kopi». Archived from the original on 14. desember 2014. Besøkt 26. juli 2016. CS1-vedlikehold: Uheldig URL (link)

Litteratur
----------

* Kevin, Driscoll; Diaz, Joshua (2009). «Endless loop: A brief history of chiptunes». *Transformative Works and Cultures*. doi:10.3983/twc.2009.0096.

Portal: Videospill
Kart over Umeälven i Sverige
**Umeälven**, eller **Ume älv** (svensk; umesamisk: *Ubmejeiednuo*), er en om lag 450 km lang elv i Västerbottens län i det nordlige Sverige. Elven har sitt utspring i den norsk-svenske innsjøen Över-Uman. Innsjøen befinner seg i sørvestre Lappland i Storuman kommune, ved grensen til Umbukta i Rana kommune i Nordland. Den renner ut i havet i Bottenviken ved Umeå. Elva passerer innsjøen Storuman. Den største sideelven er Vindelälven. I motsetning til Vindelälven er Umeälven nesten i sin helhet utbygget til kraftproduksjon. Den største kraftstasjonen er Stornorrfors. Elven har et nedbørsfelt på 26 814,8 km2.

Andre sideelver regnet medstrøms:

* Jovattsån
* Tärnaån
* Gejmån
* Kirjesån
* Juktån
* Ramsån

Referanser
----------

1. ↑  DAUM-KATTA[*død lenke*], hefte 1, 1996
2. ↑  «Län og hovudavrinningsområden i Sverige» (PDF). SMHI. november 2002. Arkivert fra originalen (PDF) 28. september 2018. Besøkt 14. september 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Umeälven.com

Portal: Sverige

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** GeoNames
 |
**Raquel Trujillo Estrada** er en meksikansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp og spydkast.

Idrettskarriere
---------------

Trujillo deltok i friidrett under Panamerikanske leker 1955. Der kom hun på femteplass i sitt forsøksheat på 60 meter, og nådde ikke finalen.

Under Sentralamerikanske og karibiske leker 1959 fikk hun sølv i spydkast, bak Bertha Chiú fra Mexico, og med Mercedes García fra Venezuela på tredjeplass. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, der Mexico kom på andreplass.

Referanser
----------

1. ↑  ATFS.org - *Pan-American Games, Mexico City 1955*, besøkt 11. november 2020.
2. ↑  GBR Athletics - *Central American and Caribbean Games (Women)*, besøkt 11. november 2020.
3. ↑  Enrique Montesinos - *Los Juegos Regionales Más Antiguos - Juegos Deportivos Centroamericanos y del Caribe*, besøkt 11. november 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata*
* (en) Raquel Trujillo - Athletics Podium
***Mallaspis*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

En stor (34-72 millimeter) og kraftig, brun trebukk. Hodet er nærmet kvadratisk, med ganske små fasettøyne som sitter nær forhjørnene. Antennene er kraftige, det innerste leddet tykt pæreformet. De midterste leddene har noen tornelignende børster. Pronotum er rekatngulært med krumme sidekanter som er fint tannede. Det er en brem av gule hår langs forkanten (gul krage). Scutellum er forholdsvis stort og bredt, kledt med gule hår i den fremre delen. Dekkvingene er rødbrune, ganske matte, med rundede "skuldre", jevnt tilsmalnende bakover. Det er noen ganske svake lengderibber. Beina er kraftige, på forbeina har innerkanten av lår og legger en rad av korte pigger.

Levevis
-------

Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse
----------

Arten forekommer i det fleste land i Sør-Amerika bortsett fra de sørligste .

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
	+ Underordenen Polyphaga Emery, 1886
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
			* Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
				+ Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
					- Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
						* Stammen Mallaspini Thomson, 1861
							+ Slekten *Mallaspis* Audinet-Serville, 1832 - én art
								- *Mallaspis scutellaris* (Olivier, 1795)

Referanser
----------

1. ↑  Prioninae of the World - *Mallaspis scutellaris*

Kilder
------

* Liste over artene

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Mallaspis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Mallaspis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Mallaspis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* *Mallaspis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Bilde av *Mallaspis scutellaris* Arkivert 17. mars 2014 hos Wayback Machine.
Fornøyelsesparken midt i Mall of America
**Mall of America** er et kjøpesenter i Bloomington, en forstad til tvillingbyene Minneapolis og Saint Paul i staten Minnesota, USA.

Mall of America ble det største kjøpesenteret i USA i totalt areal da det åpnet i 1992. I butikkareal har det aldri vært verdens største, faktisk ikke USAs største engang. Større kjøpesentre finnes både i Kina, India, Japan, Canada og Filippinene. Mall of America er likevel det mest besøkte kjøpesenteret i verden, med over 40 millioner besøkende årlig. Det tilsvarer omtrent åtte ganger befolkningen i staten Minnesota.

Bruttoarealet til Mall of America er på 390 000 m², med ca. 230 000 m² butikkareal fordelt på over 520 butikker. Hvis en besøkende ved senteret skulle bruke 10 minutter i hver av butikkene ville det tatt tre dager og 14 timer å komme seg gjennom senteret. 

Over 12 000 mennesker har sin arbeidsplass på senteret. De to parkeringshusene på øst- og vestsiden har plass til om lag 13 000 biler, og legger man til andre parkeringsplasser i nærheten kommer antallet bilplasser opp i 20 000.

I tillegg til butikker ligger det også en kino med 14 saler, et dinosaurmuseum, et akvarium med over 4 500 fisker og sjødyr og et bryllupskapell inne i Mall of America. Og sist, men ikke minst, midt inne i kjøpesenteret ligger det en fornøyelsespark med blant annet et pariserhjul og to berg- og dalbaner.

I 2007 skulle etter planen byggingen av Fase II settes i gang. Med dette ville en nærliggende IKEA-butikk bli integrert i Mall of Amerika, og det vil bli tre hoteller og en innendørs skøytebane der. Planene er nå utsatt på grunn av manglende finansiering. 

Navnet *Mall* brukt om et kjøpesenter stammer fra det gamle europeiske ballspillet paille-maille og henspiller på banen hvor det ble spilt.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mall of America – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
**Damsay** (norrønt: *Damsey/Daminsey*) er en liten øy i den skotske øygruppen Orknøyene. Øya utgjør 18 hektar og strekker seg kun 11 meter over havet. Det ligger i Bay of Firth nord for hovedøya Mainland, nær Finstown. I nærheten ligger den mindre holmen Holm av Grimbister.

Historie
--------

Det er nå ubebodd, men en gang sto det et norrønt langhus der, og det var åstedet for drapet på jarlene Erlend Haraldsson av hans medjarler Ragnvald Kale Kolsson og Harald Maddadsson i 1154. Erlend hadde feiret etter at han kom tilbake til øya til jul og trakk seg så tilbake til skipet sin for drikke videre natt til 21. desember. Til tross for at de ble advart om et angrep og tilstedeværelsen av fullmåne, ble hans menn overrasket av angrepet og Erlend ble drept.

Senere ble det bygget et lite nonnekloster på holmen som førte til en legende om at ingen frosker eller padder (eller muligens rotter og mus) kunne leve der. Det ble også sagt at ugift kvinne som ble gravid, ville dra dit for å be ved en forlatt helligdom til den hellige jomfru Maria.

Arkeologi
---------

Arkeolog Caroline Wickham-Jones har oppdaget en rekke nedsukne strukturer utenfor Damsay, som ser ut til å være fra neolittisk tid (bondesteinalderen). Hun har uttalt at «Vi har absolutt mye steinverk. Du kan se tomrom eller innganger... Det virkelig interessante med denne bukten er historiene om ting under havet og havnivåendringer. Våre forfedre hadde lignende problemer som vi har, og vi vil gjerne se hvordan de taklet det.» Hun beskrev en funksjon som et steinbord framstilt av «en stor steinplate som er omtrent halvannen meter lang og den sitter oppe på fire søyler eller vegger» og sa at «kvaliteten og tilstanden til noe av murverket er bemerkelsesverdig. Ingenting lignende har noen gang blitt funnet på havbunnen rundt Storbritannia.»

En feltarbeidsrapport publisert i 2010 uttalte at «lokal etno-arkeologisk informasjon antyder tilstedeværelsen på en gang av en motorvei mot vest, over en strekning med grunt vann og eksisterende skjærgård» som koblet Damsay til fastlandet.

Referanser
----------

1. ↑   «Rick Livingstone’s Tables of the Islands of Scotland» (PDF), *Argyll Yacht Charters*
2. ↑  «Den hellige Ragnvald Orknøyjarl (~1100-1158)», *Katolsk.no*
3. ↑   «Swein Asleifsson - The Ultimate Viking», *Caithness.Org*
4. ↑  Muir (2005), s. 100
5. 1 2   Haswell-Smith (2004), s. 360
6. ↑  Moir, Tom (2003): «The West Mainland», i Omand, s. 192
7. ↑   «Rising seas 'clue' in sunken world off Orkney», *BBC News 17. desember 2009*
8. ↑  Bates et al (2010), s. 1

Litteratur
----------

* Bates, R.; Bates, M.; Dawson, S.; Nayling, Nigel; & Wickham-Jones, C.R. (Juni 2010): *The Rising Tide Report on Fieldwork*, University of St Andrews.
* Haswell-Smith, Hamish (2004): *The Scottish Islands*. Edinburgh: Canongate. ISBN 1-84195-454-3.
* Muir, Tom (2005): *Orkney in the Sagas*. Kirkwall. The Orcadian. ISBN 0-9548862-2-4
* Omand, Donald, red. (2003): *The Orkney Book*. Edinburgh. Birlinn.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Tora Marie Norberg** (født 28. mars 1972 i Trondheim) er en norsk illustratør og kortfilmskaper, bosatt i Oslo og tilknyttet frilanserkollegiet Svovel.

Hun er utdannet ved Høgskolen i Bergen, institutt for visuell kommunikasjon, 2001. Våren 2005 tok hun pedagogisk eksamen ved Høgskolen i Oslo.

Hun har siden august 2006 illustrert A-magasinets spalte «Leve sammen», og Aftenpostens ungdomsside **Si;D**. Hun har illustrert faktaboken *Rett & Slett, Rettighetsboka for deg under 18* av Mariann Youmans. Hun vant Kultur- og kirkedepartementets illustrasjonspris for den. Sammen med Youmans lager hun også bildebokserien om *Toto, verdens minste mus*, med første bok i 2007.

Hun har vært regissør og tegner for den 8 min animerte tegnefilmen: *God dag Herr Hulemann – En Hjulehistorie*, vist på kortfilmfestivalen i Grimstad 2007. Hun har siden høsten 2005 vært tilknyttet Akershus kunstnersenter som formidler av ulike kunstuttrykk i grunnskolen, og der vært kurator for vandreutstillingen *Posters nå, en utstilling om grafisk design*.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI
 |
**Toralf Lyng** (født 6. juli 1909 i Voss, død 29. oktober  2005) var en norsk agronom og organisasjonsmann.

Toralf Lyng tok agronomeksamen i 1929, arbeidet i Argentina og på norske hvalfangstskip 1930–1933. Under andre verdenskrig var han troppsjef i Milorg og satt fra januar 1945 en kort tid på Victoria Terrasse og i Bredtvedt fengsel. Han var generalsekretær i Skiforeningen (Foreningen til Skiidrettens Fremme) fra 1947 og ledet 1949–1952 anleggskontoret som forberedte de olympiske vinterlekene i Oslo 1952. Toralf Lyng var generalsekretær i Den Norske Turistforening (DNT) 1957–1977. Han var også aktiv i andre foreninger og virksomheter, ofte med tilknytning til fjell og friluftsliv. I 1969 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. I 1983 ble han som den første tildelt æresmedlemskap i DNT.

Toralf Lyng var sønn av byrettsjustitiarius Ulrik Fredrik Lange Lyng (1868–1948) og Marie Aars Kaurin (1870–1951). I 1939 giftet han seg med Sofie Margaretha («Grethe») Jørgensen (1913–2001).

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Artikkelen «Toralf Lyng» i *Store norske leksikon*
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Utdypende artikkel i *Norsk biografisk leksikon*
* Søkbar blakopi av Toralf Lyng: *Om fjellet* (Tanum-Norli, 1978)
* NRKs arkivklipp fra 1976

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Prabook **·** Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** VIAF **·** Fangeregisteret

 |
***Berria*** er den eneste fullstendig baskiskspråklige avisa i Baskerland (Euskal Herria). Opplaget er på vel 25 000, og avisa utgis alle dager unntatt mandag. Ansvarlig redaktør er Martxelo Otamendi.

Avisa er politisk uavhengig og mottar driftsstøtte fra Baskerlands regjering. 

*Berria* er de ansattes oppfølger av avisa Egunkaria, som ble stengt. Etter løslatelse fra isolasjonsfengsling hevdet flere av avisas ansatte at de var blitt torturert av spansk politi. Domstolen etterforsket ikke torturanklagene. Aksjonen mot avisa ble igangsatt av den spanske spesialdomstolen Audiencia Nacional etter ordre fra dommer Baltasar Garzón, som hevdet avisa støttet terrorisme. Domstolen har ikke funnet beviser for påstanden, og avisa er slått konkurs.

Referanser
----------

1. ↑  EiTB: EU says Spain should have investigated presumed tortures to Otamendi Arkivert 2013-12-26, hos Wayback Machine.

Eksterne lenker
---------------

* (eu) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Berria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  

Portal: Baskerland

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | ISSN **·** ISSN **·** BNF **·** BNF (data)
 |
Torader
**Toraderen** (også kalt **durspill** og **durspel**) er et lite trekkspill. Lyden frembringes av frie tunger som settes i bevegelse, slik som på munnspill og trøorgel. 

Toraderen skiller seg spilleteknisk mye fra det i våre dager mer vanlige kromatiske trekkspillet, og ligner i prinsippet mye på et munnspill: Toraderen er vekseltonig, det vil si at den gir to ulike toner for hver knapp avhengig av om belgen dras ut eller presses sammen. Instrumentet er i utgangspunktet diatonisk, det vil si at kjøper man et instrument stemt i for eksempel G-dur, blir man pent nødt å holde seg til denne tonearten. Toraderen har imidlertid to slike knapperader, hvor hver knapperad utgjør en egen durtoneart. De fleste toradere er kompletterte med fire halvtoner, som vanligvis er plassert på de to øverste knappene. På dette viset utvides toneomfanget til å bli en kromatisk skala over en oktav. I Norden er toraderne vanligvis oppbygde med hovedtonearten på den ytterste knapperaden. Den indre raden er en komplementær toneart, vanligvis kvinten til hovedtonearten - G/C-spill, med G-dur som hovedtoneart og C-dur som hjelpetoneart, og A/D-spill er vanlige kombinasjoner i Norge. 

Bassklaviaturets knapper sitter vanligvis parvis overfor hverandre. Den nederste knappen i paret gir en grunntone, og den øvre en treklang. Det forekommer mange varianter, men vanligst er det med fire par knapper hvor de seks innledende tonene i instrumentets hovedtoneart er representert. Den sjette akkorden er vanligvis en mollakkord, mens resten er durakkorder. 

Det var en orgelbygger i Tyskland, Buschmann, som nærmest tilfeldig laget det første munnspillet, som er forløperen til trekkspillet[]. Utgangspunktet var de pipene han brukte til å stemme orgelet med. Da han fant på å sette en belg på disse for å få en lang tone, var prinsippet klart. Dette resulterte i en enorm produksjon av munnspill som ble eksportert til hele verden. Ikke lenge etter fant man på «å sette belg på» munnspillet og fikk da den første enraderen. Denne ble utvidet til torader, senere trerader, fire- og femrader, det som vi kjenner som knappetrekkspill i dag. Denne utviklingen gikk veldig raskt. 

Toraderen brukes over hele Norge, og har de siste årene fått en renessanse her i landet. Kjente toradergrupper er Hallingdal kraftlag, Toradertrioen fra Hallingdal, Jutullaget, Hedmark Toraderlag, Lillebror Vassaasen, Eddy «Knerten» Lyshaug, Durspellskameratene og mange, mange andre over hele landet. Det arrangeres årlig mesterskap i toraderspill på sommerstid.

Se også
-------

* Liste over vinnere på durspel på landsfestivalen i gammeldansmusikk
* Liste over vinnere av landskappleiken på durspel
* Bandoneon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** LCCN
 |
For området med samme navn i Trondheim, se Sanden (Trondheim).
Stranda i Naustdal
Skulpturen *Budeia* (2007) av Kjartan Slettemark med utsyn over Førdefjorden Foto: Helge Høifødt 
**Sanden** (folkelig også kalt **Stranda**) er navnet på et område i Naustdal sentrum i Sunnfjord, Sogn og Fjordane. Sanden er tusenårssted for Naustdal kommune.

Sanden med sjøbassenget og Naustdal kyrkje Foto: Helge Høifødt

Naturområdet
------------

Sanden tok form i 1995–96 da veivesenet brukte steinmassene fra Naustdalstunnelen til å bygge området ut i sjøen.

Ved Sandens østgrense renner den kjente lakseelva Nausta ut i Førdefjorden. Vest for Sanden ligger småbåthavnen. Det skjermede sjøbassenget i området brukes som badestrand. Sanden er et mye brukt rekreasjonsområde. Fra Sanden er det flott utsikt til fjorden og Heilefjellet med toppen Blægja (1304 meter over havet) med evig snø.

Kunst
-----

I 2007 ble skulpturen *Budeia* av Kjartan Slettemark avduket på Sanden, i forbindelse med Naustdalkunstnerens 75-årsdag 6. august 2007.

Den 3. november 2013 ble skulpturen *Kyra* av Oddvar Torsheim avduket på Sanden, i forbindelse med Naustdalkunstnerens 75-årsdag 2. november 2013.

Sanden-Søndag
-------------

Siden 2003 har *Sanden-Søndag* blitt arrangert hvert år, søndag før skolestart i august. Sanden-Søndag er en dag for sjø- og strandaktiviteter og kulturinnslag. Dagen arrangeres av Naustdal Frivilligsentral og et tiltalls frivillige organisasjoner.

Referanser
----------

1. ↑  *Kunst på tvers - nettverk for kunstvener* og Komme no, kyra! Firda.no, 1. februar 2013 (begge besøkt 31. desember 2013)
2. ↑  *Sandensøndag 25. august 2013*. Naustdal kommune, 24. august 2013 Arkivert 2. januar 2014 hos Wayback Machine. (besøkt 1. januar 2014)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sanden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Lena Ingelsrudøya** (født 14. august 1973, død 27. desember 2010) var en norsk kvinnelig fotballspiller. 

Ingelrsrudøya begynte sin karriere på guttelaget til Tobøl og deretter småpikelaget på Skotterud fram til hun ble 13 år gammel. Hun byttet deretter mellom de svenske klubbene Eda IF i Charlottenberg og Mariedals IK i Borås, før hun tok en studietur til St. Louis i USA, der hun spilte college-fotball. Hun kom til Setskog/Høland i 1999, da som 26-åring. På tross av at hun tidligere ikke hadde markert seg i norsk fotball, gikk hun forholdsvis greit inn i Toppserien, og scoret sitt først mål etter 54 minutter av 16. serierunde i 1999-sesongen, da hun utliknet mot senere seriemester Asker.

Som forsvarsspiller var Ingelsrudøya aldri den store målscoreren, men hun spilte ofte i forsvar, og var med på de fleste kampene til laget. Hun spilte også i cupfinalen for Team Strømmen, og ble stemte frem på årets lag i Toppserien 2005. Ingelsrudøya la opp etter 2006-sesongen, men involverte seg i stor grad rundt klubben som frivillig. Hun var også aktuell i lederverv i NFF.

Den 27. desember 2010 døde Ingelsrudøya under fødselen av sin datter. Hun ble undersøkt for mulig fostervannsemboli.

Meritter
--------

* Seriesølv 2005
* Cupsølv 2005

Referanser
----------

1. ↑  Lena trekker i de røde trådene Romerikes Blad, 11. mai 2007, hentet 29. desember 2010.
2. ↑  Tidligere toppspiller (37) døde under fødsel - vg.no
3. ↑  Døde trolig av fostervannsemboli Arkivert 22. mai 2011 hos Wayback Machine. - Romerikes blad, 28. desember 2010, hentet 29. desember 2010.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lena Ingelsrudøya – Soccerway Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Berry Nieuwenhuys** (født 5. november 1911 i Kroonstad i Free State, død 12. juni 1984) var en fotballspiller fra Sør-Afrika. Han spilte som oftest som vingspiller.

Nieuwenhuys startet sin karriere i *Boksburg* og *Germiston Calies* i Sør-Afrika før han ble hentet til Liverpool av manager George Patterson i september 1933.

Han fikk sin debut 23. september 1933 i bortekampen mot Tottenham på White Hart Lane i en kamp Liverpool vant 3-0. Hans første mål for klubben kom en uke senere, 30. september i hjemmekampen på Anfield i Merseyside-derbyet mot Everton i en kamp Liverpool vant 3-2.

Han spilte fast for Liverpool i årene som kom, og scoret i tillegg mange mål fra sin posisjon på kanten. I sesongene fra 1938/1939 til 1941/1941 ble han klubbens topscorer. Dessverre for Nieuwenhuys regnes kampene under 2. verdenskrig kun som vennskapskamper, så offisielt var han kun klubbens topscorer i en sesong.

Nieuwenhuys tjenesgjorde under krigen for Royal Air Force samtidig som han spilte fotball. Han spilte også noen kamper for West Ham og Arsenal under krigen, selv om han altså også spilte for Liverpool.

I sesongen 1946/1947 som var den første etter krigen, var Nieuwenhuys med å vinne 1. divisjon med Liverpool. Etter sesongen returnerte han til Sør-Afrika hvor han ble assistenten til golfspilleren *Bobby Locke*.

Han døde i 1984, og er fremdeles regnet som en legende på Anfield.

Statistikk
----------

**Liverpool**

Kamper
------

* **1939-1946:** Kamper under 2. verdenskrig – mål: **136 kamper – 63 mål.**
* **1933-1947:** Ligakamper – mål: **239 kamper – 74 mål.**
* **1933-1947:** Totalt kamper – mål: **260 kamper – 79 mål.**

**\*** Kampene under 2. verdenskrig teller ikke inn som offisielle kamper.

Medaljer
--------

* **1946/1947:** Ligavinner 1. Divisjon.

Se også
-------

* Statistikk om Liverpool FC.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 480313, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Berry Nieuwenhuys – Transfermarkt Rediger på Wikidata
* Profil på LFChistory.net
* Profil på Liverpools offisielle hjemmeside
***EarthBound***, kjent i Japan som ***Mother 2: Gyiyg no Gyakushū*** (MOTHER2ギーグの逆襲, *Mazā Tsū Gīgu no Gyakushū*), er et rollespill utviklet av Ape og HAL Laboratory og gitt ut av Nintendo for Super Nintendo. Spillet er designet av Shigesato Itoi, spm også utviklet forgjengeren, *Mother*, som bare ble gitt ut i Japan. Spillet kom i salg i Japan 27. august 1994, og i Nord-Amerika 1. juni 1995. Spillet var først tilgjengelig i verden over etter det ble gitt ut på Wii U i 2013 gjennom digital nedlastning. Spillet ble også senere tilgjengelig verden over på Nintendo 3DS i 2016, SNES Classic i 2018 og Nintendo Switch Online i 2022.

Handling
--------

Spillet starter en natt i Onett, en liten by i Eageland. I et hus bor en ung gutt ved navnet Ness som sover i sengen sin. Men han våkner etter at et metoritt har landet i bakketoppen i nærheten. Da Ness går opp bakken for å sjekke, blokkerer politiet veien, så går han hjem igjen.

Senere blir Ness vekket av banking på døren. Det viser seg å være Pokey, som forteller at hans bror Picky har forsvunnet, han ber Ness bli med for å finne ham. Ness tar også med seg hunden King som blir med begge mot meteoren, men King løper vekk underveis.

Øverst på bakken finner de Picky, som sov bak en busk. Han våkner og blir med Ness og de andre.

Men da de skulle gå ned, hører Pokey en summing. Og når et lys kommer fra metoritten hører Ness den også. Da lyset forsvinner, kommer en bie som kan snakke. Den forteller Ness at den heter Buzz Buzz og er fra ti år i fremtiden, da hele verden er blitt ødelagt av en romvesen som heter Giygas. De eneste som kan beseire Giygas er tre gutter og en jente.

Referanser
----------

1. ↑  «EarthBotched: A History of Nintendo vs. Starmen». *Shacknews*. Besøkt 24. januar 2016.
2. ↑  «What's the Deal With Earthbound?». *USgamer.net*. Arkivert fra originalen 29. november 2014. Besøkt 24. januar 2016.
3. ↑  GameZone. «Review: EarthBound returns to prove why it's one of the greatest RPGs of all time». *www.gamezone.com*. Arkivert fra originalen 14. juli 2014. Besøkt 24. januar 2016.
4. ↑  Oxford, By Nadia. «Earthbound's Ten Most Memorable Moments». *IGN*. Besøkt 24. januar 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *EarthBound* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* hos Giant Bomb Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* hos GameSpot Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* hos IGN Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* hos VGMdb Rediger på Wikidata

* (en) *EarthBound* hos GameFAQs Rediger på Wikidata
* EarthBound Wiki
* *Earthbound* series i Open Directory Project
* EarthBound Review By the HVGN

Portal: Videospill
Dette er et japansk navn. Slektsnavnet er «Naitō».
**Naitō Torajirō** (内籐 虎次郎 *Naitō Torajirō*; født 27. august 1866 i prefekturet Akita i Japan, død 26. juni 1934), allment kjent som **Naitō Konan** (内藤 湖南 *Naitō Konan*), var en japansk historiker og sinolog. Han grunnla Kyoto-skolen i historiografi, og sammen med Shiratori Kurakichi (grunnlegger av Tokyo-skolen) var han en av sin tids fremste japanske historikere innen feltet Øst-Asia. Hans best kjente verk kalles *Nara*.

I 1907 fant han Manwen Laodang i Mukden. Som autoritet på kinesisk historie ble han invitert til Kyoto keiserlige universitet av Kano Kokichi i 1907 og bidro der til opprettelsen av avdelingen for orientalsk historie.

Blant Naitōs viktigste bidrag var erkjennelsen og utforskningen av Tang-Song-overgangen som et viktig vannskille i kinesisk historie. Han fikk frem at de sosiale, politiske, demografiske og økonomiske endringer som fant sted mellom det midlere Tang-dynasti og det tidlige Song-dynasti representerte overgangen mellom de middelalderske (*chūsei*) og den tidlige moderne (*kinsei*) perioder innen kinesisk historie.

Innen japansk historie argumenterte Naitō at Yamataikoku lå på Kyūshū og ikke i Kinki.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** CiNii
 |
***Snobs*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Oscar Apfel.

Handling
--------

Henry Disney blir oppdaget av advokat Phipps som arvingen til tittelen og formuen etter hertugen av Walshire. Men Phipps og søsteren hans, Laura, sliter økonomisk, og er ivrige etter å opprettholde deres sosiale posisjon. De konspirerer sammen for å arrangere et ekteskap mellom søsteren og Henry Disney, før han oppdager at han faktisk kan gjøre krav på å bli den neste hertugen.

I mellomtiden har Disney imidlertid møtt Ethel Hamilton, og han forelsker seg i henne. Men han tørr ikke å snakke om sin kjærlighet, på grunn av de store forskjellene i deres sosiale klasser.

Skuespillere
------------

* Victor Moore som Henry Disney.
* Anita King som Ethel Hamilton.
* Ernest Joy som Mr. Phipps.
* Constance Johnson som Laura Phipps.
* Florence Dagmar.
* Jode Mullally.

Referanser
----------

1. ↑  Alan Goble. *The Complete Index to Literary Sources in Film*
2. ↑  SNOBS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Snobs* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Snobs* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Snobs* på American Film Institute Rediger på Wikidata
**Tora Skagesdatter** (norrønt: *Þóra Skagasdóttir*) var gift med ladejarlen Håkon Sigurdsson som var norsk regent (jarl av Norge) fra 970 til 995. Hun var datter av Skage Skoftesson som i Snorre Sturlasons Olav Tryggvasons saga betegnes som *«en mektig mann»*. Sannsynligvis var han herse på Møre, det bekreftes i hvert fall senere at hans sønn Skofte (Toras bror) innehadde den arvelige hersetittelen. Tora betegnes i Heimskringla som en *«usedvanlig vakker kvinne»*.

Tora og Håkon hadde ifølge Snorre disse barna:

* Svein, jarl av Norge (sammen sin halvbror Eirik) 1000 - 1015. Død ca. 1016
* Heming
* Bergljot, gift med Einar Tambarskjelve
* Sigurd
* Erling, ofret av sin far under slaget ved Hjørungavåg sju år gammel
* Erlend, drept i kamp mot Olav Tryggvason i 995

Bror til Tora, hersen Skofte Skagesson, ble gift med en frillesønn av Håkon jarl som i *Heimskringla* kalles Ragnhild, i *Fagerskinna* kalles hun Ingebjørg. Skofte var en nær venn av Håkon jarl, men ble drept av Håkons eldste sønn Eirik jarl.

Referanser
----------

1. ↑  Snorre, Olav Tryggvasons saga, kap. 19
2. ↑  Sigurd nevnes bare i *Fagerskinna*, ikke i *Heimskringla*

Litteratur
----------

* Frans-Arne Stylegar (2013). *Håkon jarl*. Spartacus. ISBN 978-82-430-0579-2.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg |
| Friidrett, menn |
| OL |
| Bronse | Atlanta 1996 | Stavhopp |
| EM |
| Bronse | Helsiniki 1994 | Stavhopp |

**Andrei Tivontchik** (belarusisk: Андрэй Цівончык, født 13. juli 1970 i Gorkij) er en tidligere stavhopper fra Tyskland, som vant olympisk bronsemedalje i OL 1996 i Atlanta.

Tivontchik vokste opp i Sovjetunionen og ble belarusisk borger etter Sovjetunionens fall. I 1993 flyttet han til Tyskland og ble tysk statsborger. Før EM i 1994 ble han tilknyttet landslaget. Tivontchik kunne ikke delta i OL 2000 i Sydney og han la opp i 2001. Hans personlige rekord på 5,95 fra 1996, plasserer ham på andreplass blant tyske stavhoppere etter Tim Lobinger. Etter å ha jobbet en stund som trener for Qatar sitt landslag i stavhopp, flyttet han tilbake til Tyskland i 2004, hvor han har jobbet som trener.

Referanser
----------

1. ↑   World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 9618, oppført som Andrei Tivontschik[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (de) Andrei Tivontchik – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Andrei Tivontchik – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Andrei Tivontchik – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Andrei Tivontchik – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Andrei Tivontchik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Andrei Tivontchik – World Athletics Rediger på Wikidata

Portal: Sport

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
***En forræder etter vårt hjerte*** (***Our Kind of Traitor***) er en roman av John le Carré, utgitt 16. september 2010 på Viking Press.

Boken fikk gode anmeldelser i blant annet *The New York Times*, som beskrev den som «*part vintage John le Carré and part Alfred Hitchcock*» og forfatterens mest spennende thriller på lang tid.

Handling
--------

På ferie i Antigua møter en britisk universitetslektor Peregrine "Perry" Makepiece og hans advokat-kjæreste Gail Perkins en mystisk russisk oligark Dmitri "Dima" Vladimirovich Krasnov og hans familie. Dima, som beskriver seg selv som "verdens største hvitvasker" ønsker kontakt med Perry i håp om at han egentlig arbeider som britisk spion eller at han kjenner en annen spion. Dima ønsker at Perry skal gi informasjon om Dimas kriminelle virksomhet videre til britisk etterretningstjeneste, i bytte mot beskyttelse for seg selv og Dimas nærmeste familie i Storbritannia.

Dima frykter for sitt eget liv fordi "prinsen" den nye lederen for hans kriminelle organisasjon, nylig arrangerte dødsfallet til en veldig god venn av Dima og hans kone. Tilbake i Storbritannia kommer Perry i kontakt med en kollega som sitter på kontakter innenfor det britiske etterretningssamfunnet og overleverer Dimas notater. Britisk etterretning ansetter deretter Hector Meredith til å lede en etterforskning. Hector rekrutterer en tidligere etterretningsagent Luke Weaver til etterforskningen. Dima insisterer også på at Perry og Gail skal være til stede under hans første kontakt med britisk etterretning i Paris i løpet av French Open 2009 - så de reiser til Paris for å møte Dima og hans familie igjen.

Referanser
----------

1. ↑  John le Carré (2010). *En forræder etter vårt hjerte*. *nb.no*. Oversatt av Heidi Grinde. Oslo: Cappelen Damm. ISBN 9788202336370. Besøkt 23. juni 2020.
2. ↑  Michiko Kakutani (11. oktober 2010). «Innocents Caught in a Web of Intrigue». *The New York Times* **(engelsk)**. Besøkt 23. juni 2020.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** OCLC
 |
Ridder
**Malis nasjonalorden** (fransk: *Ordre National*) er orden som tildeles i Mali. Ordenen ble innstiftet 31. mai 1963. Den er landets fremste orden. Malis nasjonalorden kan tildeles for fremragende sivile eller militære fortjenester.

Inndeling
---------

Malis nasjonalorden er inndelt i fem trinn:

* storkors (*Grand croix*)
* storoffiser (*Grand officier*)
* kommandør (*Commandeur*)
* offiser (*Officier*)
* ridder (*Chevalier*)

Insignier
---------

Ordenstegnet for Malis nasjonalorden består av en stjerne med fem tagger i gull kombinert med en mindre stjerne i rødt.< ref name="wokm2"/> Midtmedaljongen bærer republikken Malis initialer «RM» i gull på rødt, omgitt av en bord med innskriften «ORDRE NATIONAL» og en krans i grønt. Malis riksvåpen er plassert på reversen sammen med innskriften «UN PEUPLE, UN BUT, UN FOI».

Ordensstjernen er i sølv og er belagt med ordenstegnet.

Ordenskjedet har ledd med runde medaljonger med to ulike motiv vekselvis med slyngede bånd. Midtleddet er omgitt av en grønn krans og ordenstegnet er opphengt i dette.

Ordensbåndet er gult med grønn og rød kant. Dette er Malis flaggfarger.

Norske innehavere
-----------------

Historikeren Kåre Lode ble i 2006 utnevnt til ridder av Malis nasjonalorden. Bistandsarbeideren Johannes Sannesmoen ble samme år utnevnt til ridder av Malis nasjonalorden for sin innsats for fremme av kultur og utdanning i Mali.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations*, andre utgave, Washington, DC: Quaker Press, 1974, s. 304.
2. 1 2 3 4 5  «Mali» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, Buckingham: Burke's Peerage, andre bind, 2006, s. 1361–1362.
3. ↑  A. M. Cisse: Décoration: JOHANNES SANESMOEN PROMU CHEVALIER DE L'ORDRE NATIONAL[*død lenke*], *l'Essor* nr. 15799, 2. oktober 2006.

Kilder
------

* «Mali» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, Buckingham: Burke's Peerage, andre bind, 2006, s. 1361–1362.
* Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations*, andre utgave, Washington, DC: Quaker Press, 1974, s. 304.
***En fare for samfundet*** (dansk: *En Fare for Samfundet*) er en dansk stumfilm fra 1918 i regi av Robert Dinesen. Manuset ble skrevet av Mogens Falck. To norske skuespillere, Gerd Egede-Nissen og Thorleif Lund, er med.

For det moralsk strenge USA og Russland ble det spilt inn en tragisk avslutning på filmen, som tilmøtekom deres moralsyn om at en synder og brannstifter som Sheldon ikke kunne finne ny lykke uten å ha sonet sin straff. I denne avslutningen omkommer professoren, som jages av politiet, i en brennende låve under sin siste brannstiftelse.

Handling
--------

Den respekterte kirurgen, professor William Sheldon, har blitt enkemann etter bare seks måneders ekteskap. Når han holder sorgandakt ved en blomsterpyntet kiste i sitt hjem, snakker en mann til ham. Han kaller seg John Payne og spør den berømte legen om han kan hjelpe datteren Alice, som lider av alvorlige problemer med luftrøret. Sheldon følger med Payne og redder i siste øyeblikk Alice fra kvelningsdøden gjennom et kirurgisk inngrep. Når Sheldon kommer hjem står hans hus i fyr og flamme. Ett av lysene ved kisten hadde falt overende og antent, slik at hele huset til slutt stod i brann. Sheldon lider deretter av et alvorlig nervesammenbrudd og henfaller til vanvidd. Minnet av den brennende kisten med den døde hustruen inni har utløst en tvang i ham til selv å bli pyroman og stadig stifte branner.

Etter å ha mottatt psykiatrisk behandling i Jungs klinikk i ett år, oppholder han seg på et sanatorium for etterbehandling. Der treffer han Alice, som han reddet livet til og som nå er helt restituert. Mellom Alice og hennes livredder utvikler det seg váre bånd. Alice må innse at hennes professor ennå ikke har kommet så langt som henne og lider av alvorlige forstyrrelser. Sheldon rømmer en dag fra sanatoriet og begynner på ny å leke med ilden. Når han blir fanget, blir han innesperret som håpløst tilfelle i Jungs klinikk. Sheldon setter fyr på rommet sitt og stikker av.

Takket være Alices uselviske hengivenhet og selvoppofrende kjærlighet blir han befridd fra sine sjelekvaler og helt restituert. Med sin fremtidige hustru og hennes far ved sin side begir William Sheldon seg ut på en lang sjøreise for endelig å bli kvitt spøkelsene fra fortiden.

Rolleliste
----------

* Valdemar Psilander - William Sheldon, professor
* Gerd Egede-Nissen - Alice Payne
* Philip Bech - John Payne, millionær, Alices far
* Ingeborg Sprangsfeldt - Sykepleierske
* Thorleif Lund - Professor Jung
* Axel Mattsson - Politibetjent
* Moritz Bielawski
* Franz Skondrup

Merknader
---------

Filmen er bevart og kan beskues i DFIs filmdatabase.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  *En Fare for Samfundet* i DFIs filmdatabase
2. ↑  *Schwarzer Traum und weiße Sklavin. Deutsch-dänische Filmbeziehungen 1910–1930,* s. 156

Eksterne lenker
---------------

* (en) *En fare for samfundet* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *En fare for samfundet* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata
«***En fin familie***» er et skillingstrykk av ukjent opphav. Alf Prøysen presenterte teksten i sin visespalte i «Magasinet for alle» årgang 1957.

Teksten
-------

**1.**Nu har jag nära midtmålet funnit  

att jag är bleven familien lik.  

Min gamla farfar han dog på galgen  

min farse hängtes på samma spik.  

*Ref: Men likevel sjunger jag: Tra lalala liolei.*  

  

**2.**Min morsa hon var en redlig gumma  

hon solgte brändvin i Högalund,  

og så kom polisen tog bränvinstönna  

ocg kärringdjävlen i samma stund.  

  

**3.**En brosa har jag, på träben linka  

en satans rävsaks har detta gjort.  

Han stjal en stut och han knep en skinka  

nu sitter han bakom låsat port.  

  

**4.**En liten syster som och blev gifter  

med värsta rakkare utav Guds nåd.  

Nu sitter hon inn på spindfabriken  

och spinder vävgarn uti byrås.  

  

**5.**Min gamla mormor var och en gumma¨  

hon på sin olderdom var något svak,  

hon drak sig ör utav bränvinstönna  

og sen så drängte hon sig i et fat.

Kilder
------

* De gamle visene 4 med Alf Prøysen, Forlaget For Alle, Oslo 1975