recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Anastasia Trofimova** (født 28. mars 2003) er en russisk alpinist.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2019/20

Trofimova deltok i sitt første FIS-renn (Entry League FIS) i november 2019, i Snow Arena i Litauen, der hun kom på sjuendeplass i slalåm. Hun fikk sin første pallplass i et FIS-renn den sjuende november samme sted, da hun kom på andreplass i parallellslalåm.

Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på 36.-plass i super-G, og i den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte hun seg opp til 25.-plass i kombinasjonen. I storslalåm kom hun på 20.-plass, og i slalåm kom hun på niendeplass. Hun deltok også i parallellslalåm for mikslag, der hun deltok sammen med Roman Zverian, disse endte på tiendeplass etter at de tapte åttendedelsfinalen mot Sveits.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  FIS - *Anastasia Trofimova*, besøkt 21. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Anastasia Trofimova* Arkivert 21. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 21. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing Parallel Mixed Team Event - Russian Federation* Arkivert 21. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 21. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Anastasia Trofimova – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Anastasia Trofimova – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Anastasia Trofimova – TheSports.org Rediger på Wikidata
* (en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 21. mars 2020 hos Wayback Machine.
***Fortidens skygger*** (originaltittel: *Тени забытых предков*) er en sovjetisk film fra 1965, regissert av Sergej Paradsjanov.

Handling
--------

I en liten landsby i Karpatene, Ukraina blir en ung mann, Ivan, forelsket i datteren til mannen som myrdet faren hans. Selv om familiene deres ligger et bittert fiendskap, har Ivan og Marichka kjent hverandre godt helt siden barndommen. Som forberedelse til ekteskapet deres, forlater Ivan landsbyen for å arbeide og tjene penger for å skape en husholdning sammen. Men når han er bortreist glir Marichka ved et uhell ut i en elv og drukner, samtidig som hun forsøker å redde et lam.

Ivan kommer senere tilbake, og blir fortvilet etter å ha sett Marichkas døde kropp. Han fortsetter å arbeide, frem til han møter en annen kvinne, Palahna, samtidig som han skor en hest. Ivan og Palahna gifter seg i et tradisjonelt bryllup, hvor de får bind for øynene og skal kobles sammen. Men ekteskapet går raskt dårlig, og Ivan er fremdeles besatt av minnet om Marichka. Palahna blir etter hvert involvert md en annen lokal innbygger Yurko, samtidig som Ivan begynner å oppleve merkelige hallusinasjoner.

Ved en taverna blir Ivan vitne til at Yurko omfavner Palahna, og slår ned en av vennene hans. Ivan griper etter øksen sin, bare for å bli slått ned av Yorko. Ivan snubler deretter inn i en liten skog i nærheten, og merker at Marichkas ånd er med ham - reflektert i vannet og glir mellom trærne. Når virkeligheten smelter sammen i drømmene hans, strekker den fargeløse skyggen til Marichka seg ut og berører Ivans utstrakte hånd. Ivan begynner å skrike, før han dør.

Skuespillere
------------

* Ivan Mykolaichuk som Ivan
* Larisa Kadochnikova som Marichka.
* Tatyana Bestayeva som Palahna.
* Spartak Bagashvili som Yurko.
* Mykola Hrynko som leder for en gruppe gjetere
* Leonid Yengibarov som Mykola.
* Nina Alisova som Paliychuk

Referanser
----------

1. ↑  ; besøksdato: 7. juli 2016.
2. ↑  ; besøksdato: 7. juli 2016.
3. ↑   Internet Movie Database, www.imdb.com, besøkt 10. juni 2023[Hentet fra Wikidata]
4. ↑  Умерла актриса из фильма "Тени забытых предков" Татьяна Бестаева
5. ↑  Тени забытых предков

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Fortidens skygger* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *Fortidens skygger* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (fr) *Fortidens skygger* på Allociné Rediger på Wikidata

* (nl) *Fortidens skygger* på MovieMeter Rediger på Wikidata

* (en) *Fortidens skygger* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata

* (en) *Fortidens skygger* på American Film Institute Rediger på Wikidata

* (en) *Fortidens skygger* på Rotten Tomatoes Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** NKC
 |
***That's So Raven*** er en amerikansk komi- og eventyrserie for ungdom som gikk på Disney Channel fra 2003 til 2007. 

Serien handlet om en synsk tenåringsjente ved navn Raven Baxter. Raven bodde sammen med moren, faren og broren i et hus i San Francisco, California. Det var nesten ingen som visste at hun var synsk, bare den nærmeste familien og de to beste vennene. Hovedrollen som Raven ble spilt av Raven-Symoné. Serien ble skapt av Michael Poryes og Susan Sherman.

Handling
--------

Raven bor sammen med moren, faren og broren i et hus i San Francisco, California. Det er nesten ingen som vet at Raven er synsk, bare den nærmeste familien og de to beste vennene. Tanya Baxter er Ravens mor. Hun er hjemmeværende, men har tidligere jobbet som lærer. Faren til Raven heter Victor Baxter, og jobbet tidligere som en kokk på en fin restaurant, men Raven gjorde seg lite populær hos sjefen, og dette førte til at Victor ble sparket. Victor har etterhvert startet sitt eget restaurant, som heter The Chill Gril.

Ravens lillebror heter Cory Baxter. Han er Ravens største plage, og prøver seg bestandig på Ravens venninne Chelsea, uten hell. Cory er veldig interessert i penger og har en egen safe bak et bilde. Han har også en rotte som heter Lionel, som kommer i litt nyere episoder.

Chelsea er Ravens beste venn. Chelsea er treg i oppfattelsen. Hun er også vegetarianer.

Ravens andre venn er Eddie Thomas. Eddie spiller basket. Han er kanskje ikke den aller flinkeste på skolen, men han er en god rapper og stiller alltid opp for Raven. Chelseas foreldre er begge psykologer, og dette setter preg på Chelsea. Hun har nok ikke alltid den beste humoren. Chelsea er en ordentlig dyrevenn. William er Corys bestevenn. Så lenge han er sammen med William er han upopulær men når han er sammen med de kule er han populær. William er en supersmart gutt.

Rollefigurer
------------

* Raven Baxter – Raven-Symoné
* Chelsea Daniels – Anneliese van der Pol
* Eddie Thomas – Orlando Brown
* Cory Baxter – Kyle Massey
* Victor Baxter – Rondell Sheridan
* Tanya Baxter – T'Keyah Crystal Keymáh

Eksterne lenker
---------------

* (en) *That's So Raven* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *That's So Raven* på The Movie Database – TV Rediger på Wikidata

* (en) *That's So Raven* på Metacritic Rediger på Wikidata
Midtdeler med betongblokker.
**Midtdeler** er et fysisk skille mellom motgående kjøreretninger på veier, tidligere gjerne kalt «midtrabatt». Formålet med midtdeleren å skille kjøreretningene for å redusere front-mot-front-ulykker. I Norge bygges midtdelere på nasjonale hovedveier og øvrige hovedveier der årsdøgntrafikken overstiger 6000 kjøretøy. Disse veiene kalles møtefrie veier. Det finnes ulike typer midtdelere med ulike effekter.

Typer midtdelere
----------------

Midtdeler med beplantet gressplen og kantstein.
* Rekkverk – et gjerde som skiller kjøreretningene.
* Forsterket midtoppmerking – vanlig vegoppmerking i midtlinjen kombinert med rumlefelt.
* Betong eller stein – oppdeling av veibanen med betongblokker.
* Gressvoll – en kunstig forhøyning av jord.
* Grøft – en renne gravd i bakken.
* Plantet eller uplantet gressplen – jordstykke med gress, planter, trær og lignende.

I Norge ble midtdelere opprinnelig utformet som gressvoll eller grøft. Etter år 2000 har rekkverk og betongelementer blitt mer vanlig.

Effekt
------

Midtdeler mellom kjøreretningene har vist seg å redusere antall møteulykker, der skadene er alvorlige. Videre viser midtdeleren seg å ha høyest effekt på veier uten avkjørselsregulering (uten plankryss eller avkjørsel). I veikryss er det ingen reduksjon i antall ulykker, men samtidig viser det seg å ha en bedre effekt med smal midtdeler. Effekten er vurdert ut fra ulykkesstatistikk, på veier med og uten midtdeler.

Se også
-------

* Kjørefelt
* Autovern
* Rumlefelt

Referanser
----------

1. ↑  «Midtdeler i Bokmålsordboka». *ordbok.uib.no*. Besøkt 20. mai 2018.
2. ↑  «Midtdeler – Språkrådets termwiki». *termwiki.sprakradet.no*. Besøkt 20. mai 2018.
3. ↑  «Veg- og gateutforming – normal». Vegdirektoratet. 2014. s. 47. Arkivert fra originalen 21. mai 2018. Besøkt 20. mai 2018.
4. 1 2  «1.21 Midtdelere -Trafikksikkerhetshåndboken». *tsh.toi.no*. Arkivert fra originalen 20. mai 2018. Besøkt 20. mai 2018.
**Landøydapraktvikler** (*Cochylis atricapitana*) er en sommerfugl som tilhører familien viklere (Tortricidae).

Utseende
--------

En middelsstor (vingespenn 12-16 millimeter) vikler. De ligner mye på slektningen svevepraktvikler men skiller seg fra denne på at hodet og brystet (thorax) er svarte. Forvingen er hvit med grå eller brune partier ved roten, i et tverrbånd litt innenfor midten (ulikt mange andre arter er dette gjerne fullstendig) og i spissen. Bakvingen er lyst gråbrun, tydelig (litt vinkelaktig) innbuktet bak spissen. Larven er blekoransje og ganske trinn.

Levevis
-------

Arten lever på landøyda (*Senecio jacobaea*) og finnes i veikanter, på beitemarker og andre steder der denne typiske kystplanten vokser. I alle fall i sørlige områder er det to generasjoner hvert år. Den første klekker om våren og flyr i mai-juni, den andre i august. Larvene til den første generasjonen lever på blomstene i juli, og fullfører utviklingen inne i stengelen, der de forpupper seg. Det dannes en tydelig knute på stengelen. Den andre generasjonens larver, i september-oktober, lever mest i stengelen og røttene. De overvintrer som fullvoksne larver og forpupper seg tidlig på våren.

Utbredelse
----------

Arten er sjelden og lite utbredt i Norge og er vurdert som direkte truet (EN) på Norsk rødliste for arter fra 2006, mens arten ble vurdert som utenfor fare ved revisjonen fra 2010.

Kilder
------

* Aarvik, L. Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri:
* *Cochylis atricapitana* på UK Moths:

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Cochylis atricapitana* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Cochylis atricapitana* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Cochylis atricapitana* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Cochylis atricapitana* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Cochylis atricapitana* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Cochylis atricapitana* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Cochylis atricapitana* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Cochylis atricapitana* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
Trikkehallen i nr. 12 med vendesløyfe rundt Foto: Jan-Tore Egge 
Etter krysset ved Myrerveien (bildet) går veien nordover til Lachmanns vei og så parallelt med Maridalsvannet på østsiden mot Midtodden. Foto: Jan-Tore Egge 
**Midtoddveien** (1-31, 2-42) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som en fortsettelse av Grefsenveien mot nordøst fra krysset ved Kjelsåsveien. Ved Lachmanns vei dreier den nordlig og går inn i marka på østsiden av Maridalsvannet. Helt i nord var den i sin tid gårdsvei til Midtodden, som den har navn etter. Bygningene der ble revet i 1960-årene pga. drikkevannsforsyningen.

Veinavnet ble vedtatt i 1915.

Kjelsåstrikken snur i en sløyfe i Midtoddveien, rundt den tidligere trikkestallen (oppført 1934, nå kulturhus) i nr. 12. Foruten et par butikker har veien ellers stort sett boligbebyggelse av varierende art opp til Lachmanns vei. Oset vannbehandlingsanlegg er i nr. 40 (med adkomst via Myrerveien), på østsiden av Maridalsvannet.

Kilder
------

* Knut Are Tvedt, red. (2010). «Midtoddveien». *Oslo byleksikon* (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 363. ISBN 978-82-573-1760-7.

Eksterne lenker
---------------

* «Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.

Portal: Oslo

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Oslo Byleksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
Margaret Thatcher
**Thatcherisme** er den politiske stilen til den britiske liberalkonservative politikeren Margaret Thatcher som ledet torypartiet fra 1975 til 1990.

Denne ideologiske retningen ønsker å få lav inflasjon, lite statsstyre og et fritt marked ved hjelp av streng kontroll av pengemengden, privatisering og begrensninger for fagbevegelsene. Thatchers finansminister, Nigel Lawson, (1983–1989) summerte idealene slik: «Frie markeder, finansiell disiplin, god kontroll over offentlige utgifter, patriotisme, viktorianske verdier, privatisering og et snev av populisme.» Derfor blir denne retningen ofte sammenlignet med klassisk liberalisme. På en annen side har Ellen Meiksins Wood hevdet at thatcherismen var forenlig med gammeldagse konservative politiske institusjoner.

Sentrale tenkere som blir assosiert med thatcherismen er blant annet Keith Joseph, Enoch Powell, Friedrich Hayek og Milton Friedman.

Se også
-------

* Monetarisme

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
Landwehrkanal i Kreuzberg, Höhe Sommerbad Prinzenstr.
Kart over Landwehrkanal.
Brücke der Hochbahn um 1900
**Landwehrkanal** (*landvernkanalen*) er en kanal i Tysklands hovedstad Berlin. Kanalen ble bygget mellom 1845 og 1850, for å forsørge byen med bygnings- og brennmateriale og for å avlaste Spree som transportveg. Den forbinder den øvre Spree ved Østhavnen med den nedre Spree og flyter gjennom bydelene Kreuzberg, Neukölln, Tiergarten og Charlottenburg. Kanalen er 10,3 km lang, og ble utgravet etter planer av Peter Joseph Lenné. 

Begrepet «landvern» betegnet i middelalderens festningsbygning en feltbefestning som lå utenfor bymuren. Den markerte ofte yttergrensen for byens innflytelsesområde, og tjente til å forhindre omgåelse av byen og dens toll og markeder.

Idag brukes den minst 2 meter dype og gjennomsnittlig 23 meter brede kanalen for utfluktsskipsfart.

Under spartakistopprøret i Berlin ble likene av Rosa Luxemburg og Karl Liebknecht dumpet i kanalen 15. januar 1919.

Den 17. februar 1920 ble en 20 år gammel pike, Anna Anderson, reddet fra kanalen, og hevdet at hun var storfyrstinne Anastasia, tsar Nikolai IIs datter, men disse påstandene er tilbakevist da DNA-analyser av de skjelettrestene som er funnet av tsarfamilien har slått fast at ingen av dem overlevde.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Landwehrkanal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Landwehrkanal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** GND **·** GeoNames
 |
**Francis Jones «Frank» Spain** (født 17. februar 1909 i Quitman i Georgia, død 23. juni 1977 i Fairport i New York) var en amerikansk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Shaughnessy vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han spilte og var lagkaptein på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i ishockeyturneringen.

USA vant sin semifinalegruppe og i finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 2-0, spilte uavgjort 0-0 mot Storbritannia og tapte med 0-1 til Canada. Storbritannia ble olympiske mestere, Canada fikk sølv og bronsemedaljene gikk til USA.

OL-medaljer
-----------

* 1936 Tysklands flagg Berlin - Bronse Bronse i ishockey, USAs flagg USA

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (en) Francis Spain – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Francis Spain – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Francis Spain – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Francis Spain – Hockeydb.com Rediger på Wikidata

* (en) Francis Spain – Eliteprospects.com Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook **·** VIAF **·** GND
 |
**Midtfylket Teaterverksted** ble satt i drift i 1993 med Sigdal, Krødsherad, Modum, Ringerike og Hole som stifterkommuner – etter modell av Hallingdal Teaterverkstad (1988). Stiftelsens formål og arbeidsområde er å fremme og utvikle amatørteatervirksomheten i kommunene Sigdal, Krødsherad, Modum, Ringerike og Hole. Teaterkonsulentene bistår grupper og institusjoner gjennom instruksjon, konsulenttjeneste, veiledning og kursing. Midtfylket Teaterverksted arbeider etter en desentralisert modell og er driftet av statlige, fylkeskommunale og kommunale tilskudd, samt egeninntekt. Målet er å være et knutepunkt for teaterkultur, -kunnskap og kreativitet. En viktig del av arbeidet er også tverrfaglig og internasjonalt samarbeid.

Midtfylket Teaterverksted er del av paraplyorganisasjonen Buskerud Teater som består av de fire teaterverkstedene: Hallingdal Teaterverkstad, Midtfylket Teaterverksted, Nedre Buskerud Teaterverksted og Lågen teaterverksted.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** Brønnøysundregistrene
 |
Prekestolen laget til Sankt Petri Kirke i Malmø, 1599-1600  Foto: Sven Rosborn 
**Daniel Tommisen** (født før 1582, død 1603) var en snekker og stenhugger som virket i Danmark på 15-1600-tallet. 

Han arbeidet som snekkersvenn under en Mogens på Malmøhus i 1582. I 1596 ble han beordret til København og i 1600 reiste han til samme by for å arbeide på Tøjhuset. 

Tommisens hovedverk er prekestolen i Sankt Petri Kirke i Malmø, et arbeide som er inspirert av Johannes Ganssogs prekestol i Lund domkirke. Han har også hugget sandstensdekorasjoner, tak, vinduer, våpen, port m.m. på Svenstorp Herregaard (oppført 1596-99).

Referanser
----------

1. 1 2   Kunstindeks Danmark, Kunstindeks Danmark kunstner ID 11049, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   www.kulturarv.dk, besøkt 11. desember 2016[Hentet fra Wikidata]
3. ↑  *Daniel Tommisen*, Kunstindeks Danmark
4. ↑  *Tommisen, Daniel*, Weilbachs kunstnerleksikon

Portal: Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Kunstindeks Danmark **·** VIAF **·** ULAN
 |
***That's Happiness*** er en amerikansk stumfilm fra 1911.

Handling
--------

Susie Smith er en fattig og foreldreløs ung kvinne. Men hun har fast jobb ved en fabrikk, og en kjæreste. Når det ser ut til å bryte løs en brann ved fabrikken, forsøker flere av de andre ansatte i panikk å hoppe ut av vinduet. Men Susie tar kontrollen, og får alle sammen samlet ut av bygningen i en slags rekkefølge. Det var i virkeligheten ingen brann. Men hvis det ikke hadde vært for Susie, kunne all panikken utvilsomt ført til stort tap av menneskeliv.

Avisene hyller Susie, spesielt etter at de oppdaget at hun hadde brukket armen i et forsøk på å holde tilbake de andre skremte arbeiderne. En velstående kvinne leser historien hennes, og tar henne med seg til sitt store hjem. Der fikk den unge kvinnen alt som kunne kjøpes for penger. Men hun savner alle de gamle vennene sine, og kjæresten hennes. Derfor ønsker hun å komme tilbake til den gamle jobben sin ved fabrikken.

Skuespillere
------------

* Bertha Blanchard
* William Garwood

Referanser
----------

1. ↑  THAT'S HAPPINESS

Eksterne lenker
---------------

* (en) *That's Happiness* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
**Heidrek Ulveham** (norrønt: *Heiðrekr Ulfhamr*) var ifølge sagalitteraturen konge over goterne og levde sannsynligvis i det 4. århunde. Han skal ha vært sønn av goterkongen Angantyr Heidreksson som slo hunerne under ledelse av Humli og Hlod i et legendarisk slag ved Donau i folkevandringstiden.

Hervors saga
------------

I fornaldersagaen Hervors saga gis det opplysning om at Heidrek var sønn av Angantyr og at «*han var lenge konge i Reidgotaland*». Heidreks farfar var goterkongen Heidrek Höfundsson. Her oppgis også at Heidreks datter Hildur ble gift med Harald den gamle (Harald Valdarsson) som var far til Harald den snille og farfar til Ivar Vidfamne. Blant deres etterkommere nevnes også Sigurd Ring og Ragnar Lodbrok.

Sagaen gir ikke nærmere opplysninger om Heidrek og hans styre.

Østgotisk konge?
----------------

På grunn av etymologisk navnelikhet er det stilt spørsmål ved om Heidrek er identisk med den østgotiske kong Ermanarik som nevnes i to romerske kilder, skriftene til Ammianus Marcellinus og i Getica av historikeren Jordanes i det 6. århundre. Ermanarik hersket i et østgotisk rike ved dagens Ukraina og døde i høy alder i 376.

Referanser
----------

1. ↑  Hervors saga, kap. 16.

Se også
-------

* Ermanarik
* Tyrfingsyklusen

Eksterne lenker
---------------

* Hervors saga (dansk ovs.) på nettstedet heimskringla.no
**Heidi Zurbriggen** (født 16. mars 1967 i Saas-Almagell, gift *Heidi Andenmatten-Zurbriggen*) er en sveitsisk tidligere alpinist. Den yngre søsteren av Pirmin Zurbriggen var spesialist i fartsdisiplinene (utfor og Super-G). I løpet av karrieren tok hun to VM-sølv, og hun vant tre enkeltrenn i verdenscuprenn.

Karriere
--------

8. desember 1984 tok hun sine første poeng i verdenscupen ved å bli nr. 12 i super-G-rennet i Davos. Under junior-VM 1985 i Jasná vant hun gull i kombinasjonen, og tok samtidig sølv i utfor, storslalåm og slalåm.

12. desember 1986 sikret hun seg sin første pallplassering ved å komme på tredjeplass i utfor i Val-d’Isère. I desember 1987 skadet hun seg under trening og mistet resten av sesongen. Under VM 1989 var hun fire hundredels sekund for sent ute til å ta bronse i utfor.

I januar vant Zurbriggen Super-G-rennet i Altenmarkt, men fem dager senere annullerte FIS rennresultatene på grunn av de ekstraordinære værforholdene.

Under VM 1996 i Sierra Nevada tok hun sølv i utfor bak Isolde Kostner. 6. mars 1996 vant hun endelig sin første av totalt tre seire i verdenscupen, da hun seiret i utforløypa i Kvitfjell. Hun vant nok et VM-sølv under VM 1997 i Sestriere, etter å ha blitt slått med knapp margin av Hilary Lindh.

Heidi Zurbriggen la opp i 1997.

Meritter
--------

### OL

* Albertville 1992: 10.-plass i utfor
* Lillehammer 1994: 22.-plass i utfor
* Nagano 1998: 6.-plass i storslalåm, 12.-plass i utfor, 21.-plass i super-G

### VM

* Crans-Montana 1987: 14.-plass i utfor
* Vail 1989: 4.-plass i utfor, 11.-plass i storslalåm, 12.-plass i super-G
* Saalbach-Hinterglemm 1991: 6.-plass i kombinasjonen
* Morioka 1993: 9.-plass i super-G, 21.-plass i storslalåm, 24.-plass i utfor
* Sierra Nevada 1996: Sølv i super-G, 14.-plass i utfor, 16.-plass i storslalåm
* Sestriere 1997: Sølv i utfor, 11.-plass i super-G, 13.-plass i storslalåm

### Verdenscupen

* 1991–92: 4.-plass i kombinasjonscupen
* 1994–95: 3.-plass i super-G-cupen
* 1995–96: 3.-plass i utforcupen
* 1996–97: 2.-plass i utforcupen

Heidi Zurbriggen vant tre enkeltrenn i verdenscupen:

| Dato | Sted | Land | Disiplin |
| --- | --- | --- | --- |
| 6. mars 1996 | Kvitfjell | Norge | Utfor |
| 11. januar 1997 | Bad Kleinkirchheim | Østerrike | Utfor |
| 23. januar 1997 | Cortina d’Ampezzo | Italia | Utfor |

I tillegg kommer sju andre- og tredjeplasser. 82 ganger plasserte hun seg blant de 10 fremste.

### Andre meritter

* Junior-VM 1985: gull i kombinasjon, sølv i utfor, storslalåm og slalåm
* 4 sveitsiske mestertitler: utfor 1995, Super-G 1996, storslalåm 1992, kombinasjon 1992

Referanser
----------

Eksterne lenker
---------------

* (de) Heidi Zurbriggen – Munzinger Sportsarchiv Rediger på Wikidata

* (en) Heidi Zurbriggen – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Heidi Zurbriggen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Heidi Zurbriggen – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Heidi Zurbriggen – ski-db.com Rediger på Wikidata
* Heidi Zurbriggens personlige hjemmeside

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Munzinger (sport)
 |
**Nordhue** er en fjelltopp og et populært turmål og utsiktspunkt beliggende øst på Hedmarksvidda, på grensa mellom Løten og Elverum kommuner. Selv om Nordhue er ca 30 m lavere enn Elverums høyeste punkt Raskiftet, er det den mest kjente og iøynefallende toppen i Elverum.

Det var her Helge Væringsaasen i årene 1886 til 1891 bygde hytten "Borgen" som rekreasjonssted og jaktslott for seg selv og sine nærmeste.
I 1919 ble hytten overført som testamentarisk gave til speidergruppen Mjølner. Væringsaasen fikk også reist en bauta (varde) over sin venn Per Sivle på Nordhuetoppen. Det var etter sigende her Per Sivle fikk inspirasjon til sitt kjente dikt «Vardevakt».

På Nordhuetoppen finnes også Nordhue-senderen (ofte kalt Nordhue-masta), en 195 meter høy mast for overføring av tv- og radiosignaler.

Et område på nordsiden av toppen er vernet som Nordhuehøgda naturreservat.

Referanser
----------

1. ↑  Nordhue på Norgeskart.no fra Statens kartverk
2. ↑  «Nordhue - 772moh». *peakbook.org*. 9. mars 2016. Besøkt 23. mai 2017.
3. ↑  (no) Elverum i Store norske leksikon
4. ↑
5. ↑  «Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 5. mars 2016. Besøkt 20. januar 2010.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames **·** Sentralt stedsnavnregister
 |
**Francis Xavier Moan** (født i Baltimore i Maryland i USA, død 17. april 2020 i Wynnewood i Pennsylvania) var en amerikansk katolsk prest og tilhørende jesuittordenen.

Han kom fra en søskenflokk på elleve, til foreldrene Frank og Emma Moan.

Moan tok doktorgrad i utdannelse ved Colombia University, var rektor ved to av jesuittenes *high schools*, Loyola Blakefield i Baltimore og Gonzaga High School i Cincinnati i Ohio. Han underviste i klassiske fag i Washington, D.C. St Joseph's Prep i Philadelphia, St. Paul's School i New Hampshire og arbeidet med og for flyktninger. Han gjorde dette i Sørøst-Asia og blant kambodsjanske flyktninger som var kommet til i USA, han var koordinator for American Assistance Refugee Project og så direktør for Refugee Voices.

Han døde av covid-19 den 17. april 2020 på Lankenau Hospital i Wynnewood, 93 år gammel; han var en av minst seks jesuitter ved Manresa Hall health care center - mer enn tredelen av beboerne - som døde av viruset mellom 14. og 28. april, etter å ha blitt innlagt med sykdommen på sykehus i området.

Referanser
----------

1. 1 2   «Rev. Francis X. Moan, SJ», besøkt 19. mai 2021[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  Michael J. O'Loughlin (americamagazine.com): *A look at the lives of priests and women religious lost to the coronavirus*, 12. mai 2020, lest 23. januar 2021
3. ↑  Baltimoresun.com: *Rev. Francis X. Moan, recalled as a schoolmaster’s master, dies of coronavirus*, 24. april 2020, lest 23. januar 2021
4. ↑  Sara Dorn (New York Post): *Six Jesuit priests from St. Joseph’s residence in Philadelphia die of COVID-19*, 9. mai 2029, lest 23. januar 2021
**EDVAC** (**E**lectronic **D**iscrete **V**ariable **A**utomatic **C**omputer) var en av de tidligste elektroniske datamaskinene, og var en videreutvikling av den tidligere ENIAC. Til forskjell fra ENIAC benyttet EDVAC seg av binære og ikke desimaltall, den var også en «stored-program»-maskin, som betyr at både instrukser og data blir lagret i samme minne.

Historie
--------

I august 1944 kom John von Neumann på besøk til Moore School for å studere produksjonen av ENIAC, som ble ledet av John Mauchly og J. Presper Eckert. Da von Neumann hadde studert ENIAC, pekte han på tre ting som var for dårlig: for lite lagringsplass, for mange radiorør og for langsom omprogrammering. Med fokus på logiske og matematiske problemer ble von Neumann en del av ENIAC gruppen som konsulent. Han skulle hjelpe gruppe å bli kvitt maskinens problemer og gi den et nytt design, senere kjent som "stored-program". Produksjonen av ENIAC fortsatte, men det ble samtidig opprettet et nytt prosjekt; "Project PY", som senere ble kjent som ENIACs etterkommer EDVAC.

Litteratur
----------

* Martin Campbell-Kelly, William Aspray: *Computer: A History Of The Information Machine, Second Edition* (2004), The Perseus Books Group, ISBN 978-0-8133-4264-1

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** LCCN
 |
**Francis Thynne** (født ca. 1544, død 1608), stundom nevnt som *Francis Botevile* (etter bestefarens etternavn), var genealog og en offiser for våpenskjold ved College of Arms i London (det britiske heraldikkerembetet). Thynne var født i Kent som sønn av William Thynne som var mester for det kongelige husholdning under kong Henrik VIII av England. 

Francis Thynne var en oldtidsgransker før han ble ansatt i heraldikkerembetet etter flere år med ufruktbare søknader og ble endelig ansatt som Blanche Lyon Pursuivant, benevnt som ekstraordinært, i 1602. Kort tid etter denne utnevnelsen ble han forfremmet Lancaster Herald of Arms.

Thynne hadde et hendelsesrikt liv. Han ble fengslet i mer enn to år for gjeld og var forkrøplet med gikt det meste av sitt liv. Han var kjent for å ha assistert William Camden i hans heraldiske arbeid og ble anbefalt av William Dethick for avansement til Norroy King of Arms. Forfremmelsen skjedde aldri og Thynne døde en gang i november 1608. Hans eget våpenskjold var av Botfield, familiens opprinnelig navn, og dets heraldikk besto av ti or eller sobel.

Hans far utga Geoffrey Chaucers verker i 1532 og 1542, og Francis Thynne jobbet videre med det samme materialet, spesielt behandlingen og tolkningen av Chaucers biografi hvor detaljene var flytende på denne tiden.

Referanser
----------

1. ↑   Gemeinsame Normdatei, GND-ID 129950041, besøkt 14. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   opac.vatlib.it, VcBA-ID 495/139397[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   NUKAT, NUKAT autoritetspost n2013012784[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   Spenserians, oppført som Francis (1545 Thynne, Spenserians person ID 11, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Francis Thynne hos ThePeerage.com

Portal: Litteratur

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Tangen gravkapell** ligger på Tangen kirkegård, i den østre delen av Strømsø. Bygningen er tegnet i nygotisk stil av stadsingeniør Halvor Heyerdahl og sto ferdig i 1876, ombygget i 1932 etter tegninger av byarkitekt Alf Bugge. Bygget var i bruk som gravkapell fram til ca 1990, men hadde forfalt så mye at rivning ble vedtatt i 1976. Dette ble imidlertid stoppet av Riksantikvaren i 1980, som anså kapellet som bevaringsverdig. Da man sluttet å bruke kapellet, økte forfallet dramatisk, og i 2007 var det kommet så langt at man enten måtte rive, eller restaurere. Eieren, Drammen kommune, satte i gang med reparasjonsarbeider, nye takstoler og takbjelker kom på plass og reparasjon av taket ble delvis utført. Skader på grunnmur og kapellets skifertekking ble i 2009 delvis utført, men pengene viste seg etterhvert og ikke strekke til. I 2014 tok derfor noen privatpersoner initiativet og satte i gang en lokal aksjon for å berge kapellet. Gjennom søknader til bl.a. Lyche-fondet og Einar Juels legat, foruten henvendelser til det lokale næringslivet, har gruppen klart å finansiere nødvendige midler. Gruppens arbeid er påskjønnet med en pris fra Selskabet til Drammens Forskjønnelse og Gavn, og Buskerud fylkeskommunes bevaringspris for 2019. Kulturminnerådets vurdering var at: Det er gjort en stor og omfattende jobb med restaureringen av Tangen gravkapell, som er et av få nygotiske kapeller i Norge. Kapellet blir benyttet til konserter og foredrag, og er på den måten gjort tilgjengelig for allmennheten. Komiteen for bevaring av Tangen gravkapell tildeles diplom for sin innsats for å redde Tangen gravkapell fra riving. En spesiell fokus rettes til den frivillige innsatsen for bevaringsarbeid som her er lagt ned for at framtidige genereasjoner fortsatt kan oppleve kapellet. Kapellet eies nå av Kirken i Drammen og brukes til kulturarrangementer.

Innvendig er kapellet dekorert med et stort freskomaleri «Kvinnene ved graven» av Knut Hermod Knutsen (1932), glassmaleri av Erling Clausen og en stor smijernslysekrone som antas å ha vært laget på Drammen Jernstøperi.

Kapellet avbildet fra gata.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Drammen byleksikon
 |
Husnummer 124, Humbertbygningen med Victor Hugos *hôtel particulier*.
**Avenue Victor-Hugo** er en aveny i 16. arrondissement i Paris. Den begynner fra place Charles de Gaulle (også kjent som *Étoile*) og slutter ved place Tattegrain (og går der over i avenue Henri-Martin). Den er en av de tolv avenyer som stråler ut fra Étoile, og er den nest lengste, etter avenue des Champs-Élysées.

Den treffer Étoile mellom avenue Foch og avenue Kléber. Den løper langs colline de Chaillot. Halvveis er place Victor-Hugo og linje 2-metrostasjon Victor Hugo. 

En del av avenyen het opprinnelig **avenue de Saint-Cloud**, og fikk navnet **avenue Victor Hugo** i 1881. Oppkallingen etter forfatteren Victor Hugo (1802–1885) fant sted mens dikteren fortsatt var i live; han bodde frem til sin død i gaten - en del som til hans 79.-årsdag het **Avenue d’Eylau** til minne om slaget ved Eylau (februar 1807).

Referanser
----------

1. ↑  ↑ 1.0 1.1 1.2 avenue Victor Hugo, sur Paris.fr, Mairie de Paris, 9 juin 2008 (consulté le 5 juin 2011)↑ Acte de décès de Victor Hugo↑ Le Mateur de Nouilles, « 111, avenue Victor Hugo », sur Paris 1900, l'art nouveau à Paris, 23 juin 2007 (consulté le 26 avril 2011)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
Tangen gravsted er et privat gravsted, anlagt på begynnelsen av 1800-tallet på familiens lystgård
Omkring gravstedet er plantet bøketrær som nesten 200 år seinere er blitt store.
**Tangen gravlund** er et privat gravsted på Tangen gård på Hisøy i Arendal kommune. Gravstedet er fredet etter Lov om kulturminner, og omtales som **Falck-Ebbell, Dedekam og Harboes gravsted**.

Ved kongelig resolusjon fikk eieren i 1802 tillatelse til å opprette et privat gravsted på Tangen gård. Gravstedet rommer i alt tre familiegraver og var i bruk til flere begravelser. Siste begravelse skjedde trolig i 1898. Gravstedet ligger i et skogholt litt opp fra Hølen i nedre del av Nidelva, med utsikt over denne. Gravstedet er etablert innenfor en stor innhegning murt av naturstein. Innenfor denne er det et mindre gjerde av støpejern. På gravene er det reist tre granittmonumenter med innhogd skrift. Gravplassen omkranses av plantete bøketrær.

Eier av Tangen gård i 1802 var Ole Abraham Falck-Ebbell.

Fra slutten av 1700-tallet - og ut gjennom 1800-tallet så man i hele Europa en tendens til at de mest velstående deler av befolkningen etablerte landsteder i utkanten av byene. I denne perioden utfoldet Arendals borgerskap et rikt og sosialt liv, inspirert av utenlandske forbilder. Dette innebar blant annet en privatisering av kirkelige handlinger som dåp, vigsel og begravelse, ut ifra ønsket om å skille seg ut fra den øvrige befolkningen. Som følge av dette ble det opprettet private gravsteder lokalisert til familiens lyststeder.

Disse anleggene ble nøye lagt inn i den parkmessige opparbeidingen av eiendommen. På romantiske spaserveier ut fra lystgården kunne man passere gravstedet og minnes de døde.

Kilder
------

* FALCK-EBBELL-DEDEKAM-OG-HARBOES-GRAVSTED-Tangen på www.kulturminnesoek.no besøkt 29.06.2016
* Dokumenter i Aust-Agder-Museets arkiv på Kuben.
**Tangen Reperbane**, også kalt *Kallevigs reperbane* ble etablert i 1737 på Tangen gård på Hisøy utenfor Arendal. Virksomheten produserte tauverk.
Anlegget var i i drift med ulike eiere fra 1737 fram til 1939. I 1940 ble rekvirert til stall av tyske Wehrmacht.

Etablering av reberbanen
------------------------

Gården ble i 1737 solgt til Ole Abrahamsen Falk (også stavet Falch), som sammen med Thomas Ellefsen fikk anlagt reperbanen, som var på 380 meter under tak. I 1742 fikk Falk «privilegium» på å drive reperbane i området. Fram til 1795 var det ulike eiere, men da overtok Ole Falk Ebbell, som fikk med både høykonjukturene og nødsårene 1809-1814. Han sørget også for i årene 1807-1809 å få plantet den kjente lindealléen som fortsatt står på området.

I oppstarten hadde virksomheten 15 ansatte, men høykonjukturer gjorde den etter hvert i perioder til en meget stor lokal bedrift med over 100 ansatte. Råstoffet var hamp importert fra Russland på eiernes skuter. Produktene gikk til flåten, gruvene og jernverkene, både i Norge, men ble også eksportert.

Vekst og nedleggelse
--------------------

I en tid med omfattende industrialisering både i Norge og i resten av Europa, ble Tangen i 1851 overtatt av konsul Emil Kallevig (1807–1889). Han opplevde høykonjukturen under Krimkrigen (1853-1856), og restaurerte og moderniserte anlegget, blant annet i 1855 med en dampmaskin på 30 hestekrefter. 

Reperbanen var i Kallevigfamiliens eie fram til 1938, og driftet den fram til 1940. Emil Kallevigs sønn Morten Michael Kallevig overtok driften i 1874, og hans sønn Johannes Salve Kallevig (1879–1962) overtok i 1917 og drev denne fram til tyskerne overtok anlegget i 1940.

Kilder
------

* (no) Tangen Reperbane på NLIs Lokalhistoriewiki.

Referanser
----------

1. ↑  Tanken reberbane - industrianlegget som endte opp som stall for nazistene, Avtrykk.no, 01.03.2023

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Lokalhistoriewiki
 |
**Hallgeir Furnes** (født 11. august 1908 på Straume i Bolstadfjorden, død 19. oktober 2010) var en norsk politiker, pedagog og skoleleder.

Bakgrunn
--------

Han vokste opp i Bruvik og Mjølkeråen i Åsane, hvor hans foreldre var lærere. 

Han fikk eksamen fra Notodden Lærerskole i 1929 og hadde flere lærerstillinger rundt om i landet i en tid hvor det var overflod av lærere: Øymark, Eidsvåg, Hjartdal og Meland. Han tok tilleggsutdanning ved Statens Sløyd- og Tegnelærerskole i 1939 og ved Norges lærerhøgskole i 1949.

Ullensaker
----------

I 1941 kom han til Ullensaker, hvor han ble aktivt med i motstandsbevegelsen. Mens han tidligere hadde vært politisk engasjert for Venstre, var det ikke noe lokallag for det partiet i Ullensaker, så han engasjerte seg i Arbeiderpartiet og kom inn i kommunestyret ved første valg etter krigen. Selv om han ikke hadde erfaring fra kommunestyre fra før, ble han valgt til varaordfører, et verv han hadde fra 1946 til 1951. Da ordføreren ble syk, overtok han selv som ordfører, og var det i åtte år, fra 1952 til 1959. Etter hvert ble han rektor og siden skoleinspektør i kommunen.

Skoledirektør
-------------

I 1961 ble Furnes skoledirektør i Sogn og Fjordane, og i 1963 flyttet han til Kristiansand for å bli skoledirektør i Vest-Agder. Denne jobben hadde han til han gikk av med pensjon i 1978. I seks av disse årene var han også fungerende fylkesskolesjef og formann i Kristiansand bibliotekstyre. Han var også med i Forsøksrådet for skoleverket. I 1979 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull. 

Som pensjonist forble han bosatt i Kristiansand.

Kilder
------

* Jostein Blokhus: *Det gjelder å trives med det du steller med*. Portrettintervju i anledning 100-årsdagen i Fædrelandsvennens magasin God helg 9. august 2008 side 16-19.
* Aftenposten: 26/10-2010 (dødsannonse)
**Heidi Røneid** (født 16. desember 1982) er en norsk frilansjournalist, programleder og sjakkommentator. Hun jobber blant annet for NRK, hvor hun ved flere anledninger har vært kommentator med fokus på sosiale medier under sjakksendinger. Hun er også sjakkommentator på TV 2. Røneid er en av deltakerne i NRK-serien "Villdyrhjerte" (mars 2022). Hun er også gründer og arrangør av Oslo Vegetarfestival og aktiv i organisasjonen Fugleadvokatene. I juni 2022 ble Røneid tildelt "Oslo miljøpris Årets grønne innbygger" for å "senke terskelen for at flere skal prøve miljøvennlig og plantebasert mat".

Røneid spiller sjakk i Sjakklubben Stjernen,og bridge i Asker Bridgeklubb. Som sjakkspiller er hennes beste rating (fra januar 2016 til juni 2017) 1 702 poeng.

Røneid er programleder for podkastene Sjakkademiet (Podme), Luftslottet-svindel i verdensklasse (Podme), Kattepine (NRK) og Aktivistene (NRK). Hun har jobbet som reporter og researcher for *Dagsnytt Atten*, *Aktuelt*, *Kulturnytt* og *Ukeslutt*, og som dokumentarskaper for *Radiodokumentaren* på P2. Fra mai 2007 til juni 2008 var hun ansvarlig redaktør i RadiOrakel, hvor hun tidligere hadde vært redaksjonssjef. Hun har også jobbet i Radio Tango og i organisasjonen NOAH. Sommeren 2016 var hun programleder for morgenprogrammet *Tidenes Sommer* på NRK P13.

Røneid er utdannet møbeldesigner og lærer, og samboer med advokat Odd Harald Eidsmo Barder.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑  «- Hvis det å være vegetarianer er en hype, så er det en hype jeg er veldig glad for». *Aftenposten*. Besøkt 27. desember 2017.
3. ↑  «Oslo miljøpris». *Oslo kommune* **(norsk)**. 13. juni 2016. Besøkt 21. juni 2022.
4. ↑  «FIDE Chess ratings». *ratings.fide.com*. Besøkt 27. desember 2018.

Eksterne lenker
---------------

* Heidi Røneid på Twitter Rediger på Wikidata

* Heidi Røneid på Instagram Rediger på Wikidata

* Heidi Røneid på LinkedIn Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF
 |
*Denne artikkelen er om tettstedet Landvetter, for Göteborgs lufthavn se Göteborg-Landvetter lufthavn*.

**Landvetter** er det nest største tettstedet i Härryda kommune i Västra Götalands län i Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 7 152 innbyggere. Göteborgs lufthavn er oppkalt etter tettstedet.

Med sin nærhet til Göteborg og en internasjonal lufthavn – Göteborg-Landvetter flygplats – har byen en svært attraktiv beliggenhet og er derfor en ekspanderende boligby.

Jernbanen mellom Göteborg og Borås passerer gjennom den sørlige delen av Landvetter, men har ikke lenger stasjon i byen. Riksväg 40 passerer gjennom byen som motorvei, og har delt Landvetter i to. Siden motorveien ble bygd på 1970-tallet har byen bare ekspandert på nordsiden av veien, hvor også Landvetter sentrum ligger. I sentrum finnes ICA, Shell, frisør, skole, bibliotek, idrettshall og restaurant. I området sør for motorveien ligger Landvetter kirke.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Sveriges tätorter 2010» (PDF). Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen (PDF) 16. juni 2011. Besøkt 27. mars 2016.

  


| * v
* d
* r
Härryda kommune i Västra Götalands län i Sverige |
| --- |
|  | Benareby **·** Eskilsby och Snugga **·** Hindås **·** Hällingsjö **·** Härryda **·** Landvetter **·** Mölnlycke **·** Nya Långenäs **·** Rya **·** Rävlanda **·** Stora Bugärde **·** Tahult |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Søndre Munkehagen** omfattet Ekebergskråninga, Kongshavn og Grønlia i dagens Oslo. I en gjengivelse av grensene for Oslos takmarker av ca. 1450, ser området Søndre Munkehagen ut til å være definert innenfor grensene for kaupstaden. 

Cistercienserordenen nevnes gjerne i tilknytning til området. Det er godt kjent at Cistercienserklosteret på Hovedøya la under seg svært mange av gårdene som seinere omtales som Akergårder. I 1910 står det en artikkel i Aftenposten underskrevet den anonyme «Civis», med hentydning til nettopp cistercienserne. Artikkelen er mer et tidsbilde enn en troverdig kilde for historie vedrørende det gamle Oslo. Likevel er det verdt å ta med et utdrag vedr. Søndre Munkehagen: 

«Her ute lå der engang en gammel gård fra Klosteret på Hovedøens tid, Munkehagen gård, denne deltes senere i to, hvorav Søndre Munkehagen lå nøiaktig på dette sted like tilhøire for husmannstuen, med en meget lang strandlinje, hvor gamle Kongshavn lå ytterst ute i periferien. I attenfemtiårene kjøpte Lorentz Meyer, den uhyre rike Jacob Meyers sønn, denne gård på et par hundre mål og bygget sig en herskapelig murvilla, "Fruebraaten", i Grønlien ... »
«Munkehagen» nevnes ikke i tilknytning til Sancta Mariae kloster som ble etablert på Hovedøya i 1147. Derimot nevnes en rekke andre gårder.[hvilke?] Det vil si det ikke er håndfaste bevis for at Munkehagen faktisk har vært cisterciensereie. Og videre, dersom man tar konsekvensen av den gjengse fortolkninga vedr. Oslos takmarker (jfr. kilden fra ca. 1450), var området kongens eie og utlagt til fri bruk for alle som bodde innenfor takmarkene (jf. artikkelen om Ekebergskrenten). En hypotese er at «Munkehagen» henspiller på munkene bosatt inne i det sentrale Oslo, jf. f.eks. dominikanerne og fransiskanerne som hadde kloster innenfor bøen (tettbebyggelsen). Dvs. «Munkehagen» henspiller snarere på munkenes evne til å utnytte takmarkene kreativt, framfor at området har vært klostereie. Fransiskanerne hadde kloster ved foten av Ekebergskrenten og kort vei til både de søndre og nordre områdene av «Munkehagen». Dominikanerne hadde sitt kloster mer i tilknytning til den nordre delen av takmarka. Her kan nevnes dominikanernes negative holdning til fransiskanernes etablering i Oslo rundt 1290. Dette hadde blant annet sammenheng med at det ble flere dyr på samme beite. Det diskuteres forøvrig mellom biologer hvorvidt eksotiske planter i de tidligere takmarkene er rester av munkers kultivering, eller om det er naturlige forekomster.

Se også
-------

* Lille Ekeberg gård
**Lloyd Lawrence Lorenz** (født 1. november 1991), også kjent som **Lloyd Lawrence**, er en norsk TV-personlighet, DJ, sanger og låtskriver.

Biografi
--------

I 2012 fikk Lawrence sitt første gjennombrudd som sanger og låtskriver under artistnavnet **Love Daddy**, da han bidro på flere sanger som toppet de spanske radioavspillingslistene i flere uker. Sangen "Honey", fremført sammen med Jose AM, lå på topp 10 Spania i flere uker hos Máxima FM. DJ Chuckie har også utgitt flere remixer med Lawrence, blant andre Soundwave og EMPOs "Electronic Meeting Point"

I 2013 hadde Lawrence en av hovedrollene i den trønderske barne- og eventyrforestillingen "Eventyrmann i eventyrland" sammen med Mona Grudt, Charite Viken, Geir Tosaunet og Hallgeir Rustan fra Stargate. Det samme året deltok han også i TV2s niende sessong av *Farmen*.

Lawrence er også kjent som en landsomfattende kommerisell DJ som produserer, skriver og gir ut musikk for flere norske TV-personligheter, blant annet Iselin Michelsen fra Paradise Hotel. I 2015 bidro Lawrence til låta "Dej ja vu" på albumet "4walls" av den sørkoreanske jentegruppen "f(x)" som toppet World Album Billboard Chart i flere uker.

I tillegg til Farmen og annen norsk riksdekkende TV har Lawrence deltatt i ITVs Canonball, et vannbasert gameshow som går på britisk fjernsyn. Lawrence er nå aktuell som en av de åtte hoved-deltakerne i den første norske sesongen av Ex on the Beach (Norge).

Lloyd Lawrence Lorenz er opprinnelig fra London, Storbritannia, men vokst opp store deler av livet i Trondheim, Norge.

Referanser
----------

1. 1 2  Maxima FM toppliste 2012 Maxima toppliste 2012.
2. ↑  Iselin Michelsen - Santa's Summer *Se og Hør Norge* 20. Desember 2016.
3. ↑  Farmen + Paradise = reality-musikk *TV2* 21. August 2014.
4. ↑  Låtskriver fra Trondheim gikk til topps på Billboard-lista i Asia *Adresseavisen* 11. November 2015.
5. ↑  f(x) Snag Second No. 1 on World Albums Chart With '4 Walls' *Billboard* 5. November 2015.
6. ↑  IMDb Lloyd Lawrence Lawrence
7. ↑  EX on the Beach Norge sessong 1 *VG* 12. April 2018.
8. ↑  Trønderen Lloyd Lawrence med i ny og drøy serie *trd.by* 20. April 2018.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lloyd Lawrence Lorenz på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
* (en) Lloyd Lawrence Lorenz på MusicBrainz Rediger på Wikidata
* Lloyd Lawrence Lorenz på Twitter Rediger på Wikidata

* Lloyd Lawrence Lorenz på Facebook Rediger på Wikidata

* Lloyd Lawrence Lorenz på Instagram Rediger på Wikidata
* Lloyd Lawrence Offisielle Fan Side
* Lloyd Lawrence Offisielle Twitter
* Her er de norske «Ex on the Beach»-deltagerne *Panelet - VGTV* med Harm og Høgseth.
* Farmen-Lloyd fikk stjernehjelp av Stargate *TV2* 13. Oktober 2013.
* Lloyd Lawrence & Tony T - Feel Better (Official Music Video)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** MusicBrainz
 |