recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Barstadvik sett fra Storfjorden
**Barstadvik** er en bygd i Ørsta kommune i Møre og Romsdal fylke i Norge. Grunnkretsen Barstadvik hadde 305 innbyggere pr 1. januar 2012.

Barstadvik er en u-dal med godt jordbruksland i dalbunnen og høye fjell på hver side av dalen. Barstaddalen løper nord-syd mot Storfjorden i nord. På vestsiden av dalen ligger fjellet Klovekinn (920 moh.) med den karakteristiske Masdalkloven (977 moh.). På dalens østside ligger Romestrandshornet (911 moh.) og Ramoen (1419 moh.) (også kalt Jønshorn). En sidedal til Barstaddalen er Molladalen, en hel dalbotn omkranset av høyalpint landskap med pigger og tagger og et eldorado for fjellklatrere.

Barstadvik har et samvirkelag og lokalbutikk med bensinpumpe. Næringsveier var tradisjonelt landbruk med gressproduksjon, storfe og sauehold samt fiske. Turisme er en økende næringsvei. Barstadvik har noe fiskeindustri. Bygda ligger ellers nær Ålesund, slik at en kan pendle frem og tilbake.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Sentralt stedsnavnregister
 |
**Barsoom** er en fantasibasert versjon av planeten Mars som ble skapt av den amerikanske forfatteren Edgar Rice Burroughs. Den første fortellingen utkom som føljetong i 1912 med tittelen *Under the Moons of Mars*, og ble utgitt i bokform i 1917 med tittelen *A Princess of Mars* (utgitt i Norge i 1928 under tittelen *Prinsessen av Mars*). Ti fortsettelsesromaner fulgte over de neste tredve årene.

Barsoom er en romantisk visjon av Mars som en døende planet, basert på de nå forkastede idéene til den populære astronomen Percival Lowell tidlig på 1900-tallet. Romanene omtaler enestående nyvinninger og avansert teknologi, men har sitt fokus på ære, edel oppofring og konstant kamp.

Romanenes fantasifulle og eventyrlige beskrivelser av Mars, med helten *John Carter* som ble transportert til planeten på slutten av 1800-tallet, har inspirert mange science fiction forfattere, så vel som vitenskapsmenn som har vært involvert i romforskning og letingen etter utenomjordisk liv. Elementer fra bøkene har blitt anvendt av mange forfattere, i tegneserier, på TV og i filmer.
**Sørli museum** er et anlegg med samling av 16 gamle bygninger samt en utescene, og ligger i Lierne kommune. Det ble i forbindelse med tusenårsskiftet valgt til kommunens tusenårssted.

En presentasjon av noen av bygningene på museet følger.

Seterfjøset
-----------

Seterfjøset er bygget på Skåleseteren i 1952 og ble fraktet til museet i 1993. Fjøset var en gave fra Per Albin Skåle.

Seterstuen
----------

Seterstuen er også fra Skåleseteren og ble bygget der i 1930. Den ble også fraktet til museet i 1993, og var også en gave fra Per Albin Skåle.

Stuen var sentral i forbindelse med Skåleseterstevnene som ble arrangert på slutten av sommeren i mange år, med friluftsgudstjenester og rømmegrøtkoking i stuen.

Udlandsstua
-----------

Udlandsstua ble bygget i ca. 1850 på den største gården på Udland, og ble flyttet til museet i 1970. Huset var en gave fra Hildor Udland.

Kjelleren på denne bygningen var oppført med en spesiell byggemåte som gjorde at den var meget godt egnet til oppbevaring av diverse matvarer. Denne lot seg ikke bygge opp igjen da stuen ble flyttet.

Bygningen har forutenom bolighus, tidligere fungert som skolestue, butikk, danselokale og utleiebolig til tømmerhoggere og arbeidere på veianlegg.

Fjøset
------

Fjøset ble bygget på Østborg i 1886 av Anders A. Arnquist, og er delt i tre enheter. 

Den ene delen var bygget for å romme husdyr, den andre bar bygget som redskaps- og arbeidsrom, mens det i midten var bolig. Under boligdelen var det opprinnelig en potetkjeller. 

Det er ikke dør fra fjøsdelen og rett ut, slik at husdyrene måtte gå gjennom boligdelen for å komme ut og inn. 

Fjøset var bebodd frem til 1930 og etter det ble det trolig bare benyttet som fjøs.

Skogahuset
----------

Skogahuset ble bygget på Gjertsbekken i 1930 og ble flyttet til museet i 1991. Huset var en gave fra Aud og Gunnar Totland.

Huset er bygget i to etasjer, hvor førsteetasjen ble brukt som stall og andreetasjen var husvære for arbeidere.

Tollbua
-------

Tollbua er et båthus som var bygget for å oppbevare tollbåten. Den ble flyttet til museet i 1991, og huser flere båter i tillegg til tollbåten.

| * v
* d
* r
Museet Midt er regionmuseum for Namdalen i Trøndelag |
| --- |
| 
* Kystmuseet Norveg
* Norsk Sagbruksmuseum
* Namdalsmuseet
* Kunstmuseet Nord-Trøndelag

* Bygdesamlinger: Fosnes bygdemuseum
* Olav Duuns barndomsheim
* Grong bygdemuseum
* Norli bygdemuseum
* Sørli museum
* Salsbruket Industrimuseum
* Haugum mølle

 |
Boulder River er i Yellowstone Rivers elvesystem
**Boulder River** er en sideelv til Yellowstone River, om lag 60 mi (96 km) lang, i det sørlige sentrale Montana i USA. Den er en av to elver ved dette navn i delstaten Montana.

Den utspringer i Gallatin National Forest i Absaroka Range i det sørlige Park County. Den renner nordover gjennom fjellcanyons, en katarakt under en naturlig bro, og nordvest i en stadig bredere dal forbi McLeod. Den tømmer seg i Yellowstone ved Big Timber. Landskapet rundt Boulder River har tiltrukket seg to kjente filminnspillinger: *A River Runs Through It* og *The Horse Whisperer*.

Boulder River har også vært kjent under navnene *Rivers a Cross*, *Rivers across* og *Rivers-across*.

Referanser
----------

1. ↑  Coues, Elliott, ed. History of the Expedition Under the Command of Lewis and Clark. 1893. Reprint. New York: Dover Publications, Inc. 1965. 3 volumes with index. 1364 pages. p 1138

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** GNIS
 |
Jacques-Émile Blanche: *Le Groupe des Six* (1921). I sentrum pianisten Marcelle Meyer. Fra venstre (nedenfra og opp): Germaine Tailleferre, Darius Milhaud, Arthur Honegger, Louis Durey. Georges Auric sitter til høyre, bak ham Francis Poulenc og Jean Cocteau.
**Les Six** (også *Groupe des Six*) var en temmelig løst sammensatt gruppe franske komponister.

Medlemmer og program
--------------------

Gruppa besto av:

* Georges Auric (1899–1983)
* Louis Durey (1888–1979)
* Arthur Honegger (1892–1955)
* Darius Milhaud (1892–1974)
* Francis Poulenc (1899–1963)
* Germaine Tailleferre (1892–1983)

Gruppa ble dannet etter at komponisten Erik Satie ved en anledning presenterte fire av medlemmene som «de nye unge». Forfatteren Jean Cocteau gav dem senere navnet *Les Six* som en referanse til den russiske komponistgruppa De Fem. 

Medlemmene i *Les Six* fulgte i liten grad et felles musikkestetisk program, ulikt De Fem som sammen arbeidet for en nasjonal russisk musikk. *Les Six* var derimot forent i en avvisning av romantikkens musikk, spesielt Richard Wagners, men de vendte også ryggen til Claude Debussys impresjonisme. I stedet orienterte de seg mot samtidens underholdningsmusikk, eksempelvis jazz, varieté- og sirkusmusikk. Flere av verkene deres kan sies å tilhøre neoklassisismen. 

*Les Six* eksisterte som produktiv enhet i noen få år på begynnelsen av 1920-årene, deretter fulgte hver enkelt sin egen vei og de ble mer å betrakte som en vennekrets.

Samarbeidsprosjekter
--------------------

Selv om Les Six ikke var satt sammen for å samarbeide om å skrive musikk, hendte det at noen av medlemmene gjorde det likevel. Spredt over 36 år samarbeidet flere av dem i ulike sammensetninger på i alt seks prosjekter. Også komponister utenfra kunne delta på disse samarbeidsprosjektene:

* L’Album des Six, 1919
* Les Mariés de la Tour Eiffel, 1921
* L'éventail de Jeanne, 1927
* Mouvements du coeur, 1949
* La guirlande de Campra, 1952
* Variations sur le nom de Marguerite Long, 1956

Litteratur
----------

* Stéphane Villemin: «XXth Century -- *Les Six*, Satie, and Cocteau», scena.org, lsm online, 1. september 2000
* Robert Shapiro: *Les Six: The French Composers and their Mentors Jean Cocteau and Erik Satie*. Peter Owen Publishers, London/Chicago 2011. ISBN 978-0-7206-1293-6

Referanser og noter
-------------------

1. ↑  «les nouveaux jeunes».
2. ↑  Hans Heinz Stuckenschmidt: «Eric Satie» i *Schöpfer der Neuen Musik*, DTV Muenchen 1962, s. 36.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NKC
 |
Massakrenes områder
The Lethbridge Herald, 18. august 1933.
**Semile-massakren** (syrisk-arameisk: ܦܪܡܬܐ ܕܣܡܠܐ eller ܦܪܸܡܬܵܐ ܕܣܡܹܠܹܐ *Premta d-Simele*) i 1933 (7. august - 11. august) kostet mange tusener assyriske kristne livet. Massakrene har sitt navn etter den særlig hardt rammede landbyen Semile, men det var mange landsbyer som ble rammet.

Bakgrunn
--------

I 1933 opphørte det britiske folkeforbundsmandatet i Irak og en gruppe assyrere forhandlet med franskmennene om å få komme med sine slekter til Syria. Om lag 800 mann kom til elven Khabur, som kort tid før var blitt bestemt som grense mellom Syria og Irak. Franskmennene betraktet grenseovertredelsen som illegal og alle mann ble sendt tilbake. På irakisk side kom det til et sammenstøt med regjeringsstyrker som var oppmarsjert der. 530 assyrere flyktet tilbake til Syria og ble internert der. De assyrere som var blitt tatt til fange av irakiske styrker, ble drept.

Massakren
---------

Denne hendelsen og de oppdemmede aggresjoner mot assyrerne førte i 1933 til den såkalte Semile-massakren. Det ble spredt et rykte av engelskmennene om at assyrerne aktet å plyndre i Nordirak. Slik ble kurdiske og arabiske stammer oppviglet mot assyrerne. Under de påfølgende uroligheter fra 60 av 64 assyriske landsbyer ødelagt, og under irakiske regjeringsstyrkers ledelse ble assyrerne drevet sammen og den mannlige befolkning ble skutt, alle over ti år. I Semile utførte irakiske styrker en massaker som senere ble fremstilt og feiret som slutten på assyrernes «opprør». I Semile alene ble 350 drept; det samlede antall døde assyrere anslås til over 3000.

Patriarken Mar Shimun XXIII, som ble holdt tilbake i Bagdad, gjorde sitt beste for å informere og appellere til de diplomatiske stasjoner der og Folkeforbundet for å komme sine trosfeller til unnsetning.

Genocide - Folkemord
--------------------

Simele-massakren inspirerte Raphael Lemkin til å utmynte ordet «Genocide» (*Folkemord*).

Rammede landsbyer
-----------------

|  |
| --- |
| **Liste over angrepne landsbyer** |
| Ala Keena | Bameri | Betershy | Dairke | Gond Naze | Kaserezden | Korekavana | Majel Makhte | Sirchuri |
| Aloka | Barcawra | Betafrey | Dair Kishnik | Harkonda | Kerry | Kowashey | Rabibyia | Shekhidra |
| Badalliya | Baroshkey | Bidari | Derjendy | Idleb | Kitba | Lazga | Rekawa | Spendarook |
| Baderden | Basorik | Biswaya | Fishkhabour | Kaberto | Khalata | Mansouriya | Sar Shorey | Tal Zet |
| Bagerey | Bastikey | Carbeli | Garvaly | Karpel | Kharab Koli | Mawani | Sezary | Tel Khish |
| Bakhitmey | Benaringee | Chem Jehaney | Gereban | Karshen | Kharsheniya | Qasr Yazdin | Sidzari | Zeniyat |

Referanser
----------

1. ↑  Martin, James Joseph (1984). *The man who invented "genocide": the public career and consequences of Raphael Lemkin*. Institute for Historical Review. s. 166. ISBN 978-0-939484-17-1.
2. ↑  Majed Eshoo, "The Fate Of Assyrian Villages Annexed To Today's Dohuk Governorate In Iraq"
**Rolf Bjerkvig** (født 1953) er en norsk kreftforsker og professor i cellebiologi.

Ifølge ham selv er han fra Bergen og utdannet seg i 1981 til en M.Sc. i immunologi fra University of California, San Francisco. På 1980-tallet jobbet han med kreftspørsmål for Ole Didrik Lærum ved Gades Institutt ved Universitetet i Bergen, og videreutviklet en modell for hvordan hjernekreften sprer seg.

Så ble det dr.philos fra nevnte Gades Institutt i 1987 og postdoc før han i 1991 kunne overta lab og i 1993 motta de første donasjoner fra Kreftforeningen.

Bjerkvig er i 2018 direktør for Stiftelsen Kristian Gerhard Jebsen sitt *Senter for Hjernekreft*, som ble opprettet i 2014 med en tildeling på seisten millioner norske kroner og ligger ved Institutt for biomedisin. I januar 2011 ble han direktør for Institutt for onkologi (onkologi=læren om kreft) ved Luxembourg Institute of Health, en videreføring av forskersamarbeidet NORLUX som han i 2003 fikk i gang i samarbeid med Luxembourg Institute of Health.

Han fikk i 2015 tildelt Kong Olav Vs Kreftforskningspris på 1 million kroner.

Mest kjent er han for sitt arbeid med hjernesvulster. Det ble i juni 2018 meldt at de sprøytet virus inn i hjernen til seksti pasienter ved Duke University.

Referanser
----------

1. ↑  Rolf Bjerkvig Arkivert 27. juni 2018 hos Wayback Machine. fra uib.no, hans hjemmeside ved Universitetet i Bergen
2. 1 2 3  Mannen på broen Arkivert 5. januar 2016 hos Wayback Machine. fra Kreftforeningen.
3. ↑  Dept. of oncology fra lih.lu.
4. ↑  UiB-professor fikk kreftforskningspris
5. ↑  Norske forskarar mot stort gjennombrot for behandling av hjernekraft fra NRK den 27. juni 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Arkivert 27. juni 2018 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ORCID
 |
***Semicyclus*** er en slekt av tropiske biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende
--------

Passalidae er middelsstore til store, avlange, litt flate, blanke, brunrøde til svarte biller. Kjevene er velutviklede, fasettøynene nokså små, antennene mer eller mindre C-formede. Pronotum er firkantet, og de jevnbrede dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne familien er ganske enhetlig utseendemessig.

Levevis
-------

Artene lever i død ved, i alle fall noen av artene selskapelig, og voksne og larver lever sammen. Dette er nokså uvanlig blant biller.

Utbredelse
----------

Arten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien Passalidae - totalt 70 slekter
				+ Underfamilien Passalinae Leach, 1815
					- Stammen Solenocyclini
						* Slekten ***Semicyclus*** Kaup, 1871
							+ *Semicyclus grayi* Kaup, 1871

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Semicyclus* hos Fossilworks Rediger på Wikidata

Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):

* Oversikt over artene
Hybelkaniner
**Støv** (eller **dust**) er det alminnelige navnet på meget små faste partikler med diameter på mindre enn 500 mikrometer (se ellers sand eller granulat), og, mer generelt, for findelt materie. I jordens atmosfære forekommer støv fra forskjellige kilder: jordstøv spredt av vinden, vulkanske utbrudd og forurensing er noen eksempler. Luftbåren støv betraktes som en aerosol som kan ha en sterk og lokal påvirkning på varmestråling i atmosfæren, og dermed på klimaet. I tillegg, hvis støvet består av en lettantennelig subtans (som mel), kan det medføre eksplosjonsfare.

Fysisk atferd
-------------

Den fysiske adferden til støv følger lover som ikke alltid er sammenlignbart med faste stoffer eller flytende stoffer. For eksempel er trykket på en boks fullt av støv ikke nødvendigvis enhetlig.

Generelle helseeffekter
-----------------------

Støv er årsaken til lungesykdommen kjent som Pneumoconiosis, en sykdom som blant annet forekommer blant kullgruvearbeidere. Dette har resultert i en rekke arbeidsmiljølover.

Ulike typer støv
----------------

* Husstøv
* Svevestøv
* Nedfallsstøv
* Partikkel
* Jordstøv
* Vulkansk materiale
* Sand
* Granulat
* Aerosol
* Luftforurensning
* Støv i verdensrommet

Eksterne lenker
---------------

* Om støv på sykavhuset.no

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NDL **·** NKC
 |
**Michael James Way** (født 10. september 1980) er en amerikansk musiker som er bassist i bandet My Chemical Romance. Han og broren Gerard spilte sammen i bandet fra 2001 til 2013 og når det startet opp igjen i 2020. Han begynte i My Chemical Romance samtidig som gitaristen Ray Toro.

Michael vokste opp i Belleville i New Jersey, sammen med sin bror Gerard Way. 

Da bandet skulle spille inn det tredje albumet *The Black Parade* bodde de i et «spøkelseshus» i en kort periode for å få inspirasjon til låter. «Mikey» sies å ha vært så redd at han smøg seg inn i Gerards rom om nettene, og sov på gulvet der.[] Michael tenkte på å forlate bandet rundt denne tiden, men da broren dedikerte store deler av singelen *Famous Last Words* til Mikey, bestemte han seg for å bli.[]

Etter oppløsningen av My Chemical Romance startet han bandet Electric Century sammen med sin venn David Debiak.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Mikey Way – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Michael Way på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) Michael Way hos Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
* (en) Michael Way på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Michael Way på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Michael Way på AllMusic Rediger på Wikidata
* Michael Way på Twitter Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Boule** er en fellesbenevnelse på spill som spilles ved at kuler kastes mot en mindre målkule. 

Boule er et populært spill for seniorer

Boccia
------

Utdypende artikkel: Boccia

Boccia er et boulespill, og er beslektet med bocce og petanque. Disse spillene stammer fra kulespill som ble spilt det gamle Roma.
Spillets nåværende form er utviklet særlig i Italia, og spilles mest i Europa. Men også i USA, Canada, Australia og Argentina spilles dette en del, på grunn av immigranter som har flyttet hit.
Boccia er spesielt tilpasset funksjonshemmede.

Bocce
-----

Utdypende artikkel: Bocce

Bocce er et boulespill, og er beslektet med boccia og petanque. Disse spillene stammer fra kulespill som ble spilt i det gamle Roma. Bocce spilles på en jordbane, 20-30 meter lang og 2,5-4 meter bred. Banen skal gjerdes inn med et ca. 15 cm høyt tregjerde. Kulene kan være lagd av metall, tre eller plast. De må ha samme tetthet i hele kulen, og ikke ha noen kjerne av tyngre materiale for å oppnå bedre skru.
Spillet spilles med to lag á 1, 2 eller 4 spillere. Hvert lag har 4 kuler.

Petanque
--------

Utdypende artikkel: Petanque

Petanque «(peta:nk)» er et boulespill, som spilles med stålkuler på grus. En kamp går til 13 poeng. Målet med en kamp er å komme nærmest «grisen», som ofte kalles målkulen, slik at du til slutt oppnår de nødvendige 13 poeng. På lik linje med curling, teller man poeng når alle kulene er kastet. Det antallet kuler du har nærmere «grisen» enn motstanderen gir deg poeng. Har du tre kuler nærmere «grisen» enn motstanderen får du tre poeng. Petanque er ikke det samme som boccia. En forskjell er f.eks. at Boccia spilles med trekuler på hard og slett sand. De fleste aviser som skriver om Petanque, bruker feil ord på spillet. 

Petanque spilles ofte i parker, og er mest utbredt i Sør-Frankrike. Petanque spilles 3 mot 3, 2 mot 2 eller 1 mot 1. En klassisk kamp er 3 mot 3. Likevel finnes det mange varianter av spillet, basert på om det er konkurranse eller «parkspill». I tillegg til kamper der man spiller mot hverandre, finnes det varianter som skytekonkurranse, leggekonkurranse osv.

Bowls
-----

Utdypende artikkel: Bowls

Bowls eller lawn bowls er en britisk presisjonssport som minner om boccia og boule og som likesom disse har sine røtter i gamle stein- og kjeglespill. Bowls spilles på gress (eventuelt kunstgress). Spillet spilles med asymmetriske kuler med en diameter på knapt femten centimeter, som på grunn av sin ujevne vektfordeling ikke ruller rett. Det gjelder å komme så tett som mulig på en mindre målkule (kalt Jack eller Kitty).
Spillet er kjent helt tilbake til 1200-tallet.

| * v
* d
* r
Boule-spill |
| --- |
| Boccia **·** Bocce **·** Petanque **·** Jeu Provencal **·** Bowls |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
Zongjingklosterets pagode i Xiangshanparken, bygd i 1780; selv om utenlandske styrker fra åttenasjonsalliansen brente de omliggende bygninger i 1900, overlevde selve pagoden brannen.
**Xiangshanparken** (kinesisk: 香山公园; pinyin: *Xiāngshān Gōngyuán*, også godt kjent under det engelske navn *Fragrant Hills Park*) er en offentlig park i en utløper av Xishanfjellene vest for Beijing i Folkerepublikken Kina. Parken ligger innenfor grensene til bydistriktet Haidian, nordvest i den kinesiske hovedstaden, og dekker et areal på 1,6 km².

Vegetasjonen består av naturlig furu- og sypressskog, åser med lønnetrær, parykkbusker og persimmontrær, og har dessuten deler som er formet av landskapsarkitekter, med bygninger med tradisjonell kinesisk arkitektur og kulturminner. Parkens navn er fra dens høyeste topp, *Xianglu Feng* («Røkelsesbrennertoppen»), en høyde på 557 meter med to store steiner på toppen som minner om kinesiske røkelsesbrennere. 

Parken ble anlagt i 1186 under Jin-dynastiet (1115–1234) og ble utvidet under Yuan-dynastiet og Ming-dynastiet. I 1745 anordnet Qianlong-keiseren (1711–1799) bygging av flere nye haller, paviljonger og haver, og gav den et nytt navn, Jingyihaven. Meget ble skadet eller ødelagt av utenlandske styrker ved to anledninger. I 1860 herjet britiske styrker ikke bare det gamle sommerpalasset, men også i Xiangshanparken. Og i 1900 rammet åttenasjonsalliansens represalier etter bokseropprøret medførte store skader, likesom inne i byen og i det nye sommerpalasset. 

Gjenoppbyggingen og utbedringer og forbedringer i parken har pågått siden 1949.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
Xiao He, illustrasjon i *Sancai Tuhui*
**Xiao He** (forenklet kinesisk: 萧何; tradisjonell kinesisk: 蕭何; pinyin: Xiāo Hé; født i Fengyi fylke i kommanderiet Sishui, død 193 f.Kr var en statsmann i det vestlige Han-dynasti.

Liv og virke
------------

Han tjenestegjorde under dynastiets grunnlegger, Liu Bang, og spilte en rolle i dennes opprør mot Qin-dynastiet, og kjempet på Liu mot Xiang Yu. Etter opprettelsen av Han-dynastiet ble han da rikets kansler, og innehadde en rekke sentrale funksjoner helt til sin død. For sitt virke er han blitt kjent som én av «det tidlige Hans tre helter» (漢初三傑), likesom Han Xin og Zhang Liang. 

Weiyangpalasset ble bygd under hans ledelse.

Som særlig fortjenstfull tjenestemann fikk han fravsted på keiserens eget mausoleumsanlegg, Changling.

Referanser
----------

1. ↑  Changling Mausoleum in the Han Dynasty Arkivert 2016-03-04, hos Wayback Machine. lest 24. juli 2011)

Litteratur
----------

* *Shiji* vol. 53
* *Hanshu* vol. 39

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Michael Witzel** (født 1943 i Schwiebus, Tyskland, nå Polen) er en professor i sanskrit ved Harvard University, USA.

Witzel studerte indologi i Tyskland fra 1965 til 1971 under Paul Thieme, H. P. Schmidt, K. Hoffmann og J. Narten, og deretter i Nepal fra 1972 til 1973 under Mīmāmsaka Jununath Pandit. fra 1972 til 1978 var han i Katmandu, hvor han ledet *Nepal-German Manuscript Preservation Project* og *Nepal Research Centre*. Han har undervist i Tübingen (1972), Leiden (1978–1986) og ved Harvard (siden 1986) og vært invitert som gjesteforeleser i Kyoto (to ganger), Paris (to ganger) og Tokyo (to ganger). Han har undervist i sanskrit siden 1972.

Witzel har gjort seg bemerket for sine studier av dialektene av vedisk sanskrit, gammel indisk historie, utviklingen av vedisk religion og den lingvistiske forhistorien til Sør-Asia. Han er redaktør for Electronic Journal of Vedic Studies (EJVS) og Harvard Oriental Series. Han har vært president for *Association for the Study of Language in Prehistory* (ASLIP) siden 1999, såvel som den nye *International Association for Comparative Mythology* siden 2006. Han ble valgt inn i American Academy of Arts and Sciences i 2003, og ble valgt som æresmedlem av det tyske orientalske selskap (DMG) i 2009.

Referanser
----------

1. ↑   AlKindi, General Diamond Catalogue ID 104913[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Leidse Hoogleraren, Leidse Hoogleraren ID 2814, besøkt 19. juni 2019[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  Michael Witzel's curriculum vitae, besøkt 10. desember 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC **·** NDL **·** NKC **·** CiNii **·** CiNii
 |
Bouillabaisse servert med tilbehør
**Bouillabaisse** er en fiskesuppe som opprinnelig stammer fra området omkring Marseille i Provence. Det blir alltid benyttet flere slags fisk og eventuelt skalldyr, men sammensetningen varierer. Suppen kan også inneholde purreløk, tomater, hvitløk, urter (f.eks. persille, timian, fennikel), laurbærblad og appelsinskall. En tradisjonell bouillabaisse skal inneholde minst tre forskjellige fiskeslag. Suppen helles på en tallerken, vanligvis over et stykke ristet brød. Fisken og skalldyrene som suppen er kokt på, severes ved siden av. Dessuten spises suppen ofte med en slags majones, som består av olivenolje, krutonger eller brødrasp, hvitløk, chili og safran.

Fotografier
-----------

* Brasiliansk bouillabaisseBrasiliansk bouillabaisse
* Bouillabaisse med safranBouillabaisse med safran
* Bouillabaisse med ristet brødBouillabaisse med ristet brød

Eksterne lenker
---------------

* (en) Bouillabaisse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** TasteAtlas **·** Nationalencyklopedin
 |
**Michael Paul Voigt** (23. september 1958 – 24. mars 2018) var en amerikansk sportsskytter og våpensmed som tok flere medaljer i IPSC Handgun World Shoot. Han tok bronse i Open-divisjonen i 1993, gull i Standard-divisjonen i 1999, sølv i Standard-divisjonen i 2002, og bronse i Modified-divisjonen i 2008. I tillegg tok han 2 medaljer i kontinentale IPSC hagle-mesterskap, og han har konkurrert i USPSA multigun hvor han har vunnet medaljer 14 ganger. I 2016 giftet han seg med Maggie Reese.

Fra 2000 til 2012 var han president av United States Practical Shooting Association.

Michael Voigt var også innflytelsesrik i dannelsen av Strayer Voigt, Inc og deres merkevare Infinity Firearms, som er en variant av modulære dobbeltradede 1911-pistoler, også kalt 2011. Strayer-Voigt, Inc. ble startet i juni 1994 da grunnleggeren Sandy Strayer forlot STI International, Inc for å danne sitt eget selskap, og slo seg deretter sammen med Michael Voigt som bidro både som profesjonell skytter og våpensmed. Senere arbeidet Michael for Surefire LLC med utvikling av lyddempere, samt i utviklingsavdelingen til Safariland.

Michael døde i 2018 av kreft.

Referanser
----------

1. ↑  «Michael Paul Voigt Obituary». Legacy. Besøkt 20. juli 2019.
2. ↑

Eksterne lenker
---------------

* Offisiell hjemmeside
Boulevard de Sébastopol
**Boulevard de Sébastopol** er en parisisk boulevard, som danner grensen mellom det 1. og det 4. arrondissement og langs sitt videre forløp dessuten det 2. fra de 3. arrondissement. 

Gaten er 1332 meter lang og 30 meter, begynner ved Place du Châtelet, og slutter ved Boulevard Saint-Denis hvor dens fortsettelse heter Boulevard de Strasbourg. Den krysser viktige gater som Rue de Rivoli (ved dette gatekrysset ble i 1922 de første trefargede trafikklysene i Paris oppsatt), Rue Étienne Marcel / Rue aux Ours, Rue de Turbigo og Rue Réaumur. Den skiller også Le Marais fra Les Halles.

Boulevard de Sébastopol var ett av de første byplanmessige gjennombruddene som Baron Haussmann lot gjennomgøre. Bouleveardene er et av de viktigste elementene i den store nord-sør-aksen so gjennomskjærer det sentrale Paris, og erstatter dermed fremfor alt Rue Saint-Denis noen meter vestenfor og Rue Saint-Martin noen meter østenfor.

Gaten var ferdig i 1854, og het til å begynne med **Boulevard du Centre**. Få dager atter at Napoleon III styrker den 8. september 1855 seiret i Sevastopols havn under Krimkrigen fikk gaten sitt nye navn.

Noen år førte Boulevard de Sébastopol over Île de la Cité til Rive Gauche og sluttet i Rue de Cujas. Avsnittet på vestbredden av Seinen fikk i 1867 imidlertid navnet Boulevard Saint-Michel.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Boulevard de Sébastopol (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Experian** er et globalt selskap med hovedvirksomhet innen kredittinformasjon. Selskapet er børsnotert i London og en del av FTSE 100-indeksen. Hovedkontoret ligger i Dublin i Irland, med operasjonelle hovedkvarterer i Nottingham i Storbritannia og Costa Mesa i California. Experian har 15 500 ansatte og kontorer i 38 land. Selskapet hadde i 2008 en omsetning 2,9 milliarder €. Experians kunder omfatter alle typer foretak innen bransjer som spenner fra bank, finans, forsikring og telecom til media, detalj, industri og offentlig sektor.

Selskapet leverer løsninger for kredittvurdering, beslutningsanalyser og markedsføring. Formålet er å legge til rette for å treffe beslutninger med ønsket risiko og høyest mulig kommersiell og finansiell lønnsomhet.

Experian i Norge har inngått et samarbeid med fintech-aktøren Defero, som går ut på å tilby privatpersoner gratis innsyn i egne kredittdata.

Experian i Norge
----------------

Experian Norge har kontorer på Majorstuen og Kirkegata i Oslo, i tillegg til en databaseavdeling i Brønnøysund. Selskapet er representert i Norge med tre divisjoner, henholdsvis Experian Credit Services, Experian Marketing Services og Experian Decision Analytics. 

### Experian Credit Services

Experian Credit Services tilbyr kredittopplysninger om foretak og privatpersoner, markedsinformasjon, løsninger for kredittvurdering, samt analyse og rådgivning knyttet til disse områdene. Experians databaser kombinerer offentlig tilgjengelige regnskap med kredittinformasjon fra blant annet landets inkassobyråer.

### Experian Marketing Services

Experian Marketing Services leverer analyser av forbrukeradferd og makroøkonomisk utvikling, og har spesialisert seg på markedsposisjonering, segmentering og målgrupper.

Experian står bak forbrukerklassifiseringen Mosaic.

### Experian Decision Analytics

Decision Analytics er den internasjonale enheten i Experian, som tilbyr løsninger innenfor kredittrisiko, customer management og forebygging av svindel. I Norge har Experian Decision Analytics i flere år spesialisert seg på å avdekke svindel i forbindelse med korttransaksjoner.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. 1 2  .
3. ↑  .
4. ↑  «Defero». *defero.no* **(engelsk)**. Besøkt 2. mai 2020.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside
* Internasjonale sider
* EXPN.L[*død lenke*] på London Stock Exchange
* Informasjon om Mosaic[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** VIAF **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI
 |
|  |
| --- |
|  |
| Beliggenhet i Hunan |

*Xiangtan er også et fylke i Hunan.*
**Xiangtan** (kinesisk: 湘潭; pinyin: *Xiāngtán*) er en by på prefekturnivå ved elven Xiangjiang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 2,83 millioner. 

Porten til Universitetet i Xiangtan.

Administrative enheter
----------------------

Xiangtan består av to bydistrikter, ett fylke og to byfylker:

* Bydistriktet Yuetang (岳塘区), 206 km², 330 000 innbyggere, sete for lokalregjeringen;
* Bydistriktet Yuhu (雨湖区), 74 km², 370 000 innbyggere;
* Fylket Xiangtan (湘潭县), 2 513 km², 1,12 millioner innbyggere;
* Byfylket Xiangxiang (湘乡市), 2 003 km², 890 000 innbyggere;
* Byfylket Shaoshan (韶山市), 210 km², 100 000 innbyggere.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong), og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Michael Yang Gaojian** (født 28. september 1913 i fylket Lianfeng i Hunan i Kina, død 20. januar 1995 i Beijing) var katolsk biskop av bispedømmet Changde i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Yang begynte prestestudiene på juniorseminaret i Changde, og i 1931 sluttet han seg til Augustinerordenen. Han fortsatte presteutdannelsen i provinsene Hunan og Hubei. 

### Prest

I 1938 ble han presteviet i Changde. Han ble assisterende direktør for juniorseminaret der, rektor for katolske skoler, sogneprest, og så dekanus.

I 1950 ble han utnevnt til administrator for bispedømmet Yuanling, og ble samme år superior for alle augustinere i Kina. I 1951 ble han administrator for Changde bispedømme.

I 1956 deltok han på møtet som grunnla den kinesiske patriotiske katolske forening, og ble året etter foreningens assisterende generalsekretær. 

### Biskop uten pavelig mandat

Han var blant de biskoper som ble bispeviet uten pavelig mandat i Folkerepublikken Kina 1958-1962. De i Romas øyne illegitime, men gyldige, bispevielsene, ble foretatt 26. oktober 1958 i Changsha med erkebiskop Ignatius Pi Shushi som hovedkonsekrator. 

Under kulturrevolusjonen ble han arrestert og sendt til reform ved arbeid. I 1980, da det var blitt mulig å gjenopplive trossamfunnene, flyttet han fra Changde til Beijing for å arbeide i den patriotiske forenings hovedkvarter. Der fikk han roller i hver av dette statsdirigerte apparatets sentrale da tre grener. Han ble generalsekretær for den patriotiske bevegelsens kinesiske bispekonferanse. Han ble også medlem av Det kinesiske folks politiske konsultative konferanses stående komité.

Etter nyttår 1995 ble han syk og innlagt på sykehus og døde noen uker etter.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi var:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) \*1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) \*1777
* Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) \*1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) \*1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) \*1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) \*1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) \*1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) \*1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) \*1934
* Erkebiskop Ignatius Pi Shushi (1897-1978) \*1949
* Biskop *Michael Yang Gaojian* (1911-1995) \*1958

Referanser
----------

1. ↑  Yanggj, lest 19. desember 2021

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |
**Koprofagi**/**Coprophagia** er i realiteten en teknisk terminologi for å beskrive at hunder spiser avføring. Dette fenomenet har vært studert av en rekke forskere uten at de har funnet et definitivt svar på problemet. Coprophagia kan føre til akutt diaré og ev. også alvorlige sykdommer dersom avføringen inneholder smittestoff.

Årsak
-----

Ernæringsmessige behov kan være en årsak hos noen hunder, men helt klart bare hos et fåtall. For andre kan det rett og slett være kjedsomhet eller en spiseforstyrrelse som er årsaken, uten at noen har klart å dokumentere dette med noen grad av sikkerhet heller. Det kan også ha med genetikk å gjøre, i den grad at (ville) tisper jo gjerne spiser avføringen til valpene sine, for derigjennom å skjule de for eventuelle predatorer.

Noen mener også at tilstanden kan ha sammenheng med andre sykdommer, som f.eks pankreatit, problemer med bukspyttkjertelen, infeksjoner i tarmkanalen, en for fettrik diett m.m.

Vi kan vel også slå fast at hunder på en eller annen måte finner avføring attraktivt å spise (i noen sammenhenger), ellers ville de ikke spist det.

Løsning
-------

Den beste måten å løse problemet på er naturligvis å hindre hunden tilgang til slik avføring. Et alternativ kan være å lufte hunden i bånd, slik at du kan kontrollere hva den får tilgang til. Noen hunder lærer også at det å spise avføring gir dem oppmerksomhet, fordi du reagerer. Det kan derfor også være en løsning å «lære» hunden at å gå forbi avføring uten å spise det lønner seg i form av at den får en godbit/ball eller annet hunden ønsker å oppnå.

Kilder
------

* Erik Hofmeister; Melinda Cumming, DVM PhD; Cheryl Dhein, DVM, MS, DACVIM
**Type 94 Pistol** (japansk: **九四式拳銃** – **Kyūyon-Shiki Kenjū**) er en liten, lett pistol fra Japan.

Den ble designet i 1934 av Kijirō Nambu og produksjonen startet samme år på Nambu våpenfabrikk. Våpenet var opprinnelig tiltenkt det sivile marked, og ble produsert i stort antall frem til slutten av andre verdenskrig, da større mengder ble levert til det militære på grunn av krigen. Det er antatt at over 70 000 eksemplarer ble produsert, men tallet er umulig å verifisere da all dokumentasjon vedrørende produksjonen forsvant på grunn av krigen.

Kvaliteten var ikke spesielt god, og verre ble den jo lengre krigen varte. Pistolen er også kjent for å kunne avfyre skudd hvis den lå en patron i kammeret ved å presse ned en hendel på venstre side. Det ble rapportert om episoder hvor offiserer skled i søla og våpenet gikk av idet de traff bakken. Anerkjente våpenforfattere som Ian V. Hogg har beskrevet pistolen som «den verste pistol noen gang approbert».

| * v
* d
* r
Japanske infanterivåpen under andre verdenskrig |
| --- |
| Pistoler | Nambu pistol · Type 26 revolver · Type 94 pistol |
| Rifler | Type 38 rifle · Type 99 rifle · Type 97 skarpskyttergevær · Type 44 kavaleririfle |
| Maskinpistoler | Type II maskinpistol · Type 100 maskinpistol |
| Maskingevær og større | Type 11 LMG · Type 96 LMG · Type 97 LMG · Type 99 LMG · Type 92 maskingevær · Type 1 maskingevær · Type 3 maskingevær |
| Patroner | 8 x 22 mm Nambu · 6,5 x 50 mm Arisaka · 7,7 x 58 Arisaka |

Portal: Andre verdenskrig
Type 99
Type 99A
**Type 99** eller **WZ-123** (tidligere kalt **Type 98**) er en moderne kinesisk stridsvogn med en 125 mm kanon. Den ble først sett av vestlige observatører på en militærparade i Beijing 1. oktober 1999.

Stridsvognen likner russiske T-72 utvendig, men med et mye større og mer kantete tårn. Kanonen er utstyrt med automatlader, noe som gjør at mannskapet er på bare tre personer. Kineserne melder at vognen veier rundt 50 tonn. Den er produsert av Norinco.

Historie og utvikling
---------------------

Type 99-prosjektet var basert på Tysklands Leopard 2 og tok hensyn til kinesiske analyser av Gulfkrigen (ifølge Armor Magazine). I 1999 ble det vist en lignende stridsvogn på kinesiske våpenmesser kalt Type 98 som mest sannsynlig var en prototyp til Type 99.

Stridsvognens nåværende status i kinesisk tjeneste er usikker. På den første paraden ble 18 vogner vist, og kineserne har ikke bekreftet hvor mange som er produsert eller i hvilket tempo de produseres.

Teknisk
-------

Vognføreren sitter framme i skroget, vognkommandøren sitter på høyre side av tårnet og skytteren på venstre side.

Kanonen har kaliber 125 mm og er utstyrt med en automatlader.

Motoren er en 1 200 hk dieselmotor plassert bak i skroget.

Type 99 er utstyrt med et lasersystem til selvforsvar. Det består av en sensor som kan merke om vogna blir truffet av en laserbelyser. Dette er kuppelen oppå tårnet. Hvis vogna bli belyst, så dreier tårnet mot trusselen og bruker sin egen laser mot kilden. Laseren sitter i boksen oppå tårnet bak skytterens posisjon.

Kilder
------

* Armor Magazine; *The Chinese Type 98 Main Battle Tank* mai/juni 2000
* Chinese Defence Today (lest 26. november 10:00)

Eksterne lenker
---------------

* (en) Type 99 tanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Type 99 tanks – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* China-Defense.com: The Chinese Type 98 Main Battle Tank (engelsk)
* The New Chinese Type 98 MBT: A Second Look Reveals More Details (engelsk)

| * v
* d
* r
Moderne stridsvogner i tjeneste |
| --- |
| Italias flagg Ariete **·** Indias flagg Arjun **·** Storbritannias flagg Challenger 2 **·** Frankrikes flagg Leclerc **·** Tysklands flagg Leopard 2 **·** USAs flagg M1 Abrams **·** Jugoslavias flagg M-84 **·** Israels flagg Merkava **·** Polens flagg PT-91 **·** Sovjetunionens flagg T-80 **·** Ukrainas flagg T-84 **·** Russlands flagg T-90 **·** Sør-Koreas flagg Type 88 **·** Japans flagg Type 90 **·** Kinas flagg Type 96 **·** Kinas flagg Type 99 |
***Dobbeltspill*** (originaltittel: *Nightkill*) er en engelskspråklig tysk-amerikansk thriller fra 1980 regissert av Ted Post. Filmen handler om en kvinne i et ulykkelig ekteskap. Hun har en elsker som tar livet av hennes rike ektemann. Planen er å komme seg unna med en haug penger ved hjelp av å spille et dobbelspill. Men etterhvert begynner uforklarlige ting å skje. Hovedrollen spilles av Jaclyn Smith, mens sentrale biroller spilles av James Franciscus, Mike Connors og Robert Mitchum.

Handling
--------

Den vakre Kathy lever i et ekteskap sammen med den rike forretningsmannen Wendell i Arizona. Ekteskapet halter og ektemannen oppfører seg dårlig. Hun har derfor innledet et forhold til Steve, en av mannens forretningsforbindelser. Begge vet at ektemannen har gjemt unna store penger og de ønsker å gjøre noe drastisk med hele situasjonen. Til tross for isfronten blir hun lettere sjokkert når Steve tar affære og forgifter ektemannen. Deretter utgir han seg for å være ektemannen og flyr til Washington for å få fatt i en hemmelig bankboks som inneholder en million dollar. Samtidig har liket av ektemannen blitt lagt i fryseren hjemme hos henne. Men etterhvert får Kathy panikk og vil til å flytte liket av ektemannen til et sikrere sted. Men hun får sjokk når hun åpner fryseren og finner – ikke sin mann, men elskeren. Etterhvert oppdager hun at en ukjent person holder øye med henne.

Om filmen
---------

Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.

Den har fått 3 av 5 stjerner i *Den store film- og videoguiden*.

Den ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på video av CP Entertainment rundt 1982.

I rollene
---------

(utvalg)

* Jaclyn Smith .... Katherine Atwell
* Robert Mitchum .... Donner
* James Franciscus .... Steve Fuller
* Mike Connors .... Wendell Atwell
* Fritz Weaver .... Herbert Childs
* Sybil Danning .... Monika Childs
* Tina Menard ... Consuela
* Belinda Mayne ... Christine
* Michael Anderson Jr. ... Lt. Donner
* Melanie MacQueen ... Alice

Referanser
----------

1. ↑  Maltin, Leonard (2. september 2014). *Leonard Maltin's 2015 Movie Guide* **(engelsk)**. Penguin. ISBN 9780698183612.
2. ↑  Thorvaldsen, Per; Buset, Bjarne; Liestøl, Gunnar (1987). *Den store film- og videoguiden*. Oslo: Mimesis. s. 21. ISBN 9788257405984.
3. ↑  «dobbeltspill (night kill) | Norsk VHS.com» **(engelsk)**. Arkivert fra originalen 16. april 2019. Besøkt 16. april 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Dobbeltspill* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Dobbeltspill* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Dobbeltspill* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (nl) *Dobbeltspill* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Dobbeltspill* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Dobbeltspill* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Seongjong av Goryeo** (hangul: 성종, hanja: 成宗, rr: Seongjong, mr: Sŏngjong, født **Wang Chi** (hangul: 왕치, hanja: 王治), født 960, død 997) var den 6. hersker (keiser) av det koreanske kongedømmet Goryeo.

Han var andre sønn av *Daejong* og barnebarn av Goryeos grunnlegger, keiser Taejo. Han ble keiser etter at Gyengjong abdiserte.

Seongjong satte som sitt mål å reformere Goryeo og gjøre det til et sentralisert konfuciansk monarki. I 983 etablerte han tolv *mok*-systemet, som ble de administrative regionene i det meste av resten av Goryeo-perioden. Han sendte også utdannede menn til hver *mok* for å overvåke den lokale utdannelsen. Dette var ment som en måte å integrere det lokale aristokratiet i det byråkratiske systemet.

I 993 invaderte khitanerne Goryeos nordvestlige grense med 60 000 soldater. Minister Seo Hui meldte seg frivillig til å forhandle med khitangeneralen Xiao Sunning. Seo Hui klarte å få khitanene til å gå med på at regionen opp til Yaluelva skulle inkorporeres i Goryeos territorium. Seo Huis dyktige forhandlinger viste godt hans gode forståelse for Goryeos indre anliggender og rikets stilling i regionen.

Khitanene trakk seg så tilbake til området øst for Yalu, og Goryeo gikk med på å oppgi sin allianse med det kinesiske Song-dynastiet. Likevel fortsatte Goryeo sin kontakt med Sòng, og styrket sin stilling ved å bygge festninger i de nylig annekterte nordlige områdene.

Kong Seongjongs fulle navn posthumt
-----------------------------------

* Seongjong Gangwi Jangheong Wanghyo Munui Daewang
* 성종강위장헌광효문의대왕
* 成宗康威章憲廣孝文懿大王


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Gyeongjong av Goryeo** | **Koreansk monark**(Huset Wang)**(981–997)** | Etterfølger:**Mokjong av Goryeo** |

Portal: Korea

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Geni **·** VIAF
 |
***Bounced Checks*** er det første samlealbumet fra Tom Waits, utgitt i 1981. Albumet inneholder sanger fra tidligere album, konsertopptak og alternative versjoner av sanger fra seks av hans syv album utgitt på Asylum Records. Unntaket er hans debutalbum, *Closing Time.*

Samlingen inkluderer flere ikke tidligere utgitte spor. «Mr. Henry» er en sang som ikke kom med på *Heartattack and Vine*, «The Piano Has Been Drinking» er en konsertversjon av sporet fra *Small Change*. «Jersey Girl» og «Whistlin' Past the Graveyard» er alternative versjoner fra *Heartattack and Vine* og *Blue Valentine*.

Sporliste
---------

Sangene er skrevet av Tom Waits.

1. «Heartattack and Vine»
2. «Jersey Girl»
3. «Eggs and Sausage»
4. «I Never Talk to Stangers (duett med Bette Midler)»
5. «The Piano Has Been Drinking»
6. «Whistlin' Past the Graveyard»
7. «Mr. Henry»
8. «Diamonds on My Windshield»
9. «Burma Shave»
10. «Tom Traubert's Blues» – (1:56)


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MusicBrainz
 |