recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Animal Crossing: Let’s Go to the City*** (kjent i Nord-Amerika som ***Animal Crossing: City Folk***) er et livssimulatorspill utviklet og utgitt av Nintendo for spillkonsollen Wii. Det er det tredje hovedspillet i *Animal Crossing*-serien.

Spilleren inntar rollen som en menneskelig avatar som bor i en landsby befolket av antropomorfe dyr, der man deltar i ulike aktiviteter som å samle inn gjenstander, plante vegetasjon og fange fisk og innsekter. I likhet med andre *Animal Crossing*-titler følger spillet den innebygde klokken og kalenderen i Wii-konsollen, som lar spillet foregå i sanntid og påvirker hvilken tid på døgnet eller årstid som viser seg i spillet. *Let’s Go to the City* brukte Nintendo Wi-Fi Connection til å la spillere besøke hverandres byer over internettet. Det var det første spillet der tilleggsapplikasjonen Wii Speak kunne brukes av spillere til å kommunisere med hverandre.

*Let’s Go to the City* ble introdusert under Electronic Entertainment Expo i 2008. Spillet kom på markedet i Japan og Nord-Amerika i november 2008, og i Europa ble det tilgjengelig i desember 2008. Spillanmelderne var generelt positive til den nye versjonen, og *Let’s Go to the City* er et av de Wii-spillene som har fått høyest salgstall, med 3,38 millioner solgte kopier på verdensbasis ved utgangen av 2009.

Noter
-----

**Type numrering**
1. ↑  Utgitt i Japan som 街へ行こうよ どうぶつの森 (*Machi e Ikō yo Dōbutsu no Mori*, *街へ行こうよ どうぶつの森*).

Referanser
----------

1. ↑  «Animal Crossing i desember». Gamer.no. 8. oktober 2008. Besøkt 1. februar 2021.
2. ↑  «Financial Results Briefing for the Fiscal Year Ended March 2009: Supplementary Information» (PDF). *Financial Results Briefing for the 69th Fiscal Term Ended March 2009*. Nintendo. 8. mai 2009. s. 6. Arkivert (PDF) fra originalen 29. juni 2011. Besøkt 8. mai 2009.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Animal Crossing: Let's Go to the City* hos MobyGames Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: Let's Go to the City* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: Let's Go to the City* hos Internet Game Database Rediger på Wikidata

* (en) *Animal Crossing: Let's Go to the City* hos GameFAQs Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
*Animal Crossing*-spill |
| --- |
| Hovedserie | *Animal Crossing* **·** *Wild World* **·** *Let's Go to the City* **·** *New Leaf* **·** *New Horizons* |  |
| Andre titler | *Plaza* **·** *Happy Home Designer* **·** *Amiibo Festival* **·** *Pocket Camp* |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BNF **·** BNF (data)
 |

Portal: Videospill
**Griffenfeld Grevskab** var Norges annet grevskap opprettet 26. november 1673 da Tønsberg len og amt ble forlenet med Peder Schumacher Griffenfeldt som greve. Fra 1675 kalt **Tønsberg Grevskab**, og inndratt til fordel for kronen i 1676.

Grevskapet strakte seg fra Drammensfjorden i nord til Sandefjord i syd, og omfattet Sem, Stokke, Andebu, Nøtterøy, Borre, Svarstad, Hof, Botne, Våle, Ramnes og Sande hovedsogner med tilhørende annekser. Opprettelsen gav greven myndighet tilsvarende amtmannen i et amt, herunder retten til å utnevne alle sivile og geistlige embetsmenn (herunder fogder og dommere) som skulle tjenestegjøre innenfor grevskapet, og gav store skatte- og avgiftsinntekter fra lenet.

Grevskapets setegård var Sem hovedgård som med tilliggende krongods i Tønsberg og Brunla len ble overdratt fra kong Christian V som stamgods, utstyrt med alle adelige friheter. Sem omfattet på denne tiden, foruten den opprinnelige Sem kongsgård, også flere omkringliggende avlsgårder, husmannsplasser og mindre eiendommer, som tildels tidligere var lagt inn under Sem, dels nå ble tillagt det fra Tønsbergs prostis jordegods.

Grevskapet bestod bare i tre år, i forbindelse med Den Skånske krig falt Griffenfeld i unåde hos kong Christian V, og grevskapet ble 1676 inndratt til kronen. Dette ble 1678 solgt til stattholder Ulrik Frederik Gyldenløve, som allerede var innehaver av Laurvig Grevskab, og dermed ble herre over hele det senere Vestfold fylke. I 1683 solgt videre til feltmarskalk, baron Gustav Wilhelm von Wedel, og fra 3. juni 1684 ble Grevskabet Jarlsberg opprettet.
Gatebilde fra Shanghai i 1920-årene, da *Den grønne bande* var på sitt mest slagkraftige.
Bandelederen Du Yuesheng, bilde fra 1940-årene.
**Den grønne bande** (kinesisk: 青幫, pinyin: *Qīng Bāng*) var en kinesisk triade (kriminell organisasjon) i Shanghai i Kina tidlig på 1900-tallet. Det var et hemmelig samfunn opprinnelig organisert av Fong Toh Tak fra Det sørlige Shaolintempelet, og som på 1900-tallet hadde fått en rekke ledende forretningsfolk blant sine medlemmer. 

Den grønne bande fikk meget av sin maktbase fra kontrollen med opiumshandelen, som lenge var helt lovlig, men som gav banden finansiell styrke til å bygge seg opp og få kontroll med byens gambling og prostitusjon. Bandens samarbeider med interessenter innenfor det franske miljø i byen, i den franske konsesjon, og dens viktigste rival i forbryterverdenen var den røde bande, som holdt seg inne med britiske interesser. Den grønne bande viste seg å være den sterkere – etterhvert fikk banden kontroll over så å si all organisert kriminalitet i hele Shanghai.

Banden ble ofte bedt om å bryte opp fagforeningsmøter og streiker. Banden var også involvert i de kinesiske borgerkriger. Den var ansvarlig for den hvite terror-massaker av rundt 5 000 pro-kommunistiske streikere i Shanghai i april 1927, noe som hadde Kuomintangleder general Chiang Kai-sheks stilltiende støtte. Chiang hadde på et tidligere tidspunkt vært en aktør i banden selv. Han gav bandelederen Du Yuesheng generals rang i nasjonalisthæren etterpå.

Den grønne bande organiserte også en vesentlig del av den finansielle støtte som Chiang Kai-shek trengte. Han var kommet i et nært forhold til banden da han bodde i Shanghai fra 1915 til 1923. Den grønne bande delte sine inntekter fra opiumshandelen med Kuomintang etter at Byrået for bekjempelsen av opium var opprettet.

Referanser
----------

1. ↑  "*For two years (1916–17) he lived in Shanghai, where he apparently belonged to the Green Gang (Qing Bang), a secret society involved in gong fu and financial manipulations.* (*Encyclopædia Britannica* i sin artikkel om Chiang Kai-shek)

Litteratur
----------

* Brian G. Martin: *The Shanghai Green Gang: Politics and Organized Crime, 1919-1937*.
* Frederic Wakeman jr.: *Policing Shanghai, 1927-1937*, Berkeley, 1995.
* Frederic Wakeman jr.: *The Shanghai Badlands: Wartime Terrorism and Urban Crime, 1937-1941*, Cambridge, 1996.
* Frederic Wakeman jr.: «Policing Modern Shanghai», i *China Quarterly* 115 (1988), ss. 408-440.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND
 |
**Den gresk-ortodokse patriark av Antiokia og hele Østen** er en ortodoks patriark og overhodet for den ortodokse kirke i Antiokia. Han er én av fem patriarker som avleder sin tittel fra det oldkirkelige patriarkatet i Antiokia (de fire andre er den maronittisk-katolske, melkittisk-katolske, syrisk-katolske og syrisk-ortodokse).

Hans fulle tittel lyder *patriarken av den store guddommelige by Antiokia, av Syria, Arabia, Kilikia, Iberia, Mesopotamia og hele Østen*. Den nåværende innehaveren av tittelen er Johannes X (siden 2012) med sete i Damaskus.

Historie
--------

Kirken i Antiokia har opplevd en rekke skismer gjennom tidene (i 518, 687, 1098 og 1724), som resulterte i at det i dag er fem kirker som gjør krav på tittelen *patriark av Antiokia*. Linjen som førte frem til det gresk-ortodokse patriarkatet bestod av patriarkene som var lojale mot keiserne og patriarkene av Konstantinopel. I korsfarertiden førte dette til at patriarkene av Antiokia måtte leve i eksil i Konstantinopel fra 1098 til 1276, mens korsfarerne innsatte en latinsk patriark av Antiokia.

Patriarkens sete ble i 1342 flyttet fra Antiokia til Damaskus, der det har ligget siden. Det siste skismet oppstod i 1724, da patriark Kyrillos VI gikk over til katolisismen, som ga opphav til den melkittiske kirke. Patriarken av Konstaninopel innsatte deretter Silvestros som ny ortodoks patriark.

Liste over patriarker
---------------------

For patriarker før 1724 se liste over patriarker av Antiokia.

* Silvestros (1724–1766)
* Filemon (1766–1767)
* Daniel (1767–1791)
* Evthymios (1792–1813)
* Serafim (1813–1823)
* Methodios (1823–1850)
* Hierotheos (1850–1885)
* Gerasimos (1885–1891)
* Spyridon (1891–1898)
* Meletios II (1899–1906)
* Gregor IV (1906–1928)
* Alexander III (1928–1958)
* Theodosios VI (1958–1970)
* Elias IV (1970–1979)
* Ignatios IV (1979–2012)
* Johannes X (2012–)
***Termessa shepherdi***  er en bjørnespinner (Arctiidae).

Utseende
--------

Enkelte arter bjørnespinnere i delgruppen Arctiinae kan kanskje forveksles med andre sommerfugler, kanskje særlig andre arter i gruppen Noctuoidea. Men de kan skilles fra disse ved de to duftkjertlene hunnene har like ved eggleggingsåpningen, helt bakerst på bakkroppen. Samt at mange av artene har en bakkropp i rødt eller orange med mørke flekker. Mens høreorgan (Tympanalorgan) på siden av brystet (metathorax) er felles for gruppen Noctuoidea.

Levevis
-------

*Termessa shepherdi* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der bjørnespinnerens indre og ytre organer endres. I hvilestadiet ligger puppen i en kokong larven har spunnet. Kokongen er ofte delvis gjennomskinnelig spunnet og består også ofte av noe av larvens hårbekledning.

Utbredelse
----------

*Termessa shepherdi* finnes ikke i Norden.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* sommerfugler (Lepidoptera)
	+ gruppe **Apoditrysia**
		- gruppe **storsommerfugler**
			* gruppe / overfamilie **Noctuoidea**
				+ familie **bjørnespinnere** (Arctiidae)
					- delgruppe Arctiinae
						* ***Termessa shepherdi* Newman, 1856**

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Termessa shepherdi* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Termessa shepherdi* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Termessa shepherdi* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* (en) *Termessa shepherdi* – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
| Den gresk-tyrkiske krigen |
| --- |
| Konflikt: Den tyrkiske uavhengighetskrigen |
| Gresk angrep |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | Mai 1919 – oktober 1922 |
| Sted | Vest-Anatolia |
| Resultat | Tyrkisk seier, Lausannetraktaten |

 |
| Stridende parter |
|  Hellas

---

Storbritannias flagg Storbritannia | Det osmanske rikes flagg Tyrkiske revolusjonære

---

Russlands flagg Russland |
| Kommandanter og ledere |
| Leonidas ParaskevopoulosAnastasios PapoulasGeorgios Hatzianestis | Kemal AtatürkFevzi Çakmakİsmet İnönüAli Fuat Cebesoy |
| Styrker |
| 200 000 mann | 208 000 mann (pluss landsbybeboere) |
| Tap |
| 23 500 omkomne  20 820 tatt til fange | 20 540 omkomne  10 000 skadet |
|  |

**Den gresk-tyrkiske krigen 1919–1922** også kalt **krigen i Lilleasia** eller det greske felttoget i den tyrkiske uavhengighetskrigen var en rekke militære hendelser som oppsto under oppdelingen av Det osmanske riket etter den første verdenskrigen mellom mai 1919 og oktober 1922. Krigen ble utkjempet mellom Hellas og styrkene til den tyrkiske nasjonalbevegelsen, som senere etablerte republikken Tyrkia på ruinene av Det osmanske rike.

Det greske felttoget ble innledet ettersom vestlige allierte, særlig den britiske statsministeren David Lloyd George, hadde lovet Hellas områder fra Det osmanske rike. Det endte med at Hellas ga opp alle landområdene de hadde fått under krigen, og grensene gikk tilbake til slik de hadde vært før krigen. Et resultat av krigen var også folkeutvekslingen mellom Tyrkia og Hellas gjennom Lausannetraktaten. 

De mislykkede militære operasjonene til Hellas, og ententemaktenes tap i den tyrkisk-armenske og den fransk-tyrkiske krigen mot de tyrkiske revolusjonsstyrkene tvang dem tilbake til forhandlingsbordet, og de måtte gi opp Sèvrestraktaten til fordel for den nye traktaten i Lausanne samt godkjenne selvstendigheten til republikken Tyrkia og suvereniteten deres over Øst-Trakia og Anatolia (Lilleasia).

Litteratur
----------

* Akçam, Taner (2006). *A Shameful Act: The Armenian Genocide and the Question of Turkish Responsibility*. New York: Metropolitan Books. ISBN 978-08-050-7932-6.
* Shaw, Stanford Jay (1977). *History of the Ottoman Empire and Modern Turkey*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-05-212-9163-7.
* Toynbee, Arnold J (1922). *The Western question in Greece and Turkey: A study in the contact of civilisations*. Boston: Houghton Mifflin. ISBN 978-08-652-7209-5.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
**Lamberto Zannier** (født 15. juni 1954 i Fagagna i provinsen Udine) er en italiensk diplomat, som særlig har arbeidet med fredsprosesser, sikkerhetssamarbeid og rustningskontroll. Han er generalsekretær i Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) og var fra 2008 til 2011 sjef for FNs midlertidige administrasjon i Kosovo (UNMIK).

Zannier avla i 1976 doktorgrad med en avhandling i folkerett ved Universitetet i Trieste. Etter et par år hos FAO i Roma, gikk Zannier inn i italiensk utenrikstjeneste. Han var stasjonert i De forente arabiske emirater og i Østerrike. Fra 1991 til 1997 arbeidet han med nedrustning, rustningskontroll og sikkerhetssamarbeid i NATO. Deretter fulgte fra 1997 til 2000 postering i OSSE, der Zannier blant annet ledet forhandlingene om Avtale om tilpasning av Avtale om konvensjonelle styrker i Europa. Fra 2000 til 2002 var Zannier Italias representant i styret for Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen i Haag. Zannier ble deretter ambassadør og arbeidet i OSSE. Fra 2002 til 2006 ledet han organisasjonens senter for forhindring av konflikt.

Fra 20. juni 2006 til 1. juli 2011 var Zannier FNs generalsekretærs spesialrepresentant for Kosovo og sjef for FNs administrasjon i provinsen (UNMIK). I 2011 ble han utnevnt til generalsekretær i OSSE for en periode på tre år.

Referanser
----------

1. 1 2  «Director of OSCE Conflict Prevention Centre, Vienna. Amb. Lamberto Zannier», NATO.
2. ↑  «Secretary General», OSSE.
3. ↑  «UNMIK SRSGs since 1999», UNMIK.
4. ↑  «Lamberto Zannier of Italy appointed OSCE Secretary General», OSSE.

  


| * v
* d
* r
FNs generalsekretærs spesialrepresentant for Kosovo |
| --- |
|  | Sérgio Vieira de Mello  **·** Bernard Kouchner **·** Hans Hækkerup **·** Michael Steiner **·** Harri Holkeri **·** Søren Jessen-Petersen **·** Joachim Rücker **·** Lamberto Zannier **·** Farid Zarif |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Tone Skedsmo** (født 14. januar 1946, død 10. juni 2002) var en norsk kunsthistoriker og museumsdirektør. Skedsmo var direktør ved Nasjonalgalleriet fra 1995 til 2000.

Skedsmo var utdannet magister i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo i 1976. Hennes avhandling hadde tittelen *To norske kunstsamlere ved århundreskiftet : Olaf Schou og Rasmus Meyer*. Skedsmo ble ansatt ved Nasjonalgalleriet i 1978. Hun var fra 1977 redaksjonssekretær for Norsk kunstnerleksikon og senere medlem av redaksjonsrådet. Hun skrev flere artikler for leksikonet og la ned et viktig arbeid. Tone Skedsmo var redaktør for tidsskriftet Kunst og kultur 1989-96.

I 1996 ble Skedsmo utnevnt til kommandør av Republikken Italias fortjenstorden.

Bibliografi
-----------

* 

* (no) Publikasjoner av Tone Skedsmo i BIBSYS

Referanser
----------

1. ↑  Knut Berg (2002). «Tone Skedsmo 1946-2002». *Kunst og kultur, Årg. 85, nr 3*.
2. ↑  Nekrolog Aftenposten Morgen – 13.06.2002
3. ↑  Dettaglio decorato[*død lenke*], Presidente della Repubblica.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Bålsta** er et tettsted som ligger i Uppsala län i landskapet Uppland i Sverige. Det er administrasjonssenter i Håbo kommune. I 2010 hadde tettstedet 14 147 innbyggere.

Bålsta ligger ved E18, cirka 50 kilometer nordvest for Stockholm og 40 kilometer sør for Uppsala.

Av Håbo kommunes 19 000 innbyggere bor drøyt 14 500 i Bålsta; de fleste innflyttet etter 1970. En stor del av Bålstas arbeidstakere er pendlere, hovedsakelig til Stockholm og Uppsala, men også til Arlanda. Siden 2001 er Bålsta endestasjon for Stockholms pendeltågs linje 35 fra Stockholm.

I Bålsta finnes et mindre kjøpesenter. Det finnes også svømmehall, ishall, bowlinghall og friidrettsarena.

Åbergs museum
I 2002 bygde Lasse Åberg et museum i Bålsta, Åbergs museum. Det ligger på en gammel gård i nærheten av Väppeby gård. 

Bålsta er også kjent for sitt gode bibliotek. I 2006 ble biblioteket nominert til «Årets bibliotek» sammen med Luleå bibliotek og Nordiska Afrikainstitutets bibliotek. Vinner ble Nordiska Afrikainstitutets bibliotek.

Skolestrid
----------

Bålsta er kjent for fra og med 1995 å ha drevet gjennom *Skola 2000* i alle kommunens grunnskoler, noe som ble lagt merke til i hele skolesverige, og også utenlands. I 2003 var det bare to kommuner hvor avgangselevene hadde dårligere resultat (middelkarakter) enn i Håbo kommune. I 2004 fikk kommunen kraftig kritikk av Skolverket for blant annet mangler i skolenes «pedagogiske utforming». I 2005 og 2006 hadde avgangselevenes middelkarakter dog økt. På grunn av misnøye med skolen har mange foreldre de senere årene engasjert seg i en foreldreforening.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 4. mars 2016.
3. ↑  Föräldraföreningen För Framtiden Arkivert 5. juni 2017 hos Wayback Machine.

  


| * v
* d
* r
Håbo kommune i Uppsala län i Sverige |
| --- |
|  | Bålsta **·** Häggeby och Vreta **·** Krägga **·** Råby **·** Slottsskogen **·** Söderskogen |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
***Den grønne hatt*** (originaltittel: *A Woman of Affairs*) er et amerikansk drama fra 1928 regissert av Clarence Brown med Greta Garbo, John Gilbert, Douglas Fairbanks Jr. og Lewis Stone i hovedrollene.

Handlingsreferat
----------------

Greta Garbo og John Gilbert.
Diana Merrick, Neville og David var gode venner som barn, medlemmer av velstående britiske aristokrater. Diana og Neville er forelsket, men faren hennes (spilt av Hobart Bosworth) er imot dette, og avviser Merrick-familiens livsstil. Neville blir sendt til Egypt, på grunn av forretninger, og blir snart velstående. Diana, etter å ha ventet forgjeves i to år på at Neville skal komme tilbake, gifter seg til slutt med David - som også er forelsket i henne, og er gode venner med broren Jeffry. 

Men i løpet av bryllupsreisen begår David selvmord. Diana forklarer aldri årsakene bak ektemannens handling. Jeffry, som var dypt knyttet til David, beskylder Diana for vennens dødsfall. Jeffry får problemer med alkohol - samtidig som Diana begynner et hensynsløst liv, og forfører mann etter mann. Flere år senere vender Neville tilbake til England, for å gifte seg med Constance. Jeffry er nå alvorlig syk, og Diana tar med seg Dr. Trevelyan, en venn av familien hennes, hjem til ham. 

Diana og Neville innser snart at de fremdeles er forelsket i hverandre, og tilbringer en natt sammen. I løpet av natten dør Jeffry. Men tre dager senere gifter Neville seg med Constance. Flere måneder senere blir Diana syk, og får besøk av Neville. Diana bekjenner sin kjærlighet til ham, før hun innser at Constance også befinner seg i værelset.

Rolleliste (utvalg)
-------------------

* Greta Garbo – Diana Merrick Furness
* John Gilbert – Neville "Nevs" Holderness
* Lewis Stone – Dr. Hugh Trevelyan
* Johnny Mack Brown – David Furness
* Douglas Fairbanks Jr. – Jeffry Merrick
* Hobart Bosworth – Sir Morton Holderness
* Dorothy Sebastian – Constance

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Den grønne hatt* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Den grønne hatt* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (en) *Den grønne hatt* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Den grønne hatt* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Den grønne hatt* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Den grønne hatt* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Den grønne hatt* på Silent Era Rediger på Wikidata

* (en) *Den grønne hatt* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
Den greske sentralbankens hovedkontor
**Den greske sentralbanken** (gr: Τράπεζα της Ελλάδος) er sentralbanken i Hellas. Hovedbygningen ligger i Athen, denne ble bygd i perioden 1933 – 1938. 

Banken ble etablert 15. september 1927, og startet sin virksomhet 14. mai 1928. Den første sentralbanksjefen var Alexandros Diomidis, han var sentrabanksjef fram til september 1931. Til sammen har banken hatt 17 sentralbanksjefer, hvorav tre har blitt utnevnt til æressentralbanksjefer (*honorary governors*).

Etableringen av sentralbanken var en av flere ledd i den økonomiske reformen Hellas gjennomførte i etterkant av 1. verdenskrig, for å få orden på økonomien. 

Hellas' valuta har i tiden under og etter 2. verdenskrig hatt mange problemer. Under den tyske okkupasjonen opplevde Hellas hyperinflasjon, og i 1944 ble drakmen erstattet av en ny, med forholdet 50.000.000.000 til 1. Denne nye drakmen ble igjen devaluert i 1953 og 1956. 1. januar 2001 ble Hellas medlem av EU, og innførte euro i 2002. 

Siden Hellas er medlem av EU, er også sentralbanken medlem av ESSB – Det europeiske systemet av sentralbanker og Eurosamarbeidet. På denne måten har banken innflytelse på pengepolitikken og den økonomiske politikken både i Hellas og i EU.

Hovedmålet for sentralbanken er, i likhet med EU for øvrig, en stabil inflasjon på ca. 2%. 

Sentralbanksjef er per mai 2016 Yannis Stournaras. Han overtok etter Georgios Provopoulos i juni 2014, da Provopoulous' periode som sentralbanksjef utløp. Stournas kom fra stillingen som finansminister.

Visesentralbanksjefer er Theodoros Mitrakos og Yannis Mourmouras.

Se også
-------

* Liste over verdens sentralbanker

Referanser
----------

1. ↑  Den greske sentralbanken – *Honorary governors* (besøkt 27. januar 2011)
2. 1 2  Den greske sentralbanken – *Organisation Chart*, besøkt 12. mai 2016.
3. ↑  Reuters - *Greek PM appoints economist Hardouvelis as new finance minister* Arkivert 7. november 2014 hos Wayback Machine. besøkt 7. november 2014.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Bank of Greece – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
 (engelsk versjon)

| * v
* d
* r
Det europeiske system av sentralbanker |
| --- |
| 
Den europeiske sentralbank **·**
Belgias nasjonalbank **·**
Bulgarias nasjonalbank **·**
Danmarks Nationalbank **·**
Estlands bank **·**
Finlands Bank **·**
Banque de France **·**
Den greske sentralbanken **·**
Irlands sentralbank **·**
Italias bank **·**
Kypros’ sentralbank **·**
Latvias bank **·**
Litauens bank **·**
Luxembourgs sentralbank **·**
Maltas sentralbank **·**
Nederlands bank **·**
Polens nasjonalbank **·**
Portugals bank **·**
Romanias nasjonalbank **·**
Slovakias nasjonalbank **·**
Slovenias bank **·**
Spanias bank **·**
Bank of England **·**
Sveriges Riksbank **·**
Tsjekkias nasjonalbank **·**
Deutsche Bundesbank **·**
Ungarns sentralbank **·**
Østerrikes nasjonalbank
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** CiNii
 |
***Battalions of Fear*** er debutalbumet til den tyske metalbandet Blind Guardian. Albumet ble lansert i 1988 og er et typisk metal-album, inspirert av Helloweens musikk.

Dette albumet mangler mye av den stilistiske elegansen som preger bandets musikk i senere år. Albumet ble remastret, remikset og relansert i juni 2007, med hele den første demotapen, *Symphonies of Doom*, som en del av bonussporene.

Sporliste
---------

1. «Majesty» – 7:28
2. «Guardian of the Blind» – 5:09
3. «Trial by the Archon» – 1:41
4. «Wizard's Crown» – 3:48
5. «Run for the Night» – 3:33
6. «The Martyr» – 6:14
7. «Battalions of Fear» – 6:06
8. «By the Gates of Moria» – 2:52

* **Bonusspor**

9. «Gandalf's Rebirth» – 2:10
* **Bonusspor på relansering 2007**

10. «Brian» (demoversjon) – 2:41
11. «Halloween» (Wizard's Crown demoversjon) – 3:22
12. «Lucifer's Heritage» (demoversjon) – 4:36
13. «Symphonies of Doom» (demoversjon) – 4:08
14. «Dead of the Night» (demoversjon) – 3:33

Besetning
---------

* Hansi Kürsch – vokal og bass
* André Olbrich – gitar og backingvokal
* Marcus Siepen – rytmegitar og backingvokal
* Thomas «Thomen» Stauch – trommer

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Battalions of Fear* på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) *Battalions of Fear* på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) *Battalions of Fear* på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) *Battalions of Fear* på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) *Battalions of Fear* på AllMusic Rediger på Wikidata

  



|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |

Portal: Tyskland
***Killing Season*** er en amerikansk actionfilm fra 2013 skrevet av Evan Daugherty og regissert av Mark Steven Johnson for Millenium films. Filmen handler om en personlig kamp mellom en amerikansk krigsveteran (spilt av Robert de Niro) og en tidligere serbisk soldat (spilt av John Travolta).

Handling
--------

Under Bosnia-krigen på 1990-tallet blir amerikanske tropper vitne til en rekke grusomheter, og de skyter deretter serbiske soldater som de holder ansvarlig for krigsforbrytelsene. I nåtidens Beograd, Serbia, møter den tidligere soldaten Emil Kovač fra Skorpionene (spilt av John Travolta) en informant for å få tak i en fil om den amerikanske militær-veteranen og tidligere NATO-oberst Benjamin Ford. I mellomtiden har Ford trukket seg tilbake til en hytte et sted i fjellene i Tennessee, i forsøk på å glemme hele konflikten.

Nå som eneboer møter han Kovač, som utgir seg for å være en europeisk turist - under påskudd av å være på jakt. De to mennene kommer i begynnelsen godt overens, frem til Kovač avslører hans egentlige identitet.

Skuespillere og roller
----------------------

* Robert De Niro som Benjamin Ford
* John Travolta som Emil Kovač
* Milo Ventimiglia som Chris Ford
* Elizabeth Olin som Sara Ford

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Killing Season* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (da) *Killing Season* i Danmark Nationale Filminstitut Rediger på Wikidata

* (en) *Killing Season* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Killing Season* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Killing Season* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Killing Season* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

* (en) *Killing Season* på Metacritic Rediger på Wikidata

* (en) *Killing Season* på Box Office Mojo Rediger på Wikidata
* (en)  Offisielt nettsted
**Abdallah Salem el-Badri** (født 25. mai 1940 i Qaminis i Benghazi) har vært generalsekretær i OPEC siden 2007. Han er den som har innehatt vervet som generalsekretær i OPEC lengst gjennom å ha hatt posten i 1994 samt deretter i perioden 2007-2016. Han er statsborger av Libya og bor i Østerrike. Han er gift og har fire barn. OPEC valgte Nigerias Mohammed Barkindo som hans etterfølger som generalsekretær fra og med 1. august 2016. En av deres forgjengere var Omar el-Badri som holdt posten i 1970, selv om OPEC ikke informerer om det er noen familierelasjon mellom disse to libiske generalsekretærer med det samme etternavn.

Abdalla El-Badri ble født i Qaminis i Benghazi distriktet av Libya. Han er uteksaminert *cum laude* fra Florida Southern College i 1975 med en B.S. i økonomi. Han tjenestegjorde som Libyas oljeminister fra 1990, posten ble utvidet til å også innbefatte elektrisitet i 1993. I 2000 ble han undersekretær for tjenester og i 2002 ble han visestatsminister. Fra 2002 til 2004 tjenestegjorde han som ledelsesminister.

Referanser
----------

1. ↑  "El-Badri CV" Arkivert 1. juli 2016 hos Wayback Machine. OPEC, januar 2016.
2. ↑  "OPEC 169th Meeting concludes", OPEC, 2. juni 2016.
3. ↑  "Secretaries General of OPEC 1961–2008", OPEC.
4. ↑  "Mr. Abdullah Salem El Badri Appointed as The Secretary General for the OPEC Organization", National Oil Corporation (Libya), desember 2006.
| Slaget ved Hobkirk's Hill |
| --- |
| Konflikt: den amerikanske uavhengighetskrigen |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 25. april 1781 |
| Sted | Camden i Sør-Carolina34°16'28"N 80°36'26"V |
| Resultat | Taktisk britisk seierStrategisk amerikansk seier |

 |
| Stridende parter |
| USAs flagg USA | Storbritannias flagg Storbritannia |
| Kommandanter og ledere |
| USAs flagg Nathanael Greene | Storbritannias flagg Francis Rawdon-Hastings |
| Styrker |
| 1551 | 900 |
| Tap |
| 19 døde115 sårede | 38 døde170 sårede50 tatt til fange |

| Den amerikanske uavhengighetskrigen |
| --- |
| Boston – Canada – New York og New Jersey – Saratoga – Philadelphia – Vestfronten – Sullivan-ekspedisjonen – Sørfronten – Marine |

| Sørfronten |
| --- |
| Williamsburg – Great Bridge – Moore's Creek Bridge – Risbåtene – Alligator Bridge - Beaufort – Kettle Creek – Briar Creek – Stono Ferry – Savannah – Charleston – Waxhaw - Camden – Kings Mountain – Cowpens – Guilford Court House – Hobkirk's Hill – Eutaw Springs – Yorktown |

**Slaget ved Hobkirk's Hill** (noen ganger kalt det **andre slaget ved Camden**) var et slag i den amerikanske uavhengighetskrigen som fant sted 25. april 1781 nær Camden i Sør-Carolina. Britene under oberstløytnant lord Francis Rawdon-Hastings beseiret amerikanerne under general Nathanael Greene.

Britene var tallmessig underlegne med sine 900 menn mot Greenes 1500. Dette var Rawdons første slag som uavhengig kommandant, og til tross for at han var tallmessig underlegen, trakk han seg ikke tilbake i sitt første slag. Han forsøkte å angripe Greenes armé ved overraskelse, men Greene fikk raskt satt opp en slagstrategi. Rawdon reagerte på Greenes første bevegelser, og Greene ble tvunget til å trekke seg tilbake til den gamle slagmarken ved Camden da hans fremrykkende linje mislyktes ved et tidspunkt i slaget.

Dette gjorde at Rawdon kontrollerte Hobkirk's Hill. Selv om Rawdon hadde vunnet, var han tvunget til å trekke seg tilbake til Charleston kort tid etterpå, siden han var enda mer tallmessig underlegen enn før slaget.

Eksterne lenker
---------------

* Slaget ved Hobkirk's Hill
* Slaget ved Hobkirk's Hill

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | LCCN
 |
Gruppa i 2007.
**The Batsheva Dance Company** er et dansekompani med hovedkvarter i Tel Aviv, Israel, grunnlagt av Martha Graham og Baroness Batsheva De Rothschild i 1964, som gruppa også ble gitt navn etter. 

Ohad Naharin har vært den faste koreografen siden 1990. Den administrerende direktøren og med-kunstneriske direktøren er Naomi Fortis, gift med musikeren Rami Fortis. Noen av de notable deltakerne er Anna Sokolow, Gary Bertini og Robert Cohan.

Kompaniets utenlandsturneer blir finansiert av Israels utenriksdepartment. Dette har ført til oppfordringer til boikott fra en rekke aktivister.

Referanser
----------

1. ↑  «Don't Dance with Israeli Apartheid». Arkivert fra originalen 18. august 2012. Besøkt 18. august 2012.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (he) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Batsheva Dance Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data)
 |
En politimotorsykkel tilhørende Rörliga polisen
**Rörliga polisen** (svensk) eller **Liikkuva poliisi** (finsk) er en riksdekkende avdeling i Finlands politi som er spesialisert på trafikkovervåkning og håndterer de sikkerhetsoppgaver som hører til politiet.

Rörliga polisen fremmer trafikksikkerheten gjennom å overvåke trafikken spesielt på hovedveiene og gjennom å håndtere overvåkningsforpliktelser som pålegges av Den europeiske union. Avdelingen tar hånd om nødsituasjoner og gir på annen måte støtte til det lokale politiet ved opprettholdelse av orden og bekjempelse av lovbrudd. For å bedre sikkerheten i terreng- og sjøtrafikken overvåker avdelingen også snøscooter- og båttrafikken. I tillegg har Rörliga polisen ansvar for politivirksomheten ved Helsingfors-Vanda lufthavn. Til slutt har avdelingen ansvar for en del oppgaver knyttet til sikkerheten rundt Finlands president.

Trafikkovervåkningen kan deles opp på følgende måte:

* hastighetsovervåkning
* overvåkning av ferdsel
* edruhetetskontroller
* overvåkning av tung trafikk
* øvrig trafikkovervåkning

Se også
-------

* Den finske grensevakten

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Uppslagsverket Finland
 |
**Rödeby** er et tettsted i Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 3 402 innbyggere. Rödeby ligger cirka 12 kilometer nord for Karlskrona, og er etter Karlskrona det største tettstedet i kommunen.

I Rödeby ligger en av Sveriges størst grunnskoler, Rödebyskolan, med like over 1000 elever. I tilknytning til Rödebyskolan er det tennisbaner, lysløype, svømmehall og utendørsbasseng. 

Her ligger også et av kommunens tre vanntårn som er i bruk. I Rödeby er det sykehjem, og servicehus for eldre. Her er det også helsestasjon med tannlege og apotek.

I 2007 falt *Skuddene i Rödeby* like nord for Rödeby.

Referanser
----------

1. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 18. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Karlskrona kommune i Blekinge län i Sverige |
| --- |
|  | Fridlevstad **·** Fågelmara **·** Gängletorp **·** Hasslö **·** Holmsjö **·** Jämjö **·** Karlskrona **·** Kättilsmåla **·** Nättraby **·** Nävragöl **·** Ramdala **·** Rödeby **·** Sjuhalla **·** Skavkulla och Skillingenäs **·** Sturkö **·** Spjutsbygd **·** Torhamn **·** Tving |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
***Cylindraspis*** er en utdødd slekt av store skilpadder, som levde på øygruppen Maskarenene i Det indiske hav.

De utgjorde en egen utviklingslinje, og var ikke spesielt nære slektninger av andre kjempeskilpadder på isolerte øyer, som *Dipsochelys* på Seychellene, og *Chelonoidis* på Galápagos. Da Maskarenene ble oppdaget på 1500-tallet, var bestanden av skilpadder svært stor. Skip begynte å legge til på øyene for å ta ombord skilpadder, slik at mannskapet skulle få ferskt kjøtt. Fangsten utviklet seg til en rovdrift, som ble slutten på *Cylindraspis*-skilpaddene. I 1725 var de borte fra Mauritius, i 1795 forsvant de fra Rodrigues, og rundt 1830 døde de siste ut på Réunion.

Hos alle tre grupper av øylevende kjempeskilpadder har skallet utviklet seg på tilsvarende måte. Skallet er blitt tynnere og lettere, åpningene foran og bak er større, og bukskjoldet (*plastron*) er mindre. Dette skyldes at presset fra predatorer er borte, samtidig som konkurransen fra artsfrender om næring er sterkere.

Arter med normalt hvelvet skall har en fordel når de skal ta seg fram i tett vegetasjon. Arter som lever på tørre øyer, har derimot ofte utviklet et sadelformet skall, og en lang hals, så de kan strekke seg etter høythengende vegetasjon. På Mauritius og Rodrigues levde én art med sadelformet skall side om side med en annen art med normalt skall.

Arter
-----

* *Cylindraspis indica* [*Cylindraspis borbonica*]

Utbredelse: Réunion (noen eksemplarer med normalt skall, andre med sadelformet)
* *Cylindraspis inepta*

Utbredelse: Mauritius (normalt skall)
* *Cylindraspis peltastes*

Utbredelse: Rodrigues (normalt skall)
* *Cylindraspis triserrata*

Utbredelse: Mauritius (sadelformet skall)
* *Cylindraspis vosmaeri*

Utbredelse: Rodrigues (sadelformet skall)

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cylindraspis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindraspis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindraspis* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindraspis* hos ITIS Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindraspis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cylindraspis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cylindraspis* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* J.J. Austin og E.N. Arnold (2001). «Ancient mitochondrial DNA and morphology elucidate an extinct island radiation of Indian Ocean giant tortoises (*Cylindraspis*)». *Proc. R. Soc. Lond. B*. 268 (1485): 2515–2523. ISSN 1471-2954. doi:10.1098/rspb.2001.1825.
* Darren Naish (2. mai 2010). «Tetrapod Zoology - Giraffe-necked giant tortoises». Besøkt 13. juni 2010.
***Cylindrolister*** er en slekt av stumpbiller.

Utseende
--------

Middelsstore, bredt ovale, ganske flate, svarte stumpbiller. Dekkvingene tre tydelige punkstriper på hver side, et blankt felt i midten og deker mesteparten av bakkroppen, men det bakerste ryggleddet er udekket.

Levevis
-------

Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.

Utbredelse
----------

Slekten forekommer på Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, **Coleoptera**
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
			* Familien **stumpbiller**, **Histeridae**
				+ Underfamilien **storstumpbiller**, **Histerinae** Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
					- Stammen Exosternini
						* Slekten ***Cylindrolister*** Bickhardt, 1921
							+ *Cylindrolister quadraticollis* (Lewis, 1894)

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 12. november 2020. Besøkt 12. november 2020.

Kilder
------

* Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cylindrolister* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Cylindrolister* hos ITIS Rediger på Wikidata
Batong
En **batong** (fra fransk *bâton* etter latin *bastum*, «stav»/«stokk») er et enkelt slagvåpen. De kalles også *køller*, men våpenteknisk sett skiller de seg fra primitive køller ved at de alltid er bearbeidet mens en kølle kan være et ubehandlet stykke tre. Batonger finnes i forskjellige former. De kan være jevne stokker eller være tykkere i ytterenden, og de kan lages av forskjellige materialer som hardt tre, plast, gummi og metall. 

Batongen er et standardvåpen for svært mange politistyrker.

Loven
-----

Batong er ikke tillatt å eie, erverve eller selge i Norge uten tillatelse, etter våpenforskriftens § 9: 

*Det er forbudt å erverve, eie eller inneha elektrosjokkvåpen, pepperspray og andre selvforsvarsmidler med tilsvarende virkning, springkniver, batangakniver, stiletter, slåsshansker, batonger, karatepinner, kastestjerner, blåserør for utskyting av piler eller andre gjenstander, spretterter eller andre tilsvarende særlig farlige gjenstander uten aktverdig formål og som fremstår som voldsprodukter.*

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** GND **·** NKC
 |
**«Larsons Gale Verden»**, på engelsk *The Far Side*, er brukt som fast tittel på en lang rekke publiserte vitsetegninger skrevet og tegnet av amerikaneren Gary Larson (født 1950). Gary Larsons populære vitser, som består av enkelttegninger med en billedtekst og ikke tegneseriestriper med flere ruter, syndikeres og utgis daglig i en mengde blader og aviser over hele verden, også i Norge, der de blant annet har vært publisert i Dagbladet. Vitstegningene i serien «Larsons Gale Verden» ble opprinnelig skapt i perioden fra 1979 til 1995. 

«Larsons Gale Verden» er også navn på et tegneserieblad som utgis av Schibsted Forlagene og kommer ut med 13 nummer i året. Bladet inneholder Larsons gamle vitsetegninger i farger og humoristiske avistriper av andre tegnere. 

Humoren i «Larsons gale verden» er både absurd og underfundig og lett å kjenne igjen. Det er ingen faste hovedpersoner eller gjennomgangsfigurer i vitsene, men tegningene viser vanligvis «alminnelige mennesker» framstilt som typisk komiske tegneserieskikkelser med store føtter, tunge mager, lange neser, gjerne briller og generelt naive uttrykk. Vitsene inneholder ofte ordspill og en karakteristisk konstruert lek med populærkultur og vitenskapelige klisjeer. Ikke sjelden bygger vitsene på at mennesker og dyr bytter roller, eller at noen kommer med en tørr kommentar i en vanskelig situasjon. Humoren og motivene kan være svært overdrevne og dramatiske, men er verken grove eller politisk provoserende.

«Larsons Gale Verden» har blitt en stor kommersiell suksess, og smågjentander, T-skjorter og annet dekorert med vitsetegningene har lenge blitt solgt som spinoff-effekter av vitseserien.
Ytre del av Bremsnesfjorden sett fra fergen til Kristiansund. Grip er i horisonten omtrent midt i bildet.
**Bremsnesfjorden** er en fjord i Averøy og Kristiansund kommuner på Nordmøre. Fjorden strekker seg 11 kilometer fra Norskehavet i sydlig retning mellom Averøya på vestsiden og Kirklandet, Innlandet og Frei på østsiden. Innenfor Sildvoldneset på Frei fortsetter fjorden som Kvernesfjorden videre innover.

Fjorden har innløp fra Norskehavet mellom Øksenvågen i vest og Meldalsholmen ved Kristiansund i øst. Kristiansund by ligger på østsiden av fjorden. Like innenfor innløpet går Brunsvikbukta inn til Brunsvika på Kirklandet og litt lenger sør går Sørsundet inn til sentrum av byen på nordsiden av øyen Innlandet. Mellom Innlandet og Frei, som inntil 2008 var egen kommune, ligger Bolgsvaet. På Frei går Møstavågen inn til bygden Møst.

På Averøya ved fjorden ligger Bremsnes, som fjorden er oppkalt etter.

I desember 2009 ble det åpnet en tunnel mellom Averøy og Kristiansund under Bremsnesfjorden.

Referanser
----------

1. ↑  Bremsnesfjorden på Norgeskart.no fra Statens kartverk

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Bremsrud** er en nedlagt gård og husmannsplass sørøst for Nøklevann. Bremsrud ble mest sannsynlig ryddet før svartedauden. Plassen ble nevnt i eiendomsoversikten i biskop Eysteins Røde Bok i 1390. Før reformasjonen var plassen eid av Oslo Bispestol, og var frem til 1660 et krongods. Det ble en husmannsplass under Rustad gård sammen med Sarabråten frem til 1723 hvor plassene igjen ble skilt ut som egne bruk. Folketellingen fra 1801 førte opp Bremsrud som en gård med tre husmannsplasser. Etter gården Bråten hadde Bremsrud mest jord i Østmarka.

På 1840-tallet kjøpte firmaet Tho. Johanessen Heftye opp eiendommen sammen med Sarabråten og tok i bruk Sarabråten som sommersted. Aker kommune kjøpte Bremsrud og de fleste andre plassene rundt Nøklevann i 1897 da Nøklevann skulle bli drikkevannskilde og gårdsdriften måtte derfor opphøre. Bygningene som lå nedenfor veien mot vannet ble brukt som serveringssted fra 1913 og frem til rivingen i 1921. På oversiden av veien ble det tidlig på 1900-tallet bygd et hus for skogfullmektig Svein Feragen. Dette huset fikk stå frem til 1950-tallet før det ble revet.

I dag er det rasteplass og badeplass på området.

Referanser
----------

1. ↑  Pihl, Sara; Pihl, Katja (2021). «Jørgensrud i skyggen av Sarabråten». *Rundt vannet. Årbok for Østensjø historielag*. Årgang 19.
2. ↑  Harsson, Margit. (7. desember 2010). *Leksikon over norske rud-namn fr̊å mellomalderen*. Oslo: Novus Forlag. ISBN 978-82-7099-600-1. OCLC 701090637.
3. ↑  Saugstad, Even, 1960- (2012). *Østmarka fra A til Å* (2. utg utg.). Oslo: Frie fuglers forl. ISBN 978-82-995415-6-5. OCLC 1028439137. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon
 |
**RS 41 «Christian Bugge»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet hos K. Christensen & Co i Risør i 1935. Den var den fjerde av i alt fjorten skøyter i Bjarne Aas-klassen som ble bygd for Redningsselskapet.

Ved sin død i 1931 testamenterte skipsmegleren Christian Bugge 100 000 kr til Redningsselskapet. Av dette beløpet ble halvparten brukt til å motorisere eldre redningsskøyter, mens den andre halvparten gikk til å bygge en ny skøyte.

Rokta-forliset
--------------

«Christian Bugge» ble landskjent etter redningsdåden på Gallerskjæra 3. og
4. april 1938. Under dramatiske omstendigheter var den med på å redde halvparten av mannskapet på DS «Rokta».
«Christian Bugge» var den første redningsskøyta med radiosender om bord, og kringkastingen fulgte dramaet på nært hold. Rokta-forliset og redningsaksjonen ble en enorm mediebegivenhet i radioens tidlige dager. Skipper John Bakken og mannskap ble i etterkant hedret av H.M. Kongen og befolkningen langs hele kysten.

Innsats som redningsskøyte
--------------------------

Frem til 1967 var «Christian Bugge» i tjeneste som redningsskøyte og berget 68 personer fra «den visse død», fire fartøy fra totalforlis og ga assistanse til totalt 685 fartøy.

På fremmed kyst
---------------

Etter å ha blitt tatt ut av tjeneste i 1967, gikk «Christian Bugge» over i privat eie, og blant annet var den i mange år på Seychellene i Det indiske hav. I 1994 var den tilbake i Norge, først under dansk eier, men siden 2000 har den vært i norsk eie. Underveis har skøyta flere ganger gjennomgått omfattende restaurering og modernisering.

Brann og nye restaureringsplaner
--------------------------------

Den 5. desember 2002 ble «Christian Bugge» totalskadd i brann mens den lå til kai i Harøysundet i Fræna. Fordi fortøyningene brant drev skøyta fra land, og dette gjorde slukkingsarbeidet vanskelig. Det endte med at skøyta sank av vannmengdene som brannvesenet sprøytet for å slukke brannen. Det ble etterhvert konstatert at brannårsaken var bålbrenning kvelden før som hadde antent brygga og deretter skøyta.

Initiativ til å restaurere båten har ikke ført frem.

Båten ligger nå ved kai i Dolviken, Bergen.

Litteratur
----------

* Oddmund Ljone – *Menn fra havet*, J. W. Eides forlag 1956
* Andrew & Helen Smallwood – *Passage from Paradise*, 1988 – ISBN 0951366300
* Leo Oterhals – *Himmel over hav*, Lagunen 2003, – ISBN 9788290757200

Referanser
----------

1. ↑  Denne båten har reddet 68 menneskeliv Bergensavisen

Eksterne lenker
---------------

* Bilde av fartøyet[*død lenke*]
* Offisiell hjemmeside for «Christian Bugge»[*død lenke*]
* Reportasje om brannen i «Christian Bugge»

| * v
* d
* r
Redningsskøyter designet av Bjarne Aas |
| --- |
| 
* «Biskop Hvoslef»
* «Erik Farup»
* «Frithjof Wiese»
* «Christian Bugge»
* «Storebrand»
* «Astrid Finne»
* «Idun»
* «Christian Børs II»
* «Thomas Fearnley»
* «Ragnhild Schanche»
* «Gustav B. Bull»
* «Willie Wilhelmsen»
* «Osloskøyta»
* «Ole O. Lian»

 |

Portal: Sjøfart