recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**«Ingen vinner frem till den evige ro»** er en salme av Lars Linderot fra 1798.

Svensk historie
---------------

Den kom først på trykk i et trykk som kom ut i Karlskrona samme år med tittelen *Fem andeliga Wisor*. I Linderots sangbok *Andeliga Sångar och Tillfällighet-Verser* fra 1815 heter den *Sång om eldigt bemödande att vinna evig sällhet*. Sangen har fem vers opprinnelig og er inspirert av Jesu ord i Lukas 13,24: *Strid for å komme inn gjennom den trange dør!*. Nåværende oversettelse lyder: *«Kjemp for å komme inn gjennom den trange dør!»*

Norsk historie
--------------

På norsk synges salmen, som står med tre vers på nr. 113 i Norsk Salmebok, med en folketone fra Hallingdal. Den ble oversatt til norsk av Gustav Jensen i 1914, men var før det kjent i en oversettelse av Jens Monsen fra 1850.

Diskografi
----------

* Sigvart Dagsland: Spor 2 på platen *Det er makt i de foldede hender*
* Berit Opheim: Spor 5 på platen *den blide sol*
* Knut Reiersrud & Iver Kleive: Spor 7 på platen *Blå Koral*
* Eilif Gundersen: Spor 23 på platen *Sådagen*
* Sissel Kyrkjebø: Spor 7 på Into Paradise (2005)
* Kirsten Flagstad: Finnes på flere utgivelser, m.a. *Hymns*
* Susanne Sundfør: Spor 10 på platen *Sorgen og gleden – H.K.H. Kronprinsesse Mette-Marits utvalgte salmer*
**Lone Smidt Nielsen** (født Smidt Hansen, 1961) er en dansk fotballspiller som var proff og på landslaget, og kåret til århundrets beste.

Etter å ha spilt for Hover IF, en bydel i Vejle, gikk hun til Kolding (senere Kolding FC) i toppserien som 16-åring, og ble samtidig tidenes yngste da hun debuterte på landslaget.

I 1979 gikk hun til B 1909 i Odense og vant flere danske seriemesterpak. I 1979 var hun med å vinne det uffisielle EM i fotball for kvinner, der hun scoret på Stadio San Paolo i Napoli da de slo Italias kvinnelandslag i fotball med 2–0.

Hun ble i 1985 profesjonell i italienske AFC Sanitas Trani 80 i Serie A, og flyttet til Trani i Syd-Italia, der også danske Susanne Augustesen var. Lone ble italiensk seriemester i 1985 og 1985–86 og seriens toppscorer i 1985 med 26 mål.[] Kontakten til Italia ble etablert gjennom det danske sportsmerket Hummel, som fikk laget en fotballsko med navnet «Lone».

Hun spilte 57 landskamper for Danmarks kvinnelandslag i fotball og scoret 22 mål.

Hun ble i 2015 kåret til århundrets beste danske kvinnelige fotballspiller av Dansk Boldspil-Union, det danske fotballforbundet.

Lone Smidt Nielsen er mor til midtbanespilleren Karoline Smidt Nielsen (født 1994 i Odense) som også har vært på landslaget.

Referanser
----------

1. ↑  Lone Smidt Nielsen Arkivert 13. juli 2018 hos Wayback Machine. fra DBUs "Hall of Fame", sist lest den 13. juli 2018.
2. ↑  Euro women 1979
3. ↑  Lone Smidt Nielsen i Hall of Fame fra dr.dk den 29. mars 2017.
4. ↑  Lone Smidt Nielsen kåret til århundredets bedste kvindelige fodboldspiller fra b.dk den 9. juni 2015.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Lone Smidt Nielsen – WorldFootball.net Rediger på Wikidata

* (da) Lone Smidt Nielsen – Dansk Boldspil-Union Rediger på Wikidata

* (de) Lone Smidt Nielsen – Soccerdonna Rediger på Wikidata
**Kulturkampen** refererer til en debatt som foregikk innad i norsk kulturliv i 1930-årene. Navnet er hentet fra kulturkampen i Tyskland, som egentlig var en strid mellom regjeringen og katolikkene på 1870-tallet.

I 1930-årene gikk Norge igjennom en politisk, økonomisk og sosial krise. Det var stor arbeidsløshet som innebar mange streiker og lockouts. Det var politisk kaos, fascismen vokste frem, og den kapitalistiske økonomien datt sammen. Likevel fokuserte ikke den litterære hovedstrømmen på politikk og økonomi, men på psykologi.

Psykologien ble videreutviklet av Sigmund Freud, og hans teorier ble videreført til Norge av skjønnlitterære forfattere i Europa. Hans teorier som vi samlet sett kaller psykoanalysen, er veldig radikale og revolusjonære. Psykoanalysen er teorien om menneskenes naturlige drifter. Den viktigste delen av menneskets utvikling foregår i barndommen. Barnet har en fri, spontan livsglede, som må utvikles for at man skal få tro på seg selv. Samfunnet i 1930-årene dreide seg mye om straff og lydighet – dette ødela barna mente Freud. Det kan komme tilbake igjen i det voksne liv og kan ødelegge en person. Er man ufri som barn, blir man ufri som voksen. Dette skildres i mange verk i 1930-årene. Freuds tanker støttes av de kulturradikale.

Blant de kulturradikale var Sigurd Hoel, Aksel Sandemose og Arnulf Øverland. Blant de kulturkonservative var Eivind Berggrav, Ole Hallesby og Sigrid Undset.

Portaler: Litteratur | Kunst
**Null til atten - en yrkesorganisasjon i Delta** er en partipolitisk uavhengig yrkesorganisasjon som organiserer barnepleiere, barnehageansatte, ansatte i skole og skolefritidsordningen, ungdomsklubber og institusjoner. Barnepleierne jobber på sykehus, føde- og barselavdelinger, og barneavdelinger.

Organisasjonen arbeider for gode arbeidsvilkår og faglig utvikling for sine medlemmer. Den er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.

Leder er Mariann Fjeldstad.

Eksterne lenker
---------------

* Barne- og ungdomsarbeiderforbundet (BUF)

| * v
* d
* r
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund |
| --- |
| 
* AVYO
* Befalets Fellesorganisasjon
* Delta
* Farmasiforbundet
* Finansforbundet
* Kriminalomsorgens Yrkesforbund
* Lærernes Yrkesforbund
* Negotia
* Norges Politilederlag
* Norske Meierifolks Landsforening
* Norsk Tollerforbund
* Parat
* Personellforbundet
* SAFE
* Skatteetatens landsforbund
* Skolelederforbundet
* STAFO
* Yrkestrafikkforbundet

 |
**Leif Edward Ottesen Kennair** (født 1970) er en norsk psykolog, forsker og spesialist i klinisk voksenpsykologi. Som forsker har han vært spesielt opptatt av evolusjonspsykologi. Han er ansatt som professor ved Institutt for psykologi, NTNU. 

Kennair ble cand.psychol. i 1999 ved det psykologiske fakultet, Universitetet i Bergen, og tok en doktorgrad om evolusjonspsykologi i 2008 ved NTNU. Avhandlingen hans hadde tittelen *The evolutionary psychology of psychopathology : towards an integrative conceptual framework and research programme*.

Kennair er godkjent som kognitiv terapeut og veileder i kognitiv terapi, og er spesialist i klinisk voksenpsykologi. Han har i flere år vært ansatt ved Institutt for psykologi, NTNU og ble utnevnt professor i personlighetspsykologi i 2012. Han var instituttleder fra 2009 til 2013.

Han har forsket på områder som generell evolusjonspsykologi, evolusjon av psykopatologi, universell menneskelig natur versus adaptive individuelle forskjeller, seksualitet adferd, partnervalg, tvangslidelse, generell angstlidelse, samt metakognisjon. Kennair har flere ganger deltatt i diverse TV-program relatert til sitt fag, blant annet i talkshowet *Først & sist* på NRK og *God Ettermiddag Norge* på TV 2. Han var også en av intervjuobjektene i Harald Eias dokumentarserie *Hjernevask* fra 2010.

Han har utgitt og vært medforfatter på flere bøker. I 2004 gav han ut boka *Tvangstanker*.

Referanser
----------

1. ↑   Deichman bibliotek, deichman.no, besøkt 4. august 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Avhandling NTNU 2008». *bibsys-almaprimo.hosted.exlibrisgroup.com* **(engelsk)**. 2008. Besøkt 31. juli 2021.
3. 1 2  «Leif Edward Ottesen Kennair - NTNU». *www.ntnu.no*. Besøkt 31. juli 2021.
4. ↑  journalistpraktikant, Eva Beate Strømsted (15. november 2014). «Humør kan påvirkes av når på året du er født». *forskning.no* **(norsk)**. Besøkt 31. juli 2021.
5. ↑  «leif-edward-ottesen-kennair». Besøkt 31. juli 2021.
6. ↑  «Leif Edward Ottesen Kennair om program 2. | Hjernevask». *arkiv.nrk.no*. Besøkt 31. juli 2021.
7. ↑  «Leif Edward Ottesen Kennair». *Fagbokforlaget.no*. Besøkt 31. juli 2021.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** ISNI **·** CRIStin
 |
**Nukleærmedisin** er en egen spesialitet innenfor medisin som handler om bruk av åpne radioaktive stoffer for diagnostikk og terapi. 

Nukleærmedisin anvender tracerprinsippet: Når en bruker bare spormengder av et merket substans (engelsk *tracer*) kan en måle eller avbilde metabolske prosesser uten å påvirke dem. Hensikten er å fremstille og avbilde metabolske prosesser (engelsk *functional imaging*), ikke nødvendigvis anatomiske strukturer som i vanlig radiologisk diagnostikk. Ofte fører sykdomsprosesser til endringer i stoffskiftet før en kan påvise endringer i organets størrelse eller struktur.

Konvensjonell nukleærmedisin
----------------------------

Konvensjonell nukleærmedisin er basert på gammakamera som måleinstrument. Radiofarmaka blir merket med nuklider som emitterer gammastråling. Den består av fotoner og ligner dermed røntgenstråling. De aller fleste radiofarmaka i rutinemessig bruk er merket med radioaktiv technetium-99m: Tc-99m har nesten ideelle egenskaper for bildediagnostikk med gammakamera, og er samtidig meget kostbesparende, fordi det kan leveres i form av en molybden-99/technetium-99m generator. Vanlige scintigrafiske metoder er scintigrafi av skjelett, hjerte, lunge, hjerne, skjoldbrukskjertel og av forskjellige tumorer.

Positronemisjonstomografi
-------------------------

Positronemisjonstomografi (PET) er i motsetning basert på positronemitterende nuklider. Positronet er elektronets antipartikkel. Når et positron kolliderer med et elektron i vevet oppstår en spesiell fotonstråling som registreres med en PET-skanner. Sammenlignet med konvensjonell nukleærmedisin er PET en meget kostbar metode, fordi de fleste radiofarmaka er svært kortvarig og må produseres på nytt hver dag. Fordelene av PET er den høye oppløsningen på få millimeter og at det er mulig å merke små molekyler med positronemitter uten at de taper sine vanlige biokjemiske egenskaper.

Terapi
------

For terapeutiske anvendelser brukes betaemitterende radionuklider. Betastråler er hastige elektroner. Disse har en rekkevidde i vevet på få millimeter. Når en sykdomsprosess tar opp et radioaktivt merket legemiddel kan denne brukes som "målsøkende" terapi. Et godt eksempel er bruk av radioaktiv jod-131 for behandling av sykdommer av skjoldbruskkjertelen, særlig hyperthyreose og skjoldbruskkjertelkreft. Et annet eksempel er samarium-153-EDTMP for smerteterapi av skjelettmetastaser.

Litteratur
----------

* Mettler FA, Guiberteau MJ. Essentials of nuclear medicine imaging. Philadelphia: Saunders, 2006. ISBN 0-7216-0201-0.
* Rootwelt K. Nukleærmedisin. Oslo: Gyldendal Akademisk, 2005. ISBN 82-05-31118-8.
* Schicha H, Schober O. Nuklearmedizin. Stuttgart: Schattauer, 2003. ISBN 3-7945-2237-0.

Eksterne lenker
---------------

* Internettforelesninger om nukleærmedisin ved Universitetet i Bergen
* Norsk Selskap for Nukleærmedisin
* European Association of nuclear medicine
* Society of nuclear medicine (North America)

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis **·** GND **·** LCCN **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC
 |
***Coral*** er en amerikansk stumfilm fra 1915, regissert av Henry MacRae og Normand McDonald.

Handling
--------

Dan McQuade, en gammel fisker, oppdager en kvinne og et barn ved sjøen etter en storm kvelden før. Det er ikke mulig å hjelpe moren, men det lille barnet er fremdeles i live - og Dan tar med seg barnet til sin egen hytte. Årene går, og barnet vokser opp til å bli en vakker ung kvinne. Hun har også fylt en plass i den gamle fiskerens hjerte, som ble stående ledig etter at hans kone og baby hadde dødd mange år tidligere. Hun har en hemmelig hule som hun ofte går til, hvor hun bruker tiden sin til å skjære ut små statuer. Gamle Dan har kalt jenta navnet Coral. Medaljongen hun ble funnet med som barn, viser portrett av en ung mann og en kvinne.

Etter å ha hørt historien om hvordan hun ble funnet, får Carol inspirasjon til å skjære ut en statue i naturlig størrelse av en mor og en baby. I New York har Phillip Norton, en velstående ung kunstner og sønn av en diamant-forhandler, blitt forlovet med Helen. Men i løpet av bryllupsreisen deres oppdager Phillip at hans kone er alt for selvsentrert og egoistisk. Han kommer snart til den konklusjon at hun giftet seg med ham bare for å tilfredsstille hennes egen forfengelighet og livsstil. Lystbåten de tilbringer bryllupsreisen på, kommer snart inn i den lille bukten hvor Dan og Coral bor. Phillip tar med seg maleri-utstyret sitt på land, og lager noen skisser for å avlede tankene hans fra sin kone. Han blir snart oppdaget av Coral, men hun er i ærefrykt for ham - og flykter etter at han får øye på henne. Men de blir etter hvert bedre kjent, og hun gir ham en av statuene sine, og vennskapet vokser frem. Men Helen legger merke til ektemannen sin sammen med Coral. En natt dør gamle Dan, og den unge kvinnen står dermed alene igjen.

Til tross for konas sinne og hat, tar han med seg Coral til foreldrenes hjem i New York, hvor hun blir ønsket velkommen med åpne armer. En verdifull diamant som tilhører faren til Phillip forsvinner. Under en mottakelse blir en av Corals statuer ødelagt, og diamanten blir oppdaget. Coral blir umiddelbart anklaget for å ha stjålet diamanten. Men det blir snart oppdaget at Helen hadde stått bak dette, i håp om å gi Carol skylden - og få henne til å forlate hjemmet deres i vanære. Helen forlater raskt huset, men blir drept kort tid senere under en tog-ulykke. Samtidig får Carol muligheten til å delta i en konkurranse, med skulpturene hun har produsert.

Skuespillere
------------

* Marie Walcamp som Coral
* Wellington A. Playter som Philip Norton
* Ruby Cox som Helen Norton
* Rex De Rosselli som Dan McQuade
* Mr. Titus som Norton

Referanser
----------

1. ↑  Coral
2. ↑  CORAL

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Coral* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata
Lasteskip på London havn in 1962
**London havn** (engelsk: *Port of London*) ligger langs elven Themsens bredder i London i England.

Teknisk sett består havnen av hele tidevannsdelen av Themsen fra Margate på sydkysten og Clacton-on-Sea på nordkysten til Teddington, totalt rundt 150 km. Havnen administreres av London havnevesen.

Havnen var sentral for Londons økonomi fra saksiske tider. På 1700- og 1800-tallet var den verdens mest trafikkerte havn, med kaianlegg langs 17 km av elvebreddene, over 1500 kraner og betjening av 60 000 skip hvert år. I andre verdenskrig var den et hovedmål for Luftwaffe under blitzen.

Etterhvert som større skip og containere ble tatt i bruk, ble London havn mindre og mindre viktig gjennom siste halvdel av 1900-tallet. Havnen er imidlertid fortsatt en av Storbritannias tre største etter havnene i Tilbury og Felixstowe (rekkefølgen varierer stadig).

London havn håndterer årlig 50 millioner tonn last og 12 500 skip, med 73 operative lastekaier. Dette utgjør rundt 10 prosent av Storbritannias skipsfart og bidrar med over 35 000 jobber og 8,5 milliarder pund til landets økonomi.

Store deler av det kondemnerte området Docklands blir utviklet til boligområde og som et nytt kommersielt senter i London. 29 kaianlegg har blitt vernet mot utvikling for å sikre at de bevares for kommersiell havnedrift.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Port of London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | MarineTraffic
 |
**«Pride (In the Name of Love)»** er en singel av den irske rockegruppen U2.

Dette var den første singelen fra albumet *The Unforgettable Fire,* og en livefavoritt blant fans.

«Pride» handler om Martin Luther King, men den startet med å handle om Ronald Reagan. Bono hadde jobbet med en sang han kalte «Pride». Men den handlet om stolthet før fall, og handlet om hvordan forholdene i USA var under Reagans tid som president. Men ideen lot seg aldri helt forløse. Før U2 besøkte Chicago Peace Museum, og en utstillig om Marin Luther Kings arbeide. Bono skrev om teksten, og nå handlet den om stolthet selv under umenneskelige forhold. Teksten ble kombinert med en melodilinje de hadde jobbet med før. Men resultatet var heller labert, ifølge bandet selv. Men når de kastet alle de gamle opptakene, og spilte inn hele sangen på nytt, skjønte de at de hadde en hit.

Chrissie Hynde fra The Pretenders besøkte U2 mens de spilte inn sangen, og er med og synger backingvokal. På albumet er hun referert til som «Mrs Christine Kerr».

  

Singelen toppet på en tredjeplass i Storbritannia, en 33.-plass i USA og i Norge lå den fire uker på VG-lista med en syvendeplass som beste plassering.

Sanger på singelen
------------------

* «Pride (Single Version)» (4:40)
* «Boomerang I (Instrumental)» (2:47)
* «Boomerang II» (4:48)
* «4th of July (Long Version – Instrumental)» (2:38)
* «11 O'Clock Tick Tock (Long Version)» (4:10)
* «Touch» (3:21)
* «A Celebration» (2:54)

Singelversjonen av «Pride» er litt anderledes og lengre enn albumversjonen. Det samme gjelder «4th of July». «11 O'Clock Tick Tock» og «A Celebration» har vært utgitt som egne singler før, i henholdsvis 1980 og 1982, men har aldri vært på noe album. «Touch» var b-siden til førstnevnte.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Pride* på MusicBrainz Rediger på Wikidata
Under en utgravning kan man se kulturlagene avtegne seg i profilen, det vil si veggen på utgravningssjakten
**Kulturlag** er i arkeologien betegnelsen på et jordlag hvor man finner spor etter menneskelig aktivitet.

På steder hvor det til daglig er aktivitet vil det øverste jordlaget i de fleste tilfeller være å regne som et moderne kulturlag, fordi man vil finne gjenstander som er mistet eller gravet ned, eller fordi jorden blir dyrket. Dette jordlaget vil som oftest være omrotet som følge av moderne dyrkning. Denne aktiviteten kan forstyrre arkeologiske strukturer eller lag og således blande funn inn i det øverste matjordslaget. I tillegg kan påførte masser fra andre lokaliteter inneholde funn som havner i dette laget. Funn gjort i matjordslaget er derfor å regne som uten kontekst, noe som vil si at de som regel er uinteressante i en arkeologisk sammenheng.

Der det ikke er menneskelig aktivitet, og ikke har vært det på lang tid, vil det øverste laget være såkalt steril jord. Selv i steril jord kan man gjøre mindre funn, som en mynt noen har mistet, men dette er tegn på tilfeldig aktivitet som ikke er av interesse for arkeologien. Den sterile jorden er som regel dannet ved at vegetasjon har råtnet slik at det har bygget seg opp et nytt jordlag. 

Kulturlag i en av hulene i Blombos i Sør-Afrika.  Foto: Kari Janne Stenersen 
Under det øverste laget kan det så komme flere kulturlag under hverandre, eller det kan være bare ett dersom det kun var aktivitet i en periode. Studiet av forholdet mellom disse er interessant under en arkeologisk undersøkelse; når dette utføres i forbindelse med en utgravning slik at man kan følge jordlagene i en profil kalles studiet av dem stratigrafi. Typisk finner man mange lag i eldre byer og ved viktige kultsteder, hvor det kan ha vært aktivitet i flere hundre år, mens man på landsbygden oftere finner at når en boplass ble fraflyttet eller innbyggerne døde ut kom det ingen til, slik at det bare ligger steril jord over jordlaget. 

Under kulturlaget eller -lagene finner man enten et nytt lag med steril jord, eller man når grunnfjell.

For å bedømme om det finnes kulturlag på et gitt sted, hvor dypt det befinner seg og eventuelt om det er flere, er det vanlig å ta jordprøver under en overflateundersøkelse, såfremt det ikke er overhengende fare for at man borer seg gjennom artefakter eller ødelegger spor av strukturer. Man kan også som er første skritt under en utgravning åpne en prøvesjakt, slik at man får et overblikk over kulturlagene uten å gjøre et for stort inngrep i innledende fase.
En håndballspiller som utfører et hoppskudd.
**Hoppskudd**, også kalt **«Frosking»**, er en håndballteknikk som går ut på å skyte mot mål mens man er i luften. Hensikten med denne teknikken er å få ballen høyere enn motstanderen, og dermed gjøre det vanskeligere å blokkere skuddet. Dette er vanligvis utført av backspillerne på banen, og går under en fysisk spillerstil. Fordelen med dette skuddet er at man kan skyte fra forskjellige vinkler, og inn mot målet. (Anbefalt opp til 60°)

Det er usikkert, men det regnes med at denne spillerstilen har vært i bruk så lenge håndball har eksistert, og er en av de vanligste metodene å skåre på. Fordi man bare kan gå tre skritt med ballen, hjelper dette også på lengden man kan bevege seg.

Hoppskudd er brukt i mange varianter. Selv om man vanligvis ser hoppskudd fra ca. ni meter unna mål, blir samme teknikken brukt når man har åpen tilgang til å skyte seks meter unna. Når en motstander prøver å blokkere en pasning, blir ofte samme metoden brukt for å sentre ballen over motspilleren.

Siden denne skuddtypen er så vanlig i håndball, er det taktisk å plassere høyere spillere i nærheten av midten. Dette gjelder både i angrep og forsvar, så backspillerne kan utføre manøveren på egen hånd, eller blokkere motstanderens skudd når de er tilbake i sin posisjon. To gode eksempel på lignende spillere er den danske spilleren Mikkel Hansen, og tyske Gary Hines.

Med tanke på høyden av spilleren, pluss høyden av hoppet man utfører, er man tvunget til å presse skuddet nedover. Jo høyere man skyter over motstanderne, jo skarpere må vinkelen på skuddet være.

I tillegg til å være en effektiv skuddteknikk, kan denne metoden også blir brukt som en rekke andre ting. For eksempel pådrag, eller en hoppskuddfinte.
**Robert Fredrik Nordén** (født 27. september 1926 i Oslo, død 29. juni 1998) var en norsk økonom, embedsmann og politiker for Arbeiderpartiet (Ap). Nordén var blant annet administrerende direktør for Norges Statsbaner (NSB) fra 1978 til 1988.

Nordén var oppvokst i Oslo og utdannet seg til cand.oecon. Han ble utnevnt til statssekretær i Samferdselsdepartementet den 15. august 1960 som en del av Einar Gerhardsens tredje regjering. Den 6. februar 1961 gikk han av til fordel for stillingen som ekspedisjonssjef ved samme departement. I 1969 ble han utnevnt til jernbanedirektør ved Norges statsbaner, en posisjon han beholdt frem til 1978 da han ble forfremmet til generaldirektør.

Han forlot NSB i 1988 og overlot sin stilling til Tore Lindholt. Nordén arbeidet deretter som rådgiver i Olje- og energidepartementet i perioden fra 1988 til 1992.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Robert Nordén hos Norsk senter for forskningsdata politikerarkiv (nedlagt) Rediger på Wikidata
* (no) Robert Nordén i Store norske leksikon


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Edvard Heiberg** | **Adm. direktør ved Norges Statsbaner**(1978–1988) | Etterfølger:**Tore Lindholt** |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Robert Norris Hartzell** (født 3. juni 1896 i Ohio, død 11. desember 1968) var en amerikansk forretningsmann som startet en bedrift, Hartzell Propeller, som produserte flypropeller.

Liv og virke
------------

### Bakgrunn

Romert N. Hartzell studerte for å bli ingeniør ved University of Cincinnati, men forlot studiet i 1917 for å hjelpe faren i hans trelastfirma. 

### Flypropeller

Et embargo forårsaket av første verdenskrig gjorde tilgangen på varer problematisk og firmaet måtte improvisere. De gikk da over til produksjon av geværkolber, samtidig som de leverte trelast til firmaer som produserte flypropeller. Orville Wright, som bodde i nærheten og kjente til Hartzells interesse for fly og flygning, foreslo at firmaet selv begynte med propellproduksjon. Hartzell gikk i gang, og fikk en ordre fra US Navy på propeller til Liberty-motorer, en av datidens vanligste flymotorer. 

Krigen sluttet, og ordrene opphørte. Hartzell begynte da produksjonen av sitt første fly, FC-1. Flyet av kryssfiner deltok i 1923 i et flyrace som det vant. En forbedret utgave, FC-2, vant et annet race året etter. Men Hartzell syntes det var problematisk å konkurrere mot kunder av hans egne propeller, og avsluttet flyproduksjonen.

På 1920-tallet måtte firmaet igjen se på andre måter å tjene penger. Han oppdaget at det lå penger i takvifter, og startet firmaet Hartzell Propeller Fan Company. Firmaet lagde også kabinetter til radioer og platespillere, og bilratt. Samtidig fikk flypropellfabrikken ordre fra marinen på propeller til luftskipene Macon og Shenandoah. 

Med andre verdenskrig kom ny pågang med ordre fra forsvaret. Hartzell gikk over fra valnøttrepropeller og begynte å produsere propeller i metall for Curtiss-Wright og Hamilton Standard. Etter krigen ble han markedsledende på propeller med variabelt pitch av aluminium, samtidig som han utviklet propellblader i komposittmaterialer. I 1949 tok han patent på komposittet Hartzite.

Takket være lett vekt og lave kostnader, var Harzells propeller markedsledende på 60- og 70-tallet, med markedsandeler på over 90 prosent på tomotors småfly. 

Hartzell døde i 1968. 

I 2015 ble han innlemmet i National Aviation Hall of Fame.

Eksterne lenker
---------------

* Biografi hos nationalaviation.com Arkivert 16. april 2017 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | National Aviation Hall of Fame
 |
**Jonas Ueland Kolstad** (født 21. september 1976) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er spillerutvikler og keepertrener for Fotballklubben Bodø/Glimt.

Karriere
--------

Kolstad spilte aldersbestemt fotball i Bodø/Glimt. Han spilte videre for Stålkameratene, Drøbak-Frogn, Kjelsås, Årvoll, og collegefotball ved Florida Atlantic University i USA.

Han kom tilbake til Glimt foran 2003-sesongen og spilte fem kamper. I 2004 spilte han bare én kamp og i 2005 fikk han sin hittil siste tippeligakamp mot Lyn. Dette var i siste serieomgang, hvor Glimt tapte 6-0.

Bodø/Glimts førstekeeper Tor Egil Horn var skadd hele 2006 sesongen og da Ole Arvid Langes pådro seg en alvorlig skade i juni, fikk Kolstad betalt for sin tålmodighet og voktet buret i storparten av sesongen.

Etter å ha reddet en straffe på overtid i en viktig kamp, samt å ha vært matchvinner i en rekke kamper, fikk han bære kapteinsbindet i en kamp mot Idrettslaget Hødd. I 2009 sto han hele 16. mai-kampen mot Tromsø og da sto han frem som en matchvinner med flere matchvinner redninger. Han fikk ny kontrakt på nyttårsaften.

Referanser
----------

1. ↑   FBref, FBref spiller-ID 29766bb4, oppført som Jonas Ueland Kolstad[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* Bodø/Glimt – Biografi
* Altomfotball.no – Biografi
**Kia Niro** (2016–) er en mindre "crossover" SUV fra sørkoreanske Kia.

Den kom i 2016 som hybridbil og er bygd på samme plattform som Hyundai Ioniq, med 1,6 liters bensinmotor på 105 hk pluss en 44 hk elmotor. Den har autobrems og kan fås i utstyrsutgavene "Classic", "Active" og "Exclusive" med trådløs lading i elførersetet.

Fra 2017 fås den som ladbar hybrid **PHEV** med samme to motorer men 112 færre liter på grunn av batteriene.

Andre generasjon Kia Niro avdukes i bilder i Seoul 25. november 2021 på Seoul Auto Show.

Varianten **electric** fra 2018 har omtrent samme 204 hk elmotor som Chevrolet Bolt (og Opel Ampera-e), og ellers lik søsterbilen Hyundai Kona EV.

* niro konsept 2013 niro konsept 2013
* hybridniro hybridniro
* ladbar niro ladbar niro
* electric niro electric niro

Referanser
----------

1. ↑  Kompakt og hybrid Kia i bilnorge.no den 30. mai 2016.
2. ↑  Kia Niro med ladekabel i bilnorge.no den 30. august 2017.
3. ↑  Samme rekkevidde i dinside.no, januar 2018.
**Hygienehypotesen** er en hypotese om at allergier har blitt mer utbredt i vestlige land, og at dette skyldes at barna har mindre kontakt med mikroorganismer i oppveksten. Hypotesen er inspirert av at forekomsten av astma og allergi er sjeldnere blant barn som vokser opp på gård enn blant barn som vokser opp i by. 

Hypotesen ble gjort kjent av D.P. Strachan i 1989. 

Man observerte at den økte forekomsten av høysnue var mest uttalt i vestlige, industrialiserte land, og at barn med eldre søsken, barn som vokste opp på bondegård eller med hund i hjemmet, var mindre utsatt for allergiske lidelser. Fellesnevneren for disse «beskyttende» faktorene var økt eksponering for infeksiøse agens, som virus, bakterier og innvollsormer. Dette ble tolket som at barn som var skjermet mot infeksjoner og levde under svært «hygieniske forhold» i tidlige barneår, lettere utviklet allergi, derav betegnelsen «Hygienehypotesen».

Hypotesen fant senere støtte i forskning rundt differensieringen av lymfocytter (en type hvite blodceller) i tiden etter fødselen. Ved å utsette kroppen for infeksjoner, utvikler lymfocyttene seg i en retning der produksjonen av signalstoffer og antistoffer er egnet til å bekjempe mikrober. Hvis man ikke utsettes for infeksjoner, vil lymfocyttene derimot produsere andre typer signal- og antistoffer som kan framkalle allergiske reaksjoner. Følgelig vil overdreven hygiene med fravær av infeksjoner i barneårene kunne bidra til at barn utvikler allergi.

Senere undersøkelser har frambrakt argumenter mot hygienehypotesen, og diskusjonen rundt gyldigheten av hypotesen pågår fortsatt.

Litteratur
----------

* Anne Spurkland *Immun - Kroppens evige kamp for å overleve* Spartacus 2017 ISBN 9788243008304


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store medisinske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** NKC
 |
**Prijedor** (serbisk: Приједор) er en by og kommune i Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina.

Geografi
--------

Den nordlige del av kommunen omfattes for en stor del av Kozarafjellene og nasjonalparken med samme navn. I sør finnes landskapsområder på Prijedorsletta (*Prijedorsko polje*). Byen Prijedor ligger ved elven Sana.

Kommunen har til sammen 71 landsbyer og bosetninger:

Ališići, Babići, Bistrica, Bišćani, Božići, Brđani, Brezičani, Briševo, Busnovi, Cikote, Crna Dolina, Čarakovo, Čejreci, Čirkin Polje, Ćela, Dera, Donja Dragotinja, Donja Ravska, Donji Garevci, Donji Orlovci, Donji Volar, Gaćani, Gomjenica, Gornja Dragotinja, Gornja Jutrogošta, Gornja Puharska, Gornja Ravska, Gornji Garevci, Gornji Jelovac, Gornji Orlovci, Gornji Volar, Gradina, Hambarine, Hrnići, Jaruge, Jelićka, Jugovci, Kalajevo, Kamičani(Romine), Kevljani, Kozarac(Romsko selo), Kozaruša, Krivaja, Lamovita, Ljeskare, Ljubija, Malo Palančište, Marićka, Marini, Miljakovci, Miska Glava, Niševići, Ništavci, Omarska, Orlovača, Pejići, Petrov Gaj, Prijedor, Rakelići, Rakovčani, Raljaš, Rasavci, Rizvanovići, Saničani, Šurkovac, Tisova, Tomašica, Trnopolje, Veliko Palančište, Zecovi und Žune.

Prijedor-massakren
------------------

Prijedor har gitt navnet til Prijedor-massakren, en såkalt etnisk rensing som foregikk under Bosnia-krigen, og som ble utført av serbiske tropper mot den muslimske og kroatiske befolkning. Det fantes fangeleirer i Omarska, Keraterm og Trnopolje. I området rundt byen Prijedor ble ca. 3 300 kroater og bosnjaker myrdet.

Referanser
----------

1. ↑  «Association of municipalities and towns of Republic of Srpska - areal og befolkningsdata». [*død lenke*]
2. ↑  «THE ROLE OF THE PRIJEDOR AUTHORITIES DURING THE WAR AND AFTER THE SIGNING OF THE DAYTON PEACE AGREEMENT». Human Rights Watch. Besøkt 9. september 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Prijedor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Приједор – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Brockhaus Enzyklopädie **·** VIAF **·** LCCN **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Robert O. Wilson** (født 5. oktober 1906 i Nanjing i Kina, død 16. november 1967) var en amerikansk lege født av de amerikanske kinamisjonærene William F. Wilson og Mary Wilson. 

Wilson studerte ved Princeton University og tok senere legeutdannelse ved Harvard Medical School med slutteksamen i in 1929. Han vendte tilbake til i 1936, der han begynte ved legestaben i Nanjings hospital. 

Under kaoset og blodsutgydelsene forut for japanernes okkupasjon av Nanjing ble Wilson en av de få utenlandske leger som ikke reiste eller lot seg evakuere høsten 1937. Under Nanjingmassakren var han den eneste kirurgen for de ofre som ble bragt til behandling. Sammen med John Rabe, Minnie Vautrin og andre bar han med på å organisere Sikkerhetssonen i Nanjing, som ga vern til mellom 200 000 og 250 000 kinesere innenfor et område på 2 x2 kvadratkilometer. I disse ukene reddet dr. Wilson og hans medarbeidere mange liv som ellers ville ha blitt drept av japanske soldater som var ute på ville voldtekts- og drapstokter. 

Etter at Japan overgav seg og annen verdenskrig var over, var Wilson et av vitnene for The International Military Tribunal for the Far East om de overgrepene han var vitne til under massakren. En samling av hans dagbok og brev fra hans dager ved sykehuset ble senere gjort kjent for almenheten. Eksempler: 

> *The slaughter of civilians is appalling. I could go on for pages telling of cases of rape and brutality almost beyond belief. Two bayoneted corpses are the only survivors of seven street cleaners who were sitting in their headquarters when Japanese soldiers came in without warning or reason and killed five of their number and wounded the two that found their way to the hospital.*
> 
> 

> *Let me recount some instances occuring in the last two days. Last night the house of one of the Chinese staff members of the university was broken into and two of the women, his relatives, were raped. Two girls, about 16, were raped to death in one of the refugee camps. In the University Middle School where there are 8,000 people the Japs came in ten times last night, over the wall, stole food, clothing, and raped until they were satisfied. They bayoneted one little boy of eight who have [sic] five bayonet wounds including one that penetrated his stomach, a portion of omentum was outside the abdomen. I think he will live.*
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  Robert Wilson, letter to his family, Dec. 15, 1937
2. ↑  Robert Wilson, letter to his family, Dec. 18, 1937

Litteratur
----------

* Zhang Kaiyuan: *Eyewitness to Massacre: American Missionaries Bear Witness to Japanese Atrocities in Nanjing*. M.E. Sharpe, 2001. ISBN 0-765-60685-2

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
*Cornicen* avbildet på Trajansøylen
Cornu utstilt i romermuseet i Aalen
**Cornu** (pl.: *Cornua,* lat. for «horn») er et messingblåseinstrument av naturtrompet-type fra romertida.

Instrumentet ble bygd ved å føye sammen flere bronserør til et rundt 3 meter langt rør som ble bøyd til en omtrentlig sirkel og stabilisert ved hjelp av et stag. Formen, som kan minne om bokstaven «G», gjør det mulig for cornuspilleren å bære instrumentet over hode eller skulder. Cornu er så lik romernes *buccina* at det er usikkert om det finnes et klart skille mellom dem. 

Cornu ble brukt som seremoniinstrument og i militære sammenhenger. Den romerske hærens *cornicen* hadde som oppgave å oversette centurionens ordre til lydsignaler som de sendte ut over slagfeltet. Også rette horn (*tubae*) ble brukt til det samme formålet.

Eksterne lenker
---------------

* *Jagdhornsignale*
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) 1911\_Encyclopædia\_Britannica/Buccina – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | (en) 1911\_Encyclopædia\_Britannica/Horn\_(music) – originaltekster fra den engelskspråklige Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** GND
 |
**Jonas Nicolai Prahm** (født 25. oktober 1816 på Kongsberg, død 21. juli 1878 i Kragerø) var en norsk skolelærer, tegner og litterat.

Faren, Johan Georg Prahm, var fra Syd-Jylland, men kom til Kongsberg som myntmester. Moren het som pike Christine Elisabeth Zimmermann. Begge foreldrene døde tidlig og Jonas Nicolai Prahm måtte således alt fra barnsben av klare seg på egen hånd. Han var elev av Mauritz Hansen, og var blant det første kullet disipler på Kongsberg skole. Han ble privat dimittert med laud (karakteren 2) til studier ved Universitetet i Christiania i 1833, hvor han tok anneneksamen med haud (karakteren 3) i første semester 1834.

Prahm reiste så til Sogn som huslærer hos fogd Endresen, så var han over en årrekke privatlærer i Arendal, inntil han i 1855 selv ble ansatt som timelærer ved Kongsbergs skole. Han fungerte også som skolens kasserer. I 1870 ble han forfremmet til klasselærer. Han døde brått og overraskende under et sommerbesøk hos en gammel venn i Kragerø.

Prahm var en pioner i oppdagelsen av den norske fjellheimen, tegnet flittig prospekter fra reisene og laget flere ciceroner for andre som ville ut på fotvandringer og ønsket å gjøre seg kjent med innlandet i Norge. For *Abelsteds Lomme-Reiseroute* forfattet han i mange år den faste spalten Fjeldvandringer, og for Christian Tønsbergs *Illustreret Norge* utarbeidet Prahm rutene I (Christiania – Drammen – Kongsberg – Telemarken), XII A. (Bergen – Trondhjem), størstedelen av VII (Christiania – Christiansand) og delvis rutene III (Christiania – Lærdalsøren), IV (Christiania – Mjøsen – Gudbrandsdalen) og V (Christiania – Østerdalen – Trondhjem), som i litt omarbeidet skikkelse utført av andre skribenter også fikk plass i 2. utgave av *Haandbogen*, 1879.

Et *Prospekt af Kongsberg* etter Prahms blyanttegning finnes utgitt som litografisk trykk.

Bibliografi
-----------

* «En Bestigelse af Galdhøpiggen», i *Morgenbladet* nr. 255, 1868. Senere gjenopptrykt med flere skisser og prospekter som Prahm hadde laget på reisen i *Den norske turistforenings årbog for 1872*.

### Sekundærlitteratur

* En del av Prahms originale blyanttegninger befinner seg, sammen med andre tegneres blyantskisser, i Norsk Folkeminnesamling ved Universitetet i Oslo i en konvolutt merket NFS Olaf Schou. Prahms tegninger er merket JNP.
* Jens Braage Halvorsen: «Prahm, Jonas Nicolai» (s. 482). *Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Fjerde Bind A-B*. Kristiania 1885.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4   Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880, oppført som Prahm, Jonas Nicolai, runeberg.org, besøkt 5. juli 2020[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
|  | Jonas Nicolai Prahm – originaltekster av og om forfatteren fra Wikikilden |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** KulturNav
 |
**John Cradock** (født 1759, død 1839) var en britisk baron, soldat og guvernør.

Han ble utnevnt til kornet i 4. kavaleriregiment. Han ble flyttet til Coldstream Guards i 1779 som fenrik og ble forfremmet til løytnant i 1781. Han kjøpte kommisjon som major i 12. dragoner i 1785 og byttet denne posten i 1786 ut med en i 13. infanteriregiment hvor han ble utnevnt til oberstløytnant i 1789.

Han ledet 13. i De vestindiske øyer i 1790 og tjente på nytt i Karibia i ledelsen for en bataljon av grenaderer i 1793 hvor han ble såret i beleiringen av Martinique og utnevnt til assistent for Charles Grey. Han mottok også takk fra parlamentet for sine tjenester.

Cradock ble utnevnt til å lede den andre bataljonen i 54. infanteriregiment i 1800 og ble plassert på halv lønn da bataljonen ble nedbemannet i 1802. I 1803 ble han plassert i 71. infanteriregiment og derfra flyttet til ledelsen av 23. lette infanteri i januar 1809.

Han var i staben til Ralph Abercrompy i Middelhavet i 1801 og deltok flere ganger i kamphandlinger som nestkommandant av en divisjon i felten. Etter at Kairo og Alexandria over gav seg, hvor han var til stede, ble han sendt med en styrke for å okkupere Korsika og Napoli, men ble kalt tilbake etter at Amiensfreden ble signert.

Cradock ble så utnevnt til øverstkommanderende for styrkene i British East India Company i Madras. Etter at lord Lake dro, ledet han hele styrkene på halvøya i nesten et år. Han ble så utnevnt til å lede styrkene i Portugal i 1808 og overgav kommandoen til Arthur Wellesley senere på året. For en kort tid tjente han også som guvernør i Gibraltar.

I 1811 ble han utnevnt til guvernør i Kappkolonien og kommandant over styrkene der, hvor han sa opp i 1814 og ble etterfulgt av Charles Henry Somerset. Han ble erklært baron Howden i Irlands adel i 1819 og til Storbritannias adel med samme tittel i 1831.

Referanser
----------

1. 1 2   Dictionary of Irish Biography, oppført som John Francis Caradoc (Cradock), Dictionary of Irish Biography-ID 001459[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2   Genealogics, genealogics.org person ID I00121262, oppført som John Francis Cradock[Hentet fra Wikidata]
3. ↑   The Peerage, The Peerage person ID p3552.htm#i35511, oppført som General John Francis Cradock, 1st Baron Howden of Howden and Grimston[Hentet fra Wikidata]
4. ↑   The Peerage person ID p3552.htm#i35511, besøkt 7. august 2020[Hentet fra Wikidata]
5. 1 2   The Peerage[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* *The Royal Military Calendar, Or Army Service and Commission Book*, red. John Philippart. p.12-14, Vol II av V, 3. utgave, London, 1820. Utgave på nettet på *Google Books*

Eksterne lenker
---------------

* (en) John Cradock, 1st Baron Howden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) John Cradock hos Hansards parlamentsdebatter Rediger på Wikidata

* (en) John Cradock hos The Peerage Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dictionary of Irish Biography **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
To bønneremmer eller tefillínmed lærbokser som inneholder hellige bønner. De to boksene festes med remmene på den ene overarmen og på pannen.
To eldre, ortodokse jøder utstyrt med tefillín (bønneremmer),kippa (kalott) og tallit (bønnesjal) i en synagoge.
Boksene inneholder en sammenrullet bønnetekst.
**Tefillín** (på hebraisk תְּפִלִּין [təfillīn]), **fylakterier** (fra gresk *phylakterion*, «beskyttende amulett») eller **bønneremmer** er to små lærbokser som inneholder den jødiske bønnen Sjemáng Jisraél og tre andre tekster fra Bibelen. Disse blir bundet med lærremmer i pannen og på den ene overarmen under jødenes morgenbønn på vanlige hverdager, men ikke på sabbaten eller de viktige helligdagene. Skikken praktiseres av tradisjonelle rabbanittiske jøder — enten bare av menn (vanligst i ortodoks jødedom) eller også av kvinner (vanlig i masorti jødedom og tildels også i feministisk-ortodoks jødedom).

Bønneremmene brukes i den jødiske gudstjenesten. Alle jødiske menn er etter sin bar mitzvah forpliktet til å binde tefillin hver morgen. Et sett tefillin består av to deler: En rem til armen og en rem til hodet. På begge disse remmene er det forbundet en liten, svart terningformet boks, der det finnes håndskrevne pergamentruller med shema-bønnen. Boksene sitter (av symbolske årsaker) på arm-tefillin ut for hjertet og på hode-tefillin ut for hjernen (like over og mellom øynene). Påbudet om å knytte tefillin finnes i Torah.

* En israelsk soldat med tefillín under krigen i Libanon 2006En israelsk soldat med tefillín under krigen i Libanon 2006
* Ung jøde ved Vestmuren (Klagemuren) i Jerusalem 2009 med tefillin på arm og panneUng jøde ved Vestmuren (Klagemuren) i Jerusalem 2009 med tefillin på arm og panne
* Gutt med bønneremmer og tallit (bønnesjal) under feiring av bar mitzvah i Maoz Zion i Israel 2011Gutt med bønneremmer og tallit (bønnesjal) under feiring av bar mitzvah i Maoz Zion i Israel 2011

Se også
-------

* Tallit, jødisk bønnesjal
* Kippa, jødisk bønnelue

Eksterne lenker
---------------

* (en) Tefillin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Tefillin Barbie – dokke med symbolikk fra feministisk-ortodoks jødedom

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica
 |
**Jürgen Schumann** (født 29. april 1940 i Colditz i Tyskland, død 16. oktober 1977 i Aden i Jemen) var en tysk pilot. Han var kaptein for «Landshut» da det ble kapret i 1977, og ble drept av kaprerne.

Schumann begynte sin flyverkarriere i Deutsche Luftwaffe, hvor han var tilknyttet jagerbombeskradronen i Jever. Etter militærtjenesten fikk han jobb i Lufthansa.

Under kapringen av Landshut klarte han å gi myndighetene informasjon om antallet flykaprere. Under en mellomlanding på grunn av drivstoffmangel i Aden ble han myrdet. Schumann hadde fått lov å forlate flyet for å inspirere hjulene, men ble borte lenger enn planlagt. Trolig ble han tatt i forvaring av myndighetene i Jemen for en tid, men dette fikk han aldri forklart for kaprerne som straks etter at han vendte tilbake til flyet skjøt ham i hodet i flyets midtgang.

Bygningen til Lufthansas flyverskole i Bremen er oppkalt etter ham. Det samme er en gate i hjembyen Babenhausen og en grunnskole i Hochtaunus samt en gate i byen Landshut, som flyet var oppkalt etter.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Deutsche Biographie **·** VIAF **·** GND
 |
Gammel uthusbebyggelse
**Stensjö by** er en kulturhistorisk verdifull landsby som ligger rundt ei mil nord for Oskarshamn i Kalmar län, Sverige.

Vitterhetsakademien eier stedet og ser til at den brukes i gammel stil. Det gamle kulturlandskapet rundt landsbyen fra 1700- og 1800-tallet er godt bevart. Klyngen av rødmalte hus ligger i et lyst og åpent landskap, med svingete, smale grusveier og lange gjerder. På beitemarkene finnes kyr, sauer og griser. Tre turløyper snor seg rundt landsbyen. Stedet ble brukt som innspillingsted for utendørsscener til Emil i Lönneberga.

Bildgalleri
-----------

* BolighusBolighus
* GjerdeGjerde
* BolighusBolighus
* BolighusBolighus

Eksterne lenker
---------------

* (en) Stensjö, Oskarshamn Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Stensjö, Oskarshamns kommun – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Stensjö by, hos Vitterhetsakad.se

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | GeoNames
 |
**Selsjøen naturreservat** (cirka 30 100 daa) ligger i Søndre Land og Ringerike kommuner og omfatter skogområdene rundt Steinvarden (772 moh), på grensa mellom Buskerud og Oppland sørvest for Selsjøen. Formålet med naturreservatet er å bevare et stort og forholdsvis urørt skogområde med gammel naturbarskog. Naturreservatet ble fastsatt ved kgl.res. 25. januar 2013 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 37 og § 62. Fremmet av Miljøverndepartementet. Endret ved forskrift 15. mars 2013 nr. 284 (i kraft 1 juli 2013).

Berggrunnen er næringsfattige gneisbergarter med sparsomme løsavsetninger over. Dette gir en karrig vegetasjon, myrene er for en stor del fattigmyr. Også furuskogen er fattig, men noen furutrær er svært gamle. Her finnes flere rødlistede sopp- og lavarter, blant annet ulvelav.

Området favner mange små vann og mindre vassdrag i separate nedbørsfelt. Det er derfor velegnet for forskning.

Se også
-------

* Naturvernområder i Ringerike

Referanser
----------

1. 1 2  (no) Selsjøen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
2. ↑   Forskrift om vern av Selsjøen naturreservat, Søndre Land kommune, Oppland og Ringerike kommune, Buskerud. *Klima- og miljødepartementet*, 25. januar 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase
 |