recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Penis med fimose bak glans.
**Parafimose** er en uvanlig medisinsk tilstand hvor forhuden blir fanget bak penishodet, og ikke kan trekkes tilbake til sin normale stilling hvor den dekker penishodet. Hvis tilstanden vedvarer i flere timer eller det er andre tegn på dårlig blodgjennomstrømning 
bør tilstanden behandles umiddelbart da den kan føre til koldbrann.

Årsaker
-------

Parafimose blir vanligvis forårsaket av velmenende leger eller foreldre som håndterer forhuden feil. Forhuden blir gjerne trukket tilbake ved rengjøring eller undersøkelser av penis, men hvis forhuden forblir tilbaketrukket for en lengre periode kan noe av forhudens vev hovne opp med væske (bli ødematøs), som gjør det vanskelig å føre forhuden frem igjen.

Forebygging og behandling
-------------------------

Parafimose kan unngås ved å bringe forhuden tilbake til utgangsstilling når forhuden ikke lenger trenger å bære tilbaketrukket (for eksempel etter rengjøring). Trang forhud (fimose), både patologiske og normale tilfeller i barndom, er en risikofaktor for parafimose. Tilfeller i barndom løses som regel etter hvert som barnet vokser, mens patologisk fimose bør behandles langsiktig ved bruk av strekkøvelser, og noen ganger kirurgi og helt eller delvis omskjæring.

Den akutte hevelsen av forhuden kan ofte behandles effektivt ved manuell manipulering av det hovne vevet ved å komprimere glans og bevege forhuden tilbake til sin normale stilling. Noen ganger kan det også være nødvendig med smøremiddel, kald kompresjon eller lokal anestesi. Hvis dette ikke lykkes kan noe av det stramme vevet lettes ved enten kirurgisk spalting/snitting av oversiden («dorsal slit») eller omskjæring. En alternativ metode er «Dundee-teknikken» som innebærer å punktere den hovne forhuden flere steder med en tynn nål, og deretter få ut væsken ved manuell teknikk.

Se også
-------

* Fimose
* Mannlig omskjæring

Referanser
----------

1. ↑  Legevakthåndboken - Mannlige kjønnsorganer, Parafimose[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* NHI.no - Norsk Helseinformatikk - Parafimose Arkivert 6. april 2015 hos Wayback Machine.
* Store medisinske leksikon - Parafimose

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon
 |
**NNT** står for **Number Needed to Treat**. Det er et mål på hvor mange pasienter som må behandles for at én skal bli frisk. Eksempelvis hvor mange som må få blodtrykkssenkende medisin for å unngå ett tilfelle av slag, eller hvor mange som må slutte å røyke for å unngå ett tilfelle av lungekreft.

Formelen for NNT er som følger:

**NNT = 1/ARR**  

  

ARR står for Absolutt Risikoreduksjon. ARR regnes ut ved å ta antall sykdomstilfeller i den eksponerte gruppen og trekke fra antall tilfeller i den ueksponerte gruppen. Hvis 80% av røykere får lungekreft og 20% av ikke-røykere får lungekreft, vil ARR altså være 0,8 - 0,2 = 0,6. NNT blir da 1/0,6 = 1,66. Ettersom man ikke kan behandle halve personer, må man her runde opp og i praksis få to personer til å slutte å røyke for at én skal unngå lungekreft.

Et annet eksempel er blodtrykksenkende medisin, som blant annet kan forhindre slag. Hvis 9% av alle med høyt blodtrykk som \_ikke\_ bruker medisin får slag, og 2% av alle med høyt blodtrykk som \_bruker\_ medisin får slag, blir ARR lik 0,09 - 0,02 = 0,07. NNT blir da 1/0,07 = 14,28. Vi runder opp, og ser at femten personer med høyt blodtrykk må få medisin for å unngå slag hos én av dem. Tilsvarende vil man unngå to tilfeller av slag dersom tredve personer med høyt blodtrykk får medisin.

NNT er viktig fordi det sier oss noe om effektiviteten til en behandling. Dersom en behandlingstype eller en ny medisin har et høyt NNT, er den i utgangspuntket dårligere enn en med lavt NNT. Man kan imidlertid ikke se på NNT alene, man må også vurdere sykdommens alvorlighetsgrad og kostnaden av behandlingen. Å gi hundre personer en dyr antibiotikakur for å unngå ett tilfelle av lungebetennelse er lite ønskelig. Men å ta en billig blodprøve av hundre personer for å avdekke ett tilfelle av alvorlig kreft kan være fornuftig.

Se også:  

NNH – Number needed to harm  

ARR – Absolutt risikoreduksjon
**NO30** er Bibelselskapets bibeloversettelse til bokmål fra 1930. Oversettelsen er en revidert oversettelse av Det nye testamentet slik det forelå i en oversettelse fra 1904 og Det gamle testamentet i en oversettelse fra 1891. Det var store rettskrivingsreformer på begynnelsen av 1900-tallet, og disse ble innarbeidet i oversettelsen. Oversettelsen er en såkalt konkordant oversettelse, det vil si at den ligger tett opp til ordenes opprinnelige betydning på grunnspråkene. Utgaven ble «folkebibelen» i Norge i over førti år, og er fremdeles i salg.

Referanser
----------

1. ↑  Bibelselskapets oversettelser 1930 og 1938 Arkivert 7. oktober 2012 hos Wayback Machine. – Lest 8. oktober 2011

| * v
* d
* r
Bibelutgaver i Norge |
| --- |
| 
* Stjórn (ca. 1200)
* Christian IIIs Bibel (1550)
* Den Resen-Svaningske Bibel (1647)
* Bibal daihe Bassi čala (1895)
* Det Nye Testamentes Kanoniske Bøker (1902/1938)
* Fyrebilsbibelen (1921)
* NO30 (1930)
* Indrebøbibelen (1938)
* NO78 (1978)
* Norsk Bibel (1988)
* Bibelen Guds Ord (1997)
* Bibel 2011

 |
**Auda Abu Tayi** (arabisk: عودة أبو تايه, *ʿAuda Abū Tāyih*, født ca. 1874 i Hijaz i Saudi-Arabia, død 1924) var anfører for beduinstammen *howeitat* nord på Den arabiske halvøy under araberoppstanden under første verdenskrig.

Han ble overbevist av den britiske oberst Thomas Edward Lawrence om å lede sin stammegruppe med på araberoppstanden. Hans stridsmenn var ledende i en rekke av kamphandlingene mot Det osmanske rike og var helt avgjørende både for angrepet på Akaba da det ble inntatt fra landsiden i juli 1917 og på Damaskus som ble tatt i oktober 1918.

I sin selvbiografi Seven Pillars of Wisdom kaller T.E. Lawrence ham *Nordarabias største stridsmann*.

Til tross for, eller kanskje på grunn av, et nesten vellykket bestikkelsesforsøk fra osmanenes side i 1918, ble Auda en av de sterkeste støtter for drømmen om et selvstendig Storarabia. Etter den arabiske Damaskus-regjeringens sammenbrudd trakk han seg tilbake til stammelandet ved Wadi Rum og lot sine osmanske krigsfanger bygge seg et palass. Før det stod ferdig døde han i 1924.

I David Leans film *Lawrence of Arabia* spilles han av Anthony Quinn.

Referanser
----------

1. ↑  'The Seven Pillars of Wisdom' av T.E. Lawrence, ISBN 978-0-385-41895-9

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |

Portal: Første verdenskrig
**Dag Börje Börjesson Anckar** (født 12. februar 1940 i Helsingfors) er en finlandssvensk statsviter. Anckar er professor emeritus i statsvitenskap ved Åbo Akademi.

Anckar studerte statsvitenskap ved Åbo Akademi der han i 1970 avla lisensiateksamen. I 1971 avla han doktorgraden på en avhandling om *Partiopinioner och utrikespolitik*. Etter først å ha arbeidet som forskningsassistent ble Anckar i 1972 ansatt som dosent ved Åbo Akademi. Allerede året etter tiltrådte han som professor, først som vikar deretter fra 1974 som fast, i lærestolen etter Sven Lindman, som også hadde vært hans veileder. I to perioder, 1975-1978 og 1986-1987, var Anckar dekanus ved Det økonomisk-statsvitenskapelige fakultet. Fra 1994 var Anckar gjesteprofessor ved Mittuniversitetet i Sverige. Anckar har vært særlig aktiv i nordisk statsvitenskap og har i den forbindelse sittet i styret for Nordic Political Science Association (NOPSA). I årene 1984-1987 var han foreningens formann.

Anckar har i sin forskning vist interesse for et bredt spekter av felt innen statsvitenskap, inkludert fagfeltet sammenlignende politikk, med et empirisk nedslagsfelt som både omfatter Finland og andre lands politiske systemer. Han var på 1970- og 1980-tallet engasjert i spørsmålet om presidentembetet i Finland. Fra slutten av 1980-tallet dreide han oppmerksomheten mot politisk geografi, da i særdeleshet mot politikk i små øystater. Han gjennomførte i den forbindelse feltstudier i flere små øystater, blant annet i stillehavsområdet. Sammen med den kanadiske forskeren Barry Bartman fra University of Prince Edward Island utførte Anckar i 2000 en studie i forutsetningene for et selvstendig Åland.

Anckar har vært en sentral skikkelse i finsk statsvitenskap generelt og den finlandssvenske del av fagfeltet spesielt og har vært veileder for flere sentrale finlandssvenske forskere, blant ennet Lauri Karvonen og Marie-Louise von Bergmann-Winberg. Dag Anckar er far til professor Carsten Anckar, også han professor i statsvitenskap ved Åbo Akademi.

I 1998 ble Anckar utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet.

Bibliografi
-----------

* *Partiopinioner och utrikespolitik: en studie av partipolitiska pressopinioner kring ett antal händelser i Finlands utrikespolitik 1955-1963* (1971; doktorgradsavhandling)
* *Government and administration: three papers on governmental responsiveness and administrative development* (1977)
* *Prospects for neutrality – the case of Finland* (1982)
* *Folket och presidenten: en författningspolitisk studie* (1984)
* *Sven Lindman: hans vetenskapssyn och vetenskapliga gärning* (1986)
* *Rationality and legitimacy: essays on political theory* (1988)
* *Politics and geography: contributions to an interface* (1997)
* *Ett ramverk för ett självständigt Åland* (2000) (med Barry Bartmann)
* *Politik i lilleputtar: mikrostater i komparativ belysning* (2004)

Referanser
----------

1. ↑   oppført som Dag Anckar, uppslagsverket.fi[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC
 |
DS «Medic» i Jubilee-klassen.
**Jubilee-klassen** var en klasse av passasjerdampere bygget ved verftet Harland and Wolff i Belfast i perioden 1899–1901. Totalt ble det bygget fem skip på om lag 12 500 brt, alle for White Star Lines nye linjerute mellom England og Australia.

Da White Star åpnet rute mellom Liverpool og Sydney i 1899, kontraherte de tre skip som skulle trafikkere ruten: «Afric», «Medic» og «Persic». Alle skipene hadde en tonnasje i underkant av 12 000 brt, hadde enkel skorstein og plass til 320 passasjerer på tredje klasse. Disse skipene ble sjøsatt i løpet av det siste året i det nittende århundre og ble derfor betegnet Jubilee-klassen til ære for det kommende århundreskiftet.

Ruten viste seg raskt populær, mye på grunn av stor innvandring til Australia. White Star bestemte seg derfor for å bestille ytterligere to skip i denne klassen, dog noe lengre. Det første av disse var «Runic», som ble sjøsatt 25. oktober 1900. Det andre, og størst i klassen, var «Suevic», på 12 531 brt. «Runic» og «Suevic» hadde en rekke mindre endringer i designet, de mest iøynefallende var det forlengede akterdekket (*poop deck*) og flyttingen av broa nærmere baugen. Disse to skipene hadde plass til 400 passasjerer og hadde syv lasterom, hvorav enkelte med kjøling.

«Medic», «Runic» og «Suevic» ble alle solgt mellom 1928 og 1930 og ombygd til flytende hvalkokerier for fangst i Sørishavet. «Afric» ble senket av en tysk ubåt under første verdenskrig mens «Persic» ble hugget i 1927.

Referanser
----------

1. ↑  ««Suevic»». Great Ocean Liners.com. Arkivert fra originalen 10. oktober 2009. Besøkt 12. april 2009.
2. ↑  Miramar Ship Index
***Jubalong*** er en norsk barneserie som gikk på NRK1 fra 2006 til 2008. Serien var et magasinprogram for barn mellom tre og åtte år og handlet om en utradisjonell familie der et av medlemmene var født som dukke. Familien pleide å lagde Barne-tv-show hjemme i stuen, og i sofaen satt naboer, venner og slektninger. Rammen var en sit-com med skuespillere i rollene som familiemedlemmene. Det inneholdt sang, konkurranser – og videoinnslag, men der så man stort sett barn og voksne fra den virkelige verden.

Skaperne hentet kunnskap til serien fra barnepsykiatere, humorister og medie- og barneforskere. I tillegg til at programmet skulle være morsomt, ønsket programskaperne også at serien skulle speile barnas sine familiære relasjoner. Serien ble sendt på lørdager kl 18:00 og tok over sendeflaten til *Barnas supershow*.

En CD-plate med sanger fra serien ble utgitt i 2008.

Bakgrunn til familien
---------------------

Rebekka ble født som dukke, og synes var litt vanskelig å være annerledes. Derfor kompenserte hun med å være ganske bråkete og frekk. Foreldrene til Rebekka, Mette og Gøran, hadde flyttet fra hverandre, og nå bodde Rebekka og broren Espen halvparten av tiden sammen med Gøran og hans nye kone. Hun het Tove og hadde datteren Kamilla. I tillegg hendte det at fetter Petter og kusine Trine kom på besøk. Den andre halvparten av tiden bor de hos mamma Mette i huset ved siden av. Hun kommer ofte på besøk hos Gøran og Tove.

Roller i serien
---------------

* Siw Anita Andersen — Mette
* Herman Bostad — Espen
* Oda Bråthen — Kamilla
* Liv Gulbrandsen — Rebekka
* Lene Kongsvik Johansen — Tove
* Nikis Theophilakis — Gøran
* Enya Sønsteby — Statist/Prinsessen som ingen kunne målbinde
* Karishma Sharma — Selma

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Ny barnesatsing i høst». *arkiv.nrk.no*. 2006. Besøkt 29. september 2016.
2. ↑  «Jubalong | NRK Butikken». *www.nrkbutikken.no*. Arkivert fra originalen 1. oktober 2016. Besøkt 29. september 2016.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |
**Krzysztof Urbanski** (født 1982) er en polsk dirigent. Han gikk ut fra Fryderyk Chopin musikkonservatorium i 2007. I perioden 2007-2009 var han assisterende dirigent ved Filharmonia Narodowa.

Urbanski var sjefsdirigent for Trondheim Symfoniorkester i tiden 2010 - 2017 og ble i 2017 utnevnt til orkestrets æres-gjestedirigent, siden 2011 har han vært kunstnerisk leder for Indianapolis Symphony Orchestra.

Hans engasjementer har inkludert konserter med NDR Sinfonieorchester Hamburg/Elbphilarmonie hvor han er 1. gjestedirigent siden 2016, SWR Sinfonieorchester Stuttgart, Philharmonia Orchestra, Frankfurt Radio Symphony, MDR Sinfonieorchester Leipzig, Bamberger Symphoniker, Deutsches Symphonie-Orchester Berlin, Berlin Philharmoniker, New York Symphony Orchestra, Tokyo Symphony, Osaka Philarmonic, Royal Philharmonic Stockholm, Oslo Filharmoniske Orkester, Finlands Radio Symphonorkester, Nederland Radio Philharmonic, WDR Sinfonieorchester Köln og Göteborg Symfoniorkester. 

I juni 2015 mottok Urbański den prestisjetunge Leonard Bernstein-prisen under Schleswig-Holstein Musikfestival. Det er første gang en dirigent har mottatt denne denne prisen.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 1035442124, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   MAK, oppført som Krzysztof Urbański, PLWABN-ID 9810628955205606[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) Krzysztof Urbanski på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Krzysztof Urbanski på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Krzysztof Urbanski på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Krzysztof Urbanski på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) Urbanski – biografi

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
*Ben-my-Chree* på veg inn i havnen i Douglas.
Det historiske skipet *Mona's Queen* (4) i 1961.
**Isle of Man Steam Packet Company** (mansk: *Sheshaght Phaggad Bree Ellan Vannin*) er det eldste kontinuerlig operative ferge- og passasjererselskap i verden, og feiret sitt 175-årsjubileum i 2005.

Selskapet frakter gods, passasjerer og motorfartøyer mellom havnene i Douglas og fire havner i Storbritannia og Irland. Steam Packet Company er eid av Macquarie Bank, en investeringsbank i Australia.

Selskapet startet på Man, som navnet antyder, i 1830 ettersom Man på det tidspunkt hadde en meget uregelmessig skipstrafikk og kunne være isolert i ukevis. Folket på Man følte at det var vesentlig at de hadde deres egen dedikerte trafikktjeneste. Et møte i Douglas i 1829 ble det dannet en komite som utredet kostnadene av et dampskip. Den 30. juni 1830 ble selskapet *Isle of Man Steam Packet Company* dannet da et nytt skip, *Mona’s Isle*, ble bygget for en kostnad av 7 250 pund, og seilte fra Douglas til Liverpool på sin første tur. Siden da har selskapet forsøkt å holde på sine prinsipper om å tjene Man og dets folk med dedikert og pålitelige tjenester.

Nåværende ruter
---------------

Steam Packet Company opererer følgende ruter:

* Douglas – Heysham: helårig
* Douglas – Liverpool: mars til november
* Douglas – Birkenhead: november til mars
* Douglas – Dublin: Påske til september & jula
* Douglas – Belfast: Påske til september

Dagens flåte
------------

* *Ben-my-Chree* [VI], bygget 1998, i trafikk fra 1998
* *Manannan*, bygget 1998, i trafikk fra 2009
* *Snaefell* [VI], bygget 1991, i trafikk fra 1994

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Isle of Man Steam Packet Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Marine Accident Investigation Branch: report into the *Sea Express 1* & *Alaska Rainbow* collision, ulykkesrapport (September 2007)
* Picture postcards of Steam Packet vessels from 1830 to the present day, bilder fra selskapets skip fra 1830 og fram til i dag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN
 |
Slottet
**Krzyżowa** (tysk: *Kreisau*, eldre stavemåte *Creisau*) er en landsby med omkring 200 innbyggere i sørvestre Polen,10 kilometer øst for byenn Świdnica. Administrativt tilhører stedet Świdnica landkommune i distriktet Powiat świdnicki i det nederschlesiske vojvodskap.

Her ligger det et 1700-tallsslott som har tilhørt slekten von Moltke. Kreisaukretsen, en tysk antinazistisk motstandsbevegelse under andre verdenskrig, har sitt navn etter stedet.

Historie
--------

Slottet ble ervervet sent på 1800-tallet av den pensjonerte feltmarskalk Helmuth von Moltke den eldre. Hans slektning Helmuth James von Moltke (1907-1945), en av de ledende innen Kreisaukretsen, anordnet i *Berghaus* tre hemmelige møter 1942-1943 der de la planer for en demokratisk maktovertagelse etter Hitlers død.

Kreisau var i november 1989 åsted for en tysk-polsk forsoningsseremoni, i nærvær av regjeringssjefene Helmut Kohl og Tadeusz Mazowiecki. I Krzyżowa finnes det siden 1998 en stiftelse for europeisk ungdomsutveksling.

Referanser
----------

Kilder
------

* *Erinnerungen an Kreisau 1930–1945*. 1997. ISBN 3-406-42653-0.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Krzyżowa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Norges flagg |
| Bryting menn |
| Norgesmesterskap |
| Gull | NM 1937 |  Lett Tungvekt  |
| Gull | NM 1947 |  Tungvekt  |
| Bronse | NM 1954 |  Tungvekt  |

**Rolf Syvertsen** (født 15. juli 1915 i Holmestrand, død 15. juli 2007) var en norsk politimann, vaktmester, fotballspiller, politiker, kroppsøvingslærer og Holmestrands første kongepokalvinner i bryting. 

I 1932 fikk han arbeid som metalltrykker på bedriften Høyang. Under krigen var han nestleder i Milorg og aktiv motstandsbevegelsen. I 1945, etter krigen, gikk han inn i politiet, der han ble i 30 år. Han arbeidet ekstra som vaktmester i Holmestrand og Botne Sparebank. Etter at Holmestrand og Botne ble slått sammen, ble Syvertsen aktiv lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. 

Som idrettsutøver var Syvertsen aktiv innen fotball og bryting for Holmestrand Idrettsforening. Det var i brytesporten han nådde lengst. Han ble norsk juniormester i 1935 og 1936 og sikret seg også NM-tittelen både i 1937 (lett tungvekt) og i tungvektsklassen for senior i 1947, hvorpå han ble belønnet med kongepokalen. Han tok også en NM-bronse i 1954 i tungvekt, men da for Nykirke IF.

På fotballbanen var han med å vinne et par kretsmesterskap, som junior. Det var som fotballspiller fikk han tilnavnet «Jompa», et navn som hang ved ham resten av livet. 

I 1996 ble Rolf Syvertsen tildelt Holmestrand kommunes kulturpris.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Brustad, Arne, red. (1952). «Holmestrand Idrettsforening – Rolf Syvertsen». *Aktive fotballspillere. B. 1*. Oslo: Idrettsforlaget. s. 672.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert utgave på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]

Kilder
------

* Rolf Syvertsen død[*død lenke*] på tb.no

Eksterne lenker
---------------

* «Navn: Syvertsen Rolf». Norges Bryteforbund : Brytedatabase – NM-medaljer og utmerkelser.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni
 |
«Frida» har flere betydninger.

***Frida*** er en Oscar-vinnende biografisk dramafilm fra 2002 om livet til den meksikanske kunstneren Frida Kahlo.

Handling
--------

I 1922 lider Frida Kahlo etter en traumatisk ulykke i en alder av 18 år, ombord på en buss etter at den kolliderer med en bil. Skadene hun pådrar seg, plager henne resten av livet. For å hjelpe henne gjennom en rekonvalesens, skaffer faren henne et lerret til å male på. Hun gjenvinner etter hver muligheten til å gå ved hjelp av en stokk, og Frida besøker maler Diego Rivera og ønsker at han vurderer maleriene hennes. Rivera forelsker seg i Kahlo og hennes arbeid, og de begynner et dysfunksjonelt forhold.

Rivera frir til Kahlo, men gjennom hele ekteskapet har Rivera affærer med en rekke kvinner. Den bifile Kahlo har både mannlige og kvinnelige elskere, samt en affære med samme kvinne som Rivera. Paret reiser til New York City i 1934, slik at Rivera kan male på oppdrag fra Rockefeller-familien ved Rockefeller Center. I USA, opplever Kahlo en spontanabort, og reiser til Mexico for morens begravelse. Rivera nekter å forandre på arbeidet etter ordre fra Nelson Rockefeller, og hele maleriet blir ødelagt.

Paret vender deretter tilbake til Mexico. Kahlos søster Cristina flytter inn hos dem for å begynne som Riveras assistent. Kort tid senere oppdager Kahlo at Rivera og Cristina har en affære. Hun forlater ham, og sliter med alkoholisme etter å ha flyttet tilbake til familiens hjem. Paret gjenforenes under en feiring av de dødes dag hvor Rivera ber henne ta imot Leon Trotsky, som har fått politisk asyl i Mexico. Under en ekskursjon til Teotihuacan uttrykker Trotsky sin kjærlighet til Kahlos arbeid, og de begynner en affære. Men snart får kona til Trotsky høre om forholdet. Kahlo reiser til Paris etter at Diego innser at hun var utro mot ham sammen med Trotsky.

Skuespillere
------------

* Salma Hayek – *Frida Kahlo*
* Alfred Molina – *Diego Rivera*
* Geoffrey Rush – *Leon Trotsky*
* Mía Maestro – *Cristina Kahlo*
* Ashley Judd – *Tina Modotti*
* Antonio Banderas – *David Alfaro Siqueiros*
* Edward Norton – *Nelson Rockefeller*
* Diego Luna – *Alejandro Gonzalez Arias*

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (en) *Frida* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Frida* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Frida* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) *Frida* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Frida* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Frida* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Frida* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Frida* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Frida* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Frida* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Frigyes Mezey-Wiesner** (født 26. september 1887, død 22. mars 1938 i Budapest) var en ungarsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Wiesner vant en olympisk bronsemedalje under OL 1908 i London, han var med på det ungarske laget som kom på tredjeplass i den olympiske stafetten, bak USA og Tyskland. De to første etappene var på 200 meter siden en etappe på 400 meter og siste etappen var 800 meter. Pál Simon løp første etappe og siden Wiesner, József Nagy og Ödön Bodor på fjerde og siste etappe. De fikk tiden 3.32,5 et tiendedels sekund bak Tyskland og 3,1 sekund svakere tid enn gullvinnerne fra USA. 

Wiesner deltok også på 100-, 200- og 400 meter individuelt men klarte ikke å kvalifisere seg for finalene.

OL-medaljer
-----------

* 1908 Storbritannias flagg London - Bronse Bronse i friidrett, olympisk stafett Ungarns flagg Ungarn

Eksterne lenker
---------------

* (en) Frigyes Wiesner – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Frigyes Wiesner – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Frigyes Wiesner – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Frigyes Wiesner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (hu) Frigyes Wiesner – Ungarns olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*For isbregrotten i Trollheimen, se Speilsalen isbregrotte.*
*For den tidligere gymsalen på Hauketo skole, se Hauketo skole.*
Speilsalen
Store speil i hele rommet
Det tyske rike proklameres i 1871

**Speilsalen** (fransk: *Galerie des Glaces*) er et stort rom i Versaillespalasset. Det regnes som en av de største attraksjonene ved slottet.

Beskrivelse
-----------

Arbeidene med salen ble påbegynt i 1678, da slottet fikk sin rolle som offisiell residens for Ludvig XIV, og ble fullført i 1684. Det finnes mange referanser til salen i Marie Antoinettes dagbøker.

Speilsalen ligger i palassets første etasje. Den er 73 meter lang, 10,5 meter bred og 12,3 meter høy. Den inneholder 357 speil. Ved siden av speilsalen ligger Krigshallen ( *salon de la Guerre*) på nordsiden og Fredssalen (*salon de la Paix*) på sydsiden. Sytten vinduer åpner seg mot hagen og møter sytten søyler med speil. Speilene var av en for sin tid uvanlig størrelse og ble laget av Saint-Gobain, et Paris-firma, som fremdeles er virksomt. 

Etter at Nijmegenavtalen var underskrevet i 1678, beordret Ludvig XIV, som da var på høyden av sin regjeringstid, at taket skulle bemales med vitnesbyrd om hans suksesser. Arbeidene ble utført av Le Brun. Taket ble utført med 30 motiv, omkranset av stukkatur. Kongen fremtrer i skikkelse av en romersk keiser, som dyktig riksstyrer og som seierrik hærfører.

Politisk betydning
------------------

Det var i denne hallen at det tyske keiserdømme ble kunngjort den 18. januar 1871, etter Frankrikes nederlag i den fransk-tyske krig. Det var også her at Versaillestraktaten ble underskrevet i 1919. Traktaten fastslo at Tyskland bar ansvaret for den første verdenskrig.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Friherrefjella** er et 16 km langt og 8 km bredt fjellområde i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Det ligger sør for den innerste delen av Van Keulenfjorden, mellom Penckbreen i vest og Zawadzkibreen/Nathorstbreen i sør og øst. De fleste fjelltoppene har egne navn: Basilikarabbane, Basilika, Kapellet, Zillerberget, Sukkertoppen, Valken, Sotryggen, Aksla, Pagoden, Lappkota, Skiltoppen, Suessberget, Armfjellet, Neumayerberget, Aurkollen og Langryggen med Langryggsåta. Det høyeste av fjellene i Friherrefjella er Neumayerberget på 935 meter over havet.

Navnet kommer av friherre, i dette tilfelle den svenske geologen og utforskeren Baron Gerard Jakob De Geer, som deltok på en rekke Spitsbergenekspedisjoner fra 1882 til 1910.

Referanser
----------

1. ↑  Friherrefjella *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt
2. ↑  De Geerfjellet *Stadnamn i norske polarområde*, Norsk polarinstitutt

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Speilsmyger** (*Heteropterus morpheus*) er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae). Denne mellomeuropeiske arten finnes ikke i Norge, men er funnet noen få ganger i Danmark. Den hadde inntil nylig en isolert bestand på Jersey i Den engelske kanal, der den etter alt å dømme ble innført med høy til hester under den tyske okkupasjonen av øya under andre verdenskrig. Den er den eneste arten i slekten *Heteropterus*.

Utseende
--------

 Oversiden
En middelsstor (vingespenn 32 -38 mm) sommerfugl, ganske stor til smyger å være. Oversiden er mørkebrun med et par små, hvite flekker på forvingen, bakvingens underside er gul med store, firkantede, hvite flekker kantet med brunt. Dette skiller den fra alle andre europeiske smygere.

Levevis
-------

Speilsmygeren flyr med en hoppende flukt i juni – juli. Larvene lever på forskjellig slags gress. Den er en europeisk art med en to-delt utbredelse: en vestlig del med senter i det vestlige Frankrike og en østlig del som stort sett omfatter området fra den gamle grensen mellom Øst- og Vest-Tyskland østover til Russlands vestgrense og sørover til Svartehavet.

Litteratur
----------

* Eliasson, C.U. Ryrholm, N. Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7

Eksterne lenker
---------------

* (en) *speilsmyger* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *speilsmyger* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (sv) *speilsmyger* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *speilsmyger* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *speilsmyger* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Heteropterus morpheus* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Heteropterus morpheus* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Heteropterus morpheus* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Skihopper med Kongsbergknekk i Geising, DDR i 1952.  
Foto: Deutsche Fotothek / Roger og Renate Rössing
**Kongsbergknekk** var en stil innen skihopping som ble utviklet på Kongsberg på begynnelsen av 1920-tallet av Jacob Tullin Thams og Sigmund Ruud. De begynte å hoppe mer framoverlent enn tidligere, men med en karakteristisk knekk i hoften. Armene holdt de ut til siden eller framover. Kongsbergknekken var den dominerende hoppstilen fram til finnestilen med strak kropp overtok på 1950-tallet.

Den hopperen som kanskje særlig var kjent for Kongsbergknekken var Birger Ruud. Andre kjente hoppere med denne stilen var Kaare Walberg, Alf Andersen og Sven Selånger. Også Karl Hovelsen, som bodde i USA fra 1905 til 1922 og ble en pioner for skisporten der, hoppet med knekk i hoften. Sepp Bradl brukte Kongsbergknekk da han i 1936 var den første som hoppet over 100 meter.

Hoppnormen ble ikke tilpasset Kongsbergknekken (med svak bøyning i hoften) før i 1936. Fra 1918 og fram til da hadde normens ideal vært å hoppe med strak kropp eller med opptrekk.

Referanser
----------

1. ↑  Aftenposten: Slik hoppet de før (s. 27, 21. mars 1987, arkivert hos Retriever Norge)

Kilder
------

* Olympic.org: Ski jumping - History
* Arne Thoresen: *Lengst gjennom lufta*. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 68 og 69
**Marc Singer** (født 29. januar 1948 i Vancouver, Britisk Columbia) er en canadiskfødt amerikansk skuespiller.

Singer ble født i en familie av musikere. Hans far, Jacques Singer, var en symfoni-dirigent, og hans moren, Leslie, var en konsert-pianist. Singers søster, Lori Singer, er også skuespiller og spilte blant annet rollen som Ariel i filmen Footloose. Marc vokste opp i Texas, USA. Singer er gift med skuespillerinnen Haunani Minnesota. Singer er mest kjent for sine roller i BeastMaster-filmserien og som karakteren Mike Donovan i den originale TV-serien V fra 1984 og senere i oppfølgeren V: The Final Battle, og i TV-serien V: The Series. Singer har vært gjesteskuespiller i flere TV-serier, blant annet Dallas, The Twilight Zone, The Hitchhikers, Murder, She Wrote, The Young and the Restless, The Ray Bradbury Theater og Highlander: The Series. Singer var samtidig aktiv på teater og opptrådte i flere teater-oppsetninger.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Marc Singer på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) Marc Singer i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (da) Marc Singer på Filmdatabasen Rediger på Wikidata

* (fr) Marc Singer på Allociné Rediger på Wikidata

* (en) Marc Singer på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) Marc Singer hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) Marc Singer hos The Movie Database Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE **·** MusicBrainz
 |
Speilreflekskamera
Olympus OM-2
Et **speilreflekskamera** er et kamera som bruker et flyttbart speil mellom lukkeren og linsen som overfører bildet til en *mattskive*. Dette bildet kan sees i søkeren, og gir et relativt nøyaktig bilde i søkeren av hva som vil bli det bildet filmen eller bildesensoren vil «se» når utløseren trykkes ned. I motsetning til et kompaktkamera, der bildet man ser i søkeren vil avvike mer fra bildet man tar.

Billedsensoren i et digitalt speilreflekskamera er som regel større enn i et digitalt kompaktkamera. Dette gir mindre billedstøy, bedre dybdeskarphet og høyere lysfølsomhet.

Sidesnittet på høyre side viser de optiske komponentene av et speilreflekskamera. Lyset går gjennom objektivlinsen **(1)**, blir reflektert av speilet **(2)** og blir projisert på mattskiven **(5)**. Ved hjelp av refleksjon gjennom **(6)** og **(7)** blir bildet vist for søkeren **(8)**. Når utløseren trykkes ned blir speilet flyttet i pilens retning, og lukkeren **(3)** åpnes, og bildet projiseres på filmen eller bildesensoren **(4)** på samme måte som i søkeren.

Den engelske forkortelsen SLR (single-lens reflex) blir ofte brukt for å benevne et speilreflekskamera. Likeledes brukes DSLR for digitale speilreflekskamera.

Portal: Kunst

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN
 |
Kirkjubøargarður til venstre.  Foto: Erik Christensen 
En **kongsbonde** er på Færøyene en bonde som leier og driver statlig eid jord, såkalt **kongsjord** (på færøysk *kongsjørð* [kɔŋsːjøɹ]).

Stort sett er kongsjord den jorden som var i den katolske kirkes eie inntil reformasjonen i 1538, og som deretter kom i kongens eie. Dette omfatter mer enn halvparten av Færøyenes areal. I dag tilhører kongsjorden det færøyske landsstyret, som statseiendom. 

Kongsjord må forstås som en motsetning til privat eid odelsjord. Mens odelsjorden normalt ble delt mellom alle arvinger og derfor ble desimert inntil det uutnyttbare, forble kongsjorden udelt. Kongsbondens arvinger har gjennom tradisjon utstrakt rett til å arve leiekontrakten, og kongsbondeslektene har derfor ofte de beste forholdene for drivverdige enheter og en arverett som i noen henseende tilsvarer privat eiendom. 

Den største kongsgården på øyene er Kirkjubøargarður i Kirkjubøur. Den nåværende kongsbonden Patursson, som er en etterkommeren etter forfatteren og politikeren Jóannes Patursson er 18. generasjon på gården. En annen kjent kongsgård ligger på øya Koltur, hvor en annen Patursson bor alene med kone og dyr.

Referanser
----------

1. ↑  (no) Kongsbonde i Store norske leksikon
2. ↑  Kongsbonde; denstoredanske.dk
3. ↑  (no) Kongsbonde i *Det Norske Akademis ordbok*

  

Portal: Færøyene

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
***Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker*** (også kjent som bare *The Toy Maker*) er en amerikansk skrekkfilm fra 1991. Regissør var Martin Kitrosser. Filmen er en oppfølger til *Silent Night, Deadly Night 3: Better Watch Out!* fra 1989 og *Silent Night, Deadly Night 4: Initiation fra 1990*.

Handling
--------

Sent en kveld i desember] hører en ung gutt ved navn Derek Quinn at utgangsdøren ringer. Han oppdager deretter en julegave adressert til ham, som ligger på verandaen. Men faren hans Tom sender sønnen sin til sengs. Men Derek oppdager at hans nysgjerrige far kikker på julegaven. Men gaven forsøker å kvele ham, og Tom sklir og faller i basketaket. Hans kone Sarah oppdager den drepte Tom noen få øyeblikk senere. 

Derek slutter helt å kommunisere med resten av verden etter farens død, og moren tar ham med til en leketøysbutikk som eies av den eldre Joe Petto (spilt av Mickey Rooney) og hans merkelige sønn Pino. Men det viser seg snart at butikken inneholder leker som er designet for å drepe barn som forsøker å leke med dem.

Skuespillere
------------

* William Thorne som Derek Quinn
* Jane Higginson som Sarah Quinn
* Van Quattro som Tom Quinn
* Tracy Fraim som Noah Adams
* Neith Hunter som Kim Levitt
* Conan Yuzna som Lonnie
* Mickey Rooney som Joe Petto
* Brian Bremer som Pino Petto
* Gerry Black som Harold
* Clint Howard som Ricky

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
***Silenced – China’s Great Wall of Censorship*** er en bok skrevet av nordmennene Øystein Alme og Morten Vågen. Boken ble utgitt på forlaget Amaryllis i mai 2006.

Boken forteller om menneskerettigheter, ytringsfrihet og sensur i Kina og Tibet. Pressefrihetsorganisasjonen Reporters Without Borders sier følgende om boka: «this book takes the reader on a fascinating and disturbing trip behind China’s Great Wall of Censorship. It also tells the story of Voice of Tibet, the radio station China couldn’t silence.»

Ifølge forlagssentralens informasjonstjenester handler boken om media, sensur og menneskerettigheter i Kina og Tibet. Den forteller om hvordan sensurinstansene opererer i Kina, om hvorfor ikke kinesiske myndigheter tolererer kritiske stemmer, og om hvorfor de i stor grad slipper unna internasjonal fordømmelse. Boken tar for seg de nye utfordringene sensurregimet i Kina står overfor, ikke minst med tanke på ny teknologi og kommunikasjonsmidler som mobiltelefoni og Internett.

Boken har siden kommet ut på flere språk, blant annet på kinesisk og på polsk .

Referanser
----------

1. ↑  Reporters Without Borders hjemmeside
2. ↑  «Forlagssentralens hjemmeside». Arkivert fra originalen 6. september 2016. Besøkt 31. mars 2021.

Portal: Litteratur
**Tonsåsen** er en bygd og et skogsområde mellom Bagn, Bjørgo og Bruflat. Bygda ligger delvis i kommunene Etnedal og Sør-Aurdal. Tidligere var det egen jernbanestasjon på den nå nedlagte Valdresbanen, Tonsåsen stasjon. Gjennom mange år var det behandling av tuberkulosepasienter på Tonsåsen sanatorium.

Under den andre verdenskrig
---------------------------

Tonsåsen sanatorium, rundt 1890 Foto: Carl Curman 
Under angrepet på Norge i 1940 var det harde kamper i bygda mellom Valdresgruppen og Gruppe Adlhoch. De tyske styrkene sto fast i en norsk sperrestilling ved Tonsåsen sanatorium ved Madslangrud og sendte et kompani i en omgående bevegelse over Leirskogen for å gå rundt de norske styrker som hadde trukket seg tilbake fra Høljarast. Disse støtte så på norske styrker i kampen ved Breidablikk.

Senere bygde de tyske styrkene opp en stor lytte og peilestasjon i bygda, eller en *radarstasjon*, stasjonen «Trauerweide». Dette bestod av to FuMo 214 «Würzburg-Riese» benevnt *Würzburg Riese 1* som stod på 60°51′44″N 09°35′43″Ø og *Würzburg Riese 2* på 60°51′47″N 09°36′03″Ø, og ett Freya gerät kalt *Freya* som stod på 60°50′47″N 09°37′03″Ø. Fundamentene for *Würzburg Riese* 1 og 2 kan ses på høyden rett øst for *Os Gjestegård* og på en høyde et par hundre meter lengre øst. Fundamenter for *Freya* brukes som portstolper i innkjørselen rett vest for gjestegården. Kun få kilometer unna bygde de norske hjemmestyrkene opp Breiesleiren, en illegal radiostasjon for kontakt med England og transittleir for folk som hadde gått i dekning. Radiostasjonen ble aldri peilet av tyskerne. Noen mil unna, i Base ELG inne i Vassfaret, var det et radiofyr for flygninger fra England. Heller ikke dette ble peilet, muligens på grunn av problemene radaren skapte for de som opererte mobile peileanlegg.

Referanser
----------

1. ↑  «Radar sites in Norway 1940-45». *www.nuav.net*. Besøkt 8. februar 2016.
2. ↑  *Beretningen om Breiesleiren*. [Etnedal]: Etnedal historielag. 1994.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
Stabelavløping
Stabelavløping av «Finlandia»
**Stabelavløpningen** er navnet på seremoniellet knyttet til å sjøsette et skip.

Historisk ble skip bygd på et sted hvor det befant seg en bedding. Denne var ofte i friluft, men kunne også være under tak i strandkanten. Kjølen ble lagt i en renne som skrådde mot og ned i sjøen, og skroget ble bygget og utstyrt så langt det lot seg gjøre før det skulle ut i vannet. Renna ble da smurt med grønnsåpe eller annet glatt materiale.

Dagen for stabelavløpning ble skroget utstyrt med flagg og lignende pynt, der kunne være musikk og i det hele ble nabolaget feststemt før der kanskje ble holdt en tale eller to. Så kom tiden for å kappe festet. (Skroget var forsvarlig belagt med lange trosser for at det ikke skulle reke for langt.) Oftest gikk det greit, og skroget kom seg vel ut og fløt som det skulle uten større lekkasjer. En sjelden gang kunne det gå riktig ille, og overtunge skrog kunne kapseise. Seremonien kunne fortsette med dåp av det nye skipet.

I dag blir mange av de største skipsskrogene bygd i seksjoner som etterhvert blir samlet og satt sammen på ett sted. Store skrog kan også bli sjøsatt med bredsiden til. Stabelavløpning blir dermed en affære som gjerne sløyfes, mens skipet blir døpt når det er driftsklart for rederen.

Avledet uttrykk
---------------

Fra sitt maritime opphav brukes uttrykket «gå av stabelen» i betydningen finne sted / foregå / bli arrangert i en rekke sammenhenger der skip, båter og vann ikke er involvert. På Wikipedia på norsk finnes uttrykket i artikler om for eksempel skirenn og boksekamper - altså begivenheter som foregår med fast grunn under føttene og som har lite med skipsbygging og sjøsetting å gjøre.
**Tonsen kirke** er en arbeidskirke som ble oppført i 1961 på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo etter tegninger av arkitektene Georg Greve og Geir Grung. Kirken ligger ved Trondheimsveien med utsikt over Sinsen. Den har rektangulær grunnplan under et asymmetrisk saltak, og et tårn er bygget inntil ved vestre hjørne. Ytterveggene er kledd med tegl og skifer. Kirken har 400 sitteplasser i hovedrommet og 200 i en tilstøtende sal. Fondveggen har et veggmaleri fra 1963 av Kåre Jonsborg. I våpenhuset er et vindu med glassmaleri av Bernhard Greve. Motivet er Jesus stående over et kors.

I kirkens kjeller ligger kontorer for Tonsen menighet og Nordre Aker prosti. Kjelleren er også tilholdssted for speiderbevegelsen. 7. Oslo Kanaljene, en avdeling i Oslospeiderne som tilhører Norges speiderforbund, har sine møtelokaler her.

Eksterne lenker
---------------

* (no) «Tonsen kirke». *Kirkesøk*. Den norske kirke.

Galleri
-------

* Tonsen kirke - inngangsparti  Foto: C. Hill, 2007*Tonsen kirke - inngangsparti*  Foto: C. Hill, 2007
* Tonsen kirke - kirkespir  Foto: C. Hill, 2007*Tonsen kirke - kirkespir*  Foto: C. Hill, 2007
* Tonsen kirke - vindu med blyglassbilde  Foto: C. Hill, 2007*Tonsen kirke - vindu med blyglassbilde*  Foto: C. Hill, 2007

| * v
* d
* r
Kirker i Groruddalen prosti |
| --- |
| Ellingsrud **·** Fossum **·** Furuset **·** Grorud **·** Haugerud **·** Høybråten **·** Romsås **·** Rødtvet **·** Stovner **·** Tonsen **·** Østre Aker |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** GeoNames **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
«Kan du inte tala?». Fra Gustavsbergs porslinsfabrik.
**Kan du inte tala?** er en berømt figur, produsert av Gustavsbergs porslinsfabrik i perioden 1882–1925.

Figuren forestiller en liten gutt som har øyekontakt med en stor hund, og retter spørsmålet til den.

Figuren ble laget i parian-porselen (også kalt carraraporselen), som er en spesiell finkornet, gulaktig type biscuit-porselen som inneholder mer feltspat, og som ofte likner marmor fra Paros. Typisk størrelse: Lengde=267mm, bredde=177mm, høyde=166mm, vekt=1627g.

Det hevdes at den opprinnelige originalskulpturen ble laget i terrakotta av prinsesse Eugénie av Sverige og Norge på 1860-tallet, men dette bestrides av andre.

Motivet er også benyttet både til malerier og fotografier, og avstøpninger eller avbildninger av motivet var vanlig i mange norske og svenske hjem.

Det finnes en mengde ulike kopier og etterligninger.

Galleri
-------

* Veggbilde (norsk tekst).Veggbilde (norsk tekst).
* Gipskopi av skulpturen (versjon 1)Gipskopi av skulpturen (versjon 1)
* Gipskopi av skulpturen (versjon 2)Gipskopi av skulpturen (versjon 2)

Kilder
------

* Eugénie Bernadotte på Historiesajten.se
* Gyldendal store konversasjonsleksikon, 2. utgave, 1965.
* Artikkel som bestrider opprinnelsen
**Tromberget** (umesamisk: *Gåbdiesbákttie*, lulesamisk: *Goabdesbákte*) er et fjell på grensen mellom Rana kommune i Nordland fylke og Arjeplog kommune i Norrbottens län, Sverige. Fjellet befinner seg på sør- og vestsiden av Randalselva, som på umesamisk kalles Rándáljuhka. Tromberget har to topper. Den høyeste ligger på svensk side av grensen og har høyden 1 223 meter over havet. På norsk side av grensen ligger en lavere topp med høyden 1 213 moh. Mellom de to toppene ligger riksrøys 226 som markerer grensen mellom de to landene.

*Goabdes* er navnet på den samiske runebommen, som ble benyttet av samiske noaider. Dette navnet gjenfinnes også i det sammensatte navnet *Goabdesjåhkå*, som er det lulesamiske navnet på Randalselva ovenfor Randalsvollen.

Referanser
----------

1. 1 2  «Gåbdiesbákttie». Lantmäteriet. Besøkt 19. januar 2017.
2. ↑  BD15 Nasafjället, Fjällkartan 1:100 000, Lantmäteriet, Gävle 2012
3. ↑  «Tromberget, Goabdesbákte». *Faktaark*. Kartverket. Besøkt 19. januar 2017.
4. ↑  Tromberget på Norgeskart.no fra Statens kartverk
5. ↑  Anders Kintel: Lulesamisk-norsk ordbok, Sametinget, 2012

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
***Julehilsen fra Flekkefjord*** er et tidsskrift som har kommet ut før jul hvert år siden 1939, og som inneholder redaksjonelt stoff og annonser med tilknytning til Flekkefjord.

Forsiden er tradisjonelt formet med tittel og byvåpen øverst, og et foto eller tegning med motiv fra byen som eneste dekorasjon. Bladet har vært kontinuerlig redigert av medlemmer av samme familie. Det ble etablert av Morten Ringard, og da han døde i 1973 overtok enken Tua Ringard redaktøransvaret. Etter hennes død i 1992 ble sønnen Sverre Ringard redaktør.

Innholdet er artikler av varierende karakter, fra veldokumentert historie fra by og omegn, til mere løse minner og betraktninger av interesse for både hjemmeboende og utflyttede flekkefjæringer, ispedd historiske bilder og tegninger av lokale knipsere, fotografer og tegnere.

Referanser
----------

1. 1 2 3  Munksgaard, Kristen (21. november 2022). «Julehilsen er i sin 83. årgang – og redaktøren runder selv snart 80». *Avisen Agder* **(norsk)**. Besøkt 1. april 2023. «Det var Sverres far, Morten Ringard, som først gav ut Julehilsen fra Flekkefjord den første krigsjulen. Siden har heftet kommet, trofast hvert eneste år. Da Morten Ringard gikk bort i 1973, overtok hans kone Tua, ansvaret for Julehilsen. I 1992 gikk hun bort – og siden er det Sverre som har styrt heftet.»