recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Janitzio** er den mest kjente av de fem øyene i Pátzcuaro-sjøen i delstaten Michoacán i Mexico. Øya er kjent som et viktig turistmål, og en rekke flatbunnede båter går i rutefart mellom fastlandet, spesielt fra havna i byen Pátzcuaro.

Statue av José Maria Morelos
----------------------------

Park på toppen av Janitzio hvor det også befinner seg en gigantisk statue av frigjøringshelten José María Morelos y Pavón
En 40 meter høy statue av José María Morelos y Pavón, Mexicos store frigjøringshelten i uavhengighetskrigen fra Spania, som ble påbegynt i 1933, står på øyas høyeste punkt. Besøkende kan klatre opp til toppen av statuen i en trapp som går i spiraler på innsiden. Langs de indre av murene er Morelos' liv og historie avbildet i veggmalerier av Ramon Alba de la Canal og andre kunstnere. På toppen kan man gjennom kikkhull er det et storslått utsyn over øya og en stor del av sjøen.

Folket
------

En del av innbyggerne på øya og i byene rundt innsjøen er etterkommere av urfolket purépecha, som hadde sitt kjerneområde rundt Pátzcuaro-sjøen. Før båtene legger til på øya, får alle en demonstrasjon av fisket med sommerfuglhåv, en tradisjonell fiskemetode ved sjøen. Folkedans ved brygga er også vanlig, spesielt maskedansen hvor danserne masker av lyshudete, blåøyde mennesker. 

På allehelgensaften, 1. november, feires forfedrene i en fargerik seremoni som forener purépecha-tradisjoner med katolsk religion. En prosesjon opplyst av talglys og ledsaget av salmesang fører til kirkegården, og her finner samvær med forfedrene sted med lys, mat, drikke og salmesang.

Klima
-----

Det er en mild, vårlig temperatur tilstede det mest av året i nordlige sentrale høylandet i sentrale Mexico. Høylandet har et klima som blir beskrevet som mildt og tørt. Området rundt Janitzio oppnår sjelden temperaturer som går over 80 ° F — selv på sommermånedene. Dagstemperaturen forblir ganske fast året rundt, men det kan blir svært kjølig om nettene fra november til mars. Regnsesongen går fra mai til oktober hvor juli og august er det månedene som vanligvis har mest nedbør. Tordenvær kan oppstå brått og forventes i sommermånedene fra juni til september.

Galleri
-------

* 
* 
* Statuen av José María Morelos på JanitzioStatuen av José María Morelos på Janitzio

Eksterne lenker
---------------

* (en) Janitzio Island, Michoacán – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* *Day of the Dead Celebration in Janitzio*, festivalen «de dødes dag», kulturell artikkel om denne feiring, med video

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** GeoNames
 |
**Tostrup Bråten-drapet** er saksnavnet på en norsk drapssak, der 23 år gamle Egil Tostrup Bråten ble drept i Nordahl Bruns gate i Oslo 18. november 2002. Saken var lenge en uoppklart drapssak, men i november 2016 pågrep politiet en 32 år gammel mann og siktet ham for drapet. Politiet pågrep samtidig en 30 år gammel mann og siktet ham for drap, men Riksadvokaten henla drapssiktelsen mot 30-åringen i mars 2017. I slutten av juni samme år dømte Oslo tingrett 32-åringen til 10,5 års fengsel for drap, mens den medtiltalte 30-åringen ble dømt til tre års fengsel for grovt ransforsøk.

Bakgrunn
--------

Om kvelden 18. november 2002 hadde 23 år gamle Egil Tostrup Bråten vært på kino med noen venner og var på vei hjem til hybelen sin i Nordahl Bruns gate i Oslo sentrum. Rundt klokka 00.50 fant politiet ham på fortauet utenfor hybelen, sterkt skadet av knivstikking. Bråten døde kort tid etter ankomst til Ullevål sykehus.

I 14 år var drapssaken blant de mest omtalte uoppklarte drapssakene i Norge, men i 2016 skjedde det en utvikling i saken. 23. november 2016 pågrep politiet en 32 år gammel mann med utenlandsk bakgrunn og siktet ham for drap eller medvirkning til drap på Egil Tostrup Bråten. Kort tid etter tilsto 32-åringen at det var han som påførte Bråten de dødelige stikkene i 2002. Bakgrunnen for pågripelsen var nye DNA-spor fra en knivslire som ble funnet ved åstedet.

Den pågrepne mannen ble tiltalt for drapet og deretter dømt til 10,5 års fengsel for drapet av Oslo tingrett 27. juni 2017. En 30 år gammel mann, også han av utenlandsk bakgrunn, som var 16 år da drapet skjedde, ble dømt til tre års fengsel for grovt ransforsøk.

Referanser
----------

1. ↑  NRK (27. juni 2017). «Fekk 10,5 år for drapet på Egil Tostrup Bråten». *NRK* **(norsk)**. Besøkt 27. juni 2017.
2. ↑  Jarle Grivi Brenna, Morten S. Hopperstad, Hege Wallenius og Geir Molnes (26. november 2016). «Småbarnsfar (32) siktet i Egil Tostrup Bråten-saken: Livet med drapshemmeligheten». VG. Besøkt 6. juni 2017.
3. ↑  «Egil (23) funnet drept etter kinobesøk i 2002: Nå har politiet drapssiktet 32-åring». *Dagbladet.no*. 23. november 2016. Besøkt 23. november 2016.
4. ↑  Hopperstad, Morten S. (2. desember 2016). «Mann (32) tilstår drapet på Tostrup Bråten». *VG Nett*.
**Sissel Castberg** (født 21. november 1927, død 23. mars 1988) var en norsk forfatter, journalist, keramiker og homoaktivist.

Familie
-------

Sissel Castberg var datter av jurist og professor Frede Castberg (1893–1977) og hans kusine Ella Anker (1903–1974), og sønnedatter av sakføreren og den radikale Venstre-politikeren Johan Castberg.

Liv og virke
------------

Sissel Castberg vokste opp i Oslo, og bodde store deler av andre verdenskrig i landflyktighet i Stockholm. Hun tok tidlig i 1950-årene keramikerutdannelse i Danmark, og fikk svennebrev som keramiker. Hun drev deretter et eget verksted, hvor hun også drev barnehage.

Siden begynte hun å arbeide med revyer og sangtekster. Hun er blant annet kjent for *Tannpussevise*, som hun skrev sammen med Kåre Grøttum mot slutten av 1960-årene. I samme periode skrev hun også tre hørespill, som alle ble sendt i NRK. Fra 1979 var hun litteraturanmelder i Arbeiderbladet. I 1980-årene engasjerte hun seg i verkstedsteatret Det Åpne Teater.

Castberg var blant de første som engasjerte seg i Det norske forbundet av 1948. I forbindelse med at stortingsrepresentanten Wenche Lowzow, Kim Frieles samboer, åpent sto frem som homofil i 1979, skrev Castberg sangen *Annleis* som en direkte hyllest til denne handlingen. Den ble skrevet til *revyen «L/L Wang & Nilsen»* med Sølvi Wang og Rolf Just Nilsen. Revyen hadde premiere på Det Norske Teatret 24. november 1979.

Bibliografi
-----------

* 1965: *Bryllupsdagen* (hørespill, sendt i NRK 9/1 1966)
* 1968: *Du skjønner da det, ikke sant?* (hørespill, sendt i NRK 2/12 1968)
* 1969: *Bli forsørja og ha det godt* (hørespill, sendt i NRK 13/7 1969)

Referanser
----------

1. ↑  *Arbeiderbladet 1988.04.19*. Norge, Oslo. 1988. s. 40.
2. ↑  *Hvem er hvem i norsk kulturliv?*. Dreyer. 1987. s. 74. ISBN 8209104268.

Kilder
------

* *Norsk kvinnelitteraturhistorie*. Pax. 1990. s. 253. ISBN 8253014988.

Eksterne lenker
---------------

* Skeivt arkiv: Sissel Castberg, besøkt 20/1 2020

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz
 |
**Julia Cæsaris** er navnet på de to døtrene til pretor Gaius Julius Cæsar og Aurelia Cotta, foreldrene til Gaius Julius Cæsar, romersk diktator. Søstrene ble født og vokste opp i Roma.

Den eldste av de to er tidvis kalt for Julia Major (*Major* er latin for den eldre) av historikerne (men ikke til å forveksles med Julia den eldre, datter av keiser Augustus). Likeledes ble den yngste av søstrene kalt for Julia Minor (*Minor* er latin for den yngre), men ikke til å forveksles med Julia den yngre, Augustus' første barnebarn.

Julius Cæsars eldre søster: Julia Major
---------------------------------------

Den eldste av Julius Cæsars to søstre er kun kjent fra et tekstavsnitt hvor biografen Suetonius nevner hennes to barnebarn, Lucius Pinarius og Quintus Pedius. Om disse to mennene egentlig var sønner av hennes søster, eller faktisk hennes egne sønner, er det motstridende informasjon om, i så fall var hun gift, i hvilken rekkefølge er dog uvisst, til en Pinarius av en meget gammel patrisisk familie, og en Pedius. Det er ikke kjent om det var Julia Major eller Julia Minor som vitnet mot Publius Clodius Pulcher da denne ble anklaget for ugudelighet i 61 f.Kr. Ingenting annet er kjent om livet til Julia Major.

Julia Minor
-----------

Julius Cæsars nest eldre søster, Julia Minor Cæsaris (101 f.Kr.-51 f.Kr.), var gift med Marcus Atius Balbus, pretor og kommisjonær som kom fra en senatorfamilie av plebeierstatus. Julia fødte Balbus tre døtre:

* Atia Balba Prima
* Atia Balba Cæsonia – mor til Octavia Minor (fjerde hustru av triumfator Marcus Antonius) og søster av keiser Augustus.
* Atia Balba Tertia – mor til Marcia

Julia og hennes mor ga domstolen en detaljert og sannferdig redegjørelse om affæren mellom Pompeia (hustru av Julius Cæsar), hennes svigerinne, og politikeren Publius Clodius Pulcher. Cæsar skilte seg fra Pompeia på grunn av skandalen. Balbus døde i 52 f.Kr. og Julia døde et år senere. Julias yngste barnebarn og den gang kjent som Octavius, den framtidige keiser Augustus, viste henne ære 12 år gammel ved å holde gravtalen ved hennes begravelse.

Referanser
----------

1. ↑  Suetonius: *The Lives of the Caesars* Life of Julius Caesar 83. See also App. B. C. iii. 22, 23.
2. ↑  Münzer, Friedrich (1936): Aus dem Verwandtenkreise Caesars und Octavians, i: *Hermes*, bind 71, s. 222–230.
3. ↑  Titus Livius: *Ab Urbe condita* i. 7
4. ↑  Suetonius: *The Lives of the Caesars*. 74; Schol. Bob. in Clod. s. 337, Orelli.
5. ↑  Suetonius: *Augustus* 8.1
Holandsgårdene sett fra fjellet over.Holandsgårdene sett fra fjellet over på vinteren. Den store bygningen i bakgrunnen er en lagerhall tilhørende Arbor på kaianlegget i Holandsvika.
**Holand** er en gård i Vefsn kommune i Nordland. Den ligger på en åsrygg ved inngangen til Drevjadalen i Vefsn, om lag 70 meter over havet. Gårdene omfatter et areal på vel 3000 dekar, fra Holandssjøen til Vetfjellet (Veto). Så langt lokalhistorien er kjent, er dette en av de eldste gårdene i Drevja.

Skoler og skolekretser
----------------------

I 1846 var Holand og Lindset en skolekrets. Ansvaret for å holde undervisningslokale gikk på omgang mellom gårdene. Læreren kom til bygda, og underviste et par uker i året.

I 1861 ble denne ordningen endret, Nyland ble tatt inn i dette samarbeidet, og det ble leid fast lokale for undervisning.

Fra 1870 ble Lindset og Holand på nytt en skolekrets, med undervisning på omgang. Ordningen med denne ordningen varte fram til 1907, da elever fra Holand gikk til den nye skolen på Skaland (Ca. 4km).

I 1927 ble Drevja skilt ut som egen kommune, og elever fra Holand ble knyttet til skolen på Stuvland.

Referanser
----------

1. ↑  Skorpen, Knut Vefsn bygdeboklag (2014). «Holand». *Gardshistorie for Vefsn*. Mosjøen: Vefsn bygdeboklag. s. 392. ISBN 978-82-990173-6-7. «Holand ligg på......»
2. ↑  Holand, Gunnar (1948). «Holand». *Drevja*. Mosjøen: Joh. Petersens forlag. s. 136. «Holand er ein av dei eldste.....»
***De tre mostrene*** er et norsk eventyr samlet inn av Peter Christen Asbjørnsen og Jørgen Moe og utgitt i *Norske Folkeeventyr*. I den internasjonale typekatalogen for folkeeventyr, Aarne–Thompson-Uther, ATU er eventyret type nr. 501 («de tre gamle spinnersker»).

Handling
--------

Da en fattig jeger mister sin kone, drar hans vakre datter ut i verden for å lære seg et yrke og kunne forsørge seg selv. Hun får arbeid på slottet, og siden hun jobber hardt og godt blir hun dronningens favoritt. De andre ternene blir sjalu, og vitner falskt om jenta: hun skryter av at hun kan spinne et pund lin på bare et døgn. Dronningen setter henne dermed på prøve. Jenta ber om et rom for seg selv, men har aldri spunnet lin før, og bryter sammen i fortvilelse. Da kommer plutselig en gammel kone inn i rommet. Hun lytter til jentas historie, og tilbyr seg å utføre spinnejobben, mot at jenta vil kalle henne 'tante' ("moster") på sin bryllupsdag. Jenta legger seg til å sove, men kona spinner et garn dronningen blir svært fornøyd med.

De andre ternene ved hoffet blir bare mer sjalu, og hevder at jenta har skrytt av at hun på et døgn skulle kunne veve garnet hun allerede hadde spunnet. Dronningen krever da at jenta må sette handling bak ord. Noe lignende skjer: jenta blir fortvilet låst inne på arbeidsrommet, men en gammel kone kommer inn og tilbyr seg å utføre arbeidet. Alt garnet blir vevd til vakkert stoff, og dronningen blir fornøyd. Men de andre ternenes misunnelse øker, og de hevder at hun kan sy alt stoffet til skjorter i løpet av et døgn. Det samme som har skjedd tidligere, skjer nå også.

Dronningen er nå så fornøyd med håndarbeidet at hun tilbyr jenta giftermål med prinsen. Han vil gjerne gifte seg med en slik god husmor, og det stelles i stand bryllup. Under middagen kommer tre ukjente kvinner som gjester, alle gamle og slitne: én med lang nese, én med brei rumpe og den siste med store og rennende øyne. Jenta hilser hver av dem som sin moster, og de får sette seg, mens prinsen undrer seg på slektskapet med jenta. Kvinnene forklarer at de i sin ungdom var like vakre som sin unge slektning er nå, men at et langt liv med håndarbeid, henholdsvis spinning, veving og søm, har gjort dem slitne og stygge. Prinsen erklærer at hans brud aldri mer skal måtte gjøre husarbeid.

Eldre varianter
---------------

Yngre versjoner
---------------

Tegninger av Kittelsen
----------------------

Tegninger av Theodor Kittelsen

* Den gamle kona med lang neseDen gamle kona med lang nese
* Den gamle kona med en bak så tykk og bredDen gamle kona med en bak så tykk og bred
* Den gamle kona med øyne så store som tallerkenerDen gamle kona med øyne så store som tallerkener

Referanser
----------

1. ↑  George Webbe Dasent, *Popular Tales from the Norse*, "The Three Aunts" Arkivert 10. juli 2019 hos Wayback Machine. Edinburgh: David Douglass, 1888.

Eksterne lenker
---------------

* Asbjørnsen, P. Chr. (Peter Christen) (1996). *Norske folkeeventyr*. [Oslo]: Familievennen forl. s. 445–447. ISBN 8291769877.

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Folkeeventyr (1852)/13 – originaltekst fra Wikikilden |
**Quintus Asconius Pedianus** (født ca. 9 f.Kr. død ca. 76 e.Kr.) var en romersk grammatiker og historiker, sannsynligvis en innfødt av Patavium (dagens Padova).

I sine senere år bodde Asconius i Roma hvor han døde etter å ha vært blind i tolv år i en alder av åttifem. I løpet av regimene til Claudius og Nero satte han sammen for sine sønner fra ulike kilder verket *Ætablica* (*Bekjentgjørelser*), korte rapporter og kommentarer (*commentarii*) av Ciceros upubliserte taler, *Tiros liv*, taler og brev fra Ciceros samtidige, ulike historiske skribenter som Varro, Atticus, Antias, Tuditanus, og Fenestella (en samtidig av Titus Livius som han ofte kritiserer); historiske kommentarer på Ciceros taler hvor kun fem, *viz*, *in Pisonem*, *pro Scauro*, *pro Milone*, *pro Cornelio* og *in toga candida*, er bevart i svært ødelagte og fragmenterte utgaver under den moderne tittelen *Q. Asconii Pediani Orationvm Ciceronis qvinqve enarratio*.

I et notat om talen *pro Scauro* skriver han om Longus Caecina (død 57 e.Kr.) som om han fortsatt lever mens hans ord antyder at Claudius (død 55) ikke var i live. Dette utsagnet må derfor ha blitt skrevet mellom år 54 og år 57. Disse verdifulle notatene, skrevet på god latin, beretter kort om historiske hendelser. En kommentar på hovedsakelig grammatikalsk karakter om Neros Verrine-taler er alminnelig sett på som ikke ekte.

Begge verkene ble funnet av Gianfrancesco Poggio Bracciolini i et manuskript i Sankt Gallen (Sveits) i 1416. Dette manuskriptet er tapt, men det ble gjort tre avskrifter av Poggio, Zomini (Sozomenus) av Pistoia og Bartolommeo da Montelciano. Avskriften til Poggio er i dag ved Madrid (*Matritensis X. 81*) og det til Zomini er ved biblioteket Forteguerri i Pistoia (*No. 37*). En kopi av Bartolommeos avskrift er i Firenze (*Laur. 5*). De senere manuskripter er avledet fra Poggios kopi.

Andre verker tilskrevet Asconius er:

* Livet til Sallust
* Et forsvar av Virgil mot hans baktalere
* En avhandling (muligens et symposium som imiterer Platon) om helse og et langt liv.

Litteratur
----------

**Utgaver ved:**

* Kiessling and Scholl (1875)
* Albert Curtis Clark (Oxford, 1907), inneholder tidligere ikke utgitte samlinger av Poggios manuskript.
* Asconius online hos Attalus.org

**Se også:**

* Madvig, *De Asconio Pediano* (1828).
* Asconius: *Commentaries on Five Speeches of Cicero*, Simon Squires (1990)

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE
 |
**De tre røde banneres politikk** uttrykker det kinesiske kommunistpartis politiske linje fra 1958 og noen år fremover og ender den epoken av Folkerepublikken Kinas historie som kalles «det store spranget». 

**De tre bannere** var: 

1. banner: «Den sosiale oppbygnings generallinje», som skulle drive fremover utviklingen av både industri og landbruk ved bruk av tradisjonelle og moderne produksjonsmetoder side om side.
2. banner: «Det store spranget fremover», med sitt konsept med arbeidsintensiv utvikling.
3. banner: Opprettelsen av «folkekommuner», som skulle forberede en omfattende kollektivisering av hele landbruket.

Mao Zedong ønsket at Folkerepublikken ved hjelp av disse tiltakene ikke bare skulle klare å kompensere for den reduserte økonomiiske bistand fra Sovjetunionen, men også vokse seg sterk til en ledende industrimakt på rekordtid. De tre råde banneres politikk ble forberedt på ledelseskonferanser i Hangzhou, Nanjing og Chengdu i løpet av våren 1958 og offisielt bekjentgjort under det 5. plenum for den 8. sentralkomite i august 1958 i Beidaihe.
**P90** er en kompakt bullpup maskinpistol i kaliber 5,7 x 28 mm fra belgiske FN Herstal.

Historie og utvikling
---------------------

P90 ble utviklet i perioden 1986–1987 av Stéphane Ferrard. Navnet kommer fra *Prosjekt* og *90* for 1990-årene. Kaliberet 5,7 mm ble designet spesielt for dette våpenet, og er ment å ha flatere kulebane og bedre gjennomtrenging enn f.eks. pistolkalibre som 9 mm.

Den første prototypen i 5,7 mm sto ferdig i oktober 1986, og fram til 1993 hadde 3000 våpen blitt produsert i lavt tempo. De første brukte en patron kalt SS90, med et lettvekts prosjektil med rund snute og plastkjerne. En mer konvensjonell patron ble kalt SS190, og har blykjerne og en penetrator av stål eller aluminium. Denne var beregnet på også å brukes i pistolen FN Five-seveN. En modifisert versjon av P90 beregnet på den nye ammunisjonen kom i 1993.

P90 klassifiseres noen ganger som personlig selvforsvarsvåpen. Dette for å skille denne typen våpen fra regulære maskinpistoler som bruker pistolammunisjonon.

Varianter
---------

Det lages flere varianter:

* PS90 – sivil halvautomatisk sportsutgave
* PS90 USG – halvautomatisk utgave uten sikte med forstørrelse
* P90 USG – uten sikte med forstørrelse
* PS90 TR – halvautomatisk utgave med Picatinnyskinne-topp
* P90 TR – med Picatinnyskinne-topp
* P90 LV – med lasersikte
* P90 IR – med infrarødt sikte

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) FN P90 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) FN P90 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
**Aschehougs forfatterskole** er et kurs i kreativ skriving, det vil si skjønnlitterær forfattervirksomhet, arrangert av Aschehoug forlag i Oslo.

Aschehoug startet forfatterskolen i januar 2004 med tolv elever, valgt blant over 300 søkere. Da forfatterskolen hadde opptak for året 2017, etter tre års opphold, var det over 570 søkere til de tolv plassene.

Forlaget følger elevene i ett år gjennom regelmessige kurskvelder og betrakter skolen som et rekrutteringstiltak og en mulighet til å skape et utviklende skrivemiljø. Kurskveldene foregår i forlaget med tekstgjennomgang og innføring i aktuelle emner. I tillegg arrangeres arbeid i grupper med forlagets redaktører. Faglig leder og lærer de første årene var Merete Morken Andersen, forfatter og forlagsredaktør som i 2008 utgav «Skriveboka», en lærebok om skjønnlitterær skriveerfaring. Aschehoug foretok ikke nytt opptak av studenter til forfatterskolen i 2010, men hadde nytt opptak i 2011 og 2013. Da hadde de tidligere elevene billedkunstner og dramatiker Kari Fredrikke Brænne og forfatter Johan Mjønes overtatt jobben etter Morken Andersen.

Leder og lærer for skolen i 2017 er forfatter Bjarte Breiteig, forfatter av noveller, essays og en roman. 

I 2007 utgav forlaget «Ferskvare», en samling tekster av tolv av de 34 studentene som hadde gått kurset 2004-2006, blant andre Gabriel Michael Vosgraff Moro, Bjarte Samuelsen, Jenny Hval, Kari Fredrikke Brænne og Rita Sandnes.

Andre skriveskoler i Norge er blant annet Forfatterstudiet i Bø, Skrivekunst-akademiet i Hordaland og Forfatterstudiet i Tromsø, som tilbyr forfatterutdanning som fulltidsstudium på høyskolenivå.

Eksterne lenker
---------------

* Aschehoug forlag om Forfatterskolen Arkivert 8. januar 2010 hos Wayback Machine.
**Jacob Børresen** (født 10. august 1943) er en pensjonert flaggkommandør og lokalpolitiker (Ap).

Han har blant annet tjenestegjort som skipssjef, militær sekretær for Forsvarsministeren og som leder av militære operasjoner og øvelser. Han var også daglig leder for SACEURs krisestyringsstab med ansvar for planlegging og ledelse av NATOs operasjoner i det tidligere Jugoslavia. Han avsluttet sin tjeneste i Forsvaret som stabssjef i Sjøforsvarsstaben 1998–2000.

Jacob Børresen har sin militære utdannelse fra Sjøkrigsskolen, Forsvarets stabsskole, Forsvarets høgskole og NATO Defence College i 1989. Han var militær stipendiat ved Norsk utenrikspolitisk institutt 1983–1985.

Han har hatt en omfattende publikasjonsvirksomhet i norsk og internasjonal fagpresse og i norske aviser om strategi og forsvars- og sikkerhetspolitikk, og har i tillegg utgitt flere hefter og bøker. Han er en ivrig debattant og aktiv foredragsholder i fagmiljø i inn- og utland. Han er også medforfatter av *Norsk Forsvarshistorie*. Fra 2006 til 2007 var han medlem av Forsvarspolitisk utvalg.

Børresen har market seg som en sentral kritiker av nedbyggingen av det tradisjonelle forsvaret.

Jacob Børresen er innehaver av Forsvarsmedaljen med tre stjerner, Vernedyktighetsmedaljen med tre stjerner, kommandør med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands Fortjenestekors, NATO-medaljen for Det tidligere Jugoslavia og Sjømilitære Samfunds gullmedalje.

Jacob Børresen er bror av Ida Børresen.

Referanser
----------

1. ↑   horten.arbeiderpartiet.no[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Jacob Børresen 75 år - omtale i Aftenposten 10. august 2018
3. ↑
4. ↑  *NOU 2007:15 Et styrket forsvar*
5. ↑  Kjetil Stormark (16. mars 2015). «– Vi har ikke lenger noe forsvar». Dagsavisen. Besøkt 11. desember 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
Raby Castle i 2009
**Raby Castle** er et slott ved Staindrop i Durham i England. Det er et av de største bebodde slottene i landet. 

Det overdådige interiøret er for det meste fra 18. og 19. århundre, mens eksteriøret for det meste har vært uforandret siden middelalderen. Bygningen er vernet (Grade I). 

Slottet tilhørte lenge Nevilleslekten, som var en av de mektigste adelsslektene i England. Cecily Neville, som var mor til Edvard IV og Rikard III, ble født der. Slekten mistet slottet etter det mislykkede opprøret Nord-Englands reisning i 1569, der Charles Neville, 6. jarl av Westmorland var en av lederne. 

Henry Vane den eldre kjøpte Raby Castle og Barnard Castle fra kronen i 1626, og hans etterkommere eier det fortsatt. Fra 1833 til 1891 hadde de tittelen hertug av Cleveland, og de har fortsatt tittelen Lord Barnard. 

Slottet er åpent for publikum. Den store kunstsamlingen inkluderer blant annet originalen til Hiram Powers' *The Greek Slave* fra 1844. 

Fossen High Force ligger på eiendommen.

Referanser
----------

1. ↑   historicengland.org.uk[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   The Personnel of English and Welsh Castles, 1272-1422[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Helsefagarbeiderforbundet en yrkesorganisasjon i Delta** er en yrkesorganisasjon for helsefagarbeidere, hjelpepleiere, omsorgsarbeidere, assistenter som jobber med pasienter og andre som jobber innenfor helse- og sosialsektoren. Innmeldte elever, lærlinger og studenter er også inkludert i medlemsgruppen.

Helsefagarbeiderforbundet ble som yrkesorganisasjon stiftet i 1960, og skiftet navn i 2021 fra Helsefagarbeidere i Delta til Helsefagarbeiderforbundet en yrkesorganisasjon i Delta. Før 2010 het organisasjonen Pleie- og omsorgsansatte (PO). Yrkesorganisasjonen har ca 9800 medlemmer, og gir ut bladet Helsefagarbeideren.

Helsefagarbeidere i Delta er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.

Leder i Helsefagarbeidere i Delta er Jette Dyrnes.

Referanser
----------

1. ↑  «Kontakt oss». *Delta*. Besøkt 12. april 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) Helsefagarbeidere i Delta på Facebook Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Løpssikting med laser på en rifle
Løpssikting med kollimator på en M1 Abrams stridsvogn (2005)
**Løpssikting** er en metode for å grovinnstille siktet på et skytevåpen i henhold til pipens løpsakse slik at man raskt kan komme seg på skiven og derifra kan fortsette med fininstilling. Det er en vanlig metode for å skyte inn rifler, og kan lette innskytingen. Dersom det er stor forskjell mellom løpsikting og hvor siktet peker kan man mistenke skjev montasje. Prosessen kan gjøres ved å kikke gjennom pipen og siktet, og skru på siktene slik at disse peker samme sted. Det er da en fordel at våpenet står stødig slik at det ikke flytter på seg mens man holder på. Alternativt kan det brukes en løpssikter, som enten kan være er en optisk kollimator eller laser. Laser-løpssiktere har fordelen at den vil peke langs løpsaksen selv om det er bevegelse i våpenet, og det gjør dermed ikke så mye om det er bevegelse i våpenet mens man skrur på siktene. Man vil også ha mindre parallaksefeil, og med munningsmontert laser trenger man heller ikke å fjerne sluttstykket.

Referanser
----------

1. ↑  *Field & Stream*. September 1970. s. 103.
2. ↑  Bonnier Corporation (juni 1969). *Popular Science*. Bonnier Corporation. s. 160.
**Jacob Boutera** (født 29. april 1996 i Aurskog) er en norsk friidrettsutøver som representerer Ullensaker/kisa idrettslag. Boutera er mellom- og langdistanseløper.

Karriere
--------

Boutera startet sin karriere som løper i Idrottslaget Gular i 2016. I NM terrengløp 2018 tok han bronse i stafetten for menn sammen med lagkamerat Jens Bøhmer. 

Under de nasjonale forøvelsene på Bislett Games i 2019 vant Boutera 1500m på 3:42,75. Samme sesong tok Boutera bronse på 1500m under NM i friidrett. Jakob Ingebrigtsen vant løpet på 3:36.33

I 2020 ble Boutera den tolvte nordmannen til å løpe under 4 minutter på en engelsk mil da han på Arna Idrettspark løp 3:57.38. Tiden er den 8. beste av en nordmann noensinne. 

I mars 2021 fikk Boutera sin internasjonale mesterskapsdebut da han representerte Norge på 1500m i EM i friidrett innendørs. Han satt ny innendørspers i forsøktsheatet på 3:41.69, men ble nummer 6 i sitt heat, og avanserte ikke til finalen. 

Sommeren 2021 fikk Boutera sitt gjennombrudd på 3000m hinder da han i Nice løp 8:26.60 og plasserte seg som den syvende raskeste nordmannen gjennom tidene.

Sesongen 2022
-------------

Boutera innledet sesongen med å bli norgesmester under NM-terrengløp kort løype i Trondheim. Dette var Boutera sitt første individuelle NM-gull. Han vant foran Fredrik Sandvik og Marius Vedvik.

Referanser
----------

1. ↑  Arne Dag Myking. «Jakob Ingebrigtsen satte mesterskapsrekord i NM». *www.kondis.no*. Besøkt 25. september 2021.
2. ↑  Olav Engen. «4 mann under 4 minutter på 1 engelsk mil på Arna idrettspark». *www.kondis.no*. Besøkt 25. september 2021.
3. ↑  «European Athletics Indoor Championships» (PDF). *European Athleticsm*. 4. mars 2021. Arkivert fra originalen (PDF) 4. mars 2021. Besøkt 25. september 2021.

| * v
* d
* r
Friidrett Norske deltakere under VM i friidrett 2022 |
| --- |
| Menn | 
* Jacob Boutera
* Ferdinand Kvan Edman
* Simen Guttormsen
* Sondre Guttormsen
* Eivind Henriksen
* Jakob Ingebrigtsen
* Tom Erling Kårbø
* Pål Haugen Lillefosse
* Thomas Mardal
* Narve Gilje Nordås
* Sander Aae Skotheim
* Marcus Thomsen
* Karsten Warholm

 |  |
| Kvinner | 
* Lakeri Ertzgaard
* Karoline Bjerkeli Grøvdal
* Hedda Hynne
* Amalie Iuel
* Beatrice Nedberge Llano
* Linn Oppegaard
* Elisabeth Slettum

 |
**Mark Peter Arie** (født 27. mars 1882, død 19. november 1958) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Arie ble olympisk mester i skyting to ganger under OL 1920 i Antwerpen. Han vant den individuelle trapskytingen foran sine landsmenn Frank Troeh og Frank Wright. Han var også med på det amerikanske laget som vant lagskyting i trap med 547 poeng foran Belgia med 503. De andre på laget var Horace Bonser, Jay Clark, Forest McNeir, Frank Troeh og Frank Wright. Arie skjøt totalt 94 poeng som var det beste resultatet på det amerikanske laget. Det var åtte lag med seks deltakere på hvert lag som deltok i konkurransen som ble avviklet 22. og 23. juli 1920.

OL-medaljer
-----------

* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i skyting, trap
* 1920 Belgias flagg Antwerpen – Gull **Gull** i skyting, trap lagskyting (USA)

Referanser
----------

1. ↑   sports-reference.com, www.sports-reference.com, besøkt 20. januar 2016[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mark Arie – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Mark Arie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Mark Arie – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
***Lørdagsbilaget*** var en norsk underholdningsserie i magasinformat som gikk på NRK i 1985. Programmet ble ledet av Karin Julsrud, Pål Bang-Hansen og Tore Johannessen. Programmet gikk fra kl. 20:20 på lørdager og gikk kvelden til ende, kun avbrutt av Kveldsnytt. En rekke norske og utenlandske serier og enkeltinnslag ble sendt i programmet. 

Mottakelsen av første episode var lunken. Ved siste episode hadde det, med 73 prosent oppslutning, blitt nasjonens mest sette, idet det passerte Lørdagsrevyen som hadde 70 prosent. I etterkant mente Pål Bang-Hansen at programmet hadde vært litt vel forsiktig.

Som et forsøk viste man reklame for ideelle organisasjoner, produsert av inviterte reklamebyråer. Den ensidige fokus på avbruddsbasert reklame ble kritisert av Frank Aarebrot som mente at flere former for reklame burde bli utprøvd når man nå var i gang.

Programmet var basert på svenske *Razzel*, som gikk på SVT i 1984.

Referanser
----------

1. ↑  «Aviser om "Lørdagsbilaget": Ingen høye hurrarop». Aftenposten. 14.1.1985.
2. 1 2  «Lørdagsbilaget på topp». Aftenposten. 2.3.1985.
3. ↑  «Ukens navn: Pål Bang-Hansen: Vi har ikke vært rampete nok». Aftenposten. 2.3.1985.

Eksterne lenker
---------------

* Programmet på NRK Nett-TV
**Jacob «Jaap» Boot** (født 1. mars 1903 i Wormerveer, død 14. juni 1986 i Dordrecht) var en nederlandsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Boot vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han var med på det nederlandsk stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter for menn bak USA og Storbritannia. De andre på laget var Jan de Vries, Harry Broos og Marinus van den Berge. Boot deltok også i lengdehopp men klarte ikke å kvalifisere seg for finalen. 

Boot ble Nederlandsk mester i lengdehopp fire ganger, 1923, 1924, 1932 og 1933

OL-medaljer
-----------

* 1924 Frankrikes flagg Paris - Bronse Bronse i friidrett, 4 x 100 meter menn Nederlands flagg Nederland

Eksterne lenker
---------------

* (en) Jacob Boot – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Jacob Boot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Jacob Boot – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Lørdagskveld** (også kalt «Nattløpere») er et maleri fra 1893 av den norske kunstneren Halfdan Egedius. Bildet ble malt da Egedius var 16 år, og var inspirert av folkeliv i Bø i Telemark

Bildet forestiller to unggutter som bedriver skikken nattløperi og er på vei til på besøk til ugifte jenter. To venner av Egedius, Tollef Klokkerstugo og Torleiv Stadskleiv stod modell for bildet.

Bildet ble kjøpt inn av kunstsamleren Olaf Schou og ble i 1899 gitt i gave til Nasjonalgalleriet.
Bildet er tatt med i Tommy Sørbøs bok om *Norges nasjonalmalerier*.

Bildet ble motiv for et norsk frimerke i serien *Norsk malerkunst*, utgitt 7. oktober 1977 med valør 1 krone og 25 øre sammen med et bilde av August Cappelen.

Referanser
----------

1. ↑  Øistein Parmann (1979). *Halfdan Egedius: liv og verk*. Oslo: Dreyer. s. 43. ISBN 8209017527.
2. ↑  Reidar Revold (1959). *Gullalderens mestere: et billedverk*. Oslo: Norsk kunstreproduksjon. s. 288.
3. ↑  Tommy Sørbø (1995). *Norges nasjonalmalerier*. Oslo: I samarbeid med NRK. s. 90-91. ISBN 8251615801.
4. ↑  «Norske frimerker 1977». Arkivert fra originalen 19. april 2015. Besøkt 19. april 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nasjonalmuseet
 |
Rachel Berry (Lea Michele) synger «Firework» av Katy Perry.
**Rachel Barbra Berry** var en fiktiv skikkelse og hovedrollen i FOXs musikalserie *Glee*. Rollefiguren ble spilt av skuespilleren Lea Michele, og deltok i TV-serien fra første episode som ble sendt 19. mai 2009. Rachel ble utviklet av skaperne Ryan Murphy, Brad Falchuk og Ian Brennan. Hun er stjerna i showkoret «New Directions» på den fiktive skolen William McKinley High School i Lima, Ohio, hvor handlingen foregår. Hun utvikler i første omgang romantiske følelser for Jesse St. James (Jonathan Groff), et medlem av erkefienden «Vocal Adrenaline», men blir senere sammen med kormedlemmet Finn Hudson (Cory Monteith), som hun også forlover seg med.

Michele ser på Rachel som en ung utgave av seg selv, og henter inspirasjon til figuren fra ulike filmer og TV-serier, blant annet *Election* og dramaserien *Gossip Girl*. Michele har sagt at hun spiller på mye sårbarhet, i likhet med figuren Blair Waldorf fra *Gossip Girl*. Hun har sagt at «Rachel aldri blir populær, fordi utseendet hennes ikke betraktes som pent, og da jeg gikk på high school gjaldt det også for meg. Jeg tok ikke en neseoperasjon, og hver eneste jente rundt meg gjorde det. Derfor var jeg utenfor.» Michele tilføyde: «Det som er så fantastisk med *Glee* er at den viser deg hvordan den slags ting gjør vondt, men det gjør ikke noe: Du kan forsatt være den du ønsker å være.»

Rachel er beskrevet som en «sterk, drevet jente», men noenlunde nevrotisk. *Glee* følger Rachels reise for å bli en lagspiller, samt for å oppfylle drømmene sine. Michele ble nominert til en Primetime Emmy Award for beste kvinnelige hovedrolle i en komedieserie i 2010, og en Golden Globe Award for beste kvinnelige hovedrolle i en komedie- eller musikalserie i 2010 og 2011 for arbeidet med rollen. Rachel har fått overveiende positiv kritikk fra anmeldere: Maureen Ryan fra *Chicago Tribune* roste Michele for å gjøre mer ut av rollefiguren «enn bare en humorløs stereotype». Raymund Flandez fra *The Wall Street Journal* beskrev imidlertid Rachel som «ulidelig». Flere av låtene som ble sunget av Michele i Rachels skikkelse ble utgitt som singler og blitt inkludert på noen av samlealbumene.

Referanser
----------

1. ↑  Martin, Denise (2. desember 2009). «Lea Michele's 'Glee'-ful awakening». *Los Angeles Times*. Tribune Company. Besøkt 5. juni 2016.
2. ↑  Starr, Michael (19. oktober 2009). «'Glee' song bird». *New York Post*. Besøkt 5. juni 2016.
3. ↑  Ryan, Maureen (19. mai 2009). «'Glee' gets golden time slot, needs a better tune». *Chicago Tribune*. Besøkt 5. juni 2016.
4. ↑  Flandez, Raymund (23. september 2009). «"Glee" Season 1, Episode 3: TV Recap». *The Wall Street Journal*. Besøkt 5. juni 2016.

Eksterne lenker
---------------

* Berry/characters/nm0144740 Rachel Berry hos Internet Movie Database
**Helsekostbutikk** er en butikk som først og fremst selger helsekost i form av kosttilskudd og naturmidler. Normalt omfatter også sortimentet økologiske matvarer, økologisk hudpleie, hjelpemidler, sportsernæring, samt andre velværeprodukter. 

90% av helsekostbutikkene i Norge er medlem av Bransjerådet for Naturmidler. Bransjerådet er en serviceorganisasjon for helsekostbransjen i Norge. BRN arbeider langsiktig og overgripende med utdanning, produktkontroll, myndigheter, forbrukerinformasjon og internasjonale kontakter. BRNs målsetning er å skape tillit til helsekostbransjen.

Helsekostbransjen, de utsalgsstedene som selger helsekost, består først og fremst av helsekost- dagligvare- og apotekkjedene. I 2009 hadde disse tre salgskanalene over 85% av markedet totalt. I 2009 mistet helsekost- og dagligvarekjedene andeler av salget, mens apotek og nettbutikkene vokste som salgskanal i denne bransjen. I 2009 hadde postordre- og nettbutikker ca. 8% av totalsalget i bransjen.

Eksterne lenker
---------------

* Bransjerådet for Naturmidler
**HB Køge Kvindeelite** er kvinnelaget til den danske fotballklubben HB Køge, basert i byen Køge i Danmark. Klubben spiller i Elitedivisionen, det øverste nivået i dansk fotball for kvinner.

I januar 2020, da klubben fortsatt spilte på nivå to i dansk fotball, kunngjorde HB Køge en stor satsning på kvinnefotball. Klubben annonserte ny hovedsponsor, ny hovedtrener, og at herrene og kvinnene skulle likestilles i klubben. Ambisjonen var å spille Champions League innen fem år.

I 2020 rykket klubben opp til Elitedivisionen, det øverste nivået i dansk fotball for kvinner. I sin første sesong på toppnivå i 2020/21-sesongen, ble HB Køge seriemester og brøt en rekke hvor Brøndby eller Fortuna Hjørring hadde vunnet serien hvert år siden 2002.

Referanser
----------

1. ↑  «HB Køge vil ligestille kvinderne med herrerne». *kvindeliga.dk* **(engelsk)**. Besøkt 29. september 2022.
2. 1 2  «HB Køge satser stort på kvindefodbold: 'Skal vi gøre det her, skal vi gøre det ordentligt'». *DR* **(dansk)**. 30. januar 2020. Besøkt 29. september 2022.
3. ↑  «Oprykker bryder 19 års dominans og sikrer DM-guld - TV 2». *sport.tv2.dk* **(dansk)**. 5. juni 2021. Besøkt 29. september 2022.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
**Kadmonitter** var ifølge Det gamle testamente og Den hebraiske bibel en stamme nevnt i den pakt Gud gjorde med Abraham.

Stammens identitet er ukjent. Ifølge M. G. Eastons bibelordbok bebodde kadmonittene den nordøstre delen av Palestina; det antas at de er identiske med «Østens barn», som bebodde landet mellom Palestina og Eufrat.

En tolkning i *Jewish Encyclopedia* identifiserer kadmonittene med nabateerne. *Encyclopaedia Judaica* skriver at det er divergerende meninger angående identifiseringen av kenittene, kenisittene og kadmonittene: en sannsynlig tolkning er at de var arabiske stammer på grensen til Kanaan; en annen tolkning er at stammene refererer til Lilleasia, Trakia og Kartago.

Referanser
----------

1. ↑  1 Mos 15,19
2. ↑  «Kadmonites». *The Columbia Encyclopedia, 6th ed.* **(engelsk)**. encyclopedia.com. Besøkt 25. april 2017.
3. ↑  Easton, M. G. «Kadmonites». *Easton's Bible Dictionary* **(engelsk)**. Besøkt 25. april 2017.
4. ↑  Barton, George A. «Nabataeans». *Jewish Encyclopedia* **(engelsk)**. The Kopelman Foundantion. Besøkt 25. april 2017.
5. ↑  *Encyclopedia Judaica, vol. 7* (PDF) **(engelsk)** (2. utg.). s. 488. Besøkt 25. april 2017.
**Arkeologi**


|  |
| --- |
| ***Disipliner**** Egyptologi
* Historisk arkeologi
* Klassisk arkeologi
* Nordisk arkeologi
* Marinarkeologi
* Historisk osteologi
* Industriell arkeologi
* Arkeologisk teori
 |
| ***Metode**** Overflateundersøkelse
* Åkervandring
* Prøvestikk
* Utgravning
* Maskinell flateavdekking
* Stratigrafi
 |
| ***Terminologi**** Struktur
* Artefakter
 |
| ***Datering**** Dendrokronologi
* Karbondatering
* Termoluminescens
* Typologi
 |

Heinrich Schliemann regnes som den første klassiske arkeologi i moderne forstand
**Klassisk arkeologi** er den delen av arkeologien som beskjeftiger seg med den klassiske perioden innenfor middelhavsarkeologien. Med klassisk regnes hovedsakelig gresk og romersk historie mellom ca. 700 f.Kr. til ca. 700 e.Kr. eller til slutten på det vestromerske imperiet i 476 e.Kr. Tidsperioden er anslagvis da det ikke er mulig å sette et konkret årstall for hva som var starten og slutten. Ofte omtales perioden som antikken.

Middelhavsarkeologi er et overordnet begrep som ikke er avgrenset til en tidsmessig avgrenset periode, men som i realiteten kan være hvilket som helst felt innenfor dette geografiske området. For eksempel mykensk og minoisk kultur i Hellas og etruskisk kultur i Italia, samt den tidligste delen av Det bysantinske rikets historie.

Klassisk arkeologi oppstod som en egen gren av arkeologien i det 19. århundre, da personer som Heinrich Schliemann og andre begynte å lete etter sporene fra de sivilisasjoner de hadde lest om i studiet av latin og gammelgresk. De var langt fra de første som hadde beskjeftiget seg med studiet av antikken gjennom oldtidsfunn, men det var først på denne tiden av studiet ble systematiser, og at man gikk fra å se gjenstandene løsrevet fra kontekst til å dokumentere utgravninger og dermed kunne sette gjenstander og strukturer i relasjon til hverandre.

Referanser
----------

1. ↑  Darvill, Timothy (2008). *Oxford Concise Dictionary of Arcaheology, 2nd. ed*. Oxford: Oxford University Press. s. 96.
2. ↑  Alcock, Susan E. (2012). Osborne, Robin, red. *Classical Arcaheology*. Oxford: Wiley-Blackwell.  Mangler `|etternavn1=` i Editors list (hjelp)

Videre lesning
--------------

* Alcock, Susan E. og Robin Osborne (2012). *Classical Arcaheology, 2nd. ed*. Wiley-Blackwell, West Sussex. Serie: Blackwell Studies in Global Arcaheology.
* Dyson, S. L. (2006). *In Pursuit of Ancient Pasts. A history of Classical Archaeology in the Nineteenth and Twentieth centuries*. Yale University Press, New Haven.
* Schaps, David M. (2011). *Handbook for Classical Research*. Routledge, London and New York.
* Shanks, M. (1996). *Classical Archaeology. Experiences of the Discipline*. London, Routledge.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GND **·** NKC
 |
**Witterik** (spansk *Witerico*) var vestgoternes konge i Hispania fra 603 til 610.

Våren 602 fikk Witterik, en av konspiratørene sammen med Sunna de Mérida som forsøkte å reetablere arianismen i 589, kommandoen over hæren for å slå tilbake bysantinerne. Fra denne maktposisjonen omsluttet han seg med fortrolige. Da tiden kom for å slå tilbake bysantinerne, brukte Witterik i stedet sine tropper til å slå til mot kongen våren 603. Da han invaderte det kongelige slott og avsatte den unge kongen, Liuva II, satset han på støtte fra en fraksjon adelsmenn som var i opposisjon til Liuvigilds dynasti. En stor fraksjon av den vestgotiske befolkningen kunne alltid stoles på i å motsette seg dynastisk styre. Witterik skar av kongens høyre hånd og fikk ham senere fordømt og henrettet sommeren 603.

Han tilbrakte tiden med å kjempe mot bysantinerne i sitt styre, men en av hans generaler okkuperte Sagontia (eller Gisgonza), antagelig i 605. Det var antagelig i hans styre at Bigastrum (nær Cartagena) ble tatt, for dens biskop deltok i konsilet i Toledo i 610. 

I 606 reiste hans datter, Ermenberga, nordover for å gifte seg med kongen i Burgund, Teoderik II. Hun ankom i Chalon-sur-Saône, men regenten Brunhilda og Teoderiks søster Teudila advarte ham mot denne bruden. Teoderik fornærmet henne så ved å sende henne tilbake til Hispania i 607 uten hennes medgift. Witterik var rasende og inngikk en allianse mot den burgundiske monarken. Kong Teodebert II av Austrasia, Klotar II av Neustrasia og Aigulf til langobardene sluttet seg til alliansen. Alliansen ser ikke ut til å ha lyktes. Det vites ikke om der var kamper unntatt rundt Narbonne. Isidore av Sevilla nevner den ikke, noe som tyder på at det kun var en serie mindre trefninger, som vestgoterne uten tvil tapte.

I april 610 drepte en fraksjon katolske adelsmenn ham under en bankett. Hans lik ble dratt gjennom gatene i Toledo. Adelsmennene utropte så Gundemar, hertugen av Narbonne, til konge.

Referanser
----------

1. ↑   La Préhistoire des Capétiens, side(r) 86[Hentet fra Wikidata]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Liuva II** | **Vestgoternes konge**(603–610) | Etterfølger:**Gundemar** |

| * v
* d
* r
Vestgotiske konger |
| --- |
| 
* Fritigern
* Atanarik
* Alarik I
* Ataulf
* Sigerik
* Wallia
* Teoderik I
* Torismund
* Teoderik II
* Eurik
* Alarik II
* Gesalek
* Amalarik
* Teudis
* Teudigisel
* Agila
* Atanagild
* Liuva I
* Liuvigild
* Reccared I
* Liuva II
* Witterik
* Gundemar
* Sisebut
* Reccared II
* Suintila
* Sisenand
* Chintila
* Tulga
* Chindasuinth
* Recceswinth
* Wamba
* Erwig
* Ergica
* Witiza
* Roderik

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND **·** BNE **·** BNE
 |
**Gideon Ezra** (født 30. juni 1937 i Jerusalem, død 17. mai 2012) var en israelsk politiker og medlem av Knesset for det politiske partiet Kadima.

Ezra tjenestegjorde i Israels forsvar mellom 1955 og 1958. Han studerte statsvitenskap og geografi ved Universitetet i Haifa før han begynte ved Shin Bet i 1962. I 1995 sluttet Ezra i Shin Bet, og begynte som rådgiver for minister Moshe Shahal. Ezra ble valgt inn i Knesset ved valget i 1996 da han var medlem av partiet Likud. Han beholdt dette setet ved valgene i 1999 og 2003. Da Ariel Sharon grunnla partiet Kadima sent i 2005, sluttet Ezra seg til dette partiet.

Ezra døde av lungekreft 17. mai 2012. Plassen hans i Knesset ble tatt over av Akram Hasson.

Referanser
----------

1. 1 2   Knesset, «חה"כ גדעון עזרא»[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   «MK Gideon Ezra dies at 74», besøkt 26. juni 2012[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Gideon Ezra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** ISNI
 |