recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Zlín** (tsjekkisk: *Zlínský kraj*) er en administrativ region i Tsjekkia, lokalisert i den sentraløstlige delen av det historiske Mähren, ved grensen til Slovakia. Regionen har sitt administrasjonssenter i byen Zlín.

Administrativ inndeling
-----------------------

Utdypende artikkel: Tsjekkias distrikter

Regionen består av de fire distriktene (*okres*) Kroměříž, Uherské Hradiště, Vsetín og Zlín.
Regionen er delt opp i de 4 distriktene (*okres*) Kroměříž, Uherské Hradiště, Vsetín og Zlín.

Regionen Zlín ble etablert 1. januar 2000 med basis i den konstitusjonelle lov No. 347 av 3. desember 1997. Regionen ble dannet ved en sammenslåing av deler av Jihomoravský kraj (distriktene Zlín, Kroměříž og Uherské Hradiště) og Severomoravský kraj (distriktet Vsetín).

Regionen har totalt 307 kommuner, hvorav 30 er byer. Der er 13 kommuner med utvidede myndigheter og 25 territoriale distrikter med kommuner med autoriserte kommunekontorer.

Ifølge offentlig statistikk er Zlín den tryggeste regionen i den tsjekkiske republikk; den har det laveste antallet overfall, voldtekter, selvmord og bilulykker i landet. Geologisk ligger regionen Zlín innenfor Vizovice-høylandet.

Større byer
-----------

* Zlín
* Brumov-Bylnice
* Bystřice pod Hostýnem
* Chropyně
* Holešov
* Hulín
* Kroměříž
* Kunovice
* Luhačovice
* Napajedla
* Otrokovice
* Rožnov pod Radhoštěm
* Slavičín
* Staré Město
* Uherské Hradiště
* Uherský Brod
* Valašské Klobouky
* Valašské Meziříčí
* Vsetín

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  Tsjekkias statistikkbyrå (23. mai 2023) (på cs), *Počet obyvatel v obcích - k 1. 1. 2023*, Praha: Tsjekkias statistikkbyrå, Wikidata Q118612272,
3. ↑  Český statistický úřad, besøkt 20. desember 2014
4. ↑  «Kriminalita Zlínského kraje» **(tsjekkisk)**. Police of the Czech Republic. Besøkt 14. september 2011.

Eksterne lenker
---------------

* (cs) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Zlín Region – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tsjekkias regioner |
| --- |
| Hradec Králové **·** Karlovy Vary **·** Liberec **·** Mähren-Schlesien **·** Olomouc **·** Pardubice **·** Plzeň **·** Praha **·** Sentral-Böhmen **·** Syd-Böhmen **·** Syd-Mähren **·** Ústí nad Labem **·** Vysočina **·** Zlín | Tsjekkias flagg |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** NKC **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
**Kastrup kirke** ligger på Kastruplundgade 3 i Kastrup på Amager ved København.

Historie
--------

Bygningen ble oppført i årene 1883–1884 av Henrik Philip Schmidt i historistisk stil. Den ble bygget i rød teglsten med skifertak, det sistnevnte ble siden byttet ut med tegl. Vinduer og dører ble bygget i rundbuestil og koret hadde en apsis. Veggene i nord og syd er øverst dekorert med buefriser.

Ombygning
---------

I årene 1971–1972 ble kirken bygget kraftig om, og den fikk blant annet klokketårn. Bortsett fra fundamenter og yttermurene, er det lite igjen av den opprinnelige kirken. Billedhuggeren Svend Wiig Hansen sto for den nye totalutsmykningen i aluminium, glass og malte flater. Per Hebsgaard har utført glassmaleriene av nakne mennesker, etter tegninger av Svend Wiig Hansen.

Referanser
----------

1. ↑  *Kirkens historie*, kastrup-kirke.dk. Besøkt 24. mai 2013 Arkivert 5. oktober 2013 hos Wayback Machine.
2. ↑  *Kastrup Kirke - Amager*, Den store danske. Besøkt 24. mai 2013
3. ↑  *Kastrup kirkes ombygning fra 1971 – 1972*, kastrup-kirke.dk. Besøkt 24. mai 2013 Arkivert 5. oktober 2013 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi
 |

Portal: Danmark
Antonio Escobar y Mendoza skrivende på «Summula casuum conscientiae».
**Kasuistikk** sikter til en etisk fremstilling som vil i høyest mulig grad befri fra individuelle selvstendige avgjørelser i samvittighetsspørsmål.

I stedet oppstilles begrunnelser i avgjørelser i samvittighetsspørsmål ved å oppstille autoritative handlingsregler for alle tenkelige tilfeller. En utviklet kasuistikk er å finne hos de jødiske rabbinere og når sitt høydepunkt i Talmud.

Selv om kasuistikken primært er av jødisk opprinnelse, ble den også pregende som metode innen katolsk moralteologi. Alfonso de Liguoris *Teologia moralis* anses som ett av kasuistikkens fremste arbeider.

Reformasjonen, eller deler av den, brøt med kasuistikken ved det at den tydelig henviste til menneskets personlige moralske stillingstagen. Innen evangelisk-luthersk teologi ble det utviklet en ny form av kasuistikk (*casus conscientiae*) av Friedrich Balduin, teologiprofessor i Wittenberg. Hans store arbeide om *casus conscientiae* utkom i flere opplag på 1600-tallet.

Kilder
------

* *Svensk uppslagsbok*. Malmö 1931.
* SAOB
* Livingstone Elizabeth A. red. (1977). *The Concise Oxford Dictionary of the Christian Church* **(engelsk)**. Oxford: Oxford U.P. ISBN 0-19-283014-7.

Eksterne lenker
---------------

* (sv) Kasuistik, 1. Teol. i *Nordisk familjebok* (2. utgave, 1910)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** BNE
 |
**Tamás Szekeres** (født 19. september 1972) er en ungarsk tidligere fotballspiller som senest spilte for Fredrikstad fotballklubb. Tamas Szekeres kom fra Tromsø i midtsesongen 2006 etter å spilt for klubbene Ferencvaros, Vågakameratene, Ujpest, Gent, Cottbus, Strømsgodset, Debrecen VSC og Sopron.

Den 15. februar 2007 ble han plassert i treningsgruppe. Samme dag spekulerte man på om det ble en overgang til Sparta i Sarpsborg, Szekeres og klubben ble imidlertid ikke enige om betingelsene. Etter at kontrakten med FFK gikk ut reiste Szekeres tilbake til Ungarn og ble ansatt i det ungarske fotballforbundet.

Referanser
----------

1. ↑   transfermarkt.com, Transfermarkt spiller-ID 1202, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  ffksupporter.net profil om Tamás Szekeres

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tamás Szekeres – Transfermarkt Rediger på Wikidata

* (en) Tamás Szekeres – national-football-teams.com Rediger på Wikidata

* (en) Tamás Szekeres – EU-Football.info Rediger på Wikidata

* (en) Tamás Szekeres – FBref Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Gerulf av Holland** (født ca. 850, død ca. 898) var fra ca. 885 til sin død rundt 896 greve av Holland. Han er også kjent som «Gerolf», og av og til er tittelen «av Kennemerland» føyd til. Tilføyelsene «av Holland» og «av Kennemerland» er av senere dato. Rundt hans herkomst er ikke mye kjent, men man har funnet hentydninger til at han var en etterkommer av den frisiske kong Radboud. Det antydes at han var sønn eller sønnesønn av den frisiske greven Gerolf som levde under Ludvig I av det tysk-romerske rike regjering.

Gerulf regnes som huset Hollands stamfar selv om grevskapets innbyggere ble kalt frisere frem til 1100. Med hensyn til grevskapets grenser og posisjon anses det som mest trolig at dets område tilsvarer dagens Kennemerland. Den første greven som offisielt ble kalt «greve av Holland» var Floris II i 1101.

Grevskapet Holland blir til
---------------------------

Selv om Gerulf bodde i et område som hørte til Francia Orientalis (tysk: Ostfrankenreich) ble dette også etter inngåelsen av traktaten i Verdun i 843 i realiteten styrt av vikingene. Da sjøkongen Godtfred ble myrdet ved Spijk (tidligere kalt *Herespich*) i 885 endte deres styre. 

Grev Gerulf deltok aktivt i mordet på Godtfred og befrielsen fra vikingene, og 4. august 889 overdro østfrankernes kong Arnulf et gods i Teisterbant med flere hus blant annet i Tiel, Aalburg og Asch og et annet innen grevskapet Holland til ham som belønning for hans innsats. Det siste godset lå i området mellom Harmelen – Leiden og Bennebroek i dagens provins Zuid-Holland.

Tvil i forhold til Gerulf som stamfar
-------------------------------------

Det er ikke før på slutten av det 19. århundre at man anser Gerulf for å være huset Hollands stamfar. Dette er basert på et dikt fra rundt år 1120 som nevner grevene av Holland. Diktets første linje er: «De eerste Dirk, broer van Waldger, was een roemrijk man ......» (Den første Dirk, Waldgers bror, var en berømt mann ...) I et verk om Waldger er det følgende skrevet «Waldgarius Freso, Gerilfi filius», dette kan oversettes til «Friseren Waldger, Gerulfs sønn». Dette gjør at Gerulf sees som Dirk Is far og dermed som Huset Hollands stamfar. 

Etter at Gerulf dør finner noe merkelig sted, den eldste av sønnene, Waldger, arver godset i Teisterbant mens den yngre broren Dirk får grevskapet. At Waldger kaller sin sønn Radboud er også uvanlig, etter tidens skikker burde den eldste sønnen ha blitt oppkalt etter sin bestefar. Dette har åpnet for en annen mulighet, at Gerulf var Dirk og Waldgers fosterfar. I det tilfellet kan «filius» ha betydd «fostersønn». Det er da ikke ulogisk at den mest trolige farskandidaten er Radboud, Herren til Nederfrisland. Han døde mens han kjempet mot vikingene i 874. Dermed kan Gerulf ha vært deres verge, og i den sammenheng ha bestyrt området Waldger arvet mens Dirk arvet Gerolfs eget grevskap.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Ingen** | **Greve av Holland**(ca 885–ca 896) | Etterfølger:**Dirk I av Holland** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** BPN
 |
**Tlaltecuhtli**
**Tlaltecuhtli**, **Tlaltecutli** er en førkolumbisk mesoamerikansk gudefigur, identifisert fra skulpturer og ikonografi som er datert fra den seine postklassiske perioden av den mesoamerikansk kronologi (ca. 1200–1519), hovedsakelig blant Mexica (aztekiske) og andre nahuatlsnakkende kulturer. Tlaltecuhtli er også kjent fra flere manuskripter etter den spanske erobringen som ga en oversikt over mexica-mytologi og trossystemer, slik som *Histoyre du méchique* sammenstilt i midten av det 16. århundre.

I en av de mesoamerikanske skapelsesforstillinger blir Tlaltecuhtli beskrevet som et sjømonster som oppholdt seg i havet etter den fjerde syndfloden, en legemliggjørelse av det rasende kaoset som var før skapelsen. Quetzalcoatl og Tezcatlipoca, i form av slanger, rev henne i to og kastet den en delen oppover og skapte himmelhvelvingen og stjerner og lot den andre halvdelen bli land på jorden. Men hun forble i live og krevde å få menneskeblod. 

Selv om gudenavnet er en maskulin form i Nahuatl språket, fremstilles som oftest Tlaltecuhtli med distinkte kvinnelige karakteristika, og figuren har ofte en posetur forbundet med en kvinne som føder.

Hun blir enkelte gang knyttet til Cihuacoatl, Tonantzin, Tonatiuh.

I 2006 ble en monolitt av denne gudinnen funnet i Mexico.  Denne funnplassen er del av Templo Mayor i Mexico by.

Se også
-------

* Izanami
* Tiamat

Referanser
----------

1. ↑  Pasztory (1983, pp.81, 170); Miller and Taube (1993, pp.167–168).
2. ↑  Campbells omformulerte en avsnitt av *Histoyre du méchique* (Campbell 1976, pp.224–225)
3. ↑  Miller and Taube (1993, p.167).

Kilder
------

* Campbell, Joseph (1976). *Primitive Mythology* (2nd reprint edition (©1969) utg.). Harmondsworth, England: Penguin Books. ISBN 0-140-04304-7. OCLC 2346210.
* Pasztory, Esther (1983). *Aztec Art*. New York: H.N. Abrams. ISBN 0810906872. OCLC 8627850.
* Taube, Karl A. (1993). *Aztec and Maya Myths* (4th University of Texas printing utg.). Austin: University of Texas Press. ISBN 0-292-78130-X. OCLC 29124568.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | World History Encyclopedia **·** VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Ralphe Armstrong** (født 1956 i Detroit, USA) er en amerikansk bassgitarist.

Biografi
--------

Ralphe Armstrong ble født i Detroit, Michigan i USA i 1956. Han begynte først med klassisk bassundervisning ved Michigan's Interlochen School of Fine Arts i 1969 da han var 13 år gammel. Fire år senere, bare 17 år gammel fikk han tilbud om å spille bassgitar i Mahavishnu Orchestra som ble gjenforent året etter. Armstrong spilte her i to år før bandet igjen ble oppløst i 1975. I årene som fulgte turnerte han med Frank Zappa i London, Ontario og Detroit.  

Senere ble han med Jean-Luc Ponty på studioalbumet *Enigmatic Ocean* (1977) og livealbumet *Rhino* (1978). Armstrong skal senere ha uttalt at dette var "det mest praktfulle eksempelet av hans bassgitarspill på plate".  

Armstrong var relativt inaktiv som musiker på 80-tallet grunnet familiære hensyn, men har i den senere tid begynt å spille igjen i Detroitområdet. Han jobber også som lærer på Oberlin Conservatory.

Referanser
----------

1. ↑

Eksterne lenker
---------------

* (en) Ralphe Armstrong på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Ralphe Armstrong på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Ralphe Armstrong på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) Ralphe Armstrong på AllMusic Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Ralph Wendell Burhoe** (født 1911, død 8. mai 1997) grunnla tidsskriftet *Zygon: Journal of Religion and Science*. I 1980 fikk han Templetonprisen for arbedet sitt for å forene religion og naturvitenskap.

Biografi
--------

Ralph Wendell Burhoe vokste opp i Somerville i Massachusetts. Han studerte ved Harvard University fra 1928 til 1932, og tok da fag innen meteorologi og klimatologi, men gjorde aldri ferdig en grad. Han begynte så på Andover Newton Theological School. Han studerte teologi der i ett og et halvt år, men i stedet for å bli prest som han hadde planlagt, vendte han tilbake til Harvard og begynte å jobbe på Blue Hill Meteorological Observatory, hvor han gjorde det bra som naturvitenskapsmann. 1947 ble han den første fulltidslederen for American Academy of Arts and Sciences (AAAS). Gjennom jobben ved AAAS kom han i nær kontakt med viktige vitenskapsmenn som astronomen Harlow Shapley, geologen Kirtley Mather og biologen George Wald. Mens han jobbet der var han med på å grunnlegge Institute on Religion in an Age of Science. I 1965 begynte Burhoe å jobbe ved Meadville Lombard Theological School, unitarenes universitet i Chicago. Der grunnla han tidsskriftet *Zygon: Journal of Religion and Science* og Center for Advanced Study in Religion and Science (CASIRAS). Etter å ha sluttet der i 1974, var han tilknyttet Lutheran School of Theology at Chicago hvor han i 1988 grunnla Chicago Center for Religion and Science.

Bidrag til offentligheten
-------------------------

Ralph Wendell Burhoe gjorde samvittighetsfulle undersøkelser over forskjeller og likheter mellom teologi og naturvitenskap, og ble en av de ledende stemmene i verden på feltet. Han spilte en viktig rolle i interdisiplinære fora i grenselandet mellom naturvitenskap og religion gjennom å skape en platform for dialog. Ifølge teologen Hans Schwarz fikk tidsskriftet *Zygon* en «utbredelse langt utover grensene for et teologisk tidsskrift.»

Priser og utmerkelser
---------------------

* I 1980 var han den første amerikaner som fikk Templetonprisen.
* Han mottok æresdoktorat fra Meadville Lombard Theological School (1977) og Rollins College (1979).
* The Society for the Scientific Study of Religion, som han var med og grunnla, tildelte ham selskapets første Distinguished Career Achievement Award i 1984.
* Han ble utnevnt til fellow i American Association for the Advancement of Science, American Academy of Arts and Sciences og World Academy of Arts and Letters.

Referanser
----------

1. 1 2   NUKAT, NUKAT autoritetspost n2015000966[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Social Networks and Archival Context, SNAC Ark-ID w6q53k3k, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2  Ralph Wendell Burhoe, 85; Reconciled Science and Faith - *New York Times*. Lest 25. januar 2016
4. 1 2 3 4  *Theology in a Global Context: The Last Two Hundred Years*, Hans Schwarz, Wm. B. Eerdmans, 2005, ISBN 0-8028-2986-4, ISBN 978-0-8028-2986-3, 597 pages, p.561-562

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI
 |
Forsida på Söndags-Nisses julenummer 1898.
'**Söndags-Nisse** *var et svensk vittighetsblad som kom ut i årene 1862–1924.*

Den første redaktøren var L R L Götberg. Senere redaktører var blant andre Johan Gustaf Schultz (?-1869), Frans Hodell (1870–90), Hugo Vallentin (1894(?)-1901) og Hans Zetterström ("Hasse Z") (1901–24).

Til avisens mest berømte medarbeidere hører tegneren Oskar Andersson (signaturen *OA*). Hans tidlige tegneserie *Mannen som gör vad som faller honom in* dukket regelmessig opp i Söndags-Nisse.

Den parodiske «landsortstidningen» (lokalavisa) *Grönköpings Veckoblad* begynte som et ensidesinnslag i *Söndags-Nisse* 1902 (selve stedsnavnet *Grönköping* hadde riktignok vært brukt i vitsetegninger i avisa helt siden 1895) og ble ei selvstendig avis i 1916.

Söndags-Nisse ble i 1924 slått sammen med Albert Engströms vittighetsblad Strix til Söndagsnisse-Strix og utkom med dette navnet til 1955.

*«Brister bandet?»* Satirisk vitsetegning i Söndags-Nisse 12. februar 1905 angående konsulatsaken i den svensk-norske unionen. Sveriges statsminister Erik Gustaf Boström gjør klossete forsøk på å slukke ilden som truer med å løsrive den sinte katten Norge fra den lydige hunden Sverige.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Söndags-Nisse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Nationalencyklopedin **·** OCLC
 |
**Kommunalt foreldreutvalg** (**KFU**) er utvalg som har sin basis i foreldrenes arbeidsutvalg ved skolene i Norge.

Kommunale foreldreutvalg finnes i ca. 200 av Norges kommuner. KFU er ikke lovpålagt og er initiert og valgt fra Foreldrerådets arbeidsutvalg (FAU) ved skolene. Normalt arbeider et kommunalt foreldreutvalg med felles skolesaker i kommunen og representerer på den måten foreldre og FAU i forhold til administrativ og politisk ledelse i kommunen.

Kommunale foreldreutvalg er normalt ikke en del av den kommunale styringstruktur i kommunene, men i noen kommuner har KFU møte og talerett overfor utvalg og komitéer i kommune-/bystyret.

KFU befinner seg funksjonelt mellom FAU ved grunnskolene og Foreldreutvalget for grunnskolen.

Eksterne lenker
---------------

* Hjemmeside for foreldereutvalget for grunnskolen

| * v
* d
* r
Foreldrerepresentasjon i barnehage, grunnskole og grunnopplæring |
| --- |
| **Lokalt**: Foreldrerådet **·** Foreldrenes arbeidsutvalg **·** Samarbeidsutvalg i grunnskolen **·** Kommunalt foreldreutvalg **·** Skolemiljøutvalg |
| **Statlig**: Foreldreutvalget for grunnopplæringen **·** Foreldreutvalget for barnehager |
Delta - en arbeidstakerorganisasjon i YS**Kommunaløkonomisk Forbund** er en partipolitisk uavhengig yrkesorganisasjon som arbeider for å ivareta sine medlemmers yrkesfaglige og utdanningsmessige interesser, lønns- og arbeidsvilkår, anseelse og faglige standarder. Yrkesorganisasjonen er sterkt engasjert i å gi medlemmene en mulighet til å utvikle sin faglige kompetanse i tråd med nye forventninger og kompetansebehov i arbeidslivet.

Kommunaløkonomisk Forbund ble stiftet 29. april 1985, og har i dag (2023) ca 4500 medlemmer. 

Organisasjonens overordnede mål er å styrke yrkesidentiteten til administrativt personell som jobber med service/førstelinjetjeneste, saksbehandling, arkiv, innfordring, revisjon, skatt, lønn, personal, økonomi, kommunal fakturering og IKT. Også andre nærliggende administrative oppgaver på skoler, i kommuner, fylkeskommuner, NAV, interkommunale selskaper, helseforetak eller andre virksomheter innen offentlig tjenesteyting vektlegges i dette arbeidet.

Kommunaløkonomisk forbund er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.

Leder er *Jan Inge Tvedt*.

Eksterne lenker
---------------

* Kommunaløkonomisk forbund

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
***Øret*** (originaltittel: *Ucho*) er en tsjekkoslovakisk spillefilm, regissert av Karel Kachyňa.

Filmen ble fullført i 1970, men ble forbudt av styresmaktene og ikke vist på kino i Tsjekkoslovakia før etter kommunismens fall i slutten av 1989.

Handling
--------

Historien følger et bittert ektepar som består av Ludvík, en høytstående tjenestemann innenfor Prahas regjerende kommunistiske regime, og hans alkoholiserte kone Anna. De kommer hjem en sen kveld etter å ha deltatt ved en politisk sammenkomst, hvor de at oppdager noen har begått innbrudd hjemme hos dem.

En rekke merkelige hendelser, inkludert at deres ekstra sett med husnøkler forsvinner og telefonen deres ikke fungerer lenger, får snart ekteparet til å tro at de nå er satt under overvåkning av deres egne myndigheter. Men etter hvert som natten skrider frem, avsløres stadig flere av feilene i ekteskapet deres og om begge ektefellene.

Referanser
----------

1. ↑  «Filmen på filmweb.no» **(norsk)**. Besøkt 17. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Øret* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (sv) *Øret* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Øret* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Øret* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Øret* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Øret* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata
**Søby** er den nordligste byen på Ærø. Byen har 656 innbyggere (2007), og tilhører Ærø kommune.

Industri
--------

Søby
Søby er en aktiv verfts- og fiskeriby med skipsverft, handelsliv, ferjedrift og fiskerihavn. Her ligger Ærøs fiskerflåte, bestående av mindre garnbåter og ståltrålere. Ståltrålerne er kun «hjemme» en del av året.

Søby Værft bygger blant annet orlogsfartøyer til sjøforsvaret. Verftet har to reparasjonsdokker som kan ta imot fraktskip på opptil 2000 tonn, og er øyas største arbeidsplass med over 100 ansatte. En ny, større dokk er i ferd med å bli bygget.

Trafikk
-------

Søby-ferja i Søby havn
Det er daglig ferjetrafikk til Mommark på Als og Faaborg på Fyn. I 1979 kjøpte et nystarta Søby-rederi palleskipet «Østbornholm», bygd i 1966. Det gjennomgikk en større ombygning på Søby Værft, ble omdøpt til «Søby-Færgen» og innsatt på Søby–Fåborg-ruta. Denne turen tar litt over én time, og passerer underveis Bjørnø og Avernakø. 1. januar 1995 overtok Det Ærøske Færgetrafikselskab drifta av ruta.

Se også
-------

* Søbygård
* Søby kirke

Eksterne lenker
---------------

* (en) Søby (Ærø) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Søby, Ærø – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Søby–Mommark-ruta
* Søby–Faaborg-ruta
* Folkemusikkfestival i Søby

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |

Portal: Danmark
**Olav Karsten Norberg** (født 28. mars 1951 på Skogn i Nord-Trøndelag) er en norsk industrileder og politiker (H).

Han har utdannelse som maskiningeniør fra Trondheim ingeniørhøgskole fra 1978 og videreutdannelse innen papirteknologi og systemanalyse. Etter ett år ved Lade Metall i Trondheim ble han i 1979 ansatt ved papirfabrikken Norske Skog Skogn. Norberg bekledde en rekke lederstillinger, blant annet som kvalitetsikrings- og miljøsjef samt energi- og virkessjef, før han etablerte egen konsulentvirksomhet i 2013. Norberg har også vært prosjektleder i NHO 1995–1996 og administrerende direktør i gasskraftprosjektet Industrikraft Midt-Norge 2007–2013. Industrikraft Midt-Norge arbeidet for å bygge et gasskraftverk i tilknytning til Norske Skog Skogn, drevet på gass fra Haltenbanken, og en gassrørledning fra Tjeldbergodden til Skogn. Prosjektet har ikke blitt realisert.

Norberg var medlem av AUF i sin ungdom, senere Senterpartiet i studietiden, og meldte seg inn i Høyre i 1980-årene. Han var medlem av Levanger kommunestyre og formannskap 2003–2007. I årene 2003–2006 var han også gruppeleder og varaordfører, og fungerte som ordfører i Odd Thranings fravær fra 1. juni til 25. august 2005. I egenskap av dette har han vært varaordfører i Innherred samkommunestyre. Norberg var 1. nestleder i Nord-Trøndelag Høyre 2008–2010 og president i Skogn Rotaryklubb 2011–2012.

Referanser
----------

1. ↑  «Olav Norberg». LinkedIn. Besøkt 21. september 2013.
2. ↑  «Industrikraft Midt-Norge». Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 15. januar 2021.
3. ↑  «Nesten historisk». *Trønder-Avisa*. 2. juni 2005. Besøkt 21. september 2013.
4. ↑  «Norberg, Olav». Levanger kommune. Arkivert fra originalen 23. september 2013. Besøkt 21. september 2013.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Olav Norberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

Portaler: Konservatisme | Trøndelag

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Øretrompeten er nederst midt på bildet: "Eustachian tube"
**Øretrompeten** (tuba auditiva, tuba Eustachii eller det eustakiske rør) er en trang kanal mellom mellomøret og nesehulen som vanligvis er lukket. Den åpnes naturlig ved gjesping eller svelging, for å slippe gjennom en liten luftmengde. Trykkforskjeller mellom mellomøret og atmosfæren, altså luften rundt oss, blir da utliknet. Dette skjer for å unngå skader. 

Trykkforskjeller kan forårsake forbigående hørselstap, ved at trommehinnen og de små knoklene inne i øret (hammeren, ambolten og stigbøylen) ikke får bevege seg normalt.

Dott i øret
-----------

Ved raske trykkforandringer, f.eks, når man reiser med fly som letter eller lander, eller under vann mens man dykker, kan selv personer med normale øretrompeter få øresmerter og nedsatt hørsel p.g.a. trykkforskjell mellom det ytre øret (utenfor trommehinnen = atmosfæretrykket (vanntrykket)) og mellomøret (innenfor trommehinnen). Trommehinnen kan da bli sugd innover (undertrykk), eller bule utover (overtrykk). Vi får «dotter» i ørene. Dette kan være smertefullt. Både smertene og den nedsatte hørselen går imidlertid over når trykket utliknes.

Slimdrenering og øreverk
------------------------

En viktig oppgave for øretrompeten er å slippe ut slim fra det indre øret. Allergi eller infeksjoner i øvre luftveier, f.eks. forkjølelse, forårsaker at slimhinnene i nesehulen svulmer opp, og produserer mer slim ("snørr"), slik at luft ikke kan passere. Øretrompeten blir da tett, og slipper hverken slim eller luft gjennom. Resultatet kan bli at bakterier blir fanget inne i mellomøret, og det kan oppstår en mellomørebetennelse, ørebetennelse eller øreverk. Øreverk er mer utbredt hos barn, fordi øretrompeten ligger mer vannrett, er kortere, og har en slappere åpning. Dette hemmer dreneringen.

Forebygging
-----------

Vanlig nesespray kan forebygge eller helbrede problemer med øreverk, tett øretrompet eller "dott i øret". Nesespray skal brukes med forsiktighet – les bruksanvisningen. Man bør først prøve å få dotten ut ved hjelp av svelging eller gjesping eller tyggegummitygging. Man kan også prøve å holde for nesen, lukke munnen og blåse eller suge luft i nesehulen (Valsalvas manøver). Når trykket utliknes, kan man enkelte ganger høre noe som minner om et lite smell.

  


| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NDL **·** NKC
 |
| Artikkelen inngår i serien om
**Sagalitteratur** |
| --- |
| Utsnitt fra Njåls saga i Möðruvallabók (AM 132 fol.13r) omtrent år 1350. |
| **Sagatyper** |
| Islendingesagaer, Tått, Kongesagaer, Fornaldersaga, Biskopsaga, Samtidssaga, Apostelsaga, Skaldekvad |
| **Lister** |
| Liste over islendingesagaene, Liste over fornaldersagaer |
| **Viktige manuskript** |
| Fagrskinna, Flatøybok, Morkinskinna, Möðruvallabók, Codex Regius |
| **Noen kongesagaer** |
| Den eldste saga om Olav den hellige, Ågrip, Fagrskinna, Snorre Sturlasons Heimskringla, Den større saga om Olav Tryggvason, Sverres saga, Sturla Tordssons Håkon Håkonssons saga |
| **Se også** |
| Norrøn litteratur, Landnåmabok, Árni Magnússon, Árni Magnússon-instituttet |

**Sögubrot av nokkurum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi** (norsk «*Bruddstykker av sagaer om forntidige konger i Dane- og Sveaveldet*» ) er en ufullstendig bevart islandsk fornaldersaga som forteller om tidlige sagnkonger fra forhistorisk tid i Skandinavia. 

Bruddstykkene antas (ifølge Árni Magnússon og Guðbrandur Vigfússon) å stamme fra en tapt Skjoldungesaga, som fortalte om Skjoldungene. Det forteller om Ivar Vidfamne som skal ha hersket over et stort nordisk imperium som foruten Sverige og Danmark også skal ha innbefattet Kurland, Saksland og Northumbria.

Sagaen forteller også om det berømte slaget ved Bråvalla der den svenske kongen Sigurd Ring beseiret den danske Harald Hildetann. Dette er et av de største slagene som er omtalt i sagalitteraturen – ifølge enkelte kilder skal 200.000 ha deltatt i slaget, men dette tallet kan ikke verifiseres. I slaget deltok mange krigere som er kjent fra andre sagn og sagaer, som Starkad gamle, Herraud og flere.

Referanser
----------

1. ↑  Finnur Jónsson: Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie

Eksterne lenker
---------------

* Fínnur Jonsson: Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie
* Originalteksten på nettstedet snerpa.is
* Sagateksten på engelsk
* Sagateksten på svensk, oversatt av C. G. Kröningssvärd
**Olav Torstein Næs** (født 20. januar 1901 i Sollia i Østerdalen, død 8. juli 1984) var en norsk filolog og professor ved Norges lærerhøgskole i Trondheim.

Næs var sønn av en lærer. Han tok *examen artium* i 1920 og språklig-historisk embetseksamen med norsk hovedfag i 1927. 

Han var politisk aktiv og hadde tillitsverv i Hamar krets av Norsk lektorlag. Fra 1928 til 1930 var han lektor i norsk ved Universitetet i Berlin. Fra 1931 til 1934 var han lektor ved Eidsvoll landsgymnas, og fra 1934 til 1947 ved Lillehammer kommunale høyere almenskole. Næs satt fra 1942 i fangeleiren i Kirkenes etter å ha deltatt i lærer-aksjonen, «lærernes nei» til nazistisk ensretting av undervisningen. I 1946 ble han *dr. philos.*. Fra 1947 var han lektor ved Foss skole i Oslo. I 1952 ble han professor i nordisk ved Norges lærerhøgskole i Trondheim, hvor han også var rektor fra 1956 til 1963. Han engasjerte seg sterkt i oppbyggingen og utviklingen av denne institusjonen til et universitet. 

Det var språkvitenskap som var hans primære fagfelt, i en periode nært knyttet til filosofi og logikk. Hans doktoravhandling (1946) kan like gjerne klassifiseres under filosofi som språkvitenskap 

Næs var medlem av Norges almenvitenskapelige forskningsråd 1961-1969, medlem av Norsk språknemnd 1952-1972, medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (innvalgt i 1953), hvor han mottok Gunnerus-medaljen i 1984. For sitt arbeid for den norske regjering i Stockholm våren og sommeren 1940 fikk Næs Deltagermedaljen for felttoget i Norge 1940-1945. I 1971 ble han utnevnt til Ridder av 1. klasse i Den kongelige norske St. Olavs orden for fortjenstfullt virke ved Norges lærerhøgskole. 

Sammen med Edvard Stang utga Næs en *Norsk grammatikk til skolebruk* som kom ut i flere opplag. Han skrev også en *Norwegische Grammatik* på tysk, en *Norsk grammatikk* (1952) og en *Norsk språklære* (1956). Sammen med Ove Bakken utga han en *Nynorsk ordliste* (1973). *Norsk grammatikk: elementære strukturer og syntaks* utkom i 3 utgaver (1965,1972/79) og har lenge vært referanseverk på universiteter og lærehøgskoler.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Slekt og Datas Gravminnebase, «Minneside basert på bilder og gravminnedata for Olav Torstein Næs, (20.januar 1901 - 08.juli 1984).», besøkt 9. april 2023[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Arkivportalen- ark 303».
3. ↑  «Apollon: Norsk grammatikk uten pekefinger, 1996».

Kilder
------

* *Norges filologer og realister*. Stavanger, 1950.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Olav Næs i BIBSYS
* Olav Næs privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Wikistrinda **·** VIAF **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Olav Fagelund Knudsen** (født 31. juli 1943 i Stockholm) er en norsk statsviter som var direktør ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) fra 1990 til 1995. Etter studier ved Universitetet i Oslo og University of Denver fullførte han doktorgraden (PhD) i Denver i 1972. Han ble ansatt som universitetslektor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo fra 1971, og var fra 1974 dosent (senere professor) med særlig plikt til å forelese i internasjonal politikk. Knudsen var dekanus ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet i perioden 1981 t.o.m. 1983.

I 1988 ble han ansatt som forskningssjef ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Da Johan Jørgen Holst gikk inn i Gro Harlem Brundtlands 3. regjering i november 1990 ble Knudsen utnevnt til direktør i Holsts fravær. Etter instituttets omorganisering fra 1996 gikk Knudsen tilbake til forskningen som seniorforsker. 

Knudsen har fra 1998 arbeidet i Stockholm, først som forskningschef ved Södertörns högskola (1998–2001), der han ledet arbeidet med å planlegge forskerutdanningen og opprettelsen av forskerskolen BEEGS (Baltic and East European Graduate School), senere som professor i statsvitenskap samme sted. Han ble tilknyttet Utrikespolitiska Institutet i Stockholm som forskningschef fra 2003. Fra 1998-2004 var han *Chair* for *Standing Group on International Relations* i *ECPR (European Consortium for Political Research)*. 

Knudsen har utgitt en rekke vitenskapelige publikasjoner, bl.a. *The Politics of International Shipping* (Lexington Books 1973), *Multinasjonale selskapers rolle i de nordiske lands økonomi* (Stockholm 1980), *Anarki og fellesskap. En innføring i studiet av internasjonal politikk* (TANO 1994). Som redaktør og bidragsyter har han også publisert *Strategic Analysis and the Management of Power: Johan Jørgen Holst, the Cold War, and the New Europe* (London 1996), *Stability and Security in the Baltic Sea Region: Russian, Nordic and European Aspects* (London 1999), og *Security Strategies, Power Disparity and Identity: The Baltic Sea Region* (Aldershot 2007). 

Knudsen er (per 2014) fagansvarlig i Store norske leksikon.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, BNF-ID 126716495, catalogue.bnf.fr, besøkt 30. desember 2019[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Store norske leksikon*, *Marquis Who's Who in the World*

Eksterne lenker
---------------

* (no) Publikasjoner av Olav Fagelund Knudsen i BIBSYS

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC
 |
***Cyclocephala rufovaria*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende
--------

En middelsstor (ca. 20-25 millimeter), bred, blank, brunrød hornbille med svarte tegninger og svarte bein. Hodet er svart, pronotum har to uregelmessige, svarte lengdestriper. Scutellum er brunrødt, dekkvingene har et uregelmessig, svart tverrbånd ved roten og ofte et tverrbånd noe bak midten. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede.

Levevis
-------

De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Ecuador, Peru og Brasil.

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
			* Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
				+ Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
					- Stammen Cyclocephalini
						* Slekten *Cyclocephala* Latreille, 1829
							+ ***Cyclocephala rufovaria*** Arrow, 1911

Kilder
------

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala*

Eksterne lenker
---------------

* Dynastidae du monde- nettside om arten
* Bilde av arten
* (en) *Cyclocephala rufovaria* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cyclocephala rufovaria* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* *Cyclocephala rufovaria* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* (en) Cyclocephala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
**Olav Bægjuv** (født 19. januar 1830 i Seljord, død i Amerika antakelig første halvdel av 1900-tallet) var en norsk folkemusikkutøver fra Telemark.

Bægjuven var sønn av Jakob Eivindson Dale (Vouskare) som var bror av Øli Skogen – en av Olea Crøger og Magnus Brostrup Landstad sine beste kilder. Olav Bægjuv var søskenbarn med Olav Skogen, og i slekt med Tjønnstaulene.

Det var et stort tap for spelemannsstanden da Olav reiste med kona, Gunnhild Jørensdotter Berge, til Amerika i 1869. Sønnen Jakob Olavsson Bægjuv fulgte med foreldrene som tenåring. Jakob ble og spelemann og kom i kontakt med Olav Napper fra Fyresdal. Norske spelemenn som blant annet Høye Kvåle fra Seljord, var på Amerikaferd og fikk lære slåtter av Jakob etter Olav Bægjuv. Bægjuvfolket kom ikke tilbake til Norge.

Bægjuvslåtter i skriftlige kilder
---------------------------------

Eksempler på slåtteformer etter Olav Bægjuv:

* Feleverkene: *Bægjuven*
* Feleverkene: *Bægjuvslått*

Kilder
------

* Buen, Knut: Jørgen Tjønnstaul (1984) ISBN 82-991168-0-5
Kangilinnguit, 1977.
**Kangilinnguit** (dansk: **Grønnedal**), tidligere stavet *Kangilínguit*, er en bygd i Ivittuut kommune, sydvest på Grønland. Den ligger ved Arsukfjorden. 

Bygden ble etablert av den amerikanske marinen under andre verdenskrig, for å beskytte den strategisk viktige kryolittgruven i Ivittuut. De siste amerikanerne forlot Kangilinnguit og Ivittuut i 1952. Bygden har i dag ca. 175 innbyggere, hvorav ca. 150 er militært personell. 

Grønlands Kommando har fortsatt sitt hovedsete her. Under andre verdenskrig het stedet *Bluie West Seven*.

Det går en 6 km lang grusvei fra Kangilinnguit til Ivittuut. Denne ble anlagt i 1956. 

Kommunens eneste skole, Ivittuut skole, ligger her i Kangilinnguit.

Eksterne lenker
---------------

* www.arsukfjorden.gl Offisiell hjemmeside.
* Historiske bilder fra Kangilinnguit
* Grønlands Kommando (dansk).
* Amerikanske installasjoner i Grønland under 2.verdenskrig.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Nationalencyklopedin **·** GeoNames
 |
**Olav Ekeland** (født 15. oktober 1910 i Brooklyn, New York, død 23. august 1992) var en norsk prest og teolog. Han var sønn av sjømannsprest, senere prost i Asker og Bærum prosti, John Ekeland og Rachel, født Haakonsen. Familien flyttet i 1918 fra New York til Risør og senere til Kristiansand, Børsa og Laksevåg, der faren virket som prest. Han var gift med Gunvor Margrethe, f. Hilland, og er far til Jon Arild Ekeland, Gunnar Johannes Ekeland, Tor-Johan Ekeland og Olav Rune Ekeland Bastrup.

Utdanning og virke som prest
----------------------------

Han ble cand.theol. ved det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo i 1939, og ble ordinert til prest i 1941 i Bergen domkirke av biskop Andreas Fleischer. Han virket som sekretær for biskopen i Bjørgvin bispedømme og senere som hjelperest i St. Olavs menighet i Bergen og i Fana med tjenestested i Storetveit. I 1947 ble han hjelpeprest i Borgund med tjenestested i industristedet Langevåg. I 1954 ble han sokneprest i Hjørundfjord og i 1970 sokneprest i Trefoldighet menighet i Arendal og prost i Arendal prosti. Som pensjonist fra 1978 var han aktiv som vikarprest i lengre perioder på bl.a. Svalbard.

Annen virksomhet
----------------

Ekeland hadde tidlig en pasifistisk overbevisning og deltok under andre verdenskrig i det sivile luftvern i Bergen. Ekeland var lokalpolitisk aktiv i skolepolitikk, sosialpolitikk og distriktspolitikk. Han var skolestyreformann og varaordfører i Hjørundfjord da kommunen ble nedlagt og slått sammen med Ørsta i 1964. Etter kommunesammenslåingen var han medlem av Ørsta kommunestyre som representant for Venstre. Han var i flere år timelærer i religion ved Volda lærarhøgskule og ved Volda gymnas. Han var i flere perioder kretstyreformann i Sunnmøre og Aust-Agder kretser av Den norske sjømannsmisjon. Han deltok også aktivt i sosialt arbeid gjennom avholdsorganisasjonen Blå Kors.

Kilder
------

* Artikkel om Olav Ekeland i *Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater*. Forlaget Land og Kirke 1974 side 60-61
**Bispegra** er et lite avgrenset område på Lund i Kristiansand som er et gårdsbruk med bygninger og dyrkbar jord. Stedet er sentralt i området på Lund som ellers kalles Kongsgård. Bruket var i ordinær drift som landbrukseiendom frem til rundt 1960 da området gradvis ble bebygget med boliger. Bispegra har grense mot Prestebekken og Kongsgård Allé ved Østre Ringvei.

På bruket var det frem til dette tidspunktet dyrehold med produksjon av bl.a. svinekjøtt, melk og egg. Gårdbruker Theodor Thorkildsen kjøpte bruket i 1929. I 1837 ble bruket overdradd fra garverieier Robert Major til garverimester James Coward. Mellom bruket og Kongsgårdbukta var det et garveri som var i drift opp til rundt 1975. Frem til 1965 gikk Kristiansands bygrense langs Kongsgård Allé på dette stedet, og bruket lå i Oddernes kommune.

Nåværende eier av Bispegra, som driver gartneri, forteller i boka "Rusleturer på Valhalla og Kongsgård" om oppveksten her og at det var faren hans som kjøpte bruket i 1929. Ved byggingen av det tidligere Vanførehjemmet rundt 1955 som nå er en del av Sørlandet sykehus ble tomtegrunn ekspropriert fra Bispegra til vei, og i dag er det veistykket kjent som Bispegra.

Kilder
------

* Mæsel, Inger Johanne Munksgaard, Jan Henrik: Rusleturer på Valhalla og Kongsgård Kristiansand 2004, ISBN 8299640423
**Kangiqsualujjuaq** er ei bygd og en kommune i Kativik i Nunavik i Nord-du-Québec i Quebec i Canada. Stedet har 1 054 innbyggere (beregnet, 2020). De fleste er inuitter som taler språket inuktitut, ellers engelsk. Stedet ligger ved munningen av George-elva på østkysten av Ungavabukta.

Kangiqsualujjuaq fikk status som landkommune i 1980 og fikk da også sitt nåværende navn. Navnet Kangiqsualujjuaq betyr svært stor bukt. Tidligere har stedet vært kjent som Fort Siveright, George River, Fort George River, St. George's River og Port Nouveau-Québec. 

John McLean etablerte en handelsstasjon for Hudson's Bay Company nær stedet i 1838. Den ble drevet til 1842, så overlatt til fordel for Fort Chimo (nå Kuujjuaq), men gjenopprettet i 1876. Hudson's Bay Company drev handelsstasjonen med noen avbrudd til 1952.

Tradisjonelt har innbyggerne i området drevet jakt og fiske, jakt mest på karibu, sel og hvithval. I 1960-årene ble det drevet sagbruk og i 1959 grunnla inuitter et fiskerisamvirke for å fremme salg av arktisk røye. Etter dette vokste fram som permanent bosetting for inuittene fra 1962, med prefabrikkerte boliger. Stedet fikk skole i 1963.

Deler av Ulittaniujalik nasjonalpark ligger i Kangiqsualujjuaq.

Referanser
----------

1. ↑  .
2. ↑  «Population estimates, July 1, by census subdivision, 2016 boundaries», Statistics Canada. Lest 11. juli 2021.
3. ↑  «Kangiqsualujjuaq, Village nordique (Census subdivision), Quebec and Quebec (Province)», *Census Profile. 2016*, Statistics Canada. Lest 11. juli 2021.
4. 1 2 3  Gail Kudelik: «Kangiqsualujjuaq», *The Canadian Encyclopedia*. Lest 11. juli 2021.
5. 1 2 3  «Hudson's Bay Company. George's River», Archives of Manitoba. Lest 11. juli 2021.
6. 1 2  «Kangiqsualujjuaq» Arkivert 27. august 2022 hos Wayback Machine. Makivik Corporation. Lest 11. juli 2021

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kangiqsualujjuaq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Olav Sigurd Carlsen** (født 7. september 1930, død 14. juni 2013) var en norsk politiker (Ap) og naturvernforkjemper. Carlsen hadde utdannelse fra handelsskole og befalskole og arbeidet som sekretær i LO. Han var aktivt med i miljøvernarbeid og var leder for aksjonen *Vern om naturmiljøet*.

12. mai 1972 ble han utnevnt til statssekretær i det nyopprettede Miljøverndepartementet og fungerte frem til Regjeringen Bratteli I ble oppløst 18. oktober samme år, som et resultat av folkeavstemningen om EF. Da Regjeringen Bratteli tiltrådte 16. oktober 1973 ble Carlsen igjen oppnevnt som statssekretær. Han fungerte i embedet frem til juni året etter.

I stortingsperioden 1973-77 var Olav Carlsen vararepresentant til Stortinget for Akershus.

Da Statens forurensningstilsyn (SFT) ble opprettet i 1974 ble Carlsen ansatt som avdelingsdirektør, og han arbeidet med oljevernberedskap i tilsynets avdeling i Horten frem til pensjonsalder.

Referanser
----------

1. ↑   stortinget.no, verkets språk bokmål, stortingsrepresentant-ID OLCA, besøkt 18. desember 2021[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (no) Olav Carlsen hos Stortinget Rediger på Wikidata

* (no) Olav Carlsen hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** Stortinget
 |
**Bismarckstraße** er en gate i Charlottenburg i Berlin, mellom Sophie-Charlotte-Platz og Ernst-Reuter-Platz. Den ble oppkalt etter statsmannen Otto von Bismarck. Gaten er en forlengelse av Unter den Linden, Straße des 17. Juni, og går ved Sophie-Charlotte-Platz over i Kaiserdamm. Gaten er en del av øst-vestforbindelsen fra Berlin byslott over Heerstrasse til Spandau. Gaten er idag del av Bundesstraße B2 og B5 gjennom Berlin.

Langs gaten ligger Deutsche Oper Berlin (nr. 37) og Schillertheater (nr. 110). I 1967 fant studentopptøyer sted i gaten, og i den forbindelse ble studenten Benno Ohnesorg skutt av politiet i nærheten av operaen. Det er reist en minnestein over Ohnesorg på stedet. Langs gaten ligger også Finanzamt Charlottenburg.

Det finnes tre u-banestasjoner i kort avstand: Sophie-Charlotte-Platz (U2), Bismarckstraße (U2 U7) og Deutsche Oper (U2)

Bildegalleri
------------

* Deutsche Oper i Bismarkstrasse 37.Deutsche Oper i Bismarkstrasse 37.
* Schillertheater i Bismarkstrasse 110.Schillertheater i Bismarkstrasse 110.
* Minnesmerket over Benno Ohnesorg.Minnesmerket over Benno Ohnesorg.

Referanser
----------

1. ↑  *Bismarkstrasse* Byleksikon for Charlottenburg-Wilmersdorf på berlin.de
2. ↑  *Gedenktafeln für Benno Ohnesorg* Byleksikon over Charlottenburg-Wilmersdorf på berlin.de

Portal: Tyskland