recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Blankvannsbråten  Foto: Riksantikvaren 
**Blankvannsbråten** er en av de eldste plassene i Nordmarka beliggende i søndre del av Nordmarka og i nærheten av Blankvann.

Stua nærmest vannet er trolig Nordmarkas eldste hus. Området har Nordmarkas rikeste flora.

Den legendariske 5-milsløypa i Holmenkollrennene gikk forbi denne plassen, hvor det tidligere var matstasjon.

Til tross for sin relative nærhet til Oslo by fikk plassen først elektrisitet i 1953 og bilvei i 1966.
Blankvannsbråten har fortsatt en del åpen innmark, men mye har vokst igjen de siste årene

I dag er Blankvannsbråten, på grunn av sin spesielle vegetasjon, del av Blankvann landskapsvernområde.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 31. mars 2009. Besøkt 17. februar 2009.
4. ↑  (no) Blankvann i Miljødirektoratets nettsted Naturbase

Eksterne lenker
---------------

* Artikkel om Blannvannsbråten av Harald Ulvestad

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Riksantikvaren kulturminne **·** Naturbase
 |
Blandingsskog
**Blandingsskog** er en type skog som består av både temperert løvskog og boreal barskog. Slik skog finnes blant annet i sentrale deler av Europa, i deler av Vest-Asia, i deler av Himalaya og i Øst-Asia, i Sør- og Sørøst-Australia, langs sørvestkysten og lengst sør i Sør-Amerika, og i det østlige Nord-Amerika. I internasjonal biogeografi omtales skogtypen gjerne som *temperate broadleaf and mixed forests*, et begrep som ofte forkortes TBMF.

I Norge er det svært lite blandingsskog, men det finnes noe på Sørlandet og Sør-Østlandet, og den består typisk av en blanding av en blanding av gran og bjørk, med innslag av andre løvtrær. Blandingsskog er mer vanlig i Sverige, der store deler av Sør-Sverige består av denne skogtypen. Likeledes er den vanlig i Danmark.

De mest næringsrike variantene av blandingsskog har ofte et rikt dyreliv.

Referanser
----------

1. ↑  WWF (2017) Temperate broadleaf and mixed forests. World Wide Fund for Nature, 2017. Besøkt 2017-12-28

Eksterne lenker
---------------

* (en) Mixed forests – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND **·** NKC
 |
**Antoni Fiter i Rossell** (født 6. mai 1706 i Ordino, død 28. oktober 1748 i Barcelona) var en andorransk jurist og forfatter.

Han var biskoppelig fogd. På oppdrag av *Consell de la Terra*, Andorras høyeste representative organ, skrev han i 1748 *Manual Digest* om Andorras historie, tradisjoner og lover. Verkets fullstendige tittel er *Manual Digest de las Valls neutras de Andorra, en lo qual se tracta de sa Antiguitat, Govern y Religio, de sos Privilegis, Usos, Preheminencias y Prerrogativas* (*Oversiktshåndbok over de nøytrale dalene i Andorra, der deres gamle historie, forvaltning og religion, deres privilegier, seder og skikker og rettigheter behandles*). *Manual Digest* er skrevet på katalansk og regnes som et viktig dokument i katalansk skriftkultur og som en viktig kilde til Andorras rett. Verket kalles derfor *Andorras bibel*. 

Originalmanuskriptet til *Manual Digest* oppbevares i Ordino, en avskrift i parlamentsbygningen *Casa de la Vall* i Andorra la Vella og en annen hos medfyrsten biskopen av Urgell.

Presten Antoni Puig utga i 1763 en redigert kortversjon av verket kalt *Politar Andorrà*. 

I 1987 innstiftet den andorranske regjeringen en litteraturpris oppkalt etter Antoni Fiter i Rossell, *Premi Fiter i Rossell de novel·la*.

Referanser
----------

1. ↑   Catalan Literature Dictionary, Diccionari de la Literatura Catalana ID 27116[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   opac.vatlib.it, VcBA-ID 495/326363[Hentet fra Wikidata]
3. 1 2   www.enciclopedia.cat[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  «Antoni Fiter i Rossell». *Gran enciclopèdia catalana*. Besøkt 22. august 2019.
5. ↑  Antoni Fiter i Rossell[*død lenke*], enciclopèdia.cat.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** ISNI
 |
**Antoni Iossifovitsj Maletskij** eller **Malecki** (russisk: Антоний Иосифович Малецкий, født 17. april 1861 i St. Petersburg i Det russiske keiserrike; død 17. januar 1935 i Warszawa i Polen) var en polsk-russisk katolsk prelat og biskop.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Maletski stammet fra en polskættet familie. Hans far var oberst i den russiske armé. Maletski studerte ved Det keiserlige romersk-katolske teologiske akademi i Sankt Petersburg.

### Prest

1884 ble Maletski presteviet. Deretter virket han som sogneprest i Vitebsk, i Minsk og fra 1887 i St. Petersburg. Han ble utnevnt til Den russiske orden av den hl. Anna av tredje klasse. I mars 1923 ble han arrestert av det nye sovjetiske styre og dømt til tre års fengselsstraff. Etter sin løslatelse ble han generalvikar av erkebispedømmet Mogilev.

### Biskop

Den 12. august 1926 ble han utnevnt av den hemmelige biskop Michel-Joseph Bourguignon d’Herbigny - som hadde særlige pavelige fullmakter - til apostolisk administrator av Leningrad og titulærbiskop av *Dionysiana*. Samme dag bispeviet d’Herbigny ham i St. Ludvig av Frankrikes kirke i Moskva. Medkonsekratorer var Boļeslavs Sloskāns, titulærbiskop av *Cillium* og fra 13. august 1926 apostolisk administrator av Minsk og Mogilev. Maurice Jean-Baptiste Amoudru, O.P. hans senere etterfølger, assisterte ved ordinasjonen. Det apostoliske administraturet var blitt opprettet dagen før.

I november 1930 ble han arrestert og forvist til Sibir. Da hans helsetilstand forverret seg, ble han i 1934 løslatt, og mot sin vilje utvist til Polen. Den 28. april 1934 trådte han tilbake som apostolisk administrator.

Episkopalgenealogi
------------------

Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) \* bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) \*1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) \*1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) \*1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) \*1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) \*1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) \*1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) \*1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) \*1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) \*1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) \*1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) \*1777
* Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) \*1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) \*1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) \*1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) \*1871
* Pave Pius X (1835-1914) \*1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) \*1907
* Pave Pius XII (1835-1958) \*1917
* Biskop Michel d’Herbigny (1880-1957) \*1926
* Biskop *Antoni Iossifovitsj Maletskij* (1861-1935) \*1926

Referanser
----------

1. ↑  malec, lest 26. april 2022

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** NKC
 |
Spiralbor, fra venstre: 8 mm-bor for tre, metall og betong, samt et sentreringsbor.
Bor med klemflate på bokeakselen.
Et **spiralbor** er en vanlig type bor. De har kjegleformet borehode og som regel to skjær, som hver består av hovedskjær, sekundærskjær og tverrskjær. Spissen har typisk en spissvinkel på 118° for hurtigstålbor eller 142° for hardmetallbor. Siden skjæreprofilen er designet for maskinering av metaller er denne typen bor også kjent som **metallbor**. Spiralbor kan også brukes til bearbeiding av plast og tre, men spesielle bor er mye bedre egnet til dette.

Stålbor med 118° spissvinkel og 27° heliksvinkel.
Fremstilling av spiralbor i karbidstål med kanaler for kjølvæske.
HSS-E-bor, spesielt designet for boring i rustfritt stål.
Inne i vridboret er det såkalt kjerne hvis diameter på spissen tilsvarer tverrskjæreflaten, men hvis diameter øker i akselretningen for å sikre tilstrekkelig stabilitet.

Siden føringskamrene, utformet som helikser langs borets omkrets, gnir seg mot innsiden av boret og dermed skader det, så reduseres borediameteren langsomt i retning av skaftet. Avsmalningen er omtrent 0.02 mm til 0.08 mm per 100 mm i lengde.

Referanser
----------

1. ↑  Heinz Tschätsch: *Praxis der Zerspantechnik. Verfahren, Werkzeuge, Berechnung.* 11. Auflage, Springer Vieweg, Wiesbaden 2014, S. 107 f.
2. ↑  Herbert Schönherr: *Spanende Fertigung*, Oldenbourg, 2002, S. 161.
**Tributylfosfat** (TBP) er en organofosfor forbindelse med kjemisk formel (CH3CH2CH2CH2O)3PO. Det er en ester av ortofosforsyre med 1-butanol.

Egenskaper
----------

TPB er en luktfri, fargeløs væske. Det er et løsemiddel og en mykgjører for celluloseestere. Det danner stabile hydrofobiske komplekser med en del metaller. Disse kompleksene er løselige i organiske løsemidler og i superkritisk CO2.

Fremstilling
------------

Tributylfosfat blir fremstilt ved forestring av ortofosforsyre og 1-butanol.

POCl3 + 3 C4H9OH → PO(OC4H9)3 + 3 HCl
Produksjonen er estimert til 3000 – 5000 tonn på verdensbasis.

Anvendelser
-----------

Hovedanvendelsene er som tilsetningsstoff i hydraulisk olje til fly og til løsemiddelekstraksjon av sjeldne jordmetaller fra malm. Disse applikasjonene står for ca. 80 % av forbruket.

TPB anvendes som løsmemiddel i trykksverte, syntetiske harpikser, naturgummi, lim og biocider.

Det anvendes som skumdemper eller skumdemperkomponent i vaskemiddelløsninger, emulsjoner, maling, kjølevæsker, lakk og lim.

Anvendt i mineraloljebaserte smøremidler øker TBP stabiliteten på oljefilmen.

TBP anvendes som fuktemiddel i merceringsvæsker (glansemidler).

TBP anvendes som kjølevæske.

Referanser
----------

1. 1 2  Miljødata og anvendelser av TBP (engelsk) Arkivert 11. oktober 2007 hos Wayback Machine.
2. ↑  Se Periodesystemet i stor utgave

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Nationalencyklopedin
 |
**Söderström** er en kort elvestrekning i det sentrale Stockholm. Den ligger mellom Södermalm i sør og Gamla stan i nord, og renner fra Riddarfjärden i vest til Saltsjön i øst. 

Sammen med Norrström, som ligger mellom Gamla Stan og Norrmalm, danner Söderström det naturlige utløpet fra Mälaren til havet. Mesteparten av vannføringen går via Norrström, mens vannføringen i Söderström går i en tunnel dannet av den nå nedlagte Nils Ericsons sluss, som brukes til regulering av vannstanden i Mälaren.

I middelalderen gikk Söderströmmen mellom Stadsholmen (Gamla Stan) og Södermalm og man fisket ål her. Etter at Norrström var blitt sperret av bruer var Söderström den eneste seilbare leden mellom Mälaren og Saltsjön. Landhevningen medførte imidlertid at forskjellen mellom vannstanden i Mälaren og Saltsjön ble stadig høyere, og det ble stadig vanskeligere å passere Söderström, spesielt i vårflommen. For å forbedre skipsleden ble det bygget en sluse. Den første slusen ble kalt *Drottning Kristinas sluss* og ble bygget av hollendere mellom 1637 og 1642. Den var 6 meter bred og 1,5 meter dyp, men ble senere erstattet større sluser, *Christopher Polhems sluss* i 1755 og *Nils Ericsons sluss* i 1850. Den nåværende Slussen, kalt  *Karl-Johansslussen*, ble bygget på 1930-tallet.
Kart
Södertörn har mange naturområder
**Södertörn** er en øy i Södermanland i Sverige. Øya grenser til Mälaren og Saltsjön i nord, Himmerfjärden og Hallsfjärden i vest og Østersjøen i øst og sør. Forbindelsen til fastlandet er skilt av Södertälje kanal i vest og forbindelsen med Södermalm er skilt av Hammarbykanalen i nord. Södertörn var lenge betraktet som en halvøy, men ble i 2014 klassifisert som Sveriges tredje største øy av Statistiska centralbyrån.

Den sørlige delen av tettstedet Stockholm, dvs. den delen av byen som ligger sør for bykjernen, ligger på Södertörn. Södertörn utgjør med sine store naturområder også et viktig rekreasjons- og friluftsområde for hele Stor-Stockholm.

Kommuner på Södertörn
---------------------

* Botkyrka kommune
* Haninge kommune
* Huddinge kommune
* Nacka kommune (delen vest for Skurusundet)
* Nynäshamn kommune
* Salem kommune
* Stockholm kommune (delen Söderort)
* Södertälje kommune (delen Östertälje församling)
* Tyresö kommune

Se også
-------

* Öringesjön
* Södertörns högskola

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF **·** GeoNames **·** GeoNames
 |
***Dagbladet Sørlandet*** var en dagsavis utgitt i Kristiansand fra 1907 til 1990. Avisen var lenge en partiavis for Arbeiderpartiet.

Avisen kom først ut som *Sørlandets Social-Democrat*, med en prøveutgave 21. desember 1906, og første ordinære utgave 5. januar 1907, trykket hos Fædrelandsvennen. I begynnelsen kom avisen ut ukentlig, men 1. april 1909 ble avisen dagsavis. 30. april 1923 ble navnet endret til *Dagbladet Sørlandet*, etter at Komintern-eksekutiven, i et brev til Arbeiderpartiet av 1922, hadde krevd at betegnelsene «sosialdemokrat» og «demokrat» måtte fjernes fra alle partiavisers navn. Splittelsene i arbeiderbevegelsen etter første verdenskrig skapte en vanskelig situasjon for avisen, men etter at Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti gikk inn i Arbeiderpartiet i 1927 opplevde avisen ny vekst, og den fikk distribusjon til hele Vest-Agder.

Kjente redaktører inkluderer Ole Øisang (1920–1925), Olav Scheflo (1931–1939) og Odd Lien (1956-1977). Jakob Friis var en fast bidragsyter, og Olav Brunvand var journalist i avisen fra 1934 til 1939.

Under den tyske okkupasjonen opphørte utgivelsene fra 28. januar 1941 til 8. mai 1945, men avisen tok seg opp igjen etter krigen. I 1965 hadde avisen et opplag på 8 129 eksemplarer, men i 1986 hadde dette sunket til 5 721 eksemplarer, og avisen opplevde store økonomiske problemer. Redaktør fra 1984 til 1986, Arne Tumyr, ble den siste redaktøren med tilknytning til Arbeiderpartiet, før avisen ble solgt til Trygve Hegnar, som beholdt avisen i to år uten å lykkes i å skape økonomisk grunnlag for fortsatt drift. Etter at en lokal gruppe investorer hadde gjort et nytt forsøk, gikk avisen til slutt inn 7. februar 1990.

Referanser
----------

1. ↑  Dagbladet Sørlandet Arkivportalen (Statsarkivet i Kristiansand). Hentet 17. april 2015. Arkiv
2. 1 2 3 4 5  Jansen, Trine (2010). «Sørlandet». I Flo, Idar. *Norske aviser fra A til Å*. Norsk presses historie 1660–2010. fire. Oslo: Universitetsforlaget. s. 331. ISBN 978-82-15-01604-7.
3. ↑  Maurseth, Per (1987). *Gjennom kriser til makt 1920-1935*. *Arbeiderbevegelsens historie i Norge*, bind tre. Oslo: Tiden. s. 269. ISBN 82-10-02753-0.
4. ↑  Henriksen, Petter, red. (2007). «Olav Arnold Brunvand». *Norsk biografisk leksikon*. Oslo: Kunnskapsforlaget.
5. ↑  NTB (20. februar 1993). «Arne Tumyr 60 år 6. mars».

Eksterne lenker
---------------

* Kataloger til arkiver etter avisen Sørlandet hos Statsarkivet i Kristiansand[*død lenke*]
**Telefonråd** er et elektronisk oppslagsverk for beslutningsstøtte spesielt utviklet for sykepleiere og helsesekretærer ved legevakter og legekontorer. Oppslagsverket redegjør for håndtering av den første kontakten i luka eller på telefon med pasienten. Målet er at publikum skal få de samme typer råd for samme typer plager uavhengig av hvem de møter på telefon eller luke. 

Telefonråd består av to oppslagsverk som tidligere er gitt ut hver for seg: Norsk indeks for medisinsk nødhjelp som dekker tidskritiske henvendelser, og «Medarbeiderråd for legevakter og allmennlegekontorer» som dekker rådgivning ved generelle allmennmedisinske problemstillinger.

Telefonråd er fritt tilgjengelig gjennom Helsebiblioteket sine nettsider.

Telefonråd ble sist oppdatert i 2011 og har med de siste endringene fra Norsk indeks for medisinsk nødhjelp. Det faglige innholdet er sjekket mot anerkjente kilder, særlig Norsk Elektronisk Legehåndbok, Legevakthåndboken og Best Practice.

Fra og med februar 2012 ble det redaksjonelle ansvaret for Telefonråd flyttet fra Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten til Nasjonalt kompetansesenter for legevaktmedisin.

Eksterne lenker
---------------

* Helsebibliotekets nedlastningsside for Telefonråd
***Clytra aliena*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt bare i Tyrkia.
.

*Clytra aliena* er omtrent (?) 10 mm lang. Kroppen er langsmal og sylindrisk, ikke så oval som bladbillene ofte er. Den har et svart hode, scutellumet og halsskjold (pronotum). Dekkvingene er gul-røde, med hver en svarte flekk foran på siden.

De voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene er ikke planteetere, men lever derimot i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard hinne, og blir båret inn i maurtua av maurene. Når larven klekker, beholder den hinnene som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

*Clytra aliena* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine. besøksdato: 4. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Clytra aliena* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra aliena* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra aliena* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata
* *Clytra aliena* www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine.
* *Clytra aliena* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
***Clytra bodemeyeri*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt i Lilleasia og Irak.
.

*Clytra bodemeyeri* er omtrent (?) 10 mm lang. Kroppen er langsmal og sylindrisk, ikke så oval som bladbillene ofte er. Den har et svart hode, scutellumet og halsskjold (pronotum). Dekkvingene er gul-røde, med to svarte flekker hver, de fremste er små, mens den bakerste er ganske stor, slik at det nesten dannes en mørk tverrlinje over dekkvingene.

De voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene er ikke planteetere, men lever derimot i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard hinne, og blir båret inn i maurtua av maurene. Når larven klekker, beholder den hinnene som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

*Clytra bodemeyeri* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine. besøksdato: 4. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Clytra bodemeyeri* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra bodemeyeri* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra bodemeyeri* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata
* *Clytra bodemeyeri* www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine.
* *Clytra bodemeyeri* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
***Developing*** er en amerikansk kortfilm regissert av Marya Cohn fra 1994, om forholdet mellom en jente og hennes single mor - som har brystkreft. Filmen har blant annet Natalie Portman i rollen som Nina.

Handling
--------

Fotograf Clare (spilt av Frances Conroy) får vite at hun har brystkreft, og gjennomføre en mastektomi. Når hun kommer hjem etter operasjonen, kjemper hun mot følelsene av selvbevissthet, men prøver å oppføre seg som om alt er normalt for å beskytte datteren sin Nina (spilt av Natalie Portman). Imidlertid begynner hun å mislike Nina, og Nina begynner på sin side å mislike å bli brukt av Clare som modell for morens fotografier. Clare setter sammen en utstilling av fotografiene hennes, hovedsakelig med Nina. Showet blir en suksess, men Clare føler seg ukomfortabel ettersom folk stadig nevner både sykdommen hennes og operasjonen hennes.

Ved galleriet begynner Clare og Nina å krangle heftig, og Nina forlater utstillingen. Men Clare begynner deretter å skrike til en fotograf som dekker utstillingen hennes, etter at han har tatt en rekke fotografier av henne. Hun klarer ikke å finne igjen Nina etter at hun har kommet hjem, og Clare begynner å ta en rekke selvportretter ved hjelp av et speil. Hun begynner å ta av alle klærne sine, og etter å endelig ha konfrontert bildet av seg selv i et speil, begynner Clare å gråte voldsomt. Senere, samtidig som hun utvikler selvportrettene sine i mørkerommet hennes, kommer Nina hjem, og ber om unnskyldning for å ha stukket av. Clare gir henne en lang klem.

Skuespillere
------------

* Frances Conroy som Clare
* Jon DeVries som Alec
* Mary Ann Hannon som en sykepleier
* Lauren Cohn som Bree
* Martin L. Evans som David
* Dee Ann Newkirk som en attraktiv kvinne
* Natalie Portman som Nina

Referanser
----------

1. 1 2 3  ; besøksdato: 16. april 2016.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Developing* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (fr) *Developing* på Allociné Rediger på Wikidata
***Clytra atraphaxidis*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den er utbredt sør i Europa, østover i Midtøsten, Mongolia og til Korea.

*Clytra atraphaxidis* er omtrent (?) 10 mm lang. Kroppen er langsmal og sylindrisk, ikke så oval som bladbillene ofte er. Den har et svart hode og scutellum. Halsskjoldet (pronotum) og dekkvingene er gul-røde, med flere svarte flekk som varierer i størrelse og form. Hver av dekkvingene har normalt to til tre mer eller mindre sammenflytende flekker, mens halskjoldet har en til tre flekker.

De voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Larvene er ikke planteetere, men lever derimot i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene.

Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard hinne, og blir båret inn i maurtua av maurene. Når larven klekker, beholder den hinnene som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.

*Clytra atraphaxidis* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser
----------

1. ↑  www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine. besøksdato: 4. mars 2010

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Clytra atraphaxidis* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra atraphaxidis* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra atraphaxidis* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Clytra atraphaxidis* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Clytra atraphaxidis* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata
* *Clytra atraphaxidis* www.biol.uni.wroc.pl Arkivert 13. november 2011 hos Wayback Machine.
* *Clytra atraphaxidis* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
**Hyopotermi** betyr nedkjøling. Hypotermibehandling er aktiv nedkjølning av menneskekroppen til 32–34ºC. Dette blir gjennomført etter en vellykket hjerte-lunge redning.

Hensikt
-------

En ønsker å redusere skadeomfanget i kroppen etter hjertestans. Spesielt på hjerte og hjerne.

Bakgrunn
--------

Undersøkelser har vist at nedkjølning av en pasient med hjertestans, og i 24 timer etterpå bedrer utsiktene til at pasienten skal overleve og reduserer skade på hjerne og hjerte. Ved å kjøle ned kroppen, reduseres kroppens energibehov, og kroppens stressrespons.

Gjennomføring
-------------

Nedkjølningen blir startet så snart som en har konstatert en vellykket gjennopplivning, der pasienten er bevisstløs. Nedkjølningen starter i ambulansen og fortsetter i akuttmottak til intensivavdeling. Pasienten kan nedkjøles ved kalde kluter, isposer og ved hjelp av aktiv nedkjølning. Pasienten får medikamenter mot smerter og ubehag. Under nedkjølningen blir pasienten holdt sovende og har respirator.

En pasient som blir aktiv nedkjølt er en intensivpasient og blir overvåket av intensivsykepleiere på intensivavdeling. Se også intensivsykepleie.

Aktiv nedkjølning
-----------------

Det finnes ulike løsninger på markedet. Noen invasive og non – invasive. Begge har fordeler og ulemper. Se f.eks CritiCool, Coolguard og Artic Sun.
**Kiellandshagen** i Stavanger er en liten park like ved Breiavatnet og Kongsgård skole, lengst vest i byparken. Navnet har hagen fått fordi forfatteren Alexander Kiellands barndomshjem lå her. 

Kiellandsparken fikk en solid oppgradering som del av tusenårsstedet i Stavanger i 2007.

Historikk
---------

Ved graving for Posthuset i 1907 ble det gjort funn som gikk tilbake til vikingtid eller tidlig middelalder. Det ble også funnet fundamenter og keramikk som kan ha vært fra en kirke, og det har vært gjettet på om Olavsklosteret og Olavskirken sto her.

Kiellandshagen var eid av presten Hartvig Godsen (1649–1733), og da han døde, solgt på auksjon til presten Morten Morup. Datteren Ellen Morup og svigersønnen kapellan Jens Taur overtok så.

29. november 1773 ble eiendommen solgt til Stavanger amt for bruk som radesykehus. Det var så i bruk som sykehus fram til 1842, da et nytt sykehus ble bygd på Pedersgjerdet (nå Tinghuset i Bergelandsgata).

Fra 1842 til 1907 var huset i Kiellandfamiliens eie. Forfatteren Alexander Kielland ble født her. Huset til Kiellandfamilien ble revet i 1907 for å gi plass til byens hovedpostkontor. Sigval Bergesen d.e. var lokalpolitiker i Stavanger på tiden, og ønsket å bevare huset som bymuseum, men møtte motstand i formannskapet.

Postkontoret ble innviet i 1911, en kjempebygning med to tårn, og i mange år med Adam Egede-Nissen som postmester. I 1974 ble det revet, etter at det nye posthuset hadde åpnet ved Lars Hertervigsgate i 1972.

Referanser
----------

1. ↑  Lexow Jan Hendrich: «Kongsgård», *Stavanger Museums Årsbok*, 1960
2. ↑  Arne Kvitrud: «Hvor lå Olavsklosteret i Stavanger?», *Lokalhistorisk Årbok for Rogaland – Ætt og heim*, 2006
3. ↑  Tor Obrestad: *Sannhetens pris* (s. 46), forlaget Cappelen Damm, ISBN 9788202130138
4. ↑   Gottfred Borghammer: «Postvesenet i Gamle Stavanger», *Folk og forhold i gamle Stavanger*
**Pan American-Grace Airways**, bedre kjent som **Panagra**, var et amerikansk flyselskap, etablert som et Fellesforetak mellom Pan American World Airways og Grace Shipping Company.

Historie
--------

Panagra opererte flyvningen mellom United States og land i Sør-Amerika omkring Andesfjellene, så langt syd som Buenos Aires og Santiago de Chile. Selskapet ble grunnlagt i 1929, med base i Lima i Peru. Aksjekapitalen var likt fordelt mellom Pan Am og Grace & Co. Selskapet ble opprettet for å konkurrere med SCADTA, et tyskeiet selskap og hadde en halvveis monopolistisk stilling for flytrafikken på Sør-Amerika gjennom 1940- og 1950-tallet.

Mellom Pan Am og Panagra var det avtalt at Pan Am skulle operere flyvninger mellom US og østkysten av Sør-Amerika, mens Panagra skulle betjene byene på vestkysten (Colombia, Ecuador, Bolivia, Paraguay, Chile, Peru og Buenos Aires). Etter 36 år med et vellykket samarbeide besluttet likevel Pan Ams president i 1965, Juan Trippe, at det var på tide å avslutte og solgte sin 50% eierandel i Panagra til Braniff International Airways. Panagra sluttet seg sammen med Braniff International og tok Braniffs navn i mars 1967. Braniff opererte med hell alle Panagras ruter til Sør-Amerika med de nye DC-8 frem til 1982, da Braniff gikk konkurs. Rutene på Sør-Amerika ble kjøpt opp av Eastern Air Lines som fortsatte å operere med sine egne piloter, men beholdt Panagras bakkepersonell og kabinpersonale. Da også Eastern måtte melde pass og gikk konkurs i tidlig på 1990-tallet ble rutene kjøpt opp og operert av American Airlines frem til i dag.

PANAGRA var flere ganger utpekt som det beste flyselskap i Sør-Amerika. Dets DC-8 (de første jet-flyene de opererte) hadde som et av få flyselskapet køyer på første klasse og dets *First Class* regnes som forløperen til det som i dag benevnes *Premium First Class*.

Eksterne lenker
---------------

* Pan American-Grace.com
* The Early Days of Panagra Arkivert 29. september 2015 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** LCCN
 |
**Cecilie Bratteland Liane** (født 13. juli 1991) kommer fra Froland, Aust-Agder) og vokste opp i Froland Idrettslag hvor hun begynte med fotball som 8-åring. Hun spilte på guttelaget frem til hun ble 16 år. I 2005 var hun med å tape uoffisielt NM for Os, etter straffespark. Året etter var hun med å vinne Norway cup, og ble i finalen kåret til finalens beste spiller.

I 2007 hentet Amazon Grimstad Liane til Toppserien, hvor hun debuterte mot Team Strømmen i 0-2 tap. Dette året spilte hun 14 kamper som debutant og scoret 1 mål. I 2008 sesongen spilte hun 20 kamper og scoret 2 mål. Dette året ble hun etablert som toppseriespiller. Hun spilte i Amazon Grimstad frem til Kolbotn ønsket henne før 2010 sesongen, med Dan Eggen som trener. Her etablerte hun seg med en gang som høyreback, og har spilt fast der frem til i dag (november2014). Hun står totalt med 56 kamper for Amazon Grimstad og 113 for Kolbotn, totalt 169 toppkamper for de to klubbene.

På Landslaget debuterte hun i Finland for J16 landslaget og har siden fulgt alle landslags klassene opp til U23 landslaget. Hun har totalt 52 U-landskamper, og scoret 5 mål fra sin back posisjon.

Cecilie Liane er for tiden bosatt i Oslo, ved Carl Berners plass, og studerer ved Norges Idretts Høyskole. Hun har fra før studert ved Gymnaset i Grimstad i to år og ett halvt år, før hun dro til Wang, det siste halvåret, da hun dro til Kolbotn som spiller.

Referanser
----------

1. ↑   Soccerdonna, Soccerdonna spiller-ID 6129, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Om Cecilie Bratteland Liane, fra nettstedet altomfotball.no
**Mone Gjesteby** er en norsk tidligere fotballspiller.

Hun har spilt hele sin aktive seniorkarriere for Røa, etter at hun begynte på Koll idrettslag. Gjesteby spiller stort sett venstreback, men brukes overalt i forsvar, og av og til på midtbanen. Hun er en av fem spillere som har spilt for dynamittjentene i samtlige av lagets år i Toppserien (de andre fire er Kristine Edner Wæhler, Siri Nordby, Karin Bredland og Hedda Strand Gardsjord – Solveig Haaland begynte i 2002). Enda Gjesteby har vært med Røa lenge, har hun bare scoret ett mål i serien – mot Byåsen i 2002. Mone Gjesteby la opp etter 2008-sesongen, da hun vant The Double. I cupfinalen var hun involvert i Team Strømmens utlikning til 1-1, da hun ble dyttet overende av Ella Masar. Målet ble likevel godkjent, noe som førte til at kampen endret karakter til en mer aggressiv stil.

Av utdannelse er Mone Gjesteby jurist.

Meritter
--------

**Med Røa:**

* Seriemsester 2004, 2007 og 2008
* Cupgull 2004, 2006 og 2008

Referanser
----------

1. ↑  «Mone Gjesteby». altomfotball.no. Besøkt 6. februar 2016.
**Alluitsup Paa**, på dansk **Sydprøven**, er den største og nordligste av bygdene i Nanortalik kommune, som er den sydligste av Grønlands kommuner. Bygda har 374 innbyggere. Nanortalik er kommunens eneste by og har 1 450 innbyggere.

Bygda ble etablert i 1830 som handelsstasjon. Bygda har i dag en fiskerifabrikk som produserer reker. Det er en bygd i vekst; i 2006 ble det bygd seks nye hus her, og i 2007 ytterligere seks nye hus. Kontoret i bygda sysselsetter to personer. Det er et nyoppført hotell her, («Sea Side Whale Hotel»), en KNI-butikk og to kiosker. Bygdas har eget sykehus, med en tilknyttet tannklinikk. 

Ikke langt fra Alluitsup Paa ligger også bosettingen *Akuliaruseq*, med tre innbyggere. Rett øst ligger fiskehavnen *Qarsorsat* som er etablert i 1910. Det er også kort vei herfra til øya Uunnartoq, med to naturlige varme kilder med +38°C vann. 

Bygda har én skole; Atuarfik Anders Nielsen. Skolen hadde 50 elever i skoleåret 2005/06, fordelt på elleve klassetrinn.

Eksterne lenker
---------------

* Historiske bilder fra Alluitsup Paa
* Nyere bilder fra bl.a. Alluitsup Paa

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Barn og voksen, hender i sand.Illustrasjonsbilde av Lars Åke Andersen.
**Døvblindhet** er en tilstand av kombinert syns- og hørselshemming. Det er en spesifikk funksjonshemming som begrenser en persons aktiviteter og hindrer full deltakelse i samfunnet i et slikt omfang at det krever at samfunnet støtter med særlig tilrettelagte tjenestetilbud, tilpasning av omgivelsene og/eller tekniske hjelpemidler. Definisjonen på døvblindhet er funksjonell og tar hensyn til de praktiske og sosiale konsekvensene for personene, i tillegg til den medisinske status på syn og hørsel.

Døvblindhet er en kombinert syns-, hørsels- og funksjonshemming som er så alvorlig at de nedsatte sansene vanskelig kan kompensere for hverandre. Det gjør døvblindhet til en egen funksjonshemming.

I Norge defineres en funksjonshemming som sjelden hvis det er færre enn 500 kjente individer i landet. I Nasjonal kompetansetjeneste for døvblinde (NKDB) er det registrert cirka 370 personer med døvblindhet. Utredning av døvblindhet gjøres av Nasjonal kompetansetjeneste for døvblinde.

En rekke med sykdommer, syndromer eller kombinasjon av skader og sykdommer, kan være grunnen til at en person blir identifisert og registrert med døvblindhet. De mest kjente av disse er:

* Usher syndrom
* CHARGE-syndrom
* Medfødt rubella syndrom
* Fødselsrelaterte tilstander
* Hjernehinnebetennelse

**Medfødt eller ervervet døvblindhet?**

Vi snakker om medfødt døvblindhet når det kombinerte sansetapet er medfødt, eller oppstått før tale- eller tegnspråk er etablert.

Ervervet døvblindhet betyr at kombinert syns- og hørselshemming har oppstått etter at språket er etablert. Hos noen oppstår døvblindheten når de er barn, hos andre utvikler det kombinerte sansetapet seg i ungdomsalder eller i voksen alder.

Døvblinde i Norge etablerte i 1957 egen interesse- og serviceorganisasjon under navnet Foreningen Norges døvblinde (FNDB)]. I 1997 kom også Landsforbundet for kombinert syns- og hørselshemmede/døvblinde (LSHDB)].

Referanser
----------

1. ↑  Den nordiske definisjon av døvblindhet Arkivert 29. september 2009 hos Wayback Machine. Sansetap.no

Eksterne lenker
---------------

* Foreningen Norges døvblinde (FNDB)
* Landsforbundet for kombinert syns- og hørselshemmede/døvblinde (LSHDB)
* Nasjonal kompetansetjeneste for døvblinde (NKDB)
* Statped, faglig enhet for kombinerte syns- og hørselstap og døvblindhet Arkivert 18. oktober 2019 hos Wayback Machine.
* Regionsenteret for døvblinde, UNN
* Signo kompetansesenter
* Statped, faglig enhet for kombinerte syns- og hørselstap og døvblindhet. Landsdekkende funksjon for tverrfaglige synsfunksjonsutredninger Arkivert 18. oktober 2019 hos Wayback Machine.
* Eikholt nasjonalt ressurssenter for døvblinde
* Arkivert 18. oktober 2019 hos Wayback Machine.
* Sansetap.no
* Nettkurs Medfødt døvblindhet
* Retinitis Pigmentosa Foreningen i Norge

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
Alluvium ved Blue Ribbon Mine i Alaska
Alluvium-avsetninger i Gamtoos-dalen i Sør-Afrika
**Alluvium** (fra latin, *alluvius*, fra *alluere*, «å vaske mot») er løs, ukonsolidert (ikke sementert sammen til en fast stein) jord eller sedimenter, som deretter blir erodert, avsatt og omformet av vann i ikke-marine omgivelser. Alluvium består typisk av mange forskjellige materialer, herunder finkornete partikler av silt og leire og større partikler av sand og grus. Når dette løse alluviale materialet blir deponert eller sementert til en litologisk enhet, eller litifisert, vil det kalles en *alluvial avsetning*.

Uttrykket «alluvium» blir vanligvis ikke benyttet i situasjoner hvor dannelsen av sedimentet helt klart kan tilskrives en annen geologisk prosess som er godt beskrevet. Dette inkluderer (men er ikke begrenset til): innsjøsedimenter (lakustrin), elvesedimenter (fluvial), og isbrerelaterte sedimenter (glasial). Sedimenter som dannes eller avsettes i flerårige elver blir vanligvis *ikke* kalt alluviale.

Alluvium er meget ung (kvartær av alder), blir ofte referert til som «dekke», ettersom disse sedimentene skjuler det underliggende grunnfjellet. Mesteparten av det sedimentære materialet som fyller opp et bekken og som ikke er litifisert blir vanligvis karakterisert som alluvialt.

Alluvium kan inneholde verdifulle malmer som gull og platina og en lang rekke edelsteiner.

Se også
-------

* Sedimentvifte
* Sedimentslette

Referanser
----------

1. ↑  «Dictionary of Geologic Terms», *GeoTech*. Arkivert fra originalen den 1. mai 2011 hos *Wayback Machine*.
2. ↑  «Geological Terms Beginning With "A"», *Geology.com*

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alluvium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Lucius Annaeus Florus** (født ca. 74 e.Kr. død ca. 130 e.Kr.) var en romersk historiker som levde på samme tid som keiserne Trajan og Hadrian. Han ble født i romerske Afrika.

Han satte sammen, hovedsakelig fra Titus Livius, en kort skisse av Romas historie fra byens opprettelse til Janustempelet ble stengt av Augustus i 25 f.Kr. Arbeidet, som har blitt kalt for *Epitome de T. Livio Bellorum omnium annorum DCC Libri duo*, er skrevet i en bombastisk og retorisk stil — en panegyrisk fortelling Romas storhet, framstilt som et menneskeliv fra barndommen, videre til ungdommen og til sist voksen manndom. Verket er ofte feilaktig i de geografiske og kronologiske detaljene, men til tross for dets mangler er boken likevel hyppig benyttet som et hendig sammendrag over romersk historie i middelalderen og ble bevart som en tekstbok inn i 1800-tallet.

I manuskriptet er forfatteren tidvis navngitt som Julius Florus, Lucius Anneus Florus, eller ganske enkelt som Annaeus Florus. Fra bestemte likheter i stil har han blitt identifisert som Publius Annius Florus, en poet, retoriker og en venn av Hadrian, forfatter av en dialog over spørsmålet om Vergil var en orator (taler) eller poet, men i det sistnevnte er det kun introduksjonen som har overlevd.

Den mest tilgjengelige moderne teksten og i engelsk oversettelse er i Loebs klassiske bibliotek (nr. 231, utgitt 1984, ISBN 0-674-99254-7). Se eksterne lenker.

Christopher Plantin i Antwerpen utga i 1567 to tekster av Lucius Florus (to tittelsider) i et bind. Titlene var (løselig) som følgende: 1) *L.IVLII Flori de Gestis Romanorum, Historiarum*; 2) *Commentarius I STADII L.IVLII Flori de Gestis Romanorum, Historiarum*. Den første tittelen har 149 sider, den andre har 222 sider foruten også en indeks.

Referanser
----------

1. ↑   Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  *Saecula Latina* (1962), s. 215

Litteratur
----------

* Lendering, Jona (2004): «Publius Annius Florus», av , *Livius.org*
* Boer, W. den (1972): *Some Minor Roman Historians*. Leiden: Brill.
* *Römische Geschichte : lateinisch und deutsch / Florus ; eingel.*, oversettelse og kommentarer av Günter Laser. Darmstadt : Wissenschaftliche Buchgesellschaft, 2005

Eksterne lenker
---------------

* Latin og engelske tekster av Florus, *Epitome of Roman History*, 1929 Loeb Classical Library, oversettelse av E.S. Forster, Bill Thayers utgave hos LacusCurtius
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) Florus – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

Portal: Historie

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** Encyclopædia Universalis **·** BIBSYS **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** LIBRIS **·** SUDOC **·** NLA **·** NKC **·** ICCU **·** BNE **·** CiNii
 |
***Austropsecadia*** er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Utseende
--------

En middelsstor, bredt oval, blank, brungul (i alle fall døde eksemplarer, trolig grønnlig som levende) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, nesten sirkelrund. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" betydelig framskytende. Dekkvingenes midtparti har litt uregelmessige punktrader.

Levevis
-------

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten lever på planter i vindelfamilien.

Utbredelse
----------

Arten er utbredt i Australia (New South Wales og Queensland).

Systematisk inndeling
---------------------

Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

**Treliste**
* orden **biller** (Coleoptera)
	+ underorden **Polyphaga**
		- overfamilie **Chrysomeloidea** Latreille, 1802 (=Phytophaga)
			* familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
				+ underfamilien **Skjoldbiller**, Cassidinae Stephens, 1831
					- stamme (tribe) **Cassidini** Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
						* slekten ***Austropsecadia*** Hincks, 1950
							+ *Austropsecadia chlorina* (Weise, 1899)

Referanser
----------

Litteratur
----------

* Borowiec, L. 1999. *A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae)*. Biologica Silesiae, Wroclaw.
* *Austropsecadia* på ITIS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Austropsecadia* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Austropsecadia* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (en) *Austropsecadia* hos ITIS Rediger på Wikidata

* *Austropsecadia* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
* (en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alopecia areata
**Alopecia areata** (eller *flekkvis håravfall*) er en hudsykdom der en person helt plutselig får hårløse hudflekker. Sykdommen er ikke sjelden, den kan ramme enhver (ca. 1% av befolkningen) og i alle levealdre, men oftest unge mennesker.

Årsaken er ikke kjent (idiopatisk sykdom), men mye tyder på at det er en autoimmun forstyrrelse.

Symptomer
---------

Pasienten merker i begynnelsen en naken flekk på hodet, i skjegget eller et annet sted på kroppen. Huden på disse flekkene er på ingen måte forandret, det er bare ikke noe hår der. Ved rendene finnes noen ganger 'utropstegnhår', med et lite punkt ved basisen. Flekkene er for det meste runde eller ovale. Noen ganger er det bare en flekk, hos andre flere. Flekkene kan bli større og flyte sammen, noen ganger blir pasienten etter en tid helt hårløs på hodet (*alopecia totalis*) eller hele kroppen (*alopecia universalis') og uten øyenbryn eller kjønnshår.*

Behandling
----------

Corticosteroider kan gi en forbigående bedring, gjerne i kombinasjon med derma-rolling eller laserterapi. Dette er derimot tidkrevende.

Forløp
------

Hos mange opptrer spontan bedring eller fullstendig helbredelse etter en tid, hos rundt 90 % av pasientene er symptomene forsvunnet etter to år. Når hårene begynner å vokse igjen kan de være uten pigmenter den første tiden.

Sykdommen er ikke farlig, men har fremfor alt kosmetiske følger, noe som kan representere store psykiske belastninger for pasienten. Noen ganger blir derfor bruk av parykk anbefalt. Også informasjon hjelper ved psykisk belastning.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Alopecia areata – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Landsforeningen Alopecia Areata
* Rikshospitalets pasientinformasjon
* Hair Loss Advisory & Treatment Reviews, Kelly England (engl.)

| * v
* d
* r
Helsemessige forbehold |
| --- |
| Helsenotis | Du bør aldri bruke informasjon fra internett, inkludert Wikipedia, som eneste kilde til avgjørelser eller tiltak i helsemessige spørsmål. Ved legemiddelspørsmål bør du rådspørre apotek eller lege, ved helsespørsmål relevant autorisert helsepersonell, og ved dyresykdom bør du rådspørre veterinær. Bruk aldri reseptbelagte legemidler uten etter råd fra lege. Søk råd på apoteket ved bruk av reseptfrie legemidler, kosttilskudd og naturmidler, spesielt om du også bruker reseptbelagte midler. Bruk av flere legemidler samtidig kan gi utilsiktede effekter. |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica
 |
***Classica et Mediaevalia*** er et dansk vitenskapelig tidsskrift, som beskjeftiger seg med antikkens og middelalderens historie, språk og litteratur samt den klassiske tradisjons betydning som en del av den europeiske kulturarv. Tidsskriftet kom ut første gang i 1938 og det siste bindet er årgang 63, 2012. *Classica et Mediaevalia* trykker artikler på engelsk, tysk og fransk, og cirka 1/4 av forfatterne er dansker. Det utgis av Museum Tusculanums Forlag med tilskudd fra Forskningsrådet for kultur og kommunikation under Det Frie Forskningsråd. Inntil 2006 var undertittelen *Revue danoise de philologie et d'histoire*, men siden 2007 bærer tidsskriftet den engelske undertittel *Danish journal of philology and history*.

Den nåværende redaktøren er George Hinge, Aarhus Universitet. De tidligere redaktører omfatter blant andre William Norvin, Franz Blatt, Otto Steen Due, Ole Thomsen og Tønnes Bekker-Nielsen.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

  

Portaler: Historie | Litteratur | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** OCLC **·** ISSN **·** ISSN
 |


1. 1 2   (på en, fr, es, zh-hans, ar) *The ISSN portal*, Paris: ISSN International Centre, ISSN 1819-1819, ISSN 0106-5815, Wikidata Q70460099,
2. 1 2  ; besøksdato: 9. august 2021.
3. ↑   *ERA 2012 journal list*, Australian Research Council, 2012, Wikidata Q15794938,