recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elisabeth Munthe-Kaas** (født 12. juni 1883 i Le Havre, død 2. oktober 1959 i Oslo) var en norsk operasangerinne og musikkpedagog.

Elisabeth Munthe-Kaas var datter av sjømannsprest i Le Havre, senere sogneprest i Bærum Hjalmar Ahasverus Schelven Munthe-Kaas og Anna Rasmunda Rønneberg, og datterdatter av Rasmus Gerhard Rønneberg. Gjennom ekteskapet med major og tannlege Sigurd Barstad Sandvik (1880-1945) var hun svigerinne av sangeren Dagny Sandvik, operasangeren Ingeborg Sandvik Kristensen og musikkforskeren og folkeminnesamleren Ole Mørk Sandvik.

Sopranen Elisabeth Munthe-Kaas hadde i løpet av utdannelsen studieopphold i Berlin, München og London. Med sin debut i Kristiania i 1906 innledet hun strålende karriere av internasjonalt omfang. Utenfor Skandinavia opptrådte hun i Paris, Berlin, Leipzig, Dresden og München. Hun nøt stor popularitet i England, hvor hun gjennomførte flere vellykkede turneer.

Elisabeth Munthe-Kaas utmerket seg gjennom romansene, og ble regnet som en fremragende tolker av Halfdan Kierulf. Dessuten var hun opptatt av å løfte frem yngre norske komponister som Fartein Valen, Fridtjof Backer-Grøndahl, Sparre Olsen, Ludvig Irgens Jensen, Marius Moaritz Ulfrstad og Eivind Groven. Valgene hennes kunne være kontroversielle. Da hun skulle synge *Sakontala* fra Valens Goethe-sanger i Universitetets Aula 6. mars 1930 fikk hun noen dager i forveien anonyme brev der det ble truet med pipekonsert dersom hun valgte å fremføre dem. Hun trosset truslene, og måtte gi da capo, men truslene ble ikke satt ut i livet.

Elisabeth Munthe-Kaas virket som musikkpedagog i Oslo.

Utmerkelser og hedersbevisninger
--------------------------------

* Kongens fortjenstmedalje i gull
* Statens kunstnerlønn (1957)

Referanser
----------

1. ↑  Gurvin, Olav (1962). *Fartein Valen*. Drammen: Lyche. s. 80.

Kilder
------

* Gaukstad, Øystein (1991). *Musikkleksikon*. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200029735.
* *Aftenposten 1959.10.03*. Norge, Oslo. 1959. s. 9.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Historisk befolkningsregister **·** Geni
 |
**Kristofer Visted** (født 1873 i Skånevik, død 3. november 1949 i Bergen) var en norsk kulturhistoriker og museumsmann.

Visted var i årene 1901–06 konservator ved Bergens Museum, 1912–16 konservator ved Fylkesmuseet i Skien og 1919–23 konservator ved Etnografisk museum i Oslo. Han redigerte *Kulturens historie* (tre bind, 1910–17). 

Han huskes først og fremst for boken *Vår gamle bondekultur* (1908). Boken kom i ny utgave i 1923 og ble etter Visteds død utvidet og revidert av konservator Hilmar Stigum, med nye utgaver i 1951–52 og 1971. 

Visted skrev en mengde kulturhistoriske og folkloristiske artikler i aviser og tidsskrifter. Et utvalg av hans artikler om julen er samlet i boken *Jul i gamle dager* (2016). Boken inneholder dessuten en bibliografi over Visteds trykte arbeider, utarbeidet av G. Harildstad.

Referanser
----------

1. ↑   Bergens Tidende, urn.nb.no, utgitt 5. november 1949[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Bergens Tidende, urn.nb.no, type referanse dødsannonse, utgitt 5. november 1949[Hentet fra Wikidata]

Litteratur
----------

* Haugen, Bjørn Sverre Hol: Kristofer Visted – museumsmann og kulturhistorikar. (Etterord i boken *Jul i gamle dager,* 2016).
* Kristofer Visted i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* Kristofer Visted i Norsk biografisk leksikon

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** Norsk biografisk leksikon **·** Lokalhistoriewiki **·** Historisk befolkningsregister **·** BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC
 |
**Kristoffer Beck** (født 1990) er en dansk bankmann og tidligere politiker (KF).

Han har økonomisk utdannelse og har hatt forskjellige stillinger i Lån & Spar Bank, Sydbank og Danske Bank rettet mot både privat- og bedriftsmarkedet i København-området.

Beck var medlem av forretningsutvalget i Konservativ Ungdom fra 2010 til 2014; han var nestformann fra 2011 til 2012 og formann fra 2012 til 2014. Han representerte Det Konservative Folkeparti i byrådet (kommunestyret) i Gladsaxe kommune fra 2010 til 2013.

Kristoffer Beck er bror av Sille Beck-Hansen, som var nestformann i Konservativ Ungdom fra 2009 til 2011.

Referanser
----------

1. 1 2 3  «Kristoffer Becks profil». LinkedIn. Besøkt 29. august 2022.
2. ↑  «Konservativ ungdom i stiv medvind». *Berlingske*. 19. mars 2012. Besøkt 9. april 2012.
3. ↑  Simonsen, Nikolaj L. (27. mars 2014). «Ny KU-formand vil afskaffe universelle velfærds-ydelser» **(dansk)**. Besøkt 23. juli 2014.
4. ↑  «Byrådets yngste politiker». dinby.dk. 23. november 2009. Besøkt 9. april 2012.
| Kodori-krisen |
| --- |
| Kart over konfliktområdet |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Dato | 4.–18. oktober 2001 |
| Sted | Kodoridalen, Abkhasia |
| Resultat | Abkhasisk seier |

 |
| Stridende parter |
| Itsjkerias flagg Tsjetsjenske geriljaer
Georgias flagg Georgia (Iflg. Abkhasia) | Abkhasias flagg Abkhasia |
| Kommandanter og ledere |
| Itsjkerias flagg Ruslan Gelajev | Abkhasias flagg *Ukjent* |

**Kodori-krisen** (2001) fant sted da tsjetsjenske militante gikk til angrep på abkhasiske styrker i Kodoridalen, Abkhasia, i oktober 2001. Krisen fikk ikke nevneverdig oppmerksomhet i media, som var mest opptatt av den daværende aktuelle amerikanske invasjonen av Afghanistan. Kampene krevde 40 liv.

Den 4. oktober 2001 gikk en gruppe tsjetsjenske og georgiske soldater, ledet av kommandanten Ruslan Gelajev, inn i Kodoridalen fra den georgisk-kontrollerte delen, og angrep landsbyen Georgijevskoje. Den 8. oktober ble et helikopter med FN-observatører skutt ned, og 9 ble drept.

Den 18. oktober uttalte abkhasiske myndigheter at deres styrker hadde gjenopprettet kontroll over de lavtliggende, abkhasiske delene av Kodoridalen, og at mesteparten av de invaderende styrkene hadde forlatt dalen og trukket seg inn i georgisk-kontrollert territorium.

Referanser
----------

1. ↑  Radio Free Europe
**Jan Wiese** (født 4. mars 1928 i Bærum, død 5. juli 2014) var en norsk forfatter og forlagsmann.

Han debuterte med en samling fortellinger i 1979: *Jeg skal til Katnosa i kveld*. I 1990 utkom romanen *Kvinnen som kledte seg naken for sin elskede*, som fikk gode kritikker og vant et stort publikum. Romanen er oversatt til 15 språk.

Wiese var elev ved Oslo katedralskole og var utdannet siviløkonom. Fra 1973 til 1988 var Wiese administrerende direktør i J.W. Cappelens Forlag, samt formann i Den norske Forleggerforening i perioden 1975–1978.

Wiese er far til Andreas Wiese og Claus Wiese.

Referanser
----------

1. ↑  Jan Wiese er død (nrk.no, 6. juli 2014)

Eksterne lenker
---------------

* Om Wiese på Gyldendal
* Aftenposten
* Digitaliserte bøker av Wiese i Nasjonalbiblioteket.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Brikt Jensen** | **Styreledere i Den norske Forleggerforening**(1975–1978) | Etterfølger:**Trygve Johansen** |

Portal: Litteratur

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** Geni **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** SUDOC **·** NKC
 |
**Max Houben** (født 5. mai 1898, død 10. februar 1949) var en belgisk sportsutøver som deltok i flere olympiske leker, et sommer- og fire vinter-OL; 1920 i Antwerpen, 1928 i St. Moritz, 1932 i Lake Placid, 1936 i Garmisch-Partenkirchen og 1948 i St. Moritz,

Houben vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass i firerbob, bak USA. De andre på laget var Freddy Mansveld, Louis-Georges Niels og Jacques Mouvet.

Houben var lenge, med sine 49 år og 278 dager, den eldste medaljevinnerne i et vinter-OL, inntil canadiske Russ Howard vant gull i curling under Vinter-OL 2006 i Torino.

Houben omkom i en ulykke under VM i bobsleigh i Lake Placid i 1949.

OL-medaljer
-----------

* 1948 Sveits’ flagg St. Moritz - Sølv Sølv i bobsleigh, firerbob Belgias flagg Belgia

Referanser
----------

1. ↑   www.sports-reference.com[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Max Houben – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Max Houben – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Max Houben – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Max Houben – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Max Houben – databaseOlympics.com (arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Max Houben – TheSports.org Rediger på Wikidata
**Douglas Francis Robinson** (født 12. august 1864 i Plymouth, død 19. januar 1937 i Dalston) var en britisk cricketspiller som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris

Robinson var med på det franske cricketlaget *Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques* som tapte finalen til det britiske laget *Devon & Somerset County Wanderers* med 104-262, en finale som gikk over to dager. Det var flere britiske cricketspillere på det franske laget. Cricket var med som en del av verdensutstillingen i Paris og det var først tolv år senere, i 1912 at Den internasjonale olympiske komité besluttet at cricketkampen, det var kun en kamp som ble spilt, inngikk som en del av det olympiske programmet. Det er eneste gangen cricket har vært med som olympisk sport.

OL-medaljer
-----------

* 1900 Frankrikes flagg Paris - Sølv Sølv i cricket, Frankrikes flagg Frankrike

Referanser
----------

1. 1 2   Roglo, Roglo person ID p=douglas;n=robinson;oc=1[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   RKDartists, rkd.nl, besøkt 23. august 2017[Hentet fra Wikidata]

Eksterne lenker
---------------

* (en) Douglas Robinson – Olympics.com Rediger på Wikidata

* (en) Douglas Robinson – Olympic.org Rediger på Wikidata

* (en) Douglas Robinson – Olympedia Rediger på Wikidata

* (en) Douglas Robinson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) Rediger på Wikidata

* (en) Douglas Robinson – Storbritannias olympiske komité Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Prabook
 |
**Kodokan no Shitenno** (japansk), eller *Kodokans Voktere*, besto av fire judoutøvere som var noen av Jigoro Kanos favorittelever helt i starten av utviklingen av judo. Kano har uttalt at han ikke siden har sett bedre utøvere.

Kodokan no Shitenno
-------------------

* Tsunejiro Tomita
* Sakujiro Yokoyama
* Yoshitugu Yamashita
* Shiro Saigo

Hjalp sporten
-------------

*Kodokan no Shitenno* var i stor grad en medvirkende årsak til at kodokan judo etterhvert vant ære og respekt over hele Japan. Ikke bare var de dyktige judoutøvere, men de var også ærlige og respekterte menn – et ideal Jigoro Kano ønsket skulle være en sentral del av judo, eller rettere sagt et resultat av judotreningen.

Nesten daglig mottok Jigoro Kano utfordringer i sin dojo i Kojimachi i Fujimicho-delen av Tokyo. I 1883 hadde Kano sluttet å delta aktivt i kamper mot de som kom til Fujimicho dojo for å teste sine ferdigheter mot den store mesteren. Han overlot denne oppgaven til sine elever, og sine *Shitenno*, som villig vekk feide mattene med utfordrerne.
| Medaljeoversikt |
| --- |
| Konkurrerte for Tysklands flagg Tyskland |
| Alpint |
| Alpint Vinter-OL for ungdom |
| Sølv | 2020 i Sveits’ flagg Lausanne | Parallellslalåm mikslag  |

**Max Geißler-Hauber** (født 18. august 2002) er en tysk alpinist, som representerer klubben SC Thalkirchdorf.

Idrettskarriere
---------------

### Sesongen 2018/19

Geißler-Hauber kjørte sitt første FIS-renn i desember 2018, da han kom på 31.-plass i slalåm i Mittersill i Østerrike. Han kom på 24.-plass i kombinasjonen i det tyske juniormesterskapet i alpint 2019, og han kom på 18.-plass i slalåm og storslalåm. I mars kom han på 22.-plass i utfor og 29.-plass i super-G i det tyske mesterskapet i alpint, og i det tyske juniormesterskapet kom han på 23.-plass i utfor, og han kom på sjuendeplass i slalåm i Arnold Lunn World Cup.

### Sesongen 2019/20

I desember 2019 kom han på 17.-plass i kombinasjonen under det tyske juniormesterskapet i alpint. Han representerte Tyskland under Vinter-OL for ungdom 2020. Der fikk han sølv i parallellslalåm mikslag, der han kjørte sammen med Lara Klein. De tapte 0-4 for Finland i finalen. I super-G kom han på 18.-plass, og i slalåm og kombinasjonen kom han på niendeplass. Han kjørte ut i storslalåmrennet.

Den 1. februar 2020 kom han på 14.-plass i storslalåm under det tyske juniormesterskapet i alpint. Han kom på andreplass i slalåm i Arnold Lunn World Cup 2020, og i det tyske juniormesterskapet kom han på 16.-plass i super-G.

Referanser
----------

1. 1 2   www.lausanne2020.sport, besøkt 12. januar 2020[Hentet fra Wikidata]
2. 1 2  FIS - *Results - Max Geissler-Hauber*, besøkt 7. mars 2020.
3. ↑  Lausanne 2020 - *Team name Germany* Arkivert 6. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 7. mars 2020.
4. ↑  Lausanne 2020 - *Alpine Skiing Parallel Mixed Team Event* Arkivert 6. mars 2020 hos Wayback Machine. besøkt 6. mars 2020.
5. ↑  Lausanne 2020 - *Max Geissler-Hauber* Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine. besøkt 7. mars 2020.

Eksterne lenker
---------------

* (en) Max Geißler-Hauber – Olympedia Rediger på Wikidata

* (de) Max Geißler-Hauber – Tysklands olympiske komité Rediger på Wikidata

* (en) Max Geißler-Hauber – FIS (alpint) Rediger på Wikidata

* (en) Max Geißler-Hauber – TheSports.org Rediger på Wikidata
* Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine.
**I** er en norsk supergruppe med innvirkninger fra heavy metal og black metal. Bandet består av medlemmer fra diverse andre black metal band; Immortal (Abbath Doom Occulta og Armagedda), Gorgoroth (TC King) og Enslaved (Arve Isdal, også kjent som Ice Dale). Ifølge bandets hjemmeside, er en av deres største innvirkninger bandet Bathory. 

Bandest debutalbum, Between Two Worlds, ble utgitt den 3. november 2006 i Storbritannia, og den 14. november samme år i USA gjennom Nuclear Blast Records. Deres første, og så langt eneste, live show var under Hole in the Sky festivalen i Bergen den 26. august 2006. For øyeblikket er det ingen kommende show. Abbath har også erklært at han har begynt arbeidet med sanger til deres neste album.

Diskografi
----------

* *Between Two Worlds* (2006)

Oppstilling
-----------

* Abbath Doom Occulta (Olve Eikemo) – vokal, gitar
* Ice Dale (Arve Isdal) – gitar
* TC King (King ov Hell, Tom Cato Visnes) – bass
* Armagedda – trommer

Eksterne lenker
---------------

* (en) I på Discogs Rediger på Wikidata

* (en) I på MusicBrainz Rediger på Wikidata

* (en) I på Encyclopaedia Metallum Rediger på Wikidata

* (en) I på Songkick Rediger på Wikidata

* (en) I på Last.fm Rediger på Wikidata

* (en) I på AllMusic Rediger på Wikidata
* (en) I på Twitter Rediger på Wikidata

* (en) I på Facebook Rediger på Wikidata

* (en) I på Myspace Rediger på Wikidata
* Fanside
* Bandets side på Nuclear Blast

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | BIBSYS **·** VIAF **·** MusicBrainz **·** Discogs **·** AllMusic
 |
Stakhanov hylles på frimerke, utgitt i 1985 ved 50-årsmarkeringen for Stakhanov-bevegelsen.
**Aleksej Grigorjevitsj Stakhanov** (russisk: Алексей Григо́рьевич Стаха́нов; født 21. desember 1905jul./ 3. januar 1906greg. i nærheten av Orjol, død 5. november 1977 i nærheten av Donetsk) var en sovjetrussisk gruvearbeider som ble utnevnt til «Helt av det sosialistiske arbeid» i Sovjet under Josef Stalin i 1930-årene.

Sommeren 1935 jobbet Stakhanov i kullgruven Central Irmino. Der foreslo han en omlegging av kullbrytningen: Han mente selve brytningen ved hjelp av pressluftshammere burde skilles fra forstøtning med pitprops for å hindre ras. Forstøtningen skulle skje ved hjelp av et større antall hjelpearbeidere. 31. august 1935 fikk han anledning til å prøve sitt forslag. Det 
førte angivelig til at man slo alle tidligere kullrekorder, og sprengte ut hele 102 tonn kull (14 ganger hans kvote) i løpet av ett skift på 5 timer og 45 minutter. 

Stakhanovs eksempel og innsats ble brukt i sovjetisk propaganda og arbeidsliv, i den såkalte **Stakhanov-bevegelsen**. Mens man tidligere i den såkalte «udarniki-bevegelsen» (stormtroppbevegelsen) hadde fokusert på økt arbeidsintensitet for å øke produksjonen gjorde man nå mer for å forbedre organiseringen av arbeidet og beherske teknikken. 

Stakhanov ble framhevet i aviser og på plakater i lang tid fremover som modell, og andre sovjetiske borgere ble oppmuntret til å følge hans eksempel. Han dukket også opp på forsiden av Time Magazine.

Stakhanov var vararepresentant i det øverste Sovjet i Sovjetunionen av første sammenkomst. Han ble tildelt to Leninordener, Den røde fanes orden og mange andre medaljer for innsatsen i gruvedriften. 

Det ble etter hans død satt spørsmålstegn ved om Stakhanov virkelig hadde fått ut så mange tonn med kull som det ble hevdet av de sovjetiske myndighetene. I 1985 trykket avisen The New York Times en artikkel der de påstod at selv om Stakhanov virkelig hadde lyktes i å få til dette så var det bare fordi det sovjetiske kommunistpartiet hadde forhåndsarrangert hendelsen for å øke den offentlige moralen.

Det ble også hevdet at han hadde flere hjelpere og at den raske kullutvinningen gjorde kullet dårligere og at det gjorde kullgruvene mer ustabile og økte risikoen for gruvearbeiderne.

Referanser
----------

1. ↑  «Stakanov-bevegelsen», *Arbeidernes leksikon* bind VI, Arbeidermagasinets forlag (1936)

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Encyclopædia Britannica **·** Prabook **·** Deutsche Biographie **·** Nationalencyklopedin **·** VIAF **·** VIAF **·** GND **·** LCCN **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** NKC **·** Discogs
 |
***Kodémus*** er en norsk science fiction-film regissert av Morten Kolstad. Han skrev også dreiebok. Manuset var basert på Tor Åge Bringsværds novelle med samme navn, som ble utgitt i samlingen *Probok* i 1968. *Kodémus* ble sendt i *Fjernsynsteatret* 7. desember 1971.

Knut Walle spilte i denne filmen mens han fremdeles gikk ved Statens Teaterhøyskole og året innen han debuterte offisielt i dobbeltrollen Dromio i *Tvillingene* av William Shakespeare på Teatret Vårt i åpningsforestillingen i Ørsta.

Frøydis Armand gjorde også sin offisielle debut året etter, i rollen som Regine i *Gengangere* på Nationaltheatret.

På NRKs nettside beskrives filmen slik:

> Stykket forteller om det effektive samfunn, som lar beslutningsprosesser ligge utenfor den enkelte. Det handler om det å være låst av autoriteter og omringet av regler, som hver for seg er naturlige og riktige - men som til sammen danner en sum som er gal.
> 
> 
>

Handling
--------

I framtidsromanen *1984* beskriver George Orwell overvåkningsenheten *Store Bror*. I Bringsværds framtidsfortelling blir menneskene styrt av en sentral datahjerne med en filial, *Lillebror*, hos hvert enkelt individ. Det er ikke noe plass for personlige initiativ og avvikelser *Lillebror* er en liten, snakkende og walkie talkie-liknende datamaskin. Funksjonær *Kodémus* adlyder blindt *Lillebror*s ordre. Ja, han adlyder selv når *Lillebror* går i stykker, gjør opprør og starter med å gi direktiver som går mot den sentrale datahjernens interesser. Til slutt går ett av direktivene ut på at Kodémus skal kaste *Lillebror* fra seg og gjøre det han vil. Hva er det han vil?

Syn
---

Jo Ørjasæter skrev i boka *Fjernsynsteatret : til glede og forargelse* at *«i Morten Kolstads regi, med Knut Walle og Frøydis Armand i hovedrollene, ble det en virkningsfull forestilling, overbevisende fordi den så klart hadde noe med oss og den moderne virkelighet å gjøre.»*

Rolleliste
----------

* Knut Walle - Kodémus
* Frøydis Armand - Parkdamen
* Rolf Just Nilsen, Arne Lie, Ola B. Johannessen, Gudrun Waadeland - Stemmer

Referanser
----------

1. 1 2 3 4 5  *Fjernsynsteatret* 7. des. 1971 - *Kodemus* på tv.nrk.no
2. ↑  *Knut Walle* i Store norske leksikon
3. ↑  *Frøydis Armand* Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. på lydbokforlaget.no
4. 1 2  Ørjasæter, Jo: *Fjernsynsteatret : til glede og forargelse* Oslo, Ad notam Gyldendal, 1994, s. 205, ISBN 8241704224

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kodémus* på Internet Movie Database Rediger på Wikidata

* (no) *Kodémus* hos Filmfront Rediger på Wikidata
«**I Am an Astronaut**» er en britisk sang med melodi og tekst av Marty Wilde og Peter Shelley. Sangen ble spilt inn på plate i 1972 av Martys dengang elleve år gamle sønn, Ricki Wilde.

I 1973 spilte den norske barneartisten Anne-Mette Torp inn en svensk versjon, «Jag är en astronaut», og utgav den på single. 

Sten Carlberg blir angitt som opphavsmann til den svenske teksten da den i 1974 ble spilt inn av barn fra Boo-Nacka musikskola under ledelse av Marianne Ottosson, Katarina og Karin Stigmark, Claes Dieden, Göran Wiklund og utgitt på LP-platen *Barnens bästisar*.

På engelsk handler teksten om et barn som leker forskjellige eventyrleker en sen kveld mens foreldrene sover, deriblant at det er en astronaut.

På norsk og svensk handler teksten utelukkende om romfart og at sengen er den romraketten barnet reiser i fra jorden til månen, ser jorden på avstand og hvor liten den virker, kommer frem, men synes det er mørkt og kaldt og reiser tilbake til jorden igjen.

I 1985 spilte svenske Linus Wahlgren inn «Jag är en astronaut» på plate. Teksten var blitt endret, slik at «astronauten» – akkurat som i den engelskspråklige teksten – nå også var på vei til Mars.

Punkrockgruppen Charta 77 utgav i 1988 en coverversjon av sangen på titommersplaten *White Face*, en versjon som også gjenfinnes på gruppens samleplate *Bly*.

«I Am an Astronaut» ble i 2005 spilt inn som coverlåt av gruppen Snow Patrol på *Colours Are Brighter*, en samleplate for Redd Barna. Den fantes også som B-siden på gruppens single *Open Your Eyes*.

I januar 2007 ble en nyinnspilling av «Jag är en astronaut» med Pernilla Wahlgrens dengang ni år gamle sønn, Benjamin Wahlgren Ingrosso (Linus Wahlgrens nevø) utgitt på single.

Norsk versjon
-------------

Eivind Torp har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Jeg er en astronaut». Anne-Mette Torp, Terje Fjærns orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Talent TS 005 i 1973.

Referanser
----------

1. 1 2  «Ricky Wilde – I Am An Astronaut (1972, Vinyl)» **(engelsk)**. Besøkt 16. april 2021.
2. ↑  «Peter Shelley». *Discogs* **(engelsk)**. Besøkt 16. april 2021.
3. ↑  Se plateetiketten
**Flashback** (engelsk: tilbakeblikk) er et fortellerteknisk begrep som brukes i spill, film, teater og skjønnlitteratur når den kronologiske fremstillingen avbrytes for en kortere periode for å reflektere over hendelser som har skjedd før i tid.

Innen film og TV har flere kamerateknikker og spesialeffekter blitt utviklet for å la seeren få vite at det man ser foregår i fortiden. For eksempel kan kantene av bildet eller selve bildet med vilje være uskarpt eller hakkete og mye mer, og dette er slik for at seeren ikke skal bli forvirret og misforstå handlingen og lure på hva som foregår.

Et eksempel på et kulturprodukt som inneholder mange flashbacks er TV-serien Lost.[] Også i TV-serien Scrubs er en av hovedpersonen, J.D, kjent for å ha mange flashbacks.[]

Referanser
----------

1. ↑  Pavis, Shantz (1998). *Dictionary of the Theatre: Terms, Concepts, and Analysis*. University of Toronto Press. s. 151. ISBN 0802081630.

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** Encyclopædia Britannica **·** Encyclopædia Universalis
 |

Portal: Videospill
***Chrysomela saliceti*** er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Den finnes ikke i Norge, men er svært lik både storospebladbille og småospebladbille som finnes i Norge.

*Chrysomela saliceti* er i underkant av 10 mm lang. Den har et svart eller mørkt grønt hode og halsskjold (pronotum). Halskjoldet er litt smalere i bakkanten enn de klart røde dekkvingene. Dekkvingene har en uregelmessig punktur, ikke ordnet i langsgående rekker. Scutellumet er lite og svart på farge. Kroppen er jevnt oval som bladbillene ofte er. Beina er mørke.

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.

*Chrysomela saliceti* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Chrysomela saliceti* i Encyclopedia of Life Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysomela saliceti* i Global Biodiversity Information Facility Rediger på Wikidata

* (no) *Chrysomela saliceti* hos Artsdatabanken Rediger på Wikidata

* (sv) *Chrysomela saliceti* hos Dyntaxa Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysomela saliceti* hos Fauna Europaea Rediger på Wikidata

* (en) *Chrysomela saliceti* hos NCBI Rediger på Wikidata

* (en) *Kategori:Chrysomela saliceti* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

* *Chrysomela saliceti* – detaljert informasjon på Wikispecies Rediger på Wikidata
* *Chrysomela saliceti* - Fauna Europaea
* Norsk Entomologisk forening
**Daniel Rendón Herrera** (født i 1964 i Amalfi i Antioquia i Colombia), best kjent under kallenavna **«Don Mario»** og **«El Paisano»**, er en colombiansk narkotikasmugler, mafialeder og paramilitær. Han var landets mest ettersøkte narkotikasmugler fram til han ble arrestert 15. april 2009 i Antioquia nord i Colombia. Det var utlyst en dusør på to millioner amerikanske dollar for å bidra til at han ble arrestert.

Rendón betalte tidligere 6 000–7 000 kroner til mennene sine for hver politimann de drepte. Han var en god venn[] av Carlos Castaño Gil, og Rendóns kriminelle organisasjon ble døpt *Heroes de Castaño* («Castaños helter») til ære for ham. «Don Mario» tok over mange av smuglingsrutene til blant annet Salvatore Mancuso, Don Berna og Ramiro Vanoy, etter at disse ble arrestert og utvist fra landet.

I 2011 ble han dømt til 17 års fengsel for å ha beordret kidnappingen og drapet på advokaten Jose Absalom Achury Florez. Han ble utlevert til USA i 2017.

Referanser
----------

1. 1 2  «'Don Mario' sentenced to 17 years in jail». Colombia Reports.
2. ↑  «Colombia captures top drug lord». 16. april 2009. Besøkt 21. november 2015.
3. ↑  colombiareports (18. januar 2011). «'Don Mario' sentenced to 17 years in jail». *Colombia News | Colombia Reports* **(engelsk)**. Besøkt 30. mai 2021.
4. ↑  «No coronavirus pass for Colombian drug lord in NYC jail - New York Daily News». *webcache.googleusercontent.com*. Besøkt 30. mai 2021.
**William Molard** (født 1862, død 1936) var en fransk-norsk komponist.

Molard vokste opp i Kristiania, hvor hans far, Victor Molard, i perioden 1868 til 1879 drev et musikalsk leiebibliotek med rundt 15.000 noteverk. Moren var norsk, født Hamilton, og kom fra en kjent familie i Frederikshald.

Molard bodde i Paris der han kombinerte arbeid i det franske landbruksdepartementet med å komponere musikk. Han var gift med den svenske bildehuggeren Ida Ericson.

Påvirkning
----------

Han var sterkt påvirket av Richard Wagner og tilhørte bohemkretsen rundt Montparnasse. Han var også en nær venn av Maurice Ravel og Edvard Grieg. Det fortelles således at de begge besøkte Molard og hans kona Ida i Rue Vercingétorix en lørdag i 1894. Hver uke samlet de musikkinteresserte om seg i sitt gjestfrie hjem i Paris:

> Mens denne forsamling livlig diskuterte musikk, gikk Ravel ubemerket bort til Molards piano og begynte å spille en av de norske dansene til mesteren. Grieg lyttet smilende, men så begynte man å registrere tegn på utålmodighet. Han reiste seg plutselig og i en skarp tone sa han: «Nei, unge mann, ikke slik, mer rytme. Det er en folkedans, en bondedans. Du burde ha sett bøndene hos oss og felespilleren som slår takten med foten. Begynn forfra! Og mens Ravel spilte, hoppet den lille mannen til forsamlingens store forbauselse som en bondegutt over gulvet.
> 
> 
> Herresthal og Reznicek: *Rhapsodie Norvégienne* (Oslo 1994), s. 239-240.
> 
>

Referanser
----------

1. ↑  «En fransk-norsk Komponist». *Morgenbladet*, 25- april 1911.
2. ↑  «Edvard Munchs modningsår». *Aftenposten*, 20. desember 1960.
3. ↑  Ekteparet Molard bodde i samme hus som Paul Gauguin hadde sitt atelier, og holdt nær kontakt med kunstmaleren.

Litteratur
----------

* Harald Herresthal og Ladislav Reznicek: *Rhapsodie Norvégienne. Norsk musikk i Frankrike på Edvard Griegs tid*. Norsk Musikforlag A/S. Oslo 1994. ISBN 82-7093-249-3

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** ISNI **·** BNF **·** BNF (data) **·** SUDOC
 |
**Fugl Dam** er navn både på et eventyr fra Asbjørnsen og Moes Norske folkeeventyr som ble utgitt 1841–1844, og på en kjempestor fabelfugl som blir nevnt i dette eventyret.

Eventyret
---------

*«Då är det bäst att du tar dig en tår ur den här flaskan.»* Illustrasjon av Carl Larsson til «Fågel Dam» i *Folksagor*, en svensk samling av norske folkeeventyr utgitt 1927.
*«Och så bar det i väg med sådan fart, att de snart nog hade tagit kapp skeppet.»* Illustrasjon av Carl Larsson til «Fugl Dam»
Eventyret om fuglen Dam handler om en kjempefugl som blant annet redder den yngste av tolv kongesønner fra et slott på ei øy og tar med seg gull og sølv for gutten. Da fuglen møter gutten første gang, knaker og braker det i slottet, og gutten blir redd, men fuglen sier: «Jeg er fuglen Dam, og jeg skal hjelpe deg fram!».

Eventyret er av en internasjonal type, men versjonen der fuglen spiller en avgjørende rolle, forekommer bare i norsk tradisjon. Navnet Dam er ikke et personnavn. Opphavet kan være en forvanskning av gam, en annen kjempestor sagnfugl som tidvis blandes med både gribb og griff og andre fabelfugler (jamfør de svenske ordene *gam* for «gribb» og *grip* for «griff»).

Galleriet under viser illustrasjoner til eventyret tegnet av Theodor Kittelsen (1857–1914), gjengitt i *Asbjørnsen og Moe: Illustrerede eventyr, udvalgte folkeeventyr* fra 1907.

* «Det var en gang en konge som hadde tolv døtre.»*«Det var en gang en konge som hadde tolv døtre.»*
* «Jeg er Fugl Dam, og jeg skal hjelpe dig fram.»*«Jeg er Fugl Dam, og jeg skal hjelpe dig fram.»*
* «Da han var forbi dem, lettet han på Klubben tredje Gang.»*«Da han var forbi dem, lettet han på Klubben tredje Gang.»*
* «Så ble det bryllup så det hørtes og spurtes over tolv kongeriker»*«Så ble det bryllup så det hørtes og spurtes over tolv kongeriker»*

Eventyrlige kjempefugler
------------------------

For øvrig fortelles det ofte om kjempefugler i eventyrene. Disse er vanligvis ørner dersom arten blir oppgitt. Med sin enorme størrelse og sine kjempekrefter kan et slikt dyr både opptre som et hjelpende vesen og som et flyvende uhyre, også med flere hoder som en drage eller som en ond trollmann i ørneham. Kjempefuglen Rokk er særlig kjent fra arabisk litteratur og fortellertradisjon, blant annet i historiene om Sinbad sjøfareren i den folkelige eventyrsamlinga Tusen og en natt. I Danmark er det fortellinger om en tilsvarende fugl som Dam, nemlig den mindre kjente Fuglen Benjamin, som er en omskapt prins og som hjelper hovedpersonen Jesper slik at både han og prinsen til sist får hver sin prinsesse.

Se også
-------

* Fugl Grip
* Fugl Gam
* Fugl Rokk
* Fugl Føniks
* Ziz

Referanser
----------

1. 1 2  «Fågel Dam» (svensk oversettelse)
2. ↑  Originaltegninger i DigitaltMuseum

Eksterne lenker
---------------

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Wikisource | Norske\_Folkeeventyr\_(1843–44)/Fugl\_Dam – originaltekst fra Wikikilden |

* Asbjørnsen, P. Chr. (Peter Christen) (1812–1885) og Moe, Jørgen (1932). «Fugl Dam». *Folke og huldreeventyr: norske kunstneres billedutgave. 2*. Oslo: Gyldendal. s. 63–72. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
**Lov om kontroll av post- og teletjenester** (fullt navn: **lov om kontroll med post- og telegrafforsendelser og med telefonsamtaler**) er en norsk lov som gir myndighet til å kontrollere post- og telegrafforsendelser og telefonsamtaler av hensyn til rikets sikkerhet.

Det følger av loven at det kan utferdiges bestemmelser om undersøkelse og tilbakeholdelse av postforsendelser og telegrammer og om kontroll med telefonsamtaler, når dette antas påkrevd av hensyn til rikets sikkerhet. Utenfor krigstid kan kontrollen bare settes i verk overfor personer som mistenkes for overtredelse av lov om forsvarshemmeligheter og visse bestemmelser i Almindelig borgerlig Straffelov, lov om elektronisk kommunikasjon og lov om salg og utførsel av fødevarer. Loven fastsetter dessuten taushetsplikt for tjenestemenn eller andre ansatte som medvirker til kontrollen.

Lov om kontroll av post- og teletjenester ble vedtatt 24. juni 1915 og trådte i kraft umiddelbart.

Referanser
----------

1. ↑  § 1
2. ↑  § 2
3. ↑  § 3

Eksterne lenker
---------------

* Lovdata
**Gäddede** (sørsamisk: *Tjeedtege*) er et tettsted i Strömsund kommune i Jämtlands län i landskapet Jämtland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 401 innbyggere. Gäddede ligger i sørenden av Kvarnbergsvattnet omtrent 4 km fra riksgrensen mot Norge.

Stedet er blant annet kjent for Sveriges dypeste canyon, 800 meter lang, med den 43 meter høye fossen Hällingsåfallet, verdens største snøscooter, verdens lengste scooterhopp og sitt særpregede fjellandskap.[]

Gjedde kommer ikke lengre enn hit opp, derav navnet Gäddede. 

Det ble brutt glimmer i Gäddede i 1940-årene. Glimmer ble da brukt i el-industrien. 

Sveriges lengste grotte, Korallgrottan, ligger i nærheten av Ankarvattnet, 448 moh. i Leipiälven, og rett nord for Stora Blåsjön.[] Grotten ble oppdaget så sent som 1985. Hittil er seks kilometer ganger utforsket. Dermed er den Sveriges lengste grotte. Det er ikke anledning til å besøke Korallgrottan uten i følge med guide.

Referanser
----------

1. 1 2   (på sv) *Statistiska tätorter 2020, befolkning, landareal, befolkningstäthet per tätort*, Statistiska centralbyrån, 24. november 2021, Wikidata Q112914414,
2. ↑  «Folkmängd i tätort och småort per kommun 2010». Statistiska centralbyrån. Arkivert fra originalen 3. mars 2016. Besøkt 26. desember 2015.

  


| * v
* d
* r
Strömsund kommune i Jämtlands län i Sverige |
| --- |
|  | Backe **·** Gäddede **·** Hammerdal **·** Hoting **·** Näsviken **·** Rossön **·** Strömsund |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store Danske Encyklopædi **·** GeoNames
 |
*For den indiske byen, tidligere Kochin, se Kochi*

**Kochin** er en tung hønserase som stammer fra Kina.

I Kina var den kjent allerede på 1300-tallet med navnet cochin-china, men den kom ikke til Europa før på 1800-tallet. Den ble fort kjent på utstillinger, og det er den fortsatt. Hønsene er ingen storverpere, og de legger små egg i forhold til sin størrelse, men de ruger gjerne og er gode mødre, også med and- og gåsunger. Kyllingene er robuste og vokser langsomt, og det tar rundt ti måneder før de er fullvoksne og verpeklare. Den har i dag størst betydning for framstiling av nye raser. Den er en stor og staselig rase med meget rolig temperament, og den krever ikke stor plass for å bevege seg på. Den er litt treg, og det gjør at den har en makelig måte å bevege seg på. Den har tett befjæring, noe som gjør at den ser veldig stor ut. Kochin finnes ikke som dverg. Det finnes riktignok en rase som heter dvergkochin, men navnet er også alt de har til felles. Eggene er brungule og veier 53 gram. Hanen veier 3,5–5,5 kg, og hønen veier 3–4,5 kg.

Farger
------

* Hvit
* Svart
* Gul
* Blå
* Gråstripet
* Svart/hvitflekket
* Lys/columbia
* Gul/columbia
* Rapphønsfarget
* Blå/rapphønsfarget

Kilder
------

* (no) Kochin i Store norske leksikon

Eksterne lenker
---------------

* (en) *Kategori:Cochin (chicken)* – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Rediger på Wikidata

| * v
* d
* r
Tunge hønseraser |
| --- |
| 
* Amrocks
* Asil
* Araucanaer
* Australorps
* Barnevelder
* Brahma
* Dorking
* Faverolle
* Indiske kamphøns
* Jerseykjempe
* Kochin
* Maran
* Malayer
* New hampshire
* Orpington
* Plymouth rock
* Rhode island red (R.I.R)
* Sussex
* Welsumer
* Wyandott

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon
 |
**KAIRA** (*Kilpisjärvi Atmospheric Imaging Receiver Array*) er et vitenskapelig instrument som drives av Sodankylä Geophysical Observatory for Uleåborgs universitet. Det er en fler-frekvens radiomottaker som brukes til atmosfærisk, nær-verdensrom og astronomisk forskning. Anlegget ligger i Kilpisjärvi i Enontekis nær grensen til Norge helt nordvest i Finland.

Det gjør utstrakt bruk av LOFAR antenne og digital signalprosessering maskinvare for å operere enten som en frittstående passiv mottaker, som mottaker for EISCAT VHF inkoherente spredningsradar ved Tromsø, Norge, eller til bruk i forbindelse med andre regionale VHF eksperimenter. I tillegg til å være et kraftig observasjonsinstrument i sin egen rett, fungerer KAIRA som en veiviser for teknologier som skal brukes i  EISCAT\_3D radarsystemet.

Referanser
----------

1. 1 2  McKay-Bukowski; m.fl. (2015). «KAIRA: the Kilpisjärvi Atmospheric Imaging Receiver Array -- system overview and first results». *IEEE Transactions on Geosciences and Remote Sensing*. 53 (3): 1440-1451. doi:10.1109/TGRS.2014.2342252. Besøkt 1. januar 2015. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)
2. ↑  «KAIRA offisielt nettsted» **(engelsk and finsk)**. SGO. Besøkt 4. juni 2013.
3. ↑  Vierinen; m.fl. (2012). «KAIRA». *39th COSPAR Scientific Assembly.* **(engelsk)**. PSD.1-29-12,: 2089. CS1-vedlikehold: Eksplisitt bruk av m.fl. (link)

Eksterne lenker
---------------

* KAIRA offisielt nettsted for KAIRA-prosjekt.
* LOFAR offisielt nettsted for LOFAR-prosjekt.
**Mogens Wahl** (født 20. oktober 1918 i København, død 9. august 1986) var en dansk embedsmann.

Han hadde examen artium fra 1936 og var cand.jur. fra Københavns Universitet fra 1943. Wahl var fungerende sekretær i Innenriksministeriet samme år, sekretær fra 1945, fullmektig fra 1950 samt ekspedisjonssekretær fra 1960. Wahl var deretter riksombudsmann på Færøyene 1961–1972 samt kabinettssekretær hos dronningen 1972–1986. Som riksombudsmann var Wahl både styreformann ved alle de tre sykehusene, formann i Færøyenes skolestyre (*Føroya skúlastjórn*), formann i Færøyenes kirkeinspeksjon (*Føroya kirkjustjórn*) 1961–1972, formann i Lagtingets skattekomité 1961–1965 og medlem av en rekke andre offentlige utvalg og fond.

Referanser
----------

1. 1 2 3   Dansk Biografisk Leksikon, 3. utgave[Hentet fra Wikidata]
2. ↑   Gravsted.dk[Hentet fra Wikidata]

Kilder
------

* *Kraks Blå Bog 1974* (1974). (Les)
* *Løgtingið 150 – Hátíðarrit*, bind 2 (2002), s. 357. (PDF Arkivert 17. juli 2012 hos Wayback Machine.)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Forgjenger:**Niels Elkær-Hansen** | **Færøyenes riksombudsmann**(1961–1972) | Etterfølger:**Leif Groth** |

Portaler: Færøyene | Danmark

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Dansk biografisk leksikon **·** VIAF
 |
**Hovedorganisasjonen KA** er en arbeidsgiver- og interesseorganisasjon for virksomheter med kirkelig forankring. KA har som formål å ivareta medlemmenes felles interesser og yte dem service i deres virksomhet.

KA er forkortelsen for organisasjonens navn ved etableringen i 1990, *Kirkens Arbeidsgiverorganisasjon*. Senere har navnet vært *KA - Kirkelig arbeidsgiver- og interesseorganisasjon* og *KA Arbeidsgiverorganisasjon for kirkelige virksomheter* før det ble endret til *Hovedorganisasjonen KA* i april 2023.

Medlemmene i KA
---------------

Den norske kirkes rådsorganer og enheter under disse. Kristne kirker, trossamfunn og menigheter og organer/enheter under disse. Virksomheter med et kirkelig/kristelig formål. Diakonale, pedagogiske og øvrige virksomheter med kirkelig forankring.

KAs oppgaver
------------

KA bistår sine medlemmer arbeidsgiverspørsmål, økonomiske spørsmål, lover og regelverk, styring og ledelsesutvikling, oppgave- og ansvarsdeling, forvaltnings- og organisasjonsutvikling, virksomhets- og kvalitetsutvikling, strategi- og planarbeid og innenfor opplæring og informasjon.

Organisering
------------

KAs øverste organ er landsrådet.
KAs styre er ansvarlig for driften, mens en kontrollkomité skal føre kontroll med at organisasjonen og styret følger lover og regler, samt organisasjonens egne vedtekter, som til en hver tid gjelder.
Organisasjonen har også en valgkomité som skal foreslå medlemmer av styre og kontrollkomité til landsrådet.

Eksterne lenker
---------------

* (no) Offisielt nettsted Rediger på Wikidata
* (no) KA Arbeidsgiverorganisasjon for kirkelige virksomheter på Twitter Rediger på Wikidata

* (no) KA Arbeidsgiverorganisasjon for kirkelige virksomheter på Facebook Rediger på Wikidata

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Store norske leksikon **·** VIAF
 |
**Kjetil Flatnese** (norrøn:*Ketil flatnefr*) var en norsk herse som levde på midten av 800-tallet. Han eide land i den nordlige delen av Norge, men vi vet ikke sikkert hvor. 

Kjetil er kjent som vikinghøvding aktiv på De britiske øyer. Han erobret Hebridene og Man. Noen kilder refererer til ham som «kongen av Sudrøyene», men det finnes ikke bevis for at han selv tok kongenavn. Han hadde blitt utpekt til å herske over disse øyene på vegne av Harald Hårfagre, men da han unnlot å betale skatt ble han erklært fredløs. Mesteparten av hans familie emigrerte etter hvert til Island.

Kjetil kan være identisk med den norrøne høvdingen Caittil Find (Kjetil den lyse) som opptrer i irske annaler.

Kjetil er omtalt i *Laksdøla saga*, *Sagaen om Øyrbyggjene* og *Eirik Raudes saga*. Detaljer om hans ættelinje og familie finnes i *Landnåmabok*.

Eksterne lenker
---------------

* Sagaen om Øyrbyggjene (heimskringla.no)
* Laksdøla saga (heimskringla.no)]
* Eirik Raudes saga (heimskringla.no)
* Landnåmabok (heimskringla.no)
Kart over verneområdene på Svalbard, hvor fuglereservatet er oransje sirkel nr 9.
**Forlandsøyane fuglereservat** er et naturreservat som omfatter Forlandsøyane, tre små øyer på utsiden av vestkysten av Forlandsletta, sør for Prins Karls Forland på Svalbard. Naturreservatet ligger innenfor Forlandet nasjonalpark og har siden 1985 status som ramsarområde, på grunn av sin betydning for trekkfugler.

Reservatet ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. juni 1973, for å sikre et viktig hekke- og oppholdsområde for fugl, spesielt ærfugl og gjess. Fredningen var en del av en større vernepakke for Svalbard, som omfattet tre nasjonalparker (Sør-Spitsbergen nasjonalpark, Forlandet nasjonalpark og Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark), to ordinære naturreservat (Nordaust-Svalbard naturreservat, Søraust-Svalbard naturreservat) og 15 fuglereservater langs vestkysten av Spitsbergen.

Områdene rundt øyene er grunne. Det er også noen få dammer på øyene. Vegetasjonen består hovedsakelig av gress. Øyene er viktige hekkeområder for ærfugl og hvitkinngås. Ellers er Forlandet og særlig Forlandssletta i sør særegen for sine bestander av vadefugler. Her hekker lomvi, Smålom, havelle og på fastlandet polarsvømmesnipe. På fastlnadssiden har også mange sjøfugøl tilholdssted om vinteren.

Man skal holde lang avstand fra fuglereservatene i hekketiden for å unngå at fugleforeldre blir skremt bort og rovfugl eller fjellrev tar eggene. Fuglene kan forstyrres selv på flere hundre meters hold.

Se også
-------

* Liste over ramsarområder i Norge
* Verneområder på Svalbard

Referanser
----------

1. ↑  *Verneområdene på Svalbard*, brosjyre fra Direktoratet for naturforvaltning, side 11. ISBN 978-82-7072-779-7
2. ↑  *Verneområdene på Svalbard*, brosjyre fra Direktoratet for naturforvaltning, side 11. ISBN 978-82-7072-779-7

Eksterne lenker
---------------

* (no) Forlandsøyane fuglereservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
* sabima.no: Ramsarområdene i Norge

| * v
* d
* r
Verneområder på Svalbard |
| --- |
| *Områdene er definert ved Svalbardmiljøloven* |
| Fuglereservater | 
* Blomstrandhamna
* Boheman
* Dunøyane
* Forlandsøyane
* Guissezholmen
* Gåsøyane
* Hermansenøya
* Isøyane
* Kapp Linné
* Kongsfjorden
* Moseøya
* Olsholmen
* Plankeholmane
* Skorpa
* Sørkapp

 |
| Naturreservater | 
* Bjørnøya
* Hopen
* Moffen
* Nordaust-Svalbard
* Ossian Sars
* Søraust-Svalbard

 |
| Nasjonalparker | 
* Forlandet
* Indre Wijdefjorden
* Nordenskiöld Land
* Nordvest-Spitsbergen
* Nordre Isfjorden
* Sassen-Bünsow Land
* Sør-Spitsbergen

 |
| Andre | 
* Festningen geotopvernområde

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Naturbase **·** Norsk polarinstitutt
 |
**Kenyatta International Conference Centre** (KICC) er en 26 etasjer høy bygning og skyskraper i Nairobi, Kenya, og et av byens mest kjente landemerker. KICC ble påbegynt i 1969 og offisielt innviet i 1973.

Bygningen var opprinnelig bestilt som hovedkvarter for Kenyas eneste politiske parti, KANU. Den norske arkitekten Karl Henrik Nøstvik overtok byggeplanene etter en kenyansk arkitekt som hadde tegnet et bygg på syv etasjer. Nøstvik som var sendt til Kenya som en av de første norske uhjelps-eksperter fikk anmodning av Jomo Kenyatta om å gjøre bygget betydelig høyere.

Den høyere versjonen av bygget krevde avanserte arkitektoniske forandringer og kostnadene økte betraktelig. Kenyatta overtalte regjeringen til å gå inn med ytterligere støtte og Norge bidro til fullføringen av bygget. Det stod ferdig til Verdensbankens konferanse i 1973 i Nairobi.

Bygget og den tilstøtende konferansesal med plass til 4 000 brukes ofte til internasjonale konferanser.

Eksterne lenker
---------------

* Offisielt nettsted Rediger på Wikidata

* (en) Kenyatta International Conference Centre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Rediger på Wikidata

  


|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | VIAF **·** LCCN **·** SkyscraperCenter
 |
**Joseph Jiang Mingyuan** (født 21. februar 1931 i Liaoning i Kina, død 13. juli 2008) var katolsk undergrunnsbiskop i bispedømmet Zhaoxian i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina.

Han var medlem av kongregasjonen *Herrens disipler*, som ble grunnlagt av den apostoliske delegat erkebiskop Celso Costantini i Kina i 1927.

Jiang Mingyuan kom fra en katolsk familie. Han studerte ved et juniorseminar 1944-1946, og gjennomførte sine filosofiske og teologiske studier 1953-1958. De kommunistiske makthavere tvang ham til å bli vanlig arbeider sent i 1958, men han ble likevel arrestert i 1961 og dømt til reform ved arbeid. Han ble ikke løslatt før i 1969, og ble holdst under oppsikt etter løslatelsen.

I 1981 ble han presteviet.

Kort etter at biskop Raymond Wang Chonglin av Zhaoxian hemmelig vigslet ham til sin koadjutorbiskop 8. januar 2000, ble biskop Jiang arrestert og holdt fengslet i fem måneder. Senere samme år ble han rammet av hjerneblødning.

Biskop Jiang ble innsatt som biskop av Zhaoxian under en oljevigselsmesse den 22. mars 2006, etter at pave Benedikt XVI innvilket biskop Wangs avgang. Men bare ett år etter måtte biskop Jiang overdra styringsansvaret tilbake til biskop Wang på grunn av svekket helse.

Etter et hjerteslag i mars 2008 ble biskop Jiang to ganger innlagt på sykehus. Derette bodde han på et kirkelig drevet sanatorium til sin død.

Referanser
----------

1. ↑   katolsk hierarki ID jiangmy[Hentet fra Wikidata]

|  |  |
| --- | --- |
| Oppslagsverk/autoritetsdata | Catholic-Hierarchy
 |