André François-Poncet med Erhard Milch
**André François-Poncet** (født 13. juni 1887 i Provins i departementet Seine-et-Marne i Frankrike, død 8. januar 1978 i Paris) var en fransk politiker og diplomat hvis postering som ambassadør i Tyskland gjorde ham til førstehåndsvitne til Adolf Hitler og nazistpartiets vei til maken og nazistregimets krigsforberedelser.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

François-Poncet var sønn av en rådgiver til appelldomstolen i Paris.[] Han studerte journalistikk og så germanistikk ved Paris Institute of Political Studies.[] Et av François-Poncets tidlige skriftlige verker formidlet hans observasjoner fra en rekke reiser til Det tyske rike i årene forut for første verdenskrig. Under krigen tjenestegjorde han som løytnant i infanteriet.

### Diplomat

Mellom 1917 og 1919 var han tilknyttet presseavdelingen ved den franske ambassade i Bern i Sveits. Deretter var han *International Economic Mission*[] i USA og hadde en rekke andre diplomatiske oppdrag under forskjellige franske statsledere.

#### Ambassadør i Berlin

Han var delegat til Folkeforbundet, og ble i august 1931 utnevnt til stats-undersekretær og til ambassadør til Weimar-Tyskland. Fra sin post i Berlin ble François-Poncet vitne til hvordan Hitler ble sterkere, og kom til makt, og så hvordan landet ble omstilt til krigsforberedelser. François-Poncet ble beskrevet av den amerikanske journalist William Shirer i boken*The Rise and Fall of the Third Reich* som «den best informerte diplomat i Berlin», men hans mange advarsler om Hitlers intensjoner ble for det meste neglisjert av den franske regjering.[]

François-Poncet ble trukket urimelig inn i utrenskningen kalt de lange knivers natt idet Hitler, som skulle begrunne drapene, viste til en middag som François-Poncet hadde vært med på sammen med Ernst Röhm og Kurt von Schleicher som bevis på at disse menn hadde konspirert med franskmennene om å styrke den tyske regjering. Bevisene var fabrikkerte, François-Poncet ble ikke nevnty ved navn, og noen åpen beskyldning kom ikke.

Kort etter Münchenavtalen ble undertegnet i 1938 forlot François-Poncet sin post som fransk ambassadør til Tysklands etter et farvelbesøk hos Hitler i *Ørneredet* den 18. oktober 1938.

#### Ambassadør i Roma

Han ble da utnevnt til ambassadør i Roma, og forble dette til Italia erklærte Frankrike krig i 1940.

### Arrestert

François-Poncet ble arrestert av Gestapo under den tyske okkupasjon av Frankrike og holdt i fangenskap i tre år.

### Etterkrigstiden

I 1949 ble han utnevnt til fransk høykommissær til Vest-Tyskland og ble etter en tid ambassadør. François-Poncet ble i denne post til 1955.

Han ble senere visepresident og så president for det franske Røde Kors. I 1952 ble han innvalgt i Académie française.

François-Poncet bidro med artikler til avisen *Le Figaro*, og skrev en rekke bøker, noen av dem basert på erfaringene som ambassadør til Tyskland i 1930-årene.

André François-Poncet var far til Jean François-Poncet, som også ble politiker og diplomat. Sønnen var utenriksminister under president Valéry Giscard d'Estaing.

Verker i utvalg
---------------

* *La France et les Huit Heures*, Paris, 1922.
* *La Vie et l'Œuvre de Robert Pinot*, Paris, Armand Colin, 1927.
* *Souvenirs d'une ambassade à Berlin, septembre 1931-octobre 1938*, Paris, Flammarion, 1947.
* *De Versailles à Potsdam. La France et le problème allemand contemporain, 1919-1945*, Paris, Flammarion, 1948.
* *Carnets d'un captif*, Arthème Fayard, Paris, 1952.
* *Au palais Farnèse. Souvenir d’une ambassade à Rome 1938-1940*, Fayard, Paris, 1961.
* *Au fil des jours, propos d'un libéral 1942-1962*, Flammarion, 1962.
* *Au fil des jours, propos d'un libéral 1962-1965*, Flammarion, 1966.
* *Stendhal en Allemagne*, Hachette, 1967.

Referanser
----------

1. 1 2   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Munzinger Personen, oppført som Andre Francois-Poncet, Munzinger IBA 00000018876, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   annuaire prosopographique: la France savante, oppført som André FranÇois-poncet, CTHS person-ID 113375, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
4. 1 2   Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija ID 22004[Hentet fra Wikidata]
5. ↑   fødselsattest[Hentet fra Wikidata]
6. ↑   Archives de Paris[Hentet fra Wikidata]
7. ↑   Académie française, www.academie-francaise.fr, Académie française member ID andre-francois-poncet, besøkt 3. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
8. ↑  Bennett, John (1967). *The Nemesis of Power: The German Army in Politics 1918–1945*, p. 327
9. ↑  Larson, Erik (2011). *In the Garden of Beasts*, chapter 51

Litteratur
----------

* Hans Manfred Bock: *Zur Perzeption der frühen Bundesrepublik Deutschland in der französischen Diplomatie: Die Bonner Monatsberichte des Hochkommissars André François-Poncet 1949 bis 1955*. I: *Francia*, 15, 1987, s. 579–658.
* Claus W. Schäfer: *André François-Poncet als Botschafter in Berlin (1931–1938)*. Oldenbourg, München 2004, ISBN 978-3-486-56844-8, perspectivia.net

Eksterne lenker
---------------

(en) André François-Poncet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


* Artikkel om François-Poncet - Académie française

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Folkeforbundet **·** Brockhaus Enzyklopädie **·** Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** Munzinger (iba)
 |