recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Air Liberté** (senere kjent som **Air Lib**) var en flyselskap i Frankrike grunnlagt i juli 1987. Air Liberté hadde hovedkontor i Rungis. og Air Lib hadde hovedkontor på Orly lufthavn i Paray-Vieille-Poste.

Air Liberté begynte sin virksomhet i april 1988 med en leiet MD-83. Det fløy hovedsakelig til destinasjoner i Europa og feriesteder langs Middelhavet, men det hadde noen internkontinentale ruter. En til Montreal ble åpnet i 1992, og til Réunion og Karibia ble også opererert av flyselskapet. To mislykkede ruter fra Toulouse til Dakar og en annen til London ble vraket i en konflikt over slot tidelinger på Orly. 1996 ble en ny rute til Nice. I mai  ble ruten tatt over av Euralair. Rundt 1996 hadde flyselskapet en flåte bestående av 5 Boeing 737-200 fly, 8 McDonnell Douglas MD-83 fly og 5 McDonnell Douglas DC-10 fly.

1996 brakte også med seg økonomiske problemer. Flyselskapet tapte 1 milliard FF (181 millioner dollar) dette året, og i 1997 kjøpte British Airways 70 prosent av aksjene. På denne tiden kjøpte British Airways  Air Liberté sammen med TAT og 
slo de sammen under én ledelse. Nouvelair ble opprettet av Air Liberté's  datterselskap i Tunisi, Air Liberté Tunisie. Den 5. mai 2000 solgte BA Air Liberté for å delta  et partnerskap mellom Taitbout Antibes og Swissair.

Den 25. mars 2001 ble AOM French Airlines slått sammen med Air Liberté, men beholdt navnet «Air Liberté». Den 22. september 2001 ble flyselskapet omdøpt til "Air Lib". Men i oktober gikk Swissair konkurs og ute av stand til å innfri planlagte betalinger. Den franske Regjeringen innvilget deretter et lån på 30,5 millioner euro til selskapet.

Til tross for økonomisk bistand fra regjeringen utgjorde gjelden 120 millioner euro og ble tvunget til å erklære konkurs i august 2002. Regjeringen beordret deretter gjennomføring av en ny plan for restrukturering før utgangen av året. Flere forslag ble lagt på bordet, men uten resultat, og selskapet ble avviklet 17. februar 2003. Som et resultat, det var ingen andre som kunne konkurrere på et internasjonalt nivå med full service som dukket opp, slik at bare Air France (nå kontrollert av Air France-KLM) som *det facto* fikk monopol.

Flåten
------

Air Liberté opererte følgende fly :

| Bilde  | Fly | Antall |
| --- | --- | --- |
|  | Airbus A300B4-622R | 2 |
|  | Airbus A310-221 | 2 |
|  | Airbus A310-324 | 1 |
|  | ATR 42-300 | 7 |
|  | ATR 72-202 | 3 |
|  | Boeing 737-200 | 3 |
|  | Fokker 100 | 12 |
|  | McDonnell Douglas DC-10-30 | 5 |
|  | McDonnell Douglas MD-82 | 5 |
|  | McDonnell Douglas MD-83 | 13 |
| **Total** | **53** |

Referanser
----------

1. ↑  *World Airline Directory*.
2. ↑  «World Airline Diectory.»
3. ↑  «Résultat de votre recherche.»
4. ↑  «OAG Desktop Flight Guide: Worldwide Edition». Official Airline Guides,. August 1992. s. 842.
5. ↑  "Home."
6. ↑  "Découvrir Air Liberté."
7. ↑  Air Liberté past Fleet

* Hengi, BI. Airlines WorldwideLeicester: Midland Publishing,1997.
* Donald, David. *Encyclopedia of Civile Aircraft*Etobicoke: Prospero Books 1999.

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF
 |
Islandsflug Boeing 737-400 landing på Bristol lufthavn i England
Islandsflugs fraktfly, Airbus A300C4-605R, takser på Madrid-Barajas lufthavn
**Islandsflug** var et flyselskap og et flyleasingselskap basert i Island. Det drev charter- og ruteflyvning med passasjerer og frakt. Det drev også med utleie av fly på såkalt wet lease-vilkår. Hovedbasen var Keflavík internasjonale lufthavn i Reykjavík. I 2005 ble selskapet fusjonert inn i Air Atlanta og Landsflug overtok Islandsflugs innenlandske ruter.

Historie
--------

Flyselskapet ble etablert i 1991 ved en sammenslåing av de to mindre innenlandske ruteselskapene Eagle Air Domestic og Flugtak. I 1994 begynte flyselskapet nattflyvning med pakker til East Midlands lufthavn med en Fairchild Swearingen Metroliner. Flyselskapet ble levert sin første ATR 42 i 1996. I 1997 ble flyselskapet jetoperatør da det fikk sin første Boeing 737-200QC som ble brukt til passasjer- og fraktflyvninger.

I juni 1999 innførte de navnet Icebird Airlines for deres internasjonale virksomhet. Islandsflug fikk sitt første bredbuksfly, en Airbus A310, levert i 2001, noe som gjorde flyselskapet til den første Airbus-operatøren i Island.[] I oktober 2004 ble selskapet slått sammen med Air Atlanta Icelandic.[]

Referanser
----------

1. ↑  Flight International 5-11 April 2005
2. ↑  Landsflug Arkivert 9. juni 2007 hos Wayback Machine. besøkt 24. November 2006
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Fugo
**Fugo-bombene** var Japans hemmelige våpen under andre verdenskrig. Den bestod av en hydrogenballong med en antipersonellbombe under. Den var beregnet slik at gassen skulle antenne og ballongen brenne opp ved vestkysten av USA. Japanerne bygget rundt 15 000 slike fugoer under krigen, men de sendte bare i vei 6 000. Man er ikke helt sikre men man regner med at rundt 300 kom frem i USA og Canada. De eneste ofrene for fugoene var en kvinne og fem barn som var på piknik.

Når amerikanerne først hørte om bombene trodde de ikke på det. Den oppfatningen skiftet fort når de begynte å finne et par brukte eksemplarer. Men det var ikke antipersonellbomber amerikanerne var redde for, men derimot muligheten for å bruke ballongene til bakteriologisk og kjemisk krigføring.

**Ballongene** var omtrent 10 meter i diameter og inneholdt 5791 m³[] hydrogen. Man regner med at flesteparten av UFO-observasjonene i USA i siste halvdel av 1940-årene var Fugoer.

* Fordelen med ballongene var at det ikke var nødvendig med japanske mennesker ombord som kunne miste livet i forsøket.
* Ulempen var at de ikke var spesielt nøyaktige.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Hot Air "Fire Balloons": Japan’s Project Fugo» **(engelsk)**. Besøkt 10. mars 2024.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | NDL
 |

Portal: Andre verdenskrig
***The Ghost City*** er en amerikansk stumfilm fra 1923 regissert av Jay Marchant.

Handling
--------

I Sunshine Valley, California, blir Larry Lawton og kameraten hans, Hilton, informert om at med mindre ranch-eierne plasserer 10 000 dollar på et angitt sted på en bestemt dag, vil reservoaret som forsyner hele dalen de bor i med vann bli tømt. Bare for å vise at de ikke tuller, har utpresserne allerede tappet litt av vannet.

I New Orleans får den velstående ranch-eieren Austin Sinclair fra California beskjed om at en konspirasjon pågår for å stjele ranchen fra ham. Han er ikke i stand til å reise til California på grunn av en skadet fot, men datteren hans Alice tilbyr å reise på farens vegne. Hun får fetteren sin, Ray Moreton, en flyver, til å ta henne med på flyet hans. Underveis møter hun Larry Lawton, og de slår seg sammen for å redde hele dalen før det er for sent.

Skuespillere
------------

* Pete Morrison som Larry Newton
* Margaret Morris som Alice Sinclair
* Al Wilson som Raymond Moreton
* Frank Rice som Sagebrush Hilton
* Bud Osborne som Jasper Harwell
* Lola Todd som Ginger Harwell

Referanser
----------

1. 1 2  ; besøksdato: 20. mai 2016.
2. ↑  «Silent Era : Progressive Silent Film List». *www.silentera.com*. Besøkt 9. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *The Ghost City* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (en) *The Ghost City* på AllMovie Rediger på Wikidata
***The Birth of New China*** (originaltittel: *Kai Guo Da Dian*) er en kinesisk historisk dramafilm fra 1989 regissert av Li Qiankuan og Xiao Guiyun. Filmen er en skildring av Folkerepublikkens Kinas tilblivelse etter kommunistenes seier over nasjonalistene i 1949. Filmen er tildels en heroisk skildring diktert av seierherren, men forsøker samtidig å gi en objektiv skildring av ledernes styrke og svakheter på begge sider av krigen. Filmen ble produsert i forbindelse med 40-årsmarkeingen for Folkerepublikkens opprettelse.

Den ble tildelt prisen for fremragende film ved Huabiao Awards (delt med flere filmer).

Referanser
----------

1. ↑  «The Birth of New China (1989) | MUBI» **(engelsk)**. Besøkt 26. mars 2024.
2. ↑  «The Birth of New China = Kai Guo Da Dian | Xiao Guiyun | 1989 | ACMI collection». *www.acmi.net.au* **(engelsk)**. Besøkt 26. mars 2024.
3. ↑  «Huabiao Film Awards (1990)». *IMDb*. Besøkt 24. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen mangler oppslag i Wikidata*
***Kronprinsen*** er en norsk spillefilm fra 1979 som ble regissert av Pål Bang-Hansen. Hovedrollen som Roar ble spilt av Bjørn Sundquist som her gjør sin filmdebut.

Filmens Roar er basert på den begavede politikeren Ola Teigen, som var på vei opp mot toppen i Arbeiderpartiet og var AUF-leder 1965-69, og begikk selvmord som følge av avsløringer fra både tidligere lederperioder og hans lederperiode.

Handling
--------

Kronprinsen handler om den unge og idealistiske Roar, som flytter til Oslo for å studere. Han klatrer raskt i en politisk ungdomsorganisasjon, som han blir formann for og han ønsker å satse på en politisk karriere. Roar oppdager imidlertid at organisasjonen hans har mottatt økonomisk støtte fra et amerikansk fond, som arbeider for «demokratisk frihet», og som Roar forstår er en dekkorganisasjon for CIA. Et brev som avslører disse forhold blir stjålet fra Roars kontor, og saken lekkes til pressen. Men på grunn av alle de politiske intrigene blir Roar etter hvert tvunget til å gi avkall på stadig flere av hans egne idealer. Roar slites dermed mellom sin egen ærlighet og lojaliteten til partiet, og ha blir skjøvet ut av partiet. I tillegg blir personen som ble mistenkt for å ha stjålet brevet fra Roars kontor utnevnt til å ta over Roars egen stilling.

Rolleliste
----------

| Rolle | Skuespiller |
| --- | --- |
| Roar | Bjørn Sundquist |
| Tove | Reidun Nortvedt |
| Bente | Trini Lund |
| Erik | Bjørn Floberg |
| Reidar | Hallvard Lydvo |
| Redaktør | Arne Aas |
| Redaktør i Svolvær | Thom Bastholm |
| Styremedlem | Trond Brænne |
| Vakt | Lars Brunborg |
| Journalist | Torgeir Fonnlid |
| Ellen Knudsen | Unn Vibeke Hol |
| Per Evensen | Per Jansen |
| TV-intervjuer | Lars Jacob Krogh |
| Styremedlem | Erik Lie |
| Pressefotograf | Trond Lie |
| Journalist | Rannov Nilsen |
| Partisekretær | Sverre Anker Ousdal |
| Styremedlem | Elisabeth Sand |
|  | Tom Tellefsen |
| Statist | Bjørn Søvik |

Kilder
------

* Cinemateket i Bergen sine sider om filmen[*død lenke*]

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kronprinsen* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Kronprinsen* hos Filmfront Rediger på Wikidata

* (sv) *Kronprinsen* i Svensk Filmdatabas Rediger på Wikidata

* (en) *Kronprinsen* på AllMovie Rediger på Wikidata

* (en) *Kronprinsen* på Turner Classic Movies Rediger på Wikidata
**Elementærnøkkel normalform** (**EKNF**) er en subtil forbedring av tredje normalform, og derfor tilfredsstiller EKNF-tabeller 3NF per definisjon. Dette skjer når det er mer enn én unik sammensatt nøkkel og disse overlapper hverandre. Slike tilfeller kan forårsake overflødig informasjon i de overlappende kolonnene.

Historie
--------

EKNF ble definert av Carlo Zaniolo i 1982.

Definisjon
----------

En tabell er på EKNF hvis og bare hvis alle dens elementære funksjonelle avhengigheter begynner med hele nøkler eller slutter ved elementære nøkkelattributter. For hver fulle ikke-trivielle funksjonelle avhengighet av formen X→Y, så er enten X en nøkkel eller Y er (en del av) en elementær nøkkel.

I denne definisjonen er en *elementær funksjonell avhengighet* en full funksjonell avhengighet (en ikke-triviell funksjonell avhengighet X → A slik at det ikke er noen funksjonell avhengighet X' → A som også gjelder med X' som en streng delmengde av X), og en *elementær nøkkel* er en nøkkel X som det finnes en attributt A for slik at X → A er en elementær funksjonell avhengighet.

Referanser
----------

| * v
* d
* r
Databasenormalisering |
| --- |
| 
* Unormalisert form (0NF)
* Første normalform (1NF)
* Andre normalform (2NF)
* Tredje normalform (3NF)
* Elementær nøkkel normalform (EKNF)
* Boyce–Codd normalform (3.5NF / BCNF)
* Fjerde normalform (4NF)
* Femte normalform (5NF / PJNF)
* Domene–nøkkel normalform (DKNF)
* Sjette normalform (6NF)

 |
| Denormalisering |

Referanser
----------

1. 1 2  Zaniolo, Carlo (September 1982). «A New Normal Form for the Design of Relational Database Schemata» (PDF). *ACM Transactions on Database Systems*. 7 (3): 489–499. doi:10.1145/319732.319749. Mal:Page needed
**Sigurd Festøy** (født 1. april 1992 i Volda) er en norsk volleyballspiller som ved flere anledninger har blitt toppscorer i den norske eliteserien. I sesongen 2022/23 spilte han i eliteserien for NTNUI. Sigurd Festøy er også bror til Arjan Festøy. 

Festøy startet sin volleyballkarriere i KFUM Volda. Etter hvert[*når?*] startet han å spille i eliteserien i volleyball, for Randaberg. I 2014 startet Festøy som assistenttrener for det japanske laget Osaka Sakai Blazers, under Haruya Indo.

I årene 2015 - 2017 spilte Festøy i eliteserien for NTNUI Volleyball. I sesongen 2018/2019 spilte Festøy for osloklubben Koll og ble der i to sesonger før han returnerte til NTNUI. I 2021/22 ble Sigurd Festøy toppscorer i Mizunoligaen med 393 poeng, og vant bronse med NTNUI. I sesongen 22/23 ble Festøy på nytt toppscorer i serien, denne gangen med 363 poeng. Både i 2022 og 2023 ble han kåret til årets diagonal og kom dermed med på årets lag i den norske serien.

Festøy har erfaring fra U17- og U19-landslagene til Norge, og har vært fast i troppen til seniorlandslaget[].

Karrierestatistikk
------------------

### Klubb

Sigurd Festøy spilte også i eliteserien for Randaberg, NTNUI og Koll før starten av denne statistikken.

| Klubb | Sesong | Liga |
| --- | --- | --- |
| Divisjon | Kamper | Poeng | Tabellplassering |
| Norges flagg Koll | 2019–20 | Mizunoligaen | 11 | 198 | 2. plass |
| Norges flagg NTNUI | 2020–21 | Mizunoligaen | 6 | 90 | *Avlyst* |
| Norges flagg NTNUI | 2021–22 | Mizunoligaen | 19 | 393 | 3. plass |
| Norges flagg NTNUI | 2022–23 | Mizunoligaen | 18 | 363 | 5.plass |
| Norges flagg NTNUI | 2023-25 | Mizunoligaen | 15 | 356 | 6.plass |

Referanser
----------

1. ↑   Volleybox, Volleybox-ID p60396, besøkt 17. mars 2022[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Avisartikkel (eng)». Arkivert fra originalen 15. juli 2014. Besøkt 1. juli 2014.
3. ↑  «Competition Site by Data Project». *nvbf-web.dataproject.com*. Besøkt 20. juni 2019.
4. ↑  «Competition Site by Data Project». *nvbf-web.dataproject.com*. Besøkt 27. august 2022.
5. ↑  «Competition Site by Data Project». *nvbf-web.dataproject.com*. Besøkt 14. mai 2023.
6. ↑  «Kåringer Mizunoligaen 2022-2023». *Norges Volleyballforbund*. Besøkt 15. mai 2023.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Sigurd Festøy – Volleybox Rediger på Wikidata
**«Carey»** er en sang, skrevet av Joni Mitchell. Den var hentet fra hennes album *Blue* (1971). Mitchell var også produsent.
Sangen var inspirert av hennes tid i et huleboende hippiesamfunn i landsbyen Matala, på den greske øya Kreta.

Selvbiografiske elementer
-------------------------

Den ryktes noen ganger om å handle om hennes sanger/låtskriverkollega James Taylor, som spiller gitar på noen spor på *Blue* (skjønt ikke på «Carey») og som Mitchell hadde en kort affære med. Mitchell har imidlertid forklart offentlig at denne Carey var en minneverdig figur med navn Carey Raditz (eller «Carrot» Raditz), en spaserstokkbærende kokk med strålende rødt hår som hun traff i Matala under sin europeiske odyssé i 1970. Andre referanser til landsbyen of den al frisco-hippilivsstilen finnes i overflod i sangteksten, mest notabelt til Matalas nå opphørte *Dolphin Café* (kalt *The Marmaid Café* i sangteksten).

Mitchell introduserer jevnlig livefremførelser av «Carey» gjennom å berette anekdoter om Raditz og deres eventyr på Kreta.

Mitchells reiser i Europa, som også inkluderte Frankrike og Spania, hadde til hensikt være en «time out» fra hennes økende berømmelse og lykke i musikkbransjen. Mens hun var på veien, lærte hun å spille appalachian dulcimer, som kom til å bli et trekk ved hennes musikalske ytelse i de følgende årene. Hennes ferdigheter på dulcimeren ble først vist på «Blue» og særskilt på originalinnspillingen av «Carey», som Stephen Stills (fra gruppen Crosby, Stills & Nash) spiller bass og akustisk gitar på.

«Carey» ble utgitt på singlen Reprise K 14099, debuterte som nummer 93 på Billboard Hot 100-singlelisten 4. september 1971 og lå der i kun én uke. Ikke desto mindre fortsetter den å være én av Mitchells mest varige og elskede sanger.

Albumer
-------

«Carey» finnes på to *Greatest Hits*- albumer med Joni Mitchell: *Hits* (1996) og *Dreamland: The Very Best of Joni Mitchell* (2004').

Cyndi Lauper, Goldie Hawn, Universal Honey, Sara Gazarek samt Kiki Dee har spilt inn coverversjoner av den på plate. Laupers oppdaterte tolkning ble betraktet av mange kritikere som høydepunktet på en TV-overført tributtkonsert til Joni Mitchell på Hammerstein Ballroom, New York City, 6. april 2000.

Mutchell selv fremfører en forskjellig tolkning av «Carey» på sitt livealbum *Miles of Aisles* (1994), backet av jazzbandet Tom Scott & The LA Express og spilt inn i Universal Amfitheater i Los Angeles. Denne reggae/skaversjonen har blitt kritisert som «lettvekt». Rolling Stone gikk så langt som å si at sangen var «myrdet».

Norsk versjon
-------------

Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Carey». Ingjerd Helén har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Columbia GN 1872 i 1973.

Referanser
----------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Se plateetiketten
**Babel Fish** var et pop/rock-band fra Oslo. Bandet startet opp på slutten av 80-tallet, og brukte de første årene flere ulike bandnavn. De ga blant annet ut singelen «Light of Day» i 1996 under navnet Daily Planet før de endte opp med navnet Babel Fish, hentet fra Douglas Adams' bok *Haikerens guide til galaksen*. 

Bandet fikk kontrakt med Atlantic Records som lanserte debutalbumet *Babel Fish* over hele verden i 1998. Albumet var delvvis spilt inn i Norge med Kai Robøle som produsent og i Bearsville Studios i Woodstock med Neil Perry som produsent. Bandet gjorde flere konserter og turneer i Europa, og varmet blant annet opp for The Corrs og Barenaked Ladies og spilte på de tyske festivalene Rock am Ring og Rock im Park. Under Spellemannprisen 1999 vant de videoprisen for videoen til «Light of Day» og under HitAwards 1998 vant de prisene for årets norske gruppe og årets nykommer. De ble også nominert til Spellemannprisen 1998 i klassen popgruppe for debutalbumet og i klassen årets låt for «Out of the Blue».

Etter debutalbumet følte bandet seg tilsidesatt av plateselskapet. De brukte derfor mye tid og krefter på å bli løst fra kontrakten. I 2002 fikk de endelig gitt ut sitt andre album, *Coming Up for Air*, denne gangen med Warner som plateselskap. 

Gruppen deltok i Melodi Grand Prix 2011 med låten «Depend on Me», og vant delfinalen i Florø, 22. januar.

Medlemmer
---------

* Tarjei van Ravens: vokalist, gitar
* Halvor Holter: keyboard, vokal
* Odd Jensen: slagverk
* Simon Malm: bass (1995–)

Diskografi
----------

### Album

* *Babel Fish* (Atlantic, 1998)
* *Coming Up for Air* (Warner, 2002)
* *Come Closer - The Best of Babel Fish* (Warner Music, september 2011)

### Singler

* *Mania* (1997)
* *Light of Day* (1998)
* *Turning the Blind Eye* (1998)
* *Out of the Blue* (1998)
* *Some Day Soon* (2002)
* *Blah Blah Blah* (2002)
* *Killing Time* (2002)
* *Coming up for Air* (2002)
* *Depend on Me* (2011)
* *Come Closer* (2011)

Referanser
----------

1. ↑  «Marlins storaften». *h-avis.no*. 26. februar 2000. Besøkt 26. mars 2024.
2. ↑  «Vinnere». *vg.no*. 30. august 1998. Besøkt 26. mars 2024.
3. ↑  «Satans Spellemenn». *dagbladet.no*. 19. desember 1998. Besøkt 26. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Babel Fish på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) Babel Fish på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) Babel Fish på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) Babel Fish på Songkick Rediger på Wikidata
* (no) Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
* (no) NRK: «Hanne Sørvaag og Babel Fish videre!» besøkt 22. januar 2011
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** MusicBrainz **·** Discogs
 |
**Kunlunfjellene** eller **Kunlun Shan** (forenklet kinesisk: 昆仑山; tradisjonell kinesisk: 崑崙山; pinyin: *Kūnlún Shān*, mongolsk: Хөндлөн Уулс) er en av de lengste fjellkjeder i Asia, og er mer enn 3 000 km lang.

Den løper langs Kinas vestgrense sørover ved siden av Pamirfjellene, og bøyer så av mot øst og danner fjellryggen som avgrenser Tibetplatået i sør fra Tarimbekkenet, med Taklamakan og Gobiørkenen, i nord. 

Kunlunfjellene kan i det vesentlige deles mellom Prsjevalskifjellene som ligger i nordranden av Tibetplatået, og Marco Polo-fjellene, som også grenser til Tibetplatået og dessuten sørranden av Qaidam-bekkenet. Fra Prsjevalskifjellene utløper mot nordøst fjellpartiet Nan Shan. Den østlige fortsettelsen kalles Qinling Shan.

Fjellkjeden har over 200 fjelltopper på over 6 000 moh. De tre høyeste toppene er Liushi Shan (7 167 m), Ulugh Muztagh (6 973 m) og Bukadabang Feng (6 860 m). I 2001 ble området utsatt for et kraftig jordskjelv.

En sørlig utløper av Kunlunfjellene danner vannskillet mellom tilfangsbassengene til Kinas to lengste elver, Yangtze og Huang He.

Kunlunfjellene har gitt navn til det amfibiske landingsskipet «Kunlun Shan».

Mytologi
--------

Den legendariske gule keiser.
Kunlunfjellene går igjen i kinesisk mytologi og ble ansett som det taoistiske paradis. Den første som ifølge legendene besøkte dette paradiset var kong Mu (1001-947 f.Kr.) fra Zhou-dynastiet. Han skal ha oppdaget jadepalasset til Huang-Di, den mytiske gule keiser (som ble betraktet som den kinesiske kulturs far), og møtt Xi Wangmu (eller *Hsi Wang Mu*), Vestens kongelige mor, som også hadde sitt bosted i disse fjellene.

Referanser
----------

1. ↑  Kunlun *Peakbagger.com*
2. ↑  Kunlun Shan *Store norske leksikon*
3. ↑  «Utanlandske stadnamn: A–Å». *Språkrådet* **(norsk)**. Besøkt 4. oktober 2017.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Kunlun Mountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** NDL **·** NKC **·** GeoNames
 |
**Jørn Øyrehagen Sunde** (født 1972) er en norsk jurist og rettshistoriker. 

Sunde studerte jus ved Universitetet i Bergen 1992 til 1999 og gjennomførte deretter siviltjeneste ved Statsarkivet i Bergen. Etter å ha vært stipendiat ved universitetene i Tromsø og senere Bergen 2001, ble han dr.juris i 2007 på en avhandling om framveksten av juridisk metode i dansknorsk rett på 1700-tallet. Allerede samme år ble han utnevnt til professor ved Universitetet i Bergen og professor II ved senter for middelalderstudier. 

Sunde har skrevet innføringsboken i rettshistorie, *Speculum legale – rettsspegelen*. Han har særlig forsket på rettskulturell utvikling fra middelalderretten til 1700-tallsrett i Danmark-Norge.

Sunde har vært tilknyttet Baroniet Rosendal som historiker siden 2002. 

I 2023 ga han ut boken *Kongen, lova og landet* (Kagge forlag) om kong Magnus Lagabøte og Landslova. Anmelder Aasne Jordheim kaller det et praktverk med «fabelaktig formidling».

Referanser
----------

1. ↑   www.birthday.se[Hentet fra Wikidata]
2. ↑  «Professjonaliseringa i dansknorsk rett på 1700-talet». Arkivert fra originalen 17. juni 2008. Besøkt 19. september 2010.
3. ↑  «Praktverk om en stor konge». *www.forskerforum.no*. 18. desember 2023. Besøkt 8. januar 2024.

Eksterne lenker
---------------

* 

* (no) Publikasjoner av Jørn Øyrehagen Sunde i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

* (no) Publikasjoner av Jørn Øyrehagen Sunde i BIBSYS
* Ansatteside ved UiB
* forskning.no Rettslig uro intervju med Sunde om rettslige omveltninger i norsk historie 7. desember 2011

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** LIBRIS **·** CRIStin
 |
*For det mobile kommunikasjonsmarkedet M2M, se: maskin-til-maskin kommunikasjon.*

**M2M** var en norsk popduo bestående av Marion Ravn og Marit Larsen, begge fra Lørenskog. Duoen startet med utgivelsen *Marit & Marion Synger kjente barnesanger*, utgitt av EMI i 1996. De ble oppdaget av musikkprodusentene Kenneth M. Lewis og Kai Robøle, og fikk platekontrakt med Atlantic Records i 1998. Både Lewis og Robøle har produsert M2M-låter. Duoen var aktiv i perioden 1999 til 2002. På den tiden ga de ut to album og solgte totalt 12 millioner album og singler på verdensbasis. 

Deres første single «Don’t Say You Love Me» ble gitt ut i 1999 og kom med i den første Pokémon-filmen, noe som resulterte i gode salgstall i en rekke land. Debutalbumet *Shades of Purple* ble gitt ut i 2000 og nådde toppen på albumlisten i Norge og flere land i Asia. Samme år varmet duoen opp for den amerikanske gruppen Hanson på en turné i USA, Canada og Mexico. For albumet og «Don’t Say You Love Me» ble de nominert til Spellemannprisen 2000 i klassene popgruppe og årets låt. Under utdelingen av HitAwards i 2000 vant de klassen årets norske gruppe.

I 2002 kom albumet *The Big Room*. I forbindelse med lanseringen av albumet opptrådte de i episode nummer 100 av amerikanske TV-serien *Dawson's Creek* og varmet opp for den amerikanske artisten Jewel. Albumet solgte imidlertid ikke like bra som det første, og plateselskapet Atlantic Records ønsket i stedet å satse på Marion Ravn som soloartist. Duoen ble dermed oppløst høsten 2002.

Diskografi
----------

### Album

* 1996: *Marit & Marion synger kjente barnesanger* (ikke utgitt under navnet M2M)
* 2000: *Shades of Purple*
* 2002: *The Big Room*
* 2003: *The Day You Went Away: The Best of M2M*

### Singler

* 1999: «Don't Say You Love Me»
* 2000: «Mirror Mirror»
* 2000: «The Day You Went Away»
* 2000: «Pretty Boy»
* 2000: «Everything You Do»
* 2000: «Girl In Your Dreams»
* 2002: «Everything»
* 2002: «What You Do About Me»
* 2002: «Wanna Be Where You Are» (kun på Filippinene)
* 2002: «Don't» (promosjonsingle utgitt i USA)

Referanser
----------

1. ↑  «Nominerte til Spellemannprisen». *vg.no*. 12. januar 2001. Besøkt 26. mars 2024.
2. ↑  «Morten Abel ble årets norske mannlige artist». *aftenbladet.no*. 16. september 2000. Besøkt 26. mars 2024.

Eksterne lenker
---------------

* (en) M2M på Apple Music Rediger på Wikidata

* (en) M2M på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) M2M på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) M2M på SoundCloud Rediger på Wikidata

* (en) M2M på Spotify Rediger på Wikidata

* (en) M2M på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) M2M på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) M2M på AllMusic Rediger på Wikidata
* (no) M2M i Norsk pop- og rockleksikon

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
**Skåno naturreservat** omfatter nordre halvdelen av holmen Skåno i Etne kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2011 - fiskemåse 14 par, sildemåse 1 par, makrellterne 30 par, tjeld 2 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 20. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Skåno naturreservat, Etne kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 20. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 92. Besøkt 20. mars 2024.
**Ringerike sorenskriveri** var et sorenskriverkontor i Buskerud fylke. Sorenskriveriet ble opprettet ved kongelig resolusjon 9. august 1825, etter at Ringerike og Hallingdal sorenskriveri ble delt i to. Ringerike sorenskriveri bestod opprinnelig av to tinglag Norderhov (med Hønefoss) og Hole. Hønefoss ble kjøpstad 3. september 1851. 24. mars 1916 ble vestre Hole utskilt som eget tinglag ved navn Tyristrand. I 1964 ble hele Ringerike med Hønefoss slått sammen til Ringerike kommune. Embetet skiftet navn til Hønefoss byfogd i 1963, men endret navn tilbake til Ringerike sorenskriveri i 1977. Fra 2002 ble navnet endret til Ringerike tingrett.

Arkiv
-----

Arkivet etter Ringerike sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kongsberg. Arkivet inneholder i hovedsak rettsprotokoller og saksdokumenter for sivile saker (tvister), skjønn, straffesaker, skifter, auksjoner, tinglysing, firmaregistrering og borgerlige vigsler.

Kilder
------

* Arkivkatalog for Ringerike sorenskriveri hos Statsarkivet i Kongsberg

Eksterne lenker
---------------

* Arkivet etter Ringerike sorenskriveri hos Statsarkivet i Kongsberg Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
* Skannede rettsprotokoller fra Ringerike sorenskriveri på Digitalarkivet[*død lenke*]
* Skannede skifteprotokoller fra Ringerike sorenskriveri på Digitalarkivet[*død lenke*]
* Skannede pantebøker fra Ringerike sorenskriveri på Digitalarkivet
***Langurites*** er en slekt av biller som ser ut til å være kjent fra alle verdensdeler. De fleste artene lever i tropene. De typisk utseende languriidene er lange, smale og flate, men det finnes også noen undergrupper som er kortere og bredere og ligner sterkt på visse fuktbiller (Cryptophagidae). Languriidenes larver utvikler seg gjerne inne i stenglene på ulike slags urter, og den lange og smale kroppsformen kan være en tilpasning til dette miljøet.

Utseende
--------

Middelsstore (ca. 10 mm) biller, noe flate, lange og smale, blanke, rødlige, pronotum gjerne med svart midtstripe. **Hodet** er nesten like bredt som brystskjoldet, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete og ender i en tre til fem-leddet kølle. **Brystskjoldet** er mer eller mindre firkantet sett ovenfra, omtrent så langt som bredt, og tydelig punktert. **Dekkvingene** er lange og smale, parallellsidige og blanke, med tydelige punktrekker. **Beina** er temmelig lange, føttene er fem-leddete, og et eller flere av fotleddene er gjerne tolappede.

Levevis
-------

Languriidene kan finnes i skogkanter, på blomsterenger, i veikanter og lignende åpne områder. Larvene utvikler seg i stenglene på forskjellige slags urter. De voksne billene kan man finne på blomster, der de spiser pollen, eller på bladene av ulike urter.

Utbredelse
----------

Slekten er utbredt i Sør-, Mellom- og det sørligste Nord-Amerika.

Systematisk inndeling
---------------------

Underfamiliene som her er plassert i Languriidae blir ofte plassert i Erotylidae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Languriidae**
					- Underfamilien Languriinae
						* Stammen Languriini
							+ Slekten ***Langurites*** Motschulsky, 1860
								- *Langurites apiciventris* Casey
								- *Langurites lineatus* (Laporte, 1832)
								- *Langurites superciliatus* Casey
								- *Langurites verticalis* (Erichson, 1847)

Eksterne lenker
---------------

*Languria mozandi* (nordamerikansk art), fra bugguide.net:. 

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
Utblikk over Yangtze fra Badongbroen.
Enshi i Hubei
**Enshi** (kinesisk: 恩施土家族苗族自治州; pinyin: *Ēnshī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu*) er et kinesisk autonomt prefektur for minoritetsfolkene tujia og miao i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 3,83 millioner.

Hele Enshi er et fjellområde bestående av – fra sørvest mot nordøst – Wufjellene (巫山), Qiyuefjellene (齐岳山脉), Wulingfjellene (武陵山脉) og Daloufjellene (大娄山脉). Nesten ingen av fjelltoppene er på under 1 000 moh.

Jordsmonnet i Enshi er rikt på selen. Området har en rik flora og fauna. Mange kinesiske medisinurter finnes i de tette skogene som dekker store deler av prefekturet. Fra dyrelivet kan fremheves skjelldyrene.

Administrative enheter
----------------------

Enshi består av to byfylker og seks fylker:

* Byfylket Enshi (恩施市), 3 972 km², ca. 770 000 innbyggere, regjeringssete;
* Byfylket Lichuan (利川市), 4 603 km², ca. 840 000 innbyggere;
* Fylket Jianshi (建始县), 2 666 km², ca. 510 000 innbyggere;
* Fylket Badong (巴东县), 3 354 km², ca. 480 000 innbyggere;
* Fylket Xuan'en (宣恩县), 2 730 km², 340 000 innbyggere;
* Fylket Xianfeng (咸丰县), 2 550 km², 360 000 innbyggere;
* Fylket Laifeng (来凤县), 1 344 km², 310 000 innbyggere;
* Fylket Hefeng (鹤峰县), 2 892 km², 220 000 innbyggere.

Samferdsel
----------

Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Enshi Tujia and Miao Autonomous Prefecture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* Offisielle nettsider Arkivert 27. april 2011 hos Wayback Machine.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** GeoNames **·** MusicBrainz
 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
Huangpu sett fra The Bund i Shanghais sentrum
Huangpus løp gjennom Shanghai
**Huangpu** (kinesisk: 黄浦江, pinyin: *Huángpŭjiāng*) er en 97 km lang elv i Kina som renner gjennom Shanghai. Den renner så ut i ytterkant av den brede elvemunning/bukt der Chang Jiang (Yangtsekiang) munner ut i Østkinahavet. 

Huangpu er ca. 400 meter bred og ni meter dyp ved Shanghai og nordover mot utløpet. Shanghai får det meste av sitt drikkevann fra elven. Den deler byen i to områder: Pudong og Puxi. 

Den brede gaten og promenaden *The Bund* i Shanghai ligger langs Huangpus venstre bredd.

Tidligere fulgte hovedelven løpet til Suzhouelven og så ned til havet langs det som er det nedre løp av Huangpu, skjønt dette løpet fant i nord et annet løp til Østkinahavet enn i dag. Sedimentering fra Chang Jiang tvang vannmassene inn i en nyere og mer vestlig kurs i nord. Dessuten var det som nå er Huangpus øvre løp (fra dagens Bund og sønnenfor) bare en sideelv til hovedløpet.

Også byen Jiaxing ligger langs Huangpu.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Store norske leksikon **·** Encyclopædia Britannica **·** VIAF **·** LCCN **·** GeoNames
 |
**Ertandemningen** er en demning langt nede i elven Yalong i Kina, en sideelv til Chang Jiang i provinsen Sichuan. Demningen er en buedam som er 240 – 245 meter høy og 710 meter lang, og har installert seks generatorer med en vannkraftkapasitet på 6 x 550 MW, i alt 3 300 MW som gjør den til verdens 13. kraftigste vannkraftverk. Utbygger er Ertan Hydopower Development Corp Ltd.

Total årlig kraftproduksjon er 17 TWh, som tilsvarer om lag 15 % av hele Norges kraftproduksjon. Demningen ble påbegynt i september 1991 og stod ferdig 26. desember 1999.

De største demningene i Yalong-elva blir Jinping 2 (4 800 MW), Jinping 1 (3 600 MW), Ertandemningen (3 300 MW) og Guandidemningen (2 400 MW). I alt vil tolv demninger ha en samlet kapasitet på 22 800 MW, litt mer enn De tre kløfters demning med sine 22 300 MW.

Referanser
----------

1. ↑  *The World Almanac 2008*, side 741.
2. ↑  Hydroelectricity – New World Encyclopedia. Besøkt 23. juli 2010.

Eksterne lenker
---------------

* China Dams Arkivert 18. april 2009 hos Wayback Machine. – «Ertan Dam».
* China's highest arch dams – China Comittee on Large Dams (Chincold). Besøkt 10. januar 2012.


| * v
* d
* r
Demninger i Yalong |
| --- |
| Lianghekou **·** Jinping **·** Guandi **·** Ertan **·** Tongzilin | Folkerepublikken Kinas flagg |
**Sverre Quale** (født 21. juli 1956 i Mo i Rana) er en norsk sivilingeniør utdannet ved NTH (nå NTNU). 

Quale har hatt ulike stillinger i Saga Petroleum med ansvar for sikkerhet og kvalitet. Han var direktør for Statens jernbanetilsyn fra 1999 til 2001. Fra 2001 til 2003 var han direktør i Avinor med ansvar for sikkerhet, kvalitet og miljø. Fra 2003 til 2006 var han øverste leder av Statens havarikommisjon for transport. Han var konsernsjef for Avinor 2006–2010 og administrerende direktør i Multiconsult i 2011. Han er i 2015 ansatt ved NTNU som prosjektdirektør.

I Ukeavisen Ledelse 9. november 2007 ble det presentert et portrettintervju med Sverre Quale under overskriften «Skapte ro i Avinor».

Sverre Quale bor på Billingstad i Asker kommune.

Referanser
----------

1. ↑  «Nytt lederskifte i Multiconsult». Teknisk ukeblad. 25. november 2011. Arkivert fra originalen 2. april 2015. Besøkt 5. mars 2015.
2. ↑  «Sverre Quale». NTNU. Besøkt 5. mars 2015.

Eksterne lenker
---------------

* Intervju med Sverre Quale i Fri Fagbevegelse[*død lenke*]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Prabook
 |
**Desert Eagle** er en halvautomatisk pistol hovedsakelig produsert i Israel av Israel Weapon Industries (**IWI**) (tidligere Israel Military Industries (**IMI**) for Magnum Research.

Den amerikanske våpenprodusenten Magnum Research utviklet og patenterte det originale Desert Eagle-designet og produserte de første prototypene. Deretter ble produksjonen flyttet til Israel som ferdiggjorde pistolen og satte den i produksjon. Produksjonen ble deretter flyttet til Saco Defense i USA hvor den ble produsert i perioden 1995–2000, deretter ble produksjonen tilbakeført til IWI. I 2010 ble Magnum Research kjøpt av den amerikanske våpenprodusenten Kahr Arms.

Desert Eagle er unik blant pistoler for å ha et sluttstykkesystem som minner mer om rifler enn pistoler. Den er feilaktig kjent som den kraftigste pistolen i verden, men det finnes flere kraftigere pistoler hva gjelder anslagsenergi. Den kommer i flere kalibre bl.a. .357 Magnum, .44 Magnum og den største i .50 Action Express. Kaliberet kan endres ved å skifte løpet, sluttstykket og magasinet.

I populærkulturen
-----------------

Våpenet har blitt brukt i hundrevis av filmer, blant andre *Eraser* og *Last Action Hero*, og videospill som *Counter-Strike*, *Far Cry 2* og *Grand Theft Auto V*.

Referanser
----------

1. ↑  Ralph (22. januar 2012). «Gun Review: Magnum Research IWI Desert Eagle Mark XIX .50AE» **(engelsk)**. The Truth About Guns. Arkivert fra originalen 31. januar 2019. Besøkt 14. februar 2019.
2. ↑  Clair Rees (1998). «Multiple Threat Magnum» **(engelsk)**. American Handgunner. Besøkt 14. februar 2019.
3. ↑  «Desert Eagle Games» **(engelsk)**. Giant Bomb. Besøkt 14. februar 2019.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Desert Eagle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

* (en) Desert Eagle – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata
* (en) Offisiell Desert Eagle hjemmeside hos Magnum Research
**Steglholmen og Gåseskjer naturreservat** består av Gåseskjer og deler av Steglholmen like ved Strandvik i Bjørnafjorden kommune. Området ble som ett av 69 naturreservater i daværende Hordaland fylke, vernet 3. april 1987 og inngår i verneplan for sjøfugl. Fra og med 15. april til og med 31. juli er det forbud mot ilandstiging.

Verneforskriften sier at formålet med vernet er 

«å sikre best mogelege vilkår for sjøfuglane i området samt å ta vare på ein viktig hekkelokalitet med dei plante- og dyrearter som naturleg er knytta til området.»
Registrerte hekkende arter i 2014 (28. juni)

* Fiskemåse 20 par (350 i 1979),
* Tjeld 2 par.

Referanser
----------

1. ↑  «faktaark». Naturbase. Besøkt 26. mars 2024.
2. 1 2  «Forskrift om vern for Steglholmen og Gåseskjer naturreservat, Fusa kommune, Hordaland». Lovdata. Besøkt 26. mars 2024.
3. ↑  Stein Byrkjeland (1. november 2015). «Hekkande sjøfugl i Hordaland 2014. Forvaltingsplan for 69 sjøfuglreservat, samt oppdatert bestandsoverslag for dei ulike sjøfuglartane i fylket.» (pdf). Fylkesmannen i Hordaland, miljøvern- og klimaavdelinga. s. 127. Besøkt 26. mars 2024.
**Gerhard Vilhelm Jynge** (1877–1945) var en norsk jurist og pressemann.

Liv og virke
------------

Han vokste opp i en akademikerfamilie på Hamar. Foreldrene var Anton Henrik Jynge, overlærer ved Hamar katedralskole, og hustru Augusta Johanne, født Grimelund, datter av Andreas Grimelund, biskop i Trondheim.

Han tok juridisk embedseksamen i 1901. Han arbeidet noen år ved sorenskriverembedene i Vest-Telemark og på Fosen, men valgte å forfølge sin interesse for politikk.

I 1908, mens han var på et studieopphold i England og senere i Frankrike, ble han tilbudt redaktørstillingen i *Oplandenes Avis* på Hamar. Jynge kom dermed til å bli knyttet til Frisinnede Venstres partipresse. Fra 1911 til 1912 arbeidet han i politisk avdeling i *Verdens Gang*. I 1912 ble han redaktør for *Haugesunds Dagblad*, i 1914 redaktør for *Dagsposten* i Trondheim, og i 1917 redaktør for nystartede *Aalesunds Avis*.

I 1919 ble han valgt inn i Ålesund bystyre, valgt på fellesliste for Høyre og Frisinnede Venstre.

Jynge sa opp redaktørstillingen i 1921, da han ble ekstraordinær assessor (dommer) ved Bergens overrett. Han fikk fast utnevnelse i 1928. I 1936 ble slått sammen med Gulating lagmannsrett, der Jynge ble lagdommer. Han fortsatte å skrive i avisene og holde politiske foredrag.

Han omkom under en tjenestereise, da kystruteskipet DS «Austris» ble senket ved Stord 21. februar 1945.

Referanser
----------

1. 1 2 3 4  Tank, G. (red.) (1921). *Studentene fra 1896: biografiske opplysninger samlet til 25-aarsjubilæet 1921*. Oslo: Grøndahl. s. 151–152.
2. ↑  Offisielle valglister kunngjort i *Søndmørsposten* 25. november 1919.
3. ↑  Kittilsen, Ingolf (red.) (1946). *Studentene fra 1896: minneblad til 50-års jubileet 2. september 1946*. Oslo: Grøndahl. s. 143–145.
4. ↑  Ording, Arne (red.) (1950). *Våre falne: 1939–1945*. 2. Oslo: Grøndahl. s. 612.
5. ↑  «Kystruta skoten i senk av sine eigne». *www.bt.no*. 20. februar 2015. Besøkt 22. mars 2020. «Blant passasjerane som misser livet er også lagdommar Gerhard Vilhelm Jynge og rettsskrivar Oscar Irgens, som begge er på veg heim til Bergen frå rettssak i Rogaland.»

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni **·** Våre falne

 |
Denne artikkelen mangler kildehenvisninger, og opplysningene i den kan dermed være vanskelige å verifisere. Kildeløst materiale kan bli fjernet. Helt uten kilder. *(10. okt. 2015)*
**Snever:** Denne artikkelen er snevrere enn hva tittelen skulle tilsi. Kun Europa-fokus
En **mellomklassebil** er den europeiske betegnelsen for en bil som er større enn en kompaktbil, men mindre enn en stor mellomklassebil. I Storbritannia kalles klassen *Large family cars*. Modeller laget av produsenter av luksusbiler betegnes også som små luksusbiler, mens en MPV basert på en stor mellomklassebil gjerne kalles en stor MPV.

Aktuelle modeller
-----------------

* Alfa Romeo 159Alfa Romeo 159
* Audi A4Audi A4
* BMW 3-serieBMW 3-serie
* Citroën C5Citroën C5
* Ford MondeoFord Mondeo
* Hyundai i40Hyundai i40
* Mercedes-Benz C-KlasseMercedes-Benz C-Klasse
* Opel InsigniaOpel Insignia
* Peugeot 508Peugeot 508
* Renault LagunaRenault Laguna
* Saab 9-3Saab 9-3
* Toyota AvensisToyota Avensis
* Volvo S60Volvo S60
* Volkswagen PassatVolkswagen Passat
***Fitoa*** er en slekt av kjukebiller.

Utseende
--------

En liten (2,3 millimeter), avlange, blank, ensfarget rødbrun kjukebille.

Levevis
-------

De aller fleste er soppetere, men det finnes noen få arter som lever på planter og muligens spiser pollen. Mesteparten av artene er knyttet til sopper som vokser på død ved, og denne gruppen kan derfor være truet av skogbruk som reduserer mengden av død ved i skogen. Både voksne og larver kan finnes på fruktlegemer av ulike slags sopper, under barken på døde, soppbefengte trær og i råtten ved. En del av artene er ikke flygedyktige, og har derfor svært dårlig spredningsevne. Dette gjør dem sårbare for lokale endringer.
I alle fall noen av artene har yngelpleie, der en av foreldrene passer på larvene.

Utbredelse
----------

Arten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling
---------------------

I nyere systematikk blir gruppen ofte plassert som en stamme i underfamilien Xenoscelinae.

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **kjukebiller**, Erotylidae Latreille, 1802
					- Underfamilien **Loberinae**
						* Slekten ***Fitoa*** Dajoz, 1973
							+ *Fitoa testacea* Dajoz, 1973

Referanser
----------

1. ↑  «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 15. oktober 2020. Besøkt 15. oktober 2020.

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*
***Holophygus*** er en artsrik slekt av små, tropiske biller som lever på barken av ulike slags trær.

Utseende
--------

Små (1,2 – 2 mm), kort ovale til nesten sirkelrunde, flate biller. De er blanke, glatte, tett punkterte og brunlige til svarte på farge. **Hodet** er temmelig lite, på sidene vanligvis dekket av brystskjoldets framskutte framhjørner. Antennene er nokså korte, 9- eller 10-leddete, med en en-leddet kølle. **Brystskjoldet** (pronotum) er mye bredere enn langt, mer eller mindre halvsirkelformet sett ovenfra, jevnt og ganske tett punktert, uten påfallende groper eller knøler. **Dekkvingene** er brede, ovale, ganske tett punkterte, men uten punktrekker. Noen arter mangler flygevinger. **Beina** er ganske korte, lårene er tykke, hoftene (coxae) er uvanlig små og delvis innesluttet i groper på undersiden. Føttene er tre-leddet.

Levevis
-------

Billene blir ofte funnet på barken av ulike slags tropiske trær, og er blant annet blitt samlet inn ved trekrone-gassing (*canopy fogging*).

Systematisk inndeling
---------------------

**Treliste**
* Ordenen biller, Coleoptera
	+ Underordenen Polyphaga
		- Gruppen (infraorden) Cucujiformia
			* Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
				+ Familien **Discolomatidae** Horn, 1878
					- Underfamilien Notiophyginae Jacobson, 1915
						* Slekten ***Holophygus*** Sharp, 1899
							+ *Holophygus celatus* Sharp, 1899
							+ *Holophygus rugosus* Grouvelle, 1913
							+ *Holophygus setosus* John, 1940

Eksterne lenker
---------------

* *Artikkelen er ikke koblet til Wikidata*